text:
# Істікляль (вулиця)
Істікляль (тур. İstiklâl Caddesi) — одна з найпопулярніших пішохідних вулиць у Стамбулі, розташована в районі Бейоглу. Вулиця бере свій початок на площі Таксим та прямує до затоки Золотий Ріг приблизно 1,4 км. Вулиця Істікляль має форму бумеранга, в точці вигину якого розташована площа Галатасарай з Галатасарайським ліцеєм. На півдні вулиці, у кварталі Каракьой (Галата), знаходиться одна зі станцій мережі Тюнель, біля станції розташовано Німецький приватний ліцей. На вулицю виходить Квітковий пасаж, та багато церков різних конфесій.

## Історія вулиці
Історія вулиці починається з кінця XV століття, коли навколо території сучасної вулиці Істікляль почали з'являтися перші мусульманські поселення. На той момент вже існувала Галатська вежа, і в районі південного краю сучасної вулиці розташовувалися ворота з міста. До цього часу на цьому терені, що знаходиться на вершині пагорба були ліси. На початку наступного століття, під час правління султана Сулеймана I, територія Істікляль почала забудовуватися мусульманськими будівлями. Також це місце приваблювало європейців, які теж почали будувати свої будинки, відкривати майстерні і крамниці. Поступово вулиця, що мала на той час назву Cadde-i Kebir (Головний проспект), перетворилася на центр торгівлі і ремесел. В 1628 році французькі католики отримали землю для будівництва церкви. Зараз на цьому місці розташована церква Святого Людовіка Французького, також відома як перша латинська церква в Бейоглу.
Із другої половини XIX століття вулиця починає змінювати свій формат, більше підлаштовуючись під європейські стандарти, зберігаючи при цьому азійські риси. У 1875 році була відкрита друга в світі лінія метро Тюнель всього з двома станціями, яка функціонує досі. На початку XX століття, з проголошенням республіки, вулиця отримала поточну назву, що в перекладі з турецької означає «вулиця Незалежності». Назва була покликати увічнити тріумф Війни за незалежність Туреччини. В цей час Істікляль був центром торгівлі і відпочинку з безліччю крамниць, кав'ярень, ресторанів, готелів.
В 1950-х роках відбувається масовий відтік населення з Стамбула, пов'язаний з реформами. У 1955 році, під час Стамбульського погрому, Істікляль був одним з основних місць протестів. Після цих подій на довгий час вулиця занепадає. Тільки в 1990-х роках починається оновлення Істікляль — відкривається багато нових крамниць та ресторанів, відбувається реставрація історичних будівель.
У XXI столітті Істікляль є одним з найпопулярніших місць в Стамбулі серед туристів. На вулиці розташовані крамниці багатьох міжнародних брендів одягу, прикрас, аксесуарів, безліч кафе і ресторанів переважно турецької та європейської кухонь. Вулицею курсує історичний трамвай. Багато будинків, розташовані на вулиці, є пам'ятники архітектури. Також на вулиці розташовуються генеральні консульства деяких європейських країн: Франції, Греції, Нідерландів, Росії, Іспанії, Швеції і Великої Британії.
Істікляль також є місцем для проведення масових акцій протесту. Найрезонанснішою акцією став протест в 2013 році, який потім охопив інші міста Туреччини.

title: Істікляль (вулиця)

wikitext:
{{Місцевість}}
'''Істікляль''' ({{lang-tr|İstiklâl Caddesi}}) — одна з найпопулярніших пішохідних вулиць у [[Стамбул]]і, розташована в районі [[Бейоглу]]. Вулиця бере свій початок на [[Таксим (площа)|площі Таксим]] та прямує до затоки [[Золотий Ріг (Стамбул)|Золотий Ріг]] приблизно 1,4 км. Вулиця Істікляль має форму бумеранга, в точці вигину якого розташована площа [[Галатасарай (площа)|Галатасарай]] з [[Галатасарайський ліцей|Галатасарайським ліцеєм]]. На півдні вулиці, у кварталі [[Каракьой (квартал)|Каракьой]] ([[Галата]]), знаходиться одна зі станцій мережі [[Тюнель]], біля станції розташовано {{нп|Німецький приватний ліцей (Стамбул)|Німецький приватний ліцей||Deutsche Schule Istanbul}}. На вулицю виходить [[Квітковий пасаж]], та багато церков різних конфесій.

== Історія вулиці ==
Історія вулиці починається з кінця XV століття, коли навколо території сучасної вулиці Істікляль почали з'являтися перші мусульманські поселення. На той момент вже існувала [[Галатська вежа]], і в районі південного краю сучасної вулиці розташовувалися ворота з міста. До цього часу на цьому терені, що знаходиться на вершині пагорба були ліси. На початку наступного століття, під час правління султана [[Сулейман I|Сулеймана I]], територія Істікляль почала забудовуватися мусульманськими будівлями. Також це місце приваблювало європейців, які теж почали будувати свої будинки, відкривати майстерні і крамниці. Поступово вулиця, що мала на той час назву ''Cadde-i Kebir'' (''Головний проспект''), перетворилася на центр торгівлі і ремесел. В 1628 році французькі католики отримали землю для будівництва церкви. Зараз на цьому місці розташована {{нп|церква Святого Людовіка Французького||fr|Église Saint-Louis-des-Français d'Istanbul}}, також відома як перша латинська церква в Бейоглу<ref>{{cite web
 |url          = http://www.st-louis-des-francais-istanbul.org/histoire-de-leacuteglise.html
 |title        = Paroisse Saint-Louis des Français Istanbul
 |author       =
 |date         =
 |work         =
 |publisher    = st-louis-des-francais-istanbul.org
 |accessdate   = 2015-03-23
 |lang         = fr
 |archive-date = 2 квітня 2015
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20150402100530/http://www.st-louis-des-francais-istanbul.org/histoire-de-leacuteglise.html
}}</ref>.

Із другої половини XIX століття вулиця починає змінювати свій формат, більше підлаштовуючись під європейські стандарти, зберігаючи при цьому азійські риси. У 1875 році була відкрита друга в світі лінія метро [[Тюнель]] всього з двома станціями, яка функціонує досі. На початку [[XX століття]], з проголошенням республіки, вулиця отримала поточну назву, що в перекладі з турецької означає «вулиця Незалежності». Назва була покликати увічнити тріумф [[Війна за незалежність Туреччини|Війни за незалежність Туреччини]]. В цей час Істікляль був центром торгівлі і відпочинку з безліччю крамниць, кав'ярень, ресторанів, готелів.

[[Файл:Train of Istanbul T2 line.jpg|thumb|left|230px|[[Ностальгічний трамвай]] на вулиці Істікляль]]

В 1950-х роках відбувається масовий відтік населення з Стамбула, пов'язаний з реформами. У 1955 році, під час [[Стамбульський погром|Стамбульського погрому]], Істікляль був одним з основних місць протестів. Після цих подій на довгий час вулиця занепадає. Тільки в 1990-х роках починається оновлення Істікляль — відкривається багато нових крамниць та ресторанів, відбувається реставрація історичних будівель<ref>{{cite web
 |url          = http://www.levantineheritage.com/pdf/Cihangir-from-the-late-nineteenth-century-to-the-2000s-Binnaz_Sasanlar.pdf
 |title        = A Historical Panorama of an Istanbul Neighborhood: Cihangir from the Late Nineteenth Century to the 2000s
 |author       = Binnaz Tugba Sasanlar
 |date         = 2006
 |work         =
 |publisher    = www.levantineheritage.com
 |accessdate   = 2015-03-23
 |lang         = en
 |archive-date = 10 грудня 2012
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20121210202001/http://www.levantineheritage.com/pdf/Cihangir-from-the-late-nineteenth-century-to-the-2000s-Binnaz_Sasanlar.pdf
}}</ref>.

У XXI столітті Істікляль є одним з найпопулярніших місць в Стамбулі серед туристів. На вулиці розташовані крамниці багатьох міжнародних брендів одягу, прикрас, аксесуарів, безліч кафе і ресторанів переважно турецької та європейської кухонь. Вулицею курсує [[Стамбульський трамвай|історичний трамвай]]. Багато будинків, розташовані на вулиці, є пам'ятники архітектури. Також на вулиці розташовуються генеральні консульства деяких європейських країн: [[Франція|Франції]], [[Греція|Греції]], [[Нідерланди|Нідерландів]], [[Росія|Росії]], [[Іспанія|Іспанії]], [[Швеція|Швеції]] і [[Велика Британія|Великої Британії]].

Істікляль також є місцем для проведення масових акцій протесту. Найрезонанснішою акцією став [[Протести в Туреччині (2013)|протест в 2013 році]], який потім охопив інші міста [[Туреччина|Туреччини]].

== Див. також ==
* [[Вулиця Абді Іпекчі]]
* [[Квітковий пасаж]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Commons category|İstiklal Caddesi}}
* [https://web.archive.org/web/20090401040007/http://istiklal.caddesi.com/ ''istiklal caddesi / istiklal.caddesi.com'']
* [http://www.istiklalcaddesi.net/ İstiklalCaddesi.net — A news website of the Avenue] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210125103315/https://istiklalcaddesi.net/ |date=25 січня 2021 }}

[[Категорія:Вулиці Стамбула]]
[[Категорія:Бейоглу]]
[[Категорія:Пам'ятки Стамбула]]

title: Загальна інформація

Країна: Туреччина

Адмінодиниця: Бейоглу

title: Карта

Карта: Істікляль у Вікісховищі


text:
# Клас еквівалентності
Клас еквівалентності елемента {\displaystyle a} множини {\displaystyle S} за заданим на цій множині відношенням еквівалентності є підмножина множини {\displaystyle S}, що складається з елементів еквівалентних {\displaystyle a}:
{\displaystyle [a]=\{x\in S|x\sim a\}.}
Класи еквівалентності між елементами структур часто використовуються для отримання меншої структури, елементами якої є класи. Зв'язок кожного елемента класу поділяється принаймні з одним іншим елементом іншого класу. Клас можна вважати тотожністю одного з оригінальних елементів.

