text:
# Велике кільце Московської залізниці
Велике кільце Московської залізниці (ВК МЗ; також відоме як Велика Московська окружна залізниця (ВМОЗ), Велике Московське кільце та Велике московське окружне кільце) — окружна залізниця навколо основної частини Москви, що проходить по території Москви, Московської та Владимирської областей за 25-80 км від МКАД. Експлуатаційна довжина залізниці становить близько 584 км.
Основне призначення Великого кільця — розвантаження Московського залізничного вузла в межах міста від транзитних вантажних поїздів і пропуск транспортних потоків між усіма магістральними залізничними напрямками столиці, минаючи основну частину Москви. На кільці здійснюється в основному вантажний рух, але існують і пасажирські перевезення — пасажирські/швидкі потяги та приміські електропотяги. Приміське сполучення здійснюється переважно для перевезення співробітників залізниці, але є дільниці, де основні пасажири — мешканці довколишніх населених пунктів. Влітку вагони часто заповнюють дачники, проїжджаючи до станцій радіальних напрямків. Важливу роль виконує кільце і в пропуску транзитних пасажирських поїздів. Через нього прямувала (до 1996 року) значна кількість пасажирських поїздів із Санкт-Петербурга в усіх напрямках, крім Ризького, а також поїзди з України та з Білорусі. Пропуск пасажирських поїздів по кільцю дозволяє істотно розвантажити перевантажені московські вокзали від транзитного потоку.

## Конфігурація та перетин
Велике кільце по конфігурації в цілому є кільцем навколо основної частини Москви (поза МКАД), будучи частиною радіально-кільцевої структури Московського залізничного вузла. Перетинає всі 11 радіальних напрямків залізниці від вокзалів Москви, плюс від кільця відходить 12-й напрямок. На кожному з перетинів є розв'язки з різною кількістю сполучних ліній для руху по різним напрямкам.
Власне кільце повністю належить трьом регіонам Московської залізниці:
- Західне напівкільце 39 км (40 км) — Сандарово/283 км відноситься до Московсько-Смоленського регіону
- Дільниця на південному сході Непецино — Берендіно/Єгор'євськ I та II відноситься до Московсько-Рязанського регіону
- Інші дві дільниці між ними: Стовбова — Осенка на півдні та Наугольний — Ільїнський Погост на північному сході відносяться до Московсько-Курського регіону
- Станціями переходу (стиковими пунктами) є: Наугольний, Берендіно, Єгор'євськ I, Непецино, Сандарово[2].

При цьому кільце як лінія МЗ примикає до дільниць інших філій РЖД:
- Жовтневої залізниці в районі розв'язки в Поварово (дві сполучні лінії № 2 і № 5 Поварово III — Поварово I, стикова міжзалізнична станція є Поварово I Жовтневої залізниці, межа за вхідними світлофорами цієї станції на лініях)
- Північної залізниці в районі Александрова (продовження Ярославського напрямку далі до Ярославля, стиковою міжзалізничною станцією є Александров, межа знаходиться далі на перегоні Александров — Балакірєво на позначці 114,0 км від Москви-Пасажирської-Ярославської)
- Північної залізниці в районі Бєльково (лінія на Іваново, стиковою міжзалізничною станцією є Бєльково, межа знаходиться на 3 км далі по лінії на перегоні Бєльково — Кіпрево на позначці 134,0 км від Москви-Пасажирської-Ярославської)

### Опис
Повністю кільцеву структуру порушують такі факти:
- В одному місці кільце поділяється на дві паралельні лінії, які потім сходяться. Це ділянка Воскресенськ — Ільїнський Погост (між Казанським і Рязанським напрямками), на якому існують дві лінії: через Єгор'євськ (одноколійна, «Єгор'євська») і через Берендіно/Лопатино (двоколійна). При цьому кільце як лінія МЗ примикає до дільниць інших філій РЖД:
- Окрема лінія «Жилєвська» відходить від кільця і примикає до Павелецького напрямку на південь від станції власне перетину з ним кільця. Це дільниця Жилєво — Яганово (між Павелецьким та Рязанським напрямками). Спочатку був основним ходом Великого кільця до побудови дільниці Михнєво — Яганово.
- При перетині з радіальними напрямками може бути загальна вузлова станція або кілька своїх вузлових станцій, сполучених сполучними лініями. У двох випадках дільниці кільця сполучені з (більше однієї станції) дільницями радіальних напрямків, тобто потяги прямують по загальній двоколійній лінії; в двох — дільниця не суміщена, а прямує поруч з паралельними коліями

| Назва радіального напрямку (наводяться за годинниковою стрілкою) | Румб | Пункт пересадки                                                | Опис                                                                                |
| ---------------------------------------------------------------- | ---- | -------------------------------------------------------------- | ----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Петербурзький                                                    | NW   | Поваровка / 142 км                                             | Поваровська розв'язка. Загальної станції немає. На розв'язці три з п'яти колишніх з'їздів розібрано. Існуючий з'їзд (дві сполучні лінії сполучення Московської та Жовтневої залізниці) Поварово III — Поварово I не використовується в приміському пасажирському русі. Для пересадки в області перетину використовується пішохідна доступність двох платформ всередині розв'язки (біля шляхопроводу) — 142 км кільця та Поваровка радіального напряму (остання в межах Поварово I).                                                                                |
| Савеловський                                                     | N    | Спільна дільниця Ікша — Яхрома/Дмитров                         | Одноколійна дільниця від Поварово примикає до Ікши із заходу, вливаючись в напрямок на північ (від Москви). Одноколійна дільниця з Александрова примикає між станціями Яхрома та Дмитров (розгалужується на посту 87 км станції Іванцево, одна колія на північ до Дмитрова, одна колія на південь до Яхроми та Ікши). Для пересадки можна використовувати будь-яку з платформ даної дільниці (в тому числі проміжні), але в Дмитров заїжджає лише 1 пара електропоїздів.                                                                                |
| Ярославський                                                     | NE   | Спільна дільниця Пост 81 км — Александров                      | Одноколійна дільниця від Яхроми/Дмитрова примикає із заходу розв'язкою, вливаючись в напрямок на північний схід (від Москви) до посту 81 км. Александров (Александров I) — загальна вузлова станція пересадки, кінцева для електропоїздів з обох сторін, знаходиться на радіальному ходу в стороні від основного ходу кільця. Від Александрова відгалужується лінія на Бєльково / Орєхово-Зуєво відходить на південь розв'язкою в південно-західній частині станції (пост 108 км). Для пересадки можна використовувати будь-яку з платформ даної дільниці (в тому числі проміжні). За розв'язки через пост 108 км також є дві колії (головний хід) з боку Москви на Александров II, що прямують через платформи станції Александров, але електропоїздами не використовуються. |
| Лінія Північної залізниця на Юр'єв-Польський та Іваново          | E    | Бєльково                                                       | Вузлова станція. Єдине на кільці примикання напрямку, що прямує не від Москви. Це одноколійна неелектрифікована лінія Північної залізниці на Іваново. Для пересадки можна використовувати будь-який пункт на дільниці Александров — Бельково, так як поїзд по лінії курсує тільки «прямий» до/з Александрова.                                                                                |
| Горьківський                                                     | E    | Орєхово-Зуєво                                                  | Одна вузлова станція пересадки. Фізично дільниця Орехово-Зуєво — Круте радіального напрямку проходить паралельно з кільцем, але платформ на Крутому на коліях кільця немає (проходять в стороні від платформ). З колій кільця є два з'їзди на радіальний напрямок в сторону Пктушків (примикання на посту 97 км), але електропоїздами не використовується.                                                                                |
| Казанський                                                       | E    | Куровська                                                      | Вузлова станція пересадки, кінцева для електропоїздів з обох сторін, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Є двоколійний перегін Давидово — Нерська, що оминає Куровську, ним користуються частина електропоїздів, що заїжджає в Давидово між Куровською та Нерською (на платформі Давидово зі зміною напрямку або під час прямування по північній петлі).                                                                                |
| Між Казанським і Рязанським                                      | SE   | Ільїнський Погост                                              | Вузлова станція. На південь від станції Велике кільце розгалужується на дві лінії — двоколійну через Берендіно і Лопатино на південний захід і одноколійну через Єгор'євськ II на південний схід.                                                                                |
| Рязанське                                                        | SE   | Дільниця, паралельна радіальному напрямку 88 км — Воскресенськ | На північний схід відгалужуються дві лінії Великого кільця на Ільїнський Погост. Загальною вузловою станцією пересадки для них є Воскресенськ. Дільниця із загальним зупинним пунктом 88 км — тільки для лінії через Берендіно/Лопатино (прямує з північного боку, паралельно напрямку від Москви). Лінія від Єгор'євська II прямує з південного боку у напрямку на Москву. У сторону Непецино на напрямку кільця від Воскресенська знаходиться пост 61 км, до якого примикає з'їзд на радіальний напрямок на Шиферну (не використовується електропоїздами).                                                                                |
| Між Рязанським і Павелецьким                                     | SE   | Яганово                                                        | Вузлова станція. На захід від станції від кільця відгалужується окрема одноколійна лінія на південний захід на Жилєво.                                                                                |
| Павелецький                                                      | S    | Михнєво                                                        | Вузлова станція пересадки, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Головний двоколійний хід прямує на північ в обхід станції Михнєво, проходить через Пост 320 км і Пост 329 км, електропоїздами не використовується. Електропоїздами використовуються СЗГ від цих постів до станції, при транзитному русі зміна напрямку не потрібно.                                                                                |
| Павелецький                                                      | S    | Жилєво                                                         | Примикання окремої одноколійної лінії Великого кільця зі сходу від Яганово. Знаходиться на південь від Михнєво по ходу радіального напрямку (далі від Москви).                                                                                |
| Курський                                                         | S    | Стовбова                                                       | Вузлова станція пересадки, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Двоколійний перегін Сандарово — Дєтково головного ходу, що оминає Стовбову південніше, електропоїздами не використовується. Електропоїздами використовуються СЗГ від Дєтково і Сандарово до Стовбової, при транзитному русі зміна напрямку не потрібно.                                                                                |
| Київський                                                        | SW   | Бекасово I                                                     | Загальна вузлова станція пересадки. II головною колією можливий рух Пожитково — Бекасово-Сортувальне, що оминає основну частину станції Бекасово I з пасажирськими платформами, але зараз електропоїздами не використовується (при русі до Пожитково використовуються додаткові СЗГ і частковий рух по I колії, зміна напрямку не потрібно).                                                                                |
| Смоленський (Білоруський)                                        | W    | Кубинка I                                                      | Загальна вузлова станція пересадки. II колія головного ходу кільця: перегін Акулово — Кубинка II, що оминає Кубинку I східніше, електропоїздами не використовується (при русі до Кубинки II використовуються додаткові СЗГ, частковий рух по I колії, частковий лівосторонній рух по одному з додаткових головних колій безпаразитного з'їзду на Вязьму) .                                                                                |
| Ризький                                                          | W    | Манихіно I / 165 км                                            | Вузлова станція пересадки Манихіно I, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Електропоїзди заїжджають в Манихіно I по з'їзду від вузлової станції кільця Манихіно II з подвійною зміною напрямку по цих станцій. Для пересадки також використовується взаємна пішохідна доступність платформи кільця 165 км і станції Манихіно I в районі на південь від розв'язки.                                                                                |

title: Велике кільце Московської залізниці

wikitext:
{{Unibox}}
'''Велике кільце Московської залізниці''' (ВК МЗ; також відоме як ''Велика Московська окружна залізниця'' (ВМОЗ), ''Велике Московське кільце'' та ''Велике московське окружне кільце'') — окружна залізниця навколо основної частини [[Москва|Москви]], що проходить по території Москви, [[Московська область|Московської]] та [[Владимирська область|Владимирської]] областей за 25-80 км від [[Московська кільцева автомобільна дорога|МКАД]]. Експлуатаційна довжина залізниці становить близько 584 км.

