text:
# Maserati Quattroporte
Maserati Quattroporte — спортивний седан люкс-класу компанії Maserati, який виробляється з 1963 року.

## Maserati Quattroporte I (AM107, 1963–1969)
Коли прийшла пора додати в модельну гаму седан, італійці не стали ламати голову над назвою. Слово quattroporte перекладається як «чотири двері». Перше покоління з'явилося в 1963 році, його дизайнером був П'єтро Фруа з Maserati, але кузов робили на потужностях фірми Vignale. П'ятиметровий сталевий кузов, 2750 мм колісної бази, величезний задній звис і 1830 кг спорядженої маси, але це не заважало Quattroporte бути одним з найшвидших седанів 60-х. Завдяки «вісімці» 4,1 л з кутом розвалу циліндрів 90°: її 260 сил і 393 Н•м вистачало, щоб розігнати седан до 210 км/год. З коробок передач в стандарті пропонувалася 5-ступенева «механіка», а «автомат» був опцією. Підвіска — двохважільна спереду і залежна конструкція De Dion ззаду.
З 1966-го італійці поставили на конвеєр модернізовану модель (так званої другої серії), яка відрізнялася лише двигуном — V8 4,7 (290 «коней», 423 Н•м) — і максимальною швидкістю, що збільшилася до 230 км/год. Автомобілів обох серій було зроблено 772 штуки. Серед власників числилися британський актор з російським корінням Пітер Устинов, Ентоні Квін, Марчелло Мастроянні і принц Монако Реньє III.
Випуск цього автомобіля дозволив марці Maserati конкурувати з такими моделями, як Facel Vega і Lagonda Rapide, які були популярні у любителів швидкої їзди на нових європейських автобанах.

## Maserati Quattroporte II (AM123, 1974–1978)
Седан повністю нової другої генерації (1973–1975) є найбільш неоднозначним автомобілем в серії Quattroporte, починаючи з дизайну і закінчуючи технічною начинкою. Як би блюзнірськи це не звучало, робота Марчелло Гандіні сьогодні не вражає. Особливо на тлі чудового Jaguar XJ6 тих років. Quattroporte подовжили на 200 мм (до 5200), база збільшилася до 3070 мм, але головне — модель переорієнтували на комфорт. Сталевий кузов (споряджена маса машини — 1700 кг) поставили на передньоприводну платформу Сітроена SM з гідропневматичною підвіскою. Адже саме Citroën володів компанією Maserati з 1968 по 1975 рік. А ось на моторну гаму вплинула паливна криза: італійський седан отримав компактні «шістки» 3.0 Tipo AM 114.56.30 90° V6 (190 сил) і 200-сильну 3.2 (з весни 1975 року). Ці двигуни, до речі, встановлювали і на Citroen SM. Однак, на відміну від «француза», який за п'ять років конвеєрного життя розійшовся тиражем в 12 920 штук, седанів Quattroporte другого покоління за два роки зібрали всього 13. А після банкрутства Citroën його купив конкурент Peugeot. Проте інтересу до Maserati нові господарі не проявили, і від зникнення фірми з Модени було змушений рятувати італійський уряд. Незабаром знайшлися й приватні інвестори: фірма Benelli і Алессандро де Томазо, який теж будував автомобілі і своїм ім`ям в околицях Модени. Де Томазо володів фірмою Maserati до 1993 року, після чого вона перейшла під крило Фіата.

## Maserati 4porte/Quattroporte III/Royale (AM330, 1979–1990)
Наступне покоління Quattroporte (4910 мм у довжину, база — 2600 мм) повернулося до класичного компонування і базувалося на купе De Tomaso Longchamp, як і Maserati Kyalami. Машина виявилася довгожителькою і користувалася попитом: за десять років, з 1976 по 1986 рік, був зроблений 2141 седан. Серед покупців були великий тенор Лучано Паваротті, президент Італії Сандро Пертін і американський видавець Малькольм Форбс. Зрозуміти їх неважко. Ательє Italdesign знайшло лаконічний і витончений образ. Суворе обличчя, незрівнянна задня стійка з фамільним гербом і елегантні дверні ручки оригінальної конструкції — це запам'ятовується. Седан красувався двоважільною підвіскою по колу і власними «вісімками» Maserati 4,1 і 4,9 (з 1981 року) потужністю 260 і 290 к.с. Покупці могли обрати «механіку» ZF або «автомат» Borg Warner, а електрообладнання салону поставляла фірма Bosch. Примітний факт: перші три роки випуску седан третього покоління називався Maserati 4porte.
Найдорожчою модифікацією Maserati Quattroporte третього покоління була версія Royale. Такі машини робили в 1986-1990 роках. Заради зменшення шуму італійці оптимізували аеродинаміку кузова. У салоні — обробка шкірою якіснішої вичинки і горіховим шпоном, роздільні задні сидіння з безліччю регулювань. За умовчанням седан оснащували мотором V8 4.9 із збільшеним ступенем стиснення (300 сил) і 3-ступеневим «автоматом». Механічна коробка передач встановлювалась за доплату. Максимальна швидкість «автоматичних» версій становила 230 км/год при масі 2080 кг. Поряд з творінням Гандіні Quattroporte Royale — справжній ексклюзив: вироблено всього 55 автомобілів.

## Maserati Quattroporte IV (AM337 1994–2001)
Показаний в 1994 році седан Quattroporte IV вже без всяких застережень можна назвати спортивним, особливо за стрімкий силует (ще один Quattroporte маестро Гандіні), короткий передній звис і корму. Довжина зменшилася до 4550 мм, хоча база зросла на 50 мм (до 2650), седан скинув разом 400 кг, споряджена маса становила 1543-1647 кг. У цьому заслуга і компактних бітурбомоторів. Базовим став дволітровий двигун V6 (287 к.с. і 362 Н•м). Сходинкою вище — «шістка» 2,8 (284 к.с., 423 Н•м). На вершині — V8 3,2 (335 к.с., 450 Н•м). Механічні коробки передач — 5-і 6-ступеневі, «автомат» — 4-ступеневий фірми ZF. Найспритніші чотиридверки розганялися до 270 км/год. Підвіску розробили заново: спереду стійки McPherson, ззаду — трикутні поздовжні важелі. Платформою, яка лягла в основу седана, і наддувними двигунами поділилися купе Biturbo (1981-1990) і Shamal (1991-1996). Вперше на Quattroporte з'явилися АБС і подушки безпеки.
У 1998 році керівництво Maserati зайнялися люди з Ferrari, які відразу провели рестайлінг Quattroporte. У зв'язку з цим седан отримав надбавку до імені Evoluzione — і близько 400 змін у конструкції, зовнішності і салоні. Останній з 2841 автомобілів зійшов з конвеєра в травні 2001 року.
| Quattroporte IV    | Виготовлено авто | Роки виробництво |
| ------------------ | ---------------- | ---------------- |
| 2.0i V6 24v        | 587              | 1994-1998        |
| 2.8i V6 24v        | 668              | 1994-1998        |
| 3.2i V8 32v        | 415              | 1996-1998        |
| 2.0i V6 Evoluzione | 200              | 1998-2001        |
| 2.8i V6 Evoluzione | 190              | 1998-2001        |
| 3.2i V8 Evoluzione | 340              | 1998-2001        |
| Всього             | 2400             | 1994-2001        |

### Двигуни
- 2.0 L AM573 twin-turbo V6 287 к.с. 362 Нм
- 2.8 L AM574 twin-turbo V6 284 к.с. 423 Нм
- 3.2 L AM578 twin-turbo V8 335 к.с. 450 Нм

## Maserati Quattroporte V (M139, 2003–2012)
П'яте покоління Quattroporte (Tipo M139) було представлено у Франкфурті 9 вересня 2003 року на подіумі з написом «Сучасне італійське мистецтво». Виробництво розпочалося в 2003 році. Дизайн зовнішніх і внутрішніх справ був підписаний тодішнім головним дизайнером Pininfarina Ken Okuyama. Останній M139 Quattroporte був побудований 20 грудня 2012 року.
Автомобіль побудований на абсолютно новій платформі під назвою M139, вона була на 50 см (19,7 дюймів) довшою за попередника і на 40 см (15,7 дюймової) довшою колісною базою. Пізніше ця ж архітектура лягла в основу купе та кабріолету GranTurismo і GranCabrio.
Спочатку Quattroporte оснащувася 4,2-літровим двигуном Ferrari F136 S/U V8, який використовується на Maserati Coupé, з покращеною потужністю 400 к.с. (294 кВт) та новим чорним пластиковим впускним колектором замість алюмінієвого литого. Завдяки більшій вазі в порівнянні з Coupé і Spyder, час прискорення 0–100 км/год для Quattroporte становить 5,2 секунди, а максимальна швидкість вимірюється 275 км/год (171 миль/год).
Влітку 2008 року машина пережила рестайлінг, в ході якого седану провели невелику пластику обличчя і підтяжку корми, версія S отримала двигун 4,7 Ferrari F136 Y V8 (430 к.с.) від купе GranTurismo, а з гами коробок передач зник «робот» Duo Select, замінений 6-ступеневим «автоматом» ZF. Трохи пізніше ряд модифікацій поповнився версією GT S з поліпшеним двигуном 4,7 Ferrari F136 Y V8 (440 к.с.) і спритнішим «автоматом» ZF з новою програмою управління.

### Технічні характеристики
| Модель                | Quattroporte | Quattroporte Sport S | Quattroporte Sport GT S |
| Тип Двигуна, Об'єм    | V8, 4244 см3 | V8, 4,691 см3        | V8, 4,691 см3           |
| Потужність            | 400 к.с.     | 430 к.с.             | 440 к.с.                |
| Крутний момент        | 460 Нм       | 490 Нм               | 490 Нм                  |
| Максимальна швидкість | 270 км/год   | 280 км/год           | 285 км/год              |
| Динаміка 0-100 км/год | 5,6 с        | 5,4 с                | 5,1 с                   |

### Вартість моделі
Вартість автомобілів Maserati Quattroporte в Україні:
- Maserati Quattroporte від 149 900 €
- Maserati Quattroporte S від 158 900 €
- Maserati Quattroporte GT S від 169 900 € [5]

### Продажі
| рік    | Європа |
| ------ | ------ |
| 2003   | 9      |
| 2004   | 1,128  |
| 2005   | 1,306  |
| 2006   | 1,203  |
| 2007   | 1,578  |
| 2008   | 1,106  |
| 2009   | 773    |
| 2010   | 473    |
| 2011   | 279    |
| 2012   | 103    |
| Всього | 7,598  |

## Maserati Quattroporte VI (M156, 2013–2023)
На мотор-шоу в Детройті в середині січня 2013 року дебютує Maserati Quattroporte шостого покоління. Седан Quattroporte має 5263 мм в довжину і 1948 мм завширшки. Колісна база чотиридверки зросла на 107 мм. Завдяки тому, що в конструкції моделі нової генерації використано багато алюмінію, маса автомобіля знизилася майже на центнер і становить 1860 кілограмів.
Для Maserati Quattroporte як базовий двигун доступний 3,0 літровий V6 бітурбо, що видає 410 к.с. і 550 Нм, а топовим є варіант 3,8 л V8 бітурбо потужністю 530 сил (710 Нм). Обидва мотори збираються на заводі Ferrari в Маранелло і агрегатуються тільки з 8-діапазонним «автоматом». Крім того, більш потужну версію седана можна замовити і з повним приводом.
В оздобленні інтер'єру Quattroporte використовується шкіра, дерево, хром і додаткові акценти з вуглепластика. Крім аналогових датчиків, у салоні є 7-дюймовий TFT-дисплей і 8.4-дюймовий сенсорний екран, вбудований в приладову панель. Заднє сидіння досить просторе і за бажанням або необхідністю може трансформуватися у два окремих. Особливостями нової моделі Кватропорте є покращена шкіряна оббивка крісел і використання натурального шовку для оздоблення стелі. Вимірювальні прилади з хромованою рамкою, а також багатофункціональне рульове колесо є одними з безлічі показників, що визначають високий клас даного автомобіля. Дизайн інтер'єру оновленої до 2016 року моделі Maserati Quattroporte був розроблений у співпраці з італійським будинком моди Ermenegildo Zegna. Разом з системою моніторингу «сліпих зон» з'явився і електропривід багажних дверей. Крім того, в комплектацію додана поліпшена аудіосистема Harman/Kardon.
У стандартну комплектацію Maserati Quattroporte входить шкіряне оздоблення салону, функція підігріву передніх сидінь, 8.4-дюймовий сенсорний екран мультимедійної системи з вбудованою навігацією, камера заднього виду, передні і задні паркувальні сенсори, біксенонові передні фари, двохзонна система клімат-контролю, аудіосистема з 10-ма динаміками, CD-плеєр, USB-роз'єм і функція Bluetooth-підключення. Як опція доступні 4-зонна система клімат-контролю, функція підігріву задніх сидінь і рульового колеса, оздобленого шкірою і вставками з дорогих порід дерева, функція вентилювання передніх сидінь, педалі з можливістю регулювання, аудіосистема Bowers & Wilkins.
В серпні 2020 року почалися продажі модифікації Quattroporte Trofeo з двигуном 3,8 л Biturbo V8 потужністю 580 к.с. 730 Нм.

