text:
# Крейсери типу «Баїя»
Крейсери типу «Баїя» - пара крейсерів-розвідників, побудованих для Бразилії компанією Armstrong Whitworth у Сполученому Королівстві на основі конструкції, який значною мірою запозичив у британських  крейсерів-розвідників «Адвенчур». Тип складався з головного корабля «Баїя»та його побратима «Ріу-Гранді-ду-Сул», а також третього корабля «Сеара», будівництво якого було скасовано. Кораблі були названі на честь штатів Бразилії.

## Конструкція
Як тип, вони були найшвидшими крейсерами у світі на момент введення в експлуатацію та першими у бразильському флоті, які використовували парові турбіни для руху.
У середині 1920-х років обидва кораблі були суттєво модернізовані трьома новими турбінними двигунами Брауна-Кертіса та шістьма новими котлами Торнікрофта, і в процесі їх було переобладнано з вугільного палива на нафту.

## Служба
Під час Другої світової війни обидва крейсери використовувалися для ескортування конвоїв. 4 липня 1945 року «Баїя» загинула після інциденту, який спричинив потужний вибух, який вивів з ладу корабель і потопив його за лічені хвилини, що призвело до великої кількості людських жертв. «Ріу-Гранді-ду-Сул», пережив війну і був утилізований у 1948 році.

title: Крейсери типу «Баїя»

wikitext:
{|{{Картка судна <!-- повний код -->
|підпис картки= <!-- ключі: yes, nodab; або текст підпису -->
|відображення назви= <!-- ключі: none, ital; або назва статті із розміткою -->
|склас= <!-- ключі: 2 -->
}}
{{Картка судна (зображення)
|зображення судна= Bahia_class_line_drawing.png
|розмір зображення судна= 300px
|підпис зображення=
}}
{{Картка судна (проєкт)
|назва= Крейсери типу «Баїя»
|будівники=
|оператори= [[ВМС Бразилії]]
|попередній проєкт=
|наступний проєкт=
|підкласи=
|вартість=
|роки будівництва= 1907–1910
|роки у строю=1910–1948
|роки експлуатації=
|будується=
|заплановано= 3
|побудовано= 2
|скасовано= 1
|активні=
|на консервації=
|втрачено= 1
|у резерві=
|зламано= 1
|збережено=
}}
{{Картка судна (характеристики)
|приховати заголовок=
|доповнення заголовка=
|клас судна=
|тип судна= [[Крейсер-розвідник]]
|тоннаж судна=
|водотоннажність= 3 100 т
|повна водотоннажність=
|довжина судна= 122,38 м
|ширина судна= 11,9 м
|осадка судна= 4,75 м
|потужність=
|двигуни судна= 5 парових турбін
|швидкість судна= 26,5 [[Вузол (одиниця швидкості)|вузлів]]
|дальність=
|автономність судна=
|місткість судна=
|десант судна=
|екіпаж судна= 325 - 357
|озброєння судна=
* 10 x 120-мм гармат
* 6 x 47-мм гармат
* 2 x 457-мм торпедні апарати
|бронювання судна=
* палуба: 19 мм
* бойова рубка: 76 мм
}}
|}
'''Крейсери типу «Баїя»''' - [[Клас корабля|пара]] [[Крейсер-розвідник|крейсерів-розвідників]], побудованих для [[Бразилія|Бразилії]] компанією [[Armstrong Whitworth]]<ref>{{Cite web|title=Rio Grande Do Sul 1910|url=http://www.tynebuiltships.co.uk/R-Ships/riograndedosul1910.html|website=www.tynebuiltships.co.uk|accessdate=2023-10-06|language=англійською}}</ref> у [[Велика Британія|Сполученому Королівстві]]<ref>{{Cite web|title=NGB - Cruzador Bahia - C 12/C 2|url=https://www.naval.com.br/ngb/B/B006/B006.htm|website=www.naval.com.br|accessdate=2023-10-06|language=португальською}}</ref> на основі конструкції, який значною мірою запозичив у британських  крейсерів-розвідників «Адвенчур». Тип складався з головного корабля «Баїя»та його [[Кораблі одного типу|побратима]] «Ріу-Гранді-ду-Сул», а також третього корабля ''«Сеара»'', будівництво якого було скасовано. Кораблі були названі на честь штатів Бразилії.

== Конструкція ==
Як тип, вони були найшвидшими крейсерами у світі на момент введення в експлуатацію та першими у бразильському флоті, які використовували [[Парова турбіна|парові турбіни]] для руху.

У середині 1920-х років обидва кораблі були суттєво модернізовані трьома новими турбінними двигунами [[John Brown & Company|Брауна-Кертіса]] та шістьма новими [[Водотрубний котел|котлами Торнікрофта]], і в процесі їх було переобладнано з вугільного палива на нафту.

== Служба ==
Під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] обидва крейсери використовувалися для ескортування [[Конвой (військова справа)|конвоїв]]. 4 липня 1945 року ''«Баїя»'' загинула після інциденту, який спричинив потужний вибух, який вивів з ладу корабель і потопив його за лічені хвилини, що призвело до великої кількості людських жертв.<ref>{{Cite web|url=https://www.marinha.mil.br/dphdm/sites/www.marinha.mil.br.dphdm/files/BahiaCruzador1910-1945.pdf|title=BAHIA Cruzador|publisher=Diretoria do Patrimônio Histórico e Documentação da Marinha|language=португальською|accessdate=06.10.2023}}</ref> ''«Ріу-Гранді-ду-Сул»,'' пережив війну і був утилізований у 1948 році.<ref>{{Cite web|title=NGB - Cruzador Rio Grande do Sul - C 11/C 3|url=https://www.naval.com.br/ngb/R/R039/R039.htm|website=www.naval.com.br|accessdate=2023-10-06|language=португальською}}</ref>

== Див. також. ==
[[Almirante Tamandaré (1890)|«Альміранте Тамандаре»]] - [[Бронепалубний крейсер|захищений крейсер]], побудований у Бразилії раніше.

[[Крейсери типу «Альміранте Грау»]] - тип крейсерів-розвідників, побудованих для [[Військово-морські сили Перу|ВМС Перу]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Mil-ship-stub}}
[[Категорія:Кораблі 1909]]
[[Категорія:Крейсери за типами]]
[[Категорія:Класи крейсерів]]
[[Категорія:Крейсери Бразилії]]
[[Категорія:Крейсери Другої світової війни]]
{{DEFAULTSORT:Баїя}}

title: Проєкт

Назва: Крейсери типу «Баїя»

Оператори: ВМС Бразилії

title: Основні характеристики

Тип: Крейсер-розвідник

Двигуни: 5 парових турбін

Швидкість: 26,5 вузлів

Озброєння: - 10 x 120-мм гармат - 6 x 47-мм гармат - 2 x 457-мм торпедні апарати

Бронювання: - палуба: 19 мм - бойова рубка: 76 мм


text:
# Джанлука Рінальдіні
Джанлука Рінальдіні (італ. Gianluca Rinaldini; нар. 10 серпня 1959) — колишній італійський тенісист.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 94 місце досяг 4 жовтня 1982, парну — 259 місце — 3 січня 1983 року.

## Титули на челленджерах

### Одиночний розряд: (1)
| Ранг | Рік  | Турнір          | Покриття | Суперник у фіналі | Рахунок у фіналі |
| ---- | ---- | --------------- | -------- | ----------------- | ---------------- |
| 1.   | 1981 | Кадуна, Нігерія | Ґрунт    | Ґеральд Мільд     | 6–3, 6–4         |

wikiname: ukwiki

title: Джанлука Рінальдіні

in_language: uk

wikitext:
{{Тенісист
|ім'я_гравця         = Джанлука Рінальдіні <br/> Gianluca Rinaldini
|фото                =
|громадянство        = {{flagicon|ITA}} [[Італія]]
|місце_проживання    =
|дата_народження     = 10 серпня 1959
|місце_народження    = [[Фаенца]], Італія
|дата_смерті         =
|місце_смерті        =
|зріст               =
|вага                =
|початок_кар'єри     =
|завершення_кар'єри  =
|робоча_рука         = права
|тренер              =
|призові_гроші       =
|одиночні_результати             = 9–26
|одиночних_титулів               = 0
|найвища_одиночна_позиція        = Ранг 94 (4 Жов 1982)
|поточна_одиночна_позиція        =
|результати_Australian_Open      =
|результати_Roland_Garros        = 1р ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1981, чоловіки, одиночний розряд|1981]], [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1983, чоловіки, одиночний розряд|1983]])
|результати_Wimbledon            = 1р ([[Вімблдонський турнір 1981, чоловіки, одиночний розряд|1981]])
|результати_US_Open              =
|результати_на_World_Tour_Finals =
|результати_Олімпіади            =
|парні_результати                  = 2–13
|парних_титулів                    = 0
|найвища_парна_позиція             = Ранг 259 (3 Січ 1983)
|результати_парні_Australian_Open  =
|результати_парні_Roland_Garros    = 1р ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1983, чоловіки, парний розряд|1983]])
|результати_парні_Wimbledon        =
|результати_парні_US_Open          =
|результати_парні_Олімпіади        =
|результати_мікст_Australian_Open  =
|результати_мікст_Roland_Garros    =
|результати_мікст_Wimbledon        =
|результати_мікст_US_Open          =
|результати_мікст_Олімпіади        =
|останнє_оновлення   =
|медалі              =
}}

'''Джанлука Рінальдіні''' ({{lang-it|Gianluca Rinaldini}}; нар. 10 серпня 1959) — колишній італійський тенісист.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 94 місце досяг 4 жовтня 1982, парну — 259 місце — 3 січня 1983 року.
<!--EnPreamble
'''Gianluca Rinaldini''' (born 10 August 1959) is a former professional [[Теніс]] player from [[Італія]].<ref>[http://itftennis.com/procircuit/players/player/profile.aspx?PlayerID=10002268 ITF Pro Circuit Profile]</ref>
-->

== Титули на челленджерах ==

=== Одиночний розряд: (1) ===
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
!width=50|Ранг
!width=145|Рік
!width=200|Турнір
!width=75|Покриття
!width=200|Суперник у фіналі
!width=200|Рахунок у фіналі
|-
|1.
|1981
|[[Кадуна]], [[Нігерія]]
|Ґрунт
|{{flagicon|AUT}} [[Ґеральд Мільд]]
|6–3, 6–4
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{ATP}}
* {{ITF profile}}

{{DEFAULTSORT:Рінальдіні Джанлука}}
[[Категорія:Народились 1959]]
[[Категорія:Італійські тенісисти]]
[[Категорія:Спортсмени Фаенци]]

title: Джанлука Рінальдіні · Gianluca Rinaldini

Громадянство: Італія

Дата народження: 10 серпня 1959 (65 років)

Місце народження: Фаенца, Італія

Робоча рука: права

title: Одиночний розряд

title: Мейджори

title: Парний розряд

title: Мейджори


text:
# Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ
Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ — належить до діафрагмових фільтр-пресів.