Основне призначення Великого кільця — розвантаження [[Московський залізничний вузол|Московського залізничного вузла]] в межах міста від транзитних вантажних поїздів і пропуск транспортних потоків між усіма магістральними залізничними напрямками столиці, минаючи основну частину Москви. На кільці здійснюється в основному вантажний рух, але існують і пасажирські перевезення — пасажирські/швидкі потяги та приміські електропотяги. Приміське сполучення здійснюється переважно для перевезення співробітників залізниці, але є дільниці, де основні пасажири — мешканці довколишніх населених пунктів. Влітку вагони часто заповнюють дачники, проїжджаючи до станцій радіальних напрямків. Важливу роль виконує кільце і в пропуску транзитних пасажирських поїздів. Через нього прямувала (до [[1996]] року) значна кількість пасажирських поїздів із [[Санкт-Петербург]]а в усіх напрямках, крім Ризького, а також поїзди з України та з Білорусі. Пропуск пасажирських поїздів по кільцю дозволяє істотно розвантажити перевантажені московські вокзали від транзитного потоку<ref>{{Cite web|url=http://ru-bmo.livejournal.com/20947.html|title=Окольцованная птица - наша древняя столица|author=|date=2010-05-18|publisher=Большое кольцо МЖД — БМО|accessdate=2017-12-15}}</ref>.

{{ПозКарта+ | Росія Московська область
| width   = 500
| caption = Провідні та вузлові станції ВМОЗ на мапі Московської області
| places  =
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.79532|lon_deg = 38.97620|position=right|label = [[Орєхово-Зуєво (станція)|Орєхово-Зуево]]|label_size=110|marksize=9}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.57306|lon_deg = 38.92123|position=right|label = [[Куровська (станція)|Куровська]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.47804|lon_deg = 38.91763|position=right|label = [[Ільїнський Погост (станція)|Ільїнський Погост]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.3909|lon_deg = 39.0087|position=right|label = [[Єгор'євськ I]]|label_size=90|marksize=5}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.4104|lon_deg = 38.8093|position=left|label = [[Берендіно (станція)|Берендіно]]|label_size=90|marksize=5}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.31265|lon_deg = 38.70211|position=right|label = [[Воскресенськ (станція)|Воскресенськ]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.09213|lon_deg = 38.27686|position=right|label = [[Яганово (станція)|Яганово]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 54.98599|lon_deg = 38.03153|position=right|label = [[Жилєво (станція)|Жилєво]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.12072|lon_deg = 37.96086|position=left|label = [[Михнєво (станція)|Михнєво]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.24876|lon_deg = 37.49406|position=right|label = [[Стовбова (станція)|Стовбова]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.3988|lon_deg = 36.8957|position=right|label = [[Бекасово-Сортувальне (станція)|Бекасово-Сортувальне]]|label_size=110|marksize=9}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.4296|lon_deg = 36.8411|position=left|label = [[Бекасово I]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.5789|lon_deg = 36.6897|position=left|label = [[Кубинка I]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 55.8923|lon_deg = 36.9315|position=left|label = [[Манихіно I]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 56.04638|lon_deg = 37.05751|position=left|label = [[Поварово III]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 56.17164|lon_deg = 37.50950|position=left|label = [[Ікша (станція)|Ікша]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 56.28671|lon_deg = 37.50219|position=left|label = [[Яхрома (станція)|Яхрома]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 56.3728|lon_deg = 38.2328|position=left|label = [[Пост 81 км]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 56.3981|lon_deg = 38.7040|position=right|label = [[Александров I]]|marksize=7}}
  {{ПозКарта~ | Росія Московська область|lat_deg = 56.2671|lon_deg = 38.7898|position=right|label = [[Бєльково (станція)|Бєльково]]|marksize=7}}
}}

== Конфігурація та перетин ==
Велике кільце по конфігурації в цілому є кільцем навколо основної частини Москви (поза МКАД), будучи частиною радіально-кільцевої структури [[Московський залізничний вузол|Московського залізничного вузла]]. Перетинає всі 11 радіальних напрямків залізниці від вокзалів Москви, плюс від кільця відходить 12-й напрямок. На кожному з перетинів є розв'язки з різною кількістю сполучних ліній для руху по різним напрямкам.

Власне кільце повністю належить трьом регіонам [[Московська залізниця|Московської залізниці]]:
* Західне напівкільце 39 км (40 км) — Сандарово/283 км відноситься до [[Московсько-Смоленський регіон Московської залізниці|Московсько-Смоленського регіону]]
* Дільниця на південному сході Непецино — Берендіно/Єгор'євськ I та II відноситься до [[Московсько-Рязанський регіон Московської залізниці|Московсько-Рязанського регіону]]
* Інші дві дільниці між ними: {{ст.|Стовбова}} — Осенка на півдні та Наугольний — Ільїнський Погост на північному сході відносяться до [[Московсько-Курський регіон Московської залізниці|Московсько-Курського регіону]]
* Станціями переходу (стиковими пунктами) є: Наугольний, Берендіно, [[Єгор'євськ I]], Непецино, Сандарово<ref name=":0">{{Cite web|url=http://www.consultant.ru/cons/cgi/online.cgi?req=doc;base=EXP;n=605422;fld=134;from=569568-866;rnd=0.08664180105552077#1|title=Распоряжение ОАО «РЖД» от 04.07.2013 № 1490р «Об установлении статистического наблюдения за показателями работы регионов железных дорог с учетом перехода на безотделенческую структуру управления»|author=|website=КонсультантПлюс|date=2017-07-22|publisher=}}</ref>.

При цьому кільце як лінія МЗ примикає до дільниць інших філій РЖД:
* [[Жовтнева залізниця|Жовтневої залізниці]] в районі розв'язки в Поварово (дві сполучні лінії № 2 і № 5 [[Поварово III]] — [[Поварово I]], стикова міжзалізнична станція є Поварово I Жовтневої залізниці, межа за вхідними світлофорами цієї станції на лініях)
* [[Північна залізниця|Північної залізниці]] в районі Александрова (продовження Ярославського напрямку далі до Ярославля, стиковою міжзалізничною станцією є Александров, межа знаходиться далі на перегоні Александров — Балакірєво на позначці 114,0 км від [[Москва-Пасажирська-Ярославська|Москви-Пасажирської-Ярославської]])
* Північної залізниці в районі Бєльково (лінія на Іваново, стиковою міжзалізничною станцією є Бєльково, межа знаходиться на 3 км далі по лінії на перегоні Бєльково — Кіпрево на позначці 134,0 км від [[Москва-Пасажирська-Ярославська|Москви-Пасажирської-Ярославської]])

=== Опис ===
Повністю кільцеву структуру порушують такі факти:
* В одному місці кільце поділяється на дві паралельні лінії, які потім сходяться. Це ділянка Воскресенськ — Ільїнський Погост (між [[Казанський напрямок Московської залізниці|Казанським]] і [[Рязанський напрямок Московської залізниці|Рязанським]] напрямками), на якому існують дві лінії: через Єгор'євськ (одноколійна, «Єгор'євська») і через Берендіно/Лопатино (двоколійна). При цьому кільце як лінія МЗ примикає до дільниць інших філій РЖД:
* Окрема лінія «Жилєвська» відходить від кільця і примикає до Павелецького напрямку на південь від станції власне перетину з ним кільця. Це дільниця Жилєво — Яганово (між [[Павелецький напрямок Московської залізниці|Павелецьким]] та [[Рязанський напрямок Московської залізниці|Рязанським]] напрямками). Спочатку був основним ходом Великого кільця до побудови дільниці Михнєво — Яганово.
* При перетині з радіальними напрямками може бути загальна вузлова станція або кілька своїх вузлових станцій, сполучених сполучними лініями. У двох випадках дільниці кільця сполучені з (більше однієї станції) дільницями радіальних напрямків, тобто потяги прямують по загальній двоколійній лінії; в двох — дільниця не суміщена, а прямує поруч з паралельними коліями
{| class="wikitable"
!Назва радіального напрямку (наводяться за годинниковою стрілкою)
!Румб
!Пункт пересадки
!Опис
|-
| [[Залізниця Санкт-Петербург — Москва|Петербурзький]]
| NW
| {{Nobr|[[Поваровка (платформа)|Поваровка]] / [[142 км (платформа ВМО)|142 км]]}}
| Поваровська розв'язка. Загальної станції немає. На розв'язці три з п'яти колишніх з'їздів розібрано. Існуючий з'їзд (дві сполучні лінії сполучення Московської та Жовтневої залізниці) [[Поварово III]] — [[Поварово I]] не використовується в приміському пасажирському русі. Для пересадки в області перетину використовується пішохідна доступність двох платформ всередині розв'язки (біля шляхопроводу) — 142 км кільця та Поваровка радіального напряму (остання в межах Поварово I).
|-
| [[Савеловський напрямок Московської залізниці|Савеловський]]
| N
| Спільна дільниця
 {{Nobr|[[Ікша (станція)|Ікша]] — [[Яхрома (станція)|Яхрома]]/[[Дмитров (станція)|Дмитров]]}}
| Одноколійна дільниця від Поварово примикає до Ікши із заходу, вливаючись в напрямок на північ (від Москви). Одноколійна дільниця з Александрова примикає між станціями Яхрома та Дмитров (розгалужується на [[пост 87 км|посту 87 км]] станції Іванцево, одна колія на північ до Дмитрова, одна колія на південь до Яхроми та Ікши). Для пересадки можна використовувати будь-яку з платформ даної дільниці (в тому числі проміжні), але в Дмитров заїжджає лише 1 пара електропоїздів.
|-
| [[Ярославський напрямок Московської залізниці|Ярославський]]
| NE
| Спільна дільниця
{{Nobr|[[Пост 81 км]] — [[Александров (станція)|Александров]]}}
| Одноколійна дільниця від Яхроми/Дмитрова примикає із заходу розв'язкою, вливаючись в напрямок на північний схід (від Москви) до посту 81 км. Александров (Александров I) — загальна вузлова станція пересадки, кінцева для електропоїздів з обох сторін, знаходиться на радіальному ходу в стороні від основного ходу кільця. Від Александрова відгалужується лінія на Бєльково / [[Орєхово-Зуєво (станція)|Орєхово-Зуєво]] відходить на південь розв'язкою в південно-західній частині станції ([[пост 108 км]]). Для пересадки можна використовувати будь-яку з платформ даної дільниці (в тому числі проміжні). За розв'язки через пост 108 км також є дві колії (головний хід) з боку Москви на Александров II, що прямують через платформи станції Александров, але електропоїздами не використовуються.
|-
| Лінія Північної залізниця
{{Nobr|на [[Юр'єв-Польський (станція)|Юр'єв-Польський]]}}
 та [[Іваново (станція)|Іваново]]
| E
| [[Бєльково (станція)|Бєльково]]
| Вузлова станція. Єдине на кільці примикання напрямку, що прямує не від Москви. Це одноколійна неелектрифікована лінія Північної залізниці на [[Іваново (станція)|Іваново]]. Для пересадки можна використовувати будь-який пункт на дільниці Александров — Бельково, так як поїзд по лінії курсує тільки «прямий» до/з Александрова.
|-
| [[Горьківський напрямок Московської залізниці|Горьківський]]
| E
| [[Орєхово-Зуєво (станція)|Орєхово-Зуєво]]
| Одна вузлова станція пересадки. Фізично дільниця [[Орехово-Зуєво (станція)|Орехово-Зуєво]] — [[Круте (платформа)|Круте]] радіального напрямку проходить паралельно з кільцем, але платформ на Крутому на коліях кільця немає (проходять в стороні від платформ). З колій кільця є два з'їзди на радіальний напрямок в сторону Пктушків (примикання на [[пост 97 км|посту 97 км]]), але електропоїздами не використовується.
|-
| [[Казанський напрямок Московської залізниці|Казанський]]
| E
| [[Куровська (станція)|Куровська]]
| Вузлова станція пересадки, кінцева для електропоїздів з обох сторін, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Є двоколійний перегін [[Давидово (станція)|Давидово]] — [[Нерська (станція)|Нерська]], що оминає Куровську, ним користуються частина електропоїздів, що заїжджає в Давидово між [[Куровська (станція)|Куровською]] та Нерською (на платформі Давидово зі зміною напрямку або під час прямування по північній петлі).
|-
| Між [[Казанський напрямок Московської залізниці|Казанським]] і [[Рязанський напрямок Московської залізниці|Рязанським]]
| SE
| [[Ільїнський Погост (станція)|Ільїнський Погост]]
| Вузлова станція. На південь від станції Велике кільце розгалужується на дві лінії — двоколійну через Берендіно і Лопатино на південний захід і одноколійну через Єгор'євськ II на південний схід.
|-
| [[Рязанський напрямок Московської залізниці|Рязанське]]
| SE
| Дільниця, паралельна радіальному напрямку
 [[88 км (платформа МЗ)|88 км]] — [[Воскресенськ (станція)|Воскресенськ]]
| На північний схід відгалужуються дві лінії Великого кільця на Ільїнський Погост. Загальною вузловою станцією пересадки для них є Воскресенськ. Дільниця із загальним зупинним пунктом 88 км — тільки для лінії через Берендіно/Лопатино (прямує з північного боку, паралельно напрямку від Москви). Лінія від Єгор'євська II прямує з південного боку у напрямку на Москву. У сторону Непецино на напрямку кільця від Воскресенська знаходиться [[пост 61 км]], до якого примикає з'їзд на радіальний напрямок на Шиферну (не використовується електропоїздами).
|-
| Між [[Рязанський напрямок Московської залізниці|Рязанським]] і [[Павелецький напрямок Московської залізниці|Павелецьким]]
| SE
| [[Яганово (станція)|Яганово]]
| Вузлова станція. На захід від станції від кільця відгалужується окрема одноколійна лінія на південний захід на Жилєво.
|-
|rowspan="2"| [[Павелецький напрямок Московської залізниці|Павелецький]]
|rowspan="2"| S
| [[Михнєво (станція)|Михнєво]]
| Вузлова станція пересадки, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Головний двоколійний хід прямує на північ в обхід станції Михнєво, проходить через [[Пост 320 км]] і [[Пост 329 км]], електропоїздами не використовується. Електропоїздами використовуються СЗГ від цих постів до станції, при транзитному русі зміна напрямку не потрібно.
|-
| [[Жилєво (станція)|Жилєво]]
|Примикання окремої одноколійної лінії Великого кільця зі сходу від Яганово. Знаходиться на південь від Михнєво по ходу радіального напрямку (далі від Москви).
|-
| [[Курський напрямок Московської залізниці|Курський]]
| S
| [[Стовбова (станція)|Стовбова]]
| Вузлова станція пересадки, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Двоколійний перегін Сандарово — Дєтково головного ходу, що оминає Стовбову південніше, електропоїздами не використовується. Електропоїздами використовуються СЗГ від Дєтково і Сандарово до [[Стовбова (станція)|Стовбової]], при транзитному русі зміна напрямку не потрібно.
|-
| [[Київський напрямок Московської залізниці|Київський]]
| SW
| [[Бекасово I]]
| Загальна вузлова станція пересадки. II головною колією можливий рух Пожитково — [[Бекасово-Сортувальне (станція)|Бекасово-Сортувальне]], що оминає основну частину станції [[Бекасово I]] з пасажирськими платформами, але зараз електропоїздами не використовується (при русі до Пожитково використовуються додаткові СЗГ і частковий рух по I колії, зміна напрямку не потрібно).
|-
| [[Смоленський напрямок Московської залізниці|Смоленський (Білоруський)]]
| W
| [[Кубинка I]]
| Загальна вузлова станція пересадки. II колія головного ходу кільця: перегін Акулово — Кубинка II, що оминає Кубинку I східніше, електропоїздами не використовується (при русі до Кубинки II використовуються додаткові СЗГ, частковий рух по I колії, частковий лівосторонній рух по одному з додаткових головних колій безпаразитного з'їзду на Вязьму) .
|-
| [[Ризький напрямок Московської залізниці|Ризький]]
| W
| [[Манихіно I]] / [[165 км (платформа ВМО)|165 км]]
| Вузлова станція пересадки Манихіно I, знаходиться на радіальному напрямку в стороні від основного ходу кільця. Електропоїзди заїжджають в Манихіно I по з'їзду від вузлової станції кільця [[Манихіно II]] з подвійною зміною напрямку по цих станцій. Для пересадки також використовується взаємна пішохідна доступність платформи кільця 165 км і станції Манихіно I в районі на південь від розв'язки.
|-
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://ru_bmo.livejournal.com/ Сообщество БК МЖД (БМО) в Livejournal: история, схемы, современность] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130917170943/http://ru_bmo.livejournal.com/ |date=17 вересня 2013 }}
* [https://web.archive.org/web/20160304114959/http://read.kamensky.ru/2010/01/17/map.jpg Схема большого кольца МЖД]

