text:
# Неманья Милетич (футболіст, січень 1991)
Не плутати з іншим сербським футболістом, що має аналогічні ім'я, прізвище та рік народження. Про нього див. Неманья Милетич (футболіст, липень 1991)
Неманья Милетич (серб. Nemanja Miletić / Немања Милетић, нар. 16 січня 1991, Косовська Митровиця) — сербський футболіст, захисник кіпрського клубу «Омонія» та національної збірної Сербії.

## Клубна кар'єра
Народився 16 січня 1991 року в місті Косовська Митровиця. Вихованець юнацьких команд футбольних клубів «Бане» (Рашка) та «Слога» (Кралєво). У дорослому футболі дебютував 2010 року виступами за команду «Слога» (Кралєво), в якій провів чотири сезони, взявши участь у 113 матчах нижчих дивізіонів чемпіонату Сербії. Більшість часу, проведеного у складі кралєвицької «Слоги», був основним гравцем захисту команди.
2014 року перейшов у «Борац» (Чачак), у складі якого дебютував у вищому дивізіоні Сербії, а потім на початку 2016 року слідом за головним тренером команди Ненадом Лалатовичем перейшов у «Воєводину».
27 серпня 2016 року підписав контракт з бельгійським клубом «Вестерло», втім вже за підсумками першого сезону 2016/17 клуб зайняв 16-те місце і вилетів з вищого дивізіону, після чого Милетич за 350 000 євро повернувся на батьківщину, підписавши контракт з одним із місцевих грандів столичним клубом «Партизан», підписавши трирічний контракт. У першому ж сезоні виграв з командою Кубок Сербії і був включений до символічної збірної Суперліги 2017/18. Станом на 2 грудня 2018 року відіграв за белградську команду 48 матчів в національному чемпіонаті.

## Виступи за збірну
14 жовтня 2018 року дебютував в офіційних іграх у складі національної збірної Сербії в матчі Ліги націй УЄФА 2018/19 (Ліга C) проти Румунії, замінивши на 77-ій хвилині Милана Родича.
| Дата       | Місто     | Господарі | Результат | Гості    | Турнір                               | Голи | Примітки |
| ---------- | --------- | --------- | --------- | -------- | ------------------------------------ | ---- | -------- |
| 14-10-2018 | Бухарест  | Румунія   | 0 – 0     | Сербія   | Ліга націй УЄФА 2018-2019 - 1-й етап | -    | 77'      |
| 10-10-2019 | Крушеваць | Сербія    | 1 – 0     | Парагвай | товариський матч                     | -    | 46'      |
| 14-10-2019 | Вільнюс   | Литва     | 1 – 2     | Сербія   | Відбір до ЧЄ 2020                    | -    |          |
| Усього     |           | Матчів    | 3         |          | Голів                                | 0    |          |

## Досягнення
- Володар Кубка Сербії (2):

«Партизан»: 2017-18, 2018-19
- Володар Кубка Кіпру (1):

«Омонія»: 2022-23

wikitext:
: ''Не плутати з іншим сербським футболістом, що має аналогічні ім'я, прізвище та рік народження. Про нього див. [[Неманья Милетич (футболіст, липень 1991)]]''
{{Футболіст
| ім'я = Неманья Милетич
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Косовська Митровиця]]
| країна-народження = [[СФРЮ]]
| дата-народження = 16.1.1991
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|CYP}} [[Омонія (футбольний клуб)|«Омонія»]]
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| номер  = 73
| юнацькі-роки =

| юнацькі-клуби = {{Прапорець|SRB}} {{iw|FK Bane|«Бане» (Рашка)|en|FK Bane}}
{{Прапорець|SRB}} [[Слога (Кралєво)|«Слога» (Кралєво)]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2010–2014 | {{Прапорець|SRB}} | [[Слога (Кралєво)|«Слога» (Кралєво)]] | 113 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2014–2016 | {{Прапорець|SRB}} | [[Борац (футбольний клуб, Чачак)|«Борац» (Чачак)]] | 36 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2016 | {{Прапорець|SRB}} | [[Воєводина (футбольний клуб)|«Воєводина»]] | 16 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2016–2017 | {{Прапорець|BEL}} | [[Вестерло (футбольний клуб)|«Вестерло»]] | 20 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2017–2020 | {{Прапорець|SRB}} | [[Партизан (футбольний клуб)|«Партизан»]] | 89 |5}}
{{Футболіст рядок 1|2020–2021 | {{Прапорець|KSA}} | [[Ар-Раїд (футбольний клуб)|«Ар-Раїд»]] | 29 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2021–2022 | {{Прапорець|SRB}} | [[Партизан (футбольний клуб)|«Партизан»]] | 20 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2022– | {{Прапорець|CYP}} | [[Омонія (футбольний клуб)|«Омонія»]] | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2018– | {{Прапорець|SRB}} | [[збірна Сербії з футболу|Сербія]] | 3 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 28 червня 2022
| збірна-поновлення = 14 жовтня 2019
}}
'''Неманья Милетич''' ({{lang-sr|Nemanja Miletić / Немања Милетић}}, {{нар}} [[16 січня]] [[1991]], [[Косовська Митровиця]]) — сербський [[футболіст]], [[Захисник (футбол)|захисник]] кіпрського клубу [[Омонія (футбольний клуб)|«Омонія»]] та [[збірна Сербії з футболу|національної збірної Сербії]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[16 січня]] [[1991]] року в місті [[Косовська Митровиця]]. Вихованець юнацьких команд футбольних клубів {{iw|FK Bane|«Бане» (Рашка)|en|FK Bane}} та [[Слога (Кралєво)|«Слога» (Кралєво)]]. У дорослому футболі дебютував 2010 року виступами за команду [[Слога (Кралєво)|«Слога» (Кралєво)]], в якій провів чотири сезони, взявши участь у 113 матчах нижчих дивізіонів чемпіонату Сербії. Більшість часу, проведеного у складі кралєвицької «Слоги», був основним гравцем захисту команди.

