text:
# Семвайз Ґемджі
Семвайз Грунич (англ. Samwise Gamgee, варіанти перекладу: Семвайз Грунич, Семвайз Правоніг, Семвайз Ґемджі, в побуті — Сем (англ. Sam)) — у легендаріумі Дж. Р. Р. Толкіна гобіт, один з ключових персонажів роману «Володар перснів», вірний друг та супутник Фродо Торбина. Прототипами персонажа послужили солдати британської армії часів Першої світової війни, в якій Толкін брав участь.
За сюжетом роману Семвайз Грунич, садівник Фродо Торбина, супроводжує його в поході з метою знищення Єдиного Персня, який Фродо отримав у спадок від свого дядька Більбо Торбина. Толкін називає Сема Грунича головним героєм роману, і велика частина подорожі гобітів через Ітілієн і Мордор описана саме з його точки зору. Сем також є одним з авторів Червоної книги Західного Узграниччя, яка за авторським задумом грає роль основного джерела історії Середзем'я.

## Біографія
Семвайз Грунич вперше з'являється в «Братстві Персня». Народився 6 квітня ТЕ 2980 р. (ЛШ 1380 р.). Він був садівником Фродо Торбина, успадкувавши цю посаду від свого батька, Гемфаста Грунича, відомішого як Батечко. В період Війни Персня, Груничі жили на самому Пагорбі, в домі під номером 3 на Торбиновому Узвозі, якраз під Торбиним Кутом.
У «покарання» за те, що Сем підслуховував розмову Ґандальфа з Фродо про Перстень Влади, Сем став супутником Фродо в його подорожі в Рівенділ. Їх супроводжували Меріадок Брендіцап і Переґрін Тук, двоюрідні брати Фродо. У трактирі «Брикливий поні» їх запропонував провести до Рівендолу слідопит Араґорн, якому Сем не довіряв аж до зустрічі з ельфом Ґлорфінделом. У Рівендолі, де відбулася рада у Ельронда, Сем увійшов до Братства Персня.
Коли Братство розпалося біля водоспаду Раурос, Сем умовив Фродо взяти його з собою в Мордор. Оскільки Фродо дедалі більше слабшав під тягарем Персня, Сем ніс на собі більшу частину речей, готував їжу, стояв на варті і розподіляв їжу таким чином, щоб Фродо мав досить сил для продовження шляху. Він захищав Фродо і дбав про нього, коли гобіти йшли через небезпечні землі, підходячи все ближче до Мордору. Сем не довіряв Ґолуму, який став їхнім провідником в Мордор.
Після того, як Шелоб, гігантська павучиха, на думку Сема, вбила Фродо, Сем кинувся на неї з мечем, поранив і примусив відступити. Коли на місці сутички з'явився загін орків, Сем був змушений покинути, як він думав, мертвого пана і взяти з собою Перстень (таким чином ненадовго ставши його Хранителем). Під впливом Персня він на якусь мить піддався спокусі, однак, зрештою, зміг встояти від бажання володіти каблучкою.
Підслухавши розмову орків, Сем зрозумів, що Фродо хоч і паралізований, однак живий. Вірний своєму другу, він прокрався в Кіріт-Унґол і став свідком сутички морґульських орків з мордовськими за мітрилову кольчугу Фродо. Своєю тінню з оголеним мечем він налякав орка на ім'я Снаґа і потім відрубав йому руку з батогом, яким він бив Фродо.
Так, Сем визволив Фродо з полону і вони продовжили свою подорож до Ородруїну. Останню частину шляху, найважчу для Фродо, Сем ніс його на своїх плечах. У Проваллі Фатуму Ґолум напав на Фродо і забрав у нього Перстень, відкусивши гобіту пальця. В пориві ейфорії істота спіткнулася та провалилася у розколину з лавою. Єдиний Перстень було знищено.
Після повернення гобітів додому і Битви біля Поріччя, Сем пройшов по всьому Ширу, наново саджаючи дерева, зрубані в ході короткого панування Сарумана. Він використовував силу подарованого йому Володаркою Ґаладріель пилу, який змушував саджанці рости набагато швидше, ніж звичайно.
Невелику кількість пилу, що залишився Сем розвіяв біля Тричвертного Каменя і цим викликав період бурхливого зростання рослин Ширу, що почався навесні 1420 року Л. Ш. Однак самим великим дивом стало молоде дерево маллорн, яке виросло на Святкової галявині, «єдиний мелорн на захід від Гір і на схід від Моря» (горіх, плід маллорна, також входив у дар Ґаладріелі Сему).
Після Війни Кільця Сем одружився з Ружею Домосіл і переїхав у Торбин Куті, де жив разом з Фродо. У Сема і Ружи було тринадцятеро дітей: Еланор, Фродо, Ружа, Мері, Піпін, Вербозоля, Гемфаст, Стокротка, Первоцвіта, Більбо, Рубіна, Робін і Тольман. Сем обирався мером Ширу сім разів поспіль, по сім років і протягом цього часу став знаний як Семвайз Садівник.
Після народження першої дитини Сема і Ружи стало відомо, що Фродо залишає Середзем'я разом з Більбо, Ґандальфом і рештою Високих ельфів (лісові ельфи на той момент залишалися в Середзем'я), вирушаючи в Безсмертні Землі. Фродо перед відплиттям віддав Торбин Кут Сему, а також доручив йому закінчити Червону книгу Західного Узграниччя.
Після смерті дружини в ЧЕ 62 році (1482 р Л. Ш.) Сем віддав Червону Книгу Еланор і покинув Шир у віці 102 років. Більше в Середзем'ї його не бачили, а Еланор та її нащадки зробили запис в Книзі, де говорилося про те, що він пішов в Сірі Гавані і поплив на Захід. Йому, як останньому з Хранителів Персня, було подароване право перетнути Велике Море і возз'єднатися з Фродо в Безсмертних Землях.

## Особисті якості
На початку оповідання Сем, як типовий гобіт, ніколи не йде далеко від свого будинку. Незвичайним для гобітів було те, що Семвайз любив слухати легенди і розповіді Більбо Торбина про минулі часи. У цих історіях Сема найбільше цікавили ельфи, і він сподівався одного разу побачити їх. Більбо також навчив його грамоти. У Сема були поетичні здібності, що видно з випадку в Лотлоріен, коли він завершив пісню, написану Фродо про Ґандальфа. Толкін надає особливого значення «простенького „сільського“ кохання» Сема до Рози, яке «абсолютно необхідна для осягнення його … характеру». На думку Павла Парфентьева, Сем, як і Араґорн, робить єдино правильний вибір між «проходженням своєму обов'язку» і можливістю «залишитися з коханою».
Толкін писав:
```
Насправді мій Сем Грунич списаний з англійського солдата, з тих рядових і денщиків, яких я знав під час війни 1914 року, і яким сам я поступався настільки багато в чому.
```

```
- Карпентер, Х. Частина 2. Глава VIII. Загону більше немає // Джон Р. Р. Толкін. Біографія / Под ред. С. Лихачової; пер. з англ. А. Хромової - С. 132-133
```

У літературі, присвяченій Першій світовій війні, присутні приклади відданості денщиків — солдат, які були слугами офіцерів. Радісну реакцію Сема на обов'язок супроводжувати Фродо можна порівняти з ентузіазмом британських солдатів, що вирушають на війну і не усвідомлюють, що їх чекає.
Сем уособлює традиційний в європейській літературі «образ слуги». «Один з наймалоймовірніших кандидатів на героїзм» стає героєм завдяки вірності Фродо і виконання завдання. Марк Хукер стверджує про подібність Сема з Дживс Пелема Вудхауза і денщиками з творів Грема Сетона Хатчисона і Вільяма Ходжсона. Він також припускає, що підвищення соціального статусу Сема після Війни Персня повторює зміни в англійському суспільстві після Першої світової війни.
В есе «„Беовульф“: чудовиська і критики» Толкін пише про «північній теорії мужності» — поширений у давньоанглійській літературі і скандинавської міфології принцип вести боротьбу до кінця, попри повну відсутність надії здобути перемогу. Разом з цією теорією професор Лідського університету Томас Шиппі виділяє властиву гобітам «теорію сміху мужності» — здатність жартувати і не втрачати самовладання в безнадійній ситуації, яку з персонажів роману найбільш сильно проявляє Семвайз Грунич. Ця ідея присутня в спогадах учасників Першої світової війни, в тому числі в книзі Френка Річардса «Старі солдати не вмирають». Шиппі також зазначає, що в образі Сема представлена «славетна риса англо-гоббітського менталітету — нездатність помітити власну поразку».
Рішення Сема взяти Перстень після, на його думку, смерті Фродо розглядається як один з прикладів значущості вільного вибору в романі Дж. Р. Р. Толкіна. П. Парфентьєв відзначає смиренність Сема, яке пізніше допомогло йому добровільно відмовитися від Персня.
Дж. Р. Р. Толкін критикує Сема за епізод, де він своєю брутальністю обриває спробу каяття Ґолума, і називає цей момент «найтрагічнішим в Повісті», безпосередньо призводить до зради Ґолума. Він визначає проявилися в цій ситуації якості персонажа як «духовну короткозорість, собою вельми горду, самовдоволення … і самовпевненість і готовність все міряти і оцінювати, виходячи з обмеженого досвіду». Але згодом Сем втримався від бажання вбити зрадника, і в результаті Голлум зіграв істотну роль у знищенні Персня.

## Імена і титули
У Додатках до «Володаря Перснів» Толкін говорить про те, що «справжня», або вестронска, форма імені Сема — Баназір Гелбасі (англ. Banazîr Galbasi, також вимовлялося як Гелпсі (англ. Galpsi)). «Баназір» походить від елементів, що означають «недоумок» або «простак». «Гелбасі» — похідне від назви села Гелабас (англ. Galabas), яке, в свою чергу, складається з коренів galab — (в значенні «дичину», англ. Game) і bas — (відповідає англійському — wich або — wick в назвах населених пунктів, що означає «село»). У ролі «перекладача» Багряної Книги Толкін вигадав англійський переклад цього вестронського імені — Семвіз Ґеммідж (англ. Samwís Gamwich), яке перетворилося в Семвайз Ґемміджі (англ. Samwise Gammidgy), а в сучасній англійській набуло форми Семвайз Грунич.
На синдаріні його ім'я звучить як Пергаель (синд. Perhael, інший варіант — Бергаель (синд. Berhael)). Король Елесар в листі зазначає, що йому більше підійшло б ім'я Пантаель (синд. Panthael — «Повністю Розумний»), ніж Пергаель (синд. «Наполовину Розумний»). У чернетках останніх глав «Володаря Перснів», опублікованих Крістофером Толкіном, Ґандальф називає Сема Гартад Улуітіад (синд. Harthad Uluithiad — «Невичерпна Надія»).
Фродо захоплено називає Сема «Семвайзом Сміливим» (англ. Samwise the stouthearted). У додатку до «Володаря перснів» говориться, що в 7 році Ч. Е. (1427 р Л. Ш.) Сем був обраний мером міста Мічел Дельвінг і всього Ширу на вперше зі своїх семи послідовних термінів в перший раз. 14 року Ч. Е. (1434 р Л. Ш.) Елесар призначив його радником Північного Королівства. Автор присвоїв Сему і його нащадкам поширену в Англії прізвище Гарднер (англ. Gardner, від gardener — «садівник»).