{{Бібліоінформація}}
{{Кільця Москви}}

[[Категорія:Московська залізниця]]
[[Категорія:Залізничні обходи|М]]

Транспортна мережа: Московська залізниця

Адміністративна одиниця: Московська область · Владимирська область · Москва

Розташування штаб-квартири: Москва

Оператор: Московська залізниця

Стан використання: використовується


text:
# Nanjing Automobile
Nanjing Automobile (Group) Corporation (NAC) (кит. 南京 汽车 集团 有限公司, укр. Нанйїнг аутомобайл корпорейшн) — автомобільна компанія КНР, утворена в 1947 році, найстаріший автовиробник в цій країні. Володіє винятковими правами на міжнародне використання найменувань автомобільних марок Austin, MG, Vanden Plas і ряду інших. З 2007 року належить державній корпорації SAIC Motor (Shanghai Automotive Industry Corporation).

## Історія
Історія корпорації сягає 1947 року під час громадянської війни в Китаї. У липні 1949 року ремонтно-сервісний центр при Східно-Китайській польовій армії (яка згодом стала Третьою польовою армією) зайняв контроль над автомобільною майстернею в Нанкіні, провінція Цзянсу, колишній столиці Республіки Китай, після того, як Народно-визвольна армія завоювала місто.
У 1950-х роках нагляд за невеликою автомобільною майстернею, яка пізніше стала Nanjing Automobile, було передано Першому міністерству промислового машинобудування Китаю. У 1958 році воно почало виготовляти перші в Китаї малотоннажні вантажівки, 2½ тонни NJ. -130, створений на базі радянського ГАЗ-51. Міністерство назвало вантажівку Guerin (跃进牌汽车 — буквально означає «стрибок вперед») і того ж року схвалило створення Nanjing Automobile Works. Виробництво вантажівок тривало до липня 1987 року, коли було виготовлено 161 988 одиниць різних моделей, включаючи NJ-130, NJ-230, NJ-135 і NJ-134.
У міру подальшого розвитку управління компанією було створено чотири повні виробничі екосистеми.
Основна виробнича база компанії Nanjing Auto виробляє малотоннажні вантажівки під брендом Yuejin. У 2005 році виробництво позашляховиків і пікапів Isuzu було передано до філії Wuxi Soyat.
Десь у 2007 році бізнес Yuejin з виробництва вантажівок був об’єднаний із спільним підприємством Iveco-Nanjing Auto Naveco, яке продовжувало продавати під брендом Yuejin.
Розташоване в зоні економічного розвитку в районі Хуйшань, Усі (приблизно 150 км на схід від Нанкіна), Wuxi Branch Yuejin Automobile Co є виробничою базою Nanjing Auto, і це може бути найновіша, побудована десь після 2003 року. У 2005 році виробництво позашляховиків і пікапів Junda перейшло від бренду Yuejin у Нанкіні. У 2008 році, після поглинання Nanjing компанією SAIC, виробництво Wuxi Soyat припинилося. Тепер фабрика використовується SAIC для виробництва комерційного фургона Maxus.

## Галерея
- Yuejin в NJ1080 в Росії
- 2008 Yuejin JN-1063 Платформа в Чилі
- 2011 Yuejin NJ-812 в Чилі
- 2014 Yuejin NJ-713 Crew Cab
- Yuejin Shangjun (跃进上骏) X100 серіая для Китая
- Yuejin Xiaofuxing (跃进小福星) S50 серіая для China
- Naveco (Nanjing Iveco) Daily Ousheng

wikiname: ukwiki

title: Nanjing Automobile

in_language: uk

wikitext:
{{Картка компанії
|назва                 = Nanjing Automobile
|оригінальна назва     = {{lang-zh|南京汽车集团有限公司}}
|логотип               =
|тип                   = [[Дочірнє підприємство]]
|лістинг               =
|спеціалізація         =
|гасло                 =
|доля                  =
|попередник            =
|наступник             =
|заснування            = 1947 ([[Нанкін|Nanjing]])
|дата                  = <!-- дата заснування -->
|коментар              = <!-- Коментар або виноски, що стосуються заснування -->
|засновник             = <!-- або: | засновники = -->
|закриття              =
|причина закриття      =
|розташування          = [[File:Flag of the People's Republic of China.svg|22px]] Nanjing, [[Китай]]
|попередні назви       =
|філії                 =
|територія діяльності  =
|ключові особи         =
|галузь                = [[Автомобіль|Австомобілі]]
|продукція             =
|послуги               =
|виторг                =
|операційний прибуток  =
|EBITDA                =
|чистий прибуток       =
|aum                   =
|активи                =
|власний капітал       =
|власник               = [[Shanghai Automotive Industry Corporation|SAIC]]
|штат                  =
| клієнтів    =
|холдинг               =
|структурні підрозділи =
|дочірні компанії      =
|ЄДРПОУ                =
|сайт                  = {{URL|http://www.nanqi.com.cn}}
|примітки              =
}}

'''Nanjing Automobile''' (Group) Corporation (NAC) (кит. 南京 汽车 集团 有限公司, укр. Нанйїнг аутомобайл корпорейшн) — автомобільна компанія [[КНР]], утворена в [[1947]] році, найстаріший автовиробник в цій країні. Володіє винятковими правами на міжнародне використання найменувань автомобільних марок [[Austin Motor Company|Austin]], [[MG]], Vanden Plas і ряду інших. З [[2007]] року належить державній корпорації SAIC Motor ([[Shanghai Automotive Industry Corporation]]).

== Історія ==
Історія корпорації сягає 1947 року<ref name="businessweek">[http://investing.businessweek.com/research/stocks/private/snapshot.asp?privcapId=20673117 Nanjing Automobile (Group) Corporation] businessweek.com</ref><ref name="bbc">[http://news.bbc.co.uk/2/hi/business/4708739.stm Rover sold to Nanjing Automobile] bbc.com, Saturday, 23 July 2005, 09:36 GMT</ref> під час громадянської війни в Китаї. У липні 1949 року ремонтно-сервісний центр при Східно-Китайській польовій армії (яка згодом стала Третьою польовою армією) зайняв контроль над автомобільною майстернею в Нанкіні, провінція Цзянсу, колишній столиці Республіки Китай, після того, як Народно-визвольна армія завоювала місто.

У 1950-х роках нагляд за невеликою автомобільною майстернею, яка пізніше стала Nanjing Automobile, було передано Першому міністерству промислового машинобудування Китаю. У 1958 році воно почало виготовляти перші в Китаї малотоннажні вантажівки<ref>[http://news.xinhuanet.com/english/2007-05/29/content_6170684.htm MG TF sports cars again produced in England] {{webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110609151100/http://news.xinhuanet.com/english/2007-05/29/content_6170684.htm |date=2011-06-09 }} xinhuanet.com, 2007-05-29</ref>, 2½ тонни NJ. -130, створений на базі радянського ГАЗ-51. Міністерство назвало вантажівку Guerin (跃进牌汽车 — буквально означає «стрибок вперед») і того ж року схвалило створення Nanjing Automobile Works<ref name="njplus">{{cite journal | url = http://ccsenet.org/journal/index.php/ijef/article/viewFile/3390/3070 | page = 144 | title = How to be Competitive in Chinese Automobile Industry | last1 = Zhao | first1 = Jianhan | first2 = Lei | last2 = Gao | journal = International Journal of Economics and Finance | publisher = Canadian Center of Science and Education | volume = 1 | issue = 2 | date = August 2009 | doi = 10.5539/ijef.v1n2p144 | doi-access = free | access-date = 2010-01-22 | archive-date = 2010-10-13 | archive-url = https://web.archive.org/web/20101013142750/http://www.ccsenet.org/journal/index.php/ijef/article/viewFile/3390/3070 | url-status = dead }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101013142750/http://www.ccsenet.org/journal/index.php/ijef/article/viewFile/3390/3070 |date=2010-10-13 }}</ref>. Виробництво вантажівок тривало до липня 1987 року, коли було виготовлено 161 988 одиниць різних моделей, включаючи NJ-130, NJ-230, NJ-135 і NJ-134<ref name="njplus"/>.

У міру подальшого розвитку управління компанією було створено чотири повні виробничі екосистеми.

Основна виробнича база компанії Nanjing Auto<ref name="chinadaily">[http://www.chinadaily.com.cn/en/doc/2003-09/03/content_260728.htm Nanjing Auto gears up to expand] chinadaily.com, 2003-09-03</ref> виробляє малотоннажні вантажівки під брендом Yuejin. У 2005 році виробництво позашляховиків і пікапів Isuzu було передано до філії Wuxi Soyat.