## Конструкція і принцип дії
Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ складається (рис.1,а) з упорної 5 і натискної 2 рам, проміжних фільтрувальних 6 і опорної 7 плит, горизонтально розташованих на вертикальних стрижнях – стягувачах. Між фільтрувальними плитами 6 проходить нескінченна фільтрувальна стрічка 9, що огинає направляючі ролики 4. Стрічка натягується спеціальним пристроєм, а регенерується в спеціальній камері після очищення. Колектори 8 і 1 призначені відповідно для подачі суспензії і відведення фільтрату.
Фільтрувальна плита 2 (рис.1,б) перекривається перфорованим листом 4, вкритим фільтрувальною тканиною 3. допомогою ножових пристроїв. Між плитою і рамою 6 укладається гумова діафрагма 5.
Прес-фільтр працює періодично. Повний цикл роботи фільтра складається з таких основних операцій. Вихідну суспензію під тиском подають по колектору 1 в простір 10, обмежений гумовою діафрагмою і фільтрувальною тканиною. Частинки твердого утримуються на поверхні тканини, а фільтрат проходить через шар осаду і тканину і видаляється з плити по колектору 7. Після закінчення певного часу припиняють подачу суспензії і в простір 11 між днищем плити і діафрагмою подають під тиском воду (рис. 1, в).
В результаті подачі води діафрагма розтягується і відбувається відтискання осаду, тобто витискування води з пор між частинками. Після відтискання осаду плити розсовують (рис. 1, б), внаслідок чого осад звільняється. Для видалення осаду включають привод, що переміщає фільтрувальну тканину. Осад знімається при огинанні тканиною направляючих роликів. Потім плити зсовують. Кільцева прокладка 8 і гумовий шнур 9 служать для герметизації плит і колекторів. Після ущільнення плит цикл операцій фільтрування повторюють. Тривалість повного циклу фільтрування залежить від гранулометричного складу фільтрованого матеріалу і змінюється від 3 до 200 хвилин. Робота фільтр-преса повністю автоматизована.
До переваг вертикальних фільтр-пресів відносять: простоту конструкції апаратів, значну площу фільтрування, можливість використання великих (до 2 МПа) перепадів тиску на фільтрувальній перегородці, мінімальний вміст твердого у фільтраті і відносно низьку вологість отримуваних опадів.
Питома продуктивність прес-фільтрів коливається від 5 до 25 кг/(м2•год) залежно від концентрації твердого, характеристики крупності матеріалу і режиму фільтрування.
Технічна характеристика автоматичного камерного фільтр-преса ФПАКМ наведена у таблиці

title: Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ

wikitext:
[[Файл:Діафрагмовий фільтр-прес.png|thumb|450px|Рис. 1. – Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ: а) загальний вигляд: 1, 8 – колектори; 2 – натискна рама; 3, 10 – ножі; 4 – направляючі ролики; 5 – упорна рама; 6 – фільтрувальні плити; 7 – опорна плита; 9 – фільтрувальна стрічка; б, в, г) окремі етапи роботи фільтра: 1,7 – колектор; 2 – фільтрувальна плита; 2 – фільтрувальна тканина; 4 – перфорований лист; 5 – гумова діафрагма ; 6 – рама; 8 – кільцева прокладка; 9 – гумовий шнур; 10, 11 – простір між гумовою діафрагмою і фільтрувальною тканиною]]

'''Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ''' — належить до діафрагмових [[фільтр-прес]]ів.

== Конструкція і принцип дії ==
Вертикальний фільтр-прес типу ФПАКМ складається (рис.1,а) з упорної 5 і натискної 2 рам, проміжних фільтрувальних 6 і опорної 7 плит, горизонтально розташованих на вертикальних стрижнях – стягувачах. Між фільтрувальними плитами 6 проходить нескінченна фільтрувальна стрічка 9, що огинає направляючі ролики 4. Стрічка натягується спеціальним пристроєм, а регенерується в спеціальній камері після очищення. Колектори 8 і 1 призначені відповідно для подачі суспензії і відведення фільтрату.

Фільтрувальна плита 2 (рис.1,б) перекривається перфорованим листом 4, вкритим фільтрувальною тканиною 3. допомогою ножових пристроїв. Між плитою і рамою 6 укладається гумова діафрагма 5.

Прес-фільтр працює періодично. Повний цикл роботи фільтра складається з таких основних операцій. Вихідну суспензію під тиском подають по колектору 1 в простір 10, обмежений гумовою діафрагмою і фільтрувальною тканиною. Частинки твердого утримуються на поверхні тканини, а фільтрат проходить через шар осаду і тканину і видаляється з плити по колектору 7. Після закінчення певного часу припиняють подачу суспензії і в простір 11 між днищем плити і діафрагмою подають під тиском воду (рис. 1, в).

В результаті подачі води діафрагма розтягується і відбувається відтискання осаду, тобто витискування води з пор між частинками. Після відтискання осаду плити розсовують (рис. 1, б), внаслідок чого осад звільняється. Для видалення осаду включають привод, що переміщає фільтрувальну тканину. Осад знімається при огинанні тканиною направляючих роликів. Потім плити зсовують. Кільцева прокладка 8 і гумовий шнур 9 служать для герметизації плит і колекторів. Після ущільнення плит цикл операцій фільтрування повторюють. Тривалість повного циклу фільтрування залежить від гранулометричного складу фільтрованого матеріалу і змінюється від 3 до 200 хвилин. Робота фільтр-преса повністю автоматизована.

До переваг вертикальних фільтр-пресів відносять: простоту конструкції апаратів, значну площу фільтрування, можливість використання великих (до 2 МПа) перепадів тиску на фільтрувальній перегородці, мінімальний вміст твердого у фільтраті і відносно низьку вологість отримуваних опадів.

Питома продуктивність прес-фільтрів коливається від 5 до 25 кг/(м2•год) залежно від концентрації твердого, характеристики крупності матеріалу і режиму фільтрування.

Технічна характеристика автоматичного камерного фільтр-преса ФПАКМ наведена у таблиці

[[Файл:Технічна характеристика автоматичного камерного фільтр-преса ФПАКМ.png|thumb|центр|550px|Технічна характеристика автоматичного камерного фільтр-преса ФПАКМ.]]

== Див. також ==
* [[Зневоднення корисних копалин]]
* [[Фільтр-прес]]

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* [[Білецький В. С.]], Смирнов В. О. Технологія збагачення корисних копалин ((посібник з грифом Мінвузу). — Донецьк: [[Східний видавничий дім]], 2004. — 272 с. (друге видання — 2009 р.)

[[Категорія:Збагачувальне обладнання]]
[[Категорія:Заключні процеси збагачення]]
[[Категорія:Фільтри]]


text:
# Генрі Купрашвілі
Генрі Купрашвілі (груз. ჰენრი კუპრაშვილი) народився 13 вересня 1946 р, м. Хашурі, Грузія - грузинський плавець.
ЗМІ назвали його «людиною-дельфіном» після того, як він 30 серпня 2002 року в древньогрузинському військово-тренувальному стилі зв'язаний у 4-ьох місцях по руках і ногах, першим в історії людства проплив Дарданели за 3 години 15 хвилин. Готується таким же способом переплисти протоки Босфор, Гібралтар та Ла-Манш.

## Відео
- CNN-2002
- CNN-2001 [Архівовано 27 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- REUTERS 2007 [Архівовано 18 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- Competition in Georgian sport style of swimming „Free Kolkhuri" (Lazuri) 2010 [Архівовано 18 квітня 2016 у Wayback Machine.]
- 30.08.2007. традиционный групповой переплыв Тбилисского моря стилем Колхури [Архівовано 29 травня 2016 у Wayback Machine.]

title: Генрі Купрашвілі

wikitext:
[[Файл:Start Henri Kuprashvili.jpg|thumb|Henri Kuprashvili - Dardanelles 2002]]
[[Файл:Генри Купрашвили. Босфор-2005.jpg|thumb|right|Генрі Купрашвілі - Босфор 2005]]

'''Генрі Купрашвілі''' ({{lang-ka|ჰენრი კუპრაშვილი}}) народився [[13 вересня]] [[1946]] р, м. [[Хашурі]], [[Грузія]] - грузинський [[плавання|плавець]].

ЗМІ назвали його «людиною-дельфіном»<ref>[[CNN]],17.02.2001, 05.11.2002</ref><ref>[[Вогник]], ном 36, 2002 вересень</ref><ref>[[Комсомольская правда]] ном 136,7.09. 2002</ref> після того, як він [[30 серпня]] [[2002]] року в [[Грузинське плавання|древньогрузинському військово-тренувальному стилі]] зв'язаний у 4-ьох місцях по руках і ногах, першим в історії людства проплив [[Дарданели]] за 3 години 15 хвилин. Готується таким же способом переплисти протоки [[Босфор]], [[Гібралтар]] та [[Ла-Манш]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://archive.today/20130107102959/http://www.kupra.com.ge/index.html Dr. Henry Kuprashvili]
* [https://www.facebook.com/henrikuprashvili/ Henry Kuprashvili]
* [https://web.archive.org/web/20111003133756/http://www.bulswim.info/lazuri-style.htm The First Bulgarian Swimming Site Цанов Иван. Грузинци се състезават на техен плувен стил]
* [https://web.archive.org/web/20081006090615/http://www.bulswim.info/geo-style-8.htm Ivan Tsanov. Colchian-Iberian style of swimming… - The First Bulgarian Swimming Site]
* [http://www.facebook.com/pages/Georgian-style-of-swimming/70191641054?ref=share Georgian style of swimming]

== Відео ==
* [http://www.youtube.com/watch?v=0GzaXnH_6YM&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=34&feature=plcp CNN-2002]
* [http://www.youtube.com/watch?v=SgMCL6O6xak&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=28&feature=plcp CNN-2001] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160427135311/https://www.youtube.com/watch?v=SgMCL6O6xak&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=28&feature=plcp |date=27 квітня 2016 }}
* [http://www.youtube.com/watch?v=Yo6vkRv2vVk&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=33&feature=plcp REUTERS 2007] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160418061744/https://www.youtube.com/watch?v=Yo6vkRv2vVk&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=33&feature=plcp |date=18 квітня 2016 }}
* [http://www.youtube.com/watch?v=aE8AUP9aDa8&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=15&feature=plcp Competition in Georgian sport style of swimming „Free Kolkhuri" (Lazuri) 2010] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160418061235/https://www.youtube.com/watch?v=aE8AUP9aDa8&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=15&feature=plcp |date=18 квітня 2016 }}
* [http://www.youtube.com/watch?v=lMDNdJ519vc&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=22&feature=plcp 30.08.2007. традиционный групповой переплыв Тбилисского моря стилем Колхури] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160529084805/https://www.youtube.com/watch?v=lMDNdJ519vc&list=UUducEMFyiDBELPEk8t8v1cw&index=22&feature=plcp |date=29 травня 2016 }}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Купрашвілі, Генрі}}
[[Категорія:Народились 13 вересня]]
[[Категорія:Народились 1946]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Грузинські плавці]]


text:
# Лазар Росич
Лазар Росич (серб. Lazar Rosić / Лазар Росић, нар. 29 червня 1993, Крагуєваць) — сербський футболіст, захисник португальського «Морейренсе».

## Клубна кар'єра
Народився 29 червня 1993 року в місті Крагуєваць. Вихованець футбольної школи клубу «Шумадія 1903» з рідного міста.
У дорослому футболі дебютував 2011 року виступами за команду «Раднички 1923», в якій провів чотири сезони, взявши участь у 53 матчах чемпіонату. За підсумками сезону 2014/15 клуб з Крагуєваця залишив вищий футбольний дивізіон Сербії, і Росич, провівши за 4 сезони 53 матчі і забивши 3 м'ячі, покинув команду і підписав контракт з іншими «Радничками», з Ниша.
У серпні 2015 року, провівши лише три матчі за новий клуб, Лазар перейшов у «Воєводину», у складі якої виступав до кінця сезону.
Влітку 2016 року перейшов в португальську «Брагу». У складі клубу з Браги не став гравцем основного складу, провівши за понад два сезону лише 32 матчі в національному чемпіонаті.
2019 року спочатку віддавався в оренду до «Насьонала», а згодом перейшов до «Морейренсе».

## Збірна
Лазар був включений в заявку юнацької збірної Сербії до 19 років для участі у юнацькому чемпіонаті Європи 2012 року в Естонії, проте жодного матчу на турнірі не провів.
У грудні 2015 року був викликаний до складу олімпійської збірної Сербії на матч зі збірною Катару, втім знову на поле не вийшов.

title: Лазар Росич

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Лазар Росич
| зображення = Lazar Rosić.jpg
| підпис =
| місце-народження = [[Крагуєваць]]
| країна-народження = [[СРЮ]]
| дата-народження = 29.6.1993
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|POR}} «[[Морейренсе]]»
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| номер  =
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|SRB}} «[[Шумадія 1903]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2015 | {{Прапорець|SRB}} | [[Раднички (футбольний клуб, Крагуєваць)|«Раднички» (Крагуєваць)]] | 53 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2015 | {{Прапорець|SRB}} | [[Раднички (футбольний клуб, Ниш)|«Раднички» (Ниш)]] | 3 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2015–2016 | {{Прапорець|SRB}} | [[Воєводина (футбольний клуб)|«Воєводина»]] | 25 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2016–2019 | {{Прапорець|POR}} | [[Спортінг (Брага)|«Брага»]] | 32 |2}}
{{Футболіст рядок 1|2019 |{{оренда}}  {{Прапорець|POR}} | [[Насьонал (Фуншал)|«Насьонал»]] | 14 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2019– | {{Прапорець|POR}} | «[[Морейренсе]]» | 21 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 7 жовтня 2020
| збірна-поновлення = 7 жовтня 2020
}}
'''Лазар Росич''' ({{lang-sr|Lazar Rosić / Лазар Росић}}, {{нар}} [[29 червня]] [[1993]], [[Крагуєваць]]) — сербський [[футболіст]], [[Захисник (футбол)|захисник]] португальського «[[Морейренсе]]».

== Клубна кар'єра ==
Народився [[29 червня]] [[1993]] року в місті [[Крагуєваць]]. Вихованець футбольної школи клубу «[[Шумадія 1903]]» з рідного міста.