2014 року перейшов у [[Борац (футбольний клуб, Чачак)|«Борац» (Чачак)]]<ref>{{cite web|url=http://www.boracfk.com/?q=node/1065|title=Debitovao i Miletić|website=FK Borac Čačak official website|language=Serbian|date=29 липня 2014|accessdate=13 серпня 2014|archive-date=2014-08-08|archive-url=https://web.archive.org/web/20140808042638/http://www.boracfk.com/?q=node/1065}}</ref>, у складі якого дебютував у вищому дивізіоні Сербії, а потім на початку 2016 року слідом за головним тренером команди [[Ненад Лалатович|Ненадом Лалатовичем]] перейшов у [[Воєводина (футбольний клуб)|«Воєводину»]]<ref>[http://www.fkvojvodina.rs/2016/01/miletic-i-jovancic-novi-fudbaleri-vojvodine MILETIĆ I JOVANČIĆ NOVI FUDBALERI VOJVODINE] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160131171325/http://www.fkvojvodina.rs/2016/01/miletic-i-jovancic-novi-fudbaleri-vojvodine/ |date=31 січня 2016 }} at FK Vojvodina official website, 25-1-2016 {{sr icon}}</ref>.

27 серпня 2016 року підписав контракт з бельгійським клубом [[Вестерло (футбольний клуб)|«Вестерло»]]<ref>{{cite web|url=http://www.kvcwesterlo.be/a-kern/nieuws/item/1959-nemanja-miletic-wordt-kemphaan|title=Nemanja Miletic wordt Kemphaan|website=K.V.C. Westerlo official website|language=Dutch|date=27 серпня 2016|accessdate=28 серпня 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160828234718/http://www.kvcwesterlo.be/a-kern/nieuws/item/1959-nemanja-miletic-wordt-kemphaan|archivedate=28 серпня 2016|deadurl=yes}}</ref>, втім вже за підсумками першого сезону 2016/17 клуб зайняв 16-те місце і вилетів з вищого дивізіону, після чого Милетич за 350 000 євро<ref name="partizansign">{{cite web |url=http://www.mozzartsport.com/vesti/kupljeno-miletic-u-partzanu-do-2020-za-350-000-evra/171379|title=KUPLJENO! Miletić u Partizanu do 2020. za 350.000 evra|website=mozzartsport.com|language=Serbian|date=28 червня 2017|accessdate=29 червня 2017}}</ref> повернувся на батьківщину, підписавши контракт з одним із місцевих грандів столичним клубом [[Партизан (футбольний клуб)|«Партизан»]]<ref>{{cite web|url=https://www.kvcwesterlo.be/a-kern/nieuws/item/2439-miletic-versiert-transfer-naar-fk-partizan|title=Miletic versiert transfer naar FK Partizan|website=K.V.C. Westerlo official website|language=Dutch|date=28 червня 2017|accessdate=29 червня 2017|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180802011207/https://www.kvcwesterlo.be/a-kern/nieuws/item/2439-miletic-versiert-transfer-naar-fk-partizan|archivedate=2 серпня 2018|deadurl=yes}}</ref>, підписавши трирічний контракт. У першому ж сезоні виграв з командою [[Кубок Сербії з футболу 2017—2018|Кубок Сербії]] і був включений до {{iw|Serbian SuperLiga Team of the Season|символічної збірної Суперліги 2017/18|en|Serbian SuperLiga Team of the Season}}. Станом на 2 грудня 2018 року відіграв за белградську команду 48 матчів в національному чемпіонаті.

== Виступи за збірну ==
14 жовтня 2018 року дебютував в офіційних іграх у складі [[Збірна Сербії з футболу|національної збірної Сербії]] в матчі [[Ліга націй УЄФА 2018—2019 (Ліга C)|Ліги націй УЄФА 2018/19 (Ліга C)]] проти Румунії, замінивши на 77-ій хвилині [[Милан Родич|Милана Родича]]<ref>{{cite web|publisher=[[UEFA]]|url=https://www.uefa.com/uefanationsleague/season=2019/matches/round=2000959/match=2024135/index.html|title=Romania v Serbia game report|date=14 жовтня 2018}}</ref>.