## Властивості
- Множина всіх класів еквівалентності множини {\displaystyle S} називається фактор-множиною і є розбиттям множини {\displaystyle S.}

- Кожен елемент x з X є членом класу еквівалентності [x]. Кожні два класи еквівалентності [x] і [y] або дорівнюють, або не перетинаються. Таким чином, множина всіх класів еквівалентності X утворює розбиття множини X: кожен елемент X належить одному і тільки одному класу еквівалентності.
- x ~ y, тоді і тільки тоді, коли x і y належать до одного і того ж самого розділу множини.

З властивостей відношення еквівалентності випливає, що
x ~ y, тоді і тільки тоді, коли [x] = [y].
Іншими словами, якщо ~ є відношення еквівалентності на множині X, то ці твердження еквівалентні:
- {\displaystyle x\sim y}
- {\displaystyle [x]=[y]}
- {\displaystyle [x]\cap [y]\neq \emptyset }.

## Позначення і формальне визначення
Відношення еквівалентності є бінарним відношенням, яке має три властивості:
- Для кожного елемента a із X, a ~ a (рефлексивність),
- Для кожних двох елементів a і b з X, якщо a ~ b, то і b ~ a (симетрія)
- Для кожних трьох елементів a, b і c з X, якщо a ~ b і b ~ c, то a ~ c (транзитивність).

Клас еквівалентності елемента a позначається [a] і може визначатися як множина.
{\displaystyle [a]=\{x\in X\mid a\sim x\}}
Альтернативне позначення [a]R може бути використане для позначення класу еквівалентності елемента зокрема у відношенні R. Це називається R-класу еквівалентність.
Множина всіх еквівалентних класів в X даного відношення еквівалентності позначається як X/~ і називається фактор-множина X на ~. Кожне відношення еквівалентності має канонічну проєкцію, сюр'єктивну функцію π з X де X/~ задано π(x) = [x].

## Приклади
- Якщо X є множиною всіх автомобілів, і ~ є відношенням еквівалентності «має той же колір», то кожен клас еквівалентності складається з автомобілів однакового кольору. Наприклад, всі зелені автомобілі належать одному класу. Кількість класів X/~ дорівнює числу всіх кольорів автомобілів.

- Розглянемо відношення еквівалентності на множині {\displaystyle \mathbb {Z} } цілих чисел: x ~ y, тоді і тільки тоді, коли їх різниця x − y парне число. Це співвідношення призводить до двох класів еквівалентності: один клас, що складається з усіх парних чисел, та другий, який складається з усіх непарних чисел. Клас парних чисел позначається, як [0], непарних як [1]. Згідно з цим співвідношенням [7], [9], та [117] належать одному класу — [1].

- Нехай X множина впорядкованих пар цілих чисел (a,b), де b не дорівнює нулю, і характеризує відношення еквівалентності ~ на X. Відповідно до якого (a,b) ~ (c,d), тоді і тільки тоді, коли ad = bc. Класу еквівалентності пари (a,b) можна поставити у відповідність раціональне число a/b, таким чином, це відношення еквівалентності і його класи еквівалентності можуть бути використані як формальне визначення множини раціональних чисел. Наприклад, еквівалентним парам (1,3), (2,6), (5,15), відповідає рівність дробів {\displaystyle {\frac {1}{3}}={\frac {2}{6}}={\frac {5}{15}}}.

- Відношення рівності за модулем ({\displaystyle \ a\equiv b{\pmod {n}},\ a,b\in \mathbb {Z} }) на множині цілих чисел {\displaystyle \mathbb {Z} } є відношенням еквівалентності. Класи еквівалентності {\displaystyle {\overline {a}}_{n}=\left\{a,a\pm n,a\pm 2n,a\pm 3n,\ldots \right\}.}
- Нехай дане число {\displaystyle a_{n}a_{n-1}\cdot \cdot \cdot a_{3}a_{2}a_{1},} де {\displaystyle a_{i}=0,1,2,...,9.} Тоді всяку групу цифр {\displaystyle a_{i+2}a_{i+1}a_{i},i\equiv 1{\pmod {3}}} називають класом. Група цифр {\displaystyle a_{3}a_{2}a_{1}} — перший клас (клас одиниць), {\displaystyle a_{6}a_{5}a_{4}} — другий клас (клас тисяч) тощо.
- Нехай {\displaystyle H} є підгрупою групи {\displaystyle G.} У групі {\displaystyle G} діє закон еквівалентності: {\displaystyle x\sim y,} якщо {\displaystyle xy^{-1}\in H}. Виникає клас суміжності групи {\displaystyle G} по групі {\displaystyle H}.

## Факторизація відображень
Відображення
{\displaystyle p\colon x\mapsto C_{x}}
називається природним відображенням (або канонічної проєкцією) {\displaystyle X} на фактор-множину {\displaystyle X/{\sim }}.
Нехай {\displaystyle X}, {\displaystyle Y} — множини, {\displaystyle f\colon X\to Y}- відображення, тоді бінарне відношення {\displaystyle x\,{R_{f}}\,y} визначене правилом
{\displaystyle x\mathop {R_{f}} y\iff f(x)=f(y),\quad x,y\in X}
є відношенням еквівалентності на {\displaystyle X}. При цьому відображення {\displaystyle f} індукує відображення {\displaystyle {\overline {f}}\colon X/R_{f}\to Y}, яке визначається правилом
{\displaystyle {\overline {f}}(C_{x})=f(x)}
або, що те ж саме,
{\displaystyle ({\overline {f}}\circ p)(x)=f(x)}.
При цьому виходить факторизація відображення {\displaystyle f} на сюр'єктивне відображення {\displaystyle p} і ін'єктивне відображення {\displaystyle {\overline {f}}}.

wikiname: ukwiki

title: Клас еквівалентності

in_language: uk

wikitext:
'''Клас еквівалентності''' елемента <math>a</math> [[множина|множини]] <math>S</math> за заданим на цій множині [[відношення еквівалентності|відношенням еквівалентності]] є [[підмножина]] множини <math>S</math>, що складається з елементів еквівалентних <math>a</math>:
: <math>[a] = \{ x \in S | x \sim a \}.</math>

Класи еквівалентності між елементами структур часто використовуються для отримання меншої структури, елементами якої є класи. Зв'язок кожного елемента класу поділяється принаймні з одним іншим елементом іншого класу. Клас можна вважати тотожністю одного з оригінальних елементів.

== Властивості ==
* Множина всіх класів еквівалентності множини <math>S</math> називається [[Фактор-множина|фактор-множиною]] і є [[розбиття множини|розбиттям множини]] <math>S.</math>

* Кожен елемент {{math|x}} з {{math|X}} є членом класу еквівалентності {{math|[''x'']}}. Кожні два класи еквівалентності {{math|[''x'']}} і {{math|[''y'']}} або дорівнюють, або не перетинаються. Таким чином, множина всіх класів еквівалентності {{math|X}} утворює розбиття множини {{math|X}}: кожен елемент {{math|X}} належить одному і тільки одному класу еквівалентності.
* {{math|''x'' ~ ''y''}}, тоді і тільки тоді, коли {{math|x}} і {{math|y}} належать до одного і того ж самого розділу множини.
З властивостей відношення еквівалентності випливає, що
:: {{math|''x'' ~ ''y''}}, тоді і тільки тоді, коли {{math|1=[''x''] = [''y'']}}.
Іншими словами, якщо {{math|~}} є відношення еквівалентності на множині {{math|X}}, то ці твердження еквівалентні:
* <math>x \sim y</math>
* <math>[x] = [y]</math>
* <math>[x] \cap [y] \ne \emptyset</math>.

== Позначення і формальне визначення ==
Відношення еквівалентності є [[Бінарне відношення|бінарним відношенням]], яке має три властивості:
* Для кожного елемента {{math|a}} із {{math|X}}, {{math|''a'' ~ ''a''}} ([[Рефлексивне відношення|рефлексивність]]),
* Для кожних двох елементів {{math|a}} і {{math|b}} з {{math|X}}, якщо {{math|''a'' ~ ''b''}}, то і {{math|''b'' ~ ''a''}} ([[Симетричне відношення|симетрія]])
* Для кожних трьох елементів {{math|a}}, {{math|b}} і {{math|c}} з {{math|X}}, якщо {{math|''a'' ~ ''b''}} і {{math|''b'' ~ ''c''}}, то {{math|''a'' ~ ''c''}} ([[Транзитивне відношення|транзитивність]]).
Клас еквівалентності елемента {{math|a}} позначається {{math|[''a'']}} і може визначатися як множина.
: <math>[a] = \{ x \in X \mid a \sim x \}</math>
Альтернативне позначення {{math|[''a'']<sub>''R''</sub>}} може бути використане для позначення класу еквівалентності елемента зокрема у відношенні {{math|R}}. Це називається {{math|R}}-класу еквівалентність.
Множина всіх еквівалентних класів в {{math|X}} даного відношення еквівалентності позначається як {{math|''X''/~}} і називається фактор-множина {{math|X}} на ~. Кожне відношення еквівалентності має канонічну проєкцію, [[Сюр'єкція|сюр'єктивну]] функцію {{math|π}} з {{math|X}} де {{math|''X''/~}} задано {{math|1=π(''x'') = [''x'']}}.

== Приклади ==
* Якщо {{math|X}} є множиною всіх автомобілів, і {{math|~}} є відношенням еквівалентності «має той же колір», то кожен клас еквівалентності складається з автомобілів однакового кольору. Наприклад, всі зелені автомобілі належать одному класу. Кількість класів {{math|''X''/~}} дорівнює числу всіх кольорів автомобілів.

