text:
# Годи-Добровідка
Годи-Добровідка — село в Україні, у П'ядицькій сільській громаді Коломийського району Івано-Франківської області.
Розташоване за 10 км від районного центру Коломия. Залізнична станція — Годи-Турка. Населення — 967 осіб.

## Історія
На території села знайдено кам'яні знаряддя праці доби міді і бронзи.
Село Годи-Добровідка об’єднує, окремі до 1939 року, села Годи і Добровідка.
Годи згадуються 1857 року, і назва походить від переговорів між запорізькими козаками і турками (годились). Однак звідки б не виводили його назву — «добра вода» чи «добра вістка», — у її корені закладено слово «добро». Це відчувають усі, хто хоча б раз побував у цьому мальовничому селі.
Як село Добровідка вперше згадується в історичних джерелах під 1451 р. Засновниками села можна вважати родини Ткачуків, Мельничуків, Люхничів та Рубичів. Годи утворилися значно пізніше, село вперше зафіксоване в ХІХ ст. Жителі обох сіл століттями займалися переважно веденням дрібного господарства.
У добу національно-визвольних змагань 1917—1921 рр. в лавах УГА воювали мешканці Добровідки булавний Василь Семків, вістуни Василь і Михайло Ткачуки, стрільці Михайло Ботук, Василь Люхнич, Юрко Типчук, Дмитро і Микола Ткачуки.
В 20-х — 30-х роках в Добровідці діяла читальня товариства «Просвіти». Коштом місцевого населення для розміщення бібліотеки в 1937 р. побудували добротне приміщення. В часи радянської влади у цій будівлі розмістили початкову школу, де вона функціонує й дотепер. У міжвоєнну добу тут також діяли осередки товариств «Рідна школа», «Каменяр» та інших молодіжних організацій.
Під час другої світової війни на території села сталася перестрілка поблизу залізниці. Як наслідок, пошкоджень зазнало розміщене неподалік місця інциденту приміщення школи. І дотепер в освітньому закладі збереглася дошка для навчання тих часів з двома наскрізними отворами від випущених в ході згаданого бою куль. Мешканці села І. І. Болезнюк та Ю. П. Дерехович влітку 1943 року допомагали партизанам-ковпаківцям.
 За радянських часів в с. Годи-Добровідка працював колгосп, було покращено інфраструктуру села: побудовано просторе приміщення школи, фельдшерсько-акушерського пункту, магазинів.
Оскільки Годи і Добровідка були окремими селами, тому в кожному була своя церква. Побудова добровідської церкви Святого Дмитрія Миротворця датується 1923 р., а церква Святого Юрія Побідоносця в Годах 1926 р. Храми побудовані на місцях існуючих старих церков. Зараз обидві діючі та належать греко-католикам. На території села також знаходяться 3 каплички, одна з яких побудована ще 1916 р. В 1914 р. встановлено хрест за померлими від холери.

## Сучасність
У Годи-Добровідці діє дев'ятирічна школа, бібліотека, клуб, якому присвоєно звання клубу відмінної роботи.
Населення з перепису 2001 року становило 967 осіб.
На території села була розміщена Коломийська державна станція по племроботі і штучному заплідненню сільськогосподарських тварин та існує Державне підприємство "Коломийський державний ветеринарно-санітарний завод «Ветсанзавод»".

## Відомі особи
- о. Ярослав-Володимир Бенеш (25 січня 1915 — 4 липня 1966, Торонто, Канада) — український церковний і освітній діяч.
- Андрій Луканюк (1988—2023) — майор Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
- Василь Міліянчук (1905–1958) — видатний фізик-теоретик, професор, доктор наук, доцент, учений-атомник, іменем якого названа одна з вулиць міста Коломиї.
- Петро Мельничук (14 липня 1913, с. Годи Коломийського повіту  — 16 січня 2004, Львів)[3] — кандидат фармацевтичних наук, асистент і доцент кафедри фармакогнозії (1939-61), заступник директора по навчальній роботі (1944-51) Львівського медичного інституту. Закінчив Львівський університет (1939). Був двічі засудженим до розстрілу  — більшовиками (1941) та німецькими окупантами (1944). Звільнений з Львівського медичного інституту як “український буржуазний націоналіст”[4]. До 1975 р. працював в Інституті землеробства в с. Оброшине[5].

## Галерея
- Меморіал
- Могила
- Залізнична станція Годи-Турка

title: Годи-Добровідка

wikitext:
{{Село
 | назва           = Годи-Добровідка
 | область         = [[Івано-Франківська область]]
 | район           = [[Коломийський район]]
 | громада         = [[П'ядицька сільська громада]]
 | код КОАТУУ      = 2623281201
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = {{Дата з віком|1939}}
 | населення       = 968
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           = 12,88
 | ref-площа       =
 | щільність       = 75,10
 | поштовий індекс = 78246
 | телефонний код  = 03433
 | координати      =  {{coord|48|36|8|N|25|4|20|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 48 || lat_min = 36 || lat_sec = 8
   | lon_deg = 25 || lon_min = 4 || lon_sec = 20
 | висота          = Висота над рівнем моря:	336
 | ref-висота      =
 | водойма         = [[Добровідка (притока Пруту)|Добровідка]], [[Турка (річка)|Турка]]
 | адреса          = 78254, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. П'ядики, вул. С. Петлюри, 1
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         = [[Годи-Турка]]
 | відстань ст     =
 }}
'''Годи-Добровідка''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[П'ядицька сільська громада|П'ядицькій сільській громаді]] [[Коломийський район|Коломийського району]] [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської області]].

Розташоване за 10 км від районного центру [[Коломия]]. Залізнична станція — [[Годи-Турка]]. Населення — 967 осіб.

== Історія ==
На території села знайдено кам'яні знаряддя праці доби міді і бронзи.

Село Годи-Добровідка об’єднує, окремі до [[1939]] року, села Годи і Добровідка<ref>Івано-Франківська область. Адміністративно-територіальний поділ. — Львів: Видавництво «Каменяр», 1965. — 84 с.</ref>.

Годи згадуються [[1857]] року, і назва походить від переговорів між запорізькими козаками і турками (годились). Однак звідки б не виводили його назву — «добра вода» чи «добра вістка», — у її корені закладено слово «добро». Це відчувають усі, хто хоча б раз побував у цьому мальовничому селі.

Як село Добровідка вперше згадується в історичних джерелах під 1451 р. Засновниками села можна вважати родини Ткачуків, Мельничуків, Люхничів та Рубичів. Годи утворилися значно пізніше, село вперше зафіксоване в ХІХ ст. Жителі обох сіл століттями займалися переважно веденням дрібного господарства.

У добу [[Українська революція (1917—1921)|національно-визвольних змагань 1917—1921 рр]]. в лавах [[Українська галицька армія|УГА]] воювали мешканці Добровідки булавний Василь Семків, вістуни Василь і Михайло Ткачуки, стрільці Михайло Ботук, Василь Люхнич, Юрко Типчук, Дмитро і Микола Ткачуки.

В 20-х — 30-х роках в Добровідці діяла читальня товариства «Просвіти». Коштом місцевого населення для розміщення бібліотеки в 1937 р. побудували добротне приміщення. В часи радянської влади у цій будівлі розмістили початкову школу, де вона функціонує й дотепер. У міжвоєнну добу тут також діяли осередки товариств [[Рідна школа (товариство)|«Рідна школа»]], «Каменяр» та інших молодіжних організацій.

Під час другої світової війни на території села сталася перестрілка поблизу залізниці. Як наслідок, пошкоджень зазнало розміщене неподалік місця інциденту приміщення школи. І дотепер в освітньому закладі збереглася дошка для навчання тих часів з двома наскрізними отворами від випущених в ході згаданого бою куль<ref>{{Cite news|url=https://uk.wikipedia.org/wiki/Друга_світова_війна|title=Друга світова війна|date=2025-01-12|language=uk|work=Вікіпедія|access-date=2025-01-25}}</ref>. Мешканці села І. І. Болезнюк та Ю. П. Дерехович влітку 1943 року допомагали партизанам-ковпаківцям.

 За радянських часів в с. Годи-Добровідка працював колгосп, було покращено інфраструктуру села: побудовано просторе приміщення школи, фельдшерсько-акушерського пункту, магазинів.

Оскільки Годи і Добровідка були окремими селами, тому в кожному була своя церква. Побудова добровідської церкви Святого Дмитрія Миротворця датується 1923 р., а церква Святого Юрія Побідоносця в Годах 1926 р. Храми побудовані на місцях існуючих старих церков. Зараз обидві діючі та належать греко-католикам. На території села також знаходяться 3 каплички, одна з яких побудована ще 1916 р. В 1914 р. встановлено хрест за померлими від холери.

== Сучасність ==
У Годи-Добровідці діє дев'ятирічна школа, бібліотека, клуб, якому присвоєно звання клубу відмінної роботи.

Населення з перепису 2001 року становило 967 осіб.

На території села була розміщена Коломийська державна станція по племроботі і штучному заплідненню сільськогосподарських тварин та існує Державне підприємство "Коломийський державний ветеринарно-санітарний завод «Ветсанзавод»".

== Відомі особи ==
* [[Бенеш Ярослав-Володимир Миколайович|о. Ярослав-Володимир Бенеш]] ([[25 січня]] [[1915]] — [[4 липня]] [[1966]], [[Торонто]], [[Канада]]) — український церковний і освітній діяч.
* [[Луканюк Андрій Валерійович|Андрій Луканюк]] (1988—2023) — майор Збройних сил України, учасник [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-української війни]].
* [[Міліянчук Василь Степанович|Василь Міліянчук]] (1905–1958) — видатний фізик-теоретик, професор, доктор наук, доцент, учений-атомник, іменем якого названа одна з вулиць міста Коломиї.
* Петро Мельничук (14 липня 1913, с. Годи Коломийського повіту  — 16 січня 2004, Львів)<ref>[[:b:en: Hody-Dobrovidka]]</ref> — [[кандидат фармацевтичних наук]], асистент і доцент кафедри [[Фармакогнозія|фармакогнозії]] (1939-61), заступник директора по навчальній роботі (1944-51) [[Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького|Львівського медичного інституту]]. Закінчив [[Львівський національний університет імені Івана Франка|Львівський університет]] (1939). Був двічі засудженим до розстрілу  — більшовиками (1941) та німецькими окупантами (1944). Звільнений з Львівського медичного інституту як [[Буржуазний націоналізм|“український буржуазний націоналіст”]]<ref>{{Cite web |url=http://www.istpravda.com.ua/artefacts/2011/04/10/35380/ |title="Буржуазні націоналісти": як їх змальовувала радянська пропаганда. ФОТО |accessdate=18 грудня 2016 |archive-date=6 грудня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161206203519/http://www.istpravda.com.ua/artefacts/2011/04/10/35380/ }}</ref>. До 1975 р. працював в [[Інститут сільського господарства Карпатського регіону|Інституті землеробства]] в с. [[Оброшине]]<ref>{{Cite web |url=http://ntsh.org/content/ganitkevich-yaroslav-ukrayinskiy-medichniy-kalendar-na-2013-rik |title=Український медичний календар на 2013 рік/1913, 14 липня – 100 років |accessdate=18 грудня 2016 |archive-date=1 листопада 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161101014818/http://ntsh.org/content/ganitkevich-yaroslav-ukrayinskiy-medichniy-kalendar-na-2013-rik }}</ref>.

== Галерея ==
<gallery mode="packed" heights=140>
Зображення:Годи-Добровідка, пам'ятник.jpg|Меморіал
Зображення:Годи-Добровідка, хрест і могила.jpg|Могила
Зображення:Залізнична станція - Годи-Турка.jpg|[[Залізнична станція]] [[Годи-Турка]]
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==

* Колишні учасники У. Г. А. з села Добровідка коло Коломиї // [[Літопис Червоної Калини]]. — 1937. — Ч. 10. — С. 10.

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20160305001020/http://www.godydobrovidka.besaba.com/ Сайт села Годи-Добровідка]

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Коломийський район}}
{{бібліоінформація}}

{{Ukraine-geo-stub}}

[[Категорія:Годи-Добровідка]]
[[Категорія:Села Івано-Франківської області]]
[[Категорія:Населені пункти Коломийського району]]

title: село Годи-Добровідка

Область: Івано-Франківська область

Район: Коломийський район

Тер. громада: П'ядицька сільська громада

title: Основні дані

Густота населення: 75,10 осіб/км²

title: Географічні дані

Середня висота · над рівнем моря: Висота над рівнем моря: 336 м

Водойми: Добровідка, Турка

Найближча залізнична станція: Годи-Турка

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Годи-Добровідка

title: Мапа

Мапа: Годи-Добровідка у Вікісховищі


text:
# Тендиково
Те́ндиково (рос. Тендиково) — присілок у складі Дмитровського міського округу Московської області, Росія.

## Населення
Населення — 92 особи (2010; 60 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 98 %

wikiname: ukwiki

title: Тендиково

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Тендиково
 | назва ін.       = {{lang-ru|Тендиково}}
 | карта розташування1 = Росія Московська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Московська область]]
 | міський округ   = [[Дмитровський міський округ]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 92 особи ([[2010]]{{RUS-MS-popstat-2010}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 56
 | lat_min= 23
 | lat_sec= 15
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 37
 | lon_min= 32
 | lon_sec= 25
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Те́ндиково''' ({{lang-ru|Тендиково}}) — [[присілок]] у складі [[дмитровський міський округ|Дмитровського міського округу]] [[московська область|Московської області]], [[Росія]].