== Статистика виступів ==

=== Статистика клубних виступів ===
{| class="wikitable" style="font-size:90%;width:66%;text-align:center;"
|-
!rowspan="2"|Сезон
!rowspan="2"|Команда
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="3"|Національний кубок
!colspan="3"|Континентальні кубки
!colspan="3"|Інші змагання
!colspan="3"|Усього
|-
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ігор
!Голів
|-
|| 2009–10
|rowspan=5|{{прапорець|SRB}} [[Слога (Кралєво)|«Слога» (Кралєво)]]
|| 1Л (ІІ) || 2 || 0
|| [[Кубок Сербії з футболу 2009–10|КС]] || 0 || 0
|| || - || -|| || - || - || 2 || 0
|-
|| 2010–11
|| 2Л (ІІІ) || 22 || 2
|| [[Кубок Сербії з футболу 2010–11|КС]] || 1 || 0
|| || - || -|| || - || - || 23 || 2
|-
|| 2011–12
|| 1Л (ІІ) || 31 || 0
|| [[Кубок Сербії з футболу 2011–12|КС]] || 0 || 0
|| || - || -|| || - || - || 31 || 0
|-
|| 2012–13
|| 1Л (ІІ) || 29 || 0
|| [[Кубок Сербії з футболу 2012–13|КС]] || 1 || 0
|| || - || -|| || - || - || 30 || 0
|-
|| 2013–14
|| 1Л (ІІ) || 29 || 1
|| [[Кубок Сербії з футболу 2013–14|КС]] || 1 || 0
|| || - || -|| || - || - || 30 || 1
|-
!colspan="3"|Усього за [[Слога (Кралєво)|«Слогу» (Кралєво)]] || 113 || 3 || || 3 || 0 || || - || - || || - || - || 116 || 3
|-
|| 2014–15
|rowspan=2|{{прапорець|SRB}} [[Борац (футбольний клуб, Чачак)|«Борац» (Чачак)]]
|| [[Чемпіонат Сербії з футболу 2014–15|СЛ]] || 16 || 0
|| [[Кубок Сербії з футболу 2014–15|КС]] || 1 || 0
|| || - || -|| || - || - || 17 || 0
|-
|| 2015–16
|| [[Чемпіонат Сербії з футболу 2015–16|СЛ]] || 20 || 1
|| [[Кубок Сербії з футболу 2015–16|КС]] || 2 || 0
|| || - || -|| || - || - || 22 || 1
|-
!colspan="3"|Усього за [[Борац (футбольний клуб, Чачак)|«Борац» (Чачак)]] || 36 || 1 || || 3 || 0 || || - || - || || - || - || 39 || 1
|-
|| 2015–16
|rowspan=2|{{прапорець|SRB}} [[Воєводина (футбольний клуб)|«Воєводина»]]
|| [[Чемпіонат Сербії з футболу 2015–16|СЛ]] || 12 || 1
|| [[Кубок Сербії з футболу 2015–16|КС]] || 1 || 0
|| || - || -|| || - || - || 13 || 1
|-
|| 2016–17
|| [[Чемпіонат Сербії з футболу 2016–17|СЛ]] || 4 || 0
|| [[Кубок Сербії з футболу 2016–17|КС]] || 0 || 0
|| [[Ліга Європи УЄФА 2016–17|ЛЄ]] || 8 || 0
|| || - || - || 12 || 0
|-
!colspan="3"|Усього за [[Воєводина (футбольний клуб)|«Воєводину»]] || 16 || 1 || || 1 || 0 || || 8 || 0 || || - || - || 25 || 1
|-
|| 2016–17
||{{прапорець|BEL}} [[Вестерло (футбольний клуб)|«Вестерло»]]
|| [[Чемпіонат Бельгії з футболу 2016–17|ПЛ]] || 20
|| 0
|| [[Кубок Бельгії з футболу 2016–17|КБ]] || 0 || 0
|| || - || -|| || - || - || 20 || 0
|-
|| 2017–18
||{{прапорець|SRB}} [[Партизан (футбольний клуб)|«Партизан»]]
|| [[Чемпіонат Сербії з футболу 2017–18|СЛ]] || 20 || 0
|| [[Кубок Сербії з футболу 2017–18|КС]] || 2 || 0
|| [[Ліга чемпіонів УЄФА 2017–18|ЛЧ]]+[[Ліга Європи УЄФА 2017–18|ЛЄ]] || 1+8 || 0
|| || - || - || 31 || 0
|-
!colspan="3"|Усього за кар'єру || 205 || 5 || || 9 || 0 || || 17 || 0 || || - || - || 231 ||
5
|}

=== Статистика виступів за збірну ===
{{updated|14 жовтня 2019 року}}
{{Матчі за збірну початок|SRB}}
{{Матчі за збірну|14-10-2018|Бухарест|ROU|0|0|SRB|-|Ліга націй УЄФА|2018-2019|1-й етап|13={{Sostin|77}}}}
{{Матчі за збірну|10-10-2019|Крушеваць|SRB|1|0|PAR|-|Тов|13={{Sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|14-10-2019|Вільнюс|LTU|1|2|SRB|-|ВідбірЧЄ|2020}}
{{Матчі за збірну кінець|3|0}}

== Досягнення ==
* Володар [[Кубок Сербії з футболу|Кубка Сербії]] '''(2)''':
: [[Партизан (футбольний клуб)|«Партизан»]]: [[Кубок Сербії з футболу 2017—2018|2017-18]], [[Кубок Сербії з футболу 2018—2019|2018-19]]
* Володар [[Кубок Кіпру з футболу|Кубка Кіпру]] '''(1)''':
: [[Омонія (футбольний клуб)|«Омонія»]]: [[Кубок Кіпру з футболу 2022—2023|2022-23]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Soccerway}}
* {{Transfermarkt}}
* {{Wfb}}
* {{Soccerbase}}
* {{EU-Football}}
* {{UEFA player}}