Десь у 2007 році бізнес Yuejin з виробництва вантажівок був об’єднаний із спільним підприємством Iveco-Nanjing Auto Naveco<ref name="nn">[http://www.iveco.com/en-us/PressRoom/PressRelease/Pages/1073760787.aspx The New Naveco is celebrated in Nanjing] {{webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081225101551/http://www.iveco.com/en-us/PressRoom/PressRelease/Pages/1073760787.aspx |date=2008-12-25 }} Iveco Official Site, 29.10.07</ref>, яке продовжувало продавати під брендом Yuejin<ref name="ybrand">[http://findarticles.com/p/articles/mi_hb5562/is_200706/ai_n22745830/ NANJING IVECO ROLLS OUT NEW YUEJIN LIGHT TRUCK FOR EXPORT] findarticles.com; AsiaInfo Services, 06-28-20077</ref>.

Розташоване в зоні економічного розвитку в районі Хуйшань, Усі (приблизно 150 км на схід від Нанкіна), Wuxi Branch Yuejin Automobile Co є виробничою базою Nanjing Auto, і це може бути найновіша, побудована десь після 2003 року. У 2005 році виробництво позашляховиків і пікапів Junda перейшло від бренду Yuejin у Нанкіні. У 2008 році, після поглинання Nanjing компанією SAIC, виробництво Wuxi Soyat припинилося. Тепер фабрика використовується SAIC для виробництва комерційного фургона Maxus.

== Галерея ==
<gallery widths="200" heights="120">
File:Yuejin NJ1080.JPG|Yuejin в NJ1080 в Росії
File:Yuejin NJ-1063 2008 (17326911033).jpg|2008 Yuejin JN-1063 Платформа в Чилі
File:Yuejin NJ-812 2011 (15750510596).jpg|2011 Yuejin NJ-812 в Чилі
File:Yuejin NJ 713 Crew Cab 2014 (14038789260).jpg|2014 Yuejin NJ-713 Crew Cab
File:Yue Jin Shangjun X100 series 001.jpg|Yuejin Shangjun ({{lang|zh|跃进上骏}}) X100 серіая для Китая
File:Yuejin Xiaofuxing S50 front 8.16.18.jpg|Yuejin Xiaofuxing ({{lang|zh|跃进小福星}}) S50 серіая для China
File:Naveco (Nanjing Iveco) Daily Ousheng 001.jpg|thumb|Naveco (Nanjing Iveco) Daily Ousheng
</gallery>

== Див. також ==
* [[Автомобільна промисловість у Китаї]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Автомобілі за маркою}}

[[Категорія:Підприємства, засновані 1947]]
[[Категорія:Автобудівні підприємства Китаю]]

title: Nanjing Automobile

Тип: Дочірнє підприємство

Галузь: Австомобілі

Засновано: 1947 (Nanjing)

Штаб-квартира: Nanjing, Китай

Власник(и): SAIC

Дочірні компанії: Navecod


text:
# Бас (прізвище)
Бас (англ. Bas, рос. Бас) Налічує 3260 носіїв. Найчастіше зустрічається на Придніпров'ї. А також Львів (168), Білозір'я (128), Київ (118).

## Походження прізвища
Прізвище Бас (араб. بس, біл. বাস, хасанія: ﺑﺎﺹ, гінді बास, маратхі बास, орія ବାସ, рос. Бас, тиб. བཱས་) найчастіше зустрічається на Філіппінах. Він може виглядати як: Baş, Baš, Baś, Bás чи Baș.

## Поширення прізвища
Прізвище Бас має приблизно 1 з 211521 людини. Прізвище зустрічається переважно в Європі, де зустрічається 46 % басів; 24 % знаходяться в Південно-Східній Азії і 21 % у Філі-Південно-Східній Азії. Це також 9504-е найпопулярніше ім'я у світі, яке носять 107986 осіб.
Прізвище найчастіше зустрічається на Філіппінах, де його мають 7195 осіб, або 1 з 14071. На Філіппінах “Бас” зосереджено в основному в Біколі, де проживає 33 %, Центральних Вісаях, де живуть 16 %, і Калабарсоні, де живуть 14 %. За винятком Філіппін, це прізвище існує в 117 країнах. Воно також поширений в Україні, де проживає 12 відсотків, та Іспанії, де проживає 12 %.

## Тенденція населення
У США частка населення з прізвищем «Бас» зросла на 3177 % між 1880 і 2014 роками, а в Англії з 1881 до 2014 року зросла на 2914 %.

## Статистика прізвища
Релігія тих, хто носить прізвище Бас, є переважно православні: 86 % у Росії, 90 % у Білорусі та 72 % в Україні.
У США ті, хто носить прізвище Бас, мають на 3,1 % більше шансів бути зареєстрованими демократами, ніж у середньому по США, при цьому 56,33 % зареєстровані для голосування за політичну партію.
Сума, яку заробляє Бас у різних країнах, сильно відрізняється. У Норвегії вони заробляють на 37,1 % менше, ніж у середньому по країні, заробляючи 217693 крон на рік; у Південній Африці вони заробляють на 56,15 % менше, ніж у середньому по країні, заробляючи 104208 рупій на рік; у США вони заробляють на 1,82 % більше, ніж у середньому по країні, заробляючи 43935 доларів США на рік, а в Канаді вони заробляють на 2,92 % більше, ніж у середньому по країні, заробляючи 51133 CAD на рік.

## Відомі носії
- Бас Іван Михайлович (1973—2023) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Почесний громадянин міста Тернополя (посмертно).

title: Бас (прізвище)

wikitext:
{{Проблеми
|ОД=січень 2022
}}
{{Прізвище}}
'''Бас''' ({{lang-en|Bas}}, {{lang-ru|Бас}}) Налічує 3260 носіїв. Найчастіше зустрічається на [[Наддніпрянська Україна|Придніпров'ї]]. А також [[Львів]] (168), [[Білозір'я]] (128), [[Київ]] (118).

== Походження прізвища ==
Прізвище Бас ({{lang-ar|بس}}, {{lang-be|বাস}}, [[хасанія]]: ﺑﺎﺹ, {{lang-hi|बास}}, {{lang-mr|बास}}, {{lang-or|ବାସ}}, {{lang-ru|Бас}}, {{lang-bo|བཱས}}་) найчастіше зустрічається на [[Філіппіни|Філіппінах]]. Він може виглядати як: Baş, Baš, Baś, Bás чи Baș.

== Поширення прізвища ==
Прізвище Бас має приблизно 1 з 211521 людини. Прізвище зустрічається переважно в [[Європа|Європі]], де зустрічається 46 % басів; 24 % знаходяться в [[Південно-Східна Азія|Південно-Східній Азії]] і 21 % у Філі-Південно-Східній Азії. Це також 9504-е найпопулярніше ім'я у світі, яке носять 107986 осіб.

Прізвище найчастіше зустрічається на Філіппінах, де його мають 7195 осіб, або 1 з 14071. На Філіппінах “Бас” зосереджено в основному в [[Бікол]]і, де проживає 33 %, [[Центральні Вісаї|Центральних Вісаях]], де живуть 16 %, і [[Калабарсон]]і, де живуть 14 %. За винятком [[Філіппіни|Філіппін]], це прізвище існує в 117 країнах. Воно також поширений в Україні, де проживає 12 відсотків, та [[Іспанія|Іспанії]], де проживає 12 %.

== Тенденція населення ==
У [[Сполучені Штати Америки|США]] частка [[населення]] з прізвищем «Бас» зросла на 3177 % між 1880 і 2014 роками, а в [[Англія|Англії]] з 1881 до 2014 року зросла на 2914 %.

== Статистика прізвища ==
[[Релігія]] тих, хто носить прізвище Бас, є переважно [[Православна церква|православні]]: 86 % у [[Росія|Росії]], 90 % у [[Білорусь|Білорусі]] та 72 % в [[Україна|Україні]].

У [[Сполучені Штати Америки|США]] ті, хто носить прізвище Бас, мають на 3,1 % більше шансів бути зареєстрованими демократами, ніж у середньому по США, при цьому 56,33 % зареєстровані для голосування за [[Політична партія|політичну партію]].

Сума, яку заробляє Бас у різних країнах, сильно відрізняється. У [[Норвегія|Норвегії]] вони заробляють на 37,1 % менше, ніж у середньому по країні, заробляючи 217693 крон на рік; у [[Південна Африка|Південній Африці]] вони заробляють на 56,15 % менше, ніж у середньому по країні, заробляючи 104208 рупій на рік; у США вони заробляють на 1,82 % більше, ніж у середньому по країні, заробляючи 43935 [[Долар США|доларів США]] на рік, а в [[Канада|Канаді]] вони заробляють на 2,92 % більше, ніж у середньому по країні, заробляючи 51133 [[CAD]] на рік.

== Відомі носії ==
* [[Бас Іван Михайлович]] (1973—2023) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Почесний громадянин міста Тернополя (посмертно).

== Примітки ==
{{reflist}}

title: Бас

П: прізвище · WD

Оригінал мовою: /Bas, Bas

title: Фонетичні алгоритми (англ.)

title: Бас

title: Схожі прізвища

Схожі прізвища: Baas, Kayabasd, Baassd і Baaßd

Пошук сторінок: які починаються з · містять у Вікіданих • :посилання


text:
# Будівництво 612 і ВТТ
Будівництво 612 і ВТТ — підрозділ, що діяв в системі виправно-трудових установ СРСР.
Організований 04.05.51 (виділений з Будівництва 665) ;

закритий 14.05.53 (перейменований в Підгорний ВТТ).

## Підпорядкування і дислокація
- ГУЛПС з 04.05.51;
- ГУЛАГ МЮ з 02.04.53

Дислокація: Киргизька РСР, м. Кара-Балта;

с. Калінінське Фрунзенської області.

## Виконувані роботи
- буд-во об'єктів комб. № 11 2-го ГУ при РМ СРСР, в тому числі — хімічного з-ду, збагачувальної ф-ки, 2-х ТЕЦ,
- розробка та буд-во рудників,
- буд-во автодоріг,
- видобуток піску та каменю, вантажно розвантажувальних роботи,
- буд-во та експлуатація цегел. з-ду,
- розробка Турокавакського родовища,
- деревообробка в м. Рибачий

## Чисельність з/к
- 01.10.51 — 1937,
- 01.01.52 — 2025,
- 01.01.53 — 3852;
- 15.04.52 — 2229;
- 15.04.53 — 3500

title: Будівництво 612 і ВТТ

wikitext:
'''Будівництво 612 і ВТТ''' — підрозділ, що діяв в системі виправно-трудових установ СРСР.

Організований 04.05.51 (виділений з [[Будівництво 665 і ВТТ|Будівництва 665]]) ;

закритий 14.05.53 (перейменований в [[Підгорний ВТТ]]).

== Підпорядкування і дислокація ==
* ГУЛПС з 04.05.51;
* ГУЛАГ МЮ з 02.04.53

Дислокація: [[Киргизька РСР]], м. [[Кара-Балта]];

с. Калінінське Фрунзенської області.

== Виконувані роботи ==
* буд-во об'єктів комб. № 11 2-го ГУ при РМ СРСР, в тому числі — хімічного з-ду, збагачувальної ф-ки, 2-х ТЕЦ,
* розробка та буд-во рудників,
* буд-во автодоріг,
* видобуток піску та каменю, вантажно розвантажувальних роботи,
* буд-во та експлуатація цегел. з-ду,
* розробка Туро[[Корисні копалини Киргизстану|кавакського родовища]],
* деревообробка в м. Рибачий

== Чисельність з/к ==
* 01.10.51 — 1937,
* 01.01.52 — 2025,
* 01.01.53 — 3852;
* 15.04.52 — 2229;
* 15.04.53 — 3500

== Посилання ==
* [http://www.memo.ru/history/NKVD/GULAG/r3/r3-366.htm Будівництво 612 і ВТТ на сайті «Меморіал»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111031132611/http://memo.ru/HISTORY/NKVD/GULAG/r3/r3-366.htm |date=31 жовтня 2011 }}{{ref-ru}}
* [http://opisi.garf.su/pdf/gulag2/08-1-bio.pdf Біографічний коментар] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150210161224/http://opisi.garf.su/pdf/gulag2/08-1-bio.pdf |date=10 лютого 2015 }}{{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20150210175956/http://fb2.booksgid.com/content/23/a-kokurin-gulag-glavnoe-upravlenie-lagerey-1917-1960/232.html Начальники ГУЛАГа ОГПУ — НКВД — МВД СССР с 1930 по 1960 гг.]{{ref-ru}}
{{Табори ГУЛАГу}}
[[Категорія:Табори ГУЛАГу у Киргизії]]


text:
# Клен гостролистий (місто Суми)
Пам'ятка природи «Клен гостролистий» (втрачена) — об'єкт природно-заповідного фонду, що був оголошений рішенням Сумського Облвиконкому № 305 20.07.1972 року на землях Тімірязєвського відділку радгоспу «Сумський». Розташування — місто Суми, вулиця Кірова, 108.

