text:
# Банківське регулювання та нагляд
Банківське регулювання та нагляд — два взаємопов'язаних поняття, які характеризують державні втручання у банківський сектор. Вони є ключовою частиною банківської справи.

## Визначення
Згідно з Законом України «Про Національний банк України», ст. 1 банківське регулювання є однією із функцій НБУ, яка полягає в створенні системи норм, що регулюють діяльність банків та визначають загальні принципи банківської діяльності, порядок здійснення банківського нагляду і відповідальність за порушення банківського законодавства. Під банківським наглядом Закон розуміє систему «контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку.» Схоже визначення цілей банківського нагляду дає стаття 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність». В абзаці 6 також вказується, що НБУ «застосовує заходи впливу за порушення вимог законодавства щодо банківської діяльності». Вітчизняні науковці в загальному притримуються вищезгаданих законодавчих положень. Розбіжності виникають насамперед при відмежуванні понять банківського регулювання та нагляду.
Зокрема, підручник за авторством В. Міщенко та низки інших авторів під регулюванням банківської діяльності розуміють насамперед створення відповідної правової бази, тобто розробку та ухвалення законів, що регламентують діяльність банків, а також ухвалення відповідними установами, уповноваженими державою, положень, що регламентують функціонування банків, у вигляді нормативних актів, інструкцій, директив. Законодавчі і нормативні положення визначають такі межі поведінки банків, які сприяють надійному та ефективному функціонуванню банківської системи. Банківський нагляд визначається ж як «моніторинг процесів, що мають місце у банківській сфері на різних стадіях функціонування банків, а саме: створення нових банків та їх установ, діяльності банків, реорганізації та ліквідації банків». Для цього орган нагляду має повноваження застосувати до банків примусові та непримусові заходи впливу..
О. Любунь та інші визначають банківське регулювання як систему заходів, за допомогою яких центральний банк забезпечує стабільне, безпечне функціонування банків та запобігає дестабілізуючим процесам у банківському секторі. Основною метою банківського нагляду вважається своєчасне реагування на порушення та негативні тенденції у діяльності комерційних банків з метою їх нормалізації, укріплення фінансового стану, підтримки стабільності та надійності як кожного банку зокрема, так і банківської системи у цілому.
О. Орлюк підтримує законодавчо визначене поняття банківського нагляду, та визнає, що терміни «банківське регулювання» та «банківський нагляд» належать до (різних) взаємодоповнюючих видів діяльності. Подає банківське регулювання як одну із форм державного управління, що становить собою систему заходів, за допомогою яких держава через центральний банк (або інший уповноважений орган) забезпечує стабільне та безпечне функціонування банків, а також попереджає дестабілізуючі процеси в банківському секторі.
В. Грушко та інші розуміють під банківським наглядом насамперед моніторинг процесів, що мають місце у банківській сфері на різних стадіях функціонування банків, а саме: створення нових банків та їхніх установ; діяльності банків; їх реорганізації та ліквідації. При цьому, регулятивно-наглядові органи мають повноваження застосовувати до банків певні коригувальні заходи, а також заходи примусового впливу з метою регулювання їхньої діяльності. Ці заходи можуть розглядатися одночасно як елемент банківського нагляду і як елемент банківського регулювання. Отже, поняття регулювання банківської діяльності та банківський нагляд в розумінні В. Грушка та інших тісно переплітаються.
Н. Роговая приходить до висновку, що «державне регулювання банківської діяльності містить такий компонент, як нагляд, оскільки воно неможливе без контролю».
О. Хаб'юк розуміє під банківськім регулюванням формування та застосування державою заходів впливу на банківську сферу для досягнення державних цілей (забезпечення грошового обігу, стабільність банківської системи, уникнення монополізації, усунення недоліків міжнародної діяльності банків тощо). Складовою цього поняття вважається поняття банківського нагляду, яке визначається як контроль (моніторинг) за діяльністю банків та застосовування заходів впливу в разі порушень законодавства, а також нормотворча діяльність органів нагляду.
Західний науковий світ, в основному, не розмежовує цих понять, а використовує їх здебільшого як синоніми.

## Види та методи
Стаття 66 закону України «Про банки та банківську діяльність» розрізняє форми адміністративного та індикативного регулювання. Згідно з нею, адміністративне регулювання складається із реєстрації банків та ліцензування їх діяльності; встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; нагляду за діяльністю банків; та надання рекомендацій щодо діяльності банків. А індикативне регулювання відповідно до зазначеної статті охоплює встановлення обов'язкових економічних нормативів; визначення норм обов'язкових резервів для банків; встановлення норм відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій; визначення процентної політики; рефінансування банків; кореспондентських відносин; управління золотовалютними резервами, включаючи валютні інтервенції; операції з цінними паперами на відкритому ринку; а також контроль імпорту та експорту капіталу.
У вітчизняній науці панує поділ нагляду (контролю) за банками на вступний, попередній та поточний. Згідно з цією класифікацією вступний нагляд здійснюється з метою чіткого і повного визначення вимог для отримання ліцензії на проведення банківських операцій. Це передбачає перевірку обсягів та джерел капіталу, кваліфікаційних та професійних якостей відповідального менеджменту, бізнес-плану банку на наступний період часу. Проведення попереднього / пруденційного нагляду має на меті забезпечити дотримання банками вимог пруденційного ведення справ за рахунок заборони або обмеження видів діяльності, наприклад, за допомогою формування резервів під збитки із ризикованих операцій. До цього виду нагляду належить також безвиїзний нагляд, який полягає в перевірці та аналізі наданої банками звітності, зокрема, розрахунку економічних нормативів. Поточний нагляд є рівнозначним інспектуванню банків та їхніх установ, в рамках якого перевіряється надана банками звітність, та аналізується позиція банку, зокрема, за допомогою методики CAMELS. Поточний нагляд також охоплює застосування санкцій та заходів щодо організаційного зміцнення фінансового, оздоровлення окремих банків.
Дещо ширшу класифікацію банківських регулятивних заходів пропонує, зокрема, Д. Нойбергер, яка розрізняє превентивний та протективний банківський нагляд, а також виділяє конкуренційну політику в банківській сфері як додаткову групу наглядових банківських заходів. Заходи превентивного нагляду спрямовані на уникнення банкрутства банку. Вони охоплюють вимоги до власного капіталу, ліквідності та диверсифікації, надання інформації, заборону певних видів банківських операцій, а також інструкції щодо звітності. Сюди зараховуються також ліцензійні умови, які є визначальними в рамках вступного нагляду. Протективний вид нагляду націлений на уникнення негативних наслідків банкрутства банку для банківського сектору, тобто такі заходи застосовуються тоді, коли превентивні заходи не спрацювали. Він охоплює страхування депозитів(в Україні здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб), кредитування центробанком як кредитором останньої інстанції, та державні заходи втручання такі як мораторій. Наявність державних заходів втручання є обов'язковою і в рамках превентивного нагляду. Конкуренційна політика є також розповсюдженим важелем впливу. Вона охоплює, в основному, законодавство в сфері конкуренції, регулювання цін та процентних ставок.

## Органи банківського нагляду
Банківське регулювання здійснюється, як правило, органами, які мають нормотворчі функції, насамперед це парламент. Саме він формує законодавчу базу для ефективного впливу на діяльність банків відповідно до державних цілей, контролюючи її застосування та вдосконалюючи її. Функція банківського нагляду переважно покладається на незалежний від решти виконавчої влади орган банківського нагляду (окрема установа або центробанк, в Україні таким органом є НБУ). Потреба в постійній зміні законодавчої бази вимагає часткового передання парламентом нормотворчої функції органам нагляду.
Існує дискусія стосовно того, чи варто відокремлювати органи нагляду від центрального банку, чи сприяють мегарегулятивні повноваження ефективнішому регулюванню у фінансовій сфері, тому що банківську сферу важко вже розглядати окремо. В Україні ця дискусія проводилася в ракурсі питання підпорядкування Національному банку України Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, оскільки НБУ вже виконує функції банківського нагляду. Відповіді на це запитання остаточної не існує, оскільки у міжнародній практиці зустрічаються обидва випадки.
Починаючи зі сімдесятих років, банки стають міжнародно активними і тому виникає потреба у міжнародній кооперації органів нагляду. Така координація відбувається в рамках Базельського комітету з питань банківського нагляду, в рамках якого сформульовано низку документів, що стали визначальними для банківського регулювання більшості країн світу. До таких документів можна віднести «Базель І» й Основні принципи ефективного нагляду та також в дещо меншій мірі «Базель ІІ».

title: Банківське регулювання та нагляд

wikitext:
'''Банківське регулювання та нагляд''' — два взаємопов'язаних поняття, які характеризують державні втручання у [[банківський сектор]]. Вони є ключовою частиною [[банківська справа|банківської справи]].

== Визначення ==

Згідно з Законом України «Про [[Національний банк України]]», ст. 1 банківське регулювання є однією із функцій [[Національний банк України|НБУ]], яка полягає в створенні системи норм, що регулюють діяльність банків та визначають загальні принципи банківської діяльності, порядок здійснення банківського нагляду і відповідальність за порушення банківського законодавства. Під банківським наглядом Закон розуміє систему «контролю та активних впорядкованих дій [[Національний банк України|Національного банку України]], спрямованих на забезпечення дотримання [[банк]]ами та іншими особами, стосовно яких [[Національний банк України]] здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів [[вкладник]]ів та [[кредитор]]ів банку.»<ref>Закон України «Про банки та банківську діяльність» в редакції від 7 грудня 2000 року (із змінами та доповненнями) № 2121-ІІІ // [[Відомості Верховної Ради України]]. — 2001. — № 5-6. — Ст. 30.</ref> Схоже визначення цілей банківського нагляду дає стаття 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність». В абзаці 6 також вказується, що [[НБУ]] «застосовує заходи впливу за порушення вимог законодавства щодо банківської діяльності».<ref>Закон України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 р. № 679 — XIV // Відомості Верховної Ради України. — 1999. — № 29. — Ст. 238</ref> Вітчизняні науковці в загальному притримуються вищезгаданих законодавчих положень. Розбіжності виникають насамперед при відмежуванні понять банківського регулювання та нагляду.

Зокрема, підручник за авторством В. Міщенко та низки інших авторів під регулюванням банківської діяльності розуміють насамперед створення відповідної правової бази, тобто розробку та ухвалення [[закон]]ів, що регламентують діяльність банків, а також ухвалення відповідними установами, уповноваженими державою, положень, що регламентують функціонування банків, у вигляді нормативних актів, інструкцій, директив. Законодавчі і нормативні положення визначають такі межі поведінки банків, які сприяють надійному та ефективному функціонуванню банківської системи. Банківський нагляд визначається ж як «[[моніторинг]] процесів, що мають місце у банківській сфері на різних стадіях функціонування банків, а саме: створення нових банків та їх установ, діяльності банків, реорганізації та ліквідації банків». Для цього орган нагляду має [[повноваження]] застосувати до банків примусові та непримусові заходи впливу.<ref>Міщенко В. І, Яценюк А. П., Коваленко В. В., Коренєва О. Г. Банківський нагляд: Навчальний посібник. — Київ: Знання, 2004. — 406 c.; С. 47-48</ref>.