{{нк}}
{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Милетич, Неманья}}
[[Категорія:Сербські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Сербії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Слоги» (Кралєво)]]
[[Категорія:Футболісти «Бораца» (Чачак)]]
[[Категорія:Футболісти «Воєводини»]]
[[Категорія:Футболісти «Вестерло»]]
[[Категорія:Футболісти «Партизана»]]
[[Категорія:Футболісти «Ар-Раїда»]]
[[Категорія:Футболісти «Омонії»]]
[[Категорія:Сербські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Бельгії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Саудівській Аравії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери на Кіпрі]]

title: Особисті дані

Вага: 78 кг

Громадянство: Сербія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Омонія»

title: Юнацькі клуби

«Бане» (Рашка) · «Слога» (Кралєво)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Слога» (Кралєво) · 113 · (3)

«Борац» (Чачак) · 36 · (1)

«Воєводина» · 16 · (1)

«Вестерло» · 20 · (0)

«Партизан» · 89 · (5)

«Ар-Раїд» · 29 · (0)

«Партизан» · 20 · (0)

«Омонія» · 0 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Сербія · 3 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 28 червня 2022.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 14 жовтня 2019.


text:
# Межлаук Іван Іванович
Іван Іванович Межлаук (30 вересня (12 жовтня) 1891, Харків — розстріляний 25 квітня 1938, Москва) — радянський комуністичний діяч, 1-й секретар ЦК КП(б) Туркменістану, голова Комітету у справах вищої школи при РНК СРСР, член ВУЦВК та ЦВК СРСР. Член Комісії радянського контролю при РНК СРСР у 1934—1937 роках.

## Життєпис
Народився 30 вересня (12 жовтня) 1891 року в Харкові в родині латвійського вчителя, директора гімназії Яніса Межлаука (Меджлаукса) та його дружини Рози, народженої Шиллерс.
Закінчив 3-ю Харківську чоловічу гімназію. З листопада 1906 по липень 1912 року працював репетитором у Харкові. З 1911 року брав участь у революційному русі. З 1911 по 1913 рік відвідав Німеччину, Австро-Угорщину та Італію.
Після закінчення в 1912 році історико-філологічного відділення Імператорського харківського університету працював з липня 1912 по квітень 1917 року вчителем гімназії 1-го товариства (1-ї групи викладачів) Харкова.
1916 року склав екзамени за навчальний курс юридичного факультету Імператорського харківського університету.
Член РСДРП (меншовиків) з березня 1917 по січень 1918 року.
У 1917 році став членом Харківської ради робітничих і солдатських депутатів, брав участь в організації рад на Харківщині та солдатських комітетів на Західному фронті. З травня по липень 1917 року — уповноважений Харківської ради в місті Охтирці.
У серпні — грудні 1917 року — рядовий-кулеметник 5-го ударного батальйону 534-го Ново-Київського полку російської армії; член революційного комітету в місті Брянськ.
У січні — березні 1918 року — народний комісар юстиції Донецько-Криворізькій Радянській Республіці та голова Донецько-Криворізького революційного трибуналу. З лютого по березень 1918 року — т.в.о. голови Харківського губернського штабу по боротьбі з контрреволюцією.
Член РКП(б) з березня 1918 року.
У квітні — липні 1918 року — секретар Казанської ради робітничих і солдатських депутатів, комісар батальйону РСЧА. З червня 1918 року — Казанський губернський військовий комісар, член Казанського губернського комітету РКП(б). У серпні — грудні 1918 року — комендант Казані, військовий комісар Приволзького військового округу в Нижньому Новгороді та Казані. З жовтня 1918 року — голова Казанського тимчасового цивільного губернського революційного комітету.
21 грудня 1918 — 15 травня 1919 року — начальник Центрального управління постачань РСЧА. З 24 квітня 1919 року — член колегії Народного комісаріату продовольства РРФСР. 25 травня — 28 червня 1919 року — член Революційної військової ради 7-ї армії РСЧА. 28 червня — 15 грудня 1919 року — начальник Центрального управління постачань РСЧА.
У лютому — травні 1920 року — комісар управління Катеринославської залізниці в місті Катеринославі.
25 червня — 10 жовтня 1920 року — член Революційної військової ради 4-ї армії РСЧА. 24 жовтня — листопад 1920 року — комендант і військовий комісар Чорноморського укріпленого району Південного фронту.
У грудні 1920 — серпні 1921 року — директор Петровського металургійного заводу в місті Єнакієве.
У вересні 1921 — квітні 1923 року — голова правління державного тресту сталевої промисловості південних районів СРСР «Південсталь» у місті Харкові. Одночасно з лютого 1922 року — уповноважений Народного комісаріату шляхів сполучення СРСР на Донецьких залізницях. З травня по жовтень 1923 року лікувався та відпочивав у селищі Сімеїз Кримської АРСР.
У листопаді 1923 — листопаді 1924 року — голова Туркестанського бавовняного комітету при РНК Туркестанської РСР і член та голова Середньоазіатської економічної ради в Ташкенті. Одночасно з 1923 по 1926 рік — член Середньоазійського бюро ЦК РКП(б).
30 жовтня 1924 — 14 лютого 1925 року — секретар Організаційного бюро КП(б) Туркменістану. 5 листопада 1924 — 15 лютого 1925 року — член Революційного комітету Туркменської РСР. 20 лютого 1925 — 18 березня 1926 року — 1-й секретар ЦК КП(б) Туркменістану.
У січні 1926 — травні 1928 року — завідувач партійного підвідділу, помічник та заступник завідувача організаційного підвідділу організаційно-розподільного відділу ЦК ВКП(б) у Москві.
У червні 1928 — червні 1929 року — відповідальний секретар Тамбовського окружного комітету ВКП(б).
У липні 1929 — грудні 1930 року — завідувач Центрально-Чорноземного обласного відділу внутрішньої торгівлі в місті Воронежі.
У грудні 1930 — березні 1933 року — секретар Комісії виконання при РНК СРСР. 23 березня 1933 — травень 1936 року — секретар Ради праці та оборони СРСР і заступник керуючого справами РНК СРСР.
21 травня 1936 — грудень 1937 року — голова Комітету у справах вищої школи при РНК СРСР.
3 грудня 1937 року заарештований органами НКВС. Засуджений Воєнною колегією Верховного суду СРСР 25 квітня 1938 року до страти, розстріляний того ж дня. Похований на полігоні «Комунарка» біля Москви.
4 квітня 1956 року посмертно реабілітований. 28 квітня 1956 року відновлений в членах КПРС.