## Концепція і створення
При написанні «Володаря Перснів» Семвайз Грунич спочатку був відсутній, але Крістофер Толкін знаходить деяку його схожість з Фродо Туком, раннім персонажем чернеток батька. Згодом Дж. Р. Р. Толкін написав на полях чернетки фразу «Sam Gamgee», а до пропозиції, де Бінґо (пізніше перейменований у Фродо Торбина) вирішує йти один, додані слова — «з Семом». В процесі роботи над романом автор називав Сема «головним героєм»] і «найбільш ретельно промальовані персонажем» твори.
Сему властиві якості, які відзначав Толкін в декількох есе по давньоанглійській поемі «Битва при Мелдоні». На концепцію персонажа також вплинуло творчість Вільяма Шекспіра. В одному з листів Толкін порівнює ставлення Сема до Ґолума зі ставленням Аріеля до Калібану в п'єсі «Буря». Фраза «І не скажу я -» кінчений День "" (англ. «I will not say the Day is done») в пісні Сема могла бути частково взята з п'єси Шекспіра "Антоній і Клеопатра " («The bright day is done»). Деякі дослідники вважають, що в ситуації, коли «натхненний згори» Сем перед боєм з Шелоб сказав молитву на незнайомою йому ельфійською мовою, виявляється відомий в християнській традиції дар говоріння на мовах.
Ім'я «Грунич» (англ. Gamgee) Толкін взяв з розмовника бірмінгемського слова, яке означає вату. Воно, в свою чергу, походить від «тканини Грунич» — хірургічної пов'язки, винайденої в XIX столітті бірмінгемським хірургом Семпсоном Грунич. Толкін спочатку використовував його як прізвисько для людини, який проживав в селі Ламорна-Коув (графство Корнуол, Англія):
```
Був там цікавий місцевий персонаж, старий, що бродив собі по окрузі, розносячи плітки, пророкуючи погоду тощо. Щоб розважити моїх дітей, я назвав його Старим Грунич ... Прізвище «Грунич» я вибрав насамперед для алітерації; але я її не придумав. Вона спливла з дитячих спогадів, як смішне слово або ім'я. Насправді, коли я був зовсім маленьким, так називали вату (в Бірмінгемі). (Звідси асоціації Грунич з котону). Про походження цього імені я нічого не знаю.
```

```
- Карпентер, Х. Лист № 257. До Крістоферу Бредертону // Джон Рональд Руел Толкін. Листи / Под ред. С. Таскаева; пер. з англ. С. Лихачової
```

13 березня 1956 року Толкін отримав лист від якогось Сема Грунич, який чув, що його ім'я згадувалося у «Володарі Перснів», але книгу не читав. 18 березня Толкін написав відповідь, де розповів відому йому історію прізвища, а згодом відправив Грунич три томи «Володаря Перснів» з автографами. До 1971 року Толкін простежив походження прізвища «Грунич» від більш ранньої англійської прізвища de Gamaches, яка, в свою чергу, походить з форм Gamages, de Gamagis і de Gemegis.

## Образ Семвайза Грунич в адаптаціях

### Зображення
Подорож Фродо і Сема стало основою для зображень різних художників. «Володар Перснів» ілюстрував Алан Лі, інші зображення створені Тедом Несмітом, Джоном Гоу і Анке Ейсманн.

### Кіно і радіо
У 1957 році американська компанія запропонувала Дж. Р. Р. Толкіну зняти мультфільм за «Володарем Перснів». Згідно зі сценарієм М. Г. Циммермана, Сем залишає Фродо з Шелоб і йде до Гори Фатуму один. Біля Саммат Наур на нього нападає Фродо і відбирає Перстень, а у Фродо його забирає Ґолум. Толкін розкритикував зміни сюжету книги, і в кінцевому підсумку проєкт не був реалізований. 1967 року також існував проєкт екранізації «Володаря перснів» за участю групи The Beatles, в якій роль Сема мав виконати Рінго Старр.
У анімаційної версії «Володаря Перснів» 1978 року Сема озвучував Майкл Скоулс, а для ротоскопіювання роль виконав Біллі Барті. У мультфільмі «Повернення короля» 1980 року персонаж був озвучений Родді Макдавелл. Білл Найі озвучив Сема в радіосеріалами BBC «Володар Перснів» 1981 року.
У кінотрилогії Пітера Джексона роль Сема зіграв Шон Астін. Для цієї ролі акторові знадобилося набрати 30 фунтів ваги (13,6 кг), щоб відповідати уявленню режисера про зовнішність персонажа.
На думку деяких критиків, в екранізації зрівняний статус Фродо і Сема, що негативно позначилося на зображенні стосунків «офіцера і деньщика». Одна з найзначніших змін сюжету книги відбувається в фільмі "Володар Перснів: Дві фортеці ", коли Фарамир вирішує відправити Перстень у Ґондор і бере гобітів з собою до обложеного Осґіліату. Після порятунку Фродо від назґулів Сем виголошує промову про героїв легенд, на тлі якої відбуваються події Битви при Горнбурзі і Падіння Ісенґарда. Фарамир під її впливом відпускає гобітів. Томас Шиппі вбачає тут можливу «демократизацію» сюжету, подібно впливу Піппіна на рішення ентів йти на Ісенґард. На думку Шиппі, Сем "став пророком, представником філософської основи фільму, і Фарамир, підслухавши розмову Сема з Фродо, змушений визнати це.
У подорожі гобітів з Ґолумом Джексон більше акцентує увагу на бажанні Ґолума роз'єднати Фродо і Сема — в результаті, в екранізації є епізод, в якому Фродо відправляє Сема додому. Попри це, Сем повертається і продовжує допомагати своєму панові.
Гру Астіна у фільмі «Володар Перснів: Повернення короля» високо оцінили критики. Згідно з результатами опитування на сайті IMDb, з акторського складу фільму Астін більше всіх заслужив номінацію на " Оскар ". Актор був нагороджений премією «Сатурн» і нагородами кінокритиків Лас-Вегаса і Сіетла. Журнал Entertainment Weekly розташував Сема Грунич на сьомому місці серед «найбільших напарників». Вебсайт UGO Networks заніс його до свого списку кращих героїв всіх часів.

### Комп'ютерні ігри
Одна з перших появ персонажа у комп'ютерних іграх відбувається в грі 2002 року The Fellowship of the Ring. За сюжетом гри Фродо починає подорож самостійно, а Сем приєднується до нього разом з Меррі та Піппіним на фермі Меґґота. У стратегії War of the Ring Сем бере участь тільки в місії «Лотлоріен».
У грі The Return of the King Сем є персонажем трьох рівнів, об'єднаних в сюжетну лінію «Шлях гобітів». У серії стратегій The Battle for Middle-earth у нього є в наявності здатності, характерні і для інших гобітів — ельфійські плащі та кидання каменів. У місії «Лігво Шелоб» Сем використовує предмети, які спочатку належать Фродо — кинджал Жало і фіал Галадріелі.
У грі «Володар Перснів Онлайн» Сема можна зустріти в Бекланді, Рівендолі та на кургані Керін Амрот в Лотлоріені. У Aragorn's Quest Семвайз Грунич, мер Ширу, виступає в ролі оповідача історії Арагорна і є неігровим персонажем. У грі передбачена можливість зіграти за його дітей, Еланор і Фродо. Сем з'являється у грі 2012 року Lego The Lord of the Rings.

### Пов'язана продукція
Статуетки Сема на основі образу в екранізації були виготовлені компаніями Weta Workshop, Games Workshop і Sideshow Collectibles. Продукція Weta Workshop включає бюст Сема і його статуетку з поні Біллом. Компанія Games Workshop випустила фігурки персонажа для настільної гри The Lord of the Rings Strategy Battle Game. Фігурка Сема є в наборі LEGO The Lord of the Rings.

title: Семвайз Ґемджі

wikitext:
'''Семвайз Грунич''' ({{lang-en|Samwise Gamgee}}, варіанти перекладу: Семвайз Грунич, Семвайз Правоніг, Семвайз Ґемджі, в побуті — Сем ({{lang-en|Sam}})) — у легендаріумі {{nobr|[[Джон Роналд Руел Толкін|Дж. Р. Р. Толкіна]]}} гобіт, один з ключових персонажів роману «<nowiki/>[[Володар перснів]]<nowiki/>», вірний друг та супутник [[Фродо Торбин]]а. Прототипами персонажа послужили солдати британської армії часів [[Перша світова війна|Першої світової війни]], в якій Толкін брав участь.

За сюжетом роману Семвайз Грунич, садівник Фродо Торбина, супроводжує його в поході з метою знищення [[Перстень Влади|Єдиного Персня]], який Фродо отримав у спадок від свого дядька [[Більбо Торбин]]а. Толкін називає Сема Грунича головним героєм роману, і велика частина подорожі [[Гобіти|гобітів]] через [[Ітілієн]] і [[Мордор]] описана саме з його точки зору. Сем також є одним з авторів Червоної книги Західного Узграниччя, яка за авторським задумом грає роль основного джерела історії [[Середзем'я]].

== Біографія ==
Семвайз Грунич вперше з'являється в [[Братство Персня|«Братстві Персня»]]. Народився 6 квітня [[Третя Епоха (легендаріум Толкіна)|ТЕ]] 2980 р. ([[Літочислення Арди|ЛШ]] 1380 р.)<ref>{{Cite web|url=|title=↑ Fisher, M. Samwise 'Sam' Gamgee (англ.). The Encyclopedia of Arda.|last=|first=|date=23 липня 2013 р.|website=The Encyclopedia of Arda.|publisher=|language=(англ.)|accessdate=Перевірено 23 липня 2013 р.}}</ref>. Він був садівником Фродо Торбина, успадкувавши цю посаду від свого батька, Гемфаста Грунича, відомішого як Батечко. В період Війни Персня, Груничі жили на самому Пагорбі, в домі під номером 3 на Торбиновому Узвозі, якраз під Торбиним Кутом.

У «покарання» за те, що Сем підслуховував розмову [[Ґандальф]]а з Фродо про [[Перстень Влади]], Сем став супутником Фродо в його подорожі в [[Рівенділ]]. Їх супроводжували [[Меріадок Брендіцап]] і [[Переґрін Тук]], двоюрідні брати Фродо. У трактирі «Брикливий поні» їх запропонував провести до [[Рівенділ|Рівендолу]] слідопит [[Араґорн]], якому Сем не довіряв аж до зустрічі з ельфом Ґлорфінделом. У Рівендолі, де відбулася рада у [[Ельронд]]а, Сем увійшов до Братства Персня.

Коли Братство розпалося біля водоспаду [[Раурос]], Сем умовив Фродо взяти його з собою в [[Мордор]]. Оскільки Фродо дедалі більше слабшав під тягарем [[Перстень Влади|Персня]], Сем ніс на собі більшу частину речей, готував їжу, стояв на варті і розподіляв їжу таким чином, щоб Фродо мав досить сил для продовження шляху. Він захищав Фродо і дбав про нього, коли гобіти йшли через небезпечні землі, підходячи все ближче до Мордору. Сем не довіряв [[Ґолум]]у, який став їхнім провідником в Мордор.

Після того, як [[Шелоб]], гігантська павучиха, на думку Сема, вбила Фродо, Сем кинувся на неї з мечем, поранив і примусив відступити. Коли на місці сутички з'явився загін орків, Сем був змушений покинути, як він думав, мертвого пана і взяти з собою Перстень (таким чином ненадовго ставши його Хранителем). Під впливом Персня він на якусь мить піддався спокусі, однак, зрештою, зміг встояти від бажання володіти каблучкою.

Підслухавши розмову орків, Сем зрозумів, що Фродо хоч і паралізований, однак живий. Вірний своєму другу, він прокрався в Кіріт-Унґол і став свідком сутички морґульських орків з мордовськими за мітрилову кольчугу Фродо. Своєю тінню з оголеним мечем він налякав орка на ім'я Снаґа і потім відрубав йому руку з батогом, яким він бив Фродо.

Так, Сем визволив Фродо з полону і вони продовжили свою подорож до [[Ородруїн]]у. Останню частину шляху, найважчу для Фродо, Сем ніс його на своїх плечах. У Проваллі Фатуму [[Ґолум]] напав на Фродо і забрав у нього [[Перстень Влади|Перстень]], відкусивши гобіту пальця. В пориві ейфорії істота спіткнулася та провалилася у розколину з лавою. Єдиний Перстень було знищено.

Після повернення гобітів додому і Битви біля Поріччя, Сем пройшов по всьому [[Шир]]у, наново саджаючи дерева, зрубані в ході короткого панування [[Саруман]]а. Він використовував силу подарованого йому Володаркою [[Ґаладріель]] пилу, який змушував саджанці рости набагато швидше, ніж звичайно.