* Розглянемо відношення еквівалентності на множині <math>\Z</math> цілих чисел: {{math|''x'' ~ ''y''}}, тоді і тільки тоді, коли їх різниця {{math|''x'' − ''y''}} парне число. Це співвідношення призводить до двох класів еквівалентності: один клас, що складається з усіх парних чисел, та другий, який складається з усіх непарних чисел. Клас парних чисел позначається, як {{math|[0]}}, непарних як {{math|[1]}}. Згідно з цим співвідношенням {{math|[7]}}, {{math|[9]}}, та {{math|[117]}} належать одному класу — {{math|[1]}}.

* Нехай {{math|''X''}} множина впорядкованих пар цілих чисел {{math|(''a'',''b'')}}, де {{math|''b''}} не дорівнює нулю, і характеризує відношення еквівалентності {{math|~}} на {{math|''X''}}. Відповідно до якого {{math|(''a'',''b'') ~ (''c'',''d'')}}, тоді і тільки тоді, коли {{math|1=''ad'' = ''bc''}}. Класу еквівалентності пари {{math|(''a'',''b'')}} можна поставити у відповідність раціональне число {{math|''a''/''b''}}, таким чином, це відношення еквівалентності і його класи еквівалентності можуть бути використані як формальне визначення множини раціональних чисел. Наприклад, еквівалентним парам {{math|(''1'',''3'')}}, {{math|(''2'',''6'')}}, {{math|(''5'',''15'')}}, відповідає рівність дробів <math>\frac 13=\frac 26=\frac 5{15}</math>.

* Відношення [[Модульна арифметика|рівності за модулем]] (<math>\ a\equiv b\pmod n,\ a,b\in \Z</math>) на множині цілих чисел <math>\Z</math> є відношенням еквівалентності. Класи еквівалентності <math>\overline{a}_n=\left\{a, a \pm n, a \pm 2n, a \pm 3n, \ldots \right\}.</math>
* Нехай дане число <math>a_{n}a_{n-1}\cdot\cdot\cdot a_{3}a_{2}a_{1},</math> де <math>a_{i}=0,1,2,...,9.</math> Тоді всяку групу цифр <math>a_{i+2}a_{i+1}a_{i},i \equiv 1 \pmod 3</math> називають класом. Група цифр <math>a_{3}a_{2}a_{1}</math> — перший клас (клас одиниць), <math>a_{6}a_{5}a_{4}</math> — другий клас (клас тисяч) тощо.
* Нехай <math>H</math> є підгрупою групи <math>G.</math> У групі <math>G</math> діє закон еквівалентності: <math>x\sim y,</math> якщо <math>xy^{-1}\in H</math>. Виникає [[клас суміжності групи]] <math>G</math> по групі <math>H</math>.

== Факторизація відображень ==
Відображення
: <math>p\colon x \mapsto C_x</math>
називається природним відображенням (або канонічної проєкцією) <math>X</math> на фактор-множину <math>X/{\sim}</math>.
Нехай <math>X</math>, <math>Y</math> — множини, <math>f\colon X \to Y</math>- відображення, тоді бінарне відношення <math>x \, {R_f} \,y</math> визначене правилом
: <math>x \mathop{R_f} y \iff f(x) = f(y), \quad x, y \in X</math>
є відношенням еквівалентності на <math>X</math>. При цьому відображення <math>f</math> індукує відображення <math>\overline{f}\colon X/R_f \to Y</math>, яке визначається правилом
: <math>\overline{f}(C_x) = f(x)</math>
або, що те ж саме,
: <math>(\overline{f}\circ p)(x) = f(x)</math>.
При цьому виходить факторизація відображення <math>f</math> на сюр'єктивне відображення <math>p</math> і ін'єктивне відображення <math>\overline{f}</math>.

== Див. також ==
* [[Фактор-множина]]
* [[Фактор-структура]]
* [[Теореми про ізоморфізми]]

== Джерела ==
* {{Куратовский.Мостовский.Теория множеств}}
* {{Хаусдорф.Теория множеств}}
* {{Курош.Общая алгебра}}
* {{Кон.Универсальная алгебра}}

[[Категорія:Теорія множин]]
[[Категорія:Бінарні відношення]]
[[Категорія:Еквівалентність (математика)]]


text:
# Гергяса (комуна)
Гергяса (рум. Ghergheasa) — комуна у повіті Бузеу в Румунії. До складу комуни входять такі села (дані про населення за 2002 рік):
- Гергяса (1520 осіб) — адміністративний центр комуни
- Селчоара (1241 особа)

Комуна розташована на відстані 127 км на північний схід від Бухареста, 32 км на північний схід від Бузеу, 66 км на захід від Галаца, 131 км на схід від Брашова.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у комуні проживала 2761 особа.
Національний склад населення комуни:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 2709           | 98,1%    |
| цигани         | 51             | 1,8%     |
| угорці         | 1              | < 0,1%   |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 2741           | 99,3%    |
| циганська | 19             | 0,7%     |
| угорська  | 1              | < 0,1%   |

Склад населення комуни за віросповіданням:
| Релігія       | Кількість осіб | Відсоток |
| ------------- | -------------- | -------- |
| православні   | 2742           | 99,3%    |
| адвентисти    | 18             | 0,7%     |
| римо-католики | 1              | < 0,1%   |

title: Гергяса (комуна)

wikitext:
{{About|комуну|село|Гергяса}}
{{НП Румунії
 | назва               = Гергяса
 | статус              = комуна
 | місцева_назва       = ''Ghergheasa''
 | герб                =
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Бузеу
 | код_SIRUTA          =
 | широта              = 45.2692
 | довгота             = 27.2063
 | висота              = 51
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 2483
 | рік_насел           = 2009
 | населення_джерело   = <ref>{{cite web|url=http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|title=Populația stabilă la 1.01.2009 total din care de 18 ani și peste|language=румунською|accessdate=2011-12-19|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120412204825/http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|archivedate=12.04.2012|deadurl=yes}}</ref>
 | площа               = 55,58
 | поштові_індекси     =
 | карта               = Ghergheasa jud Buzau.png
 | примар              = Popescu Paraschiv<ref>{{cite web|url=http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|title=Biroul Electoral Central. Alegeri locale 2008 TUR I + TUR II + TUR III. Primari aleşi pe municipii,oraşe şi comune.|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120206145418/http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|archivedate=2012-02-06|deadurl=yes}}</ref>
 | партія              = [[Націонал-ліберальна партія (Румунія)|PNL]]
 | мандат              = 2008-2012
 | www                 =
}}
'''Гергяса''' ({{lang-ro|Ghergheasa}}) — комуна у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Бузеу (повіт)|Бузеу]] в [[Румунія|Румунії]]. До складу комуни входять такі села (дані про населення за 2002 рік):
* [[Гергяса]] (1520 осіб) — адміністративний центр комуни
* [[Селчоара (Бузеу)|Селчоара]] (1241 особа)

Комуна розташована на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 127 км на північний схід від [[Бухарест]]а, 32 км на північний схід від [[Бузеу (місто)|Бузеу]], 66 км на захід від [[Галац|Галаца]], 131 км на схід від [[Брашов|Брашова]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]]<ref>{{cite web|url=http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=503&judet_id=548&localitate_id=581|title=Structura Etno-demografică a României|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120210213953/http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=503&judet_id=548&localitate_id=581|archivedate=2012-02-10|deadurl=yes}}</ref> у комуні проживала {{formatnum:2761}} особа.

Національний склад населення комуни:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 2709
| 98,1%
|-
| цигани
| 51
| 1,8%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 1
| < 0,1%
|}

Рідною мовою назвали:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 2741
| 99,3%
|-
| циганська
| 19
| 0,7%
|-
| угорська
| 1
| < 0,1%
|}

Склад населення комуни за віросповіданням:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Релігія
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[Румунська православна церква|православні]]
| 2742
| 99,3%
|-
| адвентисти
| 18
| 0,7%
|-
| римо-католики
| 1
| < 0,1%
|}

== Посилання ==
* [http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-GHERGHEASA/39432/ Дані про комуну Гергяса на сайті Ghidul Primăriilor]

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Повіт Бузеу}}
{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Комуни повіту Бузеу]]

title: Гергяса · Ghergheasa

Країна: Румунія

Повіт: Бузеу

Телефонний код: +40 238 (Romtelecom, TR) · +40 338 (інші оператори)

title: Влада

Примар · Мандат: Popescu Paraschiv (PNL) · 2008-2012


text:
# Зарапін Геннадій Васильович
Геннадій Васильович Зарапін (5 червня 1948, селище Шихани, тепер місто Саратовської області Російської Федерації) — радянський і російський державний діяч, 1-й секретар Калузького обласного комітету КПРС.