## Характеристика
Площа — 0,01 га.
Об'єкт на момент створення був оригінальної форми клен з пурпуровим забарвленням листків.

## Скасування
Рішенням Сумської обласної ради № 334 21.11.1984 року пам'ятка була скасована.
Скасування статусу відбулось по причині списання при побудовані багатоповерхового будинку.
Вся інформація про створення об'єкту взята із текстів зазначених у статті рішень обласної ради, що надані Державним управлянням екології та природних ресурсів Сумської області Всеукраїнській громадській організації «Національний екологічний центр України» ..

title: Клен гостролистий (місто Суми)

wikitext:
'''Пам'ятка природи «Клен гостролистий» (втрачена)''' — об'єкт природно-заповідного фонду, що був оголошений рішенням Сумського Облвиконкому № 305<ref>Рішення Сумської обласної Ради депутатів трудящих від 20.06.72 р. № 305 // [[Державний архів Сумської області]]: — Ф.Р-2196, — Оп.9а, — Спр.546.</ref> 20.07.1972 року на землях Тімірязєвського відділку радгоспу «Сумський». Розташування — місто [[Суми]], вулиця Кірова, 108.

== Характеристика ==

Площа — 0,01 га.

Об'єкт на момент створення був оригінальної форми клен з пурпуровим забарвленням листків.

== Скасування ==

Рішенням Сумської обласної ради № 334<ref>Рішення Сумської обласної Ради народних депутатів від 21.11.84 р. № 334 // [[Державний архів Сумської області]]: — Ф.Р-2196, — Оп.9б, — Спр.372</ref> 21.11.1984 року пам'ятка була скасована.

Скасування статусу відбулось по причині списання при побудовані багатоповерхового будинку.

Вся інформація про створення об'єкту взята із текстів зазначених у статті рішень обласної ради, що надані Державним управлянням екології та природних ресурсів Сумської області Всеукраїнській громадській організації «Національний екологічний центр України» .<ref>Відповідно до листа Міністерства екології та природних ресурсів України № 9-04/18-16 від 11.01.2016 року «Щодо надання роз'яснення», з якого слідує, що вся інформація про установи природно-заповідного фонду є відкритою</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Втрачені природоохоронні території (до 2000-х)]]
[[Категорія:Втрачені природоохоронні території Сумської області]]
[[Категорія:Клени]]


text:
# Жовтневе повстання 1917 (Київ)
Жовтне́ві події в Києві (26 жовтня [8 листопада] — 31 жовтня [13 листопада] 1917) — збройна боротьба за владу в Києві після падіння Тимчасового уряду внаслідок жовтневого перевороту, що закінчилася перемогою Української Центральної Ради.

## Перебіг
25 жовтня (7 листопада) 1917 року до Києва надійшло повідомлення про події в Петрограді і слідом за цим постало питання про владу в місті та загалом на Україні. За владу змагалися Українська Центральна Рада, штаб Київського військового округу та комітет РСДРП (більшовиків). Найбільше шансів мала Центральна Рада, до складу якої входили представники дев'ятнадцяти політичних партій, у тому числі й більшовики. Останні не мали широкого впливу в Україні, їх підтримували лише 10 % населення. Напередодні жовтневих подій Центральна Рада перебувала в конфлікті з Тимчасовим урядом, від якого вона вимагала автономії України в складі Російської республіки. Саме це й збиралась тепер здійснити Центральна Рада, скориставшись обставинами, що склалися.
26 жовтня (8 листопада) за ініціативою Центральної Ради був утворений Крайовий комітет з охорони революції, який мав тимчасово здійснювати владу в Києві. До нього увійшли представники політичних партій, рад, міської думи. Комітет засідав у будинку Педагогічного музею. Штаб КВО підтримував Тимчасовий уряд Росії, а до Крайового комітету поставився з недовірою через те, що в його складі перебували й більшовики. 27 жовтня (9 листопада) Центральна Рада остаточно визначила своє негативне ставлення до перевороту в Петрограді, засудила дії більшовиків та заявила, що «буде рішучо боротись з усіма спробами підтримки цього повстання в Україні». Рада висловилась за утворення в Росії «однорідного соціалістичного уряду» з представників усіх соціалістичних партій.
Оскільки київські більшовики на чолі з Георгієм Пятаковим твердо стояли на ленінських принципах[яких?], вони, не згодні з позицією Центральної Ради, того ж дня залишили Крайовий комітет з охорони революції та провели об'єднані збори з представниками рад робітничих і солдатських депутатів, профспілок, фабзавкомів та військових частин (у приміщенні театру Бергоньє). І хоч було ясно, що можливе захоплення влади однією партією викличе незгоду інших політичних сил, призведе до розколу суспільства та громадянської війни, збори прийняли резолюцію про підтримку більшовицького повстання в Петрограді та проголошеної ним радянської влади. Своїми наступними рішеннями збори обрали ревком у складі більшовиків Яна Гамарника, Олександра Горвіца, Володимира Затонського, Андрія Іванова, Ісака Крейсберга, Івана Кулика та інших, якому передбачалося передати владу.
У відповідь на ці дії більшовиків, 28 жовтня (10 листопада) війська КВО, за наказом штабу, розпочали боротьбу з більшовиками. Вони оточили Маріїнський палац, де перебував ревком та розгромили приміщення виконкому Київської ради та комітету більшовицької партії. Майже всі члени Київського комітету РСДРП(б) та ревкому (загалом 14 осіб) були заарештовані. Того ж дня припинив своє існування Комітет з охорони революції, оскільки командуючий КВО генерал Михайло Квецинський відмовився йому підпорядковуватися.
У відповідь на дії штабу КВО більшовики 29 жовтня (11 листопада) утворили новий ревком, до якого увійшли не заарештовані Володимир Затонський, Андрій Іванов, Іван Кудрін та інші, і почали збройні сутички з військами КВО. У ці ж дні працювала VII сесія Центральної Ради. При обговоренні політичного становища у місті делегати ухвалили резолюцію «Про контрреволюційний виступ штабу округу».
29–31 жовтня (11–13 листопада) у місті тривали сутички. Зіткнення мали локальний характер, розвивалися скоріше спонтанно, ніж організовано та відбувались головним чином на Печерську та Деміївці. З боку штабу КВО було задіяно зовсім невелику кількість військ. Очевидно, генерали сподівались на підтримку хоча б частини членів Центральної Ради, але коли Рада їх не підтримала, командування КВО швидко склало зброю. 31 жовтня (13 листопада) у приміщенні штабу (знаходився в будинку № 11 по Банковій вулиці) було досягнуто угоди про припинення вогню. Невдовзі генерали та частина військ залишили Київ.
28 жовтня (10 листопада) функції ліквідованого Комітету з охорони революції перебрав на себе Генеральний Секретаріат, а 29 жовтня (11 листопада) сесія Центральної Ради утворила узгоджувальну комісію для опрацювання умов припинення бойових дій у Києві. Комісія, до складу якої увійшли представники від усіх впливових політичних сил, ухвалила, що влада в місті покладається на Українську Центральну Раду, яка мала діяти разом з Міською думою та радами робітничих та солдатських депутатів.
Слідом за переходом влади в Києві до Центральної Ради, VII сесія оголосила про перехід до ЦР влади по всій Україні. Про це було повідомлено у виданому 1 (14) листопада «Зверненні Центральної Ради до громадян України». 3 (16) листопада спільне засідання ЦР з виконкомами рад робітничих і солдатських депутатів Києва визнало Раду крайовою владою в Україні.
Наслідком переходу влади в Києві та в Україні до Центральної Ради стало проголошення 7 (20) листопада 1917 року ІІІ Універсалом Української Народної Республіки (УНР) автономною частиною демократичної Російської республіки зі столицею в Києві.

title: Жовтневе повстання 1917 (Київ)

wikitext:
{{Otheruses|Більшовицьке повстання}}
{{Infobox Military Conflict
|conflict=Жовтневі події у Києві 1917
|partof=[[Українська революція]] / [[Київські повстання]]
|image=
|caption=
|date=({{СС|8|листопада||26|жовтня}} — {{СС|13|листопада|1917|31|жовтня}}
|place=[[Київ]], [[Київська губернія]], [[Російська республіка]]
|casus=[[Жовтневий переворот]]
|result=поразка сил [[Київський військовий округ|Київського ВО]]
|combatant1=Київський комітет [[РКП (б)]]
[[Українська Центральна Рада]]
|combatant2=[[Київський військовий округ]]
|commander1=[[П'ятаков Юрій Леонідович|Георгій П'ятаков]]
[[Ян Гамарник]]
 [[Володимир Затонський]]
|commander2=[[Михайло Квецінський]]
|strength1= 6 000 (більшовики)
8 000 (радівці)
|strength2= 10 000
|casualties1=
|casualties2=
}}
'''Жовтне́ві події в Києві''' ({{СС2|8|листопада||26|жовтня}} — {{СС2|13|листопада|1917|31|жовтня}}) — збройна боротьба за владу в [[Київ|Києві]] після падіння [[Тимчасовий уряд Росії|Тимчасового уряду]] внаслідок [[Жовтневий переворот|жовтневого перевороту]], що закінчилася перемогою [[Українська Центральна Рада|Української Центральної Ради]].

== Перебіг ==

{{СС|7|листопада|1917|25|жовтня}} року до Києва надійшло повідомлення про [[Жовтневий переворот|події]] в [[Петроград]]і і слідом за цим постало питання про владу в місті та загалом на [[Україна|Україні]]. За владу змагалися Українська Центральна Рада, штаб [[Київський військовий округ|Київського військового округу]] та комітет [[Більшовики|РСДРП (більшовиків)]]. Найбільше шансів мала Центральна Рада, до складу якої входили представники дев'ятнадцяти [[Політична партія|політичних партій]], у тому числі й більшовики. Останні не мали широкого впливу в Україні, їх підтримували лише 10 % населення. Напередодні жовтневих подій Центральна Рада перебувала в конфлікті з Тимчасовим урядом, від якого вона вимагала [[Автономія|автономії]] України в складі [[Росія|Російської республіки]]. Саме це й збиралась тепер здійснити Центральна Рада, скориставшись обставинами, що склалися.

{{СС|8|листопада||26|жовтня}} за ініціативою Центральної Ради був утворений [[Крайовий комітет з охорони революції в Україні|Крайовий комітет з охорони революції]], який мав тимчасово здійснювати владу в Києві. До нього увійшли представники політичних партій, рад, [[Київська міська дума|міської думи]]. Комітет засідав у будинку [[Будинок Педагогічного музею (Київ)|Педагогічного музею]]. Штаб [[КВО]] підтримував [[Тимчасовий уряд Росії]], а до Крайового комітету поставився з недовірою через те, що в його складі перебували й більшовики. {{СС|9|листопада||27|жовтня}} Центральна Рада остаточно визначила своє негативне ставлення до перевороту в Петрограді, засудила дії більшовиків та заявила, що ''«буде рішучо боротись з усіма спробами підтримки цього повстання в Україні»''. Рада висловилась за утворення в Росії ''«однорідного [[Соціалізм|соціалістичного]] уряду»'' з представників усіх соціалістичних партій.

Оскільки київські більшовики на чолі з [[П'ятаков Юрій Леонідович|Георгієм Пятаковим]] твердо стояли на ленінських принципах{{яких}}, вони, не згодні з позицією Центральної Ради, того ж дня залишили Крайовий комітет з охорони революції та провели об'єднані збори з представниками рад робітничих і [[Солдат|солдатських]] депутатів, профспілок, фабзавкомів та військових частин (у приміщенні [[Будинок театру Бергоньє (Київ)|театру Бергоньє]]). І хоч було ясно, що можливе захоплення влади однією партією викличе незгоду інших політичних сил, призведе до розколу суспільства та громадянської війни, збори прийняли резолюцію про підтримку більшовицького повстання в Петрограді та проголошеної ним [[радянська влада|радянської влади]]. Своїми наступними рішеннями збори обрали ревком у складі більшовиків [[Гамарник Ян Борисович|Яна Гамарника]], [[Горвіц Олександр Борисович|Олександра Горвіца]], [[Затонський Володимир Петрович|Володимира Затонського]], [[Іванов Андрій Васильович|Андрія Іванова]], [[Крейсберг Ісак Миронович|Ісака Крейсберга]], [[Кулик Іван Юліанович|Івана Кулика]] та інших, якому передбачалося передати владу.