У дорослому футболі дебютував 2011 року виступами за команду «[[Раднички 1923]]», в якій провів чотири сезони, взявши участь у 53 матчах чемпіонату. За підсумками сезону 2014/15 клуб з Крагуєваця залишив вищий футбольний дивізіон Сербії, і Росич, провівши за 4 сезони 53 матчі і забивши 3 м'ячі, покинув команду і підписав контракт з іншими [[Раднички (футбольний клуб, Ниш)|«Радничками»]], з [[Ниш]]а.

У серпні 2015 року, провівши лише три матчі за новий клуб, Лазар перейшов у [[Воєводина (футбольний клуб)|«Воєводину»]], у складі якої виступав до кінця сезону.

Влітку 2016 року перейшов в португальську «[[Брага (футбольний клуб)|Брагу]]». У складі клубу з [[Брага (Португалія)|Браги]] не став гравцем основного складу, провівши за понад два сезону лише 32 матчі в національному чемпіонаті.

2019 року спочатку віддавався в оренду до [[Насьонал (Фуншал)|«Насьонала»]], а згодом перейшов до «[[Морейренсе]]».

==Збірна==
Лазар був включений в заявку [[Юнацька збірна Сербії з футболу|юнацької збірної Сербії до 19 років]] для участі у [[Юнацький чемпіонат Європи з футболу (U-19) 2012|юнацькому чемпіонаті Європи 2012 року]] в [[Естонія|Естонії]], проте жодного матчу на турнірі не провів<ref>{{cite web+| url = http://www.uefa.com/MultimediaFiles/Download/TechnicalReport/competitions/Under19/01/87/93/98/1879398_DOWNLOAD.pdf| title = 2012 UEFA European Under-19 Championship technical Report| accessdate = | lang = en| description = uefa.com| archiveurl = http://www.webcitation.org/6cuAjwurW| archivedate = 2016-04-08}}</ref>.

У грудні 2015 року був викликаний до складу [[Олімпійська збірна Сербії з футболу|олімпійської збірної Сербії]] на матч зі [[Олімпійська збірна Катару з футболу|збірною Катару]]<ref>{{cite web+| url = http://www.novosti.rs/vesti/sport.294.html:582000-Rastavac-saopstio-spisak-U23-selekcije-za-Katar| title = Rastavac saopštio spisak U23 selekcije za Katar| accessdate = | lang = sr| description = novosti.rs}}</ref>, втім знову на поле не вийшов.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Soccerway}}
* {{Transfermarkt}}

{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Росич, Лазар}}
[[Категорія:Сербські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Радничок 1923»]]
[[Категорія:Футболісти «Радничок» (Ниш)]]
[[Категорія:Футболісти «Воєводини»]]
[[Категорія:Футболісти «Браги»]]
[[Категорія:Футболісти «Насьонала»]]
[[Категорія:Футболісти «Морейренсе»]]
[[Категорія:Сербські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Португалії]]
[[Категорія:Уродженці Крагуєвця]]
[[Категорія:Спортсмени Крагуєвця]]

title: Особисті дані

Вага: 83 кг

Громадянство: Сербія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Морейренсе»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Раднички» (Крагуєваць) · 53 · (3)

«Раднички» (Ниш) · 3 · (1)

«Воєводина» · 25 · (3)

«Брага» · 32 · (2)

→ «Насьонал» · 14 · (0)

«Морейренсе» · 21 · (2)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 7 жовтня 2020.


text:
# Міжпланетне мерехтіння
Міжпланетне мерехтіння — випадкові коливання інтенсивності радіохвиль небесного походження на шкалі часу в кілька секунд. Воно схоже на мерехтіння зорі на нічному небі, проте виникає не у видимій частині електромагнітного спектру, а на радіохвилях. Міжпланетне мерехтіння є результатом поширення радіохвиль через неоднорідності густини електронів і протонів, утворені сонячним вітром.

## Ранні дослідження
Мерехтіння радіохвиль через дрібномасштабні структури в іоносфері, відоме як іоносферне мерехтіння, спостерігалося ще 1951 році Ентоні Г'юїшем, а потім в 1954 році для яскравого радіоджерела в Тельці. Г'юїш розглянув різні можливості та припустив, що неоднорідності в сонячній короні можуть спричиняти розсіювання через заломлення, викликаючі ті мерехтіння, які він спостерігав. Через десять років, проводячи астрометричні спостереження кількох яскравих джерел небесних радіохвиль за допомогою радіоінтерферометра, Г'юїш і двоє його співробітників повідомили про «незвичайні коливання інтенсивності» в кількох джерелах. Дані переконливо підтверджували уявлення про те, що флуктуації є наслідком нерегулярності густини плазми, пов'язаної з сонячним вітром. Автори назвали це явище міжпланетним мерехтінням і відзначили «відкриття явища міжпланетного мерехтіння».
Щоб дослідити міжпланетне мерехтіння, Г'юїш створив Interplanetary Scintillation Array в Мулардівській радіоастрономічній обсерваторії. Масив складався з 2048 диполів на майже п'яти акрах землі. Він був побудований для постійного огляду неба з часовою роздільною здатністю приблизно 0,1 секунди. Ця висока роздільна здатність відрізняла його від багатьох інших радіотелескопів того часу, оскільки астрономи не очікували, що випромінювання від об'єкта матиме таку швидку зміну. Невдовзі після початку спостережень студентка Г'юїша Джоселін Белл зробила несподіване відкриття, помітивши сигнал, який незабаром було визнано похідним від нового класу об'єктів — пульсара. Таким чином, саме дослідження міжпланетного мерехтіння призвело до відкриття пульсарів, хоча це відкриття було побічним продуктом, а не метою дослідження.

## Причина
Мерехтіння виникає в результаті зміни показника заломлення середовища, через яке проходять хвилі. Сонячний вітер — це плазма, що складається в основному з електронів і протонів, а коливання показника заломлення викликані коливаннями густини плазми. Різні показники заломлення призводять до зміни фази хвиль, що призводить до їхньої інтерференції. В результаті хвильовий фронт вигинається, хвилі розсіюються або збираються, і їхня інтенсивність змінюється.

## Застосування

### Сонячний вітер
Міжпланетне мерехтіння спричинене сонячним вітром, тому його вимірювання можна використовувати як простий спосіб дослідження сонячного вітру, бо спостережувані флуктуації інтенсивності спричинені неоднорідністю сонячного вітру. Середньоквадратичні коливання інтенсивності зазвичай ділять на середню інтенсивність джерела і називають це відношення індексом мерехтіння:
{\displaystyle m={\frac {\langle \Delta I^{2}\rangle ^{1/2}}{\langle I\rangle }}.}
Індекс мерехтіння можна пов'язати з відхиленням фази, викликаним турбулентністю в сонячному вітрі. Розрахунок для плоскої падаючої електромагнітної хвилі дає
{\displaystyle m\approx {\sqrt {2}}\Delta \phi .}
Наступний крок пов'язує зміну фази зі структурою густини сонячного вітру. Його можна спростити, припустивши, що щільність плазми найвища у напрямку до сонця, що дозволяє використовувати «наближення тонкого екрана». Це зрештою дає середньоквадратичне відхилення для фази
{\displaystyle \phi _{RMS}=\lambda r_{e}\left(aL\right)^{1/2}\left[\langle \delta N^{2}\rangle \right]^{1/2},}
де {\displaystyle \lambda } довжина хвилі, {\displaystyle r_{e}} — класичний радіус електрона, {\displaystyle L} це товщина «екрана» або масштаб довжини, на якому відбувається більша частина розсіювання, {\displaystyle a} — типовий масштаб розмірів неоднорідностей густини, а {\displaystyle \delta N^{2}} — середньоквадратична зміна щільності електронів відносно середньої густини. Таким чином, міжпланетне мерехтіння можна використовувати як зонд густини сонячного вітру. Також воно використовується для визначення швидкості сонячного вітру.
Довготривалі структури в сонячному вітрі можуть бути особливо добре досліджені цим методом. У кожний момент часу спостерігач на Землі має фіксовану лінію зору відносно сонячного вітру, але коли Сонце обертається з періодом обертання близько місяця, відносна лінія зору змінюється. Тоді можна зробити «томографічну реконструкцію» стійких структур в сонячному вітрі.

### Компактні джерела
Спектр потужності, який спостерігається від джерела, яке зазнає міжпланетного мерехтіння, залежить від кутового розміру джерела. Таким чином, вимірювання міжпланетного мерехтіння можна використовувати для визначення розміру компактних радіоджерел, таких як активні ядра галактик.

title: Міжпланетне мерехтіння

wikitext:
'''Міжпланетне мерехтіння''' — випадкові коливання інтенсивності [[Радіохвилі|радіохвиль]] [[Небо|небесного]] походження на шкалі часу в кілька секунд. Воно схоже на [[Мерехтіння зір|мерехтіння]] зорі на нічному небі, проте виникає не у [[Видиме світло|видимій]] частині [[Електромагнітний спектр|електромагнітного спектру]], а на [[Радіохвилі|радіохвилях]]. Міжпланетне мерехтіння є результатом [[поширення радіохвиль]] через неоднорідності густини [[електрон]]ів і [[протон]]ів, утворені [[Сонячний вітер|сонячним вітром]].

== Ранні дослідження ==
Мерехтіння радіохвиль через дрібномасштабні структури в [[Іоносфера|іоносфері]], відоме як '''іоносферне мерехтіння'''<ref>{{Cite web|url=https://www.swpc.noaa.gov/phenomena/ionospheric-scintillation|title=Ionospheric Scintillation | NOAA / NWS Space Weather Prediction Center}}</ref>, спостерігалося ще 1951 році [[Ентоні Г'юїш]]ем, а потім в 1954 році для яскравого радіоджерела в [[Телець (сузір'я)|Тельці]]<ref>Hewish (1955), p. 238.</ref>. Г'юїш розглянув різні можливості та припустив, що неоднорідності в сонячній короні можуть спричиняти [[Розсіювання частинок і хвиль|розсіювання]] через [[заломлення]], викликаючі ті мерехтіння, які він спостерігав<ref>Hewish (1955), pp. 242—244.</ref>. Через десять років, проводячи [[Астрометрія|астрометричні]] спостереження кількох яскравих джерел небесних радіохвиль за допомогою [[Інтерферометрія|радіоінтерферометра]], Г'юїш і двоє його співробітників повідомили про «незвичайні коливання інтенсивності» в кількох джерелах<ref>Hewish (1964), p. 1214.</ref>. Дані переконливо підтверджували уявлення про те, що флуктуації є наслідком нерегулярності густини [[Плазма (агрегатний стан)|плазми]], пов'язаної з [[Сонячний вітер|сонячним вітром]]. Автори назвали це явище міжпланетним мерехтінням<ref>Hewish (1964), p. 1215.</ref> і відзначили «відкриття явища міжпланетного мерехтіння»<ref>Alurkar (1997), p. 38.</ref>.

Щоб дослідити міжпланетне мерехтіння, Г'юїш створив {{не перекладено|Interplanetary Scintillation Array|||Interplanetary Scintillation Array}} в [[Маллардівська радіоастрономічна обсерваторія|Мулардівській радіоастрономічній обсерваторії]]. Масив складався з 2048 [[Диполь|диполів]] на майже п'яти [[акр]]ах землі. Він був побудований для постійного огляду неба з часовою роздільною здатністю приблизно 0,1 секунди. Ця висока роздільна здатність відрізняла його від багатьох інших [[радіотелескоп]]ів того часу, оскільки астрономи не очікували, що випромінювання від об'єкта матиме таку швидку зміну<ref>Manchester (1977), pp. 1–2.</ref>. Невдовзі після початку спостережень студентка Г'юїша [[Джоселін Белл Бернелл|Джоселін Белл]] зробила несподіване відкриття, помітивши сигнал, який незабаром було визнано похідним від нового класу об'єктів — [[пульсар]]а. Таким чином, саме дослідження міжпланетного мерехтіння призвело до відкриття пульсарів, хоча це відкриття було побічним продуктом, а не метою дослідження<ref>Lyne (1990). p. 4.</ref>.

== Причина ==
Мерехтіння виникає в результаті зміни [[Показник заломлення|показника заломлення]] середовища, через яке проходять хвилі. [[Сонячний вітер]] — це [[Плазма (агрегатний стан)|плазма]], що складається в основному з [[електрон]]ів і [[протон]]ів, а коливання показника заломлення викликані коливаннями [[Густина|густини]] плазми<ref>Jokipii (1973), pp. 11–12.</ref>. Різні показники заломлення призводять до зміни [[Фаза (коливання)|фази]] хвиль, що призводить до їхньої [[Інтерференція хвиль|інтерференції]]. В результаті хвильовий фронт вигинається, хвилі розсіюються або збираються, і їхня інтенсивність змінюється<ref>Alurkar (1997), p. 11.</ref>.