## Життєпис
Народився в родині службовців. З 1963 по 1968 рік навчався у Вольському технологічному технікумі Саратовської області.
У 1968 році — електромонтажник тресту «Волгоелектромонтаж».
З 1968 по 1970 рік служив у Радянській армії.
У 1970—1973 роках — електрик, бригадир, майстер заводу «Красный богатырь» міста Малоярославець Калузької області. Член КПРС.
З 1973 року працював інструктором Малоярославецького районного комітету КПРС Калузької області.
Одночасно навчався в Московському всесоюзному заочному політехнічному інституті, який закінчив у 1978 році.
У 1978—1983 роках — заступник голови виконавчого комітету Малоярославецької районної ради народних депутатів Калузької області.
У 1979 році закінчив Вищу партійну школу при ЦК КПРС.
У серпні 1983 — липні 1984 року — голова Малоярославецького районного комітету народного контролю.
У липні 1984 — квітні 1986 року — 2-й секретар Малоярославецького районного комітету КПРС Калузької області.
У квітні 1986 — березні 1987 року — голова виконавчого комітету Юхновської районної ради народних депутатів Калузької області.
У березні 1987 — травні 1990 року — 1-й секретар Юхновського районного комітету КПРС Калузької області.
9 травня 1990 — 17 серпня 1991 року — 2-й секретар Калузького обласного комітету КПРС та голова ідеологічної комісії Калузького обкому КПРС.
17 серпня — 23 серпня 1991 року — 1-й секретар Калузького обласного комітету КПРС.
У 2000-і роки очолював Калузьку регіональну філію Россільгоспбанку.
Потім — на пенсії.

title: Зарапін Геннадій Васильович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Зарапін Геннадій Васильович
| оригінал імені       =
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200пкс
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             =
}}
{{Однофамільці|Зарапін}}
'''Геннадій Васильович Зарапін''' ({{ДН|5|06|1948}}, селище [[Шихани]], тепер місто [[Саратовська область|Саратовської області]] [[Росія|Російської Федерації]]) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] і [[Російська Федерація|російський]] державний діяч, 1-й секретар Калузького обласного комітету КПРС.

== Життєпис ==
Народився в родині службовців. З 1963 по 1968 рік навчався у Вольському технологічному технікумі Саратовської області.

У 1968 році — електромонтажник тресту «Волгоелектромонтаж».

З 1968 по 1970 рік служив у Радянській армії.

У 1970—1973 роках — електрик, бригадир, майстер заводу «Красный богатырь» міста Малоярославець Калузької області. Член [[КПРС]].

З 1973 року працював інструктором Малоярославецького районного комітету КПРС Калузької області.

Одночасно навчався в Московському всесоюзному заочному політехнічному інституті, який закінчив у 1978 році.

У 1978—1983 роках — заступник голови виконавчого комітету Малоярославецької районної ради народних депутатів Калузької області.

У 1979 році закінчив Вищу партійну школу при ЦК КПРС.

У серпні 1983 — липні 1984 року — голова Малоярославецького районного комітету народного контролю.

У липні 1984 — квітні 1986 року — 2-й секретар Малоярославецького районного комітету КПРС Калузької області.

У квітні 1986 — березні 1987 року — голова виконавчого комітету Юхновської районної ради народних депутатів Калузької області.

У березні 1987 — травні 1990 року — 1-й секретар Юхновського районного комітету КПРС Калузької області.

9 травня 1990 — 17 серпня 1991 року — 2-й секретар Калузького обласного комітету КПРС та голова ідеологічної комісії Калузького обкому КПРС.

17 серпня — 23 серпня 1991 року — 1-й секретар Калузького обласного комітету КПРС.

У 2000-і роки очолював Калузьку регіональну філію Россільгоспбанку.

Потім — на пенсії.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Правители земли Калужской. Калуга, 2019 {{ref-ru}}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Біографії|СРСР}}
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Зарапін Геннадій Васильович

Народився: 5 червня 1948 (76 років) · Шихани, Саратовська область, РРФСР, СРСР

Країна: СРСР · Росія

Національність: росіянин

Діяльність: політик

Партія: КПРС


text:
# Басуто (нагір'я)
Басу́то — плато в Лесото, в складі Драконових гір. Переважають висоти 2300—3000 метрів, найбільша — 3482 м (гора Табана-Нтленьяна).
Плато складене пісковиками і сланцями, перекриті зверху базальтовою лавою. Порізане долинами річки Оранжева і її приток на ряд плосковерхих масивів.
Високогірна злаково-чагарникова рослинність, сухі степи.

title: Басуто (нагір'я)

wikitext:
{{Otheruses|Басуто}}
'''Басу́то''' — [[плато]] в [[Лесото]], в складі [[Драконові гори|Драконових гір]]. Переважають висоти 2300—3000 [[метр]]ів, найбільша — 3482 м ([[гора]] [[Табана-Нтленьяна]]).

Плато складене [[пісковик]]ами і [[сланці|сланцями]], перекриті зверху [[базальт]]овою [[лава|лавою]]. Порізане долинами річки [[Оранжева]] і її [[притока|приток]] на ряд плосковерхих масивів.

Високогірна [[злак]]ово-[[чагарник]]ова [[рослинність]], сухі [[Степ (тип рослинності)|степи]].

== Література ==
* Географический энциклопедический словарь. Москва. «Советская энциклопедия». 1989. стор. 59{{ref-ru}}

[[Категорія:Рельєф Лесото]]


text:
# Дональд Сімпсон Белл
Другий лейтенант Дональд Сімпсон Белл, VC (3 грудня 1890 — 10 липня 1916) — англійський шкільний учитель і професійний футболіст. Під час Першої світової війни він був нагороджений Хрестом Вікторії (VC) за дії під час Битва на Соммі в середині 1916 року, ставши єдиним англійським професійним футболістом, нагородженим VC.

## Футбол
Белл народився 3 грудня 1890 року в сім'ї Сміта та Енні Белл, які проживали на Квінз-роуд, Гаррогейт. Він відвідував початкову школу церкви Святого Петра Англії та Гаррогейтську гімназію, перш ніж вступити до Вестмінстерського коледжу, Лондон, щоб навчатися на вчителя. Відомий спортсмен у коледжі, він грав як любитель за Крістал Пелас, а пізніше за Ньюкасл Юнайтед. Він повернувся до Гаррогейта і став шкільним учителем у Радній школі Старбека (нині початкова школа Старбека) та членом Національної спілки вчителів. Щоб доповнити свою зарплату, у 1912 році він підписав професійні форми з Бредфорд (Парк Авеню). Він зіграв 6 ігор за клуб як захисник або півзахисник між 1912 і 1914 роками.

## Перша світова війна
Коли спалахнула Перша світова війна, він став першим професійним футболістом, який вступив до Британської армії, приєднавшись до Західний Йоркширський полк у 1915 році. Він був підвищений до звання капрала, а потім зарахований до 9-го батальйону Грін Ховардс (Власний Йоркширський полк Олександри, принцеси Уельської), вирушивши до Франції в листопаді 1915 року. Перебуваючи у відпустці в червні 1916 року, він одружився з Родою Маргарет Бонсон, перш ніж повернутися на фронт. Після перебування в резерві на початку битви на Соммі, 9-му батальйону було наказано вийти на передову 5 липня.
Белл був нагороджений Хрестом Вікторії за свої дії 5 липня 1916 року в окопі Підкова, Сомма, Франція.
|  | За найвидатнішу хоробрість. Під час атаки ворожий кулемет відкрив дуже сильний фланговий вогонь по атакуючій роті. 2-й лейтенант Белл негайно і за власною ініціативою підповз до траншеї зв'язку, а потім, у супроводі капрала Колвілла та рядового Бейті, кинувся через відкрите місце під дуже сильним вогнем і атакував кулемет, застреливши стрільця з револьвера та знищивши кулемет і особовий склад бомбами. Цей дуже хоробрий вчинок врятував багато життів і забезпечив успіх атаки. Через п'ять днів цей дуже доблесний офіцер загинув, здійснивши дуже схожий акт хоробрості. |

Описуючи вчинок у листі до батьків, Белл заявив: «Я повинен зізнатися, що це була найбільша випадковість, і я нічого не зробив. Я кинув лише одну бомбу, але вона спрацювала». Белл був застрелений в голову снайпером 10 липня 1916 року під час нападу на кулеметний пост біля села Контальмезон. Він похований на Гордонський цвинтар, поблизу Альберта. Його Хрест Вікторії раніше виставлявся в музеї Грін Ховардс у Річмонд (Північний Йоркшир). 25 листопада 2010 року він був проданий з аукціону лондонськими спеціалістами з медалей, Spink. Він був придбаний за повідомленнями за 210 000 фунтів стерлінгів Асоціація професійних футболістів і виставлений у Національний музей футболу в Манчестері.

## Спадщина
9 липня 2000 року за ініціативою «Друзів музею Грін Ховардс» генерал Лорд Даннатт, тодішній полковник полку, відкрив меморіал, присвячений Беллу, на місці, де він загинув у Контальмезоні, тепер відомому як Редут Белла. Ця подія була висвітлена телебаченням, і з того часу там щороку проводиться невелика служба. У 2010 році було відзначено десяту річницю відкриття, а в 2016 році в Редуті Белла, з набагато покращеним меморіалом, планувалося провести поминальну службу в соту річницю героїзму Белла. У методистській церкві Веслі, Гаррогейт, де він був учителем недільної школи, є меморіальна дошка на його честь.

## Подальше читання
- Лік, Річард (2008). Особлива порода. Йоркшир, Англія: Great Northern Publishing. ISBN 978-1903710036. Біографія Белла та його друга капітана Арчі Вайта VC.
- Вільямсон, Джефф (2018). Втрачені футбольні герої Першої світової війни. JMD Media Ltd. ISBN 978-1780915777.