О. Любунь та інші визначають банківське регулювання як систему заходів, за допомогою яких центральний банк забезпечує стабільне, безпечне функціонування банків та запобігає дестабілізуючим процесам у банківському секторі. Основною метою банківського нагляду вважається своєчасне реагування на порушення та негативні тенденції у діяльності комерційних [[банк]]ів з метою їх нормалізації, укріплення фінансового стану, підтримки стабільності та надійності як кожного банку зокрема, так і банківської системи у цілому.<ref>Любунь О. С., Любун В. С., Іванець І. В. Національний Банк України: основні функції, грошово-кредитна політика, регулювання банківської діяльності. — Київ: Центр навч. л-ри Ун-т екон. та права «КРОК», 2004. — 351 c.; С. 208—209</ref>

О. Орлюк підтримує законодавчо визначене поняття банківського нагляду, та визнає, що терміни «банківське регулювання» та «банківський нагляд» належать до (різних) взаємодоповнюючих видів діяльності. Подає банківське регулювання як одну із форм державного управління, що становить собою систему заходів, за допомогою яких держава через [[центральний банк]] (або інший уповноважений орган) забезпечує стабільне та безпечне функціонування банків, а також попереджає дестабілізуючі процеси в банківському секторі.<ref>Орлюк О. П. Банківське право: навч. посібник. — Київ: Юрінком Інтер, 2004. — 376 c.; С. 148—152</ref>

В. Грушко та інші розуміють під банківським наглядом насамперед моніторинг процесів, що мають місце у банківській сфері на різних стадіях функціонування банків, а саме: створення нових банків та їхніх установ; діяльності банків; їх реорганізації та ліквідації. При цьому, регулятивно-наглядові органи мають повноваження застосовувати до банків певні коригувальні заходи, а також заходи примусового впливу з метою регулювання їхньої діяльності. Ці заходи можуть розглядатися одночасно як елемент банківського нагляду і як елемент банківського регулювання. Отже, поняття регулювання банківської діяльності та банківський нагляд в розумінні В. Грушка та інших тісно переплітаються<ref>Грушко В. І., Лаптєв С. М., Любунь О. С., Раєвський К. Є. Банківський нагляд: Навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл. — Київ: Центр навч. л-ри, 2004. — 264 c.; С. 11</ref>.

Н. Роговая приходить до висновку, що «державне регулювання банківської діяльності містить такий компонент, як нагляд, оскільки воно неможливе без контролю»<ref>Роговая Н. Деякі теоретичні аспекти державного регулювання банківської діяльності. // Економіка України. — 2004. — № 4. — С. 36-39</ref>.

О. Хаб'юк розуміє під банківськім регулюванням формування та застосування державою заходів впливу на банківську сферу для досягнення державних цілей (забезпечення [[грошовий обіг|грошового обігу]], стабільність банківської системи, уникнення монополізації, усунення недоліків міжнародної діяльності банків тощо). Складовою цього поняття вважається поняття банківського нагляду, яке визначається як контроль (моніторинг) за діяльністю банків та застосовування заходів впливу в разі порушень законодавства, а також [[нормотворча функція|нормотворча діяльність]] органів нагляду.<ref>{{Cite web |url=http://www.khabyuk.de/bank |title=Олексій Хаб’юк. Банківське регулювання та нагляд через призму рекомендацій Базельського комітету: Монографія. – Івано-Франківськ: ОІППО; Снятин: ПрутПринт, 2008. – 260с.; С. 21-38 |accessdate=27 грудня 2014 |archive-date=28 грудня 2009 |archive-url=https://web.archive.org/web/20091228085154/http://www.khabyuk.de/bank/ }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20091228085154/http://www.khabyuk.de/bank/ |date=2009-12-28 }}</ref>
Західний науковий світ, в основному, не розмежовує цих понять, а використовує їх здебільшого як синоніми.

== Види та методи ==

Стаття 66 закону України «Про банки та банківську діяльність» розрізняє форми адміністративного та індикативного регулювання. Згідно з нею, [[адміністративне регулювання]] складається із [[реєстрація банків|реєстрації банків]] та [[ліцензування банків|ліцензування]] їх діяльності; встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; нагляду за діяльністю банків; та надання рекомендацій щодо діяльності банків. А індикативне регулювання відповідно до зазначеної статті охоплює встановлення обов'язкових [[економічні нормативи діяльності банків|економічних нормативів]]; визначення норм обов'язкових резервів для банків; встановлення норм [[відрахування до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій|відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій]]; визначення процентної політики; [[рефінансування банків]]; кореспондентських відносин; управління [[золотовалютні резерви|золотовалютними резервами]], включаючи валютні інтервенції; [[операції з цінними паперами на відкритому ринку]]; а також контроль [[рух капіталу|імпорту та експорту капіталу]].

У вітчизняній науці панує поділ нагляду (контролю) за банками на вступний, попередній та поточний. Згідно з цією класифікацією вступний нагляд здійснюється з метою чіткого і повного визначення вимог для отримання [[ліцензування банків|ліцензії]] на проведення [[банківські операції|банківських операцій]]. Це передбачає перевірку обсягів та джерел капіталу, кваліфікаційних та професійних якостей відповідального менеджменту, бізнес-плану банку на наступний період часу. Проведення попереднього / пруденційного нагляду має на меті забезпечити дотримання банками вимог пруденційного ведення справ за рахунок заборони або обмеження видів діяльності, наприклад, за допомогою [[відрахування до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій|формування резервів під збитки із ризикованих операцій]]. До цього виду нагляду належить також безвиїзний нагляд, який полягає в перевірці та аналізі наданої банками звітності, зокрема, розрахунку економічних нормативів. Поточний нагляд є рівнозначним інспектуванню банків та їхніх установ, в рамках якого перевіряється надана банками [[звітність]], та аналізується позиція банку, зокрема, за допомогою методики CAMELS. Поточний нагляд також охоплює застосування санкцій та заходів щодо організаційного зміцнення фінансового, оздоровлення окремих банків.<ref>Любунь О. С., Любун В. С., Іванець І. В. Національний Банк України: основні функції, грошово-кредитна політика, регулювання банківської діяльності. — Київ: Центр навч. л-ри Ун-т екон. та права «КРОК», 2004. — 351 c.; С. 208—209; Міщенко В. І, Яценюк А. П., Коваленко В. В., Коренєва О. Г. Банківський нагляд: Навчальний посібник. — Київ: Знання, 2004. — 406 c.; С. 78-84; Мумінова-Савіна Г. Г., Кравець В. М., Мазур О. А., Галенко О. М., Кириленко В. Б. Тим, хто не нехтує законом. Контроль, ревізія та аудит у комерційних банках України. — Київ: Факт, 2001. — 448 c.; С. 44-47</ref>

Дещо ширшу класифікацію банківських регулятивних заходів пропонує, зокрема, Д. Нойбергер, яка розрізняє превентивний та протективний банківський нагляд, а також виділяє [[конкуренційна політика|конкуренційну політику]] в банківській сфері як додаткову групу наглядових банківських заходів. Заходи превентивного нагляду спрямовані на уникнення [[банкрутство|банкрутства]] банку. Вони охоплюють вимоги до [[власний капітал|власного капіталу]], [[ліквідність|ліквідності]] та [[диверсифікація|диверсифікації]], надання інформації, заборону певних видів [[банківські операції|банківських операцій]], а також інструкції щодо звітності. Сюди зараховуються також [[ліцензування банків|ліцензійні умови]], які є визначальними в рамках вступного нагляду. Протективний вид нагляду націлений на уникнення негативних наслідків банкрутства банку для банківського сектору, тобто такі заходи застосовуються тоді, коли превентивні заходи не спрацювали. Він охоплює [[страхування депозитів]](в Україні здійснюється [[Фонд гарантування вкладів фізичних осіб|Фондом гарантування вкладів фізичних осіб]]), кредитування центробанком як [[кредитор останньої інстанції|кредитором останньої інстанції]], та державні заходи втручання такі як [[мораторій]]. Наявність державних заходів втручання є обов'язковою і в рамках превентивного нагляду. Конкуренційна політика є також розповсюдженим важелем впливу. Вона охоплює, в основному, законодавство в сфері [[конкуренція|конкуренції]], [[регулювання цін]] та процентних ставок.<ref>Neuberger D. Mikroökonomik der Bank. — München: Verlag Vahlen, 1998. — 240 с.; С. 181</ref>

== Органи банківського нагляду ==

Банківське регулювання здійснюється, як правило, органами, які мають нормотворчі функції, насамперед це [[парламент]]. Саме він формує законодавчу базу для ефективного впливу на діяльність банків відповідно до державних цілей, контролюючи її застосування та вдосконалюючи її. Функція банківського нагляду переважно покладається на незалежний від решти [[виконавча влада|виконавчої влади]] орган банківського нагляду (окрема установа або центробанк, в Україні таким органом є НБУ). Потреба в постійній зміні законодавчої бази вимагає часткового передання парламентом нормотворчої функції органам нагляду.

Існує дискусія стосовно того, чи варто відокремлювати органи нагляду від [[центральний банк|центрального банку]], чи сприяють мегарегулятивні повноваження ефективнішому регулюванню у [[фінансова сфера|фінансовій сфері]], тому що банківську сферу важко вже розглядати окремо. В Україні ця дискусія проводилася в ракурсі питання підпорядкування [[Національний банк України|Національному банку України]] [[Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку|Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку]], оскільки НБУ вже виконує функції банківського нагляду. Відповіді на це запитання остаточної не існує, оскільки у міжнародній практиці зустрічаються обидва випадки.

Починаючи зі сімдесятих років, банки стають міжнародно активними і тому виникає потреба у міжнародній кооперації органів нагляду. Така координація відбувається в рамках [[Базельський комітет з питань банківського нагляду|Базельського комітету з питань банківського нагляду]], в рамках якого сформульовано низку документів, що стали визначальними для банківського регулювання більшості країн світу. До таких документів можна віднести «[[Базель І]]» й [[Основні принципи ефективного нагляду]] та також в дещо меншій мірі «[[Базель ІІ]]».

== Література ==
* Банківський нагляд: Навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл. / О. М. Сарахман, К. Є. Раєвський, О. І. Скаско; Львів. банк. ін-т Нац. банку України. — Л., 2005. — 286 c. — (Навч. посіб.). — Бібліогр.: 41 назв.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20160509113740/http://ndi-fp.asta.edu.ua/files/doc/slovnyk-finpravo.pdf Банківське регулювання] //Словник фінансово-правових термінів / за заг. ред. д. ю.н., проф. [[Воронова Лідія Костянтинівна|Л. К. Воронової]]. — 2-е вид., переробл. і доповн. — К.: Алерта, 2011. — 558 с.
* {{ТС_finmon|частина=Банківський нагляд; Інспекційна перевірка банку|сторінки =94-96; 313}}
* {{Банківська енциклопедія|Банківський нагляд}}
* {{Банківська енциклопедія|Виїзний нагляд}}
* {{Банківська енциклопедія|Індикативне державне регулювання діяльності банків}}
* {{Банківська енциклопедія|Заходи впливу}}

[[Категорія:Банківська справа]]
[[Категорія:Фінансовий менеджмент]]


text:
# Лазиська (Мінський повіт)
Лазиська (пол. Łaziska) — село в Польщі, у гміні Якубув Мінського повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 221 особа (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Седлецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 113     | 26                 | 77               | 10                   |
| Жінки    | 108     | 20                 | 61               | 27                   |
| Разом    | 221     | 46                 | 138              | 37                   |

wikiname: ukwiki

title: Лазиська (Мінський повіт)

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Лазиська
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Łaziska}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Łaziska gmina Jakubów.jpg
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Мінський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Якубув (гміна){{!}}Якубув
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 221
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 25
|поштовий індекс        = 05-306
|автомобільний код      = WM
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0673584
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Лазиська}}

'''Лазиська''' ({{lang-pl|Łaziska}}) — село в Польщі, у [[Якубув (гміна)|гміні Якубув]] [[Мінський повіт|Мінського повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:221}} {{МНОЖИНА:221|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Седлецьке воєводство|Седлецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=113 |ЧолПре=26 |ЧолПрац=77 |ЧолПост=10
|Жін=108 |ЖінПре=20 |ЖінПрац=61 |ЖінПост=27
|Разом=221 |РазомПре=46 |РазомПрац=138 |РазомПост=37
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Якубув}}

[[Категорія:Села Мінського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Мінський повіт

Гміна: Якубув

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WM

OSM: ↑2703943 ·R (Ґміна Якубув)


text:
# Нугурія
Нугурія або острови Нугурія, також відомі як острови Абгарріс або острови Феад , — меланезійські віддалені острови, що належать Папуа Новій Гвінеї. Знаходиться приблизно за 50 км від північного краю острова Бука в автономному регіоні Бугенвіль і складаються з двох близько розташованих атолів .