wikiname: ukwiki

title: Межлаук Іван Іванович

in_language: uk

wikitext:
{{Однофамільці|Межлаук}}
{{Особа
|жінка =
|оригінал імені =
|зображення =
|дата народження =
|місце народження =
|дата смерті =
|місце смерті =
|поховання =
|громадянство =
|національність =
|військове звання =
|партія =
|нагороди =
}}
'''Іван Іванович Межлаук''' ({{ДН|12|10|1891|30|9}}, [[Харків]] — розстріляний [[25 квітня]] [[1938]], [[Москва]]) — радянський комуністичний діяч, 1-й секретар ЦК КП(б) Туркменістану, голова Комітету у справах вищої школи при РНК СРСР, член [[ВУЦВК]] та [[ЦВК]] СРСР. Член Комісії радянського контролю при РНК СРСР у 1934—1937 роках.

== Життєпис ==
Народився 30 вересня (12 жовтня) 1891 року в Харкові в родині латвійського вчителя, директора гімназії Яніса Межлаука (Меджлаукса) та його дружини Рози, народженої Шиллерс.

Закінчив 3-ю Харківську чоловічу гімназію. З листопада 1906 по липень 1912 року працював репетитором у Харкові. З 1911 року брав участь у революційному русі. З 1911 по 1913 рік відвідав Німеччину, Австро-Угорщину та Італію.

Після закінчення в 1912 році історико-філологічного відділення [[Імператорський Харківський університет|Імператорського харківського університету]] працював з липня 1912 по квітень 1917 року вчителем гімназії 1-го товариства (1-ї групи викладачів) Харкова.

1916 року склав екзамени за навчальний курс юридичного факультету [[Імператорський Харківський університет|Імператорського харківського університету]].

Член [[РСДРП]] (меншовиків) з березня 1917 по січень 1918 року.

У 1917 році став членом [[Харківська рада робітничих і солдатських депутатів|Харківської ради робітничих і солдатських депутатів]], брав участь в організації рад на Харківщині та солдатських комітетів на [[Західний фронт, Росія (1914-1918)|Західному фронті]]. З травня по липень 1917 року — уповноважений Харківської ради в місті Охтирці.

У серпні — грудні 1917 року — рядовий-кулеметник 5-го ударного батальйону 534-го Ново-Київського полку російської армії; член революційного комітету в місті [[Брянськ]].

У січні — березні 1918 року — народний комісар юстиції [[Донецько-Криворізька радянська республіка|Донецько-Криворізькій Радянській Республіці]] та голова Донецько-Криворізького революційного трибуналу. З лютого по березень 1918 року — т.в.о. голови Харківського губернського штабу по боротьбі з контрреволюцією.

Член [[РКП(б)]] з березня [[1918]] року.

У квітні — липні 1918 року — секретар Казанської ради робітничих і солдатських депутатів, комісар батальйону РСЧА. З червня 1918 року — Казанський губернський військовий комісар, член Казанського губернського комітету [[РКП(б)]]. У серпні — грудні 1918 року — комендант Казані, військовий комісар Приволзького військового округу в Нижньому Новгороді та Казані. З жовтня 1918 року — голова Казанського тимчасового цивільного губернського революційного комітету.

21 грудня 1918 — 15 травня 1919 року — начальник Центрального управління постачань РСЧА. З 24 квітня 1919 року — член колегії Народного комісаріату продовольства РРФСР. 25 травня — 28 червня 1919 року — член Революційної військової ради 7-ї армії РСЧА. 28 червня — 15 грудня 1919 року — начальник Центрального управління постачань РСЧА.

У лютому — травні 1920 року — комісар управління [[Придніпровська залізниця|Катеринославської залізниці]] в місті Катеринославі.

25 червня — 10 жовтня 1920 року — член Революційної військової ради 4-ї армії РСЧА. 24 жовтня — листопад 1920 року — комендант і військовий комісар Чорноморського укріпленого району Південного фронту.

У грудні 1920 — серпні 1921 року — директор [[Єнакієвський металургійний завод|Петровського металургійного заводу]] в місті Єнакієве.