У відповідь на ці дії більшовиків, {{СС|10|листопада||28|жовтня}} війська КВО, за наказом штабу, розпочали боротьбу з більшовиками. Вони оточили [[Маріїнський палац]], де перебував ревком та розгромили приміщення виконкому Київської ради та комітету більшовицької партії. Майже всі члени Київського комітету РСДРП(б) та ревкому (загалом 14 осіб) були заарештовані. Того ж дня припинив своє існування Комітет з охорони революції, оскільки командуючий КВО генерал [[Квєцинський Михайло Федорович|Михайло Квецинський]] відмовився йому підпорядковуватися.

У відповідь на дії штабу КВО більшовики {{СС|11|листопада||29|жовтня}} утворили новий ревком, до якого увійшли не заарештовані [[Затонський Володимир Петрович|Володимир Затонський]], [[Іванов Андрій Васильович|Андрій Іванов]], [[Кудрін Іван Михайлович|Іван Кудрін]] та інші, і почали збройні сутички з військами КВО. У ці ж дні працювала VII сесія [[Українська Центральна Рада|Центральної Ради]]. При обговоренні політичного становища у місті делегати ухвалили резолюцію «Про контрреволюційний виступ штабу округу».

29–[[31 жовтня]] (11–[[13 листопада]]) у місті тривали сутички. Зіткнення мали локальний характер, розвивалися скоріше спонтанно, ніж організовано та відбувались головним чином на [[Печерськ]]у та [[Деміївка|Деміївці]]. З боку штабу КВО було задіяно зовсім невелику кількість військ. Очевидно, генерали сподівались на підтримку хоча б частини членів Центральної Ради, але коли Рада їх не підтримала, командування КВО швидко склало зброю. [[31 жовтня]] ([[13 листопада]]) у приміщенні штабу (знаходився в будинку № 11 по [[Банкова вулиця|Банковій вулиці]]) було досягнуто угоди про припинення вогню. Невдовзі генерали та частина військ залишили Київ.

{{СС|10|листопада||28|жовтня}} функції ліквідованого Комітету з охорони революції перебрав на себе [[Генеральний секретаріат|Генеральний Секретаріат]], а {{СС|11|листопада||29|жовтня}} сесія Центральної Ради утворила узгоджувальну комісію для опрацювання умов припинення бойових дій у Києві. Комісія, до складу якої увійшли представники від усіх впливових політичних сил, ухвалила, що влада в місті покладається на Українську Центральну Раду, яка мала діяти разом з Міською думою та радами робітничих та солдатських депутатів.

Слідом за переходом влади в Києві до Центральної Ради, VII сесія оголосила про перехід до ЦР влади по всій Україні. Про це було повідомлено у виданому {{СС|14|листопада||1}} «Зверненні Центральної Ради до громадян України». {{СС|16|листопада||3}} спільне засідання ЦР з виконкомами рад робітничих і солдатських депутатів Києва визнало Раду крайовою владою в Україні.

Наслідком переходу влади в Києві та в Україні до Центральної Ради стало проголошення {{СС|20|листопада|1917|7}} року [[Третій Універсал Української Центральної Ради|ІІІ Універсалом]] [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки (УНР)]] автономною частиною [[Демократія|демократичної]] Російської республіки зі столицею в Києві.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Київ. Історична енциклопедія. 1917—2000 рр.

== Посилання ==

{{УНР}}
{{Події Української Революції (1917–1921)}}
{{Повстання та протести в Україні}}
{{Київські повстання}}

[[Категорія:Спроби державного перевороту в Україні]]
[[Категорія:Українська Народна Республіка]]
[[Категорія:Повстання в Києві]]
[[Категорія:Повстання в Україні]]
[[Категорія:Жовтень 1917]]
[[Категорія:1917 у Києві]]

title: Жовтневі події у Києві 1917

Дата: (26 жовтня (8 листопада) — 31 жовтня (13 листопада) 1917

Місце: Київ, Київська губернія, Російська республіка

Привід: Жовтневий переворот

Результат: поразка сил Київського ВО

title: Сторони

Київський комітет РКП (б) · Українська Центральна Рада: Київський військовий округ

title: Командувачі

Георгій П'ятаков · Ян Гамарник · Володимир Затонський: Михайло Квецінський

title: Військові сили


text:
# Райтстаун Тауншип (округ Бакс, Пенсільванія)
Райтстаун Тауншип (англ. Wrightstown Township) — селище (англ. township) в США, в окрузі Бакс штату Пенсільванія. Населення — 3286 осіб (2020).

### Клімат
| Клімат : Райтстаун Тауншип   | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип | Клімат : Райтстаун Тауншип |
| Показник                     | Січ.                       | Лют.                       | Бер.                       | Квіт.                      | Трав.                      | Черв.                      | Лип.                       | Серп.                      | Вер.                       | Жовт.                      | Лист.                      | Груд.                      | Рік                        |
| Середній максимум, °C        | 4,2                        | 6,0                        | 10,6                       | 17,2                       | 22,7                       | 27,7                       | 30,1                       | 29,1                       | 25,3                       | 19,0                       | 12,8                       | 6,6                        | 17,7                       |
| Середня температура, °C      | −0,4                       | 1,1                        | 5,2                        | 11,2                       | 16,5                       | 21,8                       | 24,3                       | 23,4                       | 19,4                       | 12,9                       | 7,6                        | 2,1                        | 12,2                       |
| Середній мінімум, °C         | −5,1                       | −3,8                       | −0,1                       | 5,2                        | 10,4                       | 15,8                       | 18,6                       | 17,8                       | 13,6                       | 6,9                        | 2,3                        | −2,4                       | 6,7                        |
| Норма опадів, мм             | 89                         | 70                         | 103                        | 101                        | 109                        | 111                        | 132                        | 108                        | 112                        | 99                         | 93                         | 103                        | 1231                       |
| Вологість повітря, %         | 66.4                       | 62.7                       | 58.7                       | 57.6                       | 62.1                       | 66.1                       | 66.6                       | 69.1                       | 70.0                       | 69.3                       | 67.9                       | 68.1                       | 65.4                       |
| ---------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- | -------------------------- |
| Джерело: PRISM Climate Group |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |                            |

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 2995 осіб у 1036 домогосподарствах у складі 831 родини. Було 1088 помешкань
Расовий склад населення:
| - 94,5 % — білих - 2,8 % — азіатів - 1,4 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 0,8 %. Частка іспаномовних становила 1,4 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,1 % — особи молодші 18 років, 62,3 % — особи у віці 18—64 років, 12,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 44,7 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 99,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 101,3 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 160 119 доларів США (медіана — 111 434), а середній дохід на одну сім'ю — 173 048 доларів (медіана — 123 106). За межею бідності перебувало 1,5 % осіб, у тому числі 1,2 % дітей у віці до 18 років та 0,2 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 1487 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 15,3 %, роздрібна торгівля — 14,2 %.

wikitext:
{{Otherplaces|Райтстаун}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Райтстаун Тауншип
|оригінальна назва  = {{lang-en|Wrightstown Township}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = VANSANT FARMHOUSE.jpg
|опис зображення= <!-- [[Vansant Farmhouse]], built 1768 -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Пенсільванія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Бакс (округ, Пенсільванія)|Бакс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 25,32
|висота центру НП   = 38
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 118,29
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           =
|DST                    =
|телефонний код         = 215
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4201786624
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Райтстаун Тауншип''' ({{lang-en|Wrightstown Township}}) — селище ({{lang-en|township}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Бакс (округ, Пенсільванія)|Бакс]] штату [[Пенсільванія]]. Населення — 3286 осіб (2020).

=== Клімат ===
{{Клімат міста
| Місто_род = : Райтстаун Тауншип

| Січ_сер_макс = 4.2
| Лют_сер_макс = 6.0
| Бер_сер_макс = 10.6
| Кві_сер_макс = 17.2
| Тра_сер_макс = 22.7
| Чер_сер_макс = 27.7
| Лип_сер_макс = 30.1
| Сер_сер_макс = 29.1
| Вер_сер_макс = 25.3
| Жов_сер_макс = 19.0
| Лис_сер_макс = 12.8
| Гру_сер_макс = 6.6
| Рік_сер_макс = 17.7

| Січ_сер = -0.4
| Лют_сер = 1.1
| Бер_сер = 5.2
| Кві_сер = 11.2
| Тра_сер = 16.5
| Чер_сер = 21.8
| Лип_сер = 24.3
| Сер_сер = 23.4
| Вер_сер = 19.4
| Жов_сер = 12.9
| Лис_сер = 7.6
| Гру_сер = 2.1
| Рік_сер = 12.2

| Січ_сер_мін = -5.1
| Лют_сер_мін = -3.8
| Бер_сер_мін = -0.1
| Кві_сер_мін = 5.2
| Тра_сер_мін = 10.4
| Чер_сер_мін = 15.8
| Лип_сер_мін = 18.6
| Сер_сер_мін = 17.8
| Вер_сер_мін = 13.6
| Жов_сер_мін = 6.9
| Лис_сер_мін = 2.3
| Гру_сер_мін = -2.4
| Рік_сер_мін = 6.7

| Січ_сер_опади = 89
| Лют_сер_опади = 70
| Бер_сер_опади = 103
| Кві_сер_опади = 101
| Тра_сер_опади = 109
| Чер_сер_опади = 111
| Лип_сер_опади = 132
| Сер_сер_опади = 108
| Вер_сер_опади = 112
| Жов_сер_опади = 99
| Лис_сер_опади = 93
| Гру_сер_опади = 103
| Рік_сер_опади = 1231

| Січ_вол = 	66.4
| Лют_вол = 	62.7
| Бер_вол = 	58.7
| Кві_вол = 	57.6
| Тра_вол = 	62.1
| Чер_вол = 	66.1
| Лип_вол = 	66.6
| Сер_вол = 	69.1
| Вер_вол = 	70.0
| Жов_вол = 	69.3
| Лис_вол = 	67.9
| Гру_вол = 	68.1
| Рік_вол = 	65.4

| Джерело =  PRISM Climate Group<ref>{{cite web|url=http://prism.oregonstate.edu/explorer/|title=PRISM Climate Group, Oregon State U|website=www.prism.oregonstate.edu|accessdate=26 червня 2019}}</ref>| br = 1
}}

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1930 = 716
| 1940 = 799
| 1950 = 909
| 1960 = 1734
| 1970 = 2266
| 1980 = 2207
| 1990 = 2426
| 2000 = 2839
| 2010 = 2995
| 2020 = 3286
| estyear =
| estimate =
| estref =
| footnote = <ref>{{Cite web |url=http://www.dvrpc.org/data/databull/rdb/db82/appedixa.xls |title=Архівована копія |accessdate=2019-12-01 |archive-date=2019-04-09 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190409042424/https://www.dvrpc.org/data/databull/rdb/db82/appedixa.xls }}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало {{formatnum:2995}} осіб у {{formatnum:1036}} домогосподарствах у складі 831 родини. Було 1088 помешкань

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 94,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 2,8 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 1,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,8 %. Частка іспаномовних становила 1,4 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,1 % — особи молодші 18 років, 62,3 % — особи у віці 18—64 років, 12,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 44,7 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 99,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 101,3 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:160119}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:111434}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:173048}} доларів (медіана — {{formatnum:123106}}). За межею бідності перебувало 1,5 % осіб, у тому числі 1,2 % дітей у віці до 18 років та 0,2 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:1487}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 15,3 %, роздрібна торгівля — 14,2 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Бакс (округ, Пенсільванія)}}

[[Категорія:Селища Пенсільванії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Бакс (Пенсільванія)]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: США

Штат: Пенсільванія

Округ: Бакс

Межує з: | Бакінгем Тауншип, Аппер-Мейкфілд Тауншип, Ньютаун Тауншип, Нортемптон Тауншип, Ворик Тауншип ? |

Густота населення: 118,29 осіб/км²


text:
# Джованні Баттістоні
Джованні Баттістоні (італ. Giovanni Battistoni, 7 січня 1910, Сан-Джованні-Лупатото — 16 травня 1978, Сан-Джованні-Лупатото) — італійський футболіст, що грав на позиції півзахисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

## Клубна кар'єра
Народився 7 січня 1910 року в місті Сан-Джованні-Лупатото. Вихованець футбольної школи місцевого однойменного клубу. Дорослу футбольну кар'єру розпочав 1927 року в його основній команді, в якій провів чотири сезони, взявши участь у 48 матчах чемпіонату.
1931 року став гравцем друголігової «Падови», у складі якої у першому ж сезоні підвищився до Серії A, де відіграв за команду ще два роки.
Згодом протягом 1934–1939 років грав за «Амброзіану», «Барі» та «Лігурію».
1939 року перейшов до команди «Дженова 1893», за яку відіграв лише у 14 іграх, адже вже у лютому 1940 у матчі проти «Мілана» зламав гомілку, що фактично стало кінцем його ігрової кар'єри.
Згодом провів ще декілька ігор за «Мантову» з третього дивізіону, в якій був граючим тренером протягом 1941—1942 років.
У повоєнні роки тренував друголіговий «Губбіо», у складі якого також декілька разів з'являвся на полі в сезоні 1947/48 років.