## Зовнішні посилання
- [Oceandots page on  the Islands у Wayback Machine (арх. 23 грудня 2010)]

title: Нугурія

wikitext:
{{Острів|назва=Нугурія|координати={{coord|3.33333|S|154.75|E|source:kolossus-dewiki|display=title}}|країна=Папуа Нова Гвінея}}
[[Файл:Malum_ISS002.jpg|ліворуч|міні| Знімок [[НАСА|NASA]] атолу Малум, північного та меншого атолу групи]]
'''Нугурія''' або '''острови Нугурія''', також відомі як острови '''Абгарріс''' або '''острови Феад''' <ref>Richard Parkinson et al. ''Thirty years in the South Seas'', 1999</ref>, — меланезійські віддалені острови, що належать [[Папуа Нова Гвінея|Папуа Новій Гвінеї]]. Знаходиться приблизно за 50 км від північного краю [[Нова Ірландія|острова Бука]] в [[Автономний регіон Бугенвіль|автономному регіоні Бугенвіль]] і складаються з двох близько розташованих [[Атол|атолів]] .

== Список літератури ==
{{Reflist}}

== Зовнішні посилання ==
*{{webarchive |url=https://web.archive.org/web/20101223043232/http://www.oceandots.com/pacific/png/nuguria.php |date=23 грудня 2010 |title=Oceandots page on  the Islands }}

{{нк}}

[[Категорія:Острови Папуа Нової Гвінеї]]

title: Географія

Акваторія: Тихий океан

Площа: 10 км²

title: Країна

Країна:
Папуа Нова Гвінея
НугуріяНугурія (Папуа Нова Гвінея)
Нугурія у Вікісховищі

Адм. одиниця: Автономний регіон Бугенвіль


text:
# Вільяр-де-Фальявес
Вільяр-де-Фальявес (ісп. Villar de Fallaves) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кастилія-і-Леон, у провінції Самора. Населення — 76 осіб (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 220 км на північний захід від Мадрида, 60 км на північний схід від Самори.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Вільяр-де-Фальявес

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Вільяр-де-Фальявес
 | місцева_назва       = ''Villar de Fallaves''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Кастилія-і-Леон]]
 | провінція           = [[Самора (провінція)|Самора]]
 | комарка             =
 | широта              = 41.925
 | довгота             = -5.345
 | висота              = 697
 | населення           = 76
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 20,95
 | густота             = 3,63
 | поштові_індекси     = 49132
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 49263
 | мер                 = Хосе Мануель Перес Естебан
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 =
}}
'''Вільяр-де-Фальявес''' ({{lang-es|Villar de Fallaves}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кастилія-і-Леон]], у провінції [[Самора (провінція)|Самора]]. Населення — {{formatnum:76}} осіб (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 220 км на північний захід від [[Мадрид]]а, 60 км на північний схід від [[Самора|Самори]].

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Villar de Fallaves}}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Самора}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Самора]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кастилія-і-Леон

Провінція: Самора

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Хосе Мануель Перес Естебан (з 2007)


text:
# Virginia Slims of California 1986
Virginia Slims of California 1986 - жіночий тенісний турнір, що проходив на закритих кортах з килимовим покриттям в Окленді (США). Проходив у рамках Світової чемпіонської серії Вірджинії Слімс 1985 і тривав з 24 лютого до 2 березня 1986 року. Друга сіяна Кріс Еверт-Ллойд здобула титул в одиночному розряді.

## Фінальна частина

### Одиночний розряд
Кріс Еверт-Ллойд —  Кеті Джордан 6–2, 6–4
- Для Еверт-Ллойд це був 3-й титул в одиночному розряді за сезон і 145-й — за кар'єру.

### Парний розряд
Гана Мандлікова /  Венді Тернбулл —  Бонні Гадушек /  Гелена Сукова 7–6(7–5), 6–1

## Нотатки
1. ↑  Світова чемпіонська серія Вірджинії Слімс 1985 тривала з березня 1985 року до березня 1986-го.[1]

title: Virginia Slims of California 1986

wikitext:
{{TennisEventInfo|1986|Virginia Slims of California|
| дата=24 лютого – 2 березня
| за ліком=15-й
| сітка=28S / 15D
| призові=150 тис. [[долар США|доларів]]
| покриття=[[Корт з килимовим покриттям|Килим]] / закритий
| місце=[[Окленд (Каліфорнія)|Окленд]]
| champs={{flagicon|USA}} [[Кріс Еверт-Ллойд]]
| champd={{flagicon|TCH}} [[Гана Мандлікова]] / {{flagicon|AUS}} [[Венді Тернбулл]]
| main_name=Stanford Classic
}}

'''Virginia Slims of California 1986''' - жіночий [[теніс]]ний турнір, що проходив на закритих [[Корт з килимовим покриттям|кортах з килимовим покриттям]] в [[Окленд (Каліфорнія)|Окленді]] ([[Сполучені Штати Америки|США]]). Проходив у рамках [[Світова чемпіонська серія Вірджинії Слімс 1985|Світової чемпіонської серії Вірджинії Слімс 1985]]{{efn|name=1985tour|Світова чемпіонська серія Вірджинії Слімс 1985 тривала з березня 1985 року до березня 1986-го.<ref name=wot1987/>}} і тривав з 24 лютого до 2 березня 1986 року. Друга сіяна [[Кріс Еверт-Ллойд]] здобула титул в одиночному розряді.<ref name=wot1987>{{cite book|title=The International Tennis Federation : World of Tennis 1987|url=https://archive.org/details/worldoftennis1980000unse_w0p2|year=1987|publisher=Willow Books|location=London|isbn=9780002182522|pages=[https://archive.org/details/worldoftennis1980000unse_w0p2/page/176 176]–177|editor=[[Джон Барретт]]}}</ref><ref name=wita1987>{{cite book|editor1-last=Gossett|editor1-first=Peggy|title=1987 Women's International Tennis Association Media Guide|date=1987|publisher=[[Жіноча тенісна асоціація|WITA]]|location=Miami|page=302}}</ref>

== Фінальна частина ==
=== Одиночний розряд ===
{{flagicon|USA}} [[Кріс Еверт-Ллойд]] — {{flagicon|USA}} [[Кеті Джордан]] 6–2, 6–4
* Для Еверт-Ллойд це був 3-й титул в одиночному розряді за сезон і 145-й — за [[Статистика Кріс Еверт за кар'єру|кар'єру]].

=== Парний розряд ===
{{flagicon|TCH}} [[Гана Мандлікова]] / {{flagicon|AUS}} [[Венді Тернбулл]] — {{flagicon|USA}} [[Бонні Гадушек]] / {{flagicon|TCH}} [[Гелена Сукова]] 7–6<sup>(7–5)</sup>, 6–1

== Нотатки ==
{{notelist}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.itftennis.com/procircuit/tournaments/women's-tournament/info.aspx?tournamentid=1020000858 ITF tournament edition details] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171217014757/http://www.itftennis.com/procircuit/tournaments/women's-tournament/info.aspx?tournamentid=1020000858 |date=17 грудня 2017 }}
* [https://wtafiles.blob.core.windows.net/pdf/draws/archive/1986/703.pdf Tournament draws] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171217014542/https://wtafiles.blob.core.windows.net/pdf/draws/archive/1986/703.pdf |date=17 грудня 2017 }}

{{Турніри Bank of the West Classic}}
{{Тур WTA 1985}}

{{DEFAULTSORT:1986 Virginia Slims Of California}}
[[Категорія:Світова чемпіонська серія Вірджинії Слімс 1986|Virginia Slims Of California, 1986]]
[[Категорія:Bank of the West Classic|1986]]
[[Категорія:1986 в американському спорті]]

title: Virginia Slims of California 1986

Дата: 24 лютого – 2 березня

Призові: 150 тис. доларів

Покриття: Килим / закритий

Місце: Окленд


text:
# Чоловіча збірна України з волейболу
Чоловіча збірна України з волейболу — чоловіча волейбольна збірна, яка представляє Україну на міжнародних змаганнях з волейболу. Створена у 1992 році після розпаду СРСР на базі збірної Української РСР з волейболу. Контроль і організацію здійснює Федерація волейболу України.