У вересні 1921 — квітні 1923 року — голова правління державного тресту сталевої промисловості південних районів СРСР [[«Південсталь»]] у місті Харкові. Одночасно з лютого 1922 року — уповноважений Народного комісаріату шляхів сполучення СРСР на Донецьких залізницях. З травня по жовтень 1923 року лікувався та відпочивав у селищі Сімеїз Кримської АРСР.

У листопаді 1923 — листопаді 1924 року — голова Туркестанського бавовняного комітету при РНК Туркестанської РСР і член та голова Середньоазіатської економічної ради в Ташкенті. Одночасно з 1923 по 1926 рік — член Середньоазійського бюро ЦК РКП(б).

30 жовтня 1924 — 14 лютого 1925 року — секретар Організаційного бюро КП(б) Туркменістану. 5 листопада 1924 — 15 лютого 1925 року — член Революційного комітету Туркменської РСР. 20 лютого 1925 — 18 березня 1926 року — 1-й секретар ЦК КП(б) Туркменістану.

У січні 1926 — травні 1928 року — завідувач партійного підвідділу, помічник та заступник завідувача організаційного підвідділу організаційно-розподільного відділу ЦК ВКП(б) у Москві.

У червні 1928 — червні 1929 року — відповідальний секретар Тамбовського окружного комітету ВКП(б).

У липні 1929 — грудні 1930 року — завідувач Центрально-Чорноземного обласного відділу внутрішньої торгівлі в місті Воронежі.

У грудні 1930 — березні 1933 року — секретар Комісії виконання при РНК СРСР. 23 березня 1933 — травень 1936 року — секретар [[Рада праці та оборони|Ради праці та оборони СРСР]] і заступник керуючого справами РНК СРСР.

21 травня 1936 — грудень 1937 року — голова Комітету у справах вищої школи при РНК СРСР.

3 грудня 1937 року заарештований органами [[Народний комісаріат внутрішніх справ СРСР|НКВС]]. Засуджений [[Воєнна колегія Верховного суду СРСР|Воєнною колегією Верховного суду СРСР]] 25 квітня 1938 року до страти, розстріляний того ж дня. Похований на полігоні «Комунарка» біля Москви.

4 квітня 1956 року посмертно реабілітований. 28 квітня 1956 року відновлений в членах КПРС.

== Джерела ==
* В. І. Прилуцький.. МЕЖЛАУК Іван Іванович [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 6: Ла-Мі / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. — К.: В-во «Наукова думка», 2009. — 790 с.: іл. — Режим доступу: http://www.history.org.ua/?termin=Mezhlauk_І_І {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130404043032/http://history.org.ua/?termin=Mezhlauk_І_І |date=4 квітня 2013 }}
* [http://vseslova.com.ua/word/Межлаук_Іван_Іванович-63536u Межлаук]
* Из истории гражданской войны в СССР. Сборник документов и материалов, т.1. М., 1960;
* Смыков Г. О. Братья Межлауки. В кн.: Борцы за счастье народное. Казань, 1967.
{{Бібліоінформація}}
{{Керівники ЦК Компартії Туркменістану}}
[[Категорія:Випускники Харківського університету]]
[[Категорія:Члени ВУЦВК]]
[[Категорія:Діячі УРСР]]
[[Категорія:Уродженці Харкова]]
[[Категорія:Латиші України]]

title: латис. Mežlauks Jānis

Народився: 12 жовтня 1891 · Харків, Російська імперія

Помер: 25 квітня 1938 (46 років) · Розстрільний полігон «Комунарка»

Країна: Туркменістан · Російська імперія · СРСР

Діяльність: політик, державний діяч, військовослужбовець

Alma mater: Імператорський Харківський університет

Учасник: Жовтневий переворот 1917 і Громадянська війна в Росії

Членство: Центральний виконавчий комітет СРСР і Всеросійський центральний виконавчий комітет

Партія: КПРС

Батько: Johans Ernests Mežlauksd

Брати, сестри: Валерій Іванович Межлаук


text:
# Sfnt
Sfnt (англ. spline font) — формат шрифтових файлів, який використовується для шрифтів PostScript, TrueType і OpenType. Sfnt був розроблений для програми QuickDraw від Apple.

## Виноски
1. ↑  The 'sfnt' format. Apple Developer Connection. Apple. Архів оригіналу за 3 липня 2012. Процитовано 18 жовтня 2010.

title: Sfnt

wikitext:
{{unibox}}

'''Sfnt''' ({{lang-en|'''s'''pline '''f'''o'''nt'''}}) — формат [[шрифт]]ових [[файл]]ів, який використовується для шрифтів [[PostScript]], [[TrueType]] і [[OpenType]]. Sfnt був розроблений для програми [[QuickDraw]] від [[Apple]]<ref>{{Cite web
 |title       = The 'sfnt' format
 |work        = Apple Developer Connection
 |publisher   = Apple
 |url         = http://developer.apple.com/fonts/tools/tooldir/TrueEdit/Documentation/TE/TE1sfnt.html
 |accessdate  = 2010-10-18
 |archiveurl  = https://www.webcitation.org/68tEgcz0W?url=https://developer.apple.com/fonts/tools/tooldir/TrueEdit/Documentation/TE/TE1sfnt.html
 |archivedate = 2012-07-03
 |deadurl     = no
}}</ref>.

