text:
# Єжи Леві
Віктор Єжи Леві (пол. Wiktor Jerzy Lewi, 22 квітня 1949, Вроцлав — 30 жовтня 1972, Лунд) — польський шахіст, за походженням єврей, з 1969 — «неповерненець» і з 1972 громадянин Швеції.

## Шахова біографія
Леві був одним із найбільш обдарованих польських юніорів. У 1965-1968 чотири роки поспіль перемагав у юніорських першостях країни. 1967 посів третє місце на неофіційному чемпіонаті Європи серед юніорів у Гронінгені, слідом за Анатолієм Карповим і Андрашем Адор'яном, натомість, обігнав за набраними очками Яна Тіммана.
1968 в м. Кельці завоював бронзу в чемпіонаті Польщі зі швидких шахів. Наступного року переміг у сильному турнірі ім. PKWN у Любліні (залишивши позаду гросмейстерів Айварса Гіпсліса та Ласло Барцаї). У тому ж 1969 році завоював титул чемпіона Польщі та разом із ним право представити країну на зональному турнірі в Афінах. Турнір пройшов для нього не дуже вдало, а по його завершенню 19-річний шахіст відмовився повертатись на Батьківщину. Поселився у Швеції, вивчав там математику, брав участь у місцевих шахових змаганнях. В Польщі ж його ім'я потрапило в цензорські списки і багато років не було чути жодної звістки про колись велику надію польських шахів.
Найвищого рейтингу досяг 1 липня 1971: 2430 пунктів, що давало б йому 2-3 місце в польській шаховій еліті (за Володимиром Шмідтом і порівну зі Збігнєвом Додою).
1972 загинув в автокатастрофі в Лунді. Шахісту було лише 23 роки. Похований на єврейському цвинтарі в Мальме.

title: Єжи Леві

wikitext:
{{Картка:Шахіст
 | ім'я               = Єжи Леві
 | зображення         = Jerzy Lewi.jpg
 | розмір_зображення  =
 | підпис_зображення  =
 | країна             = {{POL}}<br/>{{SWE}}
 | дата_народження    = 22.4.1949
 | місце_народження   = [[Вроцлав]]
 | національність     = [[поляк]]
 | дата_смерті        = 30.10.1972
 | місце_смерті       = [[Лунд]]
 | титул              =
 | теперішній_рейтинг =
 | піковий_рейтинг    =
}}
'''Віктор Єжи Леві''' ({{lang-pl|Wiktor Jerzy Lewi}}, 22 квітня 1949, [[Вроцлав]] — 30 жовтня 1972, [[Лунд]]) — польський [[шахіст]], за походженням [[єврей]], з 1969 — «неповерненець» і з 1972 громадянин [[Швеція|Швеції]].

== Шахова біографія ==
Леві був одним із найбільш обдарованих польських юніорів. У [[1965]]-[[1968]] чотири роки поспіль перемагав у юніорських першостях країни. [[1967]] посів третє місце на неофіційному чемпіонаті Європи серед юніорів у [[Гронінген]]і, слідом за [[Карпов Анатолій Євгенович|Анатолієм Карповим]] і [[Андраш Адор'ян|Андрашем Адор'яном]], натомість, обігнав за набраними очками [[Ян Тімман|Яна Тіммана]].

[[1968]] в м. [[Кельці]] завоював бронзу в чемпіонаті Польщі зі [[Швидкі шахи|швидких шахів]]. Наступного року переміг у сильному турнірі ім. PKWN у [[Люблін]]і (залишивши позаду [[Гросмейстер (шахи)|гросмейстерів]] [[Айварс Гіпсліс|Айварса Гіпсліса]] та [[Ласло Барцаї]]). У тому ж 1969 році завоював титул [[Чемпіонат Польщі з шахів 1969|чемпіона Польщі]] та разом із ним право представити країну на [[Зональні турніри зі шахів|зональному турнірі]] в [[Афіни|Афінах]]. Турнір пройшов для нього не дуже вдало, а по його завершенню 19-річний шахіст відмовився повертатись на Батьківщину. Поселився у [[Швеція|Швеції]], вивчав там [[Математика|математику]], брав участь у [[Шахи у Швеції|місцевих шахових змаганнях]]. В Польщі ж його ім'я потрапило в [[Цензура|цензорські]] списки і багато років не було чути жодної звістки про колись велику надію польських шахів.