## Історія
Після розпаду СРСР, в Україні заснована Федерація волейболу України 16 листопада 1991 року.
Збірна України дебютувала на міжнародній арені 1993 році. Перша поїздка на чемпіонат Європи в Фінляндію. В матчі за 5 місце програє Болгарії 2:3 і фінішує на 6 місці.
1994 році не кваліфікувалися чемпіонат світу 1994 в Грецію.
1995 року збірна вирушила на чемпіонат Європи до Греції. Вигравши 5 матчів, не пробилася в плей-оф і фінішувала на 9 місці.
Чемпіонат Європи 1997 року в Нідерландах вдався для збірної. У важкій групі з господарями змагань, Францією, Чехією, Болгарією та Фінляндією Україна фінішувала на 3 місці в групі В. Матч за 5 місце програли росіянам 0:3, у матчі за 7 місце перемога над Словаччиною 3:0.
В 1998 році кваліфікуємося на чемпіонат світу 1998 в Японію. У групі С суперниками стали збірні Нідерландів, Китаю, Чехії. Перший матч програли китайцям 1:3, в другому матчі Нідерландам 0:3, третій матч став історичним для збірної України перша перемога на чемпіонаті світу 3:0 над чехами. Після перемоги пробилися  в другий раунд. Де суперниками стали майбутні фіналісти Італія та Сербія, також склали компанію Росія, США, Греція та кривдника по групі Китай і Нідерланди. Фінішувавши на 6 місці в групі, отримали право зіграти за 9-12 місце, де в першому матчі обіграли Канаду 3:0, а в матчі за 9 місце поступились збірній США з рахунком 0:3, завершивши чемпіонат світу на 10 місці.
Збірна не зуміла кваліфікуватися на чемпіонат Європи 1999 в Австрію, чемпіонат Європи 2001 в Чехії, також не пройшла кваліфікацію на чемпіонат світу 2002 в Аргентині.
У 2005 році вдалося пройти попередній відбір на чемпіонат Європи 2005, який відбувся в трьох країнах: Італії, Сербії та Чорногорії. Українська команда потрапила в «групу смерті» на чолі зі срібним призером літніх Олімпійських ігор 2004 збірною Італії, також Польщі, Росії, Хорватії та Португалії. У підсумку Україна посіла останнє місце.
Українська збірна пропустила чотири Євро (2007, 2009, 2011 та 2013 років), а також три чемпіонати світу 2010, 2014, 2018 років.
У 2017 року взяла участь у новому для себе турнірі — Євролізі. Маючи у складі Андрія Левченка, Володимира Ковальчука, Олега Плотницького, майбутнього MVP турніру Максима Дрозда, виграла 5 із 6-ти матчів у групі, пробилася до 1/2 фіналу, де у важкій боротьбі переграла Швецію 3:2, а у фіналі — Північну Македонію 3:1.
Наприкінці травня розпочався Євроліга 2018, де збірна України мала захистити титул. Утім посіли лише 3 місце в групі і покинули турнір передчасно, фінішувавши на 7 місці.
25 травня 2019 розпочалася Євроліга 2019, де суперниками збірної України стали білоруси, чехи та фіни. Як і рік по тому українська команда Фінішувала третьою в групі, закінчивши в підсумку змагання на 5 місці.
На чемпіонаті Європи 2019 збірна України вперше у своїй історії вийшла в плей-оф, де на стадії 1/8 фіналу переграла збірну Бельгії 3:2, а в чвертьфіналі поступились збірній Сербії 2:3.
У 2020 році мала відбутися Євроліга 2020, але через COVID-19 змагання скасували.
Збірна брала участь в Євролізі 2021, яка проходила в Бельгії. Українці виграли групу без поразок і вийшли в півфінал, де перемогли господарів турніру збірну Бельгії 3:0. У фіналі не змогли впоратися  із збірною Туреччини, яка виграла матч з рахунком 3:1. Капітан збірної Олег Плотницький увійшов до символічної збірної турніру, як найкращий подаваючий.
1 вересня 2021 року розпочався чемпіонат Європи 2021, яких проходив в чотирьох країнах: Польщі, Чехії, Естонії та Фінляндії. Збірна України попала в групу А, де її суперниками стали збірна Польщі, Сербії, Португалії, Бельгії та Греції. Усі матчі групового раунду проводили в Польщі в місті Краків на арені Таурон Краків Арена. Вигравши 3 з 5 матчів збірна пробилася в 1/8 фіналу, де програла росіянам з рахунком 1:3 і у підсумку фінішувала на 13 місці.
В Євролізі 2022, яка проходила в Хорватії в місті Вараждин українська дружина потрапила в групу В з господарями турніру хорватами, іспанцями та данцями. Здобувши перемоги у всіх шести матчах, у півфіналі українці поступилися чехам 2:3, а в матчі за 3 місце програли хорватам з аналогічним рахунком.
На чемпіонаті світу 2022 збірна України вперше у своїй історії дійшла до чвертьфіналу, де поступилась господарям турніру - збірній Словенії 1:3 на «Арені Стожиці» в Любляні.
2023 рік розпочали із звичного турніру Євроліги. Україна впевнено виграла групу у всіх шести матчах із рахунком 3:0, встановивши рекорд Євроліги. У півфіналі впевнено розібралися з хорватами 3:1, а в фіналі зустрілися з Туреччиною, якій поступились 2:3. Після закінчення Євроліги збірна України отримала право виступати в Кубку Претендентів, який надавав переможцю право грати в Лізі Націй. В 1/4 фіналу суперником українців був Китай, який легко здолали з рахунком 3:1. У півфіналі збірна України зустрілися з кривдниками по Євролізі-2023 збірною Туреччини, якій поступились з рахунком 2:3. У боротьбі за 3 місце без проблем здолали збірну Чилі 3:0.

## Результати

### Чемпіонати світу
| Рік   | Місце проведення  | Раунд                 | Позиція            | І                  | В                  | П                  | СВ                 | СП                 |
| ----- | ----------------- | --------------------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ |
| 1994  | Греція            | Не кваліфікувалася    | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 1998  | Японія            | Матчі за 9—12-е місця | 10-е               | 12                 | 4                  | 8                  | 15                 | 27                 |
| 2002  | Аргентина         | Не кваліфікувалася    | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2006  | Японія            | Не кваліфікувалася    | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2010  | Італія            | Не кваліфікувалася    | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2014  | Польща            | Не кваліфікувалася    | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2018  | Італія / Болгарія | Не кваліфікувалася    | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2022  | Польща / Словенія | Чвертьфінал           | 7-е                | 5                  | 3                  | 2                  | 10                 | 7                  |
| Разом | Разом             | 2/8                   | 2/8                | 17                 | 7                  | 10                 | 25                 | 34                 |

### Чемпіонати Європи
| Рік   | Місце проведення                                 | Раунд               | Місце              | І                  | В                  | П                  |
| ----- | ------------------------------------------------ | ------------------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ |
| 1993  | Фінляндія                                        | Матч за п'яте місце | 6-е                | 7                  | 4                  | 3                  |
| 1995  | Греція                                           | Попередній раунд    | 9-е                | 5                  | 1                  | 4                  |
| 1997  | Нідерланди                                       | Матч за сьоме місце | 7-е                | 7                  | 4                  | 3                  |
| 1999  | Австрія                                          | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2001  | Чехія                                            | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2003  | Німеччина                                        | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2005  | Сербія та Чорногорія / Італія                    | Попередній раунд    | 12-е               | 5                  | 0                  | 5                  |
| 2007  | Росія                                            | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2009  | Туреччина                                        | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2011  | Австрія / Чехія                                  | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2013  | Данія / Польща                                   | Не кваліфікувалася  | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2019  | Бельгія / Франція / Нідерланди / Словенія        | Чвертьфінал         | 7-е                | 7                  | 4                  | 3                  |
| 2021  | Польща / Чехія / Фінляндія / Естонія             | 1/8 фіналу          | 13                 | 6                  | 3                  | 3                  |
| 2023  | Італія / Північна Македонія / Ізраїль / Болгарія | Чвертьфінал         | 8                  | 7                  | 3                  | 4                  |
| Разом | Разом                                            | 7/14                | 7/14               | 44                 | 19                 | 25                 |

### Ліга націй
| Рік   | Місце проведення | Раунд              | Позиція            | І                  | В                  | П                  | СВ                 | СП                 |
| ----- | ---------------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ |
| 2018  | Франція          | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2019  | США              | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2021  | Італія           | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2022  | Італія           | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2023  | Польща           | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2024  | Польща           | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася | Не кваліфікувалася |
| 2025  | Китай            | Попередній раунд   | 9-е                | 12                 | 6                  | 6                  | 25                 | 25                 |
| Разом | Разом            | 1/7                | 1/7                | 12                 | 6                  | 6                  | 25                 | 25                 |

### Золота Євроліга
| Рік   | Місце проведення | Раунд                                   | Позиція                                 | І                                       | В                                       | П                                       | СВ                                      | СП                                      |
| ----- | ---------------- | --------------------------------------- | --------------------------------------- | --------------------------------------- | --------------------------------------- | --------------------------------------- | --------------------------------------- | --------------------------------------- |
| 2004  | Чехія            | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2005  | Росія            | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2006  | Туреччина        | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2007  | Португалія       | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2008  | Туреччина        | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2009  | Португалія       | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2010  | Іспанія          | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2011  | Словаччина       | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2012  | Туреччина        | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2013  | Туреччина        | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2014  | Чорногорія       | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2015  | Польща           | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2016  | Болгарія         | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      | Не кваліфікувалася                      |
| 2017  | Данія            | Фінал                                   | Чемпіон                                 | 8                                       | 7                                       | 1                                       | 21                                      | 10                                      |
| 2018  | Чехія            | Груповий раунд                          | 8-е                                     | 6                                       | 3                                       | 3                                       | 13                                      | 13                                      |
| 2019  | Естонія          | Груповий раунд                          | 5-е                                     | 6                                       | 4                                       | 2                                       | 15                                      | 9                                       |
| 2021  | Бельгія          | Фінал                                   | 2-е                                     | 6                                       | 5                                       | 1                                       | 16                                      | 6                                       |
| 2022  | Хорватія         | Півфінал                                | 4-е                                     | 8                                       | 6                                       | 2                                       | 22                                      | 13                                      |
| 2023  | Хорватія         | Фінал                                   | 2-е                                     | 8                                       | 7                                       | 1                                       | 23                                      | 4                                       |
| 2024  | Хорватія         | Фінал                                   | Чемпіон                                 | 8                                       | 6                                       | 2                                       | 21                                      | 9                                       |
| 2025  | Чехія            | Не брав участі (виступали у Лізі націй) | Не брав участі (виступали у Лізі націй) | Не брав участі (виступали у Лізі націй) | Не брав участі (виступали у Лізі націй) | Не брав участі (виступали у Лізі націй) | Не брав участі (виступали у Лізі націй) | Не брав участі (виступали у Лізі націй) |
| Разом | Разом            | 7/21 ( 2 перемоги)                      | 7/21 ( 2 перемоги)                      | 50                                      | 38                                      | 12                                      | 131                                     | 64                                      |

## Склад
Список гравців, які заявлені на матчі Ліги націй 2025
.
| N° | Спортсмен          | Позиція               | Дата народження | Клуб                |
| -- | ------------------ | --------------------- | --------------- | ------------------- |
| 7  | Юрій Синиця        | Зв'язуючий            | 22 серпень 1993 | «Спортінг»          |
| 8  | Дмитро Янчук       | Догравальник          | 19 травня 1999  | «Епіцентр-Подоляни» |
| 10 | Юрій Семенюк       | Центральний блокуючий | 12 травня 1994  | «Проєкт» (Варшава)  |
| 13 | Василь Тупчій      | Діагональний          | 13 січня 1992   | «Барком-Кажани»     |
| 14 | Ілля Ковальов      | Догравальник          | 31 серпня 1996  | «Барком-Кажани»     |
| 15 | Віталій Щитков     | Зв'язуючий            | 17 грудня 2002  | «Епіцентр-Подоляни» |
| 17 | Олександр Бойко    | Ліберо                | 17 грудня 2002  | «Епіцентр-Подоляни» |
| 18 | Тимофій Полуян     | Догравальник          | 10 січня 1998   | «Мілон»             |
| 20 | Олександр Наложний | Діагональний          | 24 липня 1996   | «Епіцентр-Подоляни» |
| 21 | Євгеній Кісілюк    | Догравальник          | 27 січня 1995   | ГКС (Катовиці)      |
| 30 | Андрій Челеняк     | Ліберо                | 2 січня 2005    | «Епіцентр-Подоляни» |
| 33 | Валерій Тодуа      | Центральний блокуючий |                 | «Бендзін»           |
| 42 | Данило Уривкін     | Діагональний          | 27 травня 2001  | «Епіцентр-Подоляни» |
| 88 | Олександр Коваль   | Центральний блокуючий | 10 лютого 1999  | «Епіцентр-Подоляни» |