### Технічні характеристики
| Модель                | Quattroporte S   | Quattroporte S Q4 | Quattroporte GTS |
| Тип Двигуна, Об'єм    | 3,0 V6 TwinTurbo | 3,0 V6 TwinTurbo  | 3,8 V8 TwinTurbo |
| Об'єм                 | 2979 см3         | 2979 см3          | 3799 см3         |
| Потужність            | 410 к.с.         | 410 к.с.          | 530 к.с.         |
| Крутний момент        | 550 Нм           | 550 Нм            | 649 Нм           |
| Трансмісія            | RWD              | AWD               | RWD              |
| Максимальна швидкість | 285 км/год       | 284 км/год        | 307 км/год       |
| Динаміка 0-100 км/год | 5,1 с            | 4,9 с             | 4,7 с            |

### Продажі
| рік  | Європа |
| ---- | ------ |
| 2013 | 452    |
| 2014 | 812    |
| 2015 | 815    |
| 2016 | 682    |
| 2017 | 562    |
| 2018 | 459    |
| 2019 | 251    |
| 2020 | 116    |
| 2021 | 115    |

## Зноски
1. ↑  http://www.maserati.com/maserati/en/en/index/models/Quattroporte-S/technical-data.html [Архівовано 9 квітня 2010 у Wayback Machine.] Технічні характеристики Maserati Quattroporte
2. ↑  http://www.maserati.com/maserati/en/en/index/models/Quattroporte-Sport-GT-S/technical-data.html [Архівовано 5 березня 2010 у Wayback Machine.] Технічні характеристики Maserati Quattroporte Sport GT S
3. ↑  История Quattroporte (Роберт Есенов). Архів оригіналу за 27 березня 2010. Процитовано 11 квітня 2010.
4. 1 2  http://www.maserati.com/ [Архівовано 24 лютого 2011 у Wayback Machine.] Офіційний сайт Maserati
5. ↑  Ціни на Maserati Quattroporte. Архів оригіналу за 10 березня 2010. Процитовано 16 березня 2010. [Архівовано 2010-03-10 у Wayback Machine.]
6. 1 2  "Maserati Quattroporte Europe Sales Figures" | https://carsalesbase.com/europe-maserati-quattroporte/ [Архівовано 1 липня 2020 у Wayback Machine.]
7. ↑  Раскрыты подробности о новом Maserati Quattroporte [Архівовано 8 грудня 2012 у Wayback Machine.] 05.12.2012 (рос.)
8. ↑  Як ми тестували Maserati Quattroporte 2016. automoto.ua. Архів оригіналу за 11 жовтня 2016. Процитовано 10 жовтня 2016.

title: Maserati Quattroporte

wikitext:
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Зображення:Maserati Quattroporte VI Trofeo 1X7A7422.jpg|250px]] Maserati Quattroporte VI Trofeo (M156)
 | назва            = Maserati Quattroporte
 | виробник         = [[Maserati]]
 | батьківська_компанія  = [[Fiat]]
 | інші_назви       =
 | виробництво      = [[1963]] — [[2023]]
 | складається_у    = {{ITA}}, [[Модена]]
 | попередник       =
 | наступник        =
 | клас             = [[Люкс-автомобіль]]
 | кузов            = [[седан]]
 | компонування     = FR, FF
 | платформа        =
 | двигун           = V8
 | трансмісія       =
 | колісна_база     =
 | довжина          =
 | ширина           =
 | висота           =
 | кліренс          =
 | передня_колія    =
 | задня_колія      =
 | вага             =
 | швидкість        =
 | бак              =
 | споріднені       =
 | подібні          =
 | дизайнер         =
}}
'''Maserati Quattroporte''' — спортивний [[седан]] люкс-класу компанії [[Maserati]], який виробляється з 1963 року.

==Maserati Quattroporte I (AM107, 1963–1969)==
[[Зображення:1967 Maserati Quattroporte 1 Series II - rvl (4637651326).jpg|left|250px|thumb|Maserati Quattroporte 1]]
[[Зображення:Maserati 4000 Quattro-porte - Flickr - mick - Lumix.jpg|250px|thumb|Maserati Quattroporte 1]]
[[Зображення:1971_Maserati_Quattroporte_AM121.jpg|thumb|left|200px|Один з двох екземплярів Maserati Quattroporte Aga Khan]]
Коли прийшла пора додати в модельну гаму [[седан]], італійці не стали ламати голову над назвою. Слово ''quattroporte'' перекладається як «чотири двері». Перше покоління з'явилося в 1963 році, його [[дизайнер]]ом був '''П'єтро Фруа''' з Maserati, але [[кузов]] робили на потужностях фірми Vignale. П'ятиметровий сталевий кузов, 2750 [[мм]] колісної бази, величезний задній звис і 1830 [[кг]] спорядженої маси, але це не заважало Quattroporte бути одним з найшвидших седанів 60-х. Завдяки «вісімці» 4,1 л з кутом розвалу циліндрів 90°: її 260 [[к.с.|сил]] і 393 Н•м вистачало, щоб розігнати седан до 210 км/год. З [[коробка передач|коробок передач]] в стандарті пропонувалася 5-ступенева «механіка», а «автомат» був опцією. Підвіска — двохважільна спереду і залежна конструкція De Dion ззаду.

З 1966-го італійці поставили на конвеєр модернізовану модель (так званої другої серії), яка відрізнялася лише двигуном — V8 4,7 (290 «[[к.с.|коней]]», 423 Н•м) — і максимальною швидкістю, що збільшилася до 230 км/год. Автомобілів обох серій було зроблено 772 штуки. Серед власників числилися британський актор з російським корінням Пітер Устинов, Ентоні Квін, Марчелло Мастроянні і принц Монако Реньє III.

Випуск цього автомобіля дозволив марці Maserati конкурувати з такими моделями, як [[Facel Vega]] і [[Lagonda Rapide]], які були популярні у любителів швидкої їзди на нових європейських автобанах.

{{clear}}

==Maserati Quattroporte II (AM123, 1974–1978)==
[[Файл:Prototype Maserati Quattroporte.jpg|міні|250пкс|Maserati Quattroporte 2]]
[[Зображення:Maserati Quattroporte II.JPG|thumb|left|250px|Maserati Quattroporte 2]]
Седан повністю нової другої генерації (1973–1975) є найбільш неоднозначним автомобілем в серії Quattroporte, починаючи з дизайну і закінчуючи технічною начинкою. Як би блюзнірськи це не звучало, робота '''Марчелло Гандіні''' сьогодні не вражає. Особливо на тлі чудового [[Jaguar XJ]]6 тих років. Quattroporte подовжили на 200 мм (до 5200), база збільшилася до 3070 мм, але головне — модель переорієнтували на комфорт. Сталевий кузов (споряджена маса машини — 1700 кг) поставили на передньоприводну платформу [[Citroën SM|Сітроена SM]] з гідропневматичною підвіскою. Адже саме [[Citroën]] володів компанією Maserati з 1968 по 1975 рік. А ось на моторну гаму вплинула паливна криза: італійський седан отримав компактні «шістки» 3.0 Tipo AM 114.56.30 90° V6 (190 сил) і 200-сильну 3.2 (з весни 1975 року). Ці двигуни, до речі, встановлювали і на Citroen SM. Однак, на відміну від «француза», який за п'ять років конвеєрного життя розійшовся тиражем в 12 920 штук, седанів Quattroporte другого покоління за два роки зібрали всього 13. А після банкрутства Citroën його купив конкурент [[Peugeot]]. Проте інтересу до Maserati нові господарі не проявили, і від зникнення фірми з Модени було змушений рятувати італійський уряд. Незабаром знайшлися й приватні інвестори: фірма [[Benelli (виробник мотоциклів)|Benelli]] і Алессандро де Томазо, який теж будував автомобілі і своїм ім`ям в околицях Модени. Де Томазо володів фірмою Maserati до 1993 року, після чого вона перейшла під крило [[Fiat|Фіата]].

{{clear}}

==Maserati 4porte/Quattroporte III/Royale (AM330, 1979–1990)==
[[Зображення:1986 Maserati QPIII UWS.jpg|thumb|right|250px|Maserati Quattroporte 3]]
[[Зображення:Maserati QP3 rear.jpg|thumb|left|250px|Maserati Quattroporte 3]]
[[Файл:Maserati Quattroporte (12862274243).jpg|міні|ліворуч|250пкс|]]
Наступне покоління Quattroporte (4910 мм у довжину, база — 2600 мм) повернулося до класичного компонування і базувалося на купе De Tomaso Longchamp, як і Maserati Kyalami. Машина виявилася довгожителькою і користувалася попитом: за десять років, з 1976 по 1986 рік, був зроблений 2141 седан. Серед покупців були великий тенор [[Лучано Паваротті]], президент Італії Сандро Пертін і американський видавець Малькольм Форбс. Зрозуміти їх неважко. Ательє [[Italdesign]] знайшло лаконічний і витончений образ. Суворе обличчя, незрівнянна задня стійка з фамільним гербом і елегантні дверні ручки оригінальної конструкції — це запам'ятовується. Седан красувався двоважільною підвіскою по колу і власними «вісімками» Maserati 4,1 і 4,9 (з 1981 року) потужністю 260 і 290 к.с. Покупці могли обрати «механіку» [[ZF]] або «автомат» Borg Warner, а електрообладнання салону поставляла фірма Bosch. Примітний факт: перші три роки випуску седан третього покоління називався Maserati 4porte.

Найдорожчою модифікацією Maserati Quattroporte третього покоління була версія Royale. Такі машини робили в 1986-1990 роках. Заради зменшення шуму італійці оптимізували аеродинаміку кузова. У салоні — обробка шкірою якіснішої вичинки і горіховим шпоном, роздільні задні сидіння з безліччю регулювань. За умовчанням седан оснащували мотором V8 4.9 із збільшеним ступенем стиснення (300 сил) і 3-ступеневим «автоматом». Механічна коробка передач встановлювалась за доплату. Максимальна швидкість «автоматичних» версій становила 230 км/год при масі 2080 кг. Поряд з творінням Гандіні Quattroporte Royale — справжній ексклюзив: вироблено всього 55 автомобілів.
{{clear}}

==Maserati Quattroporte IV (AM337 1994–2001)==
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Зображення:4th generation Maserati Quattroporte.jpg|250px]] Maserati Quattroporte 4 (1994-1998)
 | назва            = Maserati Quattroporte 4
 | виробник         =
 | батьківська_компанія  =
 | інші_назви       =
 | виробництво      = [[1994]]-[[2001]]
(2.883 авто)
 | складається_у    =
 | попередник       = [[Maserati 420]]
 | наступник        =
 | клас             = [[Люкс-автомобіль]]
 | кузов            = [[седан]]
 | компонування     =
 | платформа        =
 | двигун           =
 | трансмісія       = [[задній привід]]
 | колісна_база     = 2650 [[мм]]
 | довжина          = 4550 мм
 | ширина           = 1810 мм
 | висота           = 1380 мм
 | кліренс          =
 | передня_колія    =
 | задня_колія      =
 | вага             = 1543–1647 [[кг]]
 | швидкість        =
 | бак              =
 | споріднені       =
 | подібні          =
 | дизайнер         = [[Марчелло Гандіні]]
}}
[[Файл:4th generation Maserati Quattroporte rear.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte 4]]
[[Файл:Maserati Quattroporte Evoluzione front.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte Evoluzione (1998-2001)]]
[[Файл:Maserati QP IV Cockpit.JPG|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte 4]]
[[Файл:Maserati QP IV Motor8.JPG|міні|250пкс|3.2 L AM578 twin-turbo V8]]
Показаний в [[1994]] році седан Quattroporte IV вже без всяких застережень можна назвати спортивним, особливо за стрімкий силует (ще один Quattroporte маестро Гандіні), короткий передній звис і корму. Довжина зменшилася до 4550 мм, хоча база зросла на 50 мм (до 2650), седан скинув разом 400 кг, споряджена маса становила 1543-1647 кг. У цьому заслуга і компактних бітурбомоторів. Базовим став дволітровий двигун V6 (287 к.с. і 362 Н•м). Сходинкою вище — «шістка» 2,8 (284 к.с., 423 Н•м). На вершині — V8 3,2 (335 к.с., 450 Н•м). Механічні коробки передач — 5-і 6-ступеневі, «автомат» — 4-ступеневий фірми ZF. Найспритніші чотиридверки розганялися до 270 км/год. Підвіску розробили заново: спереду стійки McPherson, ззаду — трикутні поздовжні важелі. Платформою, яка лягла в основу седана, і наддувними двигунами поділилися купе Biturbo (1981-1990) і Shamal (1991-1996). Вперше на Quattroporte з'явилися АБС і подушки безпеки.

У [[1998]] році керівництво Maserati зайнялися люди з [[Ferrari]], які відразу провели рестайлінг Quattroporte. У зв'язку з цим седан отримав надбавку до імені Evoluzione — і близько 400 змін у конструкції, зовнішності і салоні. Останній з 2841 автомобілів зійшов з конвеєра в травні 2001 року.