== Населення ==
Населення — 92 особи ([[2010]]; 60 у [[2002]]{{RUS-MS-popstat}}).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 98 %

== Джерела ==
* {{Карта|O-37-124}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Moscow-obl-stub}}
{{дмитровський міський округ}}

[[Категорія:Населені пункти Дмитровського міського округу]]
[[Категорія:Присілки Московської області]]

title: присілок Тендиково

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Московська область

Міський округ: Дмитровський міський округ

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Тендиково · Тендиково


text:
# Яковець Роман Михайлович
Рома́н Миха́йлович Якове́ць (31 березня 1991 — 29 серпня 2014) — солдат 93-ї окремої механізованої бригади Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

## Короткий життєпис
Народився 1991 року в смт Опішня (Зіньківський район, Полтавська область).
Призваний за мобілізацією 2 квітня 2014 року. Майстер-гранатометник, 93-тя окрема механізована бригада.
Востаннє виходив на зв'язок із рідними 26 серпня. Загинув 29 серпня 2014-го під час виходу з Іловайського котла «зеленим коридором» на дорозі поблизу села Побєда. Був тимчасово похований місцевими мешканцями у братській могилі села Побєда.
Ексгумований 18 вересня 2014-го пошуковцями Місії «Евакуація-200» («Чорний тюльпан»), привезений до Дніпропетровська. Лежав в одній могилі разом з Олексієм Борищаком, Віктором Ілляшенком та невідомими загиблими. Перебував в списках зниклих безвісти.
Ідентифікований серед похованих під Дніпропетровськом невідомих Героїв.
Без Романа лишились батьки та дві сестри.
12 лютого 2015-го перепохований в Опішні.
Зі слів односельців, у Романа в сусідньому селі залишилася дівчина та донька Софійка, яка народилася вже після його смерті, у листопаді 2014 року.

## Нагороди та вшанування
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни, відзначений — нагороджений
- 16 січня 2016 року — орденом «За мужність» III ступеня (посмертно)[2]
- нагороджений відзнакою «За вірність народу України» І ступеня Полтавської обласної ради, 21 жовтня 2015-го (посмертно)
- Його портрет розміщений на меморіалі «Стіна пам'яті полеглих за Україну» у Києві: секція 3, ряд 9, місце 38
- Вшановується 29 серпня на щоденному ранковому церемоніалі вшанування українських захисників, які загинули цього дня у різні роки внаслідок російської збройної агресії[3]
- Іловайський Хрест (посмертно)
- занесений до Книги пошани Полтавської обласної ради (посмертно)[4]

title: Яковець Роман Михайлович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                = Яковець Роман Михайлович
| оригінал імені      =
| портрет             = Яковець Роман Михайлович.jpg
| ім'я при народженні =
| дата народження     = 31.3.1991
| місце народження    = [[Опішня]]
| дата смерті         = 29.8.2014
| місце смерті        = [[Побєда (Старобешівський район)|Побєда]]
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fСВ ЗСУ}}
| рід військ          = {{InМЕХ Укр}}
| роки служби         =2014
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}
| формування          ={{93 ОМБр ЗСУ|2}}
| командування        =
| битви               =[[Війна на сході України]]
* [[Іловайський котел]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден За мужність III ступеня}}
{{!)}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
{{Однофамільці|Яковець}}
'''Рома́н Миха́йлович Якове́ць''' ({{ДН|31|3|1991}} — {{ДС|29|8|2014}}) — солдат 93-ї окремої механізованої бригади Збройних сил України, учасник [[Війна на сході України|російсько-української війни]].

== Короткий життєпис ==
Народився 1991 року в смт Опішня (Зіньківський район, Полтавська область).

Призваний за мобілізацією 2 квітня 2014 року. Майстер-гранатометник, 93-тя окрема механізована бригада.

Востаннє виходив на зв'язок із рідними 26 серпня. Загинув 29 серпня 2014-го під час виходу з Іловайського котла «зеленим коридором» на дорозі поблизу села Побєда. Був тимчасово похований місцевими мешканцями у братській могилі села Побєда.

Ексгумований 18 вересня 2014-го пошуковцями Місії «Евакуація-200» («Чорний тюльпан»), привезений до Дніпропетровська. Лежав в одній могилі разом з [[Борищак Олексій Андрійович|Олексієм Борищаком]], [[Ілляшенко Віктор Володимирович|Віктором Ілляшенком]] та невідомими загиблими. Перебував в списках зниклих безвісти.<ref>[https://poltava.to/news/30921/ В зоні АТО безвісти зник житель Полтавщини]</ref>

Ідентифікований серед похованих під Дніпропетровськом невідомих Героїв.

Без Романа лишились батьки та дві сестри.

12 лютого 2015-го перепохований в Опішні.

Зі слів односельців, у Романа в сусідньому селі залишилася дівчина та донька Софійка, яка народилася вже після його смерті, у листопаді 2014 року.

== Нагороди та вшанування ==
За особисту [[мужність]] і [[героїзм]], виявлені у захисті державного [[суверенітет]]у та територіальної цілісності України, вірність військовій [[присяга|присязі]] під час [[Війна на сході України|російсько-української війни]], відзначений — нагороджений
* 16 січня 2016 року — орденом «За мужність» III ступеня (посмертно)<ref>{{УПУ|9/2016|16 січня 2016|Про відзначення державними нагородами України|http://www.president.gov.ua/documents/92016-19724}}
</ref>
* нагороджений відзнакою «За вірність народу України» І ступеня Полтавської обласної ради, 21 жовтня 2015-го (посмертно)
* Його портрет розміщений на [[Стіна пам'яті загиблих за Україну|меморіалі «Стіна пам'яті полеглих за Україну»]] у Києві: секція 3, ряд 9, місце 38
* Вшановується 29 серпня на щоденному ранковому церемоніалі вшанування українських захисників, які загинули цього дня у різні роки внаслідок російської збройної агресії<ref>
[https://www.mil.gov.ua/special/news.html?article=64102 Ранковий церемоніал вшанування загиблих героїв 29 серпня]</ref>
* Іловайський Хрест (посмертно)
* занесений до Книги пошани Полтавської обласної ради (посмертно)<ref>[https://oblrada-pl.gov.ua/page/zaneseni-do-knygy-poshany Занесені до Книги Пошани]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://memorybook.org.ua/31/yakovec.htm Яковець Роман Михайлович]
* [https://web.archive.org/web/20160828074234/http://www.zinkiv.org/v-opishni-perepohovali-romana-yakovtsya-bijtsya-zsu-shho-zaginuv-v-ilovajskomu-kotli/ В Опішні перепоховали Романа Яковця — бійця ЗСУ, що загинув в Іловайському котлі]
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
{{ukr-mil-bio-stub}}
[[Категорія:Уродженці Опішні]]
[[Категорія:Померли в Старобешівському районі]]
[[Категорія:Поховані в Опішні]]

title: Загальна інформація

Народження: 31 березня 1991 · Опішня

Смерть: 29 серпня 2014 (23 роки) · Побєда

Поховання: Опішня

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Сухопутні війська

Рід військ: Механізовані війська

Формування: 93 ОМБр

Війни / битви: Війна на сході України - Іловайський котел


text:
# Охолоджувач з імпульсною трубкою
Охолоджувач з імпульсною трубкою — холодильна установка, в основі якої лежить принцип роботи двигуна Стірлінга. Його перевага перед двигуном Стірлінга полягає в тому, що в ділянці холодної точки теплообміну відсутні рухомі деталі. Це дає змогу отримати дуже компактні розміри охолоджувача, а досяжна мінімальна температура не обмежується механічним теплом тертя цих частин. За допомогою охолоджувачів з імпульсною трубкою можна досягти температури 1,3 К (= -272 °C).

## Застосування
Охолоджувач з імпульсною трубкою використовується у багатьох сферах промисловості, наприклад, під час наукових досліджень, медицині або у військовій справі, де інколи вимагаються надзвичайно низькі температури. Він застосовується для: зрідження газів, охолодження датчиків, котушок надпровідного магнітного поля, квантових комп'ютерних схем, надпровідних схемах у приймальних станціях мобільного зв'язку, низькотемпературних та космічних експериментах. Завдяки своїй незалежності від кріогенних речовин він дуже добре підходить для зовнішнього застосування: у військовій справі для охолодження інфрачервоних датчиків, оптичних датчиків у космічних телескопах або для майбутньої пілотованої місії на Марсі для скраплення кисню з CO2 у марсіанській атмосфері до прибуття астронавтів.
Охолоджувач з імпульсною трубкою позбавляє кріостати залежності від дорогих кріогенних речовин таких, як гелій або азот для підтримання низьких температур. При цьому він слугує підготовчим етапом для подальших стадій охолодження: випарного охолодження гелію-3, охолодження сумішшю ізотопів гелію-3, гелію-4, а також для стадії парамагнітного розмагнічування.

## Історія
За допомогою базового принципу, BPTR (англ. Basic Pulse Tube Refrigerator — базовий охолоджувач з імпульсною трубкою), представленого в 1963 році В. Е. Гіффордом і Р. К. Лонгсвортом, було досягнуто температури щонайменше 124 К (= −149 °C). Протягом багатьох років різні дослідницькі групи публікували варіації з дедалі вищою ефективністю і нижчими мінімальними температурами. Варіант типу OPTR (англ. Orifice Pulse-Tube Refrigerator — насадковий охолоджувач з імпульсною трубкою), опублікований у 1984 році, досяг температури 60 К. З іншим варіантом від 1990 року, типу DIPTR (англ. Double-Input Pulse-Tube Refrigerator —  охолоджувач з імпульсною трубкою з двома входами), а також серіями з двох або трьох охолоджувачів з імпульсними трубками, нарешті вдалося опуститися нижче температури кипіння гелію (менше 4 К). Група дослідників із Гіссена досягла 1,3 К (2004), а разом із групою з Ейндховена — 1,2 К із додатковою стадією охолодження (2005).
У 2003 році в Інституті Вальтера Майснера в Гархінгу в змішаному кріостаті з імпульсною трубкою вдалося досягти температури 4,3 мК без необхідності подачі кріогенних речовин.

## Принцип дії

### Двигун Стірлинга
Охолоджувач з імпульсною трубкою працює за принципом двигуна Стірлінга з регенератором, який під час експлуатації періодично стискає і розширює газ, що міститься в балоні і викликає рівномірне періодичне коливання температури газу. Для того, щоб відбувалося просторово спрямоване перенесення тепла, з одного боку газ періодично переміщується поршнем дисплейсера, так що стиснення відбувається в іншому місці, ніж розширення. З іншого боку, у більшості двигунів Стірлінга газ проходить через так званий регенератор — газопроникний матеріал із великою теплоємністю. Це охолоджує газ у стиснутій фазі на шляху до холодного кінця, тим самим він поглинає тепло і нагріває газ у розширеній фазі на шляху до гарячого кінця. Обидві стратегії гарантують, що один кінець буде холоднішим за інший у середньому з плином часу. Якщо тепліший кінець матиме температуру навколишнього середовища, то більш холодний кінець може використовуватися для охолодження..
Охолоджувач з імпульсною трубкою немає рухомих частин, за винятком поршня в часто віддаленому компресорі, який змушує періодично коливатися тиск. Вхідний і вихідний газ проходить через регенератор і надходить у так звану імпульсну трубу, яка є замінником інших рухомих частин двигуна Стірлінга. На іншому кінці імпульсної трубки повітря не може виходити або виходить дуже повільно. Якщо подивитися на об'ємний елемент газу в середині імпульсної трубки при періодичному стисненні, то він рухається вперед-назад відносно нерухомого регенератора. Так Імпульсна трубка діє як поршень і замінює другий рухомий поршень або рухомий регенератор і дісплейсер, які необхідні у двигуні Стірлінга. Однак перенесення тепла відбувається лише за умови тимчасового випередження руху газу за тиском або температурою. Те, що реалізується механічно у двигуні Стірлінга, в охолоджувачі з імпульсною трубкою відбувається завдяки тому, що стінка імпульсної трубки поглинає тепло і природним чином віддає його з невеликою затримкою в часі. Значно більша часова затримка руху газу досягається в насадковому охолоджувачі (OPTR), у якому імпульсна трубка з'єднана через сопло затримки з буферним об'ємом, який заповнюється і спорожняється з деякою інерційністю. Отже, робота двигуна Стірлінга реалізуються без недоліків механічних частин, які протидіють охолодженню за рахунок тертя. Між регенератором і імпульсною трубкою перебуває найхолодніша точка, яка може бути використана для охолодження, якщо теплі точки теплообміну підтримуються при температурі навколишнього середовища за допомогою водяного або повітряного охолодження.

title: Охолоджувач з імпульсною трубкою

wikitext:
'''Охолоджувач з імпульсною''' '''трубкою''' — холодильна установка, в основі якої лежить принцип роботи двигуна Стірлінга. Його перевага перед [[Двигун Стірлінга|двигуном Стірлінга]] полягає в тому, що в ділянці холодної точки теплообміну відсутні рухомі деталі. Це дає змогу отримати дуже компактні розміри охолоджувача, а досяжна мінімальна температура не обмежується механічним теплом тертя цих частин. За допомогою охолоджувачів з імпульсною трубкою можна досягти температури 1,3 К (= -272 °C).