## Головні тренери
- Анатолій Проскурівський[5] (1992-1995)[6]
- Борис Терещук (1996-1997)[7]
- Леонід Ліхно (1997[8]-2002[9])
- Юрій Філіппов (2005-2008)
- Ігор Зябліцев (2014-?)[10]
- Віталій Стадников (2016[11]-2017)
- Уґіс Крастіньш (2017-2024[12])
- Рауль Лосано (2024[13]-)

title: Чоловіча збірна України з волейболу

wikitext:
{{Infobox national volleyball team
| name               = Україна
| image              = Flag of Ukraine.svg
| nickname           = ''Синьо-жовті''
| federation         = [[Федерація волейболу України]]
|website=[http://www.fvu.in.ua www.fvu.in.ua]
| confederation      = [[Європейська конфедерація волейболу|Європейська конфедерація волейболу (CEV)]]
|FIVB rank = 18
| coach              = {{Прапорець|Аргентина}} [[Рауль Лосано]]
| captain            = [[Семенюк Юрій Геннадійович|Юрій Семенюк]]
| Olympic apps       =
| Olympic first      =
| Olympic best       =
| World Champs apps  = 2 (1998,[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2022|2022]])
| World Champs first =
| World Champs best  = 7 місце ([[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2022|2022]])
| World Cup apps     = 6
| World Cup first    =
| World Cup best     =

}}
{{MedalTableTop}}
{{MedalCompetition|[[Волейбольна Євроліга|Євроліга]]}}
{{MedalGold|[[Волейбольна Євроліга|Данія 2017]]|}}
{{MedalGold|[[Волейбольна Євроліга|Хорватія 2024]]|}}
{{MedalSilver|[[Волейбольна Євроліга|Бельгія 2021]]|}}
{{MedalSilver|[[Волейбольна Євроліга|Хорватія 2023]]|}}
{{MedalCompetition|[[Кубок претендентів з волейболу|Кубок Претендентів]]}}
{{MedalBronze|[[Кубок претендентів з волейболу|Катар 2023]]|}}
{{MedalBottom}}

'''Чоловіча збірна України з волейболу''' — чоловіча волейбольна збірна, яка представляє [[Україна|Україну]] на міжнародних змаганнях з [[волейбол]]у. Створена у 1992 році після розпаду [[Чоловіча збірна СРСР з волейболу|СРСР]] на базі збірної Української РСР з волейболу. Контроль і організацію здійснює [[Федерація волейболу України]].

== Історія ==
Після розпаду [[СРСР]], в [[Україна|Україні]] заснована [[Федерація волейболу України]] [[16 листопада]] [[1991]] року.

Збірна України дебютувала на міжнародній арені 1993 році. Перша поїздка на [[Чемпіонат Європи з волейболу|чемпіонат Європи]] в [[Фінляндія|Фінляндію]]. В матчі за 5 місце програє Болгарії 2:3 і фінішує на 6 місці.

1994 році не кваліфікувалися [[Чемпіонат світу з волейболу|чемпіонат світу 1994]] в Грецію.

1995 року збірна вирушила на чемпіонат Європи до Греції. Вигравши 5 матчів, не пробилася в плей-оф і фінішувала на 9 місці.

Чемпіонат Європи 1997 року в [[Нідерланди|Нідерландах]] вдався для збірної. У важкій групі з господарями змагань, Францією, Чехією, Болгарією та Фінляндією Україна фінішувала на 3 місці в групі В. Матч за 5 місце програли росіянам 0:3, у матчі за 7 місце перемога над Словаччиною 3:0.

В 1998 році кваліфікуємося на чемпіонат світу 1998 в [[Японія|Японію]]. У групі С суперниками стали збірні Нідерландів, Китаю, Чехії. Перший матч програли китайцям 1:3, в другому матчі Нідерландам 0:3, третій матч став історичним для збірної України перша перемога на чемпіонаті світу 3:0 над чехами. Після перемоги пробилися  в другий раунд. Де суперниками стали майбутні фіналісти [[Чоловіча збірна Італії з волейболу|Італія]] та [[Сербія]], також склали компанію Росія, США, Греція та кривдника по групі Китай і Нідерланди. Фінішувавши на 6 місці в групі, отримали право зіграти за 9-12 місце, де в першому матчі обіграли Канаду 3:0, а в матчі за 9 місце поступились збірній США з рахунком 0:3, завершивши чемпіонат світу на 10 місці.

Збірна не зуміла кваліфікуватися на чемпіонат Європи 1999 в [[Австрія|Австрію]], чемпіонат Європи 2001 в Чехії, також не пройшла кваліфікацію на чемпіонат світу 2002 в [[Аргентина|Аргентині]].

У 2005 році вдалося пройти попередній відбір на чемпіонат Європи 2005, який відбувся в трьох країнах: Італії, Сербії та Чорногорії. Українська команда потрапила в «групу смерті» на чолі зі срібним призером [[Літні Олімпійські ігри 2004|літніх Олімпійських ігор 2004]] [[Чоловіча збірна Італії з волейболу|збірною Італії]], також [[Чоловіча збірна Польщі з волейболу|Польщі]], Росії, Хорватії та Португалії. У підсумку Україна посіла останнє місце.

Українська збірна пропустила чотири Євро (2007, 2009, 2011 та 2013 років), а також три чемпіонати світу 2010, 2014, 2018 років.

У 2017 року взяла участь у новому для себе турнірі — [[Волейбольна Євроліга|Євролізі]]. Маючи у складі [[Левченко Андрій Сергійович|Андрія Левченка]], [[Ковальчук Володимир Олександрович (волейболіст)|Володимира Ковальчука]], [[Плотницький Олег Юрійович|Олега Плотницького]], майбутнього MVP турніру [[Дрозд Максим Сергійович|Максима Дрозда]], виграла 5 із 6-ти матчів у групі, пробилася до 1/2 фіналу, де у важкій боротьбі переграла Швецію 3:2, а у фіналі — Північну Македонію 3:1.

Наприкінці травня розпочався [[Волейбольна Євроліга|Євроліга 2018]], де збірна України мала захистити титул. Утім посіли лише 3 місце в групі і покинули турнір передчасно, фінішувавши на 7 місці.

[[25 травня]] [[2019]] розпочалася [[Волейбольна Євроліга|Євроліга 2019]], де суперниками збірної України стали білоруси, чехи та фіни. Як і рік по тому українська команда Фінішувала третьою в групі, закінчивши в підсумку змагання на 5 місці.

[[Файл:Predsednik vlade dr. Robert Golob v družbi ministrov na tekmi svetovnega prvenstva v odbojki (52341614076).jpg|thumb|right|400px]]

На [[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2019|чемпіонаті Європи 2019]] збірна України вперше у своїй історії вийшла в плей-оф, де на стадії 1/8 фіналу переграла збірну Бельгії 3:2, а в чвертьфіналі поступились збірній Сербії 2:3.

У 2020 році мала відбутися [[Волейбольна Євроліга|Євроліга 2020]], але через [[Коронавірусна хвороба 2019|COVID-19]] змагання скасували.

Збірна брала участь в [[Волейбольна Євроліга|Євролізі 2021,]] яка проходила в Бельгії. Українці виграли групу без поразок і вийшли в півфінал, де перемогли господарів турніру збірну Бельгії 3:0. У фіналі не змогли впоратися  із збірною Туреччини, яка виграла матч з рахунком 3:1.<ref>[https://sport.24tv.ua/ukrayina-zaznala-prikroyi-porazki-finali-voleybolnoyi-novini-sportu_n1662609 Україна зазнала прикрої поразки у фіналі волейбольної Золотої Євроліги]</ref> Капітан збірної [[Плотницький Олег Юрійович|Олег Плотницький]] увійшов до символічної збірної турніру, як найкращий подаваючий.

[[1 вересня]] [[2021]] року розпочався [[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2021|чемпіонат Європи 2021]], яких проходив в чотирьох країнах: Польщі, Чехії, Естонії та Фінляндії. Збірна України попала в групу А, де її суперниками стали збірна Польщі, Сербії, Португалії, Бельгії та Греції. Усі матчі групового раунду проводили в Польщі в місті [[Краків]] на арені [[Краків-Арена|Таурон Краків Арена]]. Вигравши 3 з 5 матчів збірна пробилася в 1/8 фіналу, де програла росіянам з рахунком 1:3 і у підсумку фінішувала на 13 місці.

В Євролізі 2022, яка проходила в Хорватії в місті [[Вараждин]] українська дружина потрапила в групу В з господарями турніру хорватами, іспанцями та данцями. Здобувши перемоги у всіх шести матчах, у півфіналі українці поступилися чехам 2:3, а в матчі за 3 місце програли хорватам з аналогічним рахунком.

На [[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2022|чемпіонаті світу 2022]] збірна України вперше у своїй історії дійшла до чвертьфіналу<ref>{{Cite web|title=Україна вперше вийшла до чвертьфіналу чемпіонату світу з волейболу|url=https://www.ukrinform.ua/rubric-sports/3565158-ukraina-vperse-vijsla-do-cvertfinalu-cempionatu-svitu-z-volejbolu.html|website=www.ukrinform.ua|accessdate=2022-09-10|language=uk}}</ref>, де поступилась господарям турніру - [[Чоловіча збірна Словенії з волейболу|збірній Словенії]] 1:3 на «[[Арена Стожиці|Арені Стожиці]]» в [[Любляна|Любляні]].

2023 рік розпочали із звичного турніру Євроліги. Україна впевнено виграла групу у всіх шести матчах із рахунком 3:0, встановивши рекорд Євроліги. У півфіналі впевнено розібралися з хорватами 3:1, а в фіналі зустрілися з Туреччиною, якій поступились 2:3. Після закінчення Євроліги збірна України отримала право виступати в Кубку Претендентів, який надавав переможцю право грати в [[Волейбольна Ліга націй|Лізі Націй]]. В 1/4 фіналу суперником українців був Китай, який легко здолали з рахунком 3:1. У півфіналі збірна України зустрілися з кривдниками по Євролізі-2023 збірною Туреччини, якій поступились з рахунком 2:3. У боротьбі за 3 місце без проблем здолали збірну Чилі 3:0.