{| class="wikitable" cellpadding="0" style="text-align:center; font-size:91%;"
|-
! style="background:#DCDCDC" | '''Quattroporte IV''' || '''Виготовлено авто''' || '''Роки виробництво'''
|-
| style="background:#efefef" | '''2.0i V6 24v'''||587||1994-1998
|-
| style="background:#efefef" | '''2.8i V6 24v'''||668||1994-1998
|-
| style="background:#efefef" | '''3.2i V8 32v'''||415||1996-1998
|-
| style="background:#efefef" | '''2.0i V6 Evoluzione'''||200||1998-2001
|-
| style="background:#efefef" | '''2.8i V6 Evoluzione'''||190||1998-2001
|-
| style="background:#efefef" | '''3.2i V8 Evoluzione'''||340||1998-2001
|-
! style="background:#DCDCDC" | '''Всього'''||'''2400'''||1994-2001
|}
===Двигуни===
*2.0 L AM573 twin-turbo V6 287 к.с. 362 Нм
*2.8 L AM574 twin-turbo V6 284 к.с. 423 Нм
*3.2 L AM578 twin-turbo V8 335 к.с. 450 Нм
{{clear}}

==Maserati Quattroporte V (M139, 2003–2012)==
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Зображення:2006-2008 Maserati Quattroporte Sport GT sedan (2011-01-05).jpg|250px]] Maserati Quattroporte 5
 | назва            = Maserati Quattroporte 5
 | виробник         =
 | батьківська_компанія  =
 | інші_назви       =
 | виробництво      = [[2003]]-[[2013]]
(25 256 авто)
 | складається_у    =
 | попередник       =
 | наступник        =
 | клас             = [[Люкс-автомобіль]]
 | кузов            = [[седан]]
 | компонування     =
 | платформа        = Maserati M139
 | трансмісія       = [[задній привід]]
 | колісна_база     = 3064 мм
 | довжина          = 5097 мм
 | ширина           = 1885 мм
 | висота           = 1438 мм <ref>http://www.maserati.com/maserati/en/en/index/models/Quattroporte-S/technical-data.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100409015736/http://www.maserati.com/maserati/en/en/index/models/Quattroporte-S/technical-data.html |date=9 квітня 2010 }} Технічні характеристики Maserati Quattroporte</ref>
1423 мм (Sport GT S)<ref>http://www.maserati.com/maserati/en/en/index/models/Quattroporte-Sport-GT-S/technical-data.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100305184307/http://www.maserati.com/maserati/en/en/index/models/Quattroporte-Sport-GT-S/technical-data.html |date=5 березня 2010 }} Технічні характеристики Maserati Quattroporte Sport GT S</ref>
 | кліренс          =
 | передня_колія    =
 | задня_колія      =
 | вага             = 1880–1990 кг
 | швидкість        =
 | бак              =
 | споріднені       =
 | подібні          = [[Aston Martin Rapide]]
 [[Porsche Panamera]]
 [[Mercedes-Benz S-Клас]]
 [[BMW 7 Серії]]
 [[Jaguar XJ]]
 [[Lexus LS]]
 | дизайнер         = [[Pininfarina]]
}}
[[File:Maserati Quattroporte (12573728885).jpg|thumb|left|250px|Maserati Quattroporte 5]]
[[File:Maserati Quattroporte - Flickr - Alexandre Prévot (30) (cropped).jpg|thumb|250px|left|Maserati Quattroporte 5 після фейсліфту]]
[[File:2006 Maserati Quattroporte - Flickr - The Car Spy (16).jpg|thumb|left|250px]]
П'яте покоління Quattroporte (Tipo M139) було представлено у [[Франкфуртський автосалон|Франкфурті]] 9 вересня 2003 року на подіумі з написом «Сучасне італійське мистецтво». Виробництво розпочалося в 2003 році. Дизайн зовнішніх і внутрішніх справ був підписаний тодішнім головним дизайнером [[Pininfarina]] Ken Okuyama. Останній M139 Quattroporte був побудований 20 грудня 2012 року.

Автомобіль побудований на абсолютно новій платформі під назвою M139, вона була на 50 см (19,7 дюймів) довшою за попередника і на 40 см (15,7 дюймової) довшою колісною базою. Пізніше ця ж архітектура лягла в основу купе та кабріолету GranTurismo і GranCabrio.

Спочатку Quattroporte оснащувася 4,2-літровим двигуном Ferrari F136 S/U V8, який використовується на Maserati Coupé, з покращеною потужністю 400 к.с. (294 кВт) та новим чорним пластиковим впускним колектором замість алюмінієвого литого. Завдяки більшій вазі в порівнянні з Coupé і Spyder, час прискорення 0–100 км/год для Quattroporte становить 5,2 секунди, а максимальна швидкість вимірюється 275 км/год (171 миль/год).

Влітку 2008 року машина пережила рестайлінг, в ході якого седану провели невелику пластику обличчя і підтяжку корми, версія S отримала двигун 4,7 Ferrari F136 Y V8 (430 к.с.) від купе GranTurismo, а з гами коробок передач зник «робот» Duo Select, замінений 6-ступеневим «автоматом» [[ZF]]. Трохи пізніше ряд модифікацій поповнився версією GT S з поліпшеним двигуном 4,7 Ferrari F136 Y V8 (440 к.с.) і спритнішим «автоматом» ZF з новою програмою управління.<ref>{{Cite web |url=http://www.drive.ru/supercars/drive-test/2009/12/31/3027073/tri_zuba.html |title=История Quattroporte (Роберт Есенов) |accessdate=11 квітня 2010 |archive-date=27 березня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100327151702/http://www.drive.ru/supercars/drive-test/2009/12/31/3027073/tri_zuba.html }}</ref>
=== Технічні характеристики ===
{| align="center" class="standard"
|+
| bgcolor="#f4a444"|

'''Модель'''

| bgcolor="#f4a444"|'''Quattroporte'''
| bgcolor="#f4a444"|

'''Quattroporte Sport S'''

| bgcolor="#f4a444"|'''Quattroporte Sport GT S'''
|-----
| Тип Двигуна, Об'єм
| V8, 4244 [[см]]3
| V8, 4,691 см3
| V8, 4,691 см3
|-----
| Потужність
| 400 [[к.с.]]
| 430 к.с.
| 440 к.с.
|-----
| Крутний момент
| 460 Нм
| 490 Нм
| 490 Нм
|-----
| Максимальна швидкість
| 270 км/год
| 280 км/год
| 285 км/год
|-----
| Динаміка 0-100 км/год
| 5,6 с
| 5,4 с
| 5,1 с<ref name=":0">http://www.maserati.com/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110224073228/http://www.maserati.com/ |date=24 лютого 2011 }} Офіційний сайт Maserati</ref>
|+
|}

=== Вартість моделі ===
Вартість автомобілів Maserati Quattroporte в Україні:
* Maserati Quattroporte від 149 900 [[Євро|€]]
* Maserati Quattroporte S від 158 900 €
* Maserati Quattroporte GT S від 169 900 € <ref>{{Cite web |url=http://www.maserati.com.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=23&Itemid=41 |title=Ціни на Maserati Quattroporte |accessdate=16 березня 2010 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20100310192528/http://www.maserati.com.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=23&Itemid=41 |archivedate=10 березня 2010 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100310192528/http://www.maserati.com.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=23&Itemid=41 |date=2010-03-10 }}</ref>

===Продажі===
{| class="wikitable" style="float:center; clear:center; margin:0 0 1em 1em; text-align:center;"
|-
! рік!! Європа<ref name=":1">"Maserati Quattroporte Europe Sales Figures" | https://carsalesbase.com/europe-maserati-quattroporte/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200701033017/https://carsalesbase.com/europe-maserati-quattroporte/ |date=1 липня 2020 }}</ref>
|-
| 2003 || 9
|-
| 2004 || 1,128
|-
| 2005 || 1,306
|-
| 2006 || 1,203
|-
| 2007 || 1,578
|-
| 2008 || 1,106
|-
| 2009 || 773
|-
| 2010 || 473
|-
| 2011 || 279
|-
| 2012 || 103
|-
| '''Всього''' || '''7,598'''
|}

{{-}}

==Maserati Quattroporte VI (M156, 2013–2023)==
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Зображення:2015 Maserati Quattroporte DV6 Automatic 3.0 Front.jpg|250px]] Maserati Quattroporte VI (2013-2016)
 | назва            = Maserati Quattroporte M156
 | виробник         =
 | батьківська_компанія  =
 | інші_назви       =
 | виробництво      = [[2013]]-[[2023]]
 | складається_у    =
 | попередник       =
 | наступник        =
 | клас             = [[Люкс-автомобіль]]
 | кузов            = [[седан]]
 | компонування     =
 | платформа        = Maserati M156
 | двигун           =
 | трансмісія       = [[задній привід]]
[[повний привід]]
 | колісна_база     = 3171 мм
 | довжина          = 5262 мм
 | ширина           = 1958 мм
 | висота           = 1481 мм
 | кліренс          =
 | передня_колія    =
 | задня_колія      =
 | вага             = 1860–2000 кг
 | швидкість        =
 | бак              =
 | споріднені       = [[Maserati Ghibli]]
[[Maserati Levante]]
 | подібні     = [[Aston Martin Rapide]]
 [[Porsche Panamera]]
 [[Mercedes-Benz S-Клас]]
 [[BMW 7 Серії]]
 [[Jaguar XJ]]
 [[Lexus LS]]
 | дизайнер         =
}}
[[Файл:2015 Maserati Quattroporte DV6 Automatic 3.0 Rear.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte VI (2013-2016)]]
[[Файл:2018 Maserati Quattroporte V6 Automatic 3.0 Front.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte VI (2016-2020)]]
[[Файл:2018 Maserati Quattroporte V6 Automatic 3.0 Rear.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte VI (2016-2020)]]
[[Файл:2022 Maserati Quattroporte Modena Q4 in Nero Ribelle, Front Left, 08-14-2022.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte VI (з 2020)]]
[[Файл:2022 Maserati Quattroporte Modena Q4 in Nero Ribelle, Rear Left, 08-14-2022.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Maserati Quattroporte VI (з 2020)]]
[[Файл:2022 Maserati Quattroporte interior.jpg|міні|ліворуч|250пкс|]]
На мотор-шоу в [[Детройт]]і в середині січня [[2013]] року дебютує Maserati Quattroporte шостого покоління. Седан Quattroporte має 5263 [[мм]] в довжину і 1948 мм завширшки. Колісна база чотиридверки зросла на 107 мм. Завдяки тому, що в конструкції моделі нової генерації використано багато алюмінію, маса автомобіля знизилася майже на центнер і становить 1860 [[кілограм]]ів.

Для Maserati Quattroporte як базовий двигун доступний 3,0 літровий V6 бітурбо, що видає 410 [[к.с.]] і 550 Нм, а топовим є варіант 3,8 л V8 бітурбо потужністю 530 сил (710 Нм). Обидва мотори збираються на заводі [[Ferrari]] в [[Маранелло]] і агрегатуються тільки з 8-діапазонним «автоматом». Крім того, більш потужну версію седана можна замовити і з [[Повний привод|повним приводом]].<ref name="нов">[http://www.drive.ru/news/maserati/50beef32b7214247760000bd.html Раскрыты подробности о новом Maserati Quattroporte] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121208013141/http://www.drive.ru/news/maserati/50beef32b7214247760000bd.html |date=8 грудня 2012 }} 05.12.2012 {{ref-ru}}</ref>

В оздобленні інтер'єру Quattroporte використовується шкіра, дерево, хром і додаткові акценти з вуглепластика. Крім аналогових датчиків, у салоні є 7-дюймовий TFT-дисплей і 8.4-дюймовий сенсорний екран, вбудований в приладову панель. Заднє сидіння досить просторе і за бажанням або необхідністю може трансформуватися у два окремих. Особливостями нової моделі Кватропорте є покращена шкіряна оббивка крісел і використання натурального шовку для оздоблення стелі. Вимірювальні прилади з хромованою рамкою, а також багатофункціональне рульове колесо є одними з безлічі показників, що визначають високий клас даного автомобіля. Дизайн інтер'єру оновленої до [[2016]] року моделі Maserati Quattroporte був розроблений у співпраці з італійським будинком моди Ermenegildo Zegna. Разом з системою моніторингу «сліпих зон» з'явився і електропривід багажних дверей. Крім того, в комплектацію додана поліпшена аудіосистема Harman/Kardon.

У стандартну комплектацію Maserati Quattroporte входить шкіряне оздоблення салону, функція підігріву передніх сидінь, 8.4-дюймовий сенсорний екран мультимедійної системи з вбудованою навігацією, камера заднього виду, передні і задні паркувальні сенсори, біксенонові передні фари, двохзонна система клімат-контролю, аудіосистема з 10-ма динаміками, CD-плеєр, USB-роз'єм і функція Bluetooth-підключення. Як опція доступні 4-зонна система клімат-контролю, функція підігріву задніх сидінь і рульового колеса, оздобленого шкірою і вставками з дорогих порід дерева, функція вентилювання передніх сидінь, педалі з можливістю регулювання, аудіосистема [[Bowers & Wilkins]]<ref>{{Cite web|url=https://automoto.ua/uk/overview/Maserati-Quattroporte-2016-364.html|title=Як ми тестували Maserati Quattroporte 2016|website=automoto.ua|accessdate=2016-10-10|archive-date=11 жовтня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161011140403/https://automoto.ua/uk/overview/Maserati-Quattroporte-2016-364.html}}</ref>.