## Зовнішні посилання
- Дональд Сімпсон Белл VC
- Оголошення сім'ї: Дональд Сімпсон Белл VC

title: Дональд Сімпсон Белл

wikitext:
{{Військовик
| ім'я = Дональд Сімпсон Белл
| оригінал імені = {{lang-en|Donald Simpson Bell}}
| портрет = VCDonaldSimpsonBell.jpg
| розмір =
| підпис = Дональд Сімпсон Белл, зображений на сигаретній картці.
| ім'я при народженні = Donald Simpson Bell
| дата народження = 3 грудня 1890
| місце народження = [[Гаррогейт]], [[Західний Йоркшир]], [[Англія]]
| дата смерті = 10 липня 1916
| місце смерті = поблизу [[Контальмезон]], [[Франція]]
| місце поховання = Гордонський цвинтар, Франція
| координати місця поховання =
| псевдо =
| національність = англієць
| приналежність = [[Велика Британія]]
| країна = Велика Британія
| вид збройних сил = [[Сухопутні війська Великої Британії]]
| рід військ = [[Піхота]]
| освіта = [[Вестмінстерський коледж (Оксфорд)]]
| роки служби = 1915–1916
| дружина = Рода Маргарет Бонсон
| звання = [[Другий лейтенант]]
| формування = [[Грін Ховардс|Грін Ховардс (Власний Йоркширський полк Олександри, принцеси Уельської)]]
| командування =
| битви = [[Перша світова війна]]
* [[Західний фронт (Перша світова війна)|Західний фронт]]
** [[Битва на Соммі]]
*** [[Битва при Альберті (1916)|Битва при Альберті]] {{Загинув у бою}}
**** [[Перший день на Соммі]]
| нагороди = {{ряд|вирівняти=по центру|{{Хрест Вікторії}}}}
| відносини =
| титул =
| по відставці = Вчитель, Футболіст
| інше =
| автограф =
}}

[[Другий лейтенант]] '''Дональд Сімпсон Белл''', [[Хрест Вікторії|VC]] (3 грудня 1890 — 10 липня 1916) — англійський шкільний учитель і професійний футболіст. Під час [[Перша світова війна|Першої світової війни]] він був нагороджений [[Хрест Вікторії|Хрестом Вікторії]] (VC) за дії під час [[Битва на Соммі]] в середині 1916 року, ставши єдиним англійським професійним футболістом, нагородженим VC.<ref name=ODNB/>

==Футбол==
Белл народився 3 грудня 1890 року в сім'ї Сміта та Енні Белл, які проживали на Квінз-роуд, [[Гаррогейт]]. Він відвідував початкову школу церкви Святого Петра Англії та [[Гаррогейтська гімназія|Гаррогейтську гімназію]], перш ніж вступити до [[Вестмінстерський коледж (Оксфорд)|Вестмінстерського коледжу, Лондон]], щоб навчатися на вчителя.<ref name=ODNB>{{cite ODNB |url=https://doi.org/10.1093/ref:odnb/74219 |title=Белл, Дональд Сімпсон |last=Снельсон |first=Гелен |year=2008|doi=10.1093/ref:odnb/74219 |access-date=19 November 2021}}</ref> Відомий спортсмен у коледжі, він грав як любитель за [[Крістал Пелас (футбольний клуб)|Крістал Пелас]], а пізніше за [[Ньюкасл Юнайтед]].<ref>{{Cite book|last=Джоанну|first=Пол|title=На славу Божу: Ньюкасл Юнайтед і Велика війна|publisher=Novo Publishing Ltd|year=2018|isbn=978-0-95-681562-0}}</ref> Він повернувся до Гаррогейта і став шкільним учителем у Радній школі Старбека (нині початкова школа Старбека) та членом [[Національна спілка вчителів|Національної спілки вчителів]].<ref>''Військовий запис Національної спілки вчителів, 1914–1919''</ref> Щоб доповнити свою зарплату, у 1912 році він підписав професійні форми з [[Бредфорд Парк-Авеню|Бредфорд (Парк Авеню)]]. Він зіграв 6 ігор за клуб як [[захисник (футбол)|захисник]] або [[півзахисник]] між 1912 і 1914 роками.<ref>{{cite web |title=Історія Дональда Белла VC |url=https://www.footballandthefirstworldwar.org/donald-bell-first-world-war/ |website=Футбол і Перша світова війна |accessdate=21 July 2020}}</ref>

==Перша світова війна==
Коли спалахнула [[Перша світова війна]], він став першим професійним футболістом, який вступив до [[Британська армія|Британської армії]], приєднавшись до [[Західний Йоркширський полк]] у 1915 році.<ref>{{cite news| title=Меморіал Сомми на честь англійського футбольного VC | url=https://www.telegraph.co.uk/news/uknews/1345393/Somme-memorial-to-mark-English-footballs-VC.html | author=Пол Стокс | work=[[The Daily Telegraph]] | date=19 June 2001 |accessdate=8 January 2022}}</ref> Він був підвищений до звання капрала, а потім зарахований до 9-го батальйону [[Грін Ховардс|Грін Ховардс (Власний Йоркширський полк Олександри, принцеси Уельської)]], вирушивши до Франції в листопаді 1915 року. Перебуваючи у відпустці в червні 1916 року, він одружився з Родою Маргарет Бонсон, перш ніж повернутися на фронт. Після перебування в резерві на початку битви на Соммі, 9-му батальйону було наказано вийти на передову 5 липня.<ref name=ODNB/>

Белл був нагороджений [[Хрест Вікторії|Хрестом Вікторії]] за свої дії 5 липня 1916 року в окопі Підкова, [[Сомма (департамент)|Сомма]], Франція.<ref name="Glendenning">{{Cite news |url=https://www.theguardian.com/football/blog/2015/sep/06/first-world-war-bravery-football |title=Розповіді про хоробрість Першої світової війни показують футбол у зовсім новому світлі {{!}} Баррі Гленденнінг |last=Гленденнінг |first=Баррі |date=6 September 2015 |work=The Guardian |access-date=12 March 2019 |language=en-GB |issn=0261-3077}}</ref>
{{Цитата|За найвидатнішу хоробрість. Під час атаки ворожий кулемет відкрив дуже сильний фланговий вогонь по атакуючій роті. 2-й лейтенант Белл негайно і за власною ініціативою підповз до траншеї зв'язку, а потім, у супроводі капрала Колвілла та рядового Бейті, кинувся через відкрите місце під дуже сильним вогнем і атакував кулемет, застреливши стрільця з револьвера та знищивши кулемет і особовий склад бомбами. Цей дуже хоробрий вчинок врятував багато життів і забезпечив успіх атаки. Через п'ять днів цей дуже доблесний офіцер загинув, здійснивши дуже схожий акт хоробрості.<ref>[https://www.thegazette.co.uk/London/issue/29740/supplement/8870 London Gazette - 9 September 1916]</ref>}}Описуючи вчинок у листі до батьків, Белл заявив: «Я повинен зізнатися, що це була найбільша випадковість, і я нічого не зробив. Я кинув лише одну [[Граната|бомбу]], але вона спрацювала».<ref name="Glendenning" /> Белл був застрелений в голову [[снайпер]]ом 10 липня 1916 року під час нападу на кулеметний пост біля села [[Контальмезон]].<ref name="Glendenning" /> Він похований на [[Овілле-ла-Буассель|Гордонський цвинтар]], поблизу [[Альбер (Сомма)|Альберта]].<ref name=cwgc>{{cwgc|id=190937|name=Белл, Дональд Сімпсон|accessdate=16 November 2010}}</ref> Його Хрест Вікторії раніше виставлявся в [[Музей полку Грін Ховардс|музеї Грін Ховардс]] у [[Річмонд (Північний Йоркшир)]]. 25 листопада 2010 року він був проданий з аукціону лондонськими спеціалістами з медалей, [[Spink & Son|Spink]]. Він був придбаний за повідомленнями за 210 000 фунтів стерлінгів [[Професійна футбольна асоціація|Асоціація професійних футболістів]]<ref>{{cite web |url=http://www.victoriacross.org.uk/aaauctio.htm|title=Продажі Хреста Вікторії |website=victoriacross.org |accessdate=8 January 2022}}</ref> і виставлений у [[Національний музей футболу]] в Манчестері.<ref>{{cite web |url=https://www.nationalfootballmuseum.com/collections_detail/donald-bells-victoria-cross-1916/|title=Національний музей футболу |website=/www.nationalfootballmuseum.com |accessdate=8 January 2022}}</ref>

==Спадщина==
9 липня 2000 року за ініціативою «Друзів музею Грін Ховардс» генерал [[Річард Даннатт|Лорд Даннатт]], тодішній полковник полку, відкрив меморіал, присвячений Беллу, на місці, де він загинув у Контальмезоні, тепер відомому як Редут Белла. Ця подія була висвітлена телебаченням, і з того часу там щороку проводиться невелика служба. У 2010 році було відзначено десяту річницю відкриття, а в 2016 році в Редуті Белла, з набагато покращеним меморіалом, планувалося провести поминальну службу в соту річницю героїзму Белла. У методистській церкві Веслі, Гаррогейт, де він був учителем недільної школи, є меморіальна дошка на його честь.

==Примітки==
{{reflist|30em}}

==Бібліографія==

* {{cite book|last=Уітуорт|first=Алан|title=Йоркширські VC|year=2012|publisher=[[Pen and Sword Books]]|isbn=978-1-84884-778-1}}
* {{cite book|last=Гліддон|first=Джеральд|series=[[Кавалери Хреста Вікторії Першої світової війни]]|title=Сомма 1916|year=2011|orig-year=1991|publisher=[[The History Press]]|isbn=978-0-7524-6303-2}}
==Подальше читання==

* {{cite book |title=Особлива порода |last=Лік|first=Річард |location=Йоркшир, Англія|publisher=Great Northern Publishing |year=2008|isbn=978-1903710036}} ''Біографія Белла та його друга капітана [[Арчі Сесіл Томас Вайт|Арчі Вайта]] VC.''
* {{cite book |title=Втрачені футбольні герої Першої світової війни |last=Вільямсон|first=Джефф |publisher=JMD Media Ltd |year=2018|isbn=978-1780915777}}
==Зовнішні посилання==
*[http://www.victoriacross.org.uk/bbbellds.htm Дональд Сімпсон Белл VC]
*[http://www.family-announcements.co.uk/localworld/view/1203117/donald-simpson-bell-vc Оголошення сім'ї: Дональд Сімпсон Белл VC]

[[Категорія:Народились 3 грудня]]
[[Категорія:Народились 1890]]
[[Категорія:Померли 10 липня]]
[[Категорія:Померли 1916]]
[[Категорія:Служили в Грін Ховардс]]
[[Категорія:Кавалери хреста Вікторії]]
[[Категорія:Футболісти «Ньюкасл Юнайтед»]]
[[Категорія:Футболісти «Крістал Пелес»]]
[[Категорія:Футболісти «Бредфорд Парк Авеню»]]

title: англ. Donald Simpson Bell

Ім'я при народженні: Donald Simpson Bell

Народження: 3 грудня 1890 · Гаррогейт, Західний Йоркшир, Англія

Смерть: 10 липня 1916 (25 років) · поблизу Контальмезон, Франція

Поховання: Гордонський цвинтар, Франція

Національність: англієць

Країна: Велика Британія

Приналежність: Велика Британія

Вид збройних сил: Сухопутні війська Великої Британії

Рід військ: Піхота

Освіта: Вестмінстерський коледж (Оксфорд)

Звання: Другий лейтенант

Війни / битви: Перша світова війна - Західний фронт - Битва на Соммі - Битва при Альберті Шаблон:Загинув у бою - Перший день на Соммі

По відставці: Вчитель, Футболіст

Нагороди: | Хрест Вікторії |


text:
# Райс (округ, Міннесота)
Шаблон:StateAbbr_ 44°22′ пн. ш. 93°18′ зх. д. / 44.36° пн. ш. 93.3° зх. д.
Округ  Райс (англ. Rice County) — округ (графство) у штаті  Міннесота, США. Ідентифікатор округу 27131.