== Результати ==

=== [[Чемпіонат світу з волейболу|Чемпіонати світу]] ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!Рік
!Місце проведення
!Раунд
!Позиція
!{{Tooltip|І|Ігор зіграно}}
!{{Tooltip|В|Виграшів}}
!{{Tooltip|П|Поразок}}
!{{Tooltip|СВ|Сетів виграно}}
!{{Tooltip|СП|Сетів програно}}
|-
| [[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 1994|1994]]
| {{Країна з прапорцем|GRE}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
| [[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 1998|1998]]
| {{Країна з прапорцем|JPN}}
| Матчі за 9—12-е місця
| 10-е
| 12
| 4
| 8
| 15
| 27
|-
|[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2002|2002]]
|{{Країна з прапорцем|ARG}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2006|2006]]
|{{Країна з прапорцем|JPN}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2010|2010]]
|{{Країна з прапорцем|ITA}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2014|2014]]
|{{Країна з прапорцем|POL}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2018|2018]]
|{{Країна з прапорцем|ITA}} / {{Країна з прапорцем|BUL}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат світу з волейболу серед чоловіків 2022|2022]]
|{{Країна з прапорцем|POL}} / {{Країна з прапорцем|SLO}}
| Чвертьфінал
| 7-е
| 5
| 3
| 2
| 10
| 7
|-
|colspan=2|'''Разом'''|| colspan=2|'''2/8'''||'''17'''||'''7'''||'''10'''||'''25'''||'''34'''
|}

=== [[Чемпіонат Європи з волейболу|Чемпіонати Європи]] ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!Рік
!Місце проведення
!Раунд
!Місце
!{{Tooltip|І|Ігор зіграно}}
!{{Tooltip|В|Виграшів}}
!{{Tooltip|П|Прогрішів}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 1993|1993]]||{{Країна з прапорцем|FIN}}||Матч за п'яте місце||6-е||7||4||3
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 1995|1995]]||{{Країна з прапорцем|GRE}}||Попередній раунд||9-е||5||1||4
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 1997|1997]]||{{Країна з прапорцем|NED}}||Матч за сьоме місце||7-е||7||4||3
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 1999|1999]]||{{Країна з прапорцем|AUT}}||colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2001|2001]]||{{Країна з прапорцем|CZE}}|| colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2003|2003]]||{{Країна з прапорцем|GER}}||colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2005|2005]]||{{Країна з прапорцем|Serbia and Montenegro}} / {{Країна з прапорцем|Italy}}||Попередній раунд||12-е||5||0||5
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2007|2007]]||{{Країна з прапорцем|Russia}}||colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2009|2009]]||{{Країна з прапорцем|TUR}}||colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2011|2011]]||{{Країна з прапорцем|AUT}} / {{Країна з прапорцем|CZE}}||colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2013|2013]]||{{Країна з прапорцем|Denmark}} / {{Країна з прапорцем|Poland}}||colspan=5| ''Не кваліфікувалася''
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2019|2019]]||{{Країна з прапорцем|BEL}} / {{Країна з прапорцем|FRA}} /
 {{Країна з прапорцем|NED}} / {{Країна з прапорцем|SLO}}|||'''Чвертьфінал'''||7-е<ref>https://eurovolley.cev.eu/en/2019/men/ranking/</ref>||7||4||3
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2021|2021]]|||{{Країна з прапорцем|POL}} / {{Країна з прапорцем|CZE}} / {{Країна з прапорцем|FIN}} / {{Країна з прапорцем|EST}} |||'''1/8 фіналу'''||13||6||3||3
|-
|[[Чемпіонат Європи з волейболу серед чоловіків 2023|2023]]||{{Країна з прапорцем|ITA}} / {{Країна з прапорцем|MKD}} / {{Країна з прапорцем|ISR}} / {{Країна з прапорцем|BUL}}|||'''Чвертьфінал'''||8||7||3||4
|-
|colspan=2|'''Разом'''|| colspan=2|'''7/14'''||'''44'''||'''19'''||'''25'''
|}

===[[Ліга націй з волейболу серед чоловіків|Ліга націй]]===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
!Рік
!Місце проведення
!Раунд
!Позиція
!{{Tooltip|І|Ігор зіграно}}
!{{Tooltip|В|Виграшів}}
!{{Tooltip|П|Поразок}}
!{{Tooltip|СВ|Сетів виграно}}
!{{Tooltip|СП|Сетів програно}}
|-
|-
|2018
|{{flagicon|FRA|1974}} [[Франція]]
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|2019
|{{flagicon|USA}}  [[США]]
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|2021
|{{flagicon|ITA}}  [[Італія]]
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|2022
|{{flagicon|ITA}}  [[Італія]]
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|2023
|{{flagicon|POL}}  [[Польща]]
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|2024
|{{flagicon|POL}}  [[Польща]]
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|2025
|{{flagicon|CHN}}  [[Китай]]
|Попередній раунд||9-е||12||6||6||25||25
|-
|colspan=2|'''Разом'''||colspan=2|'''1/7'''||'''12'''||'''6'''||'''6'''||'''25'''||'''25'''
|}

=== [[Чоловіча Європейська волейбольна ліга|Золота Євроліга]] ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!Рік
!Місце проведення
!Раунд
!Позиція
!{{Tooltip|І|Ігор зіграно}}
!{{Tooltip|В|Виграшів}}
!{{Tooltip|П|Поразок}}
!{{Tooltip|СВ|Сетів виграно}}
!{{Tooltip|СП|Сетів програно}}
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2004]]
| {{Країна з прапорцем|Чехія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2005]]
| {{Країна з прапорцем|Росія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2006]]
| {{Країна з прапорцем|Туреччина}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2007]]
| {{Країна з прапорцем|Португалія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2008]]
| {{Країна з прапорцем|Туреччина}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2009]]
| {{Країна з прапорцем|Португалія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2010]]
| {{Країна з прапорцем|Іспанія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2011]]
| {{Країна з прапорцем|Словаччина}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2012]]
| {{Країна з прапорцем|Туреччина}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2013]]
| {{Країна з прапорцем|Туреччина}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2014]]
| {{Країна з прапорцем|Чорногорія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2015]]
| {{Країна з прапорцем|Польща}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2016]]
| {{Країна з прапорцем|Болгарія}}
|colspan=7| ''Не кваліфікувалася''
|-
|- bgcolor=gold
| [[Волейбольна Євроліга|2017]]
| {{Країна з прапорцем|Данія}}
| Фінал
| Чемпіон
| 8
| 7
| 1
| 21
| 10
|-
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2018]]
| {{Країна з прапорцем|Чехія}}
| Груповий раунд
| 8-е
| 6
| 3
| 3
| 13
| 13
|-
|-
|[[Волейбольна Євроліга|2019]]
|{{Країна з прапорцем|Естонія}}
| Груповий раунд
| 5-е
| 6
| 4
| 2
| 15
| 9
|-
|- bgcolor=silver
| [[Волейбольна Євроліга|2021]]
| {{Країна з прапорцем|Бельгія}}
| Фінал
| 2-е
| 6
| 5
| 1
| 16
| 6
|-
|- bgcolor=#9acdff
| [[Волейбольна Євроліга|2022]]
| {{Країна з прапорцем|Хорватія}}
| Півфінал
| 4-е
| 8
| 6
| 2
| 22
| 13
|-
|- bgcolor=silver
| [[Волейбольна Євроліга|2023]]
| {{Країна з прапорцем|Хорватія }}
| Фінал
| 2-е
| 8
| 7
| 1
| 23
| 4
|-
|- bgcolor=gold
| [[Волейбольна Євроліга|2024]]
| {{Країна з прапорцем|Хорватія}}
| Фінал
| Чемпіон
| 8
| 6
| 2
| 21
| 9
|-
| [[Волейбольна Євроліга|2025]]
| {{Країна з прапорцем|Чехія}}
|colspan=7| ''Не брав участі''
(виступали у [[Ліга націй з волейболу серед чоловіків|Лізі націй]])
|-
|colspan=2|'''Разом'''||colspan=2|'''7/21''' ( '''2 перемоги''')||'''50'''||'''38'''||'''12'''||'''131'''||'''64'''
|}

== Склад ==
Список гравців, які заявлені на матчі [[Ліга націй з волейболу серед чоловіків|Ліги націй]] 2025
<ref>[https://mms.gov.ua/storage/app/uploads/public/664/365/6d0/6643656d0899f870708437.pdf Склад офіційної делегації національної збірної]</ref>.
{| class="wikitable" style="font-size:100%; text-align:center;"
|-bgcolor=#AAAAFF
!width=25 |N°
!width=220 |Спортсмен
!width=180 |Позиція
!width=140 |Дата народження
!width=220 |Клуб
|-
| 7 || [[Синиця Юрій Миколайович|Юрій Синиця]]  || [[Зв'язуючий]] || 22 серпень 1993 || {{Прапорець|Португалія}} «Спортінг»
|-
| 8 || [[Янчук Дмитро Петрович|Дмитро Янчук]] || [[Догравальник]] || 19 травня 1999 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
| 10 || [[Семенюк Юрій Геннадійович|Юрій Семенюк]] {{Капітан спорт}} || [[Центральний блокуючий]] ||12 травня 1994 || {{Прапорець|POL}} [[Проєкт (Варшава)|«Проєкт» (Варшава)]]
|-
| 13 || [[Тупчій Василь Аркадійович|Василь Тупчій]] || [[Діагональний нападник|Діагональний]]|| 13 січня 1992 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Барком-Кажани]]»
|-
| 14 || [[Ковальов Ілля Олегович|Ілля Ковальов]] || [[Догравальник]]  ||31 серпня 1996 || {{Прапорець|Україна}} «[[Барком-Кажани]]»
|-
|| 15||  [[Щитков Віталій Володимирович|Віталій Щитков]] || [[Зв'язуючий]] || 17 грудня 2002 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
| 17||  [[Бойко Олександр Петрович|Олександр Бойко]] || [[Ліберо (волейбол)|Ліберо]] || 17 грудня 2002 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
|18 || [[Полуян Тимофій Андрійович|Тимофій Полуян]] || [[Догравальник]] || 10 січня 1998 ||{{Прапорець|Греція}} «Мілон»
|-
| 20 || [[Наложний Олександр Геннадійович|Олександр Наложний]] || [[Діагональний]] ||24 липня 1996 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
| 21 || [[Кісілюк Євгеній Михайлович|Євгеній Кісілюк]]  || [[Догравальник]] || 27 січня 1995 ||{{Прапорець|Польща}} [[ГКС (волейбольний клуб, Катовиці)|ГКС (Катовиці)]]
|-
|30 || [[Челеняк Андрій Вікторович|Андрій Челеняк]] || [[Ліберо (волейбол)|Ліберо]] || 2 січня 2005 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
| 33 || [[Тодуа Валерій|Валерій Тодуа]] || Центральний блокуючий || ||{{Прапорець|Польща}} «Бендзін»
|-
| 42 || [[Уривкін Данило Олександрович|Данило Уривкін]] || [[Діагональний]] ||27 травня 2001 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
| 88 || [[Коваль Олександр Костянтинович|Олександр Коваль]]  || Центральний блокуючий ||10 лютого 1999 ||{{Прапорець|Україна}} «[[Епіцентр-Подоляни]]»
|-
|}

== Головні тренери ==
* {{Прапорець|Україна}}[[Проскурівський Анатолій Францович|Анатолій Проскурівський]]<ref>[http://biblioyar.at.ua/index/sportsmeni_jarmolinechchini/0-91 Спортсмени району].</ref> (1992-1995)<ref>80 років українському волейболу… — С. 65, 69.</ref>
* {{Прапорець|Україна}} [[Терещук Борис Павлович|Борис Терещук]] (1996-1997)<ref>80 років українському волейболу… — С. 70, 75.</ref>
* {{Прапорець|Україна}} [[Ліхно Леонід Павлович|Леонід Ліхно]] (1997<ref>Є інша дата, очевидно, помилкова -1996; див.: ''Романова Н. О., Щур О. О.'' [https://esu.com.ua/search_articles.php?id=55889 Ліхно Леонід Павлович] // {{ЕСУ|17|}}</ref>-2002<ref>Там само.</ref>)
* {{Прапорець|Україна}} [[Філіппов Юрій Іванович|Юрій Філіппов]] (2005-2008)
* {{Прапорець|Україна}} [[Зябліцев Ігор Геннадійович|Ігор Зябліцев]] (2014-?)<ref>''Черчатий І.'' [https://sport.pl.ua/news/4118/ Дмитро Сухінін набрав 10 очок у переможному матчі з Норвегією] // Полтавщина. Спорт — 2014. — 25 травня.</ref>
* {{Прапорець|Україна}} [[Стадников Віталій|Віталій Стадников]] (2016<ref>[http://www.5kolec.com/volleyball/news/article-30749/ Віталій СТАДНИКОВ — новий головний тренер чоловічої збірної України].</ref>-2017)
*{{Прапорець|Латвія}} [[Уґіс Крастіньш]] (2017-2024<ref>https://www.volleyball.ua/news/8994-ugis-krastinsh-zalishit-post-golovnogo-trenera-zbirnoyi-ukrayini</ref>)
* {{Прапорець|Аргентина}} [[Рауль Лосано]] (2024<ref>https://www.volleyball.ua/news/9017-fvu-viznachilasia-z-kandidaturoiu-golovnogo-trenera-cholovichoyi-zbirnoyi-ukrayini</ref>-)