== Виноски ==
{{reflist}}

[[Категорія:Формати шрифтів]]

MIME-тип інтернет-вмісту: font/sfnt

Розширення файлу: .ttf, .cff, .otf, .aat або .sil


text:
# Шимуни
Шимуни (хорв. Šimuni) — населений пункт у Хорватії, в Задарській жупанії у складі міста Паг.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 165 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 14,02 °C, середня максимальна – 26,66 °C, а середня мінімальна – 2,23 °C. Середня річна кількість опадів – 1007 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 9,74             | 9,66             | 11,98            | 15,72            | 20,77            | 24,60            | 26,66            | 26,66            | 22,36            | 17,76            | 12,74            | 10,31            |                  |
| Середня температура, °C                       | 6,04             | 5,95             | 8,28             | 12,02            | 17,06            | 20,90            | 23,60            | 23,59            | 19,28            | 14,68            | 9,65             | 7,26             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | 2,32             | 2,23             | 4,56             | 8,31             | 13,35            | 17,18            | 20,53            | 20,52            | 16,23            | 11,62            | 6,59             | 4,19             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 82               | 71               | 72               | 75               | 72               | 67               | 39               | 59               | 113              | 125              | 127              | 105              |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 3.07             | 3.19             | 3.30             | 3.13             | 2.77             | 2.59             | 2.58             | 2.53             | 2.72             | 2.94             | 3.47             | 3.36             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4729             | 7474             | 10991            | 15833            | 20155            | 22103            | 23793            | 20669            | 14990            | 9601             | 5150             | 4018             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Шимуни

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Шимуни
| other_name = Šimuni
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 44 | latm = 28 | lats = 8.64876 | latNS = N
| longd = 14 | longm = 57 | longs = 33.51564 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|44.4690691|14.9593099|format=dms|display=title}}<ref name="nominatim">{{cite web|url=https://nominatim.openstreetmap.org/search?q=%c5%a0imuni%2c+Pag%2c+Zadarska+%c5%beupanija%2c+Hrvatska |title = Координати отримано з Nominatim OpenStreetMaps за назвою населеного пункту |accessdate=20 червня 2018}}</ref>
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Задарська жупанія|Задарська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 165
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Шимуни''' ({{lang-hr|Šimuni}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], в [[Задарська жупанія|Задарській жупанії]] у складі міста [[Паг (місто)|Паг]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 165 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup13.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=20 червня 2018
|archive-date=4 червня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170604085452/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup13.html
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170604085452/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup13.html |date=2017-06-04 }}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_13.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=20 червня 2018
|archive-date=25 листопада 2018
|archive-url=https://web.archive.org/web/20181125204412/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_tableid=Tabela4_13.px&px_path=Naselja%20i%20stanovni%c5%a1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%c5%a1tvo__Naselja&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%c5%a1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181125204412/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_tableid=Tabela4_13.px&px_path=Naselja%20i%20stanovni%c5%a1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%c5%a1tvo__Naselja&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%c5%a1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3 |date=2018-11-25 }}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=200
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=0
|Рік2=1869|Значення2 =0
|Рік3=1880|Значення3 =2
|Рік4=1890|Значення4 =0
|Рік5=1900|Значення5 =12
|Рік6=1910|Значення6 =22
|Рік7=1921|Значення7 =22
|Рік8=1931|Значення8 =0
|Рік9=1948|Значення9 =62
|Рік10=1953|Значення10 =82
|Рік11=1961|Значення11 =90
|Рік12=1971|Значення12 = 82
|Рік13=1981|Значення13 = 89
|Рік14=1991|Значення14 = 108
|Рік15=2001|Значення15 = 135
|Рік16=2011|Значення16 = 165
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 14,02 °C, середня максимальна – 26,66 °C, а середня мінімальна – 2,23 °C. Середня річна кількість опадів – 1007 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=12 квітня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=6.04           | Січ_сер_опади=82
| Лют_сер=5.95           | Лют_сер_опади=71
| Бер_сер=8.28           | Бер_сер_опади=72
| Кві_сер=12.02           | Кві_сер_опади=75
| Тра_сер=17.06           | Тра_сер_опади=72
| Чер_сер=20.90           | Чер_сер_опади=67
| Лип_сер=23.60           | Лип_сер_опади=39
| Сер_сер=23.59           | Сер_сер_опади=59
| Вер_сер=19.28           | Вер_сер_опади=113
| Жов_сер=14.68           | Жов_сер_опади=125
| Лис_сер=9.65           | Лис_сер_опади=127
| Гру_сер=7.26           | Гру_сер_опади=105

| Січ_сер_мін= 2.32       | Січ_сер_макс= 9.74
| Лют_сер_мін= 2.23       | Лют_сер_макс= 9.66
| Бер_сер_мін= 4.56       | Бер_сер_макс= 11.98
| Кві_сер_мін= 8.31       | Кві_сер_макс= 15.72
| Тра_сер_мін= 13.35       | Тра_сер_макс= 20.77
| Чер_сер_мін= 17.18       | Чер_сер_макс= 24.60
| Лип_сер_мін= 20.53       | Лип_сер_макс= 26.66
| Сер_сер_мін= 20.52       | Сер_сер_макс= 26.66
| Вер_сер_мін= 16.23       | Вер_сер_макс= 22.36
| Жов_сер_мін= 11.62       | Жов_сер_макс= 17.76
| Лис_сер_мін= 6.59       | Лис_сер_макс= 12.74
| Гру_сер_мін= 4.19       | Гру_сер_макс= 10.31