== Застосування ==

=== Сонячний вітер ===
Міжпланетне мерехтіння спричинене [[Сонячний вітер|сонячним вітром]], тому його вимірювання можна використовувати як простий спосіб дослідження сонячного вітру<ref>Jokipii (1973), p. 1.</ref>, бо спостережувані флуктуації інтенсивності спричинені неоднорідністю сонячного вітру. [[Середнє квадратичне|Середньоквадратичні]] коливання інтенсивності зазвичай ділять на середню інтенсивність джерела і називають це відношення індексом мерехтіння:

: <math>
m = \frac{\langle \Delta I^2 \rangle^{1/2}}{\langle I \rangle}.
</math>

Індекс мерехтіння можна пов'язати з відхиленням фази, викликаним турбулентністю в сонячному вітрі. Розрахунок для плоскої падаючої електромагнітної хвилі дає<ref>Alurkar (1997), p. 45.</ref>

: <math>
m \approx \sqrt{2}\Delta \phi.</math>

Наступний крок пов'язує зміну фази зі структурою густини сонячного вітру. Його можна спростити, припустивши, що щільність плазми найвища у напрямку до сонця, що дозволяє використовувати «наближення тонкого екрана». Це зрештою дає середньоквадратичне відхилення для фази<ref>Alurkar (1997), pp. 39–45.</ref>

: <math>
\phi_{RMS} = \lambda r_e \left( a L \right)^{1/2} \left[ \langle \delta N^2 \rangle \right]^{1/2},</math>

де <math>\lambda</math> довжина хвилі, <math>r_e</math> — [[класичний радіус електрона]], <math>L</math> це товщина «екрана» або масштаб довжини, на якому відбувається більша частина розсіювання, <math>a</math> — типовий масштаб розмірів неоднорідностей густини, а <math>\delta N^2</math> — середньоквадратична зміна щільності електронів відносно середньої густини. Таким чином, міжпланетне мерехтіння можна використовувати як зонд густини сонячного вітру. Також воно використовується для визначення швидкості сонячного вітру<ref>Jokipii (1973), pp. 23–25.</ref>.

Довготривалі структури в сонячному вітрі можуть бути особливо добре досліджені цим методом. У кожний момент часу спостерігач на Землі має фіксовану лінію зору відносно сонячного вітру, але коли Сонце обертається з періодом обертання близько місяця, відносна лінія зору змінюється. Тоді можна зробити «томографічну реконструкцію» стійких структур в сонячному вітрі<ref>{{Cite web|title=Murchison Widefield Array: Interplanetary Scintillation|url=http://www.mwatelescope.org/science/shi/ips.html|accessdate=2009-07-20|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110720131907/http://www.mwatelescope.org/science/shi/ips.html|archivedate=2011-07-20|url-status=dead}}</ref>.

=== Компактні джерела ===
[[Спектральна густина|Спектр потужності]], який спостерігається від джерела, яке зазнає міжпланетного мерехтіння, залежить від [[Кутовий розмір|кутового розміру]] джерела<ref>Shishov (1978).</ref>. Таким чином, вимірювання міжпланетного мерехтіння можна використовувати для визначення розміру компактних радіоджерел, таких як [[активні ядра галактик]]<ref>Artyukh (2001), p. 185</ref>.

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Бібліографія ==

* {{Cite journal|last=Artyukh, Vadim S.|date=2001|title=Investigations of AGNs by the interplanetary scintillation method|journal=Astrophysics and Space Science|volume=278|issue=1/2|pages=185–188|bibcode=2001Ap&SS.278..185A|doi=10.1023/A:1013154728238}}
* {{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=tLzZGvQ4Cl8C
|title=Solar and Interplanetary Disturbances
|last=Alurkar, S.K.
|date=1997
|publisher=World Scientific
|location=Singapore
|isbn=978-981-02-2925-2
}}
* {{Cite journal|last=Hewish, A.|author-link=Ентоні Г'юїш|date=1955|title=The Irregular Structure of the Outer Regions of the Solar Corona|journal=Proceedings of the Royal Society of London. Series A, Mathematical and Physical Sciences|volume=228|issue=1173|pages=238–251|bibcode=1955RSPSA.228..238H|doi=10.1098/rspa.1955.0046|jstor=99619}}
* {{Cite journal|last=Hewish, A., Scott, P.F., and Wills, D.|date=September 1964|title=Interplanetary Scintillation of Small Diameter Radio Sources|journal=Nature|volume=203|issue=4951|pages=1214–1217|bibcode=1964Natur.203.1214H|doi=10.1038/2031214a0}}
* {{Cite journal|last=Jokipii, J.R.|date=1973|title=Turbulence and Scintillations in the Interplanetary Plasma|journal=Annual Review of Astronomy and Astrophysics|volume=11|issue=1|pages=1–28|bibcode=1973ARA&A..11....1J|doi=10.1146/annurev.aa.11.090173.000245}}
* {{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=AK9N3zxL4ToC
|title=Pulsar astronomy
|last=Lyne, A.G.
|last2=Graham-Smith, F.
|date=1990
|publisher=Cambridge University Press
|location=Cambridge
|isbn=978-0-521-83954-9
}}
* {{Cite book
|url=https://archive.org/details/pulsars0000manc
|title=Pulsars
|last=Manchester, R.N.
|last2=Taylor, J.H.
|date=1977
|publisher=W.H. Freeman and Company
|location=San Francisco
|isbn=978-0-7167-0358-7
}}
* {{Cite journal|last=Shishov, V.I., Shishova, T.D.|date=1978|title=The influence of the source sizes on the interplanetary scintillation spectra - Theory|journal=Astronomicheskii Zhurnal|volume=55|pages=411–418|bibcode=1978AZh....55..411S}}
[[Категорія:Радіоастрономія]]
[[Категорія:Спостережна астрономія]]


text:
# Єлша (Луковиця)
Єлша (словен. Jelša) — поселення в общині Луковиця, Осреднєсловенський регіон, Словенія.
Висота над рівнем моря: 517,9 м.

title: Єлша (Луковиця)

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Єлша
 | місцева_назва       = Jelša
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Осреднєсловенський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 44 (2013)
 | площа           = 0,8
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
 | код країни      =
 | код міста       =
|latd=46|latm=11|lats=14.42 |latNS=N
|longd=14|longm=48 |longs=11.6 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Єлша''' ({{lang-sl|Jelša}}) — поселення в общині [[Луковиця (община)|Луковиця]], [[Осреднєсловенський регіон]], [[Словенія]].
Висота над рівнем моря: 517,9 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Луковиця}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Єлша · Jelša

Країна: Словенія

Регіон: Осреднєсловенський регіон

Площа: 0,8 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: LJ

OSM: ↑1675872 ·R (Луковиця (община))


text:
# Тарасов Павло Сергійович
Павло Сергійович Тарасов (26 грудня 1901, село Стафурлово Рязанського повіту Рязанської губернії, тепер Рязанська область, Російська Федерація — 1970, Москва) — радянський партійний і державний діяч, 3-й Московського обкому ВКП(б), голова Московського облвиконкому. Депутат Верховної Ради РРФСР 1—2-го скликань. Депутат Верховної Ради СРСР 1—2-го скликань (1941—1950).

## Біографія
Народився в родині робітника-текстильника.
У травні 1912 — лютому 1917 року — селянин у власному господарстві в селі Стафурлово Рязанського повіту Рязанської губернії. З лютого по листопад 1917 року наймитував у заможних селян в рідному селі. У листопаді 1917 — червні 1918 року — селянин у власному господарстві в селі Стафурлово Рязанської губернії.
З червня 1918 року служив у Червоній армії. У червні 1918 — вересні 1919 року — червоноармієць вартової роти в міста Рязань і Звенигород Московської губернії. У вересні 1919 — квітні 1920 року — червоноармієць 1-го Московського губернського комуністичного батальйону РСЧА на Західному фронті. У 1920 році вступив до комсомолу.
У квітні — серпні 1920 року — на лікуванні після поранення у селі Стафурлово Рязанської губернії.
У серпні 1920 — серпні 1921 року — член відділу праці Єкимівського волосного виконкому Рязанської губернії.
У серпні 1921 — березні 1923 року — діловод Рязанського повітового комітету РКП(б).
Член РКП(б) з вересня 1921 року.
У березні 1923 — грудні 1924 року — завідувач економічного відділу Рязанського повітового комітету ВЛКСМ (комсомолу).
У грудні 1924 — березні 1927 року — відповідальний секретар Рязанського повітового комітету ВЛКСМ.
У березні — серпні 1927 року — інструктор Рязанського повітового комітету ВКП(б). У серпні 1927 — жовтні 1928 року — секретар Рязанського волосного комітету ВКП(б) Рязанського повіту. У жовтні 1928 — липні 1929 року — інструктор Рязанського повітового комітету ВКП(б).
У липні 1929 — січні 1932 року — секретар Старожиловського районного комітету ВКП(б) Московської області.
У січні 1932 — квітні 1937 року — секретар Ряжського районного комітету ВКП(б) Московської області.
У квітні 1937 — квітні 1938 року — 1-й секретар Волоколамського районного комітету ВКП(б) Московської області.
У квітні 1938 — грудні 1939 року — 3-й секретар Московського обласного комітету ВКП(б).
9 січня 1940 — 8 квітня 1947 року — голова виконавчого комітету Московської обласної ради депутатів трудящих.
У вересні 1947 — листопаді 1950 року — слухач Вищої партійної школи при ЦК ВКП(б).
У листопаді 1950 — жовтні 1951 року — заступник із кадрів, а у жовтні 1951 — вересні 1955 року — заступник керуючого Центрального банку комунального господарства і житлового будівництва (Цекомбанку) СРСР.
У вересні 1955 — 1959 року — керуючий Центрального банку комунального господарства і житлового будівництва (Цекомбанку) СРСР.
З 1959 року — на пенсії у місті Москві. Помер до серпня 1970 року.

title: Тарасов Павло Сергійович

wikitext:
{{Однофамільці|Тарасов}}
{{Особа
| ім'я                 = Тарасов Павло Сергійович
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| дата_народження      = 26.12.1901
| місце_народження     = село Стафурлово Рязанського повіту Рязанської губернії, тепер [[Рязанська область]], [[Росія|Російська Федерація]]
| дата_смерті          = 1970
| місце_смерті         = [[Москва]]
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| військове звання     =
| партія               = [[ВКП(б)]]
| нагороди             =
}}
'''Павло Сергійович Тарасов''' ({{ДН|26|12|1901}}, село Стафурлово Рязанського повіту Рязанської губернії, тепер [[Рязанська область]], [[Росія|Російська Федерація]] — {{ДС|||1970}}, [[Москва]]) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] партійний і державний діяч, 3-й Московського обкому ВКП(б), голова Московського облвиконкому. Депутат [[Верховна Рада РФ|Верховної Ради РРФСР]] 1—2-го скликань. Депутат [[Верховна рада Союзу Радянських Соціалістичних Республік|Верховної Ради СРСР]] 1—2-го скликань (1941—1950).

== Біографія ==
Народився в родині робітника-текстильника.

У травні 1912 — лютому 1917 року — селянин у власному господарстві в селі Стафурлово Рязанського повіту Рязанської губернії. З лютого по листопад 1917 року наймитував у заможних селян в рідному селі. У листопаді 1917 — червні 1918 року — селянин у власному господарстві в селі Стафурлово Рязанської губернії.

З червня 1918 року служив у Червоній армії. У червні 1918 — вересні 1919 року — червоноармієць вартової роти в міста Рязань і Звенигород Московської губернії. У вересні 1919 — квітні 1920 року — червоноармієць 1-го Московського губернського комуністичного батальйону РСЧА на Західному фронті. У 1920 році вступив до комсомолу.

У квітні — серпні 1920 року — на лікуванні після поранення у селі Стафурлово Рязанської губернії.

У серпні 1920 — серпні 1921 року — член відділу праці Єкимівського волосного виконкому Рязанської губернії.

У серпні 1921 — березні 1923 року — діловод Рязанського повітового комітету РКП(б).

Член [[РКП(б)]] з вересня [[1921]] року.

У березні 1923 — грудні 1924 року — завідувач економічного відділу Рязанського повітового комітету ВЛКСМ (комсомолу).