== Див. також ==
* [[Жіноча збірна України з волейболу]]
* [[Чоловіча збірна України з волейболу сидячи]]
* [[Жіноча збірна України з волейболу сидячи]]
* [[Чоловіча дефлімпійська збірна України з волейболу]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* [http://erpub.chnpu.edu.ua:8080/jspui/bitstream/123456789/4683/1/80%20років%20волейболу%20України.%20Літопис-хронологія%20.pdf 80 років українському волейболу. Літопис-хронологія 1925—2005 р.р.] / за заг. ред. [[Єрмаков Сергій Сидорович|Єрмакова С. С.]] — К., 2005. — 96 с. — ISBN 966-8106-18-0.
* ''Вербицький І.'' [https://glavcom.ua/sport/publications/proriv-ukrajinskogo-voleybolu-vid-rosiyskoji-sirovinnoji-bazi-do-14-ji-jevro-2019-627825.html Прорив українського волейболу: від російської сировинної бази до 1/4-ї Євро-2019] // [[Главком]]. — 2019. — 25 вересня.
* ''Заржицький І.'' [https://sport.ua/uk/news/459036-kto-eti-parni-kotorye-vyveli-ukrainu-v-chetvertfinal-evro Хто ці хлопці, які вивели Україну в чвертьфінал Євро] // Sport.ua. — 2019. — 24 вересня.
* [https://sportarena.com/uk/more-sports/volley-ball/chomu-vid-tsiyeyi-zbirnoyi-ukrayini-ne-varto-vimagati/ Чому від цієї збірної України не варто вимагати великих звершень] // Спортарена. — 2019. — 25 грудня.
* [https://xsport.ua/ua/volleyball_s/news/ukrayinska-dokumentalna-strichka-zdobula-dvi-prestyzhni-mizhnarodni-vidznaky_8714314/ Документальна стрічка про збірну України з волейболу здобула дві міжнародні відзнаки] // xsport.ua/ — 2022. — 31 серпня/ — (Волейбол).

== Посилання ==
* {{cite web|archiveurl=https://web.archive.org/web/20111228233033/http://www.fvu.in.ua/ |title=ГО ФВУ |url=http://www.fvu.in.ua/ |archivedate=2011-12-28}}
* [http://www.fvu.in.ua/news/7-news-5 Національна чоловіча збірна України].
* [https://sport.pl.ua/uploads/2014/05/2014-05-25/zbirna-volleyball-ukraine.jpg Світлина гравців і тренерів збірної України в Чехії (травень 2014)].

{{Склад чоловічої збірної України з волейболу на Чемпіонаті Європи 2019}}
{{Склад чоловічої збірної України з волейболу на Чемпіонаті Європи 2021}}
{{Склад чоловічої збірної України з волейболу на чемпіонаті світу 1998}}
{{Склад чоловічої збірної України з волейболу на чемпіонаті світу 2022}}
{{Переможці Європейської волейбольної ліги (чоловіки)}}
{{Волейбол в Україні}}
{{Національні збірні України}}
{{Чоловічі національні збірні з волейболу (ЄКВ)}}

[[Категорія:Чоловіча збірна України з волейболу| ]]
[[Категорія:Чоловічі волейбольні збірні|Україна]]
[[Категорія:Збірні України|волейбол]]

title: Україна

Асоціація: Федерація волейболу України

Головний тренер: Рауль Лосано

Рейтинг ФІВБ: 18 (станом на )

title: Чемпіонат світу

title: Євроліга

Золото:
Данія 2017
Хорватія 2024

Срібло:
Бельгія 2021
Хорватія 2023

title: Кубок Претендентів

Бронза: Катар 2023


text:
# Циклічний буфер
Циклічний буфер або кільцевий буфер — це структура даних, яка має фіксований розмір і використовується так ніби кінець буферу і початок замкнені в кільце, тобто при досягненні кінця буфера знов переміщуються в його початок. Така структура дає можливість здійснювати буферизацію потоків даних.

## Застосування
Перевагою використання циклічного буфера є те, що при зчитуванні не потрібно переміщувати дані в буфері, тому що вказівник на поточну позицію переміщується сам. При використанні не кільцевих буферів було б необхідно переміщувати дані, коли його елементи стають непотрібними. Іншими словами кільцевий буфер добре застосовувати для реалізації буферу типу FIFO («перший прийшов — першим пішов»).
Циклічний буфер добре підходить для реалізації черг фіксованого розміру. Але якщо розмір черги є змінним, операція розширення кільцевого буфера є не ефективною, оскільки вимагає здійснення процедури переміщення пам'яті. В таких випадках краще використовувати зв'язаний список.
Такий тип буферу часто зустрічається при роботі з апаратним обладнанням та мікроконтролерами. При роботі з даними мультимедіа, обмежений циклічний буфер часто реалізує задачу постачальника-споживача, наприклад, при роботі зі звуковими картами. Карта зчитує для відтворення звуку дані з буфера з постійною швидкістю, в той час як постачальник (наприклад, аудіо-генератор) може перезаписувати старі дані.

## Принцип роботи
В початковому стані буфер є пустим і має деяку визначену наперед довжину. Наприклад, так виглядає буфер для 7-ми елементів:
Допустимо, що в середину буфера в якійсь позиції записано значення 1 (конкретна початкова позиція не має значення для циклічного буферу):
Потім допустимо ми додали ще два елементи зі значеннями 2 і 3 — в позиції після значення 1:
Якщо необхідно видалити елементи з буферу, видалятимуться ті, що були записані раніше. Допустимо, що треба видалити два елементи, в такому випадку, значення 1 і 2 будуть видалені, а в буфері залишиться значення 3:
Якщо буфер містить 7 елементів тоді він є повністю заповненим:
Особливість кільцевого буфера полягає в тому, що коли він заповнений і відбувається новий запис даний, будуть перезаписані вже існуючі найстаріші елементи по колу. В такому випадку, два нових елементи — A і B — додаються і перезаписують значення 3 і 4:
Як альтернатива, ще одним із способів обробити ситуацію з заповненням буфера це запобігання перезапису шляхом повернення статусу помилки чи
генерації винятку. Перезаписувати дані чи ні залишають на розсуд процедури або програмного додатку, які працюють з буфером.
І нарешті, якщо видалити два елементи то видалені будуть не комірки зі значеннями 3 і 4, а 5 і 6 оскільки A і B перезаписали значення
3 і 4 і буфер матиме наступний вміст:

title: Циклічний буфер

wikitext:
[[Файл:Ring buffer uk.svg|міні|праворуч|Циклічний буфер]]
'''Циклічний буфер''' або '''кільцевий буфер''' — це [[структура даних]], яка має фіксований розмір і використовується так ніби кінець буферу і початок замкнені в кільце, тобто при досягненні кінця буфера знов переміщуються в його початок. Така структура дає можливість здійснювати буферизацію потоків даних.

== Застосування ==
Перевагою використання циклічного буфера є те, що при зчитуванні не потрібно переміщувати дані в буфері, тому що [[вказівник]] на поточну позицію переміщується сам. При використанні не кільцевих буферів було б необхідно переміщувати дані, коли його елементи стають непотрібними. Іншими словами кільцевий буфер добре застосовувати для реалізації буферу типу [[FIFO]] («перший прийшов — першим пішов»).

Циклічний буфер добре підходить для реалізації черг фіксованого розміру. Але якщо розмір черги є змінним, операція розширення кільцевого буфера є не ефективною, оскільки вимагає здійснення процедури переміщення пам'яті. В таких випадках краще використовувати [[зв'язаний список]].

Такий тип буферу часто зустрічається при роботі з апаратним обладнанням та мікроконтролерами. При роботі з даними [[мультимедіа]], обмежений циклічний буфер часто реалізує задачу [[Задача постачальника-споживача|постачальника-споживача]], наприклад, при роботі зі звуковими картами<ref>[http://www.alsa-project.org/main/index.php/PCM_Ring_Buffer www.alsa-project.org] PCM Ring Buffer</ref>. Карта зчитує для відтворення звуку дані з буфера з постійною швидкістю, в той час як постачальник (наприклад, аудіо-генератор) може перезаписувати старі дані.

== Принцип роботи ==
В початковому стані буфер є пустим і має деяку визначену наперед довжину. Наприклад, так виглядає буфер для 7-ми елементів:

: [[Файл:Circular buffer - empty.svg|250px]]

Допустимо, що в середину буфера в якійсь позиції записано значення 1 (конкретна початкова позиція не має значення для циклічного буферу):

: [[Файл:Circular buffer - XX1XXXX.svg|250px]]

Потім допустимо ми додали ще два елементи зі значеннями 2 і 3 — в позиції після значення 1:

: [[Файл:Circular buffer - XX123XX.svg|250px]]

Якщо необхідно видалити елементи з буферу, видалятимуться ті, що були записані раніше. Допустимо, що треба видалити два елементи, в такому випадку, значення 1 і 2 будуть видалені, а в буфері залишиться значення 3:

: [[Файл:Circular buffer - XXXX3XX.svg|250px]]

Якщо буфер містить 7 елементів тоді він є повністю заповненим:

: [[Файл:Circular buffer - 6789345.svg|250px]]

Особливість кільцевого буфера полягає в тому, що коли він заповнений і відбувається новий запис даний, будуть перезаписані вже існуючі найстаріші елементи по колу. В такому випадку, два нових елементи — A і B — додаються і перезаписують значення 3 і 4:

: [[Файл:Circular buffer - 6789AB5.svg|250px]]

Як альтернатива, ще одним із способів обробити ситуацію з заповненням буфера це запобігання перезапису шляхом повернення статусу помилки чи
генерації [[Обробка винятків|винятку]]. Перезаписувати дані чи ні залишають на розсуд процедури або програмного додатку, які працюють з буфером.

І нарешті, якщо видалити два елементи то видалені будуть не комірки зі значеннями 3 і 4, а 5 і 6 оскільки A і B перезаписали значення
3 і 4 і буфер матиме наступний вміст:

: [[Файл:Circular buffer - X789ABX.svg|250px]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{CLRS|chapter=10. Елементарні структури даних}}
* [[c2:CircularBuffer|CircularBuffer]], Portland Pattern Repository
* [http://www.boost.org/doc/libs/1_39_0/libs/circular_buffer/doc/circular_buffer.html Boost: Templated Circular Buffer Container]
* http://www.dspguide.com/ch28/2.htm

{{Структури даних}}

[[Категорія:Передавання даних]]
[[Категорія:Структури даних]]


text:
# Праведники народів світу в Північній Македонії
Праведники народів світу в Північній Македонії — це македонці, що рятували євреїв в період Голокосту, яким присвоєно почесне звання «Праведник народів світу» ізраїльським Інститутом катастрофи і героїзму «Яд ва-Шем».
Станом на 1 січня 2016 року такі звання присвоєно 10 македонцям.