== Застосування ==
Охолоджувач з імпульсною трубкою використовується у багатьох сферах промисловості, наприклад, під час наукових досліджень, медицині або у військовій справі, де інколи вимагаються надзвичайно низькі температури. Він застосовується для: зрідження газів, охолодження датчиків, котушок надпровідного магнітного поля, квантових комп'ютерних схем, надпровідних схемах у приймальних станціях мобільного зв'язку, низькотемпературних та космічних експериментах. Завдяки своїй незалежності від кріогенних речовин він дуже добре підходить для зовнішнього застосування: у військовій справі для охолодження інфрачервоних датчиків, оптичних датчиків у космічних телескопах або для майбутньої [[Пілотований політ на Марс|пілотованої місії на Марсі]] для скраплення кисню з CO2 у марсіанській атмосфері до прибуття астронавтів.

Охолоджувач з імпульсною трубкою позбавляє кріостати залежності від дорогих кріогенних речовин таких, як гелій або азот для підтримання низьких температур. При цьому він слугує підготовчим етапом для подальших стадій охолодження: випарного охолодження [[Гелій-3|гелію-3]], охолодження сумішшю ізотопів гелію-3, [[Гелій-4|гелію-4]], а також для стадії парамагнітного розмагнічування.

== Історія ==
[[Файл:Ontwikkelingkoeler.jpg|міні| ''Рис. 1:'' Розвиток температур, що досягаються охолоджувачами з імпульсними трубками протягом багатьох років. Темпрература 1,2 К була досягнута у співпраці між двома дослідницькими групами з Гіссена та Ейндховена. Тут додатковим ступенем охолодження слугує надплинний вихровий охолоджувач.]]
За допомогою базового принципу, BPTR (англ. ''Basic Pulse Tube Refrigerator'' — базовий охолоджувач з імпульсною трубкою), представленого в 1963 році В. Е. Гіффордом і Р. К. Лонгсвортом, було досягнуто температури щонайменше 124 К (= −149 °C). Протягом багатьох років різні дослідницькі групи публікували варіації з дедалі вищою ефективністю і нижчими мінімальними температурами. Варіант типу OPTR (англ. ''Orifice Pulse-Tube Refrigerator'' — насадковий охолоджувач з імпульсною трубкою), опублікований у 1984 році, досяг температури 60 К. З іншим варіантом від 1990 року, типу DIPTR (англ. ''Double-Input Pulse-Tube Refrigerator'' —  охолоджувач з імпульсною трубкою з двома входами), а також серіями з двох або трьох охолоджувачів з імпульсними трубками, нарешті вдалося опуститися нижче температури кипіння гелію (менше 4 К). Група дослідників із Гіссена досягла 1,3 К (2004), а разом із групою з Ейндховена — 1,2 К із додатковою стадією охолодження (2005).

У 2003 році в Інституті Вальтера Майснера в Гархінгу в змішаному кріостаті з імпульсною трубкою вдалося досягти температури 4,3 мК без необхідності подачі кріогенних речовин.

== Принцип дії ==

=== Двигун Стірлинга ===
{{Main|Двигун Стірлінга}}
[[Файл:Pulsrohr.svg|міні|320x320пкс|''Рис. 2'' : Побудова імпульсного трубчастого охолоджувача в трьох історичних етапах розвитку. BPTR: Компресор, регенератор, подовжений циліндр та імпульсна трубка утворюють основний принцип. OPTR: буферний об'єм, підключений через форсунку для затримки часу. DIPTR: додатковий байпас для підвищення ефективності. На гарячому (ТЕЦ1+3) та холодному (ТЕЦ2) теплообмінних пунктах відбувається відведення відпрацьованого тепла та виробленого холоду.]]Охолоджувач з імпульсною трубкою працює за принципом двигуна Стірлінга з регенератором, який під час експлуатації періодично стискає і розширює газ, що міститься в балоні і викликає рівномірне періодичне коливання температури газу. Для того, щоб відбувалося просторово спрямоване перенесення тепла, з одного боку газ періодично переміщується поршнем дисплейсера, так що стиснення відбувається в іншому місці, ніж розширення. З іншого боку, у більшості двигунів Стірлінга газ проходить через так званий регенератор — газопроникний матеріал із великою теплоємністю. Це охолоджує газ у стиснутій фазі на шляху до холодного кінця, тим самим він поглинає тепло і нагріває газ у розширеній фазі на шляху до гарячого кінця. Обидві стратегії гарантують, що один кінець буде холоднішим за інший у середньому з плином часу. Якщо тепліший кінець матиме температуру навколишнього середовища, то більш холодний кінець може використовуватися для охолодження..
Охолоджувач з імпульсною трубкою немає рухомих частин, за винятком поршня в часто віддаленому компресорі, який змушує періодично коливатися тиск. Вхідний і вихідний газ проходить через регенератор і надходить у так звану імпульсну трубу, яка є замінником інших рухомих частин двигуна Стірлінга. На іншому кінці імпульсної трубки повітря не може виходити або виходить дуже повільно. Якщо подивитися на об'ємний елемент газу в середині імпульсної трубки при періодичному стисненні, то він рухається вперед-назад відносно нерухомого регенератора. Так Імпульсна трубка діє як поршень і замінює другий рухомий поршень або рухомий регенератор і дісплейсер, які необхідні у двигуні Стірлінга. Однак перенесення тепла відбувається лише за умови тимчасового випередження руху газу за тиском або температурою. Те, що реалізується механічно у двигуні Стірлінга, в охолоджувачі з імпульсною трубкою відбувається завдяки тому, що стінка імпульсної трубки поглинає тепло і природним чином віддає його з невеликою затримкою в часі. Значно більша часова затримка руху газу досягається в насадковому охолоджувачі (OPTR), у якому імпульсна трубка з'єднана через сопло затримки з буферним об'ємом, який заповнюється і спорожняється з деякою інерційністю. Отже, робота двигуна Стірлінга реалізуються без недоліків механічних частин, які протидіють охолодженню за рахунок тертя. Між регенератором і імпульсною трубкою перебуває найхолодніша точка, яка може бути використана для охолодження, якщо теплі точки теплообміну підтримуються при температурі навколишнього середовища за допомогою водяного або повітряного охолодження.

{{без джерел|дата=жовтень 2022}}
{{нк}}
[[Категорія:Холодильна техніка]]


text:
# Пікнік на узбіччі
«Пікні́к на узбі́ччі» — фантастична повість братів Стругацьких. Написана в 1972 році. За мотивами повісті в 1979 році Андрій Тарковський зняв фільм «Сталкер».
Українською повість було перекладено Анатолієм Саганом і Борисом Щавурським в 2007 році (спільна робота видавництв «Навчальна книга — Богдан» і «Веселка», також до книги увійшли повісті «Малюк» і «Хлопець із пекла»).
Події твору відбуваються у вигаданій англомовній країні близько 1970-х років після так званого «Візиту» — прибуття на Землю невідомої чужопланетної цивілізації. Прибульці з'явилися з невідомою метою і так само несподівано зникли, лишивши по собі небезпечні для життя Зони. Науковці роблять дотепне припущення, що це прибуття чужопланетян — такий собі «пікнічок на узбіччі» на якійсь з галактичних трас. «Сміття», яке залишили прибульці, стає предметом полювання науковців, політиків і різноманітних злочинців. Незважаючи на значний ризик, в Зони проникають окремі люди — сталкери, які виносять звідти артефакти, плануючи заробити на цій діяльності.

## Сюжет
Молодий сталкер Редрік Шухарт (Ред) працює в Гармонтській філії Міжнародного інституту позаземних культур (МІПК) лаборантом у молодого російського науковця Кирила Панова. Редрік виносить із Зони «хабар» (артефакти чужопланетян) для МІПК і заробляє на цьому. Панов на час початку подій твору займається дослідженням артефактів «порожняків». Ред, якому подобається Кирило, пропонує Панову вирушити в Зону за «порожняком», баченим навповненим якоюсь субстанцією. Вони разом із другим лаборантом Тендером досягають Зони на транспорті, який називають «калошею». Дорогою Редрік згадує різні місця цієї території та чим вони примітні або небезечні. Вони знаходять розшукуваний артефакт, але Кирило випадково зачіпає спиною якусь сріблясту павутину. Ред стурбований, хоч нічого загрозливого не відбувається. Вони благополучно повертаються із Зони, та за декілька годин Кирило помирає від серцевого нападу. Ред винить себе за те, що не звернув належної уваги на павутину.
Кілька років по тому Шухарт, який доти звільнився з МІПК, стає вільним сталкером. Він має дружину Гуту і дочку Марію, яка народилася мутантом, як часто буває в сталкерів. Він також називає її Мавпочкою за наявність шерсті на тілі. Шухарт зустрічається з іншими сталкерами в барі «Боржч», де довідується про нові пропозиції, в тому числі пошуки заборонених навіть для дослідження артефактів.
Редрік відправляється в Зону з напарником, якого кличуть Стерв'ятником Барбріджем, відомим тим, що покидає інших сталкерів в Зоні. Дорогою назад Барбрідж вступає у субстанцію «відьомський холодець» та калічить собі ноги. Стерв'ятник просить Реда не кидати його, обіцяючи розповісти, де в Зоні лежить Золота Куля, яка здійснює всі бажання. Шухарт не вірить в її існування, проте Барбрідж запевняє, що вже отримав з допомогою Кулі багато чого, зокрема двох здорових дітей, що для сталкерів рідкість. Ред виносить Барбріджа із Зони, хоч і все-одно не вірить його розповідям, переслідуваний якоюсь істотою. Відвідавши ненадовго сім'ю, Ред іде до скупників «хабару», де виявляється, що один з артефактів досі ніким небачений. Від дочки Бербріджа він дізнається, що тому не вдалося врятувати ноги. Того ж дня Реду назначає в «Боржчі» зустріч Річард Нунан, поставник обладнання до інституту, але Шухарт потрапляє в засідку, його заарештовують і засуджують до кількох років в'язниці за незаконні проникнення до Зони і винесення з неї предметів.
За кілька років Нунан з дослідниками Зони обговорює практичне використання артефактів прибульців. Гута висловлює думку, що через дітей сталкерів прибульці вторгаються у суспільство людей, змінюючи їх. Редерік, відсидівши термін, виходить на свободу. Його дочка доти перестала розуміти, що відбувається навколо. Ред вирішує вилікувати її, знайшовши Золоту Кулю. Барбрідж із вдячності за порятунок дає йому карту і просить аби Ред заодно повернув йому ноги.
Шухарт вирушає до Зони із сином Барбріджа Артуром, після того як той просить взяти його з собою. Відомо, що шлях перекриває пастка «м'ясорубка», аби перейти її одна людина повинна принести в жертву іншу. Вибираючи між порятунком дочки і життям Артура, Ред відмовляє його, але той настоює на подорожі в Зону. Вони знаходять Золоту Кулю, Артур біжить до неї зі словами «Щастя всім!.. Задарма!.. Скільки завгодно щастя!.. Усі збирайтеся сюди!.. Вистачить усім!.. Ніхто не піде обділений!.. Задарма!.. Щастя! Задарма!..» та гине в «м'ясорубці».
Дорога стає вільною, але Ред усвідомлює, що не знає, чого він дійсно хоче попросити в Золотої Кулі. Він промовляє до Кулі останні слова Артура: «Щастя для всіх, задарма, і нехай ніхто не піде обділений!»