В серпні 2020 року почалися продажі модифікації Quattroporte Trofeo з двигуном 3,8 л Biturbo V8 потужністю 580 к.с. 730 Нм.

=== Технічні характеристики ===
{| align="center" class="standard"
|+
| bgcolor="#f4a444"|

'''Модель'''

| bgcolor="#f4a444"|'''Quattroporte S'''
| bgcolor="#f4a444"|

'''Quattroporte S Q4'''

| bgcolor="#f4a444"|'''Quattroporte GTS'''
|-----
| Тип Двигуна, Об'єм
| 3,0 V6 TwinTurbo
| 3,0 V6 TwinTurbo
| 3,8 V8 TwinTurbo
|-----
| Об'єм
| 2979 [[см]]3
| 2979 см3
| 3799 см3
|-----
| Потужність
| 410 [[к.с.]]
| 410 к.с.
| 530 к.с.
|-----
| Крутний момент
| 550 Нм
| 550 Нм
| 649 Нм
|-----
| Трансмісія
| [[Задній привід|RWD]]
| [[Повний привід|AWD]]
| RWD
|-----
| Максимальна швидкість
| 285 км/год
| 284 км/год
| 307 км/год
|-----
| Динаміка 0-100 км/год
| 5,1 с
| 4,9 с
| 4,7 с<ref name=":0"/>
|+
|}
===Продажі===
{| class="wikitable" style="float:center; clear:center; margin:0 0 1em 1em; text-align:center;"
|-
! рік!! Європа<ref name=":1"/>
|-
| 2013 || 452
|-
| 2014 || 812
|-
| 2015 || 815
|-
| 2016 || 682
|-
| 2017 || 562
|-
| 2018 || 459
|-
| 2019 || 251
|-
| 2020 || 116
|-
| 2021 || 115
|}

{{-}}

== Зноски ==
<references/>
== Посилання ==
{{Commonscat|Maserati Quattroporte}}
*[http://www.maserati.com/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110224073228/http://www.maserati.com/ |date=24 лютого 2011 }}

{{Автомобілі Maserati}}
{{Історія авто Maserati}}
[[Категорія:Автомобілі 1960-х]]
[[Категорія:Автомобілі 1970-х]]
[[Категорія:Автомобілі 1980-х]]
[[Категорія:Автомобілі 1990-х]]
[[Категорія:Автомобілі 2000-х]]
[[Категорія:Автомобілі 2010-х]]
[[Категорія:Автомобілі Maserati]]
[[Категорія:Люкс-автомобілі]]
[[Категорія:Седани]]

title: Maserati Quattroporte

Виробник: Maserati

Батьківська компанія: Fiat

Місце виробництва: Італія, Модена

Наступник(и): Maserati Ghibli IIId

Клас: Люкс-автомобіль

Стиль кузова: седан

Компонування: FR, FF

title: Maserati Quattroporte 4

Виробник: Fiat і Maserati

Попередник(и): Maserati 420

Клас: Люкс-автомобіль

Коробка передач: задній привід

Дизайнер: Марчелло Гандіні

title: Maserati Quattroporte 5

Клас: Люкс-автомобіль

Платформа: Maserati M139

Коробка передач: задній привід

Висота: 1438 мм · 1423 мм (Sport GT S)

Подібні: Aston Martin Rapide · Porsche Panamera · Mercedes-Benz S-Клас · BMW 7 Серії · Jaguar XJ · Lexus LS

Дизайнер: Pininfarina

title: Maserati Quattroporte M156

Клас: Люкс-автомобіль

Платформа: Maserati M156

Коробка передач: задній привід · повний привід

Споріднені: Maserati Ghibli · Maserati Levante


text:
# Мушеніца
Мушеніца (рум. Mușenița) — село у повіті Сучава в Румунії. Входить до складу комуни Мушеніца.
Село розташоване на відстані 392 км на північ від Бухареста, 40 км на північний захід від Сучави, 149 км на північний захід від Ясс.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 309 осіб, з них 303 особи (98,1%) румунів. Рідною мовою 305 осіб (98,7%) назвали румунську.

wikiname: ukwiki

title: Мушеніца

in_language: uk

wikitext:
{{About|село|комуну|Мушеніца (комуна)}}
{{НП Румунії
 | назва               = Мушеніца
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Mușenița''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Сучава
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Мушеніца (комуна)|Мушеніца]]
 | код_SIRUTA          = 149628
 | широта              = 47.9668
 | довгота             = 25.9968
 | висота              = 364
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 309
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 727390
}}
'''Мушеніца''' ({{lang-ro|Mușenița}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Сучава (повіт)|Сучава]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Мушеніца (комуна)|Мушеніца]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 392 км на північ від [[Бухарест]]а, 40 км на північний захід від [[Сучава|Сучави]], 149 км на північний захід від [[Ясси|Ясс]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:309}} осіб, з них 303 особи (98,1%) румунів<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>. Рідною мовою 305 осіб (98,7%) назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Сучава]]

title: Мушеніца · Mușenița

Країна: Румунія

Повіт: Сучава

Комуна: Мушеніца

Телефонний код: +40 230 (Romtelecom, TR) · +40 330 (інші оператори)


text:
# Науковий расизм
Теорія расових ознак людей (ентнічних груп або цілих народів), які мають вплив на їхню історію, культуру та загальний рівень розвитку; терміни, використовувані критиками для опису використання наукових методів і гіпотез для вирішення расових питань.. В основу расової теорії покладені природні знання про відмінність людських рас, що накопичились за весь час існування людства.

## Витоки наукового расизму
Не зважаючи на те, що расову теорію вперше було сформована не більше як півтора сторіччя тому, людство ґрунтовно усвідомило поділ на раси значно раніше, але довго не могли пояснити причини цих відмінностей. Наприклад, у міфах древніх греків виникнення людей з чорною шкірою пояснювалося необережністю сина бога Геліоса Фаєтона, що на сонячній колісниці так наблизився до Землі, що обпік білих людей, що стояли на ній. Грецькі філософи в поясненнях причин виникнення рас велике значення додавали клімату. Величезне значення у формуванні сучасної расової теорії мала епоха колоніалізму, коли європейці тісно зіштовхнулися з негроїдними народами Африки та індіанськими племенами Американського континенту. Тоді європейські колонізатори усвідомили, що ці народи перебувають на нижчому щаблі розвитку, ніж вони самі. Однією з причин, якими білі колонізатори пояснювали свою зверхність над інородними племенами, була їхня расова неповноцінність.

## Антропологія і расова теорія
Одними з найбільш відомих теорій стосовно рас: антропологічно расова теорія та критична расова теорія. Сьогодні на Землі існує три основні раси — європеоїдна, негроїдна та монголоїдна, також існують раси - пігмеїв, капоїдна раса і бушменів, американоїдів і австралоїдів. Змішані раси виникають після змішаних шлюбів.

Расовий поділ на основні раси вперше було запропоновано французьким медиком та мандрівником Франсуа Берньє в 1684 році.
Між сучасними расами окрім зовнішніх відмінностей є також багато інших дуже важливих морфофізіологічних відмінностей. Так раси відрізняються розміром геніталій, розміром очей, структурою волосся і кісток, кількістю еритроцитів, життєвою ємкістю легень, частотою пульсу, складом слини і вушної сірки,особливостями будови тазу, певними ознаками в будові зубів, тривалістю вагітності, рівнем інтелекту, частотою виникнення різних хвороб, особливостями будови черепа, розміром мозку та багатьма іншими ознаками.

## Історія расової теорії
Вагомий внесок у становлення сучасної теорії був зроблений вченими-антропологами наприкінці XIX — на початку XX століття. Саме на цей період припадає життя та діяльність видатних діячів цієї галузі, серед яких Жозеф Гобіно, Х'юстон Стюарт Чемберлен, Ріхард Вагнер та відомий німецький філософ Фрідріх Ніцше.
Критична расова теорія була вперше офіційно висунута у 1989 році, хоча перші інтелектуальні витоки сягають 1960-70-х рр. Деякі теоретики критичної расової теорії говорять про те, що раса - це штучна асоціація, тобто соціальна структура, кореляція між набором фізичних характеристик, що включають колір шкіри, певні риси обличчя та текстуру волосся, уявний набір психологічних і поведінкових тенденцій, які сприймаються як позитивні чи негативні, хороші чи погані. Такі асоціації були створені та підтримувались домінуючими групами для того, щоб виправдати гноблення, приниження інших груп на основі уявної неповноцінності, схильності до аморальної поведінки, або нездатності до самоврядування.
Але найвагоміший вклад у розвиток європейської расової теорії зробив німецький антрополог Ганс Гюнтер. За теорією Гюнтера кожна раса має певні здібності до розумової та фізичної праці, або навпаки — задатки до лінощів та неуцтва. Основними критеріями, за якими цей вчений визначав приналежність певної людини до якого-небудь расового типу були пропорції черепа, колір волосся та очей та пігментація шкіри. Також важливими критеріями у теорії Гюнтера є зріст та пропорційність анатомічної будови тіла.
За такими критеріями вчений класифікував основні типи європеоїдної раси:
- Нордична раса;
- Динарська раса;
- Середземноморська раса;
- Альпійська раса;
- Фальська раса;
- Біломорсько-балтійська раса.

Найбільше значення серед усіх європейців Ганс Гюнтер надавав Нордичній расі, оскільки вважав нордидів найдосконалішим расовим типом людини, хоча іншим расовим типам європейців також надавалося велике значення.
Повним же протиставленням Європеоїдам Гюнтер вважав "семітів" (середземноморська раса), яких було визнано «нижчою расою», тобто расою, що знаходиться набагато нижче за потенційним рівнем розвитку.
Класифікація основних расових типів Європи за Отто Рехе:
- Нордична раса
- Фальська раса
- Західноєвропейська раса
- Динарська раса
- Східноєвропейська раса
- Східно-балтійська раса

## Расова краніологія та наука про раси
Расова краніологія була актуальною впродовж 1940-х років, і стала головним напрямком расової науки нацистської Німеччини. Та після війни концепція раси та наука, яка її вивчала, були відкинуті науковцями та широкими верствами суспільства. «Нова фізична антропологія» запропонувала заміну застарілих типологічних, вузьких класифікацій раси на більш ліберальну дарвінівську концепцію «населення», що розвивається.

title: Науковий расизм

wikitext:
{{unibox}}

'''Теорія расових ознак людей''' ([[Етнічна група|ентнічних груп]] або цілих [[народ]]ів), які мають вплив на їхню історію, культуру та загальний рівень розвитку; терміни, використовувані критиками для опису використання наукових методів і [[Гіпотеза|гіпотез]] для вирішення расових питань.<ref>Ostensibly scientific": cf. Adam Kuper, Jessica Kuper (eds.), The social science encyclopedia (1996), «Racism», p. 716: «This [sc. scientific] racism entailed the use of 'scientific techniques', to sanction the belief in European and American racial superiority»; Routledge Encyclopedia of Philosophy: Questions to sociobiology (1998), «Race, theories of», p. 18: «Its exponents [sc. of scientific racism] tended to equate race with species and claimed that it constituted a scientific explanation of human history»; Terry Jay Ellingson, The myth of the noble savage (2001), 147ff. «In scientific racism, the racism was never very scientific; nor, it could at least be argued, was whatever met the qualifications of actual science ever very racist» (p. 151); Paul A. Erickson, Liam D. Murphy, A History of Anthropological Theory (2008), p. 152: «Scientific racism: Improper or incorrect science that actively or passively supports racism».</ref>. В основу расової теорії покладені природні знання про відмінність [[Раса|людських рас]], що накопичились за весь час існування людства.<ref>{{Cite news|url=https://www.anthroencyclopedia.com/entry/race-and-racism|title=Race and racism|last=Bangstad|first=Sindre|last2=Fuentes|first2=Agustín|date=2023-11-30|language=en|work=The Open Encyclopedia of Anthropology|access-date=2025-03-03}}</ref>

== Витоки наукового расизму ==
Не зважаючи на те, що расову теорію вперше було сформована не більше як півтора сторіччя тому, людство ґрунтовно усвідомило поділ на раси значно раніше, але довго не могли пояснити причини цих відмінностей. Наприклад, у міфах древніх греків виникнення людей з чорною шкірою пояснювалося необережністю сина бога Геліоса Фаєтона, що на сонячній колісниці так наблизився до Землі, що обпік білих людей, що стояли на ній. Грецькі філософи в поясненнях причин виникнення рас велике значення додавали клімату. Величезне значення у формуванні сучасної расової теорії мала епоха [[Колоніалізм|колоніалізму]], коли європейці тісно зіштовхнулися з негроїдними народами Африки та індіанськими племенами [[Америка|Американського континенту]]. Тоді європейські колонізатори усвідомили, що ці народи перебувають на нижчому щаблі розвитку, ніж вони самі. Однією з причин, якими білі колонізатори пояснювали свою зверхність над інородними племенами, була їхня расова неповноцінність.