Найвищого [[Рейтинг Ело|рейтингу]] досяг 1 липня 1971: 2430 пунктів, що давало б йому 2-3 місце в польській шаховій еліті (за [[Влодзімєж Шмідт|Володимиром Шмідтом]] і порівну зі [[Збігнєв Дода|Збігнєвом Додою]]).

[[1972]] загинув в автокатастрофі в [[Лунд]]і. Шахісту було лише 23 роки. Похований на [[Єврейське кладовище|єврейському цвинтарі]] в [[Мальме]].

== Джерела ==
* [http://www.konikowski.net/lewi.php Ciekawe sylwetki szachowe: Jerzy Lewi] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160213131911/http://konikowski.net/lewi.php |date=13 лютого 2016 }}
* W.Litmanowicz, J.Giżycki, «Szachy od A do Z», tom I, Warszawa 1986, str. 517—518

== Посилання ==
* [http://www.chessgames.com/perl/chessplayer?pid=16125 Jerzy Lewi] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160302063701/http://www.chessgames.com/perl/chessplayer?pid=16125 |date=2 березня 2016 }} – вибрані шахові партії

{{Бібліоінформація}}

{{Шаховий чемпіон Польщі|поп=[[Ромуальд Грабчевскі]]|рік=1969|наст=[[Єжи Костро]]}}

{{DEFAULTSORT|Леві Єжи}}
[[Категорія:Польські шахісти]]
[[Категорія:Польські євреї]]
[[Категорія:Шведські шахісти]]
[[Категорія:Народились 1949]]
[[Категорія:Померли 1972]]

title: Єжи Леві

Країна: Польща · Швеція

Народження: 22 квітня 1949 · Вроцлав

Смерть: 30 жовтня 1972 (23 роки) · Лунд


text:
# Лепко Вікторія Володимирівна
Вікторія Володимирівна Лепко (рос. Виктория Владимировна Лепко́; нар. 20 липня 1941 року) — радянська та російська акторка театру й кіно, театральний діяч, поетеса. Заслужена артистка Російської Федерації (1996). Здобула популярність як виконавиця ролі пані Каролінки в телепроєкті «Кабачок 13 стільців» (1968—1980).

## Біографія
Вікторія Лепко народилася 20 липня 1941 року в Москві (СРСР) у родині митців. Батько — Володимир Олексійович Лепко, народний артист РРФСР, відомий комедійний актор. Мати — Антоніна Крупеніна, танцівниця, акторка колективу Касьяна Голейзовського й Московського музичного театру імені К. С. Станіславського й В. І. Немировича-Данченка. Вітчим — балетмейстер, народний артист СРСР Володимир Павлович Бурмейстер.
Закінчила театральне училище ім. Б. Щукіна 1962 року. Художніми керівниками курсу були Йосип Матвійович Рапопорт й Анатолій Іванович Борисов. Разом з Вікторією Володимирівною навчались Андрій Миронов і Валентина Шарикіна.
Вікторія Володимирівна зіграла понад 70 ролей на московських театральних сценах Малого театру і «Вернісажу».
Улюблениця глядачів 1970-х років, учасниця знаменитої телевистави «Кабачок 13 стільців». Заслужений діяч культури Польщі (1976).
1989 року Вікторія Лепко заснувала Московський театральний центр «Вернісаж» при Центральному будинку акторів імені Олександри Яблочкіної. Художнім керівником театру став Юрій Непомнящий. Прем'єра вистави «Сцены из супружеской жизни» за сценарієм Бергманом відбулась 10 листопада 1989 року в Будинку архітекторів. Перший сезон відіграли в будівлі кінотеатру «Темп» на Беговій. У театрі «Вернісаж» Вікторія Володимирівна працювала 12 років. За цей час було поставлено Достоєвського, Дюма, Чехова. Глядачі найбільш запам'ятами Аркадіну з чеховської «Чайки» й Маріанну в «Граємо Бергмана».