## Герої твору
- Алоїз Макно — уповноважений агент Бюро еміграції. Проводив агітацію серед жителів міста Гармонт на те, щоб вони поїхали з околиць Зони. При цьому Бюро забезпечувало гармонтцям працезайнятість і можливість вчитися. Із встановленням залежності кількості емігрантів із Зон в окремих регіонах зі збільшенням кількості природних і техногенних катастроф, еміграцію заборонили.
- Артур Барбридж — молодший син сталкера Стерв'ятника Барбриджа. Народився цілком здоровим, що рідкість для дітей сталкерів. Як і батько має тягу до Зони, але відрізняється від вкрай цинічного і прагматичного батька наївністю.
- Батько Редріка Шухарта — колишній працівник заводу, покійний. У повісті він з'являється наприкінці книги — при згадуванні про дитинство Редріка та як ожилий мрець.
- Бенні — викидайло в будинку розпусти Річарда Г. Нунана.
- Гарріс — друг Нунана, ймовірно працівник МІПК.
- Гута Шухарт — дружина Реда Шухарта.
- Гуталін — анти-сталкер, скуповує артефакти та відносить їх назад до Зони. Координатор угрупування анти-сталкерів «Войовничі Ангели».
- Джеймс Каттерфілд, М'ясник — хірург, світило свого штату. Перший у світі лікар — спеціаліст із захворювань людини, пов'язаних із Зонами. Зміг добитися цього, вивчаючи на покалічених сталкерах невідомі раніше хвороби, спотворення і пошкодження людського організму. Плату брав не тільки грошима, але й «хабаром», котрий використовував у своїй медицині.
- Діна Барбридж — старша донька Стерв'ятника Барбриджа. Народилася цілком здоровою, що рідкість для дітей сталкерів. Відрізняється ідеальною фігурою та зовнішністю.
- Доктор Валентин Пільман — дослідник феноменів зони, нобелівський лауреат, першовідкривач «радіанту Пільмана», який вказує на зв'язок Зон із зіркою Денеб.
- Доктор Кирило Панов — російський дослідник, котрий довів, що «порожняк» це магнітна пастка, свого роду контейнер. Трагічно загинув після попадання у «Срібну павутину» від розриву серця.
- Доктор Сем Дуглас — співробітник МІПК. Загинув за невідомих обставин через 13 років після Візиту. На нього Кирилом «звалюється» інформування про місцезнаходження «повного порожняка», щоб зняти з Редріка Шухарта підозру в тому, що той є практикуючим сталкером.
- Ернест — бармен у власному закладі «Боржч», один зі скупників артефактів.
- Капітан Віллі Херцог (Кабан) — начальник охорони інституту.
- Капітан Квотерблад — військовий, займається розшукуванням і арештом усіх, хто незаконно займається сталкерством. Через нього, зокрема, був двічі арештований і ув'язнений Редрік Шухарт.
- Кістлявий Філ — скупник артефактів.
- Кома — вчитель арифметики, жив у Чумному кварталі ще до Візиту та став його свідком і, власне, жертвою — захворів на чумку.
- Лаборант Бойд — знайомий Валентина Пільмана. Брав участь у розтині живих покійників.
- Мадам — у будинку розпусти Річарда Нунана.
- Марія Шухарт, «Мавпочка»— донька Редріка Шухарта, мутантка, яка відрізняється від нормальних людей хутром на тілі та повністю темними, без білків, очима. Згодом, коли вона підростає то, за висновком хірурга М'ясника, вона взагалі не людина.
- Мосол Катюша, Рафаель — управитель будинку розпусти Річарда Г. Нунана. В його обов'язки також входило скупати хабар у «приручених» молодих сталкерів, а також спостерігати за діями сталкерів-ветеранів.
- Пан Лемхен — співробітник таємної служби, бос Річарда Нунана.
- Річард Герберт Нунан — представник поставників електронного спорядження при Гармонтському філіалі МІВК, власник будинку розпусти, насправді — агент таємної служби, яка слідкує за сталкерами.
- Редрік Шухарт — центральний герой твору, сталкер з дитинства.
- Розалія — дружина Ернеста.
- Сержант Луммер — помічник Херцога.
- Стерв'ятник Барбридж — один з перших сталкерів. Початкове псевдо — Моцак. Псевдо «Стерв'ятник» він отримав за те, що жертвував життями своїх колег задля досягнення власних цілей. Йому належить знахідка унікального артефакту — «Золотої Кулі».
- Тендер — другий лаборант доктора Панова.
- Мажордом — у домі Редріка Шухарта.
- Ховрах, Красунчик Діксон — колишній сталкер, який потрапив у так звану «м'ясорубку», і єдиний, котрий вижив після цього. У покаліченому стані був винесений із Зони Стерв'ятником Барбриджем, за що, як наслідок, був йому довічно вдячний і працював в його домі слугою.
- Хрипатий Х'ю — скупник артефактів
- інші сталкери: Боб Горила, Гугнявий Гереш, Кактус (Джонатан Майлз), Каллоген, Карлик Цмиг, Креон-Мальтієць, Курча Цапфа, Ліндон-Коротун, Маслакуватий Ісхак, Носатий Бен-Галеві, Остін, Піт Болячка, Пудель, Ражба, Слизняк, Стефан Норман (Очкарик), Щасливчик Картер, Фараон Банкер, Хлюст.

## Світ Зони
Зони є місцевостями на Землі, які виникли внаслідок так званого Візиту чужопланетян. Всього налічується шість Зон, розміщених на лінії, що вказує на зв'язок із зіркою Денеб. Зони охороняються військовими, офіційно на територію можна потрапити крізь «передзонник» біля філії Інституту Позаземних Культур.
Територія Зони, принаймні біля Гармонту, чітко окреслена, її вплив не поширюється далі невидимої межі. Разом з тим було помічено, що в місцях проживання переселенців з Гармонту, котрі пережили Візит, зростає кількість природних і техногенних катастроф. Міські квартали, які опинилися в межах Зони, на час дії повісті частково заросли рослинністю. Після Візиту в окремих кварталах поширювалися невідомі хвороби, наприклад, «чумка», від якої злазила шкіра та нігті, або поширювалася сліпота. За свідченнями очевидців це супровджувалося спалахами і гуркотом невідомого походження.
Від часу Візиту в Зонах лишилися об'єкти, які по-різному впливали на людей, серед яких як смертельно небезпечні, так і корисні. До прикладу, «етаки» люди стали використовувати як «вічні батарейки», а «чорні бризки» знайшли застосування в ювелірній справі. Декотрі знахідки порушують відомі закони фізики. Так «біле кільце», будучи розкрученим, більше ніколи не припиняє свого руху, поки його не зупинити силою. «Відьмин холодець» перетворює майже все, із чим стикається, в самого себе. Окрім того в Зоні зустрічають тіні, спрямовані проти джерела світла, дивні звуки та інші непоясненні явища.
У Зоні не зафіксовано шкідливої радіації чи мутагенів, але діти тих, хто довго перебував у Зоні, народжуються із відхиленнями. Також у повісті згадується про фізичний вплив і на самих відвідувачів, але не зазначається який саме.
Декотрі герої повісті, такі як Нунан, припускали, що прибульці й земляни знаходяться в стані контакту через Зони. Йому ж належить термін «пікнік на узбіччі».
|  | Пікнік. Уявіть собі: ліс, путівець, галявина. З путівця на галяву з’їжджає машина, з машини вивантажуються молоді люди, пляшки, кошики з провізією, дівчата, транзистори, фотокіноапарати... Розпалюється багаття, ставляться намети, вмикається музика. А вранці вони їдуть. Звірі, птахи і комахи, які всю ніч із жахом спостерігали за подіями, виповзають зі своїх сховків. І що ж вони бачать? На траву понатікало автолу, розлився бензин, розкидані непотрібні свічки і масляні фільтри. Валяється дрантя, перегорілі лампочки, хтось загубив розвідного ключа. Від протекторів лишилася грязюка, налипла на якомусь незнаному болоті... ну і, самі розумієте, сліди багаття, недогризки яблук, цукеркові обгортки, консервні бляшанки, порожні пляшки, чийсь носовичок, чийсь складаний ніж, старі, подерті газети, монетки, зів’ялі квіти з інших галявин... |

Висловлювалися думки і що контакту як такого не було, а чужопланетяни закинули на Землю контейнери із взірцями своєї матеріальної культури, очікуючи від землян на відповідь.

## Історія написання і видання
Ідея повісті, за спогадами авторів, зародилася в лютому 1970 року. Твір було написано в 1971 році з січня по листопад. Початок публікувався в журналі «Аврора» 1972 року. Уривок також було опубліковано в складі 25-го тому «Бібліотеки сучасної фантастики» (1973). Роман крім того публікувався частинами в газеті «Молодь Естонії» (Таллінн) з грудня 1977 по лютий 1978 років.
Договір на публікацію повного тексту в книзі було укладено з видавництвом «Молода гвардія» ще в 1972 році, але «Пікнік на узбіччі» вийшов у складі збірки «Непризначення зустрічі» тільки в 1980 році. Цей варіант зазнав змін у назвах (наприклад, назву міста «Гармонт» було змінено на «Мармонт», назву групи сталкерів «Варр»  — на «Віяло» і т. д.), прибрано грубі вислови і додано наукове обґрунтування явищ Зони.
Згодом роман був опублікований в 1984 році в збірнику «За мільярд років до кінця світу» за текстом журнальної публікації і в 1988 році в збірнику «Повісті».
У 1989 році у видавництві «Юридична література» вийшов двома виданнями під різними обкладинками авторський збірник з «Пікнік на узбіччі», текст якого значно відрізнявся від усіх раніше і згодом опублікованих варіантів — це було обумовлено тим, що Аркадій Стругацький (ймовірно, помилково) передав у видавництво один з чорнових варіантів.
Найбільш близький до авторського задуму текст вийшов у повному зібранні творів, започаткованому московським видавництвом «Текст» у 1991 році, в книжковій серії «Світи братів Стругацьких» (1997).

### Сталкер-означення
Стругацькі вперше в російській літературі застосували слово «сталкер». В англійській мові воно походить від «to stalk» — «скрадатися», а в сучасних словниках — «прокрадатися на чужу територію». Також сталкерами називають тих, хто переслідує інших людей з метою психічного тиску.
При плануванні твору Редріка Шухарта та його «колег» брати Стругацькі називали «старателями» і «траперами», поняття «сталкер» було застосовано вже при написанні. За спогадами авторів, вони взяли це слово не зі словника, а з роману Р. Кіплінга «Відчайдушна компанія» про школярів кінця XIX — початку XX століть. Їхнім ватажком був хитромудрий розбишака на прізвисько Сталкі.

## Адаптації та відгук у світовій культурі

### Кіно й телебачення
- «Візит з космосу» (чеськ. Návštěva z Vesmíru, 1977) — чехословацький телевізійний мінісеріал. Після прем'єри копії стрічки вилучила цензура[9].
- «Сталкер» (1979) — фільм режисера Андрія Тарковського за мотивами повісті «Пікнік на узбіччі».
- «Анігіляція» (2018) — фільм, заснований на однойменній книзі Джеффа Вандермеєра, проте критики побачили паралелі й з «Пікніком на узбіччі». Зображає експедицію групи дослідниць до аномальної зони на узбережжі США, виниклої після падіння метеорита[10][11][12].
- «Пікнік на узбіччі» (2016) — телесеріал американського кабельного каналу WGN America. Було випущено лише пілотний епізод[13].

### Театр
- «Пікнік на узбіччі» (рос. Пикник на обочине) — радіоспектакль 1990 року. Відрізняється від оригіналу зміненими іменами, як у варіанті повісті 1980 року.

### Ігри
- S.T.A.L.K.E.R. — серія відеоігор, розроблена українською компанією GSC Game World, яка використовує подібний до використаного в повісті антураж та ідеї. Започаткована грою S.T.A.L.K.E.R.: Тінь Чорнобиля в 2007 році.
- STALKER RPG (2008) — настільна рольова гра від Burger Games, видана у 2008 році[14].
- The Final Station (2016) — інді-відеогра студії Do My Best, сюжет якої посилається на різні твори братів Стругацьких. Мета гри — доставити пасажирів поїзда через аномальну зону в Східній Європі[15]
- Zona Alfa (2020) — настільна гра від Osprey Publishing, в якій належить шукати артефакти в аномальній зоні, розташованій у Східній Європі[16].

## Переклади українською
- Борис та Аркадій Стругацькі. Малюк. Пікнік на узбіччі. Хлопець із пекла (повісті). Переклад з російської: Анатолій Саган; За загальною редакцією Бориса Щавурського. Тернопіль: Навчальна книга — Богдан; Київ: Веселка, 2007. — 368 с. — (Бібліотека світової літератури для дітей у 100 томах «Світовид». Серія третя. Література XX століття.) ISBN 966-692-283-5 (серія «Бібліотека світової літератури для дітей у 100 томах „Світовид“») ISBN 966-692-715-2 (Вид. «Навчальна книга — Богдан») ISBN 966-01-0425-1 (Вид. «Веселка»)
  - (окремими книжками) Борис та Аркадій Стругацькі. Пікнік на узбіччі. Переклад з російської: Анатолій Саган; За загальною редакцією Бориса Щавурського. Тернопіль: Навчальна книга — Богдан 2011. 240 с. (серія «Горизонти фантастики»). ISBN 978-966-10-2118-0 (серія). — ISBN 978-966-10-1395-6

title: Пікнік на узбіччі

wikitext:
{{Літературний твір
|Назва = Пікнік на узбіччі
|Назва мовою оригіналу = Пикник на обочине
|Зображення = Roadside picknick.jpg
|Опис до зображення = Обкладинка українського видання роману
|Жанр = Наукова фантастика
|Автор = <!--[[Брати Стругацькі|Аркадій та Борис Стругацькі]]-->
|Мова оригіналу = російська мова
|Написаний = [[1972 у літературі|1972]]
|Публікація = [[1980]]
|Окреме видання =
|ISBN =
|Переклад = Анатолій Саган, Борис Щавурський
|публікація_українською_мовою = 2007
}}
'''«Пікні́к на узбі́ччі»''' — [[фантастика|фантастична]] [[повість]] [[Стругацькі Аркадій та Борис|братів Стругацьких]]. Написана в [[1972]] році. За мотивами повісті в [[1979]] році [[Андрій Тарковський]] зняв [[фільм]] «[[Сталкер (фільм)|Сталкер]]».

Українською повість було перекладено Анатолієм Саганом і Борисом Щавурським в 2007 році (спільна робота видавництв «[[Богдан (видавництво)|Навчальна книга — Богдан]]» і «[[Веселка (видавництво)|Веселка]]», також до книги увійшли повісті «[[Малюк (повість)|Малюк]]» і «[[Хлопець із пекла]]»)<ref name=":1" />.

Події твору відбуваються у вигаданій англомовній країні близько 1970-х років після так званого «[[Перший контакт (фантастика)|Візиту]]» — прибуття на Землю невідомої чужопланетної цивілізації. Прибульці з'явилися з невідомою метою і так само несподівано зникли, лишивши по собі небезпечні для життя Зони. Науковці роблять дотепне припущення, що це прибуття чужопланетян — такий собі «пікнічок на узбіччі» на якійсь з галактичних трас. «Сміття», яке залишили прибульці, стає предметом полювання науковців, політиків і різноманітних злочинців. Незважаючи на значний ризик, в Зони проникають окремі люди — сталкери, які виносять звідти [[артефакт]]и, плануючи заробити на цій діяльності.

== Сюжет ==
Молодий сталкер Редрік Шухарт (Ред) працює в Гармонтській філії Міжнародного інституту позаземних культур (МІПК) лаборантом у молодого російського науковця Кирила Панова. Редрік виносить із Зони «хабар» ([[артефакт]]и чужопланетян) для МІПК і заробляє на цьому. Панов на час початку подій твору займається дослідженням артефактів «порожняків». Ред, якому подобається Кирило, пропонує Панову вирушити в Зону за «порожняком», баченим навповненим якоюсь субстанцією. Вони разом із другим лаборантом Тендером досягають Зони на транспорті, який називають «калошею». Дорогою Редрік згадує різні місця цієї території та чим вони примітні або небезечні. Вони знаходять розшукуваний артефакт, але Кирило випадково зачіпає спиною якусь сріблясту павутину. Ред стурбований, хоч нічого загрозливого не відбувається. Вони благополучно повертаються із Зони, та за декілька годин Кирило помирає від серцевого нападу. Ред винить себе за те, що не звернув належної уваги на павутину.