== Антропологія і расова теорія ==
Одними з найбільш відомих теорій стосовно рас: ''антропологічно расова теорія'' та ''критична расова теорія''. Сьогодні на Землі існує три основні раси — [[Європеоїдна раса|європеоїдна]], [[Негроїдна раса|негроїдна]] та [[Монголоїдна раса|монголоїдна]], також існують раси - [[Пігмеї (раса)|пігмеїв]], капоїдна раса<ref>{{Cite web |url=https://vue.gov.ua/%D0%9A%D0%B0%D0%BF%D0%BE%D1%97%D0%B4%D0%BD%D0%B0_%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%B0 |title=Капоїдна раса |website=ВУЕ |language=uk |access-date=2025-03-03}}</ref> і [[Бушмени|бушменів]], американоїдів і [[Австралоїдна раса|австралоїдів]].<ref>{{Cite web |url=https://dovidka.biz.ua/tsikavi-fakti-pro-rasi/ |title=Цікаві факти про раси |last=Джи) |first=J. G. (Джей |date=2016-03-22 |website=Dovidka.biz.ua |language=uk |access-date=2025-03-03}}</ref> Змішані раси виникають після змішаних шлюбів.

Расовий поділ на основні раси вперше було запропоновано французьким медиком та мандрівником [[Франсуа Берньє]] в [[1684]] році.<ref>{{Cite web |url=https://www.penn.museum/sites/morton/craniology.php |title=Craniology History {{!}} Morton Crania Collection - Penn Museum |website=www.penn.museum |access-date=2025-03-03}}</ref>{{center|'''Дівчата-представниці трьох основних рас'''}}

{| class="toccolours"
|-
|[[Файл:Lucy_Merriam.jpg|145px|]]
|[[Файл:IMG yapchensing.JPG|150px|]]
|[[Файл:Ati woman.jpg|250px|]]
|-
|
'''Європеоїдна'''
|
'''Монголоїдна'''
|
'''Негроїдна'''
|}

Між сучасними расами окрім зовнішніх відмінностей є також багато інших дуже важливих морфофізіологічних відмінностей. Так раси відрізняються розміром геніталій, розміром очей, структурою волосся і кісток, кількістю еритроцитів, життєвою ємкістю легень, частотою пульсу, складом слини і вушної сірки,особливостями будови тазу, певними ознаками в будові зубів, тривалістю вагітності, рівнем інтелекту, частотою виникнення різних хвороб, особливостями будови черепа, розміром мозку та багатьма іншими ознаками.<ref name=":0">{{Cite web |url=https://www.penn.museum/sites/morton/craniology.php |title=Craniology History {{!}} Morton Crania Collection - Penn Museum |website=www.penn.museum |access-date=2025-03-03}}</ref>

== Історія расової теорії ==
Вагомий внесок у становлення сучасної теорії був зроблений вченими-антропологами наприкінці XIX — на початку XX століття. Саме на цей період припадає життя та діяльність видатних діячів цієї галузі, серед яких [[Жозеф Артюр де Гобіно|Жозеф Гобіно]], [[Х'юстон Стюарт Чемберлен]], [[Ріхард Вагнер]] та відомий німецький філософ [[Фрідріх Ніцше]].

Критична расова теорія була вперше офіційно висунута у 1989 році, хоча перші інтелектуальні витоки сягають 1960-70-х рр. Деякі теоретики критичної расової теорії говорять про те, що раса - це штучна асоціація, тобто соціальна структура, кореляція між набором фізичних характеристик, що включають колір шкіри, певні риси обличчя та текстуру волосся, уявний набір психологічних і поведінкових тенденцій, які сприймаються як позитивні чи негативні, хороші чи погані. Такі асоціації були створені та підтримувались домінуючими групами для того, щоб виправдати гноблення, приниження інших груп на основі уявної неповноцінності, схильності до аморальної поведінки, або нездатності до самоврядування.<ref>{{Cite web |url=https://www.britannica.com/topic/critical-race-theory/Basic-tenets-of-critical-race-theory |title=Critical race theory - Racism, Oppression, Inequality {{!}} Britannica |date=2025-01-31 |website=www.britannica.com |language=en |access-date=2025-03-03}}</ref>
[[Файл:Bundesarchiv Bild 183-1989-0912-500, Prof. Hans Günther.jpg|міні|праворуч|250пкс|[[Ганс Гюнтер]]]]
Але найвагоміший вклад у розвиток європейської расової теорії зробив німецький антрополог [[Ганс Гюнтер]]. За теорією Гюнтера кожна раса має певні здібності до розумової та фізичної праці, або навпаки — задатки до лінощів та неуцтва. Основними критеріями, за якими цей вчений визначав приналежність певної людини до якого-небудь расового типу були пропорції черепа, колір волосся та очей та пігментація шкіри. Також важливими критеріями у теорії Гюнтера є зріст та пропорційність анатомічної будови тіла.
За такими критеріями вчений класифікував основні типи європеоїдної раси:
* [[Нордична раса]];
* [[Динарська раса]];
* [[Середземноморська раса]];
* [[Альпійська раса]];
* [[Фальська раса]];
* [[Біломорсько-балтійська раса]].
Найбільше значення серед усіх європейців [[Ганс Гюнтер]] надавав Нордичній расі, оскільки вважав нордидів найдосконалішим расовим типом людини, хоча іншим расовим типам європейців також надавалося велике значення.

Повним же протиставленням [[Європеоїдна раса|Європеоїдам]] Гюнтер вважав "семітів" ([[середземноморська раса]]), яких було визнано «нижчою расою», тобто расою, що знаходиться набагато нижче за потенційним рівнем розвитку.

Класифікація основних расових типів Європи за Отто Рехе:

* [[Нордична раса]]
* Фальська раса
* Західноєвропейська раса
* Динарська раса
* Східноєвропейська раса
* Східно-балтійська раса

== Расова краніологія та наука про раси ==
Расова [[краніологія]] була актуальною впродовж 1940-х років, і стала головним напрямком расової науки нацистської Німеччини. Та після війни концепція раси та наука, яка її вивчала, були відкинуті науковцями та широкими верствами суспільства. «Нова фізична антропологія» запропонувала заміну застарілих типологічних, вузьких класифікацій раси на більш ліберальну дарвінівську концепцію «населення», що розвивається.<ref name=":0" />

== Див. також ==
* [[Антропологія]]
* [[Вибраний народ]]
* [[Етнічна антропологія]]
* [[Євгеніка]]
* [[Раса]]
* [[Раси України]]
* [[Егон фон Айкштедт]]

== Посилання ==
* [[Іван Якович Франко|Іван Франко.]][[iarchive:Race.Nation.Heroes| Раса. Нація. Герої (аудіокнига).]] [[НТШ]]  — 1899. [http://elib.nplu.org/view.html?id=6693 НБУ] {{ref-gl}}

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Authority control}}

{{Раси}}
{{DEFAULTSORT:Расова теорія}}
[[Категорія:Фізична антропологія]]

Значима особа: Франсуа Берньє, Роберт Бойль, Henri de Boulainvilliersd, Richard Bradleyd і Henry Home, Lord Kamesd


text:
# Жадан і Собаки
«Жада́н і Соба́ки» (до 2014 року — «Соба́ки в ко́смосі») — український рок-гурт із Харкова, що виник у 2000 році. Колектив брав участь у фестивалях «Таврійські ігри», «Раз. Liv», «Музичний Острів», «5 озер», «Мазепа-Фест», «День Незалежності з Махном» та ін.

## Історія

### Собаки в космосі
Гурт було засновано у 2000 році під назвою «Собаки в космосі». Під цією назвою гурт записав два альбоми: «Вафли» та «Группа ищет продюсера».

### Сергій Жадан та «Собаки в космосі»
У 2007 році вийшов альбом-компіляція «Хор монгольських міліціонерів», для якого різні виконавці, у тому числі й «Собаки в космосі» записали пісні на вірші Сергія Жадана. З цього почалася їхня співпраця.
У 2008 гурт записав спільний з Сергієм Жаданом альбом «Спортивний клуб армії», до якого увійшли читання Жаданом власних віршів під акомпанемент музикантів гурту. Згодом співпраця продовжилася у вигляді спільних виступів (зокрема гастрольний тур 2011 року з виступами в Києві, Познані, Тюбінґені та Празі).
У березні 2012 року Сергій Жадан та «Собаки в космосі» презентували другу платівку, записану в співпраці — «Зброя пролетаріату», у якій колишні «романтичні балади та композиції з присмаком легкої сатири змінилися динамічнішим звучанням та гостросоціальною лірикою». На березень-квітень заплановано гастролі Україною, Німеччиною, Австрією, Чехією та Росією, після чого в травні має з'явитися однойменна платівка.

### Жадан і Собаки
У 2014 році, внаслідок тісної співпраці Сергія Жадана з гуртом «Собаки у космосі», гурт дістав назву «Жадан і Собаки». З цією новою назвою гурт записав п'ять альбомів: «Бийся за неї», «Пси», «Мадонна», «Радіопромінь» та «Злий».
Гурт «Жадан і Собаки» часто концертує в містах на Донеччині та Луганщині. Зокрема, у липні 2017 гурт виступив на першому фестивалі MRPL City.
Під час російського вторгнення в Україну у 2022 році гурт гастролював містами України та Європи, даючи благодійні концерти, проводячи аукціони та збираючи кошти на ЗСУ.
19 червня 2023 року записали спільний кліп "5-а авеню" з гуртом Gogol Bordello.
15 травня 2025 року випустили спільний кліп "Холодна гора" з гуртом Курган & Agregat присвячений Холодній Горі

## Учасники
- Сергій Жадан — вокал
- Євген Турчинов — вокал, гітара
- Андрій Пивоваров — бас, вокал
- Олександр Меренчук — тромбон
- Віталій Бронішевський — ударні
- Артем Дмитриченков — труба
- Сергій Кулаєнко — клавішні
- Олександр Приженков — туба

#### Колишні учасники
- Віктор Кондратов — барабани
- Іван Пірожок — тромбон
- Славік Небрат — труба
- Дмитро Голік — барабани
- Митя Анісімов — гитара
- Ольга Долганова — саксофон
- Михайло Наумов — бас
- Гена Коваль — барабани
- Віталій Гарбуз — аккордеон

## Дискографія
- «Вафли» (2002)
- «Группа ищет Продюсера» (2008)
- «LASTы» (2019)[5]

Разом із Сергієм Жаданом
- «Спортивний клуб армії» (2008)
- «Зброя пролетаріату» (2012)
- «Бийся за неї» (2014)
- «Пси» (2016)[6]
- «Мадонна» (2019)
- «Радіопромінь» (2023)[7]
- «Злий» (2024)[8]
- «Найкращі» (2025)[9]

title: Жадан і Собаки

wikitext:
{{Музичний колектив
| Назва            = Жадан і Собаки
| Ключ             =
| Лого             =
| Фотографія       = MRPL City 2017 - День 2 (2).jpg
| Опис_фотографії  = [[Сергій Жадан]] та «Собаки в космосі»
| Ширина_фотографії = 250px
| Роки             = з [[2000 у музиці|2000]]
| Місто            = [[Харків]]
| Країна           = {{UKR}}
| Мова             = [[українська мова|українська]]
| Тематика         =
| Жанр             = [[ска-панк]]
| Лейбл            =
| Склад            = [[Сергій Жадан]]
 Андрій Пивоваров
 [[Євген Турчинов]]
 Віталій Бронішевський
 Олександр Меренчук
 Артем Дмитриченков
 [[Кулаєнко Сергій Олександрович|Сергій Кулаєнко]]
 Олександр Приженков
| Колишні_учасники = Іван Пірожок
 Віктор Кондратов
 Славік Небрат
 Дмитро Голік
 Митя Анісімов
 Ольга Долганова
 Михайло Наумов
 Гена Коваль
 Віталій Гарбуз
| Інші_проєкти     =
| Інші_назви       = Собаки в космосі
}}
'''«Жада́н і Соба́ки»''' (до 2014 року — '''«Соба́ки в ко́смосі»''') — [[Українська музика|український]] [[рок-гурт]] із [[Харків|Харкова]], що виник у 2000 році. Колектив брав участь у фестивалях «[[Таврійські ігри]]», «Раз. Liv», «Музичний Острів», «5 озер», «[[Мазепа-Фест]]», «[[День Незалежності з Махном]]» та ін.

== Історія ==
[[Файл:Zhadan and Sobaky v Kosmosi 2 - Zahid 2013.jpg|міні|Жадан та Собаки на фестивалі [[Захід (фестиваль)|Захід 2013]]]]

=== Собаки в космосі ===
Гурт було засновано у 2000 році під назвою «Собаки в космосі». Під цією назвою гурт записав два альбоми: «Вафли» та «Группа ищет продюсера».