## Історія
Округ утворений 1853 року.

## Демографія
За даними перепису
2000 року
загальне населення округу становило 56665 осіб, зокрема міського населення було 38968, а сільського — 17697.
Серед мешканців округу чоловіків було 28583, а жінок — 28082. В окрузі було 18888 домогосподарств, 13347 родин, які мешкали в 20061 будинках.
Середній розмір родини становив 3,14.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 5980        | 4589  | 2975  | 4178  | 4325  | 3838  | 2412  | 286      |
| Жінки    | 5665        | 4571  | 2560  | 3693  | 4024  | 3792  | 3062  | 715      |

## Суміжні округи
- Дакота — північний схід
- Гудг'ю — схід
- Додж — південний схід
- Стіл — південь
- Восека — південний захід
- Ле-Сюер — захід
- Скотт — північний захід

## Виноски
1. ↑  US Decennial Census. US Census Bureau. Архів оригіналу за 26 квітня 2015. Процитовано 24 жовтня 2014.
2. ↑  Historical Census Browser. University of Virginia Library. Архів оригіналу за 11 серпня 2012. Процитовано 24 жовтня 2014.
3. ↑  Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990. US Census Bureau. Процитовано 24 жовтня 2014.
4. ↑  Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000 (PDF). US Census Bureau. Процитовано 24 жовтня 2014.
5. ↑  State & County QuickFacts. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 7 червня 2011. Процитовано 1 вересня 2013.(англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
6. ↑  American FactFinder. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 26 лютого 2012. Процитовано 31 січня 2008.

| США | Це незавершена стаття з географії США. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Райс (округ, Міннесота)

wikitext:
{{Округ США
 | county           = Округ  Райс
 | english_county   = Rice County
 | state            = Міннесота
 | english_state    = Minnesota
 | seal        =
 | map         = Map of  Minnesota  highlighting Rice County.png
 | map size    = 250
 | founded     =
 | seat             = [[Феріболт (Міннесота)|Феріболт ]]
 | largest city     = Феріболт
 | area_total_sq_mi = 516
 | area_land_sq_mi  = 496
 | area_water_sq_mi = 20
 | area percentage  = 3.88 %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 67097
 | density_km2 = 50.2
 | web   =
 | ID    = 27131
 | US_ID = 05000US27131
}}
'''Округ  Райс''' ({{lang-en|Rice County}}) — округ (графство) у штаті  [[Міннесота]], [[США]]. Ідентифікатор округу 27131.

== Історія ==
Округ утворений [[1853]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1860 = 7543
| 1870 = 16083
| 1880 = 22481
| 1890 = 23968
| 1900 = 26080
| 1910 = 25911
| 1920 = 28307
| 1930 = 29974
| 1940 = 32160
| 1950 = 36235
| 1960 = 38988
| 1970 = 41582
| 1980 = 46087
| 1990 = 49183
| 2000 = 56665
| 2010 = 64142
| 2020 = 67097
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = US Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=US Decennial Census|publisher=US Census Bureau|accessdate=24 жовтня 2014|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=April 26, 2015}}</ref>
1790-1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu/|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=24 жовтня 2014|archive-date=2012-08-11|archive-url=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/}}</ref> 1900-1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/mn190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=US Census Bureau|accessdate=24 жовтня 2014}}</ref>
1990-2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=US Census Bureau|accessdate=24 жовтня 2014}}</ref> 2010-2018<ref name=QF/>
}}
За даними перепису
2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://www.webcitation.org/65jESGrbU?url=http://factfinder2.census.gov/legacy/aff_sunset.html|archivedate=2012-02-26|deadurl=no}}</ref>
загальне населення округу становило 56665 осіб, зокрема міського населення було 38968, а сільського — 17697.
Серед мешканців округу чоловіків було 28583, а жінок — 28082. В окрузі було 18888 домогосподарств, 13347 родин, які мешкали в 20061 будинках.
Середній розмір родини становив 3,14.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:

{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|5980
|4589
|2975
|4178
|4325
|3838
|2412
|286
|-
| Жінки
|5665
|4571
|2560
|3693
|4024
|3792
|3062
|715
|}

== Суміжні округи ==
* [[Дакота (округ, Міннесота)|Дакота]] — північний схід
* [[Гудг'ю (округ, Міннесота)|Гудг'ю]] — схід
* [[Додж (округ, Міннесота)|Додж]] — південний схід
* [[Стіл (округ, Міннесота)|Стіл]] — південь
* [[Восека (округ, Міннесота)|Восека]] — південний захід
* [[Ле-Сюер (округ, Міннесота)|Ле-Сюер]] — захід
* [[Скотт (округ, Міннесота)|Скотт]] — північний захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Міннесота]]

== Виноски ==
{{reflist|refs=<ref name="QF">{{cite web|title=State & County QuickFacts|url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/27/27131.html|publisher=United States Census Bureau|accessdate=1 вересня 2013|archive-date=2011-06-07|archive-url=https://web.archive.org/web/20110607011459/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/27/27131.html}}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{Райс (округ, Міннесота)}}
{{Штат Міннесота}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}

Заснований: 5 березня 1853

Центр: Феріболт

Найбільше місто: Феріболт


text:
# Озеро Ченське
Озеро Ченське — заповідне урочище місцевого значення. Об'єкт розташований на території Ковельського району Волинської області, с. Глухи.
Площа — 52 га, статус отриманий у 1979 році.
Охороняється однойменне озеро карстового походження. Площа озера - 49,4 га, середня шлибина - 3 м., максимальна – 5 м., дно - піщано-глинисте.
Навколо озера зростають береза повисла, вільха чорна, очерет звичайний, рогіз широколистий, осока пухирчаста, трапляється угруповання латаття білого, занесене до Зеленої книги України.
Види іхтіофауни, що населяють озеро: карась сріблястий, щука, лин, плітка. Найчисельнішими серед водоплавних і навколоводних птахів, що гніздяться на озері, є лебідь-шипун, крижень, гагара чорновола, гуска сіра, баранці звичайний і великий, кулик-сорока, коловодники звичайний і болотяний, побережник білохвостий та інші.

## Галерея
- Вхід до озера зі сходу
- Вигляд зі сходу
- Панорама зі східного берега

title: Озеро Ченське

wikitext:
{{Природоохоронна територія
|назва = Заповідне урочище місцевого значення
«Озеро Ченське»
|категорія МСОП =
|зображення = Hlukhy Kovelskyi Volynska-Chenske lake protected tract-panorama-3.jpg
|зображення_підпис =
|ширина_зображення = 300px
|мапа =
|підпис =
|ширина_мапи =
|локатор_x =
|локатор_y =
|розташування = [[Україна]],
[[Волинська область]],
 [[Ковельський район]],
 поблизу с. Глухи
|найближче_місто =
|lat_degrees = 51
|lat_minutes = 36
|lat_seconds = 15
|lat_direction = N
|long_degrees = 24
|long_minutes = 27
|long_seconds = 59
|long_direction = E
|площа = 52 га
|водні об'єкти = Озеро Ченське
|заснований = 1979
|число_відвідувачів =
|рік_відвідувачів =
|керуюча_організація = Дубечненська сільська громада
|Карта розташування = Україна Волинська область
}}

'''Озеро Ченське''' — [[заповідне урочище]] місцевого значення. Об'єкт розташований на території [[Ковельський район|Ковельського району]] [[Волинська область|Волинської області]], с. [[Глухи]].

Площа — 52 га, статус отриманий у 1979 році.

Охороняється однойменне озеро карстового походження. Площа озера - 49,4 га, середня шлибина - 3 м., максимальна – 5 м., дно - піщано-глинисте.

Навколо озера зростають [[береза повисла]], [[вільха чорна]], [[очерет звичайний]], [[рогіз широколистий]], [[осока пухирчаста]], трапляється угруповання [[латаття біле|латаття білого]], занесене до [[Зелена книга України|Зеленої книги України]].

Види іхтіофауни, що населяють озеро: [[карась сріблястий]], [[щука]], [[лин]], [[плітка]]. Найчисельнішими серед водоплавних і навколоводних птахів, що гніздяться на озері, є [[лебідь-шипун]], [[крижень]], [[гагара чорновола]], [[гуска сіра]], баранці [[баранець звичайний|звичайний]] і [[баранець великий|великий]], [[кулик-сорока]], коловодники [[коловодник звичайний|звичайний]] і [[коловодник болотяний|болотяний]], [[побережник білохвостий]] та інші.