Кілька років по тому Шухарт, який доти звільнився з МІПК, стає вільним сталкером. Він має дружину Гуту і дочку Марію, яка народилася мутантом, як часто буває в сталкерів. Він також називає її Мавпочкою за наявність шерсті на тілі. Шухарт зустрічається з іншими сталкерами в барі «Боржч», де довідується про нові пропозиції, в тому числі пошуки заборонених навіть для дослідження артефактів.

Редрік відправляється в Зону з напарником, якого кличуть Стерв'ятником Барбріджем, відомим тим, що покидає інших сталкерів в Зоні. Дорогою назад Барбрідж вступає у субстанцію «відьомський холодець» та калічить собі ноги. Стерв'ятник просить Реда не кидати його, обіцяючи розповісти, де в Зоні лежить Золота Куля, яка здійснює всі бажання. Шухарт не вірить в її існування, проте Барбрідж запевняє, що вже отримав з допомогою Кулі багато чого, зокрема двох здорових дітей, що для сталкерів рідкість. Ред виносить Барбріджа із Зони, хоч і все-одно не вірить його розповідям, переслідуваний якоюсь істотою. Відвідавши ненадовго сім'ю, Ред іде до скупників «хабару», де виявляється, що один з артефактів досі ніким небачений. Від дочки Бербріджа він дізнається, що тому не вдалося врятувати ноги. Того ж дня Реду назначає в «Боржчі» зустріч Річард Нунан, поставник обладнання до інституту, але Шухарт потрапляє в засідку, його заарештовують і засуджують до кількох років в'язниці за незаконні проникнення до Зони і винесення з неї предметів.

За кілька років Нунан з дослідниками Зони обговорює практичне використання артефактів прибульців. Гута висловлює думку, що через дітей сталкерів прибульці вторгаються у суспільство людей, змінюючи їх. Редерік, відсидівши термін, виходить на свободу. Його дочка доти перестала розуміти, що відбувається навколо. Ред вирішує вилікувати її, знайшовши Золоту Кулю. Барбрідж із вдячності за порятунок дає йому карту і просить аби Ред заодно повернув йому ноги.

Шухарт вирушає до Зони із сином Барбріджа Артуром, після того як той просить взяти його з собою. Відомо, що шлях перекриває пастка «м'ясорубка», аби перейти її одна людина повинна принести в жертву іншу. Вибираючи між порятунком дочки і життям Артура, Ред відмовляє його, але той настоює на подорожі в Зону. Вони знаходять Золоту Кулю, Артур біжить до неї зі словами «Щастя всім!.. Задарма!.. Скільки завгодно щастя!.. Усі збирайтеся сюди!.. Вистачить усім!.. Ніхто не піде обділений!.. Задарма!.. Щастя! Задарма!..» та гине в «м'ясорубці».

Дорога стає вільною, але Ред усвідомлює, що не знає, чого він дійсно хоче попросити в Золотої Кулі. Він промовляє до Кулі останні слова Артура: «Щастя для всіх, задарма, і нехай ніхто не піде обділений!»

== Герої твору ==
* '''Алоїз Макно''' — уповноважений агент Бюро еміграції. Проводив агітацію серед жителів міста Гармонт на те, щоб вони поїхали з околиць Зони. При цьому Бюро забезпечувало гармонтцям працезайнятість і можливість вчитися. Із встановленням залежності кількості емігрантів із Зон в окремих регіонах зі збільшенням кількості природних і техногенних катастроф, еміграцію заборонили.
* '''Артур Барбридж''' — молодший син сталкера Стерв'ятника Барбриджа. Народився цілком здоровим, що рідкість для дітей сталкерів. Як і батько має тягу до Зони, але відрізняється від вкрай цинічного і прагматичного батька наївністю.
* '''Батько Редріка Шухарта''' — колишній працівник заводу, покійний. У повісті він з'являється наприкінці книги — при згадуванні про дитинство Редріка та як ожилий мрець.
* '''Бенні''' — викидайло в будинку розпусти Річарда Г. Нунана.
* '''Гарріс''' — друг Нунана, ймовірно працівник МІПК.
* '''Гута Шухарт''' — дружина Реда Шухарта.
* '''Гуталін''' — анти-сталкер, скуповує артефакти та відносить їх назад до Зони. Координатор угрупування анти-сталкерів «Войовничі Ангели».
* '''Джеймс Каттерфілд, М'ясник''' — хірург, світило свого штату. Перший у світі лікар — спеціаліст із захворювань людини, пов'язаних із Зонами. Зміг добитися цього, вивчаючи на покалічених сталкерах невідомі раніше хвороби, спотворення і пошкодження людського організму. Плату брав не тільки грошима, але й «хабаром», котрий використовував у своїй медицині.
* '''Діна Барбридж''' — старша донька Стерв'ятника Барбриджа. Народилася цілком здоровою, що рідкість для дітей сталкерів. Відрізняється ідеальною фігурою та зовнішністю.
* '''Доктор Валентин Пільман''' — дослідник феноменів зони, нобелівський лауреат, першовідкривач «радіанту Пільмана», який вказує на зв'язок Зон із зіркою Денеб.
* '''Доктор Кирило Панов''' — російський дослідник, котрий довів, що «порожняк» це магнітна пастка, свого роду контейнер. Трагічно загинув після попадання у «Срібну павутину» від розриву серця.
* '''Доктор Сем Дуглас''' — співробітник МІПК. Загинув за невідомих обставин через 13 років після Візиту. На нього Кирилом «звалюється» інформування про місцезнаходження «повного порожняка», щоб зняти з Редріка Шухарта підозру в тому, що той є практикуючим сталкером.
* '''Ернест''' — бармен у власному закладі «Боржч», один зі скупників артефактів.
* '''Капітан Віллі Херцог (Кабан)''' — начальник охорони інституту.
* '''Капітан Квотерблад''' — військовий, займається розшукуванням і арештом усіх, хто незаконно займається сталкерством. Через нього, зокрема, був двічі арештований і ув'язнений Редрік Шухарт.
* '''Кістлявий Філ''' — скупник артефактів.
* '''Кома''' — вчитель арифметики, жив у Чумному кварталі ще до Візиту та став його свідком і, власне, жертвою — захворів на чумку.
* '''Лаборант Бойд''' — знайомий Валентина Пільмана. Брав участь у розтині живих покійників.
* '''Мадам''' — у будинку розпусти Річарда Нунана.
* '''Марія Шухарт, «Мавпочка»'''— донька Редріка Шухарта, мутантка, яка відрізняється від нормальних людей хутром на тілі та повністю темними, без білків, очима. Згодом, коли вона підростає то, за висновком хірурга М'ясника, вона взагалі не людина.
* '''Мосол Катюша, Рафаель''' — управитель будинку розпусти Річарда Г. Нунана. В його обов'язки також входило скупати хабар у «приручених» молодих сталкерів, а також спостерігати за діями сталкерів-ветеранів.
* '''Пан Лемхен''' — співробітник таємної служби, бос Річарда Нунана.
* '''Річард Герберт Нунан''' — представник поставників електронного спорядження при Гармонтському філіалі МІВК, власник будинку розпусти, насправді — агент таємної служби, яка слідкує за сталкерами.
* '''Редрік Шухарт''' — центральний герой твору, сталкер з дитинства.
* '''Розалія''' — дружина Ернеста.
* '''Сержант Луммер''' — помічник Херцога.
* '''Стерв'ятник Барбридж''' — один з перших сталкерів. Початкове псевдо — Моцак. Псевдо «Стерв'ятник» він отримав за те, що жертвував життями своїх колег задля досягнення власних цілей. Йому належить знахідка унікального артефакту — «Золотої Кулі».
* '''Тендер''' — другий лаборант доктора Панова.
* '''Мажордом''' — у домі Редріка Шухарта.
* '''Ховрах, Красунчик Діксон''' — колишній сталкер, який потрапив у так звану «м'ясорубку», і єдиний, котрий вижив після цього. У покаліченому стані був винесений із Зони Стерв'ятником Барбриджем, за що, як наслідок, був йому довічно вдячний і працював в його домі слугою.
* '''Хрипатий Х'ю''' — скупник артефактів
* '''інші сталкери:''' Боб Горила, Гугнявий Гереш, Кактус (Джонатан Майлз), Каллоген, Карлик Цмиг, Креон-Мальтієць, Курча Цапфа, Ліндон-Коротун, Маслакуватий Ісхак, Носатий Бен-Галеві, Остін, Піт Болячка, Пудель, Ражба, Слизняк, Стефан Норман (Очкарик), Щасливчик Картер, Фараон Банкер, Хлюст.

== Світ Зони ==
Зони є місцевостями на Землі, які виникли внаслідок так званого Візиту чужопланетян. Всього налічується шість Зон, розміщених на лінії, що вказує на зв'язок із зіркою [[Денеб]]. Зони охороняються військовими, офіційно на територію можна потрапити крізь «передзонник» біля філії Інституту Позаземних Культур.

Територія Зони, принаймні біля Гармонту, чітко окреслена, її вплив не поширюється далі невидимої межі. Разом з тим було помічено, що в місцях проживання переселенців з Гармонту, котрі пережили Візит, зростає кількість природних і техногенних катастроф. Міські квартали, які опинилися в межах Зони, на час дії повісті частково заросли рослинністю. Після Візиту в окремих кварталах поширювалися невідомі хвороби, наприклад, «чумка», від якої злазила шкіра та нігті, або поширювалася сліпота. За свідченнями очевидців це супровджувалося спалахами і гуркотом невідомого походження.

Від часу Візиту в Зонах лишилися об'єкти, які по-різному впливали на людей, серед яких як смертельно небезпечні, так і корисні. До прикладу, «етаки» люди стали використовувати як «вічні батарейки», а «чорні бризки» знайшли застосування в ювелірній справі. Декотрі знахідки порушують відомі закони фізики. Так «біле кільце», будучи розкрученим, більше ніколи не припиняє свого руху, поки його не зупинити силою. «Відьмин холодець» перетворює майже все, із чим стикається, в самого себе. Окрім того в Зоні зустрічають тіні, спрямовані проти джерела світла, дивні звуки та інші непоясненні явища.

У Зоні не зафіксовано шкідливої радіації чи мутагенів, але діти тих, хто довго перебував у Зоні, народжуються із відхиленнями. Також у повісті згадується про фізичний вплив і на самих відвідувачів, але не зазначається який саме.

Декотрі герої повісті, такі як Нунан, припускали, що прибульці й земляни знаходяться в стані контакту через Зони. Йому ж належить термін «пікнік на узбіччі».

{{Цитата|Пікнік. Уявіть собі: ліс, путівець, галявина. З путівця на галяву з’їжджає машина, з машини вивантажуються молоді люди, пляшки, кошики з провізією, дівчата, транзистори, фотокіноапарати... Розпалюється багаття, ставляться намети, вмикається музика. А вранці вони їдуть. Звірі, птахи і комахи, які всю ніч із жахом спостерігали за подіями, виповзають зі своїх сховків. І що ж вони бачать? На траву понатікало автолу, розлився бензин, розкидані непотрібні свічки і масляні фільтри. Валяється дрантя, перегорілі лампочки, хтось загубив розвідного ключа. Від протекторів лишилася грязюка, налипла на якомусь незнаному болоті... ну і, самі розумієте, сліди багаття, недогризки яблук, цукеркові обгортки, консервні бляшанки, порожні пляшки, чийсь носовичок, чийсь складаний ніж, старі, подерті газети, монетки, зів’ялі квіти з інших галявин...}}

Висловлювалися думки і що контакту як такого не було, а чужопланетяни закинули на Землю контейнери із взірцями своєї матеріальної культури, очікуючи від землян на відповідь<ref name=":1">{{Cite book|title = «Малюк. пікнік на узбіччі. Хлопець з пекла»|last = |first = |year = 2007|publisher = Навчальна книга — Богдан|location = Тернопіль|pages = |language = |isbn = ISBN 966-692-715-2}}</ref>.

== Історія написання і видання ==
Ідея повісті, за спогадами авторів, зародилася в лютому 1970 року. Твір було написано в 1971 році з січня по листопад<ref name=":0">{{Cite web|title = Вспоминает Борис Натанович Стругацкий. Медиа-архив Андрей Тарковский|url = http://www.tarkovskiy.su/texty/hr-stalker/Boris.html|website = www.tarkovskiy.su|accessdate = 2015-08-21|archive-date = 24 вересня 2015|archive-url = https://web.archive.org/web/20150924113231/http://www.tarkovskiy.su/texty/hr-stalker/Boris.html}}</ref>. Початок публікувався в журналі «Аврора» 1972 року. Уривок також було опубліковано в складі 25-го тому «Бібліотеки сучасної фантастики» (1973)<ref>{{Cite book|title = Библиотека современной фантастики. Том 25. Антология|last = Емцев|first = Михаил|year = 1973|publisher = Молодая гвардия|location = Москва|pages = 112-151|language = |isbn = }}</ref>. Роман крім того публікувався частинами в газеті «Молодь Естонії» ([[Таллінн]]) з грудня 1977 по лютий 1978 років.