=== Сергій Жадан та «Собаки в космосі» ===
У 2007 році вийшов альбом-компіляція [[Хор монгольських міліціонерів|«Хор монгольських міліціонерів»]], для якого різні виконавці, у тому числі й «Собаки в космосі» записали пісні на вірші [[Жадан Сергій Вікторович|Сергія Жадана]]. З цього почалася їхня співпраця<ref name=zaxid>{{cite web|url= https://zaxid.net/hor_mongolskih_militsioneriv_n1051403|title= Хор монгольських міліціонерів|author= EFANDY|date= 21 березня 2008|website= zaxid.net|publisher= [[Zaxid.net]]|accessdate= 25 лютого 2018|archive-date= 26 лютого 2018|archive-url= https://web.archive.org/web/20180226032353/https://zaxid.net/hor_mongolskih_militsioneriv_n1051403}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180226032353/https://zaxid.net/hor_mongolskih_militsioneriv_n1051403 |date= 26 лютого 2018 }}</ref>.

У 2008 гурт записав спільний з Сергієм Жаданом альбом «[[Спортивний клуб армії (альбом)|Спортивний клуб армії]]», до якого увійшли читання Жаданом власних віршів під акомпанемент музикантів гурту. Згодом співпраця продовжилася у вигляді спільних виступів (зокрема гастрольний тур 2011 року з виступами в [[Київ|Києві]], [[Познань|Познані]], [[Тюбінген|Тюбінґені]] та [[Прага|Празі]]).

У березні 2012 року Сергій Жадан та «Собаки в космосі» презентували другу платівку, записану в співпраці — «[[Зброя пролетаріату]]», у якій колишні «романтичні балади та композиції з присмаком легкої сатири змінилися динамічнішим звучанням та гостросоціальною лірикою». На березень-квітень заплановано гастролі Україною, [[Німеччина|Німеччиною]], [[Австрія|Австрією]], [[Чехія|Чехією]] та [[Росія|Росією]], після чого в травні має з'явитися однойменна платівка<ref>[http://24tv.ua/home/showSingleNews.do?sergiy_zhadan_i_sobaki_u_kosmosi_prezentuvali_novu_programu_zbroya_proletariatu&objectId=198996 Сергій Жадан і «Собаки у космосі» презентували нову програму «Зброя пролетаріату»]</ref>.

=== Жадан і Собаки ===
У 2014 році, внаслідок тісної співпраці Сергія Жадана з гуртом «Собаки у космосі», гурт дістав назву «Жадан і Собаки». З цією новою назвою гурт записав п'ять альбомів: [[Бийся за неї|«Бийся за неї»]], [[Пси (альбом)|«Пси»]], [[Мадонна (альбом)|«Мадонна»]], [[Радіопромінь (альбом)|«Радіопромінь»]] та «Злий».

Гурт «Жадан і Собаки» часто концертує в містах на Донеччині та Луганщині. Зокрема, у липні 2017 гурт виступив на першому фестивалі ''[[MRPL City]]''.

Під час [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російського вторгнення в Україну у 2022 році]] гурт гастролював містами України та [[Європа|Європи]], даючи благодійні концерти, проводячи аукціони та збираючи кошти на [[Збройні сили України|ЗСУ]].

19 червня 2023 року записали спільний кліп "5-а авеню" з гуртом [[Gogol Bordello]].<ref>{{Citation|title=Жадан і Собаки feat. Gogol Bordello – 5-а авеню (Офіційне відео)|url=https://www.youtube.com/watch?v=IWCGZkfvL6s|date=2023-06-19|accessdate=2024-10-16|last=Жадан і Собаки}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20240308190501/https://www.youtube.com/watch?v=IWCGZkfvL6s&ab_channel=ЖаданіСобаки |date=2024-03-08 }}</ref>

15 травня 2025 року випустили спільний кліп "Холодна гора" з гуртом [[Курган і Agregat|Курган & Agregat]] присвячений [[Холодна гора (місцевість)|Холодній Горі]]<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=a6_tkX9p7wE |title=Жадан і Собаки, Курган & Agregat – Холодна гора (Офіційне відео) |date=2025-05-15 |last=Жадан і Собаки |access-date=2025-05-21 |via=YouTube}}</ref>
[[Файл:Zhadanthedogs-gdansk-nnastazja-IMG7972.jpg|міні|350x350px|«Жадан і Собаки» 2022 року в Польщі]]

== Учасники ==
* [[Жадан Сергій Вікторович|Сергій Жадан]] — вокал
* [[Євген Турчинов]] — вокал, гітара
* Андрій Пивоваров — бас, вокал
* Олександр Меренчук — тромбон
* Віталій Бронішевський — ударні
* Артем Дмитриченков — труба
* [[Кулаєнко Сергій Олександрович|Сергій Кулаєнко]] — клавішні
* Олександр Приженков — туба

==== Колишні учасники ====
* Віктор Кондратов — барабани
* Іван Пірожок — тромбон
* Славік Небрат — труба
* Дмитро Голік — барабани
* Митя Анісімов — гитара
* Ольга Долганова — саксофон
* Михайло Наумов — бас
* Гена Коваль — барабани
* Віталій Гарбуз — аккордеон

== Дискографія ==
* «Вафли» (2002)
* «Группа ищет Продюсера» (2008)
* «LASTы» (2019)<ref>{{Citation|title=Собаки В Космосе - LASTы|url=https://www.youtube.com/watch?v=qlkT3LbD36I|accessdate=2021-08-11|language=uk-UA|archive-date=11 серпня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210811063001/https://www.youtube.com/watch?v=qlkT3LbD36I}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210811063001/https://www.youtube.com/watch?v=qlkT3LbD36I |date=2021-08-11 }}</ref>

;Разом із Сергієм Жаданом
* «[[Спортивний клуб армії (альбом)|Спортивний клуб армії]]» (2008)
* «[[Зброя пролетаріату]]» (2012)
* «[[Бийся за неї]]» (2014)
* «[[Пси (альбом)|Пси]]» (2016)<ref>{{Cite web |url=https://soundcloud.com/zhadansobaki/sets/psy |title=Альбом «Пси» на сервісі Soundcloud |accessdate=11 травня 2016 |archive-date=30 червня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160630125142/https://soundcloud.com/zhadansobaki/sets/psy }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160630125142/https://soundcloud.com/zhadansobaki/sets/psy |date=2016-06-30 }}</ref>
* «[[Мадонна (альбом)|Мадонна»]] (2019)
* [[Радіопромінь (альбом)|«Радіопромінь»]] (2023)<ref>{{Cite news|url=https://www.instagram.com/reel/CzvdxcqN6mV/|title=Zhadan i Sobaky в Instagram: «Дорогі брати і сестри, презентуємо вам «Радіопромінь» — шостий студійний альбом харківського колективу Жадан і Собаки...»|date=17 листопада 2023|work=Instagram-сторінка гурту «Жадан і Собаки»|accessdate=17 листопада 2023}}</ref>
* «Злий» (2024)<ref>{{Cite web|url=https://www.instagram.com/reel/C_AHIHuNIxu/?igsh=MWt1azVvaHlzcG82dQ==|title=«Дорогі брати і сестри, презентуємо вам «Злий» - сьомий студійний альбом харківського колективу Жадан і Собаки...»|website=www.instagram.com|access-date=2024-08-23}}</ref>
* «Найкращі» (2025)<ref>{{Cite web |url=https://www.instagram.com/p/DJY7eFPNNGT/?igsh=MWNjaTZjNjNvNnVyaw== |title=«Дорогі брати і сестри, презентуємо вам „Найкращі“ — Deluxe альбом харківського колективу Жадан і Собаки...» |website=www.instagram.com |access-date=2025-05-11}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

{{Портал|Музика}}
{{commonscat}}
* [https://web.archive.org/web/20140915025508/http://www.sobaki.kh.ua/ Офіційна сторінка]
* [https://www.facebook.com/ZhadanDogs/ Офіційна сторінка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191231211125/https://www.facebook.com/ZhadanDogs |date=31 грудня 2019 }} у Фейсбук
* [http://www.meridiancz.com/byjsya-za-neji/ Альбом «Бийся за неї»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140830064140/http://www.meridiancz.com/byjsya-za-neji/ |date=30 серпня 2014 }}

{{Сергій Жадан}}
{{Український рок}}

[[Категорія:Українські музичні гурти]]
[[Категорія:Українські рок-гурти]]
[[Категорія:Ска]]
[[Категорія:Музичні гурти Харкова]]
[[Категорія:Жадан і Собаки]]
[[Категорія:Українські ска-панк гурти]]
[[Категорія:Ска-панк гурти]]

title: Основна інформація

Жанр: ска-панк

Країна: Україна

Місто: Харків

Інші назви: Собаки в космосі

Мова: українська

Склад: Сергій Жадан · Андрій Пивоваров · Євген Турчинов · Віталій Бронішевський · Олександр Меренчук · Артем Дмитриченков · Сергій Кулаєнко · Олександр Приженков

Колишні · учасники: Іван Пірожок · Віктор Кондратов · Славік Небрат · Дмитро Голік · Митя Анісімов · Ольга Долганова · Михайло Наумов · Гена Коваль · Віталій Гарбуз


text:
# Горичиця-при-Моравчах
Горичиця-при-Моравчах (словен. Goričica pri Moravčah) — поселення в общині Моравче, Осреднєсловенський регіон, Словенія.
Висота над рівнем моря: 322,3 м.

title: Горичиця-при-Моравчах

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Горичиця-при-Моравчах
 | місцева_назва       = Goričica pri Moravčah
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Осреднєсловенський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 95 (2002)
 | площа           = 0,6
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
 | код країни      =
|latd=46 |latm=8 |lats=12.73 |latNS=N
|longd=14 |longm=41 |longs=4.51 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Горичиця-при-Моравчах''' ({{lang-sl|Goričica pri Moravčah}}) — поселення в общині [[Моравче (община)|Моравче]], [[Осреднєсловенський регіон]], [[Словенія]].
Висота над рівнем моря: 322,3 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Моравче}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Горичиця-при-Моравчах · Goričica pri Moravčah

Країна: Словенія

Регіон: Осреднєсловенський регіон

Площа: 0,6 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: LJ

OSM: ↑1675873 ·R (Моравче)


text:
# Йоахім-Адольф Вольфф
Йоахім-Адольф Вольфф (нім. Joachim-Adolf Wolff; 24 вересня 1895, Мюльгаузен, Німецька імперія — 16 травня 1918, Ламотт, Франція) — німецький льотчик-ас, лейтенант Імперської армії.

## Біографія
Учасник Першої світової війни, служив в 216-му льотному дивізіоні. 6 липня 1917 року прибув в 11-ту винищувальну ескадрилью. 14 серпня 1917 року був поранений в бою проти винищувачів Sopwith Triplane з 1-ї морської ескадрильї, і вдруге 23 листопада в сутичці з 56-ю ескадрильєю, що літала на машинах SE 5а.
Вольфф загинув у бою 16 травня 1918 року біля Ламотта, імовірно збитий лейтенантом Г. Д. Бартоном з 24-ї ескадрильї, і був похований у Каппі.
Всього за час бойових дій здобув 10 перемог, ще 1 перемога залишилась непідтвердженою. Першою жертвою Вольффа 18 березня 1918 року став лейтенант Джон Маккадден з 84-ї ескадрильї, кавалер Воєнного хреста, який здобув 8 перемог. Цей британський офіцер, що літав на SE 5а, був рідним братом капітана Джеймса Маккаддена, кавалера Хреста Вікторії та другого за результативністю аса Британії (57 перемог).

title: Йоахім-Адольф Вольфф

wikitext:
{{Особа}}
'''Йоахім-Адольф Вольфф''' ({{langx|de|Joachim-Adolf Wolff}}; [[24 вересня]] [[1895]], [[Мюлуз|Мюльгаузен]], [[Німецька імперія]] — [[16 травня]] [[1918]], [[Ламотт]], [[Франція]]) — німецький льотчик-ас, [[лейтенант]] [[Імперська армія Німеччини|Імперської армії]].

== Біографія ==
Учасник [[Перша світова війна|Першої світової війни]], служив в 216-му льотному дивізіоні. 6 липня 1917 року прибув в [[Jasta 11|11-ту винищувальну ескадрилью]]. 14 серпня 1917 року був поранений в бою проти винищувачів Sopwith Triplane з 1-ї морської ескадрильї, і вдруге 23 листопада в сутичці з 56-ю ескадрильєю, що літала на машинах SE 5а.

Вольфф [[загинув у бою]] 16 травня 1918 року біля Ламотта, імовірно збитий лейтенантом Г. Д. Бартоном з 24-ї ескадрильї, і був похований у [[Каппі]].

Всього за час бойових дій здобув 10 перемог, ще 1 перемога залишилась непідтвердженою. Першою жертвою Вольффа 18 березня 1918 року став лейтенант [[Джон Маккадден]] з 84-ї ескадрильї, кавалер [[Воєнний Хрест (Велика Британія)|Воєнного хреста]], який здобув 8 перемог. Цей британський офіцер, що літав на SE 5а, був рідним братом капітана [[Джеймс Маккадден|Джеймса Маккаддена]], кавалера [[Хрест Вікторії|Хреста Вікторії]] та другого за результативністю аса Британії (57 перемог).