== Галерея ==
<gallery>
файл:Hlukhy Kovelskyi Volynska-Chenske lake protected tract-enrtance from the east.jpg|Вхід до озера зі сходу
файл:Hlukhy Kovelskyi Volynska-Chenske lake protected tract-east view-2.jpg|Вигляд зі сходу
файл:Hlukhy Kovelskyi Volynska-Chenske lake protected tract-panorama-2.jpg|Панорама зі східного берега
</gallery>

== Джерела ==
* {{Список ОПЗФ України2}}
* Рішення облвиконкому від 23.11.79, № 401
* [http://eco.voladm.gov.ua/category/zapovidne-urochische-ozero-chenske/ Заповідне урочище «Озеро Ченське»]

{{Природно-заповідний фонд Старовижівського району}}
{{Урочища Волинської області}}
[[Категорія:Урочища Волинської області]]
[[Категорія:Заповідні урочища Волинської області]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 1979]]

title: Заповідне урочище місцевого значення · «Озеро Ченське»

Країна: Україна

Розташування: Україна, · Волинська область, · Ковельський район, · поблизу с. Глухи

Водні об'єкти: Озеро Ченське

Площа: 52 га

Оператор: Дубечненська сільська громада


text:
# Дзеньґелувка
Дзеньґелувка, літворувка — польська настоянка на основі кореня і/або стовбура дягеля лікарського, раніше популярного серед інших у Підгаллі та Литві. Їй приписували цілющі властивості, а саме сприятливий вплив на травну систему.
Відповідно до характеристик Міністерства сільського господарства, це в’язка жовто-зелена рідина, гостра і терпка на смак з 35-45% вмістом спирту, виготовлена із стебел дягеля, зібраних у травні.
У промислових масштабах дзеньґелувка як горілка з сухої трави виробляється в Польщі на горілчаній фабриці фірми Nisskosher з Бельсько-Бяла.
15 травня 2006 дзеньґелувка внесена до національного переліку традиційних продуктів Міністерства сільського господарства та розвитку села Куявсько-Поморського воєводства.
Дзеньґелувка згадана у творі Владислава Сирокомля під назвою «До каніфолі» з 1849 року:
|  | «Болить серце чи головка, Чи нудоти об'являться, Дзеньґелувка та перцівка, Врятує, не забариться» |

title: Дзеньґелувка

wikitext:
{{unibox}}
{{ISG|Dzięgielówka|Dzięgielówka}}
[[Файл:Dziegielowka_Nisskosher.jpg|міні|Пляшка з-під дзеньґелувки, музей Барбари та Станіслава Птака в [[Катовиці]], 2017]]
[[Файл:Archangelica_officinalis_a1.jpg|міні|Дягель лікарський в Високих Татрах Польщі, 2006 ]]

'''Дзеньґелувка,''' '''літворувка'''{{R|Hodorowicz2004-s96|Szymanderska2005-s56}} — польська [[Настоянка (напій)|настоянка]]{{Sfn|MRiRW}} на основі кореня і/або стовбура{{Sfn|MRiRW}} [[Дягель лікарський|дягеля лікарського]]{{Sfn|Szatkowski|2010}}, раніше популярного серед інших у [[Підгалля|Підгаллі]]{{Sfn|Szatkowski|2010}} та [[Велике князівство Литовське|Литві]]{{R|Langie1875-s166}}. Їй приписували цілющі властивості{{Sfn|Szatkowski|2010}}, а саме сприятливий вплив на травну систему{{Sfn|Nisskosher}}.

Відповідно до характеристик [[Міністерство сільського господарства та розвитку села (Польща)|Міністерства сільського господарства]], це в’язка жовто-зелена рідина, гостра і терпка на смак з 35-45% вмістом спирту, виготовлена із стебел дягеля, зібраних у травні{{Sfn|MRiRW}}.

У промислових масштабах дзеньґелувка як [[горілка]] з сухої трави виробляється в Польщі на горілчаній фабриці фірми Nisskosher з [[Бельсько-Бяла]]{{Sfn|Nisskosher}}.

15 травня 2006 дзеньґелувка внесена до [[Перелік традиційних продуктів|національного переліку традиційних продуктів]] [[Міністерство сільського господарства та розвитку села (Польща)|Міністерства сільського господарства та розвитку села]] [[Куявсько-Поморське воєводство|Куявсько-Поморського воєводства]]{{Sfn|MRiRW}}.

Дзеньґелувка згадана у творі [[Владислав Сирокомля|Владислава Сирокомля]] під назвою «''До [[Каніфоль|каніфолі]]''» з 1849 року:

{{Цитата|
«Болить серце чи головка,

Чи нудоти об'являться,

Дзеньґелувка та перцівка,

Врятує, не забариться»{{R|Poezye Ludwika Kondratowicza-s332}} }}

== Примітки ==
{{Reflist|<ref name="Hodorowicz2004-s96">{{cytuj książkę|nazwisko=Hodorowicz|imię=Stanisław A.|tytuł=Słownik gwary górali Skalnego Podhala|wydawca=Podhalańska Państwowa Wyższa Szkoła Zawodowa w Nowym Targu|miejsce=Nowy Targ|data=2004|strony=96|isbn=8392158903}}</ref>
<ref name="Langie1875-s166">{{cytuj książkę|nazwisko=Langie|imię=Karol|tytuł=Ogród warzywny, jego urządzenie i pielęgnowanie|wydawca=C. k. austryackie Ministerstwo Rolnictwa|miejsce=Kraków|data=1875|strony=166}}</ref>
<ref name="Poezye Ludwika Kondratowicza-s332">{{cytuj książkę|tytuł=Poezye Ludwika Kondratowicza (Władysława Syrokomli)|wydawca=Gebethner i Wolff|miejsce=Warszawa|data=1872|strony=332|tom=X}}</ref>
<ref name="Szymanderska2005-s56">{{cytuj książkę|nazwisko=Szymanderska|imię=Hanna|tytuł=Na polskim stole: przepisy i tradycje szlacheckie|wydawca=Świat Książki|miejsce=Warszawa|data=2005|strony=56|isbn=8324700900}}</ref>}}

== Джерела ==

* {{Cite web|url=http://www.minrol.gov.pl/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Lista-produktow-tradycyjnych/woj.-kujawsko-pomorskie/Dziegielowka|title=Dzięgielówka|accessdate=30 травня 2020|archive-date=8 травня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170508160550/http://www.minrol.gov.pl/Jakosc-zywnosci/Produkty-regionalne-i-tradycyjne/Lista-produktow-tradycyjnych/woj.-kujawsko-pomorskie/Dziegielowka}}
* {{Cite web|url=http://www.nisskosher.pl/page/pol/nis_04.html|title=Dzięgielówka – Herbs Speciality|accessdate=30 травня 2020|archive-date=18 лютого 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200218163637/http://www.nisskosher.pl/page/pol/nis_04.html}}
* {{Cite web|url=http://www.watra.pl/tatry/gory/2010/08/10/rosliny-tatr-litwor-czyli-anielskie-ziele|title=Rośliny Tatr – Litwor, czyli „anielskie ziele”|date=2010-08-10}}

[[Категорія:Напої]]

Країна походження: Республіка Польща


text:
# Хаблова Агнія Іванівна
Агнія Іванівна Хаблова, до шлюбу Федорова (5 серпня 1919–2009) — радянська військова медикиня та снайперка часів Другої світової війни, нагороджена медаллю імені Флоренс Найтінгейл (1965).

## Життєпис
Народилася в селі В'язище, нині присілок в Солецькому районі Новгородської області Російської Федерації. Після закінчення школи переїхала до м. Ленінграда, де вступила до школи ФЗУ при фабриці «Скороход». Закінчивши школу ФЗУ з відзнакою, почала працювати на фабриці швачкою. У травні 1941 року закінчила курси медичних сестер.
До лав РСЧА призвана Московським РВК м. Ленінграда у 1941 році. Служила санітаркою в «електросиловському» полку 2-ї Ленінградської стрілецької дивізії народного ополчення (Московського району), згодом — снайпер роти зв'язку 103-го стрілецького полку 85-ї стрілецької дивізії Ленінградського фронту. На фронті стала доноркою, всього за роки війни 30 разів здавала свою кров для порятунку поранених бійців.
Після закінчення війни звільнилась у запас, направлена на роботу в медико-санітарну частину заводу «Електросила». Створила і очолила організацію Червоного Хреста на заводі. Стала агітаторкою і пропагандисткою донорства, сама 97 разів здавала кров.