Договір на публікацію повного тексту в книзі було укладено з видавництвом «Молода гвардія» ще в 1972 році, але «Пікнік на узбіччі» вийшов у складі збірки «Непризначення зустрічі» тільки в 1980 році. Цей варіант зазнав змін у назвах (наприклад, назву міста «Гармонт» було змінено на «Мармонт», назву групи сталкерів «Варр»  — на «Віяло» і т. д.), прибрано грубі вислови і додано наукове обґрунтування явищ Зони.

Згодом роман був опублікований в 1984 році в збірнику «За мільярд років до кінця світу» за текстом журнальної публікації і в 1988 році в збірнику «Повісті».

У 1989 році у видавництві «Юридична література» вийшов двома виданнями під різними обкладинками авторський збірник з «Пікнік на узбіччі», текст якого значно відрізнявся від усіх раніше і згодом опублікованих варіантів — це було обумовлено тим, що Аркадій Стругацький (ймовірно, помилково) передав у видавництво один з чорнових варіантів<ref>{{Cite book|title = Неизвестные Стругацкие|last = Бондаренко|first = Светлана|year = 2006|publisher = АСТ|location = Москва|pages = |language = |isbn = }}</ref>.

Найбільш близький до авторського задуму текст вийшов у повному зібранні творів, започаткованому московським видавництвом «Текст» у 1991 році, в книжковій серії «Світи братів Стругацьких» (1997)<ref>{{Cite book|title = Пикник на обочине. Отель «У погибшего альпиниста». Улитка на склоне|last = |first = Аркадий и Борис Стругацкие|year = 1997|publisher = АСТ, Terra Fantastica|location = Москва|pages = |language = |isbn = |series = Миры братьев Стругацких, т. 7}}</ref>.

=== Сталкер-означення ===
Стругацькі вперше в російській літературі застосували слово «сталкер». В англійській мові воно походить від «to stalk» — «скрадатися», а в сучасних словниках — «прокрадатися на чужу територію». Також сталкерами називають тих, хто переслідує інших людей з метою психічного тиску.

При плануванні твору Редріка Шухарта та його «колег» брати Стругацькі називали «старателями» і «траперами», поняття «сталкер» було застосовано вже при написанні. За спогадами авторів, вони взяли це слово не зі словника, а з роману Р. Кіплінга «Відчайдушна компанія» про школярів кінця XIX — початку XX століть. Їхнім ватажком був хитромудрий розбишака на прізвисько Сталкі<ref name=":0" />.

== Адаптації та відгук у світовій культурі ==

=== Література ===
Одне з перших у літературі порівнянь Зони з [[Чорнобильська зона відчуження|Чорнобильською зоною відчуження]] зробив український письменник [[Щербак Юрій Миколайович|Юрій Щербак]] у повісті «Чорнобиль» 1987 року. Повість Щербака при цьому описує реальні події при ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС.

* [[S.T.A.L.K.E.R. (серія)|'''S.T.A.L.K.E.R.''']] — літературна серія, заснована на однойменній серії відеоігор.
* '''«{{iw|Otherside Picnic}}»''' ({{lang-ja|裏世界ピクニック}}, {{lang-uk|Пікнік на тому боці}}) — японська серія [[Юрі (жанр)|юрійних]] романів (2017—2021) і [[Манґа|манґи]] (2021-), яка описує подорожі групи дівчат до паралельного світу, в якому втілюються [[міські легенди]] та [[Кріпі-паста|кріпіпаста]]<ref>{{Cite web|title=ガンガンONLINE|url=https://www.ganganonline.com/|website=www.ganganonline.com|accessdate=2021-07-19|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719105828/https://www.ganganonline.com/}}</ref>. Екранізована як аніме-серіал в 2019 році<ref>{{Cite web|title=How Otherside Picnic Breaks the Yuri Genre Mold|url=https://www.cbr.com/otherside-picnic-breaks-yuri-genre-mold/|website=CBR|date=2021-01-10|accessdate=2021-07-19|language=en-US|archive-date=11 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210111222958/https://www.cbr.com/otherside-picnic-breaks-yuri-genre-mold/}}</ref><ref>{{Cite web|title=Stalkers against ghosts: what is known about the anime based on the story of the Strugatsky brothers "Roadside Picnic" {{!}} tellerreport.com|url=https://www.tellerreport.com/life/2020-09-11-stalkers-against-ghosts--what-is-known-about-the-anime-based-on-the-story-of-the-strugatsky-brothers-%22roadside-picnic%22.SkjlSHVKND.html|website=www.tellerreport.com|accessdate=2021-07-19|language=en|last=Anonym|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114141/https://www.tellerreport.com/life/2020-09-11-stalkers-against-ghosts--what-is-known-about-the-anime-based-on-the-story-of-the-strugatsky-brothers-%22roadside-picnic%22.SkjlSHVKND.html}}</ref>.

=== Кіно й телебачення ===
* '''«Візит з космосу»''' ({{lang-cs|Návštěva z Vesmíru}}, 1977) — чехословацький телевізійний [[мінісеріал]]. Після прем'єри копії стрічки вилучила цензура<ref>{{Citation|title=Návštěva z vesmíru (1977)|url=https://www.csfd.cz/film/320117-navsteva-z-vesmiru/prehled/|accessdate=2021-07-19|language=cs-CZ|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114141/https://www.csfd.cz/film/320117-navsteva-z-vesmiru/prehled/}}</ref>.
* [[Сталкер (фільм)|'''«Сталкер»''']] (1979) — фільм режисера [[Андрій Тарковський|Андрія Тарковського]] за мотивами повісті «Пікнік на узбіччі».
* '''«[[Анігіляція (фільм)|Анігіляція]]»''' (2018) — фільм, заснований на однойменній книзі [[Джефф Вандермеєр|Джеффа Вандермеєра]], проте критики побачили паралелі й з «Пікніком на узбіччі». Зображає експедицію групи дослідниць до аномальної зони на узбережжі США, виниклої після падіння метеорита<ref>{{Cite web|title=What Annihilation learned from Andrei Tarkovsky’s Soviet sci-fi classics|url=https://www.avclub.com/what-annihilation-learned-from-andrei-tarkovsky-s-sovie-1819005171|website=The A.V. Club|accessdate=2021-07-19|language=en-us|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114142/https://www.avclub.com/what-annihilation-learned-from-andrei-tarkovsky-s-sovie-1819005171}}</ref><ref>{{Cite web|title=Fear and Loathing in the Zone: ‘Annihilation’s’ Dreamy ‘Death Drive’, PopMatters|url=https://www.popmatters.com/annihilation-fear-and-loathing-2573291244.html|website=PopMatters|accessdate=2021-07-19|language=en-US|first=Alex|last=Lindstrom|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114151/https://www.popmatters.com/annihilation-fear-and-loathing-2573291244.html}}</ref><ref>{{Cite web|title=Roadside Picnic: Russian SF classic with parallels to Vandermeer’s Area X {{!}} Fantasy Literature: Fantasy and Science Fiction Book and Audiobook Reviews|url=http://www.fantasyliterature.com/reviews/roadside-picnic/|accessdate=2021-07-19|language=en-US|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114142/http://www.fantasyliterature.com/reviews/roadside-picnic/}}</ref>.
* '''«Пікнік на узбіччі»''' (2016) — телесеріал американського кабельного каналу WGN America. Було випущено лише пілотний епізод<ref>{{Cite web|title=Roadside Picnic (TV Series 2016– )|url=https://www.imdb.com/title/tt5024734/|website=IMDb|accessdate=2021-07-19|language=en-US|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114141/https://www.imdb.com/title/tt5024734/}}</ref>.

=== Театр ===
* '''«Пікнік на узбіччі»''' ({{lang-ru|Пикник на обочине}}) — радіоспектакль 1990 року. Відрізняється від оригіналу зміненими іменами, як у варіанті повісті 1980 року.

=== Ігри ===
* [[S.T.A.L.K.E.R. (серія)|'''S.T.A.L.K.E.R.''']] — серія відеоігор, розроблена українською компанією [[GSC Game World]], яка використовує подібний до використаного в повісті антураж та ідеї. Започаткована грою [[S.T.A.L.K.E.R.: Тінь Чорнобиля]] в 2007 році.
* '''STALKER RPG''' (2008) — [[настільна рольова гра]] від Burger Games, видана у 2008 році<ref>{{Cite web|title = In the Zones,|url = http://www.burgergames.com/stalker/EN_web/|website = www.burgergames.com|accessdate = 2015-08-22|archive-date = 11 серпня 2015|archive-url = https://web.archive.org/web/20150811171538/http://www.burgergames.com/stalker/EN_web/}}</ref>.
* '''The Final Station''' (2016) — інді-відеогра студії Do My Best, сюжет якої посилається на різні твори братів Стругацьких. Мета гри — доставити пасажирів поїзда через аномальну зону в Східній Європі<ref>{{Cite web|title=The Final Station|url=https://thefinalstation.com/|website=thefinalstation.com|accessdate=2021-07-19|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114142/https://thefinalstation.com/}}</ref>
* '''Zona Alfa''' (2020) — настільна гра від [[Osprey Publishing]], в якій належить шукати артефакти в аномальній зоні, розташованій у Східній Європі<ref>{{Cite web|title=Zona Alfa: Salvage and Survival in the Exclusion Zone|url=https://boardgamegeek.com/boardgame/284981/zona-alfa-salvage-and-survival-exclusion-zone|website=BoardGameGeek|accessdate=2021-07-19|language=en-US|archive-date=19 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210719114146/https://boardgamegeek.com/boardgame/284981/zona-alfa-salvage-and-survival-exclusion-zone}}</ref>.

== Переклади українською ==
* Борис та Аркадій Стругацькі. ''Малюк. Пікнік на узбіччі. Хлопець із пекла'' (повісті). Переклад з російської: Анатолій Саган; За загальною редакцією Бориса Щавурського. Тернопіль: Навчальна книга — Богдан; Київ: Веселка, 2007. — 368 с. — (Бібліотека світової літератури для дітей у 100 томах «Світовид». Серія третя. Література XX століття.) ISBN 966-692-283-5 (серія «Бібліотека світової літератури для дітей у 100 томах „Світовид“») ISBN 966-692-715-2 (Вид. «Навчальна книга — Богдан») ISBN 966-01-0425-1 (Вид. «Веселка»)
** (окремими книжками) Борис та Аркадій Стругацькі. ''Пікнік на узбіччі''. Переклад з російської: Анатолій Саган; За загальною редакцією Бориса Щавурського. Тернопіль: Навчальна книга — Богдан 2011. 240 с. (серія «Горизонти фантастики»). ISBN 978-966-10-2118-0 (серія). — ISBN 978-966-10-1395-6

== Див. також ==
* [[Сталкер]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* [https://web.archive.org/web/20160304123538/http://uabooks.info/ua/news/new_books/?pid=1777 Інформація про українське видання]
* [https://fantlab.ru/work569 «Пікнік на узбіччі» на «Лаборатории фантастики»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150907013836/http://fantlab.ru/work569 |date=7 вересня 2015 }}

{{Творчість Аркадія та Бориса Стругацьких}}
{{S.T.A.L.K.E.R.}}
{{Бібліоінформація}}

{{book-stub}}
{{ВП-портали|Книги|Література|Фантастика|Наукова фантастика|Росія|}}
[[Категорія:Повісті братів Стругацьких]]
[[Категорія:Романи братів Стругацьких]]
[[Категорія:Науково-фантастичні романи 1972]]
[[Категорія:Екранізовані романи]]
[[Категорія:Екранізовані романи Росії]]
[[Категорія:Романи, перекладені українською мовою]]
[[Категорія:Соціальна фантастика]]

title: Пикник на обочине

Пикник на обочине: Обкладинка українського видання роману

Жанр: Наукова фантастика

Форма: роман

Автор: Стругацькі Аркадій та Борис

Мова: російська мова

Країна: СРСР

Видавництво: Emecé Editoresd і Молодая гвардияd

Переклад: Анатолій Саган, Борис Щавурський

Художник обкладинки: Річард Паверс


text:
# Диваки назавжди
«Диваки назавжди» (англ. Jackass Forever) — американський комедійний фільм режисера Джеффа Тремейна, продюсерами якого є Тремейн, Спайк Джонз, Джонні Ноксвілл і Стів-О. Це четвертий фільм серії «Диваки». У фільмі знімалися Джонні Ноксвілл, Стів-О, Кріс Понтіус, Джейсон «Маленька людина» Акуна, Престон Лейсі, Ерен МакГі та Дейв Інгленд, а також нові актори Шон «Пупіс» Макінерні, Джаспер Дельфін та Зак Холмс. Його продюсуватимуть Paramount Players, MTV Films, Dickhouse Productions і Gorilla Flicks.
Прем'єра фільму «Диваки назавжди» відбулася 4 лютого 2022 року компанією Paramount Pictures.

## Сюжет
Весь акторський склад із попередніх фільмів повернувся до четвертого фільму, за винятком Райана Данна, який помер 20 червня 2011 року та Бема Марджери, який був звільнений зі зйомок у лютому 2021 року.
- Джонні Ноксвілл
- Стів-О
- Джейсон Акунья
- Кріс Понтіус
- Дейв Інгленд
- Ерен Макгі
- Престон Лейсі
- Шон «Poopies» МакІнерні
- Джаспер Дельфін
- Зак Холмс

Виступи гостей:
- Дарбі Аллін[3]
- Ерік Андре[4]
- Торі Беллечі[5]
- Тоні Хок[3]
- Мет Хоффман[3]
- Аарон «Papa Jaws» Хомокі[6]
- Machine Gun Kelly[7]
- Tyler, the Creator[7]
- Френсіс Нганну[8]
- Шакіл О'Ніл[9]
- Кріс Рааб[10]
- DJ Paul[11]

Це буде перший фільм у серії, в якому Ріп Тейлор не з'явився як гість через його смерть у жовтні 2019 року.