== Література ==
* ''Фрэнкс Н., Бейли Ф., Гест Р.'' Германские асы Первой мировой войны 1914—1918. Статистика побед и поражений. Справочник (пер. с англ. А. Жукова). — М.: Эксмо, 2006. — 416 с.: ил. ISBN 5-699-14606 {{ref-ru}}

{{DEFAULTSORT:Вольфф Йоахім-Адольф}}
[[Категорія:Німецькі льотчики-аси Першої світової війни]]
[[Категорія:Льотчики-винищувачі]]
[[Категорія:Загинули в боях Першої світової війни]]
[[Категорія:Збиті пілоти]]

title: нім. Joachim-Adolf Wolff

Народився: 24 вересня 1895 · Мюльгаузен, адміністративний округ Ерфуртd, Саксонія, Прусське королівство, Німецька імперія або Мюлуз

Помер: 16 травня 1918 (22 роки) · Ламотт-дю-Рон або Франція · ·загиблий у бою

Поховання: Каппі

Країна: Німецька імперія

Діяльність: військовослужбовець, офіцер, льотчик

Учасник: Перша світова війна

Військове звання: підпоручик і лейтенант

Нагороди: Залізний Хрест


text:
# Козельщинська селищна рада
Козельщинська селищна рада — орган місцевого самоврядування у Козельщинському районі Полтавської області з центром у смт Козельщині.
Козельщінській селищній раді підпорядковані такі населені пункти:
- смт Козельщина
- с. Квіти
- с. Лозки
- с. Омельниче
- с. Павлівка
- с. Підгорівка

## Влада
Загальний склад ради — 30
Селищні голови (голови селищної ради)
- Піщаний Дмитро Іванович[1]

31.10.2010 — по цей час

title: Козельщинська селищна рада

wikitext:
{{Селищна рада|
   | назва               = Козельщинська селищна рада
   | будівля             =
   | зображення_розмір   =
   | зображення_підпис   =
   | розташування        =
   | регіон              = [[Полтавська область]]
   | район               = [[Козельщинський район]]
   | центр               = смт [[Козельщина (селище)|Козельщина]]
   | голова              =
   | кількість членів    = 30
   | код КОАТУУ          =
   | облікова картка     =
   | площа               =
   | населення           = всього — 5 107
міського — 4 434;
сільського — 673
   | населені пункти     = 6
   | поштовий індекс     = 39104
   | телефонний код      = 5342
   | адреса              = смт [[Козельщина (селище)|Козельщина]], вул. Остроградського, 87
| вебсторінка         = http://kozelshyna.rada.org.ua/
}}

'''Козельщинська селищна рада''' — [[органи місцевого самоврядування|орган місцевого самоврядування]] у [[Козельщинський район|Козельщинському районі]] [[Полтавська область|Полтавської області]] з центром у смт [[Козельщина (селище)|Козельщині]].

Козельщінській селищній раді підпорядковані такі населені пункти:
* смт [[Козельщина (селище)|Козельщина]]
* с. [[Квіти (село)|Квіти]]
* с. [[Лозки (Кременчуцький район)|Лозки]]
* с. [[Омельниче]]
* с. [[Павлівка (Козельщинська селищна громада)|Павлівка]]
* с. [[Підгорівка (Кременчуцький район)|Підгорівка]]

== Влада ==
''Загальний склад ради'' — 30<ref name="ОМС КМС">[http://static.rada.gov.ua/zakon/new/ADM/dov/oms16.pdf Органи місцевого самоврядування в Україні (Полтавська область, Козельщинський район)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140726035037/http://static.rada.gov.ua/zakon/new/ADM/dov/oms16.pdf |date=26 Липня 2014 }} на Вебсайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

''Селищні голови'' (''голови селищної ради'')
* [[Піщаний Дмитро Іванович]]<ref name="ОМС КМС"/>
: 31.10.[[2010]] — по цей час

== Посилання ==
* [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=29.08.2010&rf7571=25311 Козельщинська селищна рада]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} на Вебсайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Адміністративний устрій Козельщинського району}}

[[Категорія:Селищні ради Полтавської області]]
[[Категорія:Козельщинська селищна рада|*]]

title: Основні дані

Область: Полтавська область

Район/міськрада: Козельщинський район

Адм. центр: смт Козельщина

title: Склад

title: Територія і населення

Населення: всього — 5 107 · міського — 4 434; · сільського — 673

title: Контактні дані

Адреса: смт Козельщина, вул. Остроградського, 87


text:
# Ніпіссінг (округ)
Округ Ніпіссінг (англ. Nipissing District; [ˈnɪpəsɪŋ])— округ в провінції Онтаріо, Канада. Округ є переписним районом та адміністративною одиницею провінції. Найбільшим містом і адміністративним центром округу є місто Норт-Бей. Населення — 84 688 осіб (за переписом 2006 року).

## Географія
Округ розташований на сході провінції Онтаріо, в регіоні Північно-Східне Онтаріо. На півночі Рейні-Рівер межує з округом Тіміскамінг, на заході — з округом Садбері, на південному заході — з округами Паррі-Саунд і окружним муніципалітетом Маскока, на півдні — з графством Галібертон, на південному сході — з графством Гастінгс, на сході — з графством Ренфрю і північному сході — з Квебекським округом Абітібі-Теміскамінг.

## Адміністративний поділ
До складу округу входять такі муніципальні утворення:
- 4 міста, з них: 1 «сіті» — Норт-Бей і 3 «тауни» — Маттава, Темагамі й Вест-Ніпіссінг
- 7 тауншипів: Бонфілд (англ. Bonfield), Кальвін (англ. Calvin), Чисголм (англ. Chisholm), Іст-Ферріс (англ. East Ferris), Маттаван (англ. Mattawan), Папіно-Камерон (англ. Papineau-Cameron) й Саут-Алгонкін (англ. South Algonquin).
- 2 міжсельбищні території — Північна Ніпіссінг (англ. Unorganized North Nipissing District) й Південний Ніпіссінг (англ. Unorganized South Nipissing District6;
- 2 індіанські території: «Біер-Айленд» й Ніпіссінг 10 (англ. Nipissing 10).

## Населення
З приблизно 84 700 жителів, що населяють округ, 41130 становлять чоловіки і 43 555 — жінки. Середній вік населення — 42,2 років (проти 39,0 років у середньому по провінції). При цьому середній вік чоловіків становить 41,3 року, а жінок — 43,0 (аналогічні показники по Онтаріо — 38,1 і 39,9 відповідно). На территории округа зарегистрировано 35 140 частных жилых помещений, принадлежащих 24 950 семьям.
Англійською мовою як рідною говорять 58 635 людей, французькою — 13 175. Поширеність інших мов невелика.
Найбільший населений пункт і адміністративний центр — Норт-Бей — 53 966 чол. (Трохи менше двох третин населення округу, за переписом 2006 року).

title: Ніпіссінг (округ)

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
| назва               = Округ Ніпіссінг
| місцева_назва       = ''Nipissing District''
| розташування      = Map of Ontario NIPISSING.svg
| розташування_підпис = округ Ніпіссінг на провінційній мапі [[Онтаріо]].
| розташування_розмір = 290пкс
| тип_центра          =
| центр               = [[Норт-Бей (Онтаріо)|Норт-Бей]]
| найбільше_місто     = [[Норт-Бей (Онтаріо)|Норт-Бей]]
| країна              = {{CAN}}
| тип_регіону         = Провінція
| регіон              = {{CAN-ON}}
| тип_регіону2        =
| регіон2             =
| тип_регіону3        =
| регіон3             =
| сусіди              =
| тип_підрозділів     =
| підрозділи          =
| населення           = 84 868<ref name="населення">{{cite web|url=http://www12.statcan.ca/census-recensement/2006/dp-pd/prof/92-591/details/Page.cfm Lang=E&Geo1=CD&Code1=3548&Geo2=PR&Code2=35&Data=Count&SearchText=Nipissing&SearchType=Begins&SearchPR=01&B1=All&Custom=|title=2006 Community Profiles|publisher=Statistics Canada|language=англійською|accessdate=2011-08-16|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AB3GfNmw?url=http://www12.statcan.ca/census-recensement/2006/dp-pd/prof/92-591/details/Page.cfm?Lang=E|archivedate=2012-08-25|deadurl=no}}</ref>
| список_за_населенням=
| місце_за_населенням =
| щільність_населення =
| площа               = 17 065,07
| список_за_площею    =
| місце_за_площею     =
| відсоток_води       =
| ширина              =
| довжина             =
| широта              = {{coord|46|18|N|79|27|W|scale:100000}}
| довгота             = {{coord|46|18|N|79|27|W|scale:100000}} -->
| часовий_пояс        = [[UTC-5|-5]] (літом [[UTC-4|-4]])
| тип_заснування      =
| заснований          = [[1858]]
| назва_до_заснування =
| титул_голови_уряду  =
| голова_уряду        =
| титул_представників1=
| представник1        =
| вебсайт    = [http://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2006/dp-pd/prof/92-591/details/Page.cfm?Lang=E&Geo1=CD&Code1=3548&Geo2=PR&Code2=35&Data=Count&SearchText=Nipissing&SearchType=Begins&SearchPR=01&B1=All&Custom= Ніписсінг ]
}}

'''Округ Ніпіссінг''' ({{lang-en|Nipissing District}}; {{IPAc-en|ˈ|n|ɪ|p|ə|s|ɪ|ŋ}})— [[округ]] в провінції [[Онтаріо]], [[Канада]]. Округ є переписним районом та адміністративною одиницею провінції. Найбільшим містом і адміністративним центром округу є місто [[Норт-Бей (Онтаріо)|Норт-Бей]]. Населення — 84 688 осіб (за переписом 2006 року).

== Географія ==
[[Файл: 200 Foot Cliffs in North Bay.JPG | thumb | left | 250px | Скелі поруч з [[Норт-Бей (Онтаріо)|Норт-Беєм]].]]
[[Файл: Talon Lake ON.jpg | thumb | left | 250px | Озеро Тейлон.]]

Округ розташований на сході провінції Онтаріо, в регіоні [[Північно-Східне Онтаріо]]. На півночі Рейні-Рівер межує з округом [[Тіміскамінг]], на заході — з округом [[Садбері (округ)|Садбері]], на південному заході — з округами [[Паррі-Саунд (округ)|Паррі-Саунд]] і [[Маскока (окружний муніципалітет)|окружним муніципалітетом Маскока]], на півдні — з графством [[Галібертон (графство)|Галібертон]], на південному сході — з графством [[Гастінгс (графство)|Гастінгс]], на сході — з графством [[Ренфрю (графство)|Ренфрю]] і північному сході — з [[Квебек]]ським округом [[Абітібі-Теміскамінг]].

== Адміністративний поділ ==
До складу округу входять такі муніципальні утворення:
* 4 міста, з них: 1 «сіті» — [[Норт-Бей (Онтаріо)|Норт-Бей]] і 3 «тауни» — [[Маттава (Онтаріо)|Маттава]], [[Темагамі (Онтаріо)|Темагамі]] й [[Вест-Ніпіссінг (Онтаріо)|Вест-Ніпіссінг]]
* 7 тауншипів: [[Бонфілд (Онтаріо)|Бонфілд]] ({{lang-en|Bonfield}}), [[Кальвін (Онтаріо)|Кальвін]] ({{lang-en|Calvin}}), [[Чисголм (Онтаріо)|Чисголм]] ({{lang-en|Chisholm}}), Іст-Ферріс ({{lang-en|East Ferris}}), [[Маттаван (Онтаріо)|Маттаван]] ({{lang-en|Mattawan}}), Папіно-Камерон ({{lang-en|Papineau-Cameron}}) й [[Саут-Алгонкін]] ({{lang-en|South Algonquin}}).
* 2 міжсельбищні території — Північна Ніпіссінг ({{lang-en|Unorganized North Nipissing District}}) й Південний Ніпіссінг ({{lang-en|Unorganized South Nipissing District}}6;
* 2 індіанські території: «Біер-Айленд» й Ніпіссінг 10 ({{lang-en|Nipissing 10}}).

== Населення ==
З приблизно 84 700 жителів, що населяють округ, 41130 становлять чоловіки і 43 555 — жінки. Середній вік населення — 42,2 років (проти 39,0 років у середньому по [[Онтаріо|провінції]]). При цьому середній вік чоловіків становить 41,3 року, а жінок — 43,0 (аналогічні показники по Онтаріо — 38,1 і 39,9 відповідно)<ref name="населення" />. На территории округа зарегистрировано 35 140 частных жилых помещений, принадлежащих 24 950 семьям<ref name="населення" />.

[[Англійська мова|Англійською мовою]] як рідною говорять 58 635 людей, [[Французька мова|французькою]] — 13 175. Поширеність інших мов невелика<ref name="населення" />.

Найбільший населений пункт і адміністративний центр — Норт-Бей — 53 966 чол. (Трохи менше двох третин населення округу, за переписом 2006 року).

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{Адміністративний устрій Онтаріо}}

== Посилання ==

[[Категорія:Округи Онтаріо]]
[[Категорія:Онтаріо]]

title: Nipissing District

Адм. центр: Норт-Бей

Найбільше місто: Норт-Бей

Країна: Канада

Провінція: Онтаріо

Вебсайт: Ніписсінг

Nipissing District: округ Ніпіссінг на провінційній мапі Онтаріо .