## Фільмографія
- 1958 — Іван Бровкін на цілині — подружка Любаші
- 1959 — Колискова — Ауріка
- 1960 — Обережно, бабусю! — дівчина
- 1963 — Місто — одна улица — Ніна
- 1965 — Іду на грозу — Женя
- 1970 — А людина грає на трубі — Наташа
- 1974 — Вірний друг Санчо — Наталя Гаврилівна, класний керівник
- 1982 — Слідство ведуть ЗнаТоКі. Він десь тут. Справа № 17 — Алла Степанівна Бардіна
- 2008 — Москва посміхається — телеведуча

Телеспектаклі:
- 1967 — Випадок в готелі — дівчина
- 1966—1980 — Кабачок «13 стільців» — пані Каролінка
- 1975 — «Весілля Кречинського» О. В. Сухово-Кобиліна — Лідія Петрівна Муромська
- 1976 — «Визнання» — Олена
- 1979 — «Витівки Скапена» Мольєра — Зербінетта
- 1982 — «Літні прогулянки» — Лера

Озвучування мультфільмів:
- 1979 — Огневушка-поскакушка — Огневушка

wikiname: ukwiki

title: Лепко Вікторія Володимирівна

in_language: uk

wikitext:
{{Othernames|Лепко}}
{{Театральний діяч|театр=[[Малый театр]];<br>«[[Вернисаж (театр)|Вернисаж]]»}}
'''Вікторія Володимирівна Лепко''' ([[рос.]] ''Виктория Владимировна Лепко́''; нар. [[20 липня]] [[1941|1941 року]]) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянська]] та [[Росія|російська]] [[Акторське мистецтво|акторка]] [[Театр|театру]] й [[Кінематограф|кіно]], театральний діяч, поетеса. [[Заслужений артист Росії|Заслужена артистка Російської Федерації]] ([[1996]])<ref>{{Cite web |url=http://kremlin.ru/acts/bank/9147 |title=Указ Президента Российской Федерации от 9 апреля 1996 года № 512 «О награждении государственными наградами Российской Федерации» |accessdate=5 травня 2020 |archive-date=28 листопада 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201128141202/http://www.kremlin.ru/acts/bank/9147 }}</ref>. Здобула популярність як виконавиця ролі пані Каролінки в телепроєкті «<nowiki/>[[Кабачок 13 стільців]]<nowiki/>» (1968—1980).

== Біографія ==
Вікторія Лепко народилася 20 липня 1941 року в Москві ([[СРСР]]) у родині митців. Батько — [[Лепко Володимир Олексійович|Володимир Олексійович Лепко]], народний артист РРФСР, відомий комедійний актор. Мати — Антоніна Крупеніна, танцівниця, акторка колективу [[Голейзовський Касьян Ярославович|Касьяна Голейзовського]] й [[Московський академічний музичний театр імені Станіславського і Немировича-Данченка|Московського музичного театру імені К. С. Станіславського й В. І. Немировича-Данченка]]. Вітчим — балетмейстер, народний артист СРСР [[Бурмейстер Володимир Павлович|Володимир Павлович Бурмейстер]].

Закінчила [[Театральний інститут імені Бориса Щукіна|театральне училище ім. Б. Щукіна]] 1962 року. Художніми керівниками курсу були Йосип Матвійович Рапопорт й Анатолій Іванович Борисов. Разом з Вікторією Володимирівною навчались [[Миронов Андрій Олександрович|Андрій Миронов]] і [[Шарикіна Валентина Дмитрівна|Валентина Шарикіна]]<ref>{{Cite web |url=http://www.htvs.ru/arxiv/galereya-vyipusknikov/60-e-godyi.html |title=Краткая история театрального института имени Бориса Щукина. Галерея выпускников — 60-е годы |accessdate=5 травня 2020 |archive-date=10 листопада 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191110102455/http://htvs.ru/arxiv/galereya-vyipusknikov/60-e-godyi.html }}</ref>.

Вікторія Володимирівна зіграла понад 70 ролей на московських театральних сценах [[Державний академічний Малий театр Росії|Малого театру]] і «Вернісажу».

Улюблениця глядачів 1970-х років, учасниця знаменитої телевистави «Кабачок 13 стільців». Заслужений діяч культури [[Польща|Польщі]] (1976).