## Нагороди
У 1965 році «за надання допомоги пораненим і потерпілим під час війни, за неодноразовий ризик заради порятунку людей» удостоєна почесної нагороди Міжнародного комітету Червоного Хреста — медалі імені Флоренс Найтінгейл.
Нагороджена також орденами Дружби, Вітчизняної війни 2-го ступеня (11.03.1985), медалями, у тому числі «За бойові заслуги» (28.09.1943), нагрудними знаками «Відмінник охорони здоров'я СРСР», «Почесний донор СРСР».

title: Хаблова Агнія Іванівна

wikitext:
{{Військовик
| ім'я = Агнія Іванівна Хаблова
| оригінал імені = {{lang-ru|Агния Ивановна Хаблова}}
| портрет =
| розмір =
| підпис =
| ім'я при народженні = Агнія Іванівна Федорова
| дата народження = 5.8.1919
| місце народження = [[В’язище (Новгородська область)|В'язище]], [[Порховський повіт]], [[Псковська губернія]], [[Російська Соціалістична Федеративна Радянська Республіка (1917—1922)|РСФРР]]
| дата смерті = 2009
| місце смерті = [[Санкт-Петербург]], [[Росія]]
| місце поховання =
| координати місця поховання =
| псевдо =
| національність = [[росіянка]]
| приналежність = {{fЗС СРСР}}
| країна = {{URS}}→{{RUS}}
| вид збройних сил = [[сухопутні війська]]
| рід військ = [[піхота]]
| освіта =
| роки служби = 1941—1945
| дружина =
| звання = {{Ранг|країна=СРСР|звання=Єфрейтор}}
| формування =
| командування =
| битви = [[німецько-радянська війна]]
| нагороди =
  {{ряд|вирівняти=по центру|{{Медаль імені Флоренс Найтінгейл}}}}
  {{ряд|вирівняти=по центру|{{Орден Дружби (Російська Федерація)}}|{{Орден Вітчизняної війни 2 ступеня}}|{{Медаль «За бойові заслуги»}}|{{Медаль «100-річчя з дня народження Володимира Ілліча Леніна»}}}}
  {{ряд|вирівняти=по центру|{{Медаль «За оборону Ленінграда»}}|{{Медаль «За перемогу над Німеччиною»}}|{{Медаль «20 років перемоги у ВВВ»}}|{{Медаль «30 років перемоги у ВВВ»}}}}
  {{ряд|вирівняти=по центру|{{Медаль «40 років перемоги у ВВВ»}}|{{Медаль «50 років перемоги у ВВВ»}}|{{Медаль «60 років перемоги у ВВВ»}}|{{Медаль «50 років Радянській Армії та Флоту»}}}}
  {{ряд|вирівняти=по центру|{{Медаль «60 років Збройних Сил СРСР»}}|{{Медаль «70 років Збройних Сил СРСР»}}}}
  {{ряд|вирівняти=по центру|{{Відмінник охорони здоров'я СРСР}}|{{Почесний донор СРСР}}}}
}}

'''Агнія Іванівна Хаблова''', [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] '''Федорова''' ([[5 серпня]] [[1919]]–[[2009]]) — радянська військова медикиня та [[Снайпер|снайперка]] часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]], нагороджена [[Медаль імені Флоренс Найтінгейл|медаллю імені Флоренс Найтінгейл]] (1965).

== Життєпис ==
Народилася в селі [[В’язище (Новгородська область)|В'язище]], нині [[присілок]] в [[Солецький район|Солецькому районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]]. Після закінчення школи переїхала до м. [[Ленінград]]а, де вступила до [[Школа фабрично-заводського учнівства|школи ФЗУ]] при фабриці «Скороход». Закінчивши школу ФЗУ з відзнакою, почала працювати на фабриці швачкою. У травні 1941 року закінчила курси медичних сестер.

До лав [[РСЧА]] призвана Московським РВК м. Ленінграда у 1941 році. Служила санітаркою в «електросиловському» полку 2-ї Ленінградської стрілецької дивізії народного ополчення (Московського району), згодом — [[снайпер]] роти зв'язку 103-го стрілецького полку 85-ї стрілецької дивізії [[Ленінградський фронт|Ленінградського фронту]]. На фронті стала [[донор|доноркою]], всього за роки війни 30 разів здавала свою кров для порятунку поранених бійців.

Після закінчення війни звільнилась у запас, направлена на роботу в медико-санітарну частину заводу «Електросила». Створила і очолила організацію Червоного Хреста на заводі. Стала агітаторкою і пропагандисткою донорства, сама 97 разів здавала кров.

== Нагороди ==
У 1965 році «за надання допомоги пораненим і потерпілим під час війни, за неодноразовий ризик заради порятунку людей» удостоєна почесної нагороди [[Міжнародний комітет Червоного Хреста|Міжнародного комітету Червоного Хреста]] — [[Медаль імені Флоренс Найтінгейл|медалі імені Флоренс Найтінгейл]].

Нагороджена також [[орден]]ами [[Орден Дружби (Російська Федерація)|Дружби]], [[Орден Вітчизняної війни|Вітчизняної війни]] 2-го ступеня (11.03.1985), [[Медаль|медалями]], у тому числі [[Медаль «За бойові заслуги»|«За бойові заслуги»]] (28.09.1943), нагрудними знаками «[[Значок «Відміннику охорони здоров'я» (СРСР)|Відмінник охорони здоров'я СРСР]]», «[[Почесний донор СРСР]]».

== Посилання ==
* [http://zhuldyz.kz/?type=magazine&iid=45&aid=1226 Памяти Агнии Ивановны Хабловой]. {{ref-ru}}
* [http://airaces.narod.ru/snipers/w1/hablova.htm Советские снайперы 1941—1945: Хаблова Агния Ивановна]. {{ref-ru}}

[[Категорія:Уродженці Новгородської області]]
[[Категорія:Радянські жінки у Другій світовій війні]]
[[Категорія:Радянські військові медики Другої світової війни]]
[[Категорія:Снайперки]]
[[Категорія:Медичні сестри та санітари]]

title: рос. Агния Ивановна Хаблова

Ім'я при народженні: Агнія Іванівна Федорова

Народження: 5 серпня 1919 · В'язище, Порховський повіт, Псковська губернія, РСФРР

Смерть: 2009 · Санкт-Петербург, Росія

Національність: росіянка

Країна: СРСР→ Росія

Приналежність: Радянська армія

Вид збройних сил: сухопутні війська

Рід військ: піхота

Звання: Єфрейтор

Війни / битви: німецько-радянська війна

Нагороди: | Медаль імені Флоренс Найтінгейл | | Орден Дружби | Орден Вітчизняної війни II ступеня | Медаль «За бойові заслуги» | Медаль «За доблесну працю (За військову доблесть)» | | Медаль «За оборону Ленінграда» | Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» | Медаль «20 років перемоги у ВВВ» | Медаль «30 років перемоги у ВВВ» | | Медаль «40 років перемоги у ВВВ» | Медаль «50 років перемоги у ВВВ» | Ювілейна медаль «60 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» | Медаль «50 років Збройних Сил СРСР» | | Медаль «60 років Збройних Сил СРСР» | Медаль «70 років Збройних Сил СРСР» | | Відмінник охорони здоров'я СРСР | Почесний донор СРСР |

title: Війни / битви

Орден Дружби: Орден Вітчизняної війни II ступеня · Медаль «За бойові заслуги» · Медаль «За доблесну працю (За військову доблесть)»

title: Війни / битви

Медаль «За оборону Ленінграда»: Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» · Медаль «20 років перемоги у ВВВ» · Медаль «30 років перемоги у ВВВ»

title: Війни / битви

Медаль «40 років перемоги у ВВВ»: Медаль «50 років перемоги у ВВВ» · Ювілейна медаль «60 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» · Медаль «50 років Збройних Сил СРСР»

title: Війни / битви

Медаль «60 років Збройних Сил СРСР»: Медаль «70 років Збройних Сил СРСР»

title: Війни / битви

Відмінник охорони здоров'я СРСР: Почесний донор СРСР


text:
# Номура Міцуґу
Номура Міцуґу (яп. 野村 貢, нар. 21 листопада 1956, Хоккайдо —) — японський футболіст, що грав на позиції захисника.

## Клубна кар'єра
Грав за команду Фудзіта.

## Виступи за збірну
Дебютував 1981 року в офіційних матчах у складі національної збірної Японії. У формі головної команди країни зіграв 12 матчів.

## Статистика
Статистика виступів у національній збірній.
| Збірна Японії | Збірна Японії | Збірна Японії |
| Роки          | Ігри          | голи          |
| ------------- | ------------- | ------------- |
| 1981          | 8             | 0             |
| 1982          | 4             | 0             |
| Усього        | 12            | 0             |

title: Номура Міцуґу

wikitext:
{{Футболіст
|ім'я=Номура Міцуґу
|зображення=
|підпис=
|повне-ім'я=
|дата-народження=
|місце-народження=
|дата-смерті=
|місце-смерті=
|зріст=
|вага=
|позиція=[[Захисник (футбол)|Захисник]]
|клубний гравець={{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1979–1989|{{Прапорець|JPN}}|[[Сьонан Бельмаре|Фудзіта]]||}}
{{Футболіст кінець}}
|гравець збірної={{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1981–1982|{{Прапорець|JPN}}|[[збірна Японії з футболу|Японія]]|12|0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Номура Міцуґу''' ({{lang-ja|野村 貢}}, {{н}} [[21 листопада]] [[1956]], [[префектура Хоккайдо|Хоккайдо]] —) — японський [[футболіст]], що грав на позиції [[Захисник (футбол)|захисника]].

==Клубна кар'єра==
Грав за команду [[Сьонан Бельмаре|Фудзіта]].

==Виступи за збірну==
Дебютував 1981 року в офіційних матчах у складі [[Збірна Японії з футболу|національної збірної Японії]]. У формі головної команди країни зіграв 12 матчів.<ref name=JNFTD>{{Cite web |url=http://www.japannationalfootballteam.com/en/players/nomura_mitsugu.html |title=Japan National Football Team Database |accessdate=7 лютого 2017 |archive-date=19 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160319085900/http://www.japannationalfootballteam.com/en/players/nomura_mitsugu.html }}</ref>

==Статистика==
Статистика виступів у національній збірній.<ref name=JNFTD/>
{|class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 |[[Збірна Японії з футболу|Збірна Японії]]
|-
!Роки!!Ігри!!голи
|-
|1981||8||0
|-
|1982||4||0
|-
!Усього||12||0
|}

==Примітки==
{{Reflist}}

==Посилання==
* [http://www.national-football-teams.com/player/34150/Mitsugu_Nomura.html National Football Teams] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305061913/http://www.national-football-teams.com/player/34150/Mitsugu_Nomura.html |date=5 березня 2016 }}

{{Склад збірної Японії на Азійських іграх 1982}}
{{footballer-stub}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

[[Категорія:Японські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Японії з футболу]]

title: Особисті дані

Народження: 21 листопада 1956 (68 років)

Громадянство: Японія

Позиція: Захисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

Фудзіта · ()

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Японія · 12 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.