Невелику кількість пилу, що залишився Сем розвіяв біля Тричвертного Каменя і цим викликав період бурхливого зростання рослин Ширу, що почався навесні 1420 року Л. Ш. Однак самим великим дивом стало молоде дерево маллорн, яке виросло на Святкової галявині, «єдиний мелорн на захід від Гір і на схід від Моря»<ref>{{Cite book|title=Властелин Колец. Часть III. Возвращение Короля, 1999., Книга 6. Глава девятая. Серые Гавани|last=Толкин|first=Дж. Р. Р.|year=1999.|publisher=|location=Москва|pages=|language=ru|isbn=}}</ref> (горіх, плід маллорна, також входив у дар [[Ґаладріель|Ґаладріелі]] Сему).

Після Війни Кільця Сем одружився з Ружею Домосіл і переїхав у Торбин Куті, де жив разом з Фродо. У Сема і Ружи було тринадцятеро дітей: Еланор, Фродо, Ружа, Мері, Піпін, Вербозоля, Гемфаст, Стокротка, Первоцвіта, Більбо, Рубіна, Робін і Тольман. Сем обирався мером Ширу сім разів поспіль, по сім років і протягом цього часу став знаний як Семвайз Садівник<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец. (1999) Часть III. Возвращение Короля, Приложение В. Генеалогические древа|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Після народження першої дитини Сема і Ружи стало відомо, що [[Фродо Торбин|Фродо]] залишає Середзем'я разом з [[Більбо Торбин|Більбо]], [[Ґандальф]]ом і рештою [[Ельфи (Середзем'я)|Високих ельфів]] (лісові ельфи на той момент залишалися в Середзем'я), вирушаючи в Безсмертні Землі. Фродо перед відплиттям віддав Торбин Кут Сему, а також доручив йому закінчити Червону книгу Західного Узграниччя.

Після смерті дружини в [[Літочислення Арди|ЧЕ]] 62 році (1482 р Л. Ш.) Сем віддав Червону Книгу Еланор і покинув [[Шир]] у віці 102 років. Більше в [[Середзем'я|Середзем'ї]] його не бачили, а Еланор та її нащадки зробили запис в Книзі, де говорилося про те, що він пішов в [[Сірі Гавані]] і поплив на Захід. Йому, як останньому з Хранителів Персня, було подароване право перетнути [[Велике Море]] і возз'єднатися з Фродо в Безсмертних Землях.

== Особисті якості ==
На початку оповідання Сем, як типовий гобіт, ніколи не йде далеко від свого будинку<ref>{{Cite book|title=Толкин Дж. Р. Р., Властелин Колец (1999). Часть I. Дружество Кольца, Книга 1. Глава третья. Трое - компания что надо.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Незвичайним для гобітів було те, що Семвайз любив слухати легенди і розповіді [[Більбо Торбин]]а про минулі часи. У цих історіях Сема найбільше цікавили [[Ельфи (Середзем'я)|ельфи]], і він сподівався одного разу побачити їх<ref>{{Cite book|title=Толкин Дж. Р. Р., Властелин Колец. (1999).Часть I. Дружество Кольца, Частина 1. Глава вторая. Тень прошлого.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Більбо також навчив його грамоти<ref>{{Cite book|title=Толкин Дж. Р. Р., Властелин Колец. (1999).Часть I. Дружество Кольца, Книга 1. Глава первая. Званные гости|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. У Сема були поетичні здібності, що видно з випадку в [[Лотлоріен]], коли він завершив пісню, написану Фродо про Ґандальфа. Толкін надає особливого значення «простенького „сільського“ кохання» Сема до Рози, яке «абсолютно необхідна для осягнення його … характеру»<ref name=":0">{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма, 2004, Письмо № 131. К Мильтону Уолдману|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. На думку Павла Парфентьева, Сем, як і [[Араґорн]], робить єдино правильний вибір між «проходженням своєму обов'язку» і можливістю «залишитися з коханою»<ref>{{Cite book|title=Парфентьєв, Эхо благой вести: христианские мотивы в творчестве Дж. Р. Р. Толкина, 2004, Мужчина и женщина: истории истинной любви.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Толкін писав:

 Насправді мій Сем Грунич списаний з англійського солдата, з тих рядових і денщиків, яких я знав під час війни 1914 року, і яким сам я поступався настільки багато в чому.

 - Карпентер, Х. Частина 2. Глава VIII. Загону більше немає // Джон Р. Р. Толкін. Біографія / Под ред. С. Лихачової; пер. з англ. А. Хромової - С. 132-133

У літературі, присвяченій Першій світовій війні, присутні приклади відданості денщиків — солдат, які були слугами офіцерів<ref>{{Cite book|title=Tolkien Studies, 2004, p. 125|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Радісну реакцію Сема на обов'язок супроводжувати Фродо можна порівняти з ентузіазмом британських солдатів, що вирушають на війну і не усвідомлюють, що їх чекає<ref>{{Cite book|title=Tolkien Studies, 2004, p. 133|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Сем уособлює традиційний в європейській літературі «образ слуги»<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец.(1999.) Часть III. Возвращение Короля, Коментарии. Примечание 620|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. «Один з наймалоймовірніших кандидатів на героїзм» стає героєм завдяки вірності Фродо і виконання завдання<ref>{{Cite book|title=Ford, K., G. The Servant Hero // Transforming Church: Bringing out the good to get to great. - Colorado Springs: David C. Cook, 2008. - P. 231. - 283 p. - ISBN 1434767043|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Марк Хукер стверджує про подібність Сема з Дживс Пелема Вудхауза і денщиками з творів Грема Сетона Хатчисона і Вільяма Ходжсона<ref>{{Cite book|title=Tolkien Studies, 2004, pp. 125-134|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Він також припускає, що підвищення соціального статусу Сема після Війни Персня повторює зміни в англійському суспільстві після Першої світової війни<ref>{{Cite book|title=Tolkien Studies, 2004, pp. 132-133|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

В есе «„Беовульф“: чудовиська і критики» Толкін пише про «північній теорії мужності» — поширений у давньоанглійській літературі і скандинавської міфології принцип вести боротьбу до кінця, попри повну відсутність надії здобути перемогу<ref>{{Cite book|title=Толкин, Чудовища и критики, 2008, «Беовульф»: чудовища и критики, с. 13-72|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Разом з цією теорією професор [[Лідський університет|Лідського університету]] [[Томас Шиппі]] виділяє властиву гобітам «теорію сміху мужності» — здатність жартувати і не втрачати самовладання в безнадійній ситуації, яку з персонажів роману найбільш сильно проявляє Семвайз Грунич. Ця ідея присутня в спогадах учасників [[Перша світова війна|Першої світової війни]], в тому числі в книзі Френка Річардса [[«Старі солдати не вмирають»]]<ref>{{Cite book|title=Шиппі, Дорога в Средьземелье, 2003, Выдающиєся парадоксы: радостная печаль і безнадежная веселость.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Шиппі також зазначає, що в образі Сема представлена «славетна риса англо-гоббітського менталітету — нездатність помітити власну поразку»<ref>{{Cite book|title=Шиппі, Дорога в Средьземелье, 2003, "Совет у Элронда"|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Рішення Сема взяти [[Перстень Влади|Перстень]] після, на його думку, смерті Фродо розглядається як один з прикладів значущості вільного вибору в романі Дж. Р. Р. Толкіна<ref>{{Cite book|title=Парфентьєв, Эхо благой вести: христианские мотивы в творчестве Дж. Р. Р. Толкина (2004), Провидение. Свобода и благодать.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. П. Парфентьєв відзначає смиренність Сема, яке пізніше допомогло йому добровільно відмовитися від Персня<ref>{{Cite book|title=Парфентьєв, Эхо благой вести: христианские мотивы в творчестве Дж. Р. Р. Толкина, (2004), Искушение и грех.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Дж. Р. Р. Толкін критикує Сема за епізод, де він своєю брутальністю обриває спробу каяття [[Голум|Ґолум]]а, і називає цей момент «найтрагічнішим в Повісті», безпосередньо призводить до зради Ґолума. Він визначає проявилися в цій ситуації якості персонажа як «духовну короткозорість, собою вельми горду, самовдоволення … і самовпевненість і готовність все міряти і оцінювати, виходячи з обмеженого досвіду»<ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма, (2004), Письмо № 246. К миссис Эйлин Елгар.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Але згодом Сем втримався від бажання вбити зрадника, і в результаті Голлум зіграв істотну роль у знищенні [[Перстень Влади|Персня]].

== Імена і титули ==
У Додатках до [[Володар перснів|«Володаря Перснів»]] [[Джон Роналд Руел Толкін|Толкін]] говорить про те, що «справжня», або вестронска, форма імені Сема — Баназір Гелбасі (англ. Banazîr Galbasi, також вимовлялося як Гелпсі ({{lang-en|Galpsi}})). «Баназір» походить від елементів, що означають «недоумок» або «простак». «Гелбасі» — похідне від назви села Гелабас ({{lang-en|Galabas}}), яке, в свою чергу, складається з коренів galab — (в значенні «дичину», англ. Game) і bas — (відповідає англійському — wich або — wick в назвах населених пунктів, що означає «село»). У ролі «перекладача» Багряної Книги Толкін вигадав англійський переклад цього вестронського імені — Семвіз Ґеммідж (англ. Samwís Gamwich), яке перетворилося в Семвайз Ґемміджі ({{lang-en|Samwise Gammidgy}}), а в сучасній англійській набуло форми Семвайз Грунич.

На синдаріні його ім'я звучить як Пергаель (синд. Perhael, інший варіант — Бергаель (синд. Berhael))<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец. Часть III.Возвращение Короля (1999.) Книга 6. Глава четвертая. Кормалленское поле|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Король [[Араґорн|Елесар]] в листі зазначає, що йому більше підійшло б ім'я Пантаель (синд. Panthael — «Повністю Розумний»), ніж Пергаель (синд. «Наполовину Розумний»)<ref>{{Cite book|title=Tolkien, Sauron Defeated, 1992, Part One. The end of the Third Age, p. 129|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. У чернетках останніх глав «Володаря Перснів», опублікованих Крістофером Толкіном, Ґандальф називає Сема Гартад Улуітіад (синд. Harthad Uluithiad — «Невичерпна Надія»)<ref>{{Cite book|title=Tolkien, Sauron Defeated, 1992, Part One. The end of the Third Age, p. 62|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Фродо захоплено називає Сема «Семвайзом Сміливим» ({{lang-en|Samwise the stouthearted}})<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец. Часть II. Две Башни, (1999.), Книга 4. Глава восьмая. Лестницы Кирит Унгол.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. У додатку до «Володаря перснів» говориться, що в 7 році Ч. Е. (1427 р Л. Ш.) Сем був обраний мером міста [[Перелік міст Середзем'я|Мічел Дельвінг]] і всього Ширу на вперше зі своїх семи послідовних термінів в перший раз. 14 року Ч. Е. (1434 р Л. Ш.) [[Араґорн|Елесар]] призначив його радником [[Арнор|Північного Королівства]]<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец. Часть III. Возвращение Короля, (1999.), Приложение Б. Сказания временных лет.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Автор присвоїв Сему і його нащадкам поширену в [[Англія|Англії]] прізвище Гарднер (англ. Gardner, від gardener — «садівник»)<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец. Часть III. Возвращение Короля (1999.), Коментарии. Примечание 827.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