## Виробництво

### Розробка
В інтерв'ю 2018 року Джонні Ноксвілл сказав, що він готовий зняти четвертий фільм «Диваки», в якому можуть брати участь деякі нові актори, «просто для того, щоб внести до нього трохи свіжої крові». Він сказав, що продовжує писати ідеї для фільму «Диваки» і що «тонна» відкладена, якщо проект отримає зелене світло. У липні 2019 року учасник акторського складу Кріс Рааб сказав, що брав інтерв'ю у знімальної групи «Диваків» у своєму подкасті «Перерва у ванній», і зазначив, що все ще відкриті для четвертого фільму, якщо Ноксвілл, Джефф Тремейн та Спайк Джонз погодяться. В інтерв'ю The AV Club Стів-О сказав, що він здивувався, що фільм взагалі був реалізований.
Під час інтерв'ю з подкастом у січні 2021 року Бем Марджера розповів, що Paramount Pictures вважає його тягарем через його поведінку протягом останніх кількох років. Він зазначив, що Тремейн боровся зі студією, щоб залишити Марджеру у фільмі, але Марджера все ще не був упевнений, що Paramount дозволить йому брати участь у зйомках фільму. 11 лютого 2021 Марджера розмістив у своєму акаунті в Instagram кілька відеороликів, в яких зізнався в порушенні тверезості і стверджував, що був офіційно звільнений зі зйомок « Диваків 4». Протягом усього відео можна було побачити, як Марджера плаче, рве і натякає на те, що він шукав, як зав'язати петлю перед його переїздом в Оушенсайд, Каліфорнія. Марджера стверджував, що Paramount змушували його приймати антидепресанти, здавати довільні аналізи сечі та реєструватись у двох різних реабілітаційних центрах на свої гроші. Він також висловив презирство до Тремейна, Ноксвілл та Джонза, перш ніж попросити своїх шанувальників бойкотувати фільм. Потім він попросив своїх послідовників надіслати йому гроші, щоб зняти його власний фільм, щоб конкурувати з Jackass 4. Відео були видалені з облікового запису Марджери в Instagram незабаром після публікації. У травні 2021 року Тремейн подав тимчасовий заборонний судовий наказ проти Марджери через переслідування ним Тремейна та Ноксвілла через Instagram. Тремейну було надано додатковий трирічний заборонний судовий наказ, поширений на дружину та дітей Тремейна, після того, як Марджера нібито надіслав сім'ї погрози вбивства.
В інтерв'ю GQ у травні 2021 року Джонні Ноксвілл заявив, що Jackass 4 стане його останнім внеском у франшизу Jackass. 11 липня 2021 року було оголошено назву фільму — « Диваки назавжди».

### Зйомки
Тестові зйомки стартували на початку березня 2020 року. Протягом двох днів тестових зйомок професійний скейтбордист Аарон Papa Jaws Хомокі зламав собі зап'ястя. Першого дня зйомок актори кинули зграю змій на Бема в темряві, щоб розвіяти його страх перед зміями. Через два дні після отримання дозволу Стів-О та Джонні Ноксвілл були госпіталізовані. Стів-О та Ві Мен підтвердили, що зйомки припинилися через тиждень через пандемію COVID-19. Основні зйомки розпочалися 14 грудня 2020 року, а кінематографістами виступили Дмитро Ельяшкевич та Рік Косік. 15 грудня 2020 було офіційно публічно оголошено, що Джонні Ноксвілл і Стів-О були госпіталізовані через травми на знімальному майданчику.

## Реліз
Прем'єра фільму «Диваки назавжди» запланована на 4 лютого 2022 року, він поширюється компанією Paramount Pictures. 19 грудня 2019 року Paramount підтвердила, що початок зйомок четвертого фільму «Диваки» заплановано на 5 березня 2021 року. У квітні 2020 року дата релізу була перенесена на 2 липня 2021 У липні прем'єру фільму перенесли на 3 вересня 2021 через продовження пандемії COVID-19. У квітні 2021 року дата релізу знову була відкладена на 22 жовтня 2021 року. Хоча офіційного оголошення про те, коли фільм дебютує у потоковому режимі, ще не зроблено, він потенційно може розпочати потокову передачу через Paramount+ через 45 днів після дати виходу у кінотеатрах. У вересні 2021 року було оголошено нову дату виходу: 4 лютого 2022 року.

title: Диваки назавжди

wikitext:
{{Фільм | вид               = <!-- телефільм/анімаційний/аніме --> | українська назва  =  | оригінальна назва =  | зображення        = <!-- No image poster.png --> | зображення розмір = <!-- за замовчуванням 225px --> | підпис            = <!-- підпис плакату або зображення --> | жанр              =  | режисер           =  | продюсер          =  | сценарист         =  | на основі         =  | актори            =  | актори озвучення  = <!-- для анімаційних фільмів --> | композитор        =  | музика            =  | оператор          =  | художник          =  | костюмер          = | монтаж            =  | оповідач          =  | кінокомпанія      =  | дистриб'ютор      =  | тривалість        =  | мова              =  | озвучення українською = <!-- дубляж / багатоголосе закадрове, назва студії --> | країна            =  | рік               = 2022 | дата виходу       =  | кошторис          =  | касові збори      =  | imdb id           = <!-- лише цифри, що відображуються у посилання (тобто для https://www.imdb.com/title/tt6877772/, додавайте лише 6877772 без tt)--> | рейтинг           = <!-- віковий рейтинг фільму, згідно з [[Система вікової класифікації відеопродукції в Україні|СВКВвУ]], дозволені рейтинги 0+, 12+, 16+ та 18+, згідно з MPAA дозволені рейтинги G, PG, PG-13, R, та NC-17 --> | сайт              =  | попередній        =  | наступний         =  }}
'''«Диваки назавжди»''' ({{Lang-en|Jackass Forever}}) — американський [[Кінокомедія|комедійний фільм]] режисера Джеффа Тремейна, продюсерами якого є Тремейн, Спайк Джонз, [[Джонні Ноксвілл]] і Стів-О. Це четвертий фільм серії «[[Диваки (телесеріал)|Диваки]]». У фільмі знімалися [[Джонні Ноксвілл]], Стів-О, Кріс Понтіус, Джейсон «Маленька людина» Акуна, Престон Лейсі, Ерен МакГі та Дейв Інгленд, а також нові актори Шон «Пупіс» Макінерні, Джаспер Дельфін та Зак Холмс. Його продюсуватимуть Paramount Players, MTV Films, [[Диваки (телесеріал)|Dickhouse Productions]] і Gorilla Flicks.

Прем'єра фільму ''«Диваки назавжди»'' відбулася 4 лютого 2022 року компанією [[Paramount Pictures]].

== Сюжет ==
Весь акторський склад із попередніх фільмів повернувся до четвертого фільму, за винятком Райана Данна, який помер 20 червня 2011 року<ref>{{Цитата:Новини|url=https://www.nytimes.com/2011/06/21/arts/television/ryan-dunn-daredevil-comedian-of-jackass-dies-at-34.html|title=Ryan Dunn, Daredevil Comedian, Dies at 34|first=Daniel E.|last=Slotnik|date=20 червня 2011|accessdate=26 травня 2021|work=[[The New York Times]]|archive-date=21 червня 2011|archive-url=https://web.archive.org/web/20110621111513/https://www.nytimes.com/2011/06/21/arts/television/ryan-dunn-daredevil-comedian-of-jackass-dies-at-34.html}}</ref> та Бема Марджери, який був звільнений зі зйомок у лютому 2021 року<ref name="Bam Margera">{{Cite web|url=https://nypost.com/2021/02/11/bam-margera-calls-for-jackass-4-boycott-after-alleged-firing/|title=Bam Margera calls for 'Jackass 4' boycott after alleged firing|last=Frishberg|first=Hannah|website=[[New York Post]]|date=11 лютого 2021|accessdate=11 лютого 2021|archive-date=11 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210211230518/https://nypost.com/2021/02/11/bam-margera-calls-for-jackass-4-boycott-after-alleged-firing/}}</ref>.

* [[Джонні Ноксвілл]]
* Стів-О
* Джейсон Акунья
* Кріс Понтіус
* Дейв Інгленд
* Ерен Макгі
* Престон Лейсі
* Шон «Poopies» МакІнерні
* Джаспер Дельфін
* Зак Холмс

Виступи гостей:

* Дарбі Аллін<ref name="SFCast" />
* Ерік Андре<ref>{{Cite web|url=https://thefilmstage.com/eric-andre-and-jeff-tremaine-on-bad-trip-storytelling-with-pranks-deleted-scenes-and-jackass-4/|title=Eric Andre and Jeff Tremaine on 'Bad Trip', Storytelling with Pranks, Deleted Scenes, and 'Jackass 4'|website=The Film Stage|date=31 березня 2021|accessdate=17 квітня 2021|archive-date=31 березня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210331140201/https://thefilmstage.com/eric-andre-and-jeff-tremaine-on-bad-trip-storytelling-with-pranks-deleted-scenes-and-jackass-4/}}</ref>
* [[Торі Белечі|Торі Беллечі]]<ref name="IG1">{{Cite web|url=https://www.instagram.com/p/CRNJSCwl6DD/|title=What do you do when your wildest dreams surpass your questionable intellect? Easy, you bring in a pyrotechnical expert like Tory Belleci. #JackassForever|website=[[Instagram]]|date=11 липня 2021|accessdate=12 липня 2021}}</ref>
* [[Тоні Гок|Тоні Хок]]<ref name="SFCast">{{Cite web|url=https://www.slashfilm.com/jackass-4-release-date-cast-and-more/|title=Jackass 4: Release Date, Cast, and More|last=Ryan|first=Danielle|website=[[/Film]]|date=30 червня 2021|accessdate=1 липня 2021|archive-date=30 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210630143727/https://www.slashfilm.com/jackass-4-release-date-cast-and-more/}}</ref>
* Мет Хоффман<ref name="SFCast" />
* Аарон «Papa Jaws» Хомокі<ref name="JawsInJackass">{{Cite video|title=Steve-O Talks About The New Jackass Movie! Event occurs at 23:12|url=https://www.youtube.com/watch?v=2-NQZkl9ADw|date=24 березня 2020}} {{Cite web |url=https://www.youtube.com/watch?v=2-NQZkl9ADw |title=Архівована копія |accessdate=2022-01-22 |archive-date=2022-01-14 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220114081518/https://www.youtube.com/watch?v=2-NQZkl9ADw }}</ref>
* [[Machine Gun Kelly]]<ref name=":0">{{Cite web|language=ru-RU|url=https://www.youtube.com/watch?v=eKt6ypwO8jc|title=Чудаки навсегда - Трейлер|accessdate=2021-07-22|archive-date=22 січня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220122232327/https://www.youtube.com/watch?v=eKt6ypwO8jc}}</ref>
* [[Tyler, The Creator|Tyler, the Creator]]<ref name=":0" />
* [[Франсіс Нганну|Френсіс Нганну]]<ref>{{Cite video|title=The Timbo Sugar Show EP 141. Reveal at 40:43|url=https://www.youtube.com/watch?v=vT_8i1Xc43o|date=15 червня 2021}} {{Cite web |url=https://www.youtube.com/watch?v=vT_8i1Xc43o&feature=youtu.be |title=Архівована копія |accessdate=2022-06-14 |archive-date=2022-01-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220115220049/https://www.youtube.com/watch?v=vT_8i1Xc43o&feature=youtu.be }}</ref>
* [[Шакіл О'Ніл]]<ref>{{Cite video|title=SHAQ - Steve-O's Wild Ride! Ep #8. Event occurs at 21:12|url=https://www.youtube.com/watch?v=nzWVfTS1Qrk&t|date=21 травня 2020}} {{Cite web |url=https://www.youtube.com/watch?v=nzWVfTS1Qrk&t |title=Архівована копія |accessdate=2022-01-22 |archive-date=2022-01-22 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220122232329/https://www.youtube.com/watch?v=nzWVfTS1Qrk&t }}</ref>
* Кріс Рааб<ref name="AP19">{{Cite web|url=https://www.altpress.com/news/jackass-4-raab-himself-interview/|title='Jackass' members reportedly interested in filming a fourth movie|last=Dotiyal|first=Marvin|website=[[AltPress]]|date=17 липня 2019|accessdate=23 грудня 2019|archive-date=18 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190718011247/https://www.altpress.com/news/jackass-4-raab-himself-interview/}}</ref>
* DJ Paul<ref>{{Cite web|language=English|url=https://www.instagram.com/p/CRh_K27r52i/|title=DJ Paul on Instagram: We're so excited to be part of this movie!}}</ref>

Це буде перший фільм у серії, в якому Ріп Тейлор не з'явився як гість через його смерть у жовтні 2019 року<ref>{{Cite web|url=https://www.nytimes.com/2019/10/06/arts/rip-taylor-dead.html|title=Rip Taylor, Flamboyant Comedian, Is Dead at 88|last=Vigdor|first=Neil|website=[[The New York Times]]|date=6 жовтня 2019|accessdate=30 травня 2021|archive-date=7 жовтня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191007011016/https://www.nytimes.com/2019/10/06/arts/rip-taylor-dead.html}}</ref>.