## Список
| Ім'я                         | Номер   | Рік присвоєння звання | Інформація про подвиг                                                                                |
| ---------------------------- | ------- | --------------------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Борис і Васка Алтіпармак     | 4433    | 1989                  | Переховували в своєму будинку братів Соломона і Самі Садікаріо, а також Альберта Русо під час облав на євреїв в Бітолі.     |
| Смілян Франьо Чекада         | 11707 2 | 2010                  | Католицький єпископ, відкрито виступив проти переслідування євреїв Скоп'є і переховував принаймні п'ятьох єврейських дітей. |
| Тодор і Пандора Хаджи-Митков | 1036    | 1976                  | Переховували Моше Френсіса і його сім'ю в Скоп'є під час облав на євреїв                                                    |
| Трайко і Драниця Рибареви    | 1036.1  | 1976                  | Переховували Моше Френсіса і його сім'ю в Скоп'є під час облав на євреїв                                                    |
| Стоян Сильяновскі            | 4433.1  | 1989                  | Учасник підпілля, переховував 5 єврейських дівчат, в тому числі Естер Овадія в Бітолі.                                      |
| Александер і Блага Тодоров   | 1766    | 1980                  | Переховували Аарона і Рифку Бехар в Скоп'є під час облав на євреїв                                                          |

wikitext:
'''Праведники народів світу в Північній Македонії''' — це [[македонці]], що рятували [[євреї]]в в період [[Голокост]]у, яким присвоєно почесне звання «[[Праведник народів світу]]» ізраїльським Інститутом катастрофи і героїзму «[[Яд ва-Шем]]».

Станом на 1 січня 2016 року такі звання присвоєно 10 македонцям.<ref>{{cite web|url=http://www.yadvashem.org/yv/ru/righteous/statistics.asp|title=Праведники народів світу - за країнами і національністю рятівників. Статистика на 1 січня 2016|publisher=[[Яд ва-Шем]]|publication-date=2016-2-17|accessdate=2019-09-23|archive-date=2013-04-23|archive-url=https://web.archive.org/web/20130423141845/http://www.yadvashem.org/yv/ru/righteous/statistics.asp}}</ref>

== Список ==
{| class = "wikitable"
|-
! Ім'я
! Номер
! Рік присвоєння звання
! Інформація про подвиг
|-
| Борис і Васка Алтіпармак
| 4433
| 1989
| Переховували в своєму будинку братів Соломона і Самі Садікаріо, а також Альберта Русо під час облав на євреїв в [[Бітола|Бітолі]]<ref>{{cite web
|author=
|authorlink=
|datepublished=
|url=http://www.yadvashem.org/yv/en/righteous/stories/altiparmak.asp
|title=Altiparmak, Boris M. Altiparmak, Vaska
|format=
|work=
|publisher=[[Яд ва-Шем|Yad Vashem]]
|accessdate=2015-8-17
|lang=en
|description=
|archive-date=2015-10-17
|archive-url=https://web.archive.org/web/20151017152313/http://www.yadvashem.org/yv/en/righteous/stories/altiparmak.asp
}}</ref>.
|-
| [[Смілян Франьо Чекада]]
| 11707 2
| 2010
| Католицький єпископ, відкрито виступив проти переслідування євреїв [[Скоп'є]] і переховував принаймні п'ятьох єврейських дітей<ref>{{cite web|url=http://db.yadvashem.org/righteous/family.html?language=en&itemId=4404816
|title=Cekada Smiljan (1902 - 1976)
|publisher=[[Яд ва-Шем|Yad Vashem]]
|accessdate=2015-8-17
|lang=en
}}</ref>.
|-
| Тодор і Пандора Хаджи-Митков
| 1036
| 1976
| Переховували Моше Френсіса і його сім'ю в Скоп'є під час облав на євреїв<ref name="Hadzi">{{cite web
|url=http://db.yadvashem.org/righteous/family.html?language=en&itemId=4043739
|title=Hadzi Todor. Hadzi Pandora, WIFE
|format=
|work=
|publisher=[[Яд ва-Шем|Yad Vashem]]
|accessdate=2015-8-17
|lang=en
|description=
}}</ref>
|-
| Трайко і Драниця Рибареви
| 1036.1
| 1976
| Переховували Моше Френсіса і його сім'ю в Скоп'є під час облав на євреїв<ref name = "Hadzi" />
|-
| Стоян Сильяновскі
| 4433.1
| 1989
| Учасник підпілля, переховував 5 єврейських дівчат, в тому числі [[Естрея Овадія|Естер Овадія]] в Бітолі<ref>{{cite web
|url=http://www.yadvashem.org/yv/en/righteous/stories/siljanovski.asp
|title=Stojan-Bogoja Siljanovski
|publisher=[[Яд ва-Шем|Yad Vashem]]
|accessdate=2015-8-17
|lang=en
|archive-date=2015-10-17
|archive-url=https://web.archive.org/web/20151017163344/http://www.yadvashem.org/yv/en/righteous/stories/siljanovski.asp
}}</ref>.
|-
| Александер і Блага Тодоров
| 1766
| 1980
| Переховували Аарона і Рифку Бехар в Скоп'є під час облав на євреїв<ref>{{cite web
|author=
|authorlink=
|datepublished=
|url=http://db.yadvashem.org/righteous/family.html?language=en&itemId=4024079
|title=Todorov Aleksandar. Todorov Blaga, WIFE
|format=
|work=
|publisher=[[Яд ва-Шем|Yad Vashem]]
|accessdate=2015-8-17
|lang=en
|description=
}}</ref>
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{cite web|publication-date=2016|url=http://www.yadvashem.org/yv/en/righteous/statistics/romania.pdf|title=Righteous Righteous Among the Nations Honored by Yad Vashem by 1 January 2016  | видавець = [[Яд ва-Шем]] | accessdate = 2016-7-14 | мова = en}}

{{Списки праведників світу}}

[[Категорія:Праведники народів світу| П]]
[[Категорія:Списки:Північна Македонія|п]]
[[Категорія:Персоналії:Північна Македонія]]
[[Категорія:Югославія в Другій світовій війні]]


text:
# Рік Снайдер
Річард Дейл «Рік» Снайдер (англ. Richard Dale «Rick» Snyder; нар. 19 серпня 1958, Баттл-Крік, Мічиган) — американський підприємець і політик, член Республіканської партії. Губернатор штату Мічиган, у 2011-2019 роках.

## Життєпис
Закінчив Мічиганський університет, де він вивчав управління бізнесом і право. Він почав свою кар'єру в компанії Coopers & Lybrand, її відділенні в Детройті. У 1988 році він став партнером у бізнесі, і в 1989 році він був переведений у відділення в Чикаго, де він очолив команду злиття та поглинання. У 1991 році він перейшов працювати до комп'ютерної компанії Gateway, де спочатку він був віцепрезидентом, а потім президентом і головним операційним директором. У 1997 році разом з партнером заснував компанію у сфері венчурного капіталу Avalon Investments. У 2000 він заснував ще одну інвестиційну компанію під назвою Ardesta і був її головою. У 2005 році він повернувся очолив Раду компанії, у 2006 році був також тимчасовим президентом. Він пішов з компанії у 2007 році, коли він почав працювати у тайванській компанії Acer. Пізніше він зосередився на роботі у своїй компанії. Якийсь час, у той же час навчання студентів становить його альма-матер.
21 липня 2009 року Снайдер оголосив, що він має намір почати політичну кар'єру у складі Республіканської партії, і, зокрема балотуватися на посаду губернатора свого рідного штату Мічиган. 10 серпня 2010 року він виграв республіканські праймеріз і 2 листопада 2010 року переміг чотирьох інших кандидатів, у тому числі демократа Вірга Бернеро.
Рік Снайдер одружений зі Сью Снайдер і має трьох дітей. Пресвітеріанин.

title: Рік Снайдер

wikitext:
{{оновити}}
{{Особа}}
{{Othernames|Снайдер (прізвище)|Снайдер}}
'''Річард Дейл «Рік» Снайдер''' ({{lang-en|Richard Dale «Rick» Snyder}}; {{н}} {{Дата народження|19|8|1958}}, [[Баттл-Крік]], [[Мічиган]]) — [[Сполучені Штати Америки|американський]] підприємець і політик, член [[Республіканська партія США|Республіканської партії]]. Губернатор штату Мічиган, у [[2011]]-[[2019]] роках.

== Життєпис ==
Закінчив [[Мічиганський університет]], де він вивчав управління бізнесом і право. Він почав свою кар'єру в компанії [[PricewaterhouseCoopers|Coopers & Lybrand]], її відділенні в [[Детройт]]і. У [[1988]] році він став партнером у бізнесі, і в [[1989]] році він був переведений у відділення в [[Чикаго]], де він очолив команду злиття та поглинання. У [[1991]] році він перейшов працювати до комп'ютерної компанії [[Gateway]], де спочатку він був віцепрезидентом, а потім президентом і головним операційним директором. У [[1997]] році разом з партнером заснував компанію у сфері венчурного капіталу [[Avalon Investments]]. У [[2000]] він заснував ще одну інвестиційну компанію під назвою [[Ardesta]] і був її головою. У [[2005]] році він повернувся очолив Раду компанії, у [[2006]] році був також тимчасовим президентом. Він пішов з компанії у [[2007]] році, коли він почав працювати у [[Тайвань|тайванській компанії]] [[Acer]]. Пізніше він зосередився на роботі у своїй компанії. Якийсь час, у той же час навчання студентів становить його альма-матер.

[[21 липня]] [[2009]] року Снайдер оголосив, що він має намір почати політичну кар'єру у складі Республіканської партії, і, зокрема балотуватися на посаду губернатора свого рідного штату Мічиган. [[10 серпня]] [[2010]] року він виграв республіканські праймеріз і [[2 листопада]] [[2010]] року переміг чотирьох інших кандидатів, у тому числі [[Демократична партія США|демократа]] Вірга Бернеро.

Рік Снайдер одружений зі Сью Снайдер і має трьох дітей. [[Пресвітеріанство|Пресвітеріанин]].

==Судова справа==
{{Дописати розділ}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20141029195725/http://www.rickformichigan.com/ Офіційний сайт]

{{us-politician-stub}}
{{Губернатори Мічигану}}
{{бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Снайдер, Рік}}
[[Категорія:Губернатори Мічигану]]
[[Категорія:Республіканці США]]
[[Категорія:Випускники юридичного факультету Мічиганського університету]]
[[Категорія:Політики США XXI століття]]
[[Категорія:Американські пресвітеріани]]
[[Категорія:Американські венчурні капіталісти]]
[[Категорія:Підприємці США XXI століття]]
[[Категорія:Головні виконавчі директори США]]

title: англ. Rick Snyder

Ім'я при народженні: англ. Richard Dale Snyder

Народився: 19 серпня 1958 (66 років) · Баттл Крік, Калгун, Мічиган, США

Країна: США

Діяльність: політик, бухгалтер, підприємець, бізнесмен, адвокат, інвестор

Alma mater: Університет Мічигану, Школа права Мічиганського університету і Ross School of Businessd

Знання мов: англійська

Заклад: Університет Мічигану, Coopers & Lybrand і Gateway, Inc.

Посада: губернатор Мічигану

Партія: Республіканська партія США

Конфесія: пресвітеріанство

Батько: Dale F. Snyderd

Мати: Helen Louellad

Очі: блакитні