## Виступи за збірну
1939 року провів дві офіційні гри у складі національної збірної Італії.

## Кар'єра тренера
Граючи за «Мантову» протягом 1941–1942 років поєднував виступи на полі з тренуванням команди.
Згодом був граючим тренером «Губбіо» з 1947 по 1948 рік, під його керівництвом команда не втрималася в Серії B і понизилася в класі до третього дивізіону.
Помер 16 травня 1978 року на 69-му році життя в рідному Сан-Джованні-Лупатото.
| Дата       | Місто     | Господарі | Результат | Гості  | Турнір           | Голи | Примітки |
| ---------- | --------- | --------- | --------- | ------ | ---------------- | ---- | -------- |
| 20/07/1939 | Гельсінкі | Фінляндія | 2 – 3     | Італія | товариський матч | -    |          |
| 26/11/1939 | Берлін    | Німеччина | 5 – 2     | Італія | товариський матч | -    |          |
| Усього     |           | Матчів    | 2         |        | Голів            | 0    |          |

title: Джованні Баттістоні

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Джованні Баттістоні
| зображення = Giovanni Battistoni.JPG
| зображення розмір = 120пкс
| підпис =
| повне-ім'я = Джованні Баттіста Баттістоні
| місце-народження = [[Сан-Джованні-Лупатото]]
| країна-народження = [[Італія]]
| дата-народження = 7.1.1910
| дата-смерті = 16.5.1978
| місце-смерті = [[Сан-Джованні-Лупатото]], [[Італія]]
| зріст =
| вага =
| позиція = [[півзахисник]]
| юнацькі-роки = ?-1927
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|ITA 1861-1946}}«Сан-Джованні-Лупатото»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1927–1931 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} |«Сан-Джованні-Лупатото»|48 |15}}
{{Футболіст рядок 0|1931–1934 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Падова (футбольний клуб)|«Падова»]] | 88 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1934–1935 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Інтернаціонале (футбольний клуб)|«Амброзіана»]] | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 0|1935–1936 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Барі (футбольний клуб)|«Барі»]] | 28 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1936–1939 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Лігурія (футбольний клуб)|«Лігурія»]] | 66 |1}}
{{Футболіст рядок 0|1939–1941 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Дженоа|«Дженова 1893»]] | 14 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1941–1942 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Мантова (футбольний клуб)|«Мантова»]] | 6 |0}}
{{Футболіст рядок 0|1947–1948 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Губбіо (футбольний клуб)|«Губбіо»]] | 3 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1939 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[збірна Італії з футболу|Італія]] | 2 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1941–1942 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Мантова (футбольний клуб)|«Мантова»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1947–1948 | {{Прапорець|ITA}} | [[Губбіо (футбольний клуб)|«Губбіо»]]}}
{{Футбольний тренер кінець}}
}}
'''Джованні Баттістоні''' ({{lang-it|Giovanni Battistoni}}, [[7 січня]] [[1910]], [[Сан-Джованні-Лупатото]] — [[16 травня]] [[1978]], [[Сан-Джованні-Лупатото]]) — італійський [[футболіст]], що грав на позиції [[півзахисник]]а. По завершенні ігрової кар'єри — [[Футбольний тренер|тренер]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[7 січня]] [[1910]] року в місті [[Сан-Джованні-Лупатото]]. Вихованець футбольної школи місцевого однойменного клубу. Дорослу футбольну кар'єру розпочав 1927 року в його основній команді, в якій провів чотири сезони, взявши участь у 48 матчах чемпіонату.

1931 року став гравцем друголігової [[Падова (футбольний клуб)|«Падови»]], у складі якої у першому ж сезоні підвищився до Серії A, де відіграв за команду ще два роки.

Згодом протягом 1934–1939 років грав за [[Інтернаціонале (футбольний клуб)|«Амброзіану»]], [[Барі (футбольний клуб)|«Барі»]] та [[Лігурія (футбольний клуб)|«Лігурію»]].

1939 року перейшов до команди [[Дженоа|«Дженова 1893»]], за яку відіграв лише у 14 іграх, адже вже у лютому 1940 у матчі проти «Мілана» зламав гомілку, що фактично стало кінцем його ігрової кар'єри.

Згодом провів ще декілька ігор за [[Мантова (футбольний клуб)|«Мантову»]] з третього дивізіону, в якій був граючим тренером протягом 1941—1942 років.

У повоєнні роки тренував друголіговий [[Губбіо (футбольний клуб)|«Губбіо»]], у складі якого також декілька разів з'являвся на полі в сезоні 1947/48 років.

== Виступи за збірну ==
1939 року провів дві офіційні гри у складі [[Збірна Італії з футболу|національної збірної Італії]].

==Кар'єра тренера==
Граючи за [[Мантова (футбольний клуб)|«Мантову»]] протягом 1941–1942 років поєднував виступи на полі з тренуванням команди.

Згодом був граючим тренером [[Губбіо (футбольний клуб)|«Губбіо»]] з 1947 по 1948 рік, під його керівництвом команда не втрималася в [[Серія B|Серії B]] і понизилася в класі до третього дивізіону.

Помер [[16 травня]] [[1978]] року на 69-му році життя в рідному [[Сан-Джованні-Лупатото]].

== Статистика виступів ==
=== Статистика виступів за збірну ===
{{Матчі за збірну початок|ITA 1861-1946}}
{{Матчі за збірну|20/07/1939|Гельсінкі|FIN|2|3|ITA 1861-1946||Тов}}
{{Матчі за збірну|26/11/1939|Берлін|GER 1933-1945|5|2|ITA 1861-1946||Тов}}
{{Матчі за збірну кінець|2|0||}}

== Посилання ==
*{{Transfermarkt}}
*{{NFT player}}
*{{EU-Football}}
*[http://archivio.inter.it/cgi-bin/giocatori-scheda?codice=G0045&L=it Профіль на сайті ''archivio.inter.it''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130527221447/http://archivio.inter.it/cgi-bin/giocatori-scheda?codice=G0045&L=it |date=27 травня 2013 }} {{ref-it}}

{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Баттістоні}}
[[Категорія:Італійські футболісти]]
[[Категорія:Італійські футбольні тренери]]
[[Категорія:Гравці збірної Італії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Падови»]]
[[Категорія:Футболісти «Інтернаціонале»]]
[[Категорія:Футболісти «Барі»]]
[[Категорія:Футболісти «Лігурії»]]
[[Категорія:Футболісти «Дженоа»]]
[[Категорія:Футболісти «Мантови»]]
[[Категорія:Футболісти «Губбіо»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Мантова»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Губбіо»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Джованні Баттіста Баттістоні

Народження: 7 січня 1910

Смерть: 16 травня 1978 (68 років)

Громадянство: Італія · Королівство Італія

Позиція: півзахисник

title: Юнацькі клуби

«Сан-Джованні-Лупатото»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Сан-Джованні-Лупатото» · 48 · (15)

«Падова» · 88 · (0)

«Амброзіана» · 4 · (0)

«Барі» · 28 · (0)

«Лігурія» · 66 · (1)

«Дженова 1893» · 14 · (0)

«Мантова» · 6 · (0)

«Губбіо» · 3 · (0)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Італія · 2 · (0)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

«Мантова»

«Губбіо»

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Лангенбах-бай-Кірбург
Лангенбах-бай-Кірбург (нім. Langenbach bei Kirburg) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Вестервальд. Складова частина об'єднання громад Бад-Марінберг (Вестервальд).
Площа — 5,51 км2. Населення становить 1083 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Лангенбах-бай-Кірбург

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Лангенбах-бай-Кірбург
| місцева_назва       = Langenbach bei Kirburg
| тип_НП              = громада
| зображення          =
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Langenbach bei Kirburg COA.svg
| прапор              =
| карта               = Langenbach_bei_Kirburg im Westerwaldkreis.png
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Лангенбах-бай-Кірбург на карті району
| земля               = [[Рейнланд-Пфальц]]
| округ               =
| район               = [[Вестервальд (район)|Вестервальд]]
| об'єднання громад = [[Бад-Марінберг (Вестервальд, об'єднання громад)|Бад-Марінберг (Вестервальд)]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 500
| площа               = 5.51
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-RP||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-RP||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-RP|07143253}}
| latd=50 | latm=42| lats=14
| longd=7| longm=56| longs=12
| розміщення_підпису = right
| поштовий_код        = 57520
| телефонний_код      = 02661
| стат_код            = 07 1 43 253
| авто_номер          = WW
| вебсайт             = [http://www.bad-marienberg.de/gemeinden-und-buergerservice/ortsgemeinden-und-stadt.html?tx_browser_pi1%5BshowUid%5D=10&cHash=1c2281eb39a9268ad526b773a490b905 www.bad-marienberg.de]
}}
'''Лангенбах-бай-Кірбург''' ({{lang-de|Langenbach bei Kirburg}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Рейнланд-Пфальц]]. Входить до складу району [[Вестервальд (район)|Вестервальд]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Бад-Марінберг (Вестервальд, об'єднання громад)|Бад-Марінберг (Вестервальд)]].

Площа — 5,51 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-RP|07143253}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-RP||дата}}).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Langenbach bei Kirburg}}
* [http://www.bad-marienberg.de/gemeinden-und-buergerservice/ortsgemeinden-und-stadt.html?tx_browser_pi1%5BshowUid%5D=10&cHash=1c2281eb39a9268ad526b773a490b905 Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161108053524/http://www.bad-marienberg.de/gemeinden-und-buergerservice/ortsgemeinden-und-stadt.html?tx_browser_pi1%5BshowUid%5D=10&cHash=1c2281eb39a9268ad526b773a490b905 |date=8 листопада 2016 }} {{ref-de}}

{{Район Вестервальд}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4672546-5}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Рейнланд-Пфальцу]]

title: Координати: 50°42′14″ пн. ш. 7°56′12″ сх. д. / 50.70389° пн. ш. 7.93667° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Рейнланд-Пфальц

Район: Вестервальд

Об'єднання громад: Бад-Марінберг (Вестервальд)

Населення (31 грудня 2020)

Лангенбах-бай-Кірбург на карті району

Лангенбах-бай-КірбургРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Герб Ярослава
Герб Ярослава — один із міських символів Ярослава, міста на лівому березі річки Сян, адміністративного центру Ярославського повіту Підкарпатського воєводства.
Герб затверджений імператорським указом 1845 року. Герб ґрунтується на історичних печатках, що вживалися у минулих століттях.

## Опис
За словами Кристини Кіферлінг у публікації «Pieczęcie i herby miasta Jarosławia», опублікованій у т. V «Materiałów i studiów muzealnych»: У синьому полі срібні міські мури з двома вежами. У кожній вежі з-під зовнішніх вікон висять два червоно-срібні стяги. Ворота в міських стінах відчинені. Перед стінами — на синій річці човен з білим вітрилом і червоно-срібним прапором. Береги річки зелені.
Герб увінчаний шляхетською короною.

title: Герб Ярослава

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Ярослава
|зображення         = POL_Jarosław_COA_alt.svg
|зображення_розмір  = 150px
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = [[Ярослав (місто)|Ярослава]]
|дата_затвердження  = [[1845]]
|нашоломник         =
|корона             =
|шолом              =
|щит                =
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}

'''Герб Ярослава''' — один із міських символів [[Ярослав (місто)|Ярослава]], міста на лівому березі річки Сян, адміністративного центру Ярославського повіту Підкарпатського воєводства.
Герб затверджений імператорським указом [[1845|1845 року]]. Герб ґрунтується на історичних печатках, що вживалися у минулих століттях.