Nipissing District: округ Ніпіссінг на провінційній мапі Онтаріо.


text:
# Німіс
Німіс (італ. Nimis) — муніципалітет в Італії, у регіоні Фріулі-Венеція-Джулія,  провінція Удіне.
Німіс розташований на відстані близько 490 км на північ від Рима, 80 км на північний захід від Трієста, 16 км на північ від Удіне.
Населення — 2765 осіб (2014).
Покровитель — SS. Gervasio e Protasio.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 149 іноземців з 32 країн, серед них 46 громадян країн Євросоюзу та 17 громадян України.

## Сусідні муніципалітети
- Аттіміс
- Лузевера
- Поволетто
- Реана-дель-Рояле
- Тайпана
- Тарченто

title: Німіс

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Німіс
 | місцева_назва = Nimis
 | герб          = <!-- Nimis-Stemma.jpg -->
 | регіон        = FVG <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = UD <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 46
 | latm   = 12
 | lats   = 0
 | longd  = 13
 | longm  = 16
 | longs  = 0
 | висота = 207
 | населення     = 2587
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 33
 | густота       = 76,3
 | поштові_індекси  = 33045
 | телефонний_код = 0432
 | код_ISTAT     = 030065
 | покровитель   = SS. Gervasio e Protasio
 | мер           = Gloria Bressani
 | обраний       = 24-10-2016
 | www           = http://www.comune.nimis.ud.it
}}

'''Німіс''' ({{lang-it|Nimis}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Фріулі-Венеція-Джулія]],  [[Удіне (провінція)|провінція Удіне]].

Німіс розташований на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 490 км на північ від [[Рим|Рима]], 80 км на північний захід від [[Трієст|Трієста]], 16 км на північ від [[Удіне]].

Населення — {{formatnum:2765}} {{МНОЖИНА:2765|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=2015-06-26 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Покровитель — SS. Gervasio e Protasio.

== Демографія ==
{{Демографія/Nimis}}
{{Іноземці в Італії | назва=Німіс | дата=1 січня 2023 року
 | всього=149 | країн=32 | Укр=17 | ЄС=46 | таблиця= | країна1=[[Албанія|Албанії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Аттіміс]]
* [[Лузевера]]
* [[Поволетто]]
* [[Реана-дель-Рояле]]
* [[Тайпана]]
* [[Тарченто]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Удіне]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Удіне}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Удіне]]

title: Німіс · Nimis

Країна: Італія

Регіон: Фріулі-Венеція-Джулія

Провінція: Удіне

Площа: 33 км²

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Gloria Bressani (24-10-2016)


text:
# What Happened to Virgil
«What Happened to Virgil» — пісня американського репера Lil Durk з його сьомого студійного альбому 7220, виданого 11 березня 2022 р.

## Передісторія
Пісня вшановує модельєра та підприємця Вірджила Абло, Деркового брата D Thang та репера King Von. Абло помер у листопаді 2021 року. Він був другом Дерка. Після релізу пісня стала використовуватися у популярних роликах на TikTok. Дерк пообіцяв випустити кліп на пісню після 10 тис. публікацій з нею на TikTok.

## Відеокліп
Прем'єра відео сталася 12 квітня 2022 року. Режисер: Коул Беннетт. Кліп відкривається цитатою Абло: «Життя настільки коротке, що не можна витрачати навіть одного дня на те, щоб погоджуватися з тим, що хтось думає про ваші можливості, на противагу вашим знанням про свої можливості». У відео Дерк і Gunna читають реп на тлі численних декорацій, натхненних роботами Абло, зокрема біля Дрейкового реактивного  авіалайнера Air Drake (розмальований Абло), на червоному даху, що повторює Louis Dreamhouse з одного з останніх проєктів Абло для Louis Vuitton, та на складі, наповненому квітами з чарівним зростанням. Наприкінці відео пояснюється, як кожна із цих декорацій пов'язана з Абло.

## Чарти
| Чарт(2022–2023)                           | Найвища позиція |
| ----------------------------------------- | --------------- |
| Канада (Canadian Hot 100)                 | 65              |
| Billboard Global 200                      | 35              |
| New Zealand Hot Singles (RMNZ)            | 36              |
| Nigeria TurnTable Top 100                 | 70              |
| Південна Африка (TOSAC)                   | 67              |
| Велика Британія (Official Charts Company) | 70              |
| США (Billboard Hot 100)                   | 22              |
| США (Hot R&B/Hip-Hop Songs) (Billboard)   | 6               |
| США (Rhythmic) (Billboard)                | 31              |

| Чарт (2022)                          | Позиція |
| ------------------------------------ | ------- |
| US Billboard Hot 100                 | 83      |
| US Hot R&B/Hip-Hop Songs (Billboard) | 22      |

## Сертифікації
| Регіон                                                      | Сертифікація | Продажі |
| ----------------------------------------------------------- | ------------ | ------- |
| США (RIAA)                                                  | Золотий      | 500 000 |
| продажі+прослуховування, що базуються лише на сертифікаціях |              |         |

title: What Happened to Virgil

wikitext:
{{Пісня
| Назва               = What Happened to Virgil
| Обкладинка          =
| Виконавець          = [[Lil Durk]] з участю [[Gunna]]
| Альбом              = [[7220]]
| Випущено            = 11 березня 2022
| Тип               = [[Пісня]]
| Жанр                = [[Дрил]]
| Тривалість          = 3:01
| Лейбл               =  Only the Family, Alamo Records, [[Sony Music|Sony]]
| Автор пісні            = [[Lil Durk|Дерк Бенкс]], [[Gunna|Серхіо Кітченс]], Даррелл Джексон
| Продюсер            = Chopsquad DJ
}}

«'''What Happened to Virgil'''» — пісня американського репера [[Lil Durk]] з його сьомого студійного альбому ''[[7220]]'', виданого 11 березня 2022 р.

== Передісторія ==
Пісня вшановує модельєра та підприємця [[Вірджил Абло|Вірджила Абло]], Деркового брата D Thang та репера [[King Von]]. Абло помер у листопаді 2021 року. Він був другом Дерка.<ref>{{cite magazine |last1=Dukes |first1=Will |title=Lil Durk's '7220' Is a Chill But Harrowing Trip Down Memory Lane |url=https://www.rollingstone.com/music/music-album-reviews/lil-durks-7220-1323622/ |magazine=[[Rolling Stone]] |date=21 березня 2022}}</ref><ref name="Dailey">{{cite magazine |last1=Dailey |first1=Hannah |title=Lil Durk, Gunna Drop Stunning 'What Happened to Virgil' Video Honoring Late Designer Virgil Abloh |url=https://www.billboard.com/music/music-news/lil-durk-gunna-virgil-music-video-tribute-1235058319/ |magazine=[[Billboard]] |date=12 квітня 2022}}</ref> Після релізу пісня стала використовуватися у популярних роликах на [[TikTok]]. Дерк пообіцяв випустити кліп на пісню після 10 тис. публікацій з нею на TikTok.<ref>{{cite web |last1=Grant |first1=Shawn |title=Lil Durk Promises "What Happened To Virgil" Video if Single Receives 10K Creations on TikTok |url=https://thesource.com/2022/04/07/lil-durk-promises-what-happened-to-virgil-video-if-single-receives-10k-creations-on-tiktok/ |website=[[The Source]] |date=7 квітня 2022}}</ref>

== Відеокліп ==
Прем'єра відео сталася 12 квітня 2022 року. Режисер: [[Коул Беннетт]]. Кліп відкривається цитатою Абло: «Життя настільки коротке, що не можна витрачати навіть одного дня на те, щоб погоджуватися з тим, що хтось думає про ваші можливості, на противагу вашим знанням про свої можливості». У відео Дерк і Gunna читають реп на тлі численних декорацій, натхненних роботами Абло, зокрема біля [[Дрейк (співак)|Дрейкового]] реактивного  авіалайнера Air Drake (розмальований Абло), на червоному даху, що повторює Louis Dreamhouse з одного з останніх проєктів Абло для [[Louis Vuitton]], та на складі, наповненому квітами з чарівним зростанням. Наприкінці відео пояснюється, як кожна із цих декорацій пов'язана з Абло.<ref name="Dailey" /><ref>{{cite magazine |last1=Zemler |first1=Emily |title=Lil Durk, Gunna Pay Tribute to Virgil Abloh in 'What Happened To Virgil' Video |url=https://www.rollingstone.com/music/music-news/lil-durk-gunna-what-happened-to-virgil-video-1336891/ |magazine=Rolling Stone |date=13 квітня 2022}}</ref>

== Чарти ==
{{col-start}}
{{col-2}}
=== Тижневі ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center"
! scope="col"| Чарт(2022–2023)
! scope="col"| Найвища<br />позиція
|-
{{single chart|Canada|65|artist=Lil Durk|rowheader=true|access-date=16 липня 2022}}
|-
{{single chart|Billboardglobal200|35|artist=Lil Durk|rowheader=true|access-date=16 липня 2022}}
|-
! scope="row"| New Zealand Hot Singles ([[Recorded Music NZ|RMNZ]])<ref>{{cite web|url=https://aotearoamusiccharts.co.nz/archive/hot-singles/2022-03-18|title=NZ Hot Singles Chart|publisher=Recorded Music NZ|date=21 березня 2022|access-date=16 липня 2022}}</ref>
| 36
|-
! scope="row"| Nigeria [[TurnTable Top 100]]<ref>{{cite web |title=TurnTable Official Nigeria Top 100 |url=https://www.turntablecharts.com/Charts/Top50 |website=www.turntablecharts.com |access-date=31 січня 2023}}</ref>
| 70
|-
! scope="row"| Південна Африка ([[The Official South African Charts|TOSAC]])<ref>https://theofficialsacharts.co.za/charts/local-international-streaming-chart-top-100-week-11-2022</ref>
| 67
|-
{{single chart|UK|70|date=20220324|rowheader=true|accessdate=16 липня 2022}}
|-
{{single chart|Billboardhot100|22|artist=Lil Durk|rowheader=true|access-date=16 липня 2022}}
|-
{{single chart|Billboardrandbhiphop|6|artist=Lil Durk|rowheader=true|access-date=16 липня 2022}}
|-
{{single chart|Billboardrhythmic|31|artist=Lil Durk|rowheader=true|access-date=20 вересня 2022}}
|}
{{col-2}}

=== Річні ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center"
! scope="col"| Чарт (2022)
! scope="col"| Позиція
|-
! scope="row"| US ''Billboard'' Hot 100<ref>{{cite magazine|url=https://www.billboard.com/charts/year-end/2022/hot-100-songs/|title=Hot 100 Songs – Year-End 2022|magazine=Billboard|access-date=2 грудня 2022}}</ref>
| 83
|-
! scope="row"| US Hot R&B/Hip-Hop Songs (''Billboard'')<ref>{{cite magazine|url=https://www.billboard.com/charts/year-end/2022/hot-r-and-and-b-hip-hop-songs/|title=Hot R&B/Hip-Hop Songs – Year-End 2022|magazine=Billboard|access-date=2 грудня 2022}}</ref>
| 22
|}
{{col-end}}

== Сертифікації ==
{{Certification Table Top|caption=}}
{{Certification Table Entry|region=United States|type=single|award=Gold|artist=Lil Durk|title=What Happened to Virgil|relyear=2022|certyear=2022}}
{{Certification Table Bottom|nosales=yes|streaming=true|noshipments=true}}

== Посилання ==
{{примітки}}

[[Категорія:Пісні 2022]]

title: з альбому 7220

Випущено: 11 березня 2022

Тип: Пісня

Жанр: Дрил

Лейбл: Only the Family, Alamo Records, Sony

Автор слів: Дерк Бенкс, Серхіо Кітченс, Даррелл Джексон

Продюсер: Chopsquad DJ

title: Музичне відео

Музичне відео: «What Happened to Virgil» на YouTube


text:
# Александру-чел-Бун (Ясси)
Александру-чел-Бун (рум. Alexandru cel Bun) — село у повіті Ясси в Румунії. Входить до складу комуни Вледень.
Село розташоване на відстані 348 км на північ від Бухареста, 40 км на північний захід від Ясс.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 570 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Александру-чел-Бун (Ясси)

wikitext:
{{Otheruses|Александру-чел-Бун}}
{{НП Румунії
 | назва               = Александру-чел-Бун
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Alexandru cel Bun''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Ясси
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Вледень (комуна, Ясси)|Вледень]]
 | код_SIRUTA          = 100166
 | широта              = 47.4587
 | довгота             = 27.2974
 | висота              = 51
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 570
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 707591
}}
'''Александру-чел-Бун''' ({{lang-ro|Alexandru cel Bun}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Ясси (повіт)|Ясси]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Вледень (комуна, Ясси)|Вледень]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 348 км на північ від [[Бухарест]]а, 40 км на північний захід від [[Ясси|Ясс]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:570}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Ясси]]

title: Александру-чел-Бун · Alexandru cel Bun

Повіт: Ясси

Комуна: Вледень

Телефонний код: +40 232 (Romtelecom, TR) · +40 332 (інші оператори)