У грудні 1924 — березні 1927 року — відповідальний секретар Рязанського повітового комітету ВЛКСМ.

У березні — серпні 1927 року — інструктор Рязанського повітового комітету ВКП(б). У серпні 1927 — жовтні 1928 року — секретар Рязанського волосного комітету ВКП(б) Рязанського повіту. У жовтні 1928 — липні 1929 року — інструктор Рязанського повітового комітету ВКП(б).

У липні 1929 — січні 1932 року — секретар Старожиловського районного комітету ВКП(б) Московської області.

У січні 1932 — квітні 1937 року — секретар Ряжського районного комітету ВКП(б) Московської області.

У квітні 1937 — квітні 1938 року — 1-й секретар Волоколамського районного комітету ВКП(б) Московської області.

У квітні 1938 — грудні 1939 року — 3-й секретар Московського обласного комітету ВКП(б).

9 січня 1940 — 8 квітня 1947 року — голова виконавчого комітету Московської обласної ради депутатів трудящих.

У вересні 1947 — листопаді 1950 року — слухач Вищої партійної школи при ЦК ВКП(б).

У листопаді 1950 — жовтні 1951 року — заступник із кадрів, а у жовтні 1951 — вересні 1955 року — заступник керуючого Центрального банку комунального господарства і житлового будівництва (Цекомбанку) СРСР.

У вересні 1955 — 1959 року — керуючий Центрального банку комунального господарства і житлового будівництва (Цекомбанку) СРСР.

З 1959 року — на пенсії у місті Москві. Помер до серпня 1970 року.

== Джерела ==
* ''Филиппов С.'' Территориальные руководители ВКП(б) в 1934—1939 гг. Справочник. — {{М.}} : РОССПЭН, 2016. {{ref-ru}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Уродженці Рязанської області]]
[[Категорія:Персоналії:Москва]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 1-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 2-го скликання]]

title: Тарасов Павло Сергійович

Народився: 26 грудня 1901 · село Стафурлово Рязанського повіту Рязанської губернії, тепер Рязанська область, Російська Федерація

Помер: 1970 · Москва

Поховання: Новодівичий цвинтар

Країна: СРСР

Національність: росіянин

Діяльність: політик

Учасник: Battle of Petrogradd

Посада: депутат Верховної ради СРСР

Партія: ВКП(б)

Нагороди: орден Леніна · орден Вітчизняної війни II ступеня · орден Трудового Червоного Прапора · орден Червоної Зірки


text:
# Тукхум
Тукхум є спілкою тайпів непов'язаних родинними зв'язками але об'єднаних задля спільного вирішення загальних питань — оборони від спільного ворога і економічної співпраці. Тукхуми займають певні терени, що складаються як з вже заселених ними теренів, так і з довколишніх теренів, котрі приналежними до даного тукхуму тайпами використовуються для полювання, землеробства та скотарства. Кожен тукхум говорить своєї говіркою вайнахських мов.
Тукхуми на відміну від тайпів не мають формального ватажка. Координаційним органом тукхуму є Рада Старійшин, що обирається за принципом рівного представництва кожного з тайпів даного тукхуму.
Рада Старійшин скликається задля розв'язання міжтейпових спорів, а також для захисту окремих тейпів, або тукхуму загалом. Рада Старійшин має право оголошувати війну і укладати мир, вести переговори з рівними собі суб'єктами і укладати з ними союзи.
Тукхуми не були об'єднаннями на базі спільного родоводу, а радше братствами. Це є утворення, що виникає з племінної організації. Це є спілка кількох тайпів одного племені, утворена задля задоволення певних потреб.
Племінний союз тукхумів становить Хам або цілий Чеченський народ.
Впродовж 16го і 17го сторіч в Чечні з окремих тайпів сформувались дев'ять тукхумів.
На сьогодні, Чеченці об'єднаний у дев'ять тукхумів, що включають понад сто тайпів:
- Мелхій
- Нохчмахкахой
- Овхой[2]
- Орстхой
- Терлой
- Чантий
- Чебарлой
- Шарой
- Шатой

title: Тукхум

wikitext:
[[Файл: COA of Chechen Republic Ichkeria.png | 150px | thumb | [[Герб Чечні|Герб Чеченської Республіки Ічкерія]], зірки символізують дев'ять тукхумів]]
'''Тукхум''' є спілкою [[тайп]]ів непов'язаних родинними зв'язками але об'єднаних задля спільного вирішення загальних питань — оборони від спільного ворога і економічної співпраці. Тукхуми займають певні терени, що складаються як з вже заселених ними теренів, так і з довколишніх теренів, котрі приналежними до даного тукхуму [[тайп]]ами використовуються для полювання, землеробства та скотарства. Кожен тукхум говорить своєї говіркою [[Нахські мови|вайнахських мов]].

Тукхуми на відміну від [[тайп]]ів не мають формального ватажка. Координаційним органом тукхуму є Рада Старійшин, що обирається за принципом рівного представництва кожного з [[тайп]]ів даного тукхуму.

Рада Старійшин скликається задля розв'язання міжтейпових спорів, а також для захисту окремих тейпів, або тукхуму загалом. Рада Старійшин має право оголошувати війну і укладати мир, вести переговори з рівними собі суб'єктами і укладати з ними союзи.

Тукхуми не були об'єднаннями на базі спільного родоводу, а радше братствами. Це є утворення, що виникає з племінної організації. Це є спілка кількох тайпів одного племені, утворена задля задоволення певних потреб<ref name=mamakaev>Мамакаев М. Чеченский тейп (род) в период его разложения. Грозный, 1973. Перепечатка главы «Чеченский тейп»// ред. Ю. А. Айдаев ''Чеченцы. История, современность'' М.: «Мир Твоему Дому» 352 стр. 1996 ISBN 5-87553-005-7</ref>.

Племінний союз тукхумів становить ''Хам'' або цілий [[Чеченський народ]].
Впродовж 16го і 17го сторіч в [[Чечня|Чечні]] з окремих тайпів сформувались дев'ять тукхумів.

На сьогодні, [[Чеченський народ|Чеченці]] об'єднаний у дев'ять тукхумів, що включають понад сто тайпів:

* [[Мелхій]]
* [[Нохчмахкахой]]
* [[Овхой]]<ref>Тесаев З. А. Институт «Мехк-Дай» в истории Чечни (Х\ I — 1-и треть XIX в.). — Грозный: Академия наук Чеченской Республики ; ФГУП Издательско-полиграфический комплекс «Грозненский рабочий», 2019. — 688 с. — 1000 экз. — ISBN 978-5-4314-0386-6.</ref>
* [[Орстхой]]
* [[Терлой]]
* [[Чантий]]
* [[Чебарлой]]
* [[Шарой]]
* [[Шатой]]

== Див. також ==
* [[Тайп]]
* [[Клан]]
* [[Плем'я]]
* [[Чеченське звичаєве право]]
* [[Шахар (спільнота)|Шахар]]

== Посилання ==
{{примітки}}
* (Російською) Майрбек Вачагаев, ''Современное чеченское общество'', ч.16 ''Центральная Азия и Кавказ'', № 2, 2003
* [https://web.archive.org/web/20110515220129/http://www.chechnyafree.ru/article.php?IBLOCK_ID=360&SECTION_ID=0&ELEMENT_ID=53181 Тайп (род) и тайповые отношения в Чечне в прошлом и настоящем]

{{Вайнахи}}

[[Категорія:Чечня]]


text:
# Айрон (округ, Юта)
Шаблон:StateAbbr_ 37°52′ пн. ш. 113°17′ зх. д. / 37.86° пн. ш. 113.28° зх. д.
Округ Айрон (англ. Iron County) — округ (графство) у штаті Юта, США. Ідентифікатор округу 49021.

## Історія
Округ утворений 1852 року.

## Демографія
За даними перепису 2000 року загальне населення округу становило 33779 осіб, зокрема міського населення було 21978, а сільського — 11801. Серед мешканців округу чоловіків було 16757, а жінок — 17022. В окрузі було 10627 домогосподарств, 8073 родин, які мешкали в 13618 будинках. Середній розмір родини становив 3,45.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 4546        | 2592  | 2861  | 1797  | 1867  | 1778  | 1213  | 103      |
| Жінки    | 4185        | 3413  | 2333  | 1793  | 1885  | 1838  | 1362  | 213      |

## Суміжні округи
- Бівер — північ
- Ґарфілд — схід
- Кейн — південний схід
- Вашингтон — південь
- Лінкольн, Невада — захід

title: Айрон (округ, Юта)

wikitext:
{{Otherplaces|Айрон (округ)}}
{{Округ США
 | county           = Округ  Айрон
 | english_county   = Iron County
 | state            = Юта
 | english_state    = Utah
 | seal        =
 | map         = Map of  Utah  highlighting Iron County.png
 | map size    = 250
 | founded     = 1851
 | seat             =
 | largest city     = [[Сідар-Сіті (Юта)|Сідар-Сіті]]
 | area_total_sq_mi = 3301
 | area_land_sq_mi  = 3297
 | area_water_sq_mi = 4.4
 | area percentage  = 0.1% %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 57289
 | density_km2 = 6.7
 | web   = www.ironcounty.net
 | ID    = 49021
 | US_ID = 05000US49021
}}

'''Округ Айрон''' ({{lang-en|Iron County}}) — округ (графство) у штаті [[Юта]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Ідентифікатор округу 49021.

== Історія ==
Округ утворений [[1852]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 360
| 1860 = 1010
| 1870 = 2277
| 1880 = 4013
| 1890 = 2683
| 1900 = 3546
| 1910 = 3933
| 1920 = 5787
| 1930 = 7227
| 1940 = 8331
| 1950 = 9642
| 1960 = 10795
| 1970 = 12177
| 1980 = 17349
| 1990 = 20789
| 2000 = 33779
| 2010 = 46163
| 2020 = 57289
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = US Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=US Decennial Census|publisher=United States Census Bureau|accessdate=25 червня 2015|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=April 26, 2015}}</ref>
1790–1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=25 червня 2015|archive-date=11 серпня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/}}</ref> 1900—1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/ut190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=US Census Bureau|editor-last=Forstall|editor-first=Richard L.|date=25 червня 1995|accessdate=27 березня 2015|archive-date=3 квітня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150403101559/http://www.census.gov/population/cencounts/ut190090.txt}}</ref>
1990–2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=US Census Bureau|date=2 квітня 2001|accessdate=25 червня 2015|archive-date=18 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141218203824/http://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf}}</ref> 2010—2018<ref name=QF/>
}}

За даними перепису 2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://www.webcitation.org/65jESGrbU?url=http://factfinder2.census.gov/legacy/aff_sunset.html|archivedate=2012-02-26|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./ |date=2008-05-21 }}</ref> загальне населення округу становило 33779 осіб, зокрема міського населення було 21978, а сільського — 11801. Серед мешканців округу чоловіків було 16757, а жінок — 17022. В окрузі було 10627 домогосподарств, 8073 родин, які мешкали в 13618 будинках. Середній розмір родини становив 3,45.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|4546
|2592
|2861
|1797
|1867
|1778
|1213
|103
|-
| Жінки
|4185
|3413
|2333
|1793
|1885
|1838
|1362
|213
|}

== Суміжні округи ==
* [[Бівер (округ, Юта)|Бівер]] — північ
* [[Гарфілд (округ, Юта)|Ґарфілд]] — схід
* [[Кейн (округ, Юта)|Кейн]] — південний схід
* [[Вашингтон (округ, Юта)|Вашингтон]] — південь
* [[Лінкольн (округ, Невада)|Лінкольн]], [[Невада]] — захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Юта]]

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=QF>{{cite web|title=State & County QuickFacts|url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/49/49021.html|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=29 грудня 2013|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110606220332/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/49/49021.html|archivedate=June 6, 2011}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110606220332/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/49/49021.html |date=2011-06-06 }}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}
{{Айрон (округ, Юта)}}
{{Штат Юта}}
{{без категорій|дата=січень 2024}}

Центр: Парован

Найбільше місто: Сідар-Сіті


text:
# Йоганн Ердманн
Йоганн Едуард Ердманн (нім. Johann Eduard Erdmann; 1805—1892) — пастор, письменник-філософ.
Народився в 1805 році в Вольмарі, Ліфляндської губернії, де батько його був пастором. Вищу богословську освіту Ердман отримав в Дерптському та Берлінському університетах і після повернення на батьківщину зайняв посаду свого батька. Не вдовольняючись, однак, скромною діяльністю провінційного пастора, Ердманн в 1832 році відмовився від займаної ним посади і перебрався до Берліна. Тут незабаром почалася його науково-філософська робота, що реалізувалася в цілому ряді друкованих праць, з яких, крім збірника проповідей («Rechenschaft von unserem Glauben»), прикладеному до твору «Ueber den Organismus der Predigt», був нарис історії новітньої філософії в 5-ти томах — «Versuch einer wissenschaftlichen Darstellung der Geschichte der neuern Philosophie» (Лейпциг, 1834—1851 рр.). У 1839 р Ердманн був обраний професором філософії в університеті Галле. З наукових робіт його цього періоду з філософії та психології відомі: «Natur und Schöpfung» (Лейпциг, 1841 г.), «Leib und Seele» (Галле, 1841 г.), «Grundriss der Psychologie» (третє видання, Лейпциг, 1847 р), «Grundriss der Metaphysik» (третє видання, Лейпциг 1848 г.), «Vermischte Aufsätze» (Лейпциг 1847 г.), «Psychologische Briefe» (Лейпциг, 1851), «Ueber Lachen und Weinen» (1850 г.) і «Ueber die Langeweile» (1852 г.) та ін. У розвитку своєї філософської думки Ердманн був послідовником Гегеля.
Помер Ердманн в 1892 р.