== Опис ==
За словами Кристини Кіферлінг у публікації «Pieczęcie i herby miasta Jarosławia», опублікованій у т. V «Materiałów i studiów muzealnych»: У синьому полі срібні міські мури з двома вежами. У кожній вежі з-під зовнішніх вікон висять два червоно-срібні стяги. Ворота в міських стінах відчинені. Перед стінами — на синій річці човен з білим вітрилом і червоно-срібним прапором. Береги річки зелені.

Герб увінчаний шляхетською короною.

== Джерела ==
* [http://www.jaroslaw.pl/aktualnosci-wydarzenia/id1052,Herb-i-flaga-Jaroslawia.html Стаття на офіційному вебсайті міської ради Ярослава] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141017154946/http://www.jaroslaw.pl/aktualnosci-wydarzenia/id1052,Herb-i-flaga-Jaroslawia.html |date=17 жовтня 2014 }}

== Посилання ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Герби міст Польщі|Ярослав ]]
[[Категорія:Ярослав]]

title: Деталі

Носій: Ярослава


text:
# Castles (мініальбом)
Castles — спільний мініальбом американських реперів Lil Peep і Lil Tracy, випущений 4 липня 2016 року . Castles було перевипущено на стримінгові платформи 2 липня 2021 року .

## Історія
Весь альбом повністю спродюсований Nedarb. 4 липня також вийшов кліп на пісню White Wine, який на грудень 2021 має 71 млн. переглядів .

## Трекліст
| #    | Назва                        | Producer(s)   | Тривалість |
| ---- | ---------------------------- | ------------- | ---------- |
| 1.   | «Pain» (разом з Slug Christ) | Nedarb Nagrom | 3:43       |
| 2.   | «Castles»                    | Nedarb Nagrom | 2:24       |
| 3.   | «White Wine»                 | Nedarb Nagrom | 2:36       |
| 8:21 |                              |               |            |

title: Castles (мініальбом)

wikitext:
{{Музичний альбом
| Назва      = Castles
| Тип        = [[мініальбом]]
| Виконавець =
* ''[[Lil Peep]]''
* ''[[Lil Tracy]]''
| Обкладинка =
| Випущено   = 4 липня 2016
| Записаний  =
| Жанр       = [[емо-реп]], [[клауд-реп]], [[Треп (музика)|треп]]
| Тривалість = 8:44
| Лейбл      =
| Продюсер   =
| Рік        =
| Мова       =
| Попередній = [[Teen Romance]]
| Наступний  = [[Hellboy (мікстейп)|Hellboy]]
| Інше       =
}}

'''''Castles''''' — спільний [[мініальбом]] [[Сполучені Штати Америки|американських]] [[реп|реперів]] [[Lil Peep]] і [[Lil Tracy]], випущений 4 липня 2016 року <ref>{{Cite web|title=castles by Lil Peep|url=https://genius.com/albums/Lil-peep/Castles|website=Genius|accessdate=2021-12-21|language=en|archive-date=21 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211221160708/https://genius.com/albums/Lil-peep/Castles}}</ref><ref>{{cite tweet|user=lilpeep|number=749840751354220545|title=https://twitter.com/lilpeep/status/749840751354220545 |website=Twitter |accessdate=2021-12-21 |language=uk |archive-date=21 грудня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211221160701/https://twitter.com/lilpeep/status/749840751354220545 |date=2016-07-04}}</ref>. ''Castles'' було перевипущено на стримінгові платформи 2 липня 2021 року <ref>{{Cite web|title=Lil Peep / Lil Tracy: castles / CASTLES II|url=https://pitchfork.com/reviews/albums/lil-peep-lil-tracy-castles/|website=Pitchfork|accessdate=2021-12-21|language=en|archive-date=21 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211221162945/https://pitchfork.com/reviews/albums/lil-peep-lil-tracy-castles/}}</ref>.

== Історія ==
Весь альбом повністю спродюсований Nedarb. 4 липня також вийшов кліп на пісню ''White Wine'', який на грудень 2021 має 71 млн. переглядів <ref>{{Citation|title=lil peep x lil tracy - white wine|url=https://www.youtube.com/watch?v=wckAAh-V428|accessdate=2021-12-21|language=uk-UA|archive-date=21 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211221160705/https://www.youtube.com/watch?v=wckAAh-V428}}</ref>.

== Трекліст ==
{{Track listing
| headline =
| extra_column = Producer(s)
| total_length = 8:21

| title1 = Pain
| note1 = разом з [[Slug Christ]]
| extra1 = {{hlist|Nedarb Nagrom}}
| length1 = 3:43

| title2 = Castles
| extra2 = {{hlist|Nedarb Nagrom}}
| length2 = 2:24

| title3 = White Wine
| extra3 = {{hlist|Nedarb Nagrom}}
| length3 = 2:36
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Lil Peep}}

[[Категорія:Мініальбоми 2016]]
[[Категорія:Альбоми Lil Peep ]]
[[Категорія:Музичні альбоми за алфавітом]]
[[Категорія:Альбоми Lil Tracy]]
[[Категорія:Самостійно видані мікстейпи]]
[[Категорія:Мікстейпи 2016]]
[[Категорія:Емо-реп альбоми]]

title: Мініальбом

Виконавець: - Lil Peep - Lil Tracy

Дата випуску: 4 липня 2016

Жанр: емо-реп, клауд-реп, треп

Мова: англійська

Лейбл: самостійний релізd

title: Хронологія - Lil Peep - Lil Tracy

| Попередній | Teen Romance |: | Hellboy | Наступний |

Попередній: Teen Romance

Hellboy: Наступний

title: Lil Peep

Студійні альбоми: Come Over When You're Sober, Pt.1 Come Over When You're Sober, Pt.2 Diamonds

Збірки: Everybody's Everything

Мікстейпи: Garden Lil Peep; Part One Romeo's Regrets Live Forever Vertigo Elemental Changes Crybaby Hellboy Friends High Fashion

Мініальбоми: Feelz In The Bedroom, I Confess California Girls Dead Broke Teen Romance Castles Castles II Goth Angel Sinner

Сингли: «Awful Things» «Save That Shit» «Spotlight» «4 Gold Chains» «Falling Down» «Sunlight on Your Skin» «I've Been Waiting»

Пов'язані статті: GothBoiClique


text:
# Ванька та Месник
«Ванька та Месник» — український радянський німий художній фільм, знятий режисером Акселем Лундіним 1928 року. Екранізація повісті «Ванька Огнєв і його собака Партизан» Васюніна (Каманін) Федора Георгійовича (1897—1979).
Кінофільм у кінці 1920-х — на початку 1930-х років не без успіху змагався з такою популярною кінокартиною, як «Червоні дияволята».
Перший фільм Київської кінофабрики ВУФКУ, сама стрічка знімалась ще в стінах недобудованої фабрики.
Прем'єра фільму відбулася 4 березня 1928 в Києві, 23 жовтня 1928 в Москві.
Фільм зберігається у Фільмофонді Національного центру Олександра Довженка.

## Сюжет
Дитячий фільм про пастушка Ваню, який врятував двох червоноармійців-розвідників. Хлопчик, батьків якого вбили білогвардійці, стає маленьким розвідником і разом з вірним псом Месником чинить ряд героїчних подвигів.

## Актори
- Володя Нольман
- Павло Значковський
- Тарас Яворський
- Дмитро Федоровський
- Сергій Мелещенко
- Микола Садовський
- Андрій Петровський
- Антон Клименко
- Анатолій Ненюков
- Михайло Самарський
- Вареник
- Філатов
- Вількенс
- Гагін
- німецька вівчарка Тассо.

title: Ванька та Месник

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Ванька та Месник
| оригінальна назва = Ванька та Месник
| зображення        = Ванька та Месник -кадр із фільму.jpg
| зображення розмір =
| підпис            = кадр із фільму
| жанр              = [[Історичний фільм|історичний]]
[[Пригодницький фільм|пригоди]]
[[Дитяче й підліткове кіно|дитячий]]
| режисер           = [[Аксель Лундін|Аксель Лундін]]
| продюсер          =
| сценарист         = [[Луков Леонід Давидович|Луков Леонід]]
[[Дмитро Муха|Дмитро Муха]]
[[Федір Васюнін|Федір Васюнін]]
| актори            = [[Володимир Нольман|Володимир Нольман]]
[[Микола Садовський|Микола Садовський]]
[[Андрій Петровський|Андрій Петровський]]
[[Значковський Павло Миколайович|Павло Значковський]]
| художник          = [[Соломон Зарицький|Соломон Зарицький]]
| композитор        =
| оператор          = [[Андрій Майнс|Андрій Майнс]]
| кінокомпанія      =  [[Всеукраїнське фотокіноуправління|ВУФКУ]] ([[Київ]]), відновл. «Мосфільм», 1971 р.
| бюджет            =
| мова              =
| країна            = [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]]
| тривалість        = 65 хв.
| рік               = 1928
| ідентифікатор     =
}}

'''«Ванька та Месник»''' — український радянський [[Німе кіно|німий]] художній фільм, знятий режисером [[Аксель Лундін|Акселем Лундіним]] 1928 року. Екранізація повісті «Ванька Огнєв і його собака Партизан» Васюніна (Каманін) Федора Георгійовича (1897—1979).

Кінофільм у кінці 1920-х — на початку 1930-х років не без успіху змагався з такою популярною кінокартиною, як «<nowiki/>[[Червоні дияволята]]<nowiki/>».

Перший фільм Київської кінофабрики ВУФКУ, сама стрічка знімалась ще в стінах недобудованої фабрики<ref>{{Cite web|url=https://vufku.org/found/vanka-i-mesnyk/|title=Ванька і Месник|accessdate=27 серпня 2022 року}}</ref>.

Прем'єра фільму відбулася 4 березня 1928 в Києві, 23 жовтня 1928 в Москві.

Фільм зберігається у Фільмофонді [[Довженко-Центр|Національного центру Олександра Довженка]].

== Сюжет ==

Дитячий фільм про пастушка Ваню, який врятував двох [[Червона армія|червоноармійців]]-розвідників. Хлопчик, батьків якого вбили [[Біла армія|білогвардійці]], стає маленьким розвідником і разом з вірним псом Месником чинить ряд героїчних подвигів.

== Актори ==

* Володя Нольман
* Павло Значковський
* Тарас Яворський
* Дмитро Федоровський
* Сергій Мелещенко
* Микола Садовський
* Андрій Петровський
* Антон Клименко
* Анатолій Ненюков
* Михайло Самарський
* Вареник
* Філатов
* Вількенс
* Гагін
* німецька вівчарка Тассо.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{YouTube|id=6Mgg784qGqs|title=Ванька и Мститель|start=0s}}
* {{YouTube|id=hZNK9S7471M|title=Ванька и Мститель|start=0s}}
* [http://dovzhenkofilm.com.ua/vanka-і-mesnik  Національна кіностудія ім. Олександрі Довженка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190721132343/http://dovzhenkofilm.com.ua/vanka-%25D1%2596-mesnik |date=21 липня 2019 }}
* [http://www.kinokolo.ua/cyclopedia/film.php/352 Кіноколо] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181210021339/http://www.kinokolo.ua/cyclopedia/film.php/352 |date=10 грудня 2018 }}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми СРСР 1928]]
[[Категорія:Німі фільми СРСР]]
[[Категорія:Фільми ВУФКУ]]
[[Категорія:Фільми України 1928]]
[[Категорія:Чорно-білі фільми СРСР]]
[[Категорія:Екранізації радянських літературних творів]]
[[Категорія:Екранізації повістей]]
[[Категорія:Фільми про Громадянську війну в Росії]]
[[Категорія:Історичні фільми СРСР]]
[[Категорія:Пригодницькі фільми СРСР]]

title: Ванька та Месник

Ванька та Месник: кадр із фільму

Жанр: історичний · пригоди · дитячий

Режисер: Аксель Лундін

Сценарист: Луков Леонід · Дмитро Муха · Федір Васюнін

У головних · ролях: Володимир Нольман · Микола Садовський · Андрій Петровський · Павло Значковський

Оператор: Андрій Майнс

Художник: Соломон Зарицький

Кінокомпанія: ВУФКУ (Київ), відновл. «Мосфільм», 1971 р.

Країна: СРСР