1989 року Вікторія Лепко заснувала Московський театральний центр «Вернісаж»<ref>{{Cite web|title=Театральный центр «Вернисаж»|url=https://www.kino-teatr.ru/teatr/old/359/foto/|website=Кино-Театр.РУ|accessdate=2020-05-08|archive-date=28 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170928203324/http://www.kino-teatr.ru/teatr/old/359/foto/}}</ref> при Центральному будинку акторів імені Олександри Яблочкіної. Художнім керівником театру став Юрій Непомнящий. Прем'єра вистави «Сцены из супружеской жизни» за сценарієм [[Інгмар Бергман|Бергманом]] відбулась 10 листопада 1989 року в Будинку архітекторів<ref>{{Cite web|title=Виктория Лепко - биография, информация, личная жизнь, фото|url=https://stuki-druki.com/authors/Lepko-Viktoriya.php|website=stuki-druki.com|accessdate=2020-05-08|language=ru|archive-date=21 серпня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190821181650/http://stuki-druki.com/authors/Lepko-Viktoriya.php}}</ref>. Перший сезон відіграли в будівлі кінотеатру «Темп» на Беговій. У театрі «Вернісаж» Вікторія Володимирівна працювала 12 років. За цей час було поставлено Достоєвського, Дюма, Чехова. Глядачі найбільш запам'ятами Аркадіну з чеховської «Чайки» й Маріанну в «Граємо Бергмана».

== Фільмографія ==

* {{Рік у кіно|1958}} — [[Іван Бровкін на цілині (фільм)|Іван Бровкін на цілині]] — ''подружка Любаші''
* {{Рік у кіно|1959}} — [[Колискова (фільм, 1959)|Колискова]] — ''Ауріка''
* {{Рік у кіно|1960}} — [[Обережно, бабусю!]] — ''дівчина''
* {{Рік у кіно|1963}} — [[Місто — одна вулиця|Місто — одна улица]] — ''Ніна''
* {{Рік у кіно|1965}} — [[Іду на грозу]] — ''Женя''
* {{Рік у кіно|1970}} — [[А людина грає на трубі (фільм)|А людина грає на трубі]] — ''Наташа''
* {{Рік у кіно|1974}} — [[Вірний друг Санчо]] — ''Наталя Гаврилівна, класний керівник''
* {{Рік у кіно|1982}} — [[Слідство ведуть ЗнаТоКі. Він десь тут]]. Справа № 17 — ''Алла Степанівна Бардіна''
* {{Рік у кіно|2008}} — [[Москва посміхається]] — ''телеведуча''

'''Телеспектаклі:'''

* [[1967]] — Випадок в готелі — ''дівчина''
* [[1966]]—[[1980]] — Кабачок «13 стільців» — ''пані Каролінка''
* [[1975]] — «Весілля Кречинського» [[Сухово-Кобилін Олександр Васильович|О. В. Сухово-Кобиліна]] — ''Лідія Петрівна Муромська''
* [[1976]] — «Визнання» — ''Олена''
* [[1979]] — «Витівки Скапена» [[Мольєр]]а — ''Зербінетта''
* [[1982]] — «Літні прогулянки» — ''Лера''

'''Озвучування мультфільмів:'''

* {{Рік у кіно|1979}} — [[Огневушка-поскакушка]] — ''Огневушка''

== Бібліографія ==

* Збірки поезії: «Вчорашні квіти» ([[2004|2003]]), «В просторі сну» ([[2004|2008]]), «Навіщо?» ([[2004|2015]])
* Документальна повість «Іменем отця» ([[2004|2017]])
* Мемуари «Поза грою». М.: Вид-во АСТ", М. Вид-во «ЗЕБРА-Е». 2010. ISBN 978-5-17-067876-1

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* [http://www.muz-tracker.net/persons.php?n=%C2%E8%EA%F2%EE%F0%E8%FF+%CB%E5%EF%EA%EE Вікторія Лепко — коротка біографія та фільмографія онлайн] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304125529/http://www.muz-tracker.net/persons.php?n=%C2%E8%EA%F2%EE%F0%E8%FF+%CB%E5%EF%EA%EE |date=4 березня 2016 }}
{{Портали|Біографії|Росія|Театр|Кінематограф}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Персоналії:Малий театр Москви]]
[[Категорія:Випускники театрального інституту імені Б. Щукіна]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Заслужені діячі культури Польщі]]
[[Категорія:Заслужені артисти Росії]]
[[Категорія:Акторки XX століття]]
[[Категорія:Російські акторки]]
[[Категорія:Радянські акторки]]
[[Категорія:Акторки за алфавітом]]
[[Категорія:Уродженці Москви]]

title: Лепко Вікторія Володимирівна

Народилася: 20 липня 1941 (83 роки) · Москва, СРСР

Країна: СРСР · Росія

Діяльність: акторка

Знання мов: російська

Заклад: Малый театр; · «Вернисаж»