|Січ_вітер = 3.07	|Січ_рад = 4729
|Лют_вітер = 3.19	|Лют_рад = 7474
|Бер_вітер = 3.30	|Бер_рад = 10991
|Кві_вітер = 3.13	|Кві_рад = 15833
|Тра_вітер = 2.77	|Тра_рад = 20155
|Чер_вітер = 2.59	|Чер_рад = 22103
|Лип_вітер = 2.58	|Лип_рад = 23793
|Сер_вітер = 2.53	|Сер_рад = 20669
|Вер_вітер = 2.72	|Вер_рад = 14990
|Жов_вітер = 2.94	|Жов_рад = 9601
|Лис_вітер = 3.47	|Лис_рад = 5150
|Гру_вітер = 3.36	|Гру_рад = 4018
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Задарська жупанія}}

{{Croatia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

title: Координати44°28′09″ пн. ш. 14°57′34″ сх. д. / 44.4690691° пн. ш. 14.9593099° сх. д.: 44°28′8.64876″ пн. ш. 14°57′33.51564″ сх. д. / 44.4690691000° пн. ш. 14.9593099000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Задарська

Населення (2011)


text:
# Ландо III (граф Капуанський)
Ландо III (†885), граф Капуанський (882—885), внук графа Ландульфа I.
У 879 після смерті брата свого діда єпископа-графа Ландульфа II Ландо відразу спробував не допустити відновлення на престолі свого дядька Панденульфа. Ландо захопив Каліно і Каяццо, Панденульф володів Капуєю.
Ландо почав створювати коаліцію проти Панденульфа, отримавши підтримку колишнього графа Ландо II, Ландульфа з Суесоли та князя Салернського Гвайфера. Натомість, Панденульф спирався на підтримку князя Беневентського Вайфера та  неаполітанського дуки Афанасія. Після відмови Афанасія допомагати Панденульфу, Ландо III з союзниками підступно напали на Капую та вигнали звідти Панденульфа.
Здобувши престол Ландо III успішно воював з Ландо II та Афанасієм. Пізніше він уклав союз з герцогом Сполетським Гі III. Був одружений з дочкою князя Беневентського Радельгара. Після смерті Ландо III престол спадкував його брат Ланденульф I.

title: Ландо III (граф Капуанський)

wikitext:
{{особа}}
'''Ландо III''' (†[[885]]), [[князівство Капуанське|граф Капуанський]] ([[882]]—[[885]]), внук графа [[Ландульф I (гастальд Капуанський)|Ландульфа I]].

У [[879]] після смерті брата свого діда єпископа-графа [[Ландульф II (граф Капуанський)|Ландульфа II]] Ландо відразу спробував не допустити відновлення на престолі свого дядька [[Панденульф (граф Капуанський)|Панденульфа]]. Ландо захопив [[Каліно]] і [[Каяццо]], Панденульф володів [[Капуя|Капуєю]].

Ландо почав створювати коаліцію проти Панденульфа, отримавши підтримку колишнього графа [[Ландо II (граф Капуанський)|Ландо II]], Ландульфа з [[Суесола|Суесоли]] та [[князівство Салернське|князя Салернського]] [[Гвайфер (князь Салернський)|Гвайфера]]. Натомість, Панденульф спирався на підтримку [[герцогство Беневентське|князя Беневентського]] [[Вайфер (князь Беневентський)|Вайфера]] та [[неаполітанський дукат| неаполітанського дуки]] [[Афанасій (неаполітанський дука)|Афанасія]]. Після відмови Афанасія допомагати Панденульфу, Ландо III з союзниками підступно напали на Капую та вигнали звідти Панденульфа.

Здобувши престол Ландо III успішно воював з Ландо II та Афанасієм. Пізніше він уклав союз з [[герцог Сполетський|герцогом Сполетським]] [[Гі III Сполетський|Гі III]]. Був одружений з дочкою князя Беневентського [[радельгар (князь Беневентський)|Радельгара]]. Після смерті Ландо III престол спадкував його брат [[Ланденульф I (граф Капуанський)|Ланденульф I]].

== Джерела ==
* [http://www.thelatinlibrary.com/erchempert.html ''Historia Langabardorvm Beneventarnorvm'' at The Latin Library] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101224210655/http://thelatinlibrary.com/erchempert.html |date=24 грудня 2010 }}
* Caravale, Mario (ed). ''Dizionario Biografico degli Italiani: LXIII Labroca — Laterza''. Rome, [[2004]].

{{start box}}
{{s-reg|}}
{{s-bef|попередник=[[Панденульф (граф Капуанський)|Панденульф]]}}
{{s-ttl|титул=[[князівство Капуанське|граф Капуанський]]|роки=[[Список керівників держав 882 року|882]]—[[Список керівників держав 885 року|885]]}}
{{s-aft|наступник=[[Ланденульф I (граф Капуанський)|Ланденульф I]]}}
{{end box}}

[[Категорія:Капуанські графи]]
[[Категорія:Правителі Європи IX століття]]

title: Ландо III

Народився: 9 століття

Посада: граф

Рід: Ландульфідиd

Батько: Landenolfo, Gastald of Teanod

Мати: NN