== Концепція і створення ==
При написанні [[Володар перснів|«Володаря Перснів»]] Семвайз Грунич спочатку був відсутній, але [[Крістофер Толкін]] знаходить деяку його схожість з Фродо Туком, раннім персонажем чернеток батька<ref>{{Cite book|title=Tolkien, The Return of the Shadow, 1988, Chapter II. From Hobbiton to the Woody End.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Згодом [[Джон Роналд Руел Толкін|Дж. Р. Р. Толкін]] написав на полях чернетки фразу «Sam Gamgee», а до пропозиції, де Бінґо (пізніше перейменований у [[Фродо Торбин]]а) вирішує йти один, додані слова — «з Семом»<ref>{{Cite book|title=Tolkien, The Return of the Shadow, 1988, Chapter XIII. Queries and Alterations.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. В процесі роботи над романом автор називав Сема «головним героєм»<ref name=":0" />] і «найбільш ретельно промальовані персонажем» твори<ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма, (2004.), Письмо № 93. К Кристоферу Толкину.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Сему властиві якості, які відзначав Толкін в декількох есе по давньоанглійській поемі «Битва при Мелдоні»<ref>{{Cite book|title=Solopova, Languages, Myths and History: An Introduction to the Linguistic and Literary Background of JRR Tolkien's Fiction 2009, pp. 40-42.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. На концепцію персонажа також вплинуло творчість [[Вільям Шекспір|Вільяма Шекспіра]]. В одному з листів [[Джон Роналд Руел Толкін|Толкін]] порівнює ставлення Сема до [[Ґолум]]а зі ставленням Аріеля до Калібану в п'єсі «Буря»<ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма (2004.), Письмо № 64. К Кристоферу Толкину.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Фраза «І не скажу я -» кінчений День "" (англ. «I will not say the Day is done») в пісні Сема могла бути частково взята з п'єси [[Вільям Шекспір|Шекспіра]] [[Антоній та Клеопатра (п'єса)|"Антоній і Клеопатра "]] («The bright day is done»)<ref>{{Cite book|title=Шиппи, Дорога в Средьземелье, 2003, Поезия Заселья.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Деякі дослідники вважають, що в ситуації, коли «натхненний згори»<ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма, 2004, Письма № 211. К Роне Бир.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref> Сем перед боєм з [[Шелоб]] сказав молитву на незнайомою йому [[Синдарин|ельфійською мовою]], виявляється відомий в християнській традиції дар говоріння на мовах<ref>{{Cite book|title=Толкин, Властелин Колец. Часть III. Возвращение Короля, (1999.), Коментарии. Примечание 467.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Ім'я «Грунич» ({{lang-en|Gamgee}}) Толкін взяв з розмовника бірмінгемського слова, яке означає вату. Воно, в свою чергу, походить від «тканини Грунич» — хірургічної пов'язки, винайденої в XIX столітті [[Бірмінгем Сіті|бірмінгемським]] хірургом [[Семпсон Ґемджі|Семпсоном Грунич]]<ref>{{Cite book|title=Kapadia, HM Sampson Gamgee: a great Birmingham surgeon (англ.) // Journal of the Royal Society of Medicine. - 2002. - No. 95. - P. 96. - ISSN 0141-0768.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Толкін спочатку використовував його як прізвисько для людини, який проживав в селі Ламорна-Коув (графство [[Корнуол]], [[Англія]]):

 Був там цікавий місцевий персонаж, старий, що бродив собі по окрузі, розносячи плітки, пророкуючи погоду тощо. Щоб розважити моїх дітей, я назвав його Старим Грунич ... Прізвище «Грунич» я вибрав насамперед для алітерації; але я її не придумав. Вона спливла з дитячих спогадів, як смішне слово або ім'я. Насправді, коли я був зовсім маленьким, так називали вату (в Бірмінгемі). (Звідси асоціації Грунич з котону). Про походження цього імені я нічого не знаю.

 - Карпентер, Х. Лист № 257. До Крістоферу Бредертону // Джон Рональд Руел Толкін. Листи / Под ред. С. Таскаева; пер. з англ. С. Лихачової

13 березня 1956 року Толкін отримав лист від якогось Сема Грунич, який чув, що його ім'я згадувалося у «Володарі Перснів», але книгу не читав. 18 березня Толкін написав відповідь, де розповів відому йому історію прізвища, а згодом відправив Грунич три томи «Володаря Перснів» з автографами<ref name=":1">{{Cite book|title=Карпентер, Джон Р. Р. Толкин. Биография, 2002, Часть 6. Глава III. Или деньги, или слава.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=ru|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкін. Письма (2004.), Письмо № 184. К Сэму Гэмджи.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. До 1971 року Толкін простежив походження прізвища «Грунич» від більш ранньої англійської прізвища de Gamaches, яка, в свою чергу, походить з форм Gamages, de Gamagis і de Gemegis<ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма, (2004.), Письма № 324. К Грэму Тейяру.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

== Образ Семвайза Грунич в адаптаціях ==

=== Зображення ===
Подорож Фродо і Сема стало основою для зображень різних художників. [[Володар перснів|«Володар Перснів»]] ілюстрував [[Алан Лі]], інші зображення створені [[Тед Несміт|Тедом Несмітом]]<ref>{{Cite book|title=A Song in the Trollshaws, Apparitions, Shelob's Retreat, Sam Enters Mordor Alone, Endgame on the Mountain, Sam and Rosie Cotton, Departure at the Grey Havens (англ.). Ted Nasmith's official website.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>, [[Джон Гоу|Джоном Гоу]]<ref>{{Cite book|title=Sam and Shelob, Mount Doom (англ.). John Howe's official website.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref> і [[Анке Ейсманн]]<ref>{{Cite book|title=JRR Tolkien: The Lord of the Rings (англ.). Anke Eißmann's official website. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

=== Кіно і радіо ===
У 1957 році американська компанія запропонувала [[Джон Роналд Руел Толкін|Дж. Р. Р. Толкіну]] зняти мультфільм за «Володарем Перснів». Згідно зі сценарієм М. Г. Циммермана, Сем залишає [[Фродо Торбин|Фродо]] з [[Шелоб]] і йде до [[Ородруїн|Гори Фатуму]] один. Біля Саммат Наур на нього нападає Фродо і відбирає Перстень, а у Фродо його забирає [[Ґолум]]<ref>{{Cite book|title=Croft, JB Three Rings for Hollywood: Scripts for The Lord of the Rings by Zimmerman, Boorman, and Beagle (англ.). University of Oklahoma (April 2004). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 21 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Толкін розкритикував зміни сюжету книги, і в кінцевому підсумку проєкт не був реалізований<ref name=":1" /><ref>{{Cite book|title=Карпентер, Джон Рональд Руел Толкин. Письма, (2004.), Письма № 210. К Форресту Дж. Акерману.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. 1967 року також існував проєкт екранізації «Володаря перснів» за участю групи [[The Beatles]], в якій роль Сема мав виконати [[Рінго Старр]]<ref>{{Cite book|title=Hammond, WG, Scull, C. America in the 1960s: Reception of Tolkien // The JRR Tolkien Companion and Guide: Reader's Guide. - Boston: Houghton Mifflin, 2006. - P. 15. - 1256 p. - ISBN 978-0-618-39101-1.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Vejvoda, J. The Beatles Meets Lord of the Rings (англ.). IGN (8 November 2010). Перевірено 19 лютого 2014. Процитовано 31 березня 2014.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

У анімаційної версії «Володаря Перснів» 1978 року Сема озвучував Майкл Скоулс, а для ротоскопіювання роль виконав Біллі Барті<ref>{{Cite book|title=Beck Подивитись профіль, J. The Animated Movie Guide. - Chicago: Chicago Review Press, 2005. - P. 154-155. - 348 p. - ISBN 1556525915.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. У мультфільмі [[Повернення короля (мультфільм)|«Повернення короля»]] 1980 року персонаж був озвучений Родді Макдавелл. Білл Найі озвучив Сема в радіосеріалами BBC «Володар Перснів» 1981 року.

У кінотрилогії [[Пітер Джексон|Пітера Джексона]] роль Сема зіграв [[Шон Астін]]. Для цієї ролі акторові знадобилося набрати 30 фунтів ваги (13,6 кг), щоб відповідати уявленню режисера про зовнішність персонажа<ref>{{Cite book|title=Mosher, J. Morphing Sean Astin: «Playing Fat» in the Age of Digital Animation // From Hobbits to Hollywood: Essays on Peter Jackson's Lord of the Rings / Ed. E. Mathijs, M. Pomerance. - Amsterdam; New York: Rodopi, 2006. - P. 301-302. - 403 p. - ISBN 9042016825.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

На думку деяких критиків, в екранізації зрівняний статус Фродо і Сема, що негативно позначилося на зображенні стосунків «офіцера і деньщика»<ref>{{Cite book|title=Burdge, AS, Burke, J. Humiliated Heroes: Peter Jackson's Interpretation of The Lord of the Rings // Translating Tolkien: Text and Film / Ed. T. Honegger. - Zurich; Berne: Walking Tree Publishers, 2004. - P. 150-151. - 243 p. - ISBN 3952142492.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Одна з найзначніших змін сюжету книги відбувається в фільмі [[Володар перснів: Дві вежі|"Володар Перснів: Дві фортеці "]], коли [[Фарамир]] вирішує відправити [[Перстень Влади|Перстень]] у [[Ґондор]] і бере гобітів з собою до обложеного [[Осґіліат]]у. Після порятунку [[Фродо Торбин|Фродо]] від назґулів Сем виголошує промову про героїв легенд, на тлі якої відбуваються події Битви при [[Роган|Горнбурзі]] і Падіння [[Ісенґард]]а. [[Фарамир]] під її впливом відпускає гобітів. Томас Шиппі вбачає тут можливу «демократизацію» сюжету, подібно впливу [[Перегрін Тук|Піппіна]] на рішення ентів йти на Ісенґард. На думку Шиппі, Сем "став пророком, представником філософської основи фільму, і [[Фарамир]], підслухавши розмову Сема з Фродо, змушений визнати це<ref>{{Cite book|title=Shippey, Another Road to Middle-earth: Jackson's Movie Trilogy, 2005, pp. 247-248.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

У подорожі гобітів з [[Ґолум]]ом [[Пітер Джексон|Джексон]] більше акцентує увагу на бажанні Ґолума роз'єднати Фродо і Сема — в результаті, в екранізації є епізод, в якому Фродо відправляє Сема додому<ref>{{Cite book|title=Shippey, Another Road to Middle-earth: Jackson's Movie Trilogy, 2005, pp. 242-243.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Попри це, Сем повертається і продовжує допомагати своєму панові<ref>{{Cite book|title=Shippey, Another Road to Middle-earth: Jackson's Movie Trilogy, 2005, p. 248.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

Гру [[Шон Астін|Астіна]] у фільмі [[Володар перснів: Повернення короля|«Володар Перснів: Повернення короля»]] високо оцінили критики<ref>{{Cite book|title=Corliss, R., Schickel, R. Seven Holiday Treats (англ.). Time (8 December 2003). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Clinton, P. Review: A spectacular finish for 'Rings' (англ.). CNN (16 December 2003). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Schwarzbaum, L. The Lord of the Rings: The Return of the King (2003). Movie review (англ.). Entertainment Weekly (19 December 2003). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Berardinelli, J. Lord of the Rings, The: The Return of the King. A movie review by James Berardinelli (англ.). Reelviews Movie Reviews. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Згідно з результатами опитування на сайті IMDb, з акторського складу фільму [[Шон Астін|Астін]] більше всіх заслужив номінацію на " Оскар "<ref>{{Cite book|title=Daily Poll results: Who would you have nominated for an Oscar from the cast of The Return of the King ? (англ.). IMDb (4 February 2004). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Актор був нагороджений премією «Сатурн»<ref>{{Cite book|title=Past Saturn Awards (англ.). Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films. Процитовано 5 травня 2013. Статичний з першоджерела 26 серпня 2011.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref> і нагородами кінокритиків [[Лас-Вегас]]а<ref>{{Cite book|title=2003 LVFCS Sierra Award winners (англ.). Las Vegas Film Critic Society. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref> і [[Сіетл]]а<ref>{{Cite book|title=Horton, R. Winners Announced in Second Annual Seattle Film Critics Awards (англ.). Parallax View (18 December 2003). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 9 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Журнал [[Entertainment Weekly]] розташував Сема Грунич на сьомому місці серед «найбільших напарників»<ref>{{Cite book|title=Greatest Sidekicks (англ.). Entertainment Weekly (23 June 2009). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 15 лютого 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Вебсайт UGO Networks заніс його до свого списку кращих героїв всіх часів<ref>{{Cite book|title=UGO Team. Best Heroes of All Time (англ.). UGO Networks (21 January 2010). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 15 лютого 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

=== Комп'ютерні ігри ===
Одна з перших появ персонажа у комп'ютерних іграх відбувається в грі 2002 року The Fellowship of the Ring. За сюжетом гри Фродо починає подорож самостійно, а Сем приєднується до нього разом з Меррі та Піппіним на фермі Меґґота. У стратегії War of the Ring Сем бере участь тільки в місії «Лотлоріен».