== Виробництво ==

=== Розробка ===
В інтерв'ю 2018 року [[Джонні Ноксвілл]] сказав, що він готовий зняти четвертий ''фільм «Диваки», в'' якому можуть брати участь деякі нові актори, «просто для того, щоб внести до нього трохи свіжої крові»<ref name="AP19"/>. Він сказав, що продовжує писати ідеї для ''фільму «Диваки»'' і що «тонна» відкладена, якщо проект отримає зелене світло. У липні 2019 року учасник акторського складу Кріс Рааб сказав, що брав інтерв'ю у знімальної групи ''«Диваків»'' [[Подкаст|у своєму подкасті]] ''«Перерва у ванній»,'' і зазначив, що все ще відкриті для четвертого фільму, якщо Ноксвілл, Джефф Тремейн та Спайк Джонз погодяться<ref name="AP19" />. В інтерв'ю ''[[The A.V. Club|The AV Club]]'' Стів-О сказав, що він здивувався, що фільм взагалі був реалізований<ref>{{Cite web|language=en-us|url=https://tv.avclub.com/people-are-compelled-to-look-at-carnage-steve-o-look-1845135897|title=Steve-O looks back at 20 years of Jackass|last=Eakin|first=Marah|website=[[The A.V. Club]]|date=29 вересня 2020|accessdate=17 грудня 2020|archive-date=18 грудня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201218002234/https://tv.avclub.com/people-are-compelled-to-look-at-carnage-steve-o-look-1845135897}}</ref>.

Під час інтерв'ю з подкастом у січні 2021 року Бем Марджера розповів, що [[Paramount Pictures]] вважає його тягарем через його поведінку протягом останніх кількох років. Він зазначив, що Тремейн боровся зі студією, щоб залишити Марджеру у фільмі, але Марджера все ще не був упевнений, що Paramount дозволить йому брати участь у зйомках фільму.<ref>{{Cite video|url=https://youtube.com/m0qxLOXiOIQ|title=Knockin' Doorz Down|date=6 січня 2021|url-status=dead}}</ref> 11 лютого 2021 Марджера розмістив у своєму [[Instagram|акаунті в Instagram]] кілька відеороликів, в яких зізнався в порушенні тверезості і стверджував, що був офіційно звільнений зі зйомок « ''Диваків 4»''<ref name="Bam Margera"/>. Протягом усього відео можна було побачити, як Марджера плаче, рве і натякає на те, що він шукав, як зав'язати петлю перед його переїздом в [[Оушенсайд (Каліфорнія)|Оушенсайд]], Каліфорнія. Марджера стверджував, що Paramount змушували його приймати антидепресанти, здавати довільні аналізи сечі та реєструватись у двох різних реабілітаційних центрах на свої гроші. Він також висловив презирство до Тремейна, Ноксвілл та Джонза, перш ніж попросити своїх шанувальників бойкотувати фільм. Потім він попросив своїх послідовників надіслати йому гроші, щоб зняти його власний фільм, щоб конкурувати з ''Jackass 4''. Відео були видалені з облікового запису Марджери в Instagram незабаром після публікації<ref>{{Cite web|url=https://movieweb.com/jackass-4-boycott-bam-margera-fired/|title=Bam Margera Calls for 'Jackass 4' Boycott After Allegedly Being Fired|last=Burwick|first=Kevin|website=[[MovieWeb]]|date=11 лютого 2021|accessdate=11 лютого 2021|archive-date=11 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210211191646/https://movieweb.com/jackass-4-boycott-bam-margera-fired/}}</ref><ref name="Bam Margera" />. У травні 2021 року Тремейн подав тимчасовий заборонний судовий наказ проти Марджери через переслідування ним Тремейна та Ноксвілла через Instagram<ref>{{Cite web|url=https://www.tmz.com/2021/05/25/jackass-director-jeff-tremaine-restraining-order-bam-margera/|title='Jackass' director Jeff Tremaine files a restraining order against Bam Margera|website=[[TMZ]]|date=25 травня 2021|accessdate=27 травня 2021|archive-date=26 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210526235305/https://www.tmz.com/2021/05/25/jackass-director-jeff-tremaine-restraining-order-bam-margera/}}</ref>. Тремейну було надано додатковий трирічний заборонний судовий наказ, поширений на дружину та дітей Тремейна, після того, як Марджера нібито надіслав сім'ї погрози вбивства<ref>{{Cite web|url=https://www.nme.com/news/film/jeff-tremaine-wins-restraining-order-against-bam-margera-2970839/|title='Jackass 4' director Jeff Tremaine wins restraining order against Bam Margera|website=[[NME]]|date=16 червня 2021|accessdate=13 липня 2021|archive-date=16 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210716165052/https://www.nme.com/news/film/jeff-tremaine-wins-restraining-order-against-bam-margera-2970839}}</ref>.

''[[GQ|В інтерв'ю GQ]]'' у травні 2021 року Джонні Ноксвілл заявив, що ''Jackass 4'' стане його останнім внеском у франшизу ''Jackass.''<ref>{{Cite web|url=https://www.gq.com/story/johnny-knoxvilles-last-rodeo?mbid=social_twitter&utm_brand=gq&utm_medium=social&utm_source=twitter&utm_social-type=owned|title=Johnny Knoxville's Last Rodeo|last=Schube|first=Sam|website=[[GQ]]|date=25 травня 2021|accessdate=27 травня 2021|archive-date=26 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210526214514/https://www.gq.com/story/johnny-knoxvilles-last-rodeo}}</ref> 11 липня 2021 року було оголошено назву фільму — « ''Диваки назавжди»''.

=== Зйомки ===
Тестові зйомки стартували на початку березня 2020 року. Протягом двох днів тестових зйомок професійний скейтбордист Аарон Papa Jaws Хомокі зламав собі зап'ястя. Першого дня зйомок актори кинули зграю змій на Бема в темряві, щоб розвіяти його страх перед зміями<ref>{{Cite web|url=https://www.youtube.com/watch?v=ZnwLVJBi-tM|title=New Jackass 4 Update (March 2020). Event occurs at 1:08|last=Halliday|first=C.J|website=[[YouTube]]|date=7 березня 2020|accessdate=16 липня 2021|archive-date=16 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210716085435/https://www.youtube.com/watch?v=ZnwLVJBi-tM}}</ref>. Через два дні після отримання дозволу Стів-О та [[Джонні Ноксвілл]] були госпіталізовані. Стів-О та Ві Мен підтвердили, що зйомки припинилися через тиждень через [[Пандемія COVID-19|пандемію COVID-19]]<ref>{{Cite web|url=https://www.youtube.com/watch?v=rrjLidRhVFM|title=Steve-O Confirms that Jackass 4 is in the Works. Confirmation at 5:50|website=Pardon My Take|date=12 серпня 2020|publisher=[[YouTube]]|accessdate=9 липня 2021|archive-date=9 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210709201339/https://www.youtube.com/watch?v=rrjLidRhVFM}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.youtube.com/watch?v=yybpQxgeKS4|title=Wee Man talks about the new Jackass movie. Confirmation at 10:20|website=Kendall Talks TV|date=14 травня 2020|publisher=[[YouTube]]|accessdate=9 липня 2021|archive-date=9 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210709202232/https://www.youtube.com/watch?v=yybpQxgeKS4}}</ref>. Основні зйомки розпочалися 14 грудня 2020 року, а кінематографістами виступили Дмитро Ельяшкевич та Рік Косік.<ref>{{Cite web|url=https://www.cinemablend.com/news/2560209/jackass-4-started-filming-and-two-beloved-stars-have-already-been-hospitalized|title='Jackass 4' Started Filming And Two Beloved Stars Have Already Been Hospitalized|last=Libbey|first=Dirk|website=CinemaBlend|date=15 грудня 2020|accessdate=17 грудня 2020|archive-date=16 грудня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201216085832/https://www.cinemablend.com/news/2560209/jackass-4-started-filming-and-two-beloved-stars-have-already-been-hospitalized}}</ref> 15 грудня 2020 було офіційно публічно оголошено, що Джонні Ноксвілл і Стів-О були госпіталізовані через травми на знімальному майданчику<ref>{{Cite web|url=https://www.independent.co.uk/arts-entertainment/films/news/jackass-4-johnny-knoxville-steve-o-hospital-b1774797.html|title=Johnny Knoxville and Steve-O in hospital after just two days of filming 'Jackass 4'|last=Chilton|first=Louis|website=[[The Independent]]|date=16 грудня 2020|accessdate=17 грудня 2020|archive-date=16 грудня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201216094451/https://www.independent.co.uk/arts-entertainment/films/news/jackass-4-johnny-knoxville-steve-o-hospital-b1774797.html}}</ref><ref>{{Cite web|language=en-US|url=https://www.slashfilm.com/jackass-4-injuries-hospitalized/|title='Jackass 4' Filming Has Already Hospitalized Two of Its Leads, Surprising No One|last=Bui|first=Hoai-Tran|website=[[/Film]]|date=16 грудня 2020|accessdate=17 грудня 2020|archive-date=16 грудня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201216162314/https://www.slashfilm.com/jackass-4-injuries-hospitalized/}}</ref>.

== Реліз ==
Прем'єра фільму ''«Диваки назавжди»'' запланована на 4 лютого 2022 року, він поширюється компанією [[Paramount Pictures]].<ref name="Forever" /> 19 грудня 2019 року Paramount підтвердила, що початок зйомок четвертого ''фільму «Диваки»'' заплановано на 5 березня 2021 року<ref>{{Cite web|url=https://www.nme.com/news/film/jackass-fourth-movie-coming-in-2021-2589688|title=A fourth 'Jackass' movie is coming in 2021|last=Richards|first=Will|website=[[NME]]|date=19 грудня 2019|accessdate=19 грудня 2019|archive-date=19 грудня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191219225606/https://www.nme.com/news/film/jackass-fourth-movie-coming-in-2021-2589688}}</ref>. У квітні 2020 року дата релізу була перенесена на 2 липня 2021<ref>{{Cite web|url=https://www.thewrap.com/paramount-postpones-jackass-to-summer-2021/|title=Paramount Postpones 'Jackass' to Summer 2021|last=Fuster|first=Jeremy|website=[[TheWrap]]|date=22 квітня 2020|accessdate=2 січня 2020|archive-date=24 квітня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200424210920/https://www.thewrap.com/paramount-postpones-jackass-to-summer-2021/}}</ref> У липні прем'єру фільму перенесли на 3 вересня 2021 через продовження [[Пандемія COVID-19|пандемії COVID-19]]<ref>{{Cite web|url=https://variety.com/2020/film/box-office/a-quiet-place-2-top-gun-maverick-release-date-delay-1234709716/|title='A Quiet Place 2,' 'Top Gun: Maverick' Delayed Until 2021|last=Rubin|first=Rebecca|website=[[Variety (magazine)|Variety]]|date=24 липня 2020|publisher=[[Penske Media Corporation]]|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210427180133/https://variety.com/2020/film/box-office/a-quiet-place-2-top-gun-maverick-release-date-delay-1234709716/|archivedate=April 27, 2021|accessdate=24 липня 2020}}</ref>. У квітні 2021 року дата релізу знову була відкладена на 22 жовтня 2021 року<ref name="Forever">{{Cite web|url=https://variety.com/2021/film/news/top-gun-delayed-mission-impossible-7-1234948146/|title='Top Gun: Maverick,' 'Mission: Impossible 7' Among Latest Paramount Delays|last=Moreau|first=Jordan|website=Variety|date=9 квітня 2021|accessdate=9 квітня 2021|archive-date=9 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210409224632/https://variety.com/2021/film/news/top-gun-delayed-mission-impossible-7-1234948146/}}</ref>. Хоча офіційного оголошення про те, коли фільм дебютує у потоковому режимі, ще не зроблено, він потенційно може розпочати потокову передачу через [[Paramount+]] через 45 днів після дати виходу у кінотеатрах<ref>{{Cite web|url=https://screenrant.com/paramount-plus-every-movie-tv-show-reboot-launch/|title=Paramount Plus: Every Movie and TV Show Reboot at Launch|last=Elvy|first=Craig|website=[[Screen Rant]]|date=25 лютого 2021|accessdate=1 квітня 2021|archive-date=9 березня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210309070547/https://screenrant.com/paramount-plus-every-movie-tv-show-reboot-launch/}}</ref>. У вересні 2021 року було оголошено нову дату виходу: 4 лютого 2022 року.

== Примітки ==
{{Reflist|2}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Кінокомедії США]]
[[Категорія:Фільми США 2022]]
[[Категорія:Фільми, зняті за мотивами телесеріалів]]
[[Категорія:Фільми, відкладені через пандемію COVID-19]]
[[Категорія:Фільми MTV Films]]
[[Категорія:Фільми Paramount Pictures]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з посиланнями на елементи Вікіданих без українського підпису]]

title: англ. Jackass Forever

Жанр: кінокомедія

Режисер: Jeff Tremained

Продюсер: Jeff Tremained, Spike Jonzed і Джонні Ноксвілл

Сценарист: Andrew Weinbergd, Colton Dunnd, Derrick Becklesd, Ерік Андреd, Knate Leed, Sarah Shermand, Джонні Ноксвілл, Jeff Tremained і Spike Jonzed

На основі: Диваки

У головних · ролях: Джонні Ноксвілл, Steve-Od, Chris Pontiusd, Dave Englandd, Jason Acuñad, Ehren McGheheyd і Preston Lacyd

Оператор: Dimitry Elyashkevichd

Кінокомпанія: MTV Filmsd

Дистриб'ютор: Paramount Pictures

Мова: англійська

Країна: США