## Вибрані праці
- A History of Philosophy Vol. 1 Ancient and Mediæval Philosophy (1893)
- A History of Philosophy Vol. 2 Modern Philosophy (1897)
- A History of Philosophy Vol. 3 German Philosophy Since Hegel (1890)
- Outlines of Logic and Metaphysics (1896)

title: Йоганн Ердманн

wikitext:
{{Othernames|Ердманн (прізвище)|Ердманн}}
{{Особа}}
'''Йоганн Едуард Ердманн''' ({{lang-de|Johann Eduard Erdmann}}; 1805—1892) — [[пастор]], [[письменник]]-[[філософ]].

Народився в 1805 році в [[Валміера|Вольмарі]], [[Ліфляндська губернія|Ліфляндської губернії]], де батько його був пастором. Вищу богословську освіту Ердман отримав в [[Тартуський університет|Дерптському]] та [[Берлінський університет|Берлінському університетах]] і після повернення на батьківщину зайняв посаду свого батька. Не вдовольняючись, однак, скромною діяльністю провінційного пастора, Ердманн в 1832 році відмовився від займаної ним посади і перебрався до [[Берлін]]а. Тут незабаром почалася його науково-філософська робота, що реалізувалася в цілому ряді друкованих праць, з яких, крім збірника проповідей («Rechenschaft von unserem Glauben»), прикладеному до твору «Ueber den Organismus der Predigt», був [[нарис]] історії новітньої філософії в 5-ти томах — «Versuch einer wissenschaftlichen Darstellung der Geschichte der neuern Philosophie» ([[Лейпциг]], 1834—1851 рр.). У 1839 р Ердманн був обраний професором філософії в університеті [[Галле (Саксонія-Ангальт)|Галле]]. З наукових робіт його цього періоду з філософії та психології відомі: «Natur und Schöpfung» (Лейпциг, 1841 г.), «Leib und Seele» (Галле, 1841 г.), «Grundriss der Psychologie» (третє видання, Лейпциг, 1847 р), «Grundriss der Metaphysik» (третє видання, Лейпциг 1848 г.), «Vermischte Aufsätze» (Лейпциг 1847 г.), «Psychologische Briefe» (Лейпциг, 1851), «Ueber Lachen und Weinen» (1850 г.) і «Ueber die Langeweile» (1852 г.) та ін. У розвитку своєї філософської думки Ердманн був послідовником [[Гегель|Гегеля]].

Помер Ердманн в 1892 р.

== Вибрані праці ==
* ''A History of Philosophy'' Vol. 1 [https://books.google.com/books?id=nFQ4HoOhBCcC& ''Ancient and Mediæval Philosophy''] (1893)
* ''A History of Philosophy'' Vol. 2 [https://books.google.com/books?id=wyM-AAAAYAAJ& ''Modern Philosophy''] (1897)
* ''A History of Philosophy'' Vol. 3 [https://books.google.com/books?id=jronAQAAIAAJ& ''German Philosophy Since Hegel''] (1890)
* [https://books.google.com/books?id=Yt00AAAAMAAJ& ''Outlines of Logic and Metaphysics''] (1896)

== Примітки ==
{{reflist}}

{{без джерел|дата=травень 2016}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Ердманн, Йоганн}}
[[Категорія:Німецькі філософи]]
[[Категорія:Філософи релігії]]
[[Категорія:Німецькі лютерани]]
[[Категорія:Латвійські лютеранські пастори]]
[[Категорія:Уродженці Валміери]]
[[Категорія:Балтійські німці]]
[[Категорія:Народились 1805]]
[[Категорія:Випускники Тартуського університету]]
[[Категорія:Випускники Берлінського університету]]

title: нім. Johann Eduard Erdmann

Народився: 13 червня 1805 · Валміера, Ліфляндська губернія, Російська імперія

Помер: 12 червня 1892[…] (86 років) · Галле, Мерзебург, Саксонія, Королівство Пруссія, Німецька імперія

Країна: Королівство Пруссія

Діяльність: філософ, письменник-документаліст, викладач університету

Alma mater: Дерптський імператорський університетd, HU Berlin і Кільський університет

Науковий керівник: Ґеорґ Вільгельм Фрідріх Геґель

Знання мов: німецька

Заклад: Університет Мартіна Лютера

Батько: Johann Wilhelm Erdmannd

Мати: Elisabeth Dorothea Erdmannd


text:
# Нагороди Saxxy
Нагороди Awards — це щорічний всесвітній конкурс 3D-анімаційних фільмів, що проводився розробником відеоігор Valve. Перший конкурс відбувся у 2011 році та включав 20 конкурсних категорій. У 2012 році кількість категорій було обмежено п'ятьма, і учасники були зобов'язані використовувати програмне забезпечення Valve Source Filmmaker для створення своїх анімацій.
Щороку переможці отримують у грі холодну зброю для Team Fortress 2 під назвою Saxxy; розроблену і названу на честь персонажа Сакстона Гейла, на честь якого і названа нагорода. Предмет нагадує Оскар. Переможець у категорії «Найкращий загалом» 2012 року був доставлений літаком до компанії Valve у Белв'ю, штат Вашингтон, для створення фільму разом з аніматорами компанії, що стало традицією кожного з наступних років вручення премії Saxxy. З 2012 року переможцям було вручено 26 нагород Saxxy. Після 2017 року Valve більше не проводила конкурс Saxxy Awards і наразі нічого не повідомляє про нього. Це спонукало фанатів і SFM-творців створити спільноту Saxxy Awards у 2021 році як відповідь на бездіяльність Valve.

## Змагання
Спочатку нагорода Saxxy Awards заохочувала шанувальників Team Fortress 2 створювати машиніми засновані на відеогрі; Згодом конкурс розширився, включивши інші відеоігри. Valve випустила програмне забезпечення Source Filmmaker перед другим конкурсом, що дозволило користувачам створювати анімації для власних відео, використовуючи ресурси відеоігор Valve, включаючи моделі, діалоги, звукові ефекти та системи частинок. Переможці визначаються публічним голосуванням та журі Valve, що дозволяє голосуючим під час голосування піднімати або опускати великий палець догори або донизу за учасників через онлайн-платформу Steam.

## Нагороди 2012
Нагороди Saxxy 2012 були оголошені Valve у серпні 2012 року. Голосування розпочалося 16 листопада 2012 року і тривало до 27 листопада. Короткий період голосування був пов'язаний з тим, що Valve планувала показати відео, яке перемогло в категорії «Найкращий загалом», на церемонії Spike Video Game Awards 7 грудня. У 2012 році 20 конкурсних категорій з 2011 були скорочені до п'яти: «Найкращий бойовик», «Найкращий реплей», «Найкраща комедія», «Найкраща драма» і «Найкращий загалом». Конкурс 2011 року вимагав, щоб увесь відеоконтент базувався виключно на Team Fortress 2; однак конкурс 2012 року дозволив створювати вміст на основі будь-яких продуктів Valve. Фіналісти 2012 року отримали предмет, який був просто відеокамерою, що використовується як зброя ближнього бою, а переможці отримали вищезгадану Saxxy.
Переможців було оголошено 30 листопада, але переможця в категорії «Найкращий загалом» не було оголошено до церемонії нагородження Spike Video Game Awards. Переможці отримали золоту статуетку персонажа гри Сакстона Гейла, а переможець «Найкращий загалом» отримав поїздку до штаб-квартири Valve, щоб зустрітися з командою, що створила інструмент Source Filmmaker.
- Найкращий загалом: Story of a Sentry
- Найкращий бойовик: Meet the Dumpster Diver
- Найкраща комедія: The Wishmaker
- Найкраща драма: Bad Medicine
- Найкращий реплей: EPIC High Five Fail

## Нагороди 2013
Нагороди Saxxy 2013 було оголошено 2 жовтня 2013 року, заявки приймалися з 11 по 18 листопада. Номінації були оголошені 25 листопада, а переможці — 26 листопада о 16:00 за тихоокеанським стандартним часом.
Переможці 2013 року:
- Найкращий короткометражний: The Mann Co. Symphony
- Найкращий бойовик: Chinatown Getaway
- Найкраща комедія: Disruption
- Найкраща драма: Till Death Do Us Part Two (Till Death Do Us Part One була номінована на Saxxy 2012)
- Найкращий загалом: Lil' Guardian Pyro

Почесні відзнаки:
- Найкращий відгук на оновлення Team Fortess: War
- Найкращий Meet the Team: Meet the Fem Sniper
- Найкраща анімація в стилі GMod: The Advantages of Sandviches
- Найкращий мюзикл: Down In The Intel Room
- Найкращий пізній запис: A Wrench in the Gears

## Нагороди 2014
Нагороди Saxxy 2014 було оголошено 24 липня 2014 року, заявки приймалися з 16 по 23 вересня. Номінації були оголошені 30 вересня, а переможці опубліковані 1 жовтня о 16:00 за тихоокеанським стандартним часом. Член команди переможця «Найкращий загалом» попередніх років підтвердив, що вважалося, що їхнє відео створила одна людина; що співвідноситься з цьогорічним переможцем (що є однією особою).
Переможці 2014 року:
- Найкращий короткометражний: Team Fortress 2 in 60 Seconds
- Найкращий бойовик: Rivalry Rush
- Найкраща комедія: About a Scout
- Найкраща драма: DEFECT_
- Найкращий загалом: Animation vs. Animator

Почесні відзнаки:
- Найкращий пізній запис: Defuse on The Fly
- Найкращий п'ятихвилинний: Wanted Warehouse
- Найкращий оригінальний персонаж: Cubey
- Найкращий кросовер: The C4 Courier
- Найкраще вирішення серйозної теми: Behind the Mask

## Нагороди 2015
Нагороди Saxxy 2015 було оголошено 21 серпня 2015 року, заявки приймалися з 15:00 середи, 4 листопада, до 15:00 11 листопада за тихоокеанським стандартним часом. Номінації були оголошені 17 листопада 2015 року а переможці опубліковані 18 листопада 2015 року. На відміну від попередніх років, обрана найкраща команда складалася з дев'яти учасників, що робило її найбільшою серед усіх трьох команд-переможців.
Переможці 2015 року:
- Найкращий короткометражний: A Dang Good Cop
- Найкращий бойовик: Micro-Mann
- Найкраща комедія: Food Fortress
- Найкраща драма: Dota 2 — Together We Stand
- Найкращий розширений: It's Play Time
- Найкращий загалом: Turbulence

Почесні відзнаки:
- Найкращий пізній запис: Secret Lives
- Найкращий комедійний скетч: Blu Team's Out Day
- Найкраще розкриття наших таємних планів: Mann Vs. Hat
- Приз глядацьких симпатій: Mechanical Mishap
- Найкраще поєднання 2D та 3D: A Spark Of Life
- Найкраща реклама для іншої гри: No Time To Waste

## Нагороди 2016
Нагороди Saxxy 2016 було оголошено 9 серпня 2016, а заявки приймалися з 15:00 п'ятниці, 4 листопада, по 15:00 п'ятниці, 11 листопада, за тихоокеанським стандартним часом. Номінації були оголошені 17 листопада 2016. а переможці опубліковані 18 листопада 2016. Команда перемігша у «Найкращий загалом», як і минулого року, складається з дев'яти учасників.
Переможці 2016:
- Найкращий короткометражний: Power of Art
- Найкращий бойовик: The Pybro
- Найкраща комедія: Healirious
- Найкраща драма: Living in Obscurity
- Найкращий розширений: Reinstated: The Arrival
- Найкращий загалом: Timeless Thief