Роки активності: 1959 — тепер. час

Батько: Лепко Володимир Олексійович

Нагороди: Заслужений артист Російської Федерації · заслужений діяч культури Польщі


text:
# Браконьєрство
Браконьє́рство (від фр. braconnage) — незаконне добування природних ресурсів. Раніше термін «браконьєрство» стосувався тільки незаконного полювання і риболовлі, проте в даний час під браконьєрством розуміють також незаконну рубку лісу, незаконний збір рослин з Червоної книги, незаконний видобуток піску, гравію тощо.
Браконьєрство зараз карається законами більшості країн світу. В Україні це Закони: «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про захист тварин від жорстокого поводження». Діють і правила мисливства, рибальства та інші законодавчі й нормативні акти.
В Україні боротьбою з браконьєрстовом, окрім правоохоронних органів, займаються Українське товариство мисливців та рибалок, «Ґрінпіс», «Національний екологічний центр України», «ЕкоКлуб «Зелена Хвиля»», «Київський еколого-культурний центр» та «Громада Рибалок України».

## Браконьєрство в Україні
Сучасне браконьєрство при його масовості, технічній озброєності, безкарності і постійному лавиноподібному зростанні давно перетворилося на одне з потужних і впливових злочинних формувань, що представляє загрозу національній екологічній безпеці України.
В даний час в країні постійно браконьєрствує 1-2 млн чоловік, при цьому в рік відбувається до 15 млн випадків браконьєрства. Щорічно в Україні затримується 150 тис. браконьєрів, але розкривання випадків браконьєрства становить всього близько 1 %.
В останні роки різко зросла не тільки масовість браконьєрів, а й їхня технічна озброєність. Вони застосовують прилади нічного бачення, супутниковий зв'язок, комп'ютери, морські прилади навігації, електронні манки, ехолоти, електровудки, скорострільні карабіни, автомати, вертольоти, дельтаплани, швидкохідні катери, всюдиходи та БТРи.
Від браконьєрів тварин не рятує навіть Червона книга. Чисельність занесених до неї ведмедів за останні 10 років скоротилася в 2 рази, а зубрів — у 3,2 рази. За 15 років браконьєри вбили близько 1 тис. червонокнижних зубрів, однак кримінальних справ за цей період було порушено всього три. Решта пішли від відповідальності. Багато в чому завдяки браконьєрству 73 % риб, 46 % звірів та 56 % видів птахів України зараз перебувають в несприятливому стані.
Як соціальне зло, браконьєрство тісно пов'язане з іншими злочинними діями — контрабандою та незаконною торгівлею живим товаром, корупцією, бандитизмом, крадіжками, організованою злочинністю.
У своїй основі браконьєрство має моральну деградацію, падіння моральності, ідеологію вседозволеності, безкарності, правового нігілізму і можливості заробляти на аморальних речах («ніхто не має права заважати мені заробляти гроші будь-яким шляхом»). Браконьєрство грубо порушує права дикої флори і фауни на існування.

### Браконьєрство відносно мисливських ресурсів
За рік в Україні затримується близько 11 тис. порушників правил полювання. Вкрай низькою є їх караність: з 9500 затриманих в 2006 р. браконьєрів тільки 3 (!) були притягнуті до кримінальної відповідальності, а сума штрафів на одного браконьєра в середньому склала 28 гривень. У середньому з браконьєрів стягується лише близько 0,1 % нанесеної ними шкоди. Щорічно в Україні незаконно вбивається до 400 тис. мисливських тварин, чим завдається шкода в 50 млн гривень. На одного пересічного мисливця на рік у середньому припадає 5 порушень правил полювання. На 1 офіційно вбиту козулю зараз припадає 8 вбитих браконьєрами.
Повністю безконтрольними браконьєрськими угіддями є приватні мисливські господарства і Чорнобильська зона. В основному через браконьєрство і прес безконтрольною полювання, з 1991 по 2004 рр. чисельність качок впала в Україні в 1,3 рази, рисі — в 1,6 рази, ведмедя — в 3 рази, муфлона — в 2,8 рази, зубра — в 3,2 рази, козулі — в 1,4 рази, оленя благородного — в 1,8 рази, байбака — в 1,5 рази, лося — в 3,2 рази. У цілому ж чисельність копитних за цей час впала в країні в 2 рази. Відповідальність за браконьєрство відносно мисливських ресурсів нині абсолютно слабка, не стримує порушників закону.

### Рибне браконьєрство
Щорічно в Україні затримується близько 100 тис. порушників Правил рибальства. Причому їх кількість постійно зростає: у 1966 р. в Україні було затримано 15