У грі The Return of the King Сем є персонажем трьох рівнів, об'єднаних в сюжетну лінію «Шлях гобітів»<ref>{{Cite book|title=Perry, DC The Return of the King PS2 review (англ.). IGN (3 November 2003). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 11 лютого 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. У серії стратегій The Battle for Middle-earth у нього є в наявності здатності, характерні і для інших гобітів — ельфійські плащі та кидання каменів. У місії «Лігво Шелоб» Сем використовує предмети, які спочатку належать Фродо — [[Жало (кинджал)|кинджал Жало]] і фіал [[Галадріель|Галадріелі]].

У грі «Володар Перснів Онлайн» Сема можна зустріти в [[Шир|Бекланді]], [[Рівенділ|Рівендолі]] та на кургані Керін Амрот в [[Лотлоріен]]і<ref>{{Cite book|title=Samwise Gamgee (англ.). LOTRO-Wiki. Процитовано 5 травня 2013. Статичний з першоджерела 26 лютого 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. У Aragorn's Quest Семвайз Грунич, мер Ширу, виступає в ролі оповідача історії [[Араґорн|Арагорна]] і є неігровим персонажем. У грі передбачена можливість зіграти за його дітей, Еланор і [[Фродо Торбин|Фродо]]<ref>{{Cite book|title=Totilo, S. Lord of The Rings Comes To Wii, With Dashes Of Mario, Link (англ.). Kotaku (29 May 2009). Перевірено 6 лютого 2010 року Процитовано 16 квітня 2012.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Сем з'являється у грі 2012 року Lego The Lord of the Rings<ref>{{Cite book|title=Rorie, M. Lego The Lord of the Rings review (англ.). GamesRadar (19 November 2012). Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 11 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

=== Пов'язана продукція ===
Статуетки Сема на основі образу в екранізації були виготовлені компаніями Weta Workshop, Games Workshop і Sideshow Collectibles<ref>{{Cite book|title=Frodo and Samwise (англ.). Sideshow Collectibles. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 16 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Продукція Weta Workshop включає бюст Сема<ref>{{Cite book|title=Samwise Gamgee bust (англ.). Weta Workshop. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 4 квітня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref> і його статуетку з поні Біллом<ref>{{Cite book|title=Samwise Gamgee and Bill figure (англ.). Weta Workshop. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 4 квітня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Компанія Games Workshop випустила фігурки персонажа для настільної гри The Lord of the Rings Strategy Battle Game<ref>{{Cite book|title=The Shire (англ.). Games Workshop. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 4 квітня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>. Фігурка Сема є в наборі LEGO The Lord of the Rings<ref>{{Cite book|title=Shelob Attacks (англ.). LEGO. Процитовано 5 травня 2013. Процитовано 16 березня 2013.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Література ==
* Карпентер, Х. Джон Р. Р. Толкин. Биография = JRR Tolkien. A Biography / Под ред. С. Лихачовой; Пер. з англ. А. Хромовой. — М.: ЕКСМО-Прес, 2002. — 432 с. — 10 000 экз. — ISBN 5-04-008886-8.
* Карпентер, Х. Джон Рональд Руел Толкин. Листи = The Letters of JRR Tolkien / Под ред. С. Таскаева; Пер. з англ. С. Лихачовой. — М.: ЕКСМО-Прес, 2004. — 576 с. — 3 000 прим. — ISBN 5-699-05080-9.
* Парфентьєв, П. Эхо благой вести: христианские мотивы в творчестве Дж. Р. Р. Толкина. — М: TTT; ТО СПб, 2004. — 322 с. — (Tolkienistica Rossica Magna). — ISBN 5990035217.
* Шиппи, Т. Дорога в Средьземелье = The Road to Middle-Earth / Пер. з англ. М. Каменкович. — СПб.: Лимбус Пресс, 2003. — 824 с. — 2 000 прим. — ISBN 5-8370-0181-6.
* Hooker, M. Frodo's Batman (англ.) // Tolkien Studies: journal. — West Virginia University Press, 2004. — Vol. 1. — P. 125—136. — ISSN 1547-3155.
* Shippey, T. Another Road to Middle-earth: Jackson's Movie Trilogy // Understanding The Lord of the Rings: The Best of Tolkien Criticism / Ed. RA Zimbardo, ND Isaacs. — Boston: Houghton Mifflin, 2005. — P. 233—254. — 294 p. — ISBN 9780618422531.
* Solopova, E. Languages, Myths and History: An Introduction to the Linguistic and Literary Background of JRR Tolkien's Fiction. — New York City: North Landing Books, 2009. — 107 p. — ISBN 0-9816607-1-1.
* Толкин Дж. Р. Р. Властелин Колец. Книга I. Братство Кольца = The Lord of the Rings. The Fellowship of the Ring / Пер. з англ. М. Каменкович, В. Каррика. — СПб: Азбука, 1999. — 704 с. — 7000 екз. — ISBN 5-7684-0747-2.
* Толкин Дж. Р. Р. Властелин Колец. Книга II. Две Башни = The Lord of the Rings. The Two Towers / Пер. з англ. М. Каменкович, В. Каррика. — СПб: Азбука, 1999. — 574 с. — 7000 екз. — ISBN 5-7684-0748-0.
* Толкин Дж. Р. Р. Властелин Колец. Книга III. Возвращение Короля = The Lord of the Rings. The Return of the King / Пер. з англ. М. Каменкович, В. Каррика. — СПб: Азбука, 1999. — 734 с. — 7000 екз. — ISBN 5-7684-0749-9.
* Толкин Дж. Р. Р. Чудовища и критики = The Monsters & the Critics: and Other Essays / Пер. з англ. М. Артамоновой, С. Лихачової, П. Иосада, О. Гаврикова. — М.: АСТ, 2008. — 416 с. — 3000 екз. — ISBN 978-5-17-046742-6.
* Tolkien. JRR The Return of the Shadow / Ed. C. Tolkien. — Boston: Houghton Mifflin, 1988. — 497 p. — (The History of the Middle-Earth). — ISBN 0-395-49863-5.
* Tolkien. JRR Sauron Defeated / Ed. C. Tolkien. — Boston: Houghton Mifflin, 1992. — 500 p. — (The History of the Middle-Earth). — ISBN 0-395-60649-7.

{{Володар перснів|Географія=Праліс (Середзем'я)}}

{{DEFAULTSORT:Ґемджі Семвайз}}
[[Категорія:Персонажі роману «Володар Перснів»]]
[[Категорія:Вигадані персонажі 1954]]
[[Категорія:Володар перснів]]
[[Категорія:Вигадані мандрівники]]
[[Категорія:Вигадані тілоохоронці]]
[[Категорія:Вигадані слуги]]


text:
# Алберту Кошта
Албе́рту Оліве́йра Ба́ю (порт. Alberto Oliveira Baio), більш відомий як Албе́рту Ко́шта (порт. Alberto Costa; нар. 29 вересня 2003, Санту-Тірсу) — португальський футболіст, захисник клубу «Порту».

## Клубна кар'єра

### «Віторія» (Гімарайнш)
Виступав за юнацьку команду «Тірсенсе», а 2013 року приєднався до системи клубу «Віторія» (Гімарайнш). У квітні 2021 року підписав з клубом трирічний контракт. 10 квітня 2022 року дебютував за резервну команду клубу в матчі Терсейра-ліги проти «Торреенсе».
4 жовтня 2022 року продовжив контракт з «Віторією» до 2026 року. 25 лютого 2023 року в поєдинку Терсейра-ліги проти «Анадії» забив свій перший гол. Сезон 2022-23 провів у складі резервної команди, за яку зіграв 19 матчів і відзначився одним м'ячем.
11 січня 2024 року дебютував в основному складі «Віторії» в матчі Кубка Португалії проти «Пенафієла», замінивши Мігела Магу. 21 квітня 2024 року в поєдинку проти «Спортінга» дебютував у Прімейра-лізі.
12 грудня 2024 року в матчі Ліги конференцій УЄФА проти швейцарського забив свій перший гол за «Віторію». Був визнаний захисником місяця Прімейра-ліги за підсумками грудня 2024 року, в якому за 5 матчів віддав дві гольові передачі, взяв участь у 33 атаках і зробив 17 відборів м'яча.

### «Ювентус»
15 січня 2025 року перейшов в італійський «Ювентус», підписавши контракт до червня 2029 року. Сума трансферу становила 12,5 млн євро, а ще близько 2,5 млн передбачені у вигляді бонусів. Таким чином цей продаж став другим найдорожчим в історії «Віторії» після Едмонда Тапсоби в «Баєр 04» 2020 року. 26 лютого 2025 року дебютував за нову команду в матчі Кубка Італії проти «Емполі», вийшовши на заміну Андреа Камб'язо. 3 березня 2025 року в поєдинку проти «Верони» дебютував в італійській Серії A.
В червні 2025 року виступав на клубному чемпіонаті світу в США. На турнірі провів чотири матчі, а його команда дійшла до 1/8 фіналу, де поступилась мадридському «Реалу».

### «Порту»
24 липня 2025 року перейшов у португальський «Порту», підписавши п'ятирічний контракт. Сума трансферу становила 15 млн євро, а ще 1 млн передбачений у вигляді бонусів. 11 серпня дебютував за «Порту» в матчі Прімейра-ліги проти свого колишнього клубу «Віторія» (Гімарайнш), вийшовши в стартовому складі.

## Кар'єра в збірній
Виступав за збірні Португалії до 18 і до 20 років.

## Статистика виступів
Станом на 11 серпня 2025
| Клуб                  | Сезон             | Чемпіонат         | Чемпіонат | Чемпіонат | Кубок | Кубок | Кубок ліги | Кубок ліги | Єврокубки | Єврокубки | Інші  | Інші | Всього | Всього |
| Клуб                  | Сезон             | Дивізіон          | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи  | Матчі      | Голи       | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи | Матчі  | Голи   |
| --------------------- | ----------------- | ----------------- | --------- | --------- | ----- | ----- | ---------- | ---------- | --------- | --------- | ----- | ---- | ------ | ------ |
| Віторія (Гімарайнш) Б | 2022–23           | Терсейра-ліга     | 19        | 1         | —     | —     | —          | —          | —         | —         | —     | —    | 19     | 1      |
| Віторія (Гімарайнш)   | 2023–24           | Прімейра-ліга     | 1         | 0         | 1     | 0     | —          | —          | —         | —         | —     | —    | 2      | 0      |
| Віторія (Гімарайнш)   | 2024–25           | Прімейра-ліга     | 10        | 0         | 4     | 0     | 1          | 0          | 7         | 1         | —     | —    | 21     | 1      |
| Віторія (Гімарайнш)   | Всього            | Всього            | 11        | 0         | 5     | 0     | 1          | 0          | 7         | 1         | 0     | 0    | 23     | 1      |
| Ювентус               | 2024–25           | Серія A           | 9         | 0         | 1     | 0     | —          | —          | 0         | 0         | 4     | 0    | 14     | 0      |
| Порту                 | 2025–26           | Прімейра-ліга     | 1         | 0         | 0     | 0     | 0          | 0          | 0         | 0         | 0     | 0    | 1      | 0      |
| Всього за кар'єру     | Всього за кар'єру | Всього за кар'єру | 40        | 1         | 6     | 0     | 1          | 0          | 7         | 1         | 4     | 0    | 57     | 2      |

1. ↑  Матчі в Лізі конференцій УЄФА
2. ↑  Матчі в Лізі чемпіонів УЄФА
3. ↑  Матчі на клубному чемпіонаті світу

## Досягнення
Особисті
- Захисник місяця Прімейра-ліги: грудень 2024[24]

wikiname: ukwiki

title: Алберту Кошта

in_language: uk

wikitext:
{{Португальське прізвище|1=[[Олівейра]]|2=Баю}}
{{Футболіст
| ім'я = Алберту Кошта
| зображення =
| повне-ім'я = Алберту Олівейра Баю
| дата-народження = 29.09.2003
| місце-народження = [[Санту-Тірсу]], [[Португалія]]
| зріст = 186 см
| вага = 79 кг
| громадянство = {{POR}}
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|POR}} «[[Порту (футбольний клуб)|Порту]]»
| номер = 20
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|POR}} «[[Тірсенсе]]»
{{Прапорець|POR}} [[Віторія (футбольний клуб, Гімарайнш)|«Віторія» (Гімарайнш)]]
| юнацькі-роки = 2011–2013
2013–2022
| клубний гравець = {{Футболіст початок}} {{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2022–2023|{{Прапорець|POR}} | «Віторія» (Гімарайнш) Б | 19 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2023–2025|{{Прапорець|POR}} | [[Віторія (футбольний клуб, Гімарайнш)|«Віторія» (Гімарайнш)]] | 11 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2025|{{Прапорець|ITA}} | «[[Ювентус]]» | 9 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2025–{{т.ч.}}|{{Прапорець|POR}} | «[[Порту (футбольний клуб)|Порту]]» | 1 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної =
{{Футболіст початок}} {{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2021| {{Прапорець|POR}} | Португалія (до 18) | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2023| {{Прапорець|POR}} | [[Юнацька збірна Португалії з футболу (U-20)|Португалія (до 20)]] | 2 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 11 серпня 2025
| збірна-поновлення = 18 листопада 2024
}}
'''Албе́рту Оліве́йра Ба́ю''' ({{lang-pt|Alberto Oliveira Baio}}), більш відомий як '''Албе́рту Ко́шта''' ({{lang-pt|Alberto Costa}}; {{н}} [[29 вересня]] [[2003]], [[Санту-Тірсу]]) — [[Португалія|португальський]] [[футбол]]іст, [[Захисник (футбол)|захисник]] клубу «[[Порту (футбольний клуб)|Порту]]».

== Клубна кар'єра ==

=== «Віторія» (Гімарайнш) ===
Виступав за юнацьку команду «[[Тірсенсе]]», а 2013 року приєднався до системи клубу [[Віторія (футбольний клуб, Гімарайнш)|«Віторія» (Гімарайнш)]]. У квітні 2021 року підписав з клубом трирічний контракт. 10 квітня 2022 року дебютував за резервну команду клубу в матчі Терсейра-ліги проти «[[Торреенсе]]».

4 жовтня 2022 року продовжив контракт з «Віторією» до 2026 року<ref>{{Cite web|title=Alberto Costa renova com o Vitória SC
|url=https://vitoriasc.pt/2022/10/04/alberto-costa-renova-com-o-vitoria-sc/|publisher=Офіційний сайт ФК «Віторія» (Гімарайнш)|date=2022-10-04|access-date=2025-02-07|lang=pt}}</ref><ref>{{cite news|url=https://ominho.pt/vitoria-renova-com-o-lateral-direito-alberto-costa-ate-2026/|title=Vitória renova com o lateral direito Alberto Costa até 2026|website=O Minho|date=2022-10-04|access-date=2025-02-07|lang=pt}}</ref>. 25 лютого 2023 року в поєдинку Терсейра-ліги проти «Анадії» забив свій перший гол. Сезон 2022-23 провів у складі резервної команди, за яку зіграв 19 матчів і відзначився одним м'ячем.

11 січня 2024 року дебютував в основному складі «Віторії» в матчі [[Кубок Португалії з футболу|Кубка Португалії]] проти «[[Пенафієл (футбольний клуб)|Пенафієла]]», замінивши [[Мігел Мага|Мігела Магу]]. 21 квітня 2024 року в поєдинку проти «[[Спортінг (Лісабон)|Спортінга]]» дебютував у [[Прімейра-ліга|Прімейра-лізі]].

12 грудня 2024 року в матчі [[Ліга конференцій УЄФА|Ліги конференцій УЄФА]] проти швейцарського забив свій перший гол за «Віторію»<ref>{{Cite news|first=Miguel|last= Mendes|url=https://www.abola.pt/futebol/noticias/assim-nasce-um-gigante-portugues-na-liga-conferencia-cronica-2024121222241563896?srsltid=AfmBOoqb6h4NEmCnw9xFzCxNFy9kg1zqxXMpZ_ySXQzzbSqUAjod9OWe|title=St. Gallen-V. Guimarães, 1-4 Assim nasce um gigante português na Liga Conferência! (crónica)|website=A Bola|date=2024-12-12|access-date=2025-02-10|lang=pt}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.srf.ch/sport/fussball/conference-league/1-4-gegen-vitoria-mangelnde-effizienz-stuerzt-st-gallen-ins-elend|title=Mangelnde Effizienz stürzt St. Gallen ins Elend|website=Schweizer Fernsehen|date=2024-12-12|access-date=2025-02-10|lang=de}}</ref>. Був визнаний захисником місяця Прімейра-ліги за підсумками грудня 2024 року, в якому за 5 матчів віддав дві гольові передачі, взяв участь у 33 атаках і зробив 17 відборів м'яча<ref>{{Cite news|url=https://www.record.pt/futebol/futebol-nacional/liga-betclic/detalhe/alberto-eleito-melhor-defesa-do-mes-de-dezembro-da-liga-betclic|title=Alberto eleito melhor defesa do mês de dezembro da Liga Betclic|website=Record|date=2025-01-13|access-date=2025-02-07|lang=pt}}</ref>.

=== «Ювентус» ===
15 січня 2025 року перейшов в італійський «[[Ювентус]]»<ref>{{Cite web|title=Alberto Costa acertado com a Juventus|url=https://vitoriasc.pt/2025/01/15/alberto-costa-acertado-com-a-juventus/|publisher=Офіційний сайт ФК «Віторія» (Гімарайнш)|date=2025-01-15|access-date=2025-01-23|lang=pt}}</ref>, підписавши контракт до червня 2029 року<ref>{{cite web|url=https://www.juventus.com/it/news/articoli/ufficiale-alberto-costa-e-bianconero|title=UFFICIALE. ALBERTO COSTA È BIANCONERO!|publisher=Офіційний сайт ФК «Ювентус»|date=2025-01-15|access-date=2025-01-27|lang=it}}</ref>. Сума трансферу становила 12,5 млн євро<ref>{{Cite news|url=https://sport.sky.it/calciomercato/2025/01/15/juventus-alberto-costa-arrivo-calciomercato-video|title=Calciomercato Juventus, Alberto Costa ufficiale fino al 2029. Le news|website=[[Sky Sports]]|date=2025-01-15|access-date=2025-02-07|lang=it}}</ref><ref>{{Cite news|first=Adam|last= Digby|url=https://www.forbes.com/sites/adamdigby/2025/01/15/alberto-costa-who-is-new-defender-signed-by-juventus/|title=Alberto Costa: Who Is New Defender Signed By Juventus?|website=[[Forbes]]|date=2025-01-15|access-date=2025-02-07|lang=en}}</ref>, а ще близько 2,5 млн передбачені у вигляді бонусів<ref>{{Cite news|url=https://www.record.pt/futebol/futebol-nacional/liga-betclic/v--guimaraes/detalhe/oficial-alberto-e-reforco-da-juventus|title=Oficial: Alberto é reforço da Juventus|website=Record|date=2025-01-15|access-date=2025-02-09|lang=pt}}</ref><ref>{{Cite news|first=Giovanni|last=Albanese|url=https://www.gazzetta.it/Calcio/Calciomercato/Juventus/12-01-2025/alberto-costa-juve-siamo-ai-dettagli-operazione-da-12-13-milioni.shtml|title=Alberto Costa, ecco il terzino per la Juve: ai dettagli l'operazione da 12-13 milioni|website=[[La Gazzetta dello Sport]]|date=2025-01-12|access-date=2025-02-09|lang=it}}</ref>. Таким чином цей продаж став другим найдорожчим в історії «Віторії» після [[Едмонд Тапсоба|Едмонда Тапсоби]] в «[[Баєр 04]]» 2020 року<ref>{{Cite news|first=Bruno Filipe|last=Monteiro|url=https://www.ojogo.pt/1835702640/negocio-fechado-alberto-costa-e-reforco-da-juventus-os-detalhes-do-acordo/|title=Negócio fechado: Alberto Costa é reforço da Juventus. Os detalhes do acordo|website=O Jogo|date=2025-01-13|access-date=2025-02-07|lang=pt}}</ref>. 26 лютого 2025 року дебютував за нову команду в матчі [[Кубок Італії з футболу 2024—2025|Кубка Італії]] проти «[[Емполі (футбольний клуб)|Емполі]]», вийшовши на заміну [[Андреа Камб'язо]]<ref>{{Cite news|url=https://www.abola.pt/futebol/noticias/taca-de-italia-juventus-eliminada-nos-penaltis-na-estreia-de-alberto-costa-2025022622082168333|title=Taça de Itália: Juventus eliminada nos penáltis na estreia de Alberto Costa|website=A Bola|date=2025-02-25|access-date=2025-02-27|lang=pt}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.ojogo.pt/509859034/alberto-costa-estreia-se-pela-juventus-em-derrota-na-taca-de-italia/|title=Alberto Costa estreia-se pela Juventus em derrota na Taça de Itália|website=O Jogo|date=2025-02-25|access-date=2025-02-27|lang=pt}}</ref>. 3 березня 2025 року в поєдинку проти «[[Верона (футбольний клуб)|Верони]]» дебютував в [[Серія A (Італія)|італійській Серії A]]<ref>{{Cite news|url=https://www.ojogo.pt/1300206801/alberto-costa-jogou-na-vitoria-da-juventus-que-se-aproxima-dos-primeiros/|title=Alberto Costa jogou na vitória da Juventus, que se aproxima dos primeiros|website=O Jogo|date=2025-03-03|access-date=2025-03-06|lang=pt}}</ref>.

В червні 2025 року виступав на [[Клубний чемпіонат світу з футболу 2025|клубному чемпіонаті світу]] в [[США]]. На турнірі провів чотири матчі, а його команда дійшла до 1/8 фіналу, де поступилась мадридському «[[Реал Мадрид|Реалу]]»<ref>{{Cite web|url=https://www.fifa.com/en/tournaments/mens/club-world-cup/usa-2025/articles/real-madrid-juventus-highlights-match-report|title=Miami thrice for Garcia as he scores again to sink Juve|publisher=ФІФА|date=2025-07-01|access-date=2025-07-02|lang=en}}</ref>.

=== «Порту» ===
24 липня 2025 року перейшов у португальський «[[Порту (футбольний клуб)|Порту]]»<ref>{{cite web|url=https://www.juventus.com/it/news/articoli/ufficiale-alberto-costa-a-titolo-definitivo-al-porto|title=Ufficiale: Alberto Costa a titolo definitivo al Porto|publisher=Офіційний сайт ФК «Ювентус»|date=2025-07-24|access-date=2025-07-25|lang=it}}</ref>, підписавши п'ятирічний контракт<ref>{{Cite news|first=Stefano|last=Silvestri|url=https://www.eurosport.it/calcio/calciomercato/2024-2025/ufficiale-joao-mario-e-della-juventus-con-alberto-costa-al-porto-cifre-e-dettagli-della-doppia-operazione_sto23205109/story.shtml|title=Ufficiale, João Mario è della Juve con Alberto Costa al Porto: cifre e dettagli|website=Eurosport|date=2025-07-24|access-date=2025-07-25|lang=it}}</ref>. Сума трансферу становила 15 млн євро, а ще 1 млн передбачений у вигляді бонусів<ref>{{Cite news|first=Carlos|last=Gouveia|url=https://www.ojogo.pt/5509006465/oficial-alberto-costa-e-reforco-do-fc-porto-confira-os-detalhes-da-transferencia/|title=Oficial: Alberto Costa é reforço do FC Porto. Confira os detalhes da transferência|website=O Jogo|date=2025-07-24|access-date=2025-07-25|lang=pt}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.record.pt/futebol/futebol-nacional/liga-betclic/fc-porto/detalhe/fc-porto-oficializa-contratacao-de-alberto-costa?ref=FC%20Porto_DestaquesPrincipais|title=FC Porto oficializa contratação de Alberto Costa|website=Record|date=2025-07-24|access-date=2025-07-25|lang=pt}}</ref>. 11 серпня дебютував за «Порту» в матчі Прімейра-ліги проти свого колишнього клубу «Віторія» (Гімарайнш), вийшовши в стартовому складі<ref>{{Cite news|first=André|last=Gonçalves|url=https://www.record.pt/jogos-em-direto/159221/fc-porto-vs-v-guimaraes/posjogo/cronica|title=A crónica do FC Porto-V. Guimarães: a bravura e a raça do eterno capitão|website=Record|date=2025-08-11|access-date=2025-08-12|lang=pt}}</ref>.

== Кар'єра в збірній ==
Виступав за збірні Португалії [[Юнацька збірна Португалії з футболу (U-18)|до 18]] і [[Юнацька збірна Португалії з футболу (U-20)|до 20 років]]<ref>[https://www.fpf.pt/pt/Jogadores/Jogador/playerId/836744 Профіль] на сайті [[Португальська футбольна федерація|Португальської футбольної федерації]] {{ref-pt}}</ref>.

== Статистика виступів ==
{{оновлено|11 серпня 2025}}<ref name="TM">{{Transfermarkt}}</ref>
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Сезон
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="2"|Кубок
!colspan="2"|Кубок ліги
!colspan="2"|Єврокубки
!colspan="2"|Інші
!colspan="2"|Всього
|-
!Дивізіон!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи
|-
|Віторія (Гімарайнш) Б
|2022–23
|Терсейра-ліга
|19||1||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||19||1
|-
|rowspan="3"|[[Віторія (футбольний клуб, Гімарайнш)|Віторія (Гімарайнш)]]
|[[Прімейра-ліга 2023—2024|2023–24]]
|rowspan="2"|[[Прімейра-ліга]]
|1||0||1||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||2||0
|-
|[[Прімейра-ліга 2024—2025|2024–25]]
|10||0||4||0||1||0||7{{efn|name=UECL|Матчі в [[Ліга конференцій УЄФА|Лізі конференцій УЄФА]]}}||1||colspan="2"|—||21||1
|-
!colspan="2"|Всього
!11!!0!!5!!0!!1!!0!!7!!1!!0!!0!!23!!1
|-
|[[Ювентус]]
|[[Італійська Серія A 2024—2025|2024–25]]
|[[Серія A (Італія)|Серія A]]
|9||0||1||0||colspan="2"|—||0{{efn|name=UCL|Матчі в [[Ліга чемпіонів УЄФА|Лізі чемпіонів УЄФА]]}}||0||4{{efn|Матчі на [[Клубний чемпіонат світу з футболу 2025|клубному чемпіонаті світу]]}}||0||14||0
|-
|[[Порту (футбольний клуб)|Порту]]
|[[Прімейра-ліга 2025—2026|2025–26]]
|Прімейра-ліга
|1||0||0||0||0||0||0||0||0||0||1||0
|-
!colspan="3"|Всього за кар'єру
!40!!1!!6!!0!!1!!0!!7!!1!!4!!0!!57!!2
|}
{{notelist}}

== Досягнення ==
;Особисті
* Захисник місяця [[Прімейра-ліга|Прімейра-ліги]]: грудень 2024<ref>{{cite web|url=https://www.ligaportugal.pt/news/23583/alberto-vence-premio-sabseg-defesa-do-mes-da-liga-portugal-betclic|title=ALBERTO VENCE PRÉMIO SABSEG DEFESA DO MÊS DA LIGA PORTUGAL BETCLIC|publisher=Офіційний сайт Прімейра-ліги|date=2025-01-13|access-date=2025-02-07|lang=pt}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Посилання ==
* [https://www.juventus.com/it/squadre/prima-squadra-maschile/rosa/alberto-oliveira-baio Профіль] на офіційному сайті ФК «Ювентус» {{ref-it}}

{{Бібліоінформація}}
{{Склад ФК Порту}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Кошта Алберту}}
[[Категорія:Уродженці Португалії]]
[[Категорія:Португальські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Віторії» (Гімарайнш)]]
[[Категорія:Футболісти «Ювентуса»]]
[[Категорія:Футболісти «Порту»]]
[[Категорія:Португальські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Італії]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Алберту Олівейра Баю

Народження: 29 вересня 2003 (21 рік)

Вага: 79 кг

Громадянство: Португалія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Порту»

title: Юнацькі клуби

«Тірсенсе» · «Віторія» (Гімарайнш)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Віторія» (Гімарайнш) Б · 19 · (1)

«Віторія» (Гімарайнш) · 11 · (0)

«Ювентус» · 9 · (0)

2025–т. ч.: «Порту» · 1 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Португалія (до 18) · 2 · (0)

Португалія (до 20) · 2 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 11 серпня 2025.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 18 листопада 2024.


text:
# Природно-заповідний фонд Тернопільської області
Природно-заповідний фонд Тернопільської області представлений практично всіма категоріями територій та об'єктів, крім біосферних заповідників.

## Статистика
Станом на 1 січня 2017 року природно-заповідний фонд Тернопільської області має у своєму складі 634 одиниці території та об'єктів. Фактична площа природно-заповідного фонду області (без урахування площі тих об'єктів, що входять до складу територій інших заповідних об'єктів) — 1231177,3267 гектарів, що становить 8,91 % території області.

## ПЗФ за містами та районами
Станом на 1 січня 2017 року.

### Міста обласного підпорядкування

#### Бережанська міська рада
У віданні Бережанської міської ради є 9 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 91,19 га:
- 2 заказники місцевого значення загальною площею 65,0 га, в тому числі:
  - 1 ботанічний заказник загальною площею 5,0 га,
  - 1 орнітологічний заказник площею 60,0 га,
- 5 пам'яток природи місцевого значення загальною площею 1,19 га, в тому числі:
  - 1 геологічна пам'ятка природи загальною площею 0,10 га,
  - 1 гідрологічна пам'ятка природи загальною площею 1,0 га,
  - 3 вікових дерева загальною площею 0,09 га,
- 1 дендрологічний парк місцевого значення площею 5,0 га,
- 1 парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення площею 20,0 га.

Входить до складу територій ПЗФ інших категорій 3 об'єкти загальною площею 0,09 га, а саме:
- ботанічні пам'ятки природи Дуб Богдана Хмельницького, Дуб «Велетень» і Дуб «Богатир» входять до складу Раївського парку.

Фактично на території Бережанської міської ради є 9 територій та об'єктів ПЗФ загальною площею 91,10 га, що становить 1,86 % території міської ради.

#### Кременецька міська рада
У віданні Кременецької міської ради є 10 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 286,14 га, що становить 15,15 % території міської ради:
- 1 національний природний парк площею 84,0 га,
- 1 ботанічний сад загальнодержавного значення загальною площею 200,0 га,
- 8 пам'яток природи місцевого значення загальною площею 2,14 га, в тому числі:
  - 1 геологічна пам'ятка природи стратиграфічного профілю загальною площею 0,25 га,
  - 1 геологічна пам'ятка природи мінералого-петрографічного профілю загальною площею 0,10 га,
  - 1 гідрологічна пам'ятка природи площею 0,25 га,
  - 5 ботанічних пам'яток природи загальною площею 1,54 га.

#### Тернопільська міська рада
У віданні Тернопільської міської ради є 12 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 725,35 га, що становить 12,39 % території міської ради:
- 1 регіональний ландшафтний парк площею 630,0 га,
- 1 ботанічний заказник місцевого значення площею 87,0 га,
- 2 гідрологічні пам'ятки природи місцевого значення загальною площею 0,11 га,
- 4 ботанічні пам'ятки природи місцевого значення загальною площею 0,07 га,
- 4 парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення загальною площею 8,17 га.

#### Чортківська міська рада
У віданні Чортківської міської ради є 9 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 20,57 га:
- 1 комплексна пам'ятка природи місцевого значення загальною площею 20,0 га,
- 1 геологічна пам'ятка природи місцевого значення загальною площею 0,10 га,
- 7 ботанічних пам'яток природи місцевого значення загальною площею 0,47 га.

До складу територій ПЗФ інших категорій входить 1 об'єкт загальною площею 0,10 га:
- Відслонення девону входить до складу «Урочища „Вавринів“».

Фактично на території Чортківської міської ради є 9 територій та об'єктів ПЗФ загальною площею 20,47 га, що становить 1,84 % території міської ради.

### Райони

#### Бережанський район
На території Бережанського району є 41 територія та об'єкт природно-заповідного фонду загальною площею 3675,36 га:
- 2 заказника загальнодержавного значення площею 102,0 га,
- 1 пам'ятка природи загальнодержавного значення площею 0,20 га,
- 13 заказників місцевого значення загальною площею 3469,2 га, в тому числі:
  - 3 загальнозоологічних заказника загальною площею 3304,0 га,
  - 10 ботанічних заказників загальною площею 165,2 га, в тому чсилі:
    - 5 заказників ботанічного профілю загальною площею 49,0 га,
    - 5 заказників ботаніко-ентомологічного профілю загальною площею 116,2 га,
- 27 пам'яток природи місцевого значення загальною площею 157,06 га,
  - 2 геологічні пам'ятки природи загальною площею 0,70 га,
  - 10 гідрологічних пам'яток природи загальною площею 15,9 га,
  - 14 ботанічних пам'ятки природи загальною площею 87,36 га,
    - 6 лісових генетичних резерватів загальною площею 53,1 га,
    - 3 плюсові дерева загальною площею 0,03 га,
    - 1 вікове дерево загальною площею 0,03 га,
    - 2 резервати лісової трав'янистої флори площею 2,7 га,
    - 4 резервати лучної та степової рослинності загальною площею 31,5 га.

3 об'єкти загальною площею 56,91 га входять до складу територій ПЗФ інших категорій:
- ботанічні заказники місцевого значення «Шибалинський» та «Комарівський» входять до складу заказника «Звіринець»;
- пам'ятка природи місцевого значення «Бук лісовий (1 дерево)» входять до складу «Нараївської бучини».

Фактично в Бережанському районі 42 території та об'єкти природно-заповідного фонду загальною площею 3618,45 га, що становить 5,82 % території району.

#### Борщівський район
На території Борщівського району є 92 території та об'єкти природно-заповідного фонду загальною площею 213342,75 га, що становить 19,54 % території району:

#### Бучацький район
На території Бучацького району є 42 території та об'єкти природно-заповідного фонду загальною площею 12720,87 га, що становить 11,67 % території району:

#### Гусятинський район
На території Гусятинського району є 27 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 14443,5508 га, що становить 14,21 % території району:

#### Заліщицький район
На території Заліщицького району є 63 території та об'єкти природно-заповідного фонду загальною площею 22656,34 га, що становить 26,82 % території району:

#### Збаразький район
На території Збаразького району є 35 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 4519,5650 га, що становить 5,18 % території району:

#### Зборівський район
На території Зборівського району є 29 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 4584,82 га, що становить 4,69 % території району:

#### Козівський район
На території Козівського району є 17 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 1461,57 га, що становить 2,11 % території району:

#### Кременецький район
На території Кременецького району є 30 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 9501,2799 га, що становить  9,86 % території району:

#### Лановецький район
На території Лановецького району є 20 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 2986,64 га, що становить 4,72 % території району:

#### Монастириський район
На території Монастириського району є 30 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 8670,36 га, що становить 14,83 % території району:

#### Підволочиський район
На території Підволочиського району є 25 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 3599,3192 га, що становить 4,23 % території району:

#### Підгаєцький район
На території Підгаєцького району є 18 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 1324,95 га, що становить 2,69 % території району:

#### Теребовлянський район
На території Теребовлянського району є 33 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 904,7418 га, що становить 1,21 % території району:

#### Тернопільський район
На території Тернопільського району є 34 території та об'єкти природно-заповідного фонду загальною площею 933,5560 га, що становить 1,25 % території району:

#### Чортківський район
На території Чортківського району є 33 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 5290,26 га, що становить 5,93 % території району:

#### Шумський район
На території Шумського району є 37 територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальною площею 11924,06 га, що становить 13,22 % території району:

## Джерело
- Перелік об'єктів природно-заповідного фонду України [Архівовано 8 травня 2014 у Wayback Machine.]

wikitext:
[[Файл:Міст через р.Дністер біля с.Устечко.jpg|міні|праворуч|300пкс|[[Національний природний парк «Дністровський каньйон»]]]]
'''Природно-заповідний фонд Тернопільської області''' представлений практично всіма категоріями територій та об'єктів, крім біосферних заповідників.

== Статистика ==
Станом на 1 січня [[2017 у Тернопільській області|2017]] року природно-заповідний фонд [[Тернопільська область|Тернопільської області]] має у своєму складі 634 одиниці території та об'єктів. Фактична площа природно-заповідного фонду області (без урахування площі тих об'єктів, що входять до складу територій інших заповідних об'єктів) — 1231177,3267 гектарів, що становить 8,91 % території області.

== ПЗФ за містами та районами ==
Станом на 1 січня [[2017 у Тернополі|2017]] року.

=== Міста обласного підпорядкування ===

==== Бережанська міська рада ====
У віданні [[Бережанська міська рада|Бережанської міської ради]] є 9 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Бережанської міської ради|природно-заповідного фонду]] загальною площею 91,19 га:
* 2 заказники місцевого значення загальною площею 65,0 га, в тому числі:
** 1 ботанічний заказник загальною площею 5,0 га,
** 1 орнітологічний заказник площею 60,0 га,
* 5 пам'яток природи місцевого значення загальною площею 1,19 га, в тому числі:
** 1 геологічна пам'ятка природи загальною площею 0,10 га,
** 1 гідрологічна пам'ятка природи загальною площею 1,0 га,
** 3 вікових дерева загальною площею 0,09 га,
* 1 дендрологічний парк місцевого значення площею 5,0 га,
* 1 парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення площею 20,0 га.

Входить до складу територій ПЗФ інших категорій 3 об'єкти загальною площею 0,09 га, а саме:
* ботанічні пам'ятки природи [[Дуб Богдана Хмельницького (Бережанський район)|Дуб Богдана Хмельницького]], [[Дуб «Велетень»]] і [[Дуб «Богатир»]] входять до складу [[Раївський парк|Раївського парку]].

Фактично на території Бережанської міської ради є 9 територій та об'єктів ПЗФ загальною площею 91,10 га, що становить 1,86 % території міської ради.

==== Кременецька міська рада ====
У віданні [[Кременецька міська рада|Кременецької міської ради]] є 10 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Кременецької міської ради|природно-заповідного фонду]] загальною площею 286,14 га, що становить 15,15 % території міської ради:
* 1 національний природний парк площею 84,0 га,
* 1 ботанічний сад загальнодержавного значення загальною площею 200,0 га,
* 8 пам'яток природи місцевого значення загальною площею 2,14 га, в тому числі:
** 1 геологічна пам'ятка природи стратиграфічного профілю загальною площею 0,25 га,
** 1 геологічна пам'ятка природи мінералого-петрографічного профілю загальною площею 0,10 га,
** 1 гідрологічна пам'ятка природи площею 0,25 га,
** 5 ботанічних пам'яток природи загальною площею 1,54 га.

==== Тернопільська міська рада ====
У віданні [[Тернопільська міська рада|Тернопільської міської ради]] є 12 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Тернопільської міської ради|природно-заповідного фонду]] загальною площею 725,35 га, що становить 12,39 % території міської ради:
* 1 регіональний ландшафтний парк площею 630,0 га,
* 1 ботанічний заказник місцевого значення площею 87,0 га,
* 2 гідрологічні пам'ятки природи місцевого значення загальною площею 0,11 га,
* 4 ботанічні пам'ятки природи місцевого значення загальною площею 0,07 га,
* 4 парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення загальною площею 8,17 га.

==== Чортківська міська рада ====
У віданні [[Чортківська міська рада|Чортківської міської ради]] є 9 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Чортківської міської ради|природно-заповідного фонду]] загальною площею 20,57 га:
* 1 комплексна пам'ятка природи місцевого значення загальною площею 20,0 га,
* 1 геологічна пам'ятка природи місцевого значення загальною площею 0,10 га,
* 7 ботанічних пам'яток природи місцевого значення загальною площею 0,47 га.

До складу територій ПЗФ інших категорій входить 1 об'єкт загальною площею 0,10 га:
* [[Відслонення девону в місті Чорткові|Відслонення девону]] входить до складу [[Урочище «Вавринів»|«Урочища „Вавринів“»]].

Фактично на території Чортківської міської ради є 9 територій та об'єктів ПЗФ загальною площею 20,47 га, що становить 1,84 % території міської ради.

=== Райони ===

==== Бережанський район ====
На території [[Бережанський район|Бережанського району]] є 41 територія та об'єкт [[Природно-заповідний фонд Бережанського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 3675,36 га:
* 2 заказника загальнодержавного значення площею 102,0 га,
* 1 пам'ятка природи загальнодержавного значення площею 0,20 га,
* 13 заказників місцевого значення загальною площею 3469,2 га, в тому числі:
** 3 загальнозоологічних заказника загальною площею 3304,0 га,
** 10 ботанічних заказників загальною площею 165,2 га, в тому чсилі:
*** 5 заказників ботанічного профілю загальною площею 49,0 га,
*** 5 заказників ботаніко-ентомологічного профілю загальною площею 116,2 га,
* 27 пам'яток природи місцевого значення загальною площею 157,06 га,
** 2 геологічні пам'ятки природи загальною площею 0,70 га,
** 10 гідрологічних пам'яток природи загальною площею 15,9 га,
** 14 ботанічних пам'ятки природи загальною площею 87,36 га,
*** 6 лісових генетичних резерватів загальною площею 53,1 га,
*** 3 плюсові дерева загальною площею 0,03 га,
*** 1 вікове дерево загальною площею 0,03 га,
*** 2 резервати лісової трав'янистої флори площею 2,7 га,
*** 4 резервати лучної та степової рослинності загальною площею 31,5 га.

3 об'єкти загальною площею 56,91 га входять до складу територій ПЗФ інших категорій:
* ботанічні заказники місцевого значення [[Шибалинський ботанічний заказник|«Шибалинський»]] та [[Комарівський ботанічний заказник|«Комарівський»]] входять до складу заказника [[Звіринець (заказник)|«Звіринець»]];
* пам'ятка природи місцевого значення [[Рогачинський бук|«Бук лісовий (1 дерево)»]] входять до складу [[Нараївська бучина|«Нараївської бучини»]].

Фактично в Бережанському районі 42 території та об'єкти природно-заповідного фонду загальною площею 3618,45 га, що становить 5,82 % території району.

==== Борщівський район ====
На території [[Борщівський район|Борщівського району]] є 92 території та об'єкти [[Природно-заповідний фонд Борщівського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 213342,75 га, що становить 19,54 % території району:

==== Бучацький район ====
На території [[Бучацький район|Бучацького району]] є 42 території та об'єкти [[Природно-заповідний фонд Бучацького району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 12720,87 га, що становить 11,67 % території району:

==== Гусятинський район ====
На території [[Гусятинський район|Гусятинського району]] є 27 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Гусятинського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 14443,5508 га, що становить 14,21 % території району:

==== Заліщицький район ====
На території [[Заліщицький район|Заліщицького району]] є 63 території та об'єкти [[Природно-заповідний фонд Заліщицького району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 22656,34 га, що становить 26,82 % території району:

==== Збаразький район ====
На території [[Збаразький район|Збаразького району]] є 35 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Збаразького району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 4519,5650 га, що становить 5,18 % території району:

==== Зборівський район ====
На території [[Зборівський район|Зборівського району]] є 29 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Зборівського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 4584,82 га, що становить 4,69 % території району:

==== Козівський район ====
На території [[Козівський район|Козівського району]] є 17 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Козівського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 1461,57 га, що становить 2,11 % території району:

==== Кременецький район ====
На території [[Кременецький район|Кременецького району]] є 30 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Кременецького району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 9501,2799 га, що становить  9,86 % території району:

==== Лановецький район ====
На території [[Лановецький район|Лановецького району]] є 20 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Лановецького району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 2986,64 га, що становить 4,72 % території району:

==== Монастириський район ====
На території [[Монастириський район|Монастириського району]] є 30 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Монастириського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 8670,36 га, що становить 14,83 % території району:

==== Підволочиський район ====
На території [[Підволочиський район|Підволочиського району]] є 25 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Підволочиського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 3599,3192 га, що становить 4,23 % території району:

==== Підгаєцький район ====
На території [[Підгаєцький район|Підгаєцького району]] є 18 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Підгаєцького району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 1324,95 га, що становить 2,69 % території району:

==== Теребовлянський район ====
На території [[Теребовлянський район|Теребовлянського району]] є 33 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Теребовлянського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 904,7418 га, що становить 1,21 % території району:

==== Тернопільський район ====
На території [[Тернопільський район|Тернопільського району]] є 34 території та об'єкти [[Природно-заповідний фонд Тернопільського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 933,5560 га, що становить 1,25 % території району:

==== Чортківський район ====
На території [[Чортківський район|Чортківського району]] є 33 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Чортківського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 5290,26 га, що становить 5,93 % території району:

==== Шумський район ====
На території [[Шумський район|Шумського району]] є 37 територій та об'єктів [[Природно-заповідний фонд Шумського району|природно-заповідного фонду]] загальною площею 11924,06 га, що становить 13,22 % території району:

<!--== Території та об'єкти ПЗФ загальнодержавного значення ==

=== Природні заповідники ===

=== Національні природні парки ===

=== Заказники ===

=== Пам'ятки природи ===

=== Ботанічні сади ===

=== Дендрологічні сади ===

=== Парки пам'ятки садово-паркового мистецтва ===

== Території та об'єкти ПЗФ місцевого значення ==

=== Регіональні ландшафтні парки ===

=== Заказники ===

=== Пам'ятки природи ===

=== Заповідні урочища ===

=== Ботанічні сади ===

=== Загальнозоологічні парки ===

=== Дендрологічні парки ===

=== Парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва ===-->

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерело ==
* [http://wikimediaukraine.files.wordpress.com/2014/03/table-2014.xlsx Перелік об'єктів природно-заповідного фонду України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140508224828/http://wikimediaukraine.files.wordpress.com/2014/03/table-2014.xlsx |date=8 травня 2014 }}

== Посилання ==
* [http://ecoternopil.gov.ua/index.php/pryrodni-resursy/pryrodno-zapovidnyi-fond/merezha-pzf Мережа природно-заповідного фонду] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201020083131/http://ecoternopil.gov.ua/index.php/pryrodni-resursy/pryrodno-zapovidnyi-fond/merezha-pzf |date=20 жовтня 2020 }} // Управління екології та природних ресурсів ТОДА.
* [http://ecoternopil.gov.ua/index.php/pryrodni-resursy/pryrodno-zapovidnyi-fond/opysovi-kharakterystyky-pzf Описові характеристики ПЗФ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160817064706/http://ecoternopil.gov.ua/index.php/pryrodni-resursy/pryrodno-zapovidnyi-fond/opysovi-kharakterystyky-pzf |date=17 серпня 2016 }} // Управління екології та природних ресурсів ТОДА.
* [https://mega.nz/#F!xlgyjbpS!_AVQW-Y8SxlLNoHLM2XOzA!wpYzyRRJ Тернопільська область (повний набір картосхем)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160220120419/https://mega.nz/#F!xlgyjbpS!_AVQW-Y8SxlLNoHLM2XOzA!wpYzyRRJ |date=20 лютого 2016 }} // Управління екології та природних ресурсів ТОДА.

{{Природно-заповідний фонд України}}

[[Категорія:Природно-заповідний фонд Тернопільської області|*]]