Почесні відзнаки:
- Приз глядацьких симпатій: Lunch Break
- Найкращий фільм: Protonic Morons
- Найкращий незавершений запис: A Shattered Dream

## Нагороди 2017
Нагороди Saxxy 2017 було оголошено 5 грудня 2017 року а заявки приймаються з 15:00 четверга, 1 березня до 15:00 четверга, 8 березня 2018 року за тихоокеанським стандартним часом. Номінації були оголошені 14 березня, а переможці опубліковані 15 березня 2018. Найкраща загальна кількість команд цього року побила будь-який рекорд попередніх років, складаючись із 19 учасників.
Переможці 2017 року:
- Найкращий короткометражний: Player's Portrait
- Найкращий бойовик: Board Room
- Найкраща комедія: Chicken Strike
- Найкраща драма: Legacy
- Найкращий розширений: Leak
- Найкращий загалом: Agent Gunn: Vulkanite

Почесні відзнаки:
- The Box Mann
- Inside Surgery
- Meet The Janitor

## Серіал Hiatus і Community Saxxy Awards
Після 2017 Valve більше не проводила жодних нагороджень Saxxy. Для компенсації, у 2021 році група творців на Source Filmmaker у спільноті SFM створила «Нагороди Saxxy від спільноти» у відповідь на бездіяльність Valve, хоча станом на 2024 рік вони відтоді не проводились.

title: Нагороди Saxxy

wikitext:
{{Infobox award
| name =
| оригінальна назва = Saxxy Awards
| image =
| caption =
| presenter = [[Valve]]
| country = Сполучені Штати
| location = [[Беллв'ю (Вашингтон)|Беллв'ю]], [[Вашингтон (штат)|Вашингтон]], Сполучені Штати
| year = {{Start date and age|2011|6|8}}
| year2 = {{Дата|2017|3|15}} {{Time ago|2017|3|15}}
| website = http://sourcefilmmaker.com/
}}

'''Нагороди Awards''' — це щорічний всесвітній конкурс 3D-анімаційних фільмів, що проводився розробником відеоігор [[Valve Corporation|Valve]]. Перший конкурс відбувся у 2011 році та включав 20 конкурсних категорій. У 2012 році кількість категорій було обмежено п'ятьма, і учасники були зобов'язані використовувати програмне забезпечення Valve [[Source Filmmaker]] для створення своїх анімацій.

Щороку переможці отримують у грі холодну зброю для ''[[Team Fortress 2]]'' під назвою [https://wiki.teamfortress.com/wiki/Saxxy Saxxy]; розроблену і названу на честь персонажа [https://wiki.teamfortress.com/wiki/Saxton_Hale Сакстона Гейла], на честь якого і названа нагорода. Предмет нагадує [[Оскар (кінопремія)|Оскар]]. Переможець у категорії «Найкращий загалом» 2012 року був доставлений літаком до [[Valve Corporation|компанії Valve]] у [[Беллв'ю (Вашингтон)|Белв'ю]], [[Вашингтон (штат)|штат Вашингтон,]] для створення фільму разом з аніматорами компанії, що стало традицією кожного з наступних років вручення премії Saxxy<ref>{{Cite web |url=http://sourcefilmmaker.com/ |title=Source Filmmaker |archive-url=https://web.archive.org/web/20131001040315/http://www.sourcefilmmaker.com/ |archive-date=2013-10-01 |url-status=live |access-date=2013-10-06}}</ref>. З 2012 року переможцям було вручено 26 нагород Saxxy. Після 2017 року Valve більше не проводила конкурс Saxxy Awards і наразі нічого не повідомляє про нього. Це спонукало фанатів і SFM-творців створити спільноту Saxxy Awards у 2021 році як відповідь на бездіяльність Valve<ref name="Kotaku Australia">{{Cite web |url=https://www.kotaku.com.au/2021/10/source-filmmaker-saxxies-2021/ |title=Source Filmmaker's Community Is Reviving The Saxxy Awards |archive-url=https://web.archive.org/web/20211026230536/https://www.kotaku.com.au/2021/10/source-filmmaker-saxxies-2021/ |archive-date=26 жовтня 2021 |url-status=dead |access-date=2021-10-27}}</ref>.

== Змагання ==
Спочатку нагорода Saxxy Awards заохочувала шанувальників ''[[Team Fortress 2]]'' створювати [[Машиніма|машиніми]] засновані на відеогрі<ref name="vg-open">{{Cite news|url=http://www.vg247.com/2012/11/16/valve-opens-voting-for-2012-saxxy-awards/|title=Valve opens voting for 2012 Saxxy Awards|last=Hillier|first=Brenna|date=16 листопада 2012|work=[[VG247]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20121224085223/http://www.vg247.com/2012/11/16/valve-opens-voting-for-2012-saxxy-awards/|archive-date=2012-12-24|url-status=live|access-date=28 грудня 2012}}</ref>; Згодом конкурс розширився, включивши інші відеоігри<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=13991&p=1 |title=The Fourth Annual Saxxy Awards! |date=24 липня 2014 |website=[[Source Filmmaker]] |publisher=[[Valve Corporation|Valve]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20150727010800/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=13991&p=1 |archive-date=2015-07-27 |url-status=live |access-date=29 червня 2015}}</ref>. Valve випустила програмне забезпечення [[Source Filmmaker]] перед другим конкурсом, що дозволило користувачам створювати анімації для власних відео, використовуючи ресурси відеоігор Valve, включаючи моделі, діалоги, звукові ефекти та системи частинок<ref name="vg-open" />. Переможці визначаються публічним голосуванням та журі Valve, що дозволяє голосуючим під час голосування піднімати або опускати великий палець догори або донизу за учасників через онлайн-платформу Steam<ref name="pcg-voting">{{Cite news|url=http://www.pcgamer.com/2012/11/16/saxxy-award-voting-is-underway/|title=Valve Saxxy video Award voting is underway|last=Senior|first=Tom|date=16 листопада 2012|work=[[PC Gamer]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20121229014454/http://www.pcgamer.com/2012/11/16/saxxy-award-voting-is-underway/|archive-date=2012-12-29|url-status=live|access-date=28 грудня 2012}}</ref>.

== Нагороди 2012 ==
{{External media|video1=''[https://www.youtube.com/watch?v=4NCERdh_-j4 Story of a Sentry]''|video2=''[https://www.youtube.com/watch?v=BNX3NvImiy8 Meet the Dumpster Diver]''|video3=''[https://www.youtube.com/watch?v=d5dBHk8-Dfc The Wishmaker]''|video4=''[https://www.youtube.com/watch?v=L1dJvrqN_5Q Bad Medicine]''|video5=''[https://www.youtube.com/watch?v=9RfbfRLRv0U EPIC High Five Fail]''}}
Нагороди Saxxy 2012 були оголошені Valve у серпні 2012 року<ref name="pcg-voting"/>. Голосування розпочалося 16 листопада 2012 року і тривало до 27 листопада<ref name="poly-win">{{Cite web |url=http://www.polygon.com/2012/12/1/3714010/valves-second-annual-saxxy-awards-winners-revealed-best-overall-still |title=Valve's second annual Saxxy Awards winners revealed, 'Best Overall' still to come |last=Farokhmanesh |first=Megan |date=1 грудня 2012 |website=[[Polygon (website)|Polygon]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20121207051354/http://www.polygon.com/2012/12/1/3714010/valves-second-annual-saxxy-awards-winners-revealed-best-overall-still |archive-date=2012-12-07 |url-status=live |access-date=28 грудня 2012}}</ref>. Короткий період голосування був пов'язаний з тим, що Valve планувала показати відео, яке перемогло в категорії «Найкращий загалом», на церемонії Spike Video Game Awards 7 грудня<ref name="k-fyc">{{Cite news|url=http://kotaku.com/saxxy-awards/|title=For Your Consideration: The Second Annual Saxxy Awards|last=Good|first=Owen|date=15 листопада 2012|work=[[Kotaku]]|access-date=28 грудня 2012}}</ref>. У 2012 році 20 конкурсних категорій з 2011 були скорочені до п'яти: «Найкращий бойовик», «Найкращий реплей», «Найкраща комедія», «Найкраща драма» і «Найкращий загалом»<ref name="poly-win" />. Конкурс 2011 року вимагав, щоб увесь відеоконтент базувався виключно на ''Team Fortress 2''; однак конкурс 2012 року дозволив створювати вміст на основі будь-яких продуктів Valve<ref name="poly-win" />. Фіналісти 2012 року отримали предмет, який був просто відеокамерою, що використовується як зброя ближнього бою, а переможці отримали вищезгадану Saxxy.

Переможців було оголошено 30 листопада<ref name="vg-open"/>, але переможця в категорії «Найкращий загалом» не було оголошено до церемонії нагородження Spike Video Game Awards<ref name="vg-win">{{Cite news|url=http://www.vg247.com/2012/12/01/saxxy-awards-winners-announced-best-overall-to-be-featured-during-vgas-pre-show/|title=Saxxy Awards winners announced, Best Overall to be featured during VGAs pre-show|last=Nunneley|first=Stephany|date=1 грудня 2012|work=[[VG247]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20130104230158/http://www.vg247.com/2012/12/01/saxxy-awards-winners-announced-best-overall-to-be-featured-during-vgas-pre-show/|archive-date=2013-01-04|url-status=live|access-date=28 грудня 2012}}</ref>. Переможці отримали золоту статуетку персонажа гри Сакстона Гейла<ref name="poly-win"/>, а переможець «Найкращий загалом» отримав поїздку до штаб-квартири Valve, щоб зустрітися з командою, що створила інструмент Source Filmmaker<ref name="vg-win" />.

* Найкращий загалом: ''Story of a Sentry''
* Найкращий бойовик: ''Meet the Dumpster Diver''
* Найкраща комедія: ''The Wishmaker''
* Найкраща драма: ''Bad Medicine''
* Найкращий реплей: ''EPIC High Five Fail''

== Нагороди 2013 ==
{{External media|video1=''[https://www.youtube.com/watch?v=sCiLJzc3rG4 The Mann Co. Symphony]''|video2=''[https://www.youtube.com/watch?v=OAjnVvZIr1M Chinatown Getaway]''|video3=''[https://www.youtube.com/watch?v=_I0Jb40Bwy4 Disruption]''|video4=''[https://www.youtube.com/watch?v=_5jAb6TOiYg Till Death Do Us Part Two]''|video5=''[https://www.youtube.com/watch?v=Fma3hX7lz4k Lil Guardian Pyro]''}}
Нагороди Saxxy 2013 було оголошено 2 жовтня 2013 року, заявки приймалися з 11 по 18 листопада<ref>{{Cite news|url=http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=11559&p=1|title=The Third Annual Saxxy Awards!|last=SFM Team|date=2 жовтня 2013|publisher=[[Valve Corporation|Valve]]|work=[[Source Filmmaker]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20131006111635/http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=11559&p=1|archive-date=2013-10-06|url-status=live|access-date=6 жовтня 2013}}</ref>. Номінації були оголошені 25 листопада<ref>{{Cite news|url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=11955&p=1|title=The 2013 Saxxy Award Nominees Have Been Announced!|last=SFM Team|date=25 листопада 2013|publisher=[[Valve Corporation|Valve]]|work=[[Source Filmmaker]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20131202062811/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=11955&p=1|archive-date=2013-12-02|url-status=live|access-date=27 листопада 2013}}</ref>, а переможці — 26 листопада о 16:00 за тихоокеанським стандартним часом<ref>{{Cite news|url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=11960&p=1|title=The Winners for the Third Annual Saxxy Awards are Announced!|last=SFM Team|date=26 листопада 2013|publisher=[[Valve Corporation|Valve]]|work=[[Source Filmmaker]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20131203000847/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=11960&p=1|archive-date=2013-12-03|url-status=live|access-date=27 листопада 2013}}</ref>.

Переможці 2013 року:

* Найкращий короткометражний: ''The Mann Co. Symphony''
* Найкращий бойовик: ''Chinatown Getaway''
* Найкраща комедія: ''Disruption''
* Найкраща драма: ''Till Death Do Us Part Two'' (Till Death Do Us Part One була номінована на Saxxy 2012)
* Найкращий загалом: ''Lil' Guardian Pyro''

Почесні відзнаки:

* Найкращий відгук на оновлення Team Fortess: War
* Найкращий Meet the Team: Meet the Fem Sniper
* Найкраща анімація в стилі GMod: The Advantages of Sandviches
* Найкращий мюзикл: Down In The Intel Room
* Найкращий пізній запис: A Wrench in the Gears

== Нагороди 2014 ==
{{External media|video1=''[https://www.youtube.com/watch?v=BQVcG6ql6BM Team Fortress 2 in 60 Seconds]''|video2=''[https://www.youtube.com/watch?v=biRTMKDF7ZY Rivalry Rush]''|video3=''[https://www.youtube.com/watch?v=nMduKamFEAQ About a Scout]''|video4=''[https://www.youtube.com/watch?v=gQNx0yvnMRQ DEFECT_]''|video5=''[https://www.youtube.com/watch?v=kcDwMwAjTqg Animation vs. Animator]''}}
Нагороди Saxxy 2014 було оголошено 24 липня 2014 року, заявки приймалися з 16 по 23 вересня<ref>{{Cite news|url=http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=13991&p=1|title=The Third Annual Saxxy Awards!|last=SFM Team|date=24 липня 2014|publisher=[[Valve Corporation|Valve]]|work=[[Source Filmmaker]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20141018030159/http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=13991&p=1|archive-date=2014-10-18|url-status=live|access-date=17 листопада 2014}}</ref>. Номінації були оголошені 30 вересня<ref>{{Cite news|url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=11955&p=1|title=Announcing the 2014 Saxxy Awards Nominees!|last=SFM Team|date=30 вересня 2014|publisher=[[Valve Corporation|Valve]]|work=[[Source Filmmaker]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20150206041601/http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=11955&p=1|archive-date=2015-02-06|url-status=live|access-date=17 листопада 2014}}</ref>, а переможці опубліковані 1 жовтня о 16:00 за тихоокеанським стандартним часом<ref>{{Cite news|url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=14563&p=1|title=The Winners of the 2014 Saxxy Awards!|last=SFM Team|date=1 жовтня 2014|publisher=[[Valve Corporation|Valve]]|work=[[Source Filmmaker]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20141129154837/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=14563&p=1|archive-date=2014-11-29|url-status=live|access-date=17 листопада 2014}}</ref>. Член команди переможця «Найкращий загалом» попередніх років<ref>{{Cite news|url=http://steamcommunity.com/id/shad0w440/|title=August "Rantis" Loolam|last=Member of "Lil' Guardian Pyro" Project|date=30 липня 2005|archive-url=https://web.archive.org/web/20141129040347/http://steamcommunity.com/id/shad0w440/|archive-date=2014-11-29|url-status=live|access-date=17 листопада 2014}}</ref> підтвердив, що вважалося, що їхнє відео створила одна людина; що співвідноситься з цьогорічним переможцем (що є однією особою).

Переможці 2014 року:

* Найкращий короткометражний: ''Team Fortress 2 in 60 Seconds''
* Найкращий бойовик: ''Rivalry Rush''
* Найкраща комедія: ''About a Scout''
* Найкраща драма: ''DEFECT_''
* Найкращий загалом: ''Animation vs. Animator''

Почесні відзнаки:

* Найкращий пізній запис: ''Defuse on The Fly''
* Найкращий п'ятихвилинний: ''Wanted Warehouse''
* Найкращий оригінальний персонаж: ''Cubey''
* Найкращий кросовер: The ''C4 Courier''
* Найкраще вирішення серйозної теми: ''Behind the Mask''

== Нагороди 2015 ==
{{External media|video1=''[https://www.youtube.com/watch?v=TP234zyEaGo A Dang Good Cop]''|video2=''[https://www.youtube.com/watch?v=yPvUvnTF0wE Micro-Mann]''|video3=''[https://www.youtube.com/watch?v=CeA9wDhjWDc Food Fortress]''|video4=''[https://www.youtube.com/watch?v=YXVDDFDalR8 Dota 2 - Together We Stand]''|video5=''[https://www.youtube.com/watch?v=MA0FFZzlyE8 It's Play Time]''|video6=''[https://www.youtube.com/watch?v=fqSyibSPq5w Turbulence]''}}
Нагороди Saxxy 2015 було оголошено 21 серпня 2015 року<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=18031&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20151224032415/http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=18031&p=1 |archive-date=2015-12-24 |url-status=live |access-date=2015-11-29}}</ref>, заявки приймалися з 15:00 середи, 4 листопада, до 15:00 11 листопада за тихоокеанським стандартним часом<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2015/guidelines/ |title=The Saxxy Awards 2015 |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20151120054219/http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2015/guidelines/ |archive-date=2015-11-20 |url-status=live |access-date=2015-11-29}}</ref>. Номінації були оголошені 17 листопада 2015 року<ref name="Source Filmmaker">{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=19345&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20151121111424/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=19345&p=1 |archive-date=2015-11-21 |url-status=live |access-date=2015-11-29}}</ref> а переможці опубліковані 18 листопада 2015 року<ref name="sourcefilmmaker.com">{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=19366&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20151121222837/http://sourcefilmmaker.com/post.php?id=19366&p=1 |archive-date=2015-11-21 |url-status=live |access-date=2015-11-29}}</ref>. На відміну від попередніх років, обрана найкраща команда складалася з дев'яти учасників, що робило її найбільшою серед усіх трьох команд-переможців.

Переможці 2015 року<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2015/ |title=Source Filmmaker - Saxxy Awards |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20151126043921/http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2015/ |archive-date=2015-11-26 |url-status=live |access-date=2015-11-29}}</ref>:

* Найкращий короткометражний: ''A Dang Good Cop''
* Найкращий бойовик: ''Micro-Mann''
* Найкраща комедія: ''Food Fortress''
* Найкраща драма: ''Dota 2 — Together We Stand''
* Найкращий розширений: ''It's Play Time''
* Найкращий загалом: ''Turbulence''

Почесні відзнаки<ref name="Source Filmmaker"/><ref name="sourcefilmmaker.com"/>:

* Найкращий пізній запис: ''Secret Lives''
* Найкращий комедійний скетч: ''Blu Team's Out Day''
* Найкраще розкриття наших таємних планів: ''Mann Vs. Hat''
* Приз глядацьких симпатій: ''Mechanical Mishap''
* Найкраще поєднання 2D та 3D: ''A Spark Of Life''
* Найкраща реклама для іншої гри: ''No Time To Waste''

== Нагороди 2016 ==
{{External media|video1=''[https://www.youtube.com/watch?v=IJgCBTw8o5k Power of Art]''|video2=''[https://www.youtube.com/watch?v=ZbI5R4QJYjA The Pybro]''|video3=''[https://www.youtube.com/watch?v=MlNPtFcR0e8 Healirious]''|video4=''[https://www.youtube.com/watch?v=wtK5PNnCdD0 Living in Obscurity]''|video5=''[https://www.youtube.com/watch?v=hQzSm_obx3c Reinstated: The Arrival]''|video6=''[https://www.youtube.com/watch?v=XfmZBEcWyi4 Timeless Thief]''}}
 Нагороди Saxxy 2016 було оголошено 9 серпня 2016<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=23438&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20161118232448/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=23438&p=1 |archive-date=2016-11-18 |url-status=live |access-date=2016-11-18}}</ref>, а заявки приймалися з 15:00 п'ятниці, 4 листопада, по 15:00 п'ятниці, 11 листопада, за тихоокеанським стандартним часом<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2016/guidelines/ |title=The Saxxy Awards 2016 |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20161118212907/http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2016/guidelines/ |archive-date=2016-11-18 |url-status=live |access-date=2016-11-18}}</ref>. Номінації були оголошені 17 листопада 2016<ref name="2016 Saxxy Nominees">{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=25681&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20161119050421/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=25681&p=1 |archive-date=2016-11-19 |url-status=live |access-date=2016-11-18}}</ref>. а переможці опубліковані 18 листопада 2016<ref name="2016 Saxxy Winners">{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=25721&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20161119181821/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=25721&p=1 |archive-date=2016-11-19 |url-status=live |access-date=2016-11-18}}</ref>. Команда перемігша у «Найкращий загалом», як і минулого року, складається з дев'яти учасників.

Переможці 2016<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2016/ |title=Source Filmmaker - Saxxy Awards |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20161118232458/http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2016/ |archive-date=2016-11-18 |url-status=live |access-date=2016-11-18}}</ref>:

* Найкращий короткометражний: ''Power of Art''
* Найкращий бойовик: ''The Pybro''
* Найкраща комедія: ''Healirious''
* Найкраща драма: ''Living in Obscurity''
* Найкращий розширений: ''Reinstated: The Arrival''
* Найкращий загалом: ''Timeless Thief''

Почесні відзнаки<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=25681&p=1 |title=Saxxy Awards Nominees |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20161119050421/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=25681&p=1 |archive-date=2016-11-19 |url-status=live |access-date=2016-11-18}}</ref>:

* Приз глядацьких симпатій: ''Lunch Break''
* Найкращий фільм: ''Protonic Morons''
* Найкращий незавершений запис: ''A Shattered Dream''

== Нагороди 2017 ==
{{External media|video1=''[https://www.youtube.com/watch?v=ABH5luCDmfg Player's Portrait]''|video2=''[https://www.youtube.com/watch?v=KL7BiC2Vg2I Board Room]''|video3=''[https://www.youtube.com/watch?v=8kOOlC058ls Chicken Strike]''|video4=''[https://www.youtube.com/watch?v=28EeO8LW9GA Legacy]''|video5=''[https://www.youtube.com/watch?v=0EcNp7Mpdo0 Leak]''|video6=''[https://www.youtube.com/watch?v=yPk1VjGbSYU Agent Gunn: Vulkanite]''}}
Нагороди Saxxy 2017 було оголошено 5 грудня 2017 року<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=35244&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20180317232530/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=35244&p=1 |archive-date=2018-03-17 |url-status=live |access-date=2018-03-17}}</ref> а заявки приймаються з 15:00 четверга, 1 березня до 15:00 четверга, 8 березня 2018 року за тихоокеанським стандартним часом<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2017/guidelines/ |title=The Saxxy Awards 2017 |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20180314030717/http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2017/guidelines/ |archive-date=2018-03-14 |url-status=live |access-date=2018-03-17}}</ref>. Номінації були оголошені 14 березня<ref name="2017 Saxxy Nominees">{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=38172&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20180317232301/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=38172&p=1 |archive-date=2018-03-17 |url-status=live |access-date=2017-03-17}}</ref>, а переможці опубліковані 15 березня 2018<ref name="2017 Saxxy Winners">{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=38223&p=1 |title=Source Filmmaker |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20180317232327/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=38223&p=1 |archive-date=2018-03-17 |url-status=live |access-date=2018-03-17}}</ref>. Найкраща загальна кількість команд цього року побила будь-який рекорд попередніх років, складаючись із 19 учасників.

Переможці 2017 року<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2017/ |title=Source Filmmaker - Saxxy Awards |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20180317082103/http://www.sourcefilmmaker.com/saxxyawards2017/ |archive-date=2018-03-17 |url-status=live |access-date=2018-03-17}}</ref>:

* Найкращий короткометражний: ''Player's Portrait''
* Найкращий бойовик: ''Board Room''
* Найкраща комедія: ''Chicken Strike''
* Найкраща драма: ''Legacy''
* Найкращий розширений: ''Leak''
* Найкращий загалом: ''Agent Gunn: Vulkanite''

Почесні відзнаки<ref>{{Cite web |url=http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=38172&p=1 |title=Saxxy Awards Nominees |website=[[Source Filmmaker]] |archive-url=https://web.archive.org/web/20180317232301/http://www.sourcefilmmaker.com/post.php?id=38172&p=1 |archive-date=2018-03-17 |url-status=live |access-date=2018-03-17}}</ref>:

* ''The Box Mann''
* ''Inside Surgery''
* ''Meet The Janitor''

== Серіал Hiatus і Community Saxxy Awards ==
Після 2017 Valve більше не проводила жодних нагороджень Saxxy. Для компенсації, у 2021 році група творців на Source Filmmaker у спільноті SFM створила «Нагороди Saxxy від спільноти<!-- можливо варто вигадати кращий переклад -->» у відповідь на бездіяльність Valve, хоча станом на 2024 рік вони відтоді не проводились<ref name="Kotaku Australia"/>.

== Примітки ==
{{примітки}}
{{Reflist}}

== Посилання ==

* {{Official|http://www.teamfortress.com/saxxyawards/}}
{{Valve}}
[[Категорія:Кінопремії США]]
[[Категорія:Valve Corporation]]
[[Категорія:Нагороди, засновані 2011]]

title: Saxxy Awards

Засновник(и): Valve

Країна: Сполучені Штати

Вручення: Беллв'ю, Вашингтон, Сполучені Штати

Рік заснування: 8 червня 2011

Останнє нагородження: 15 березня 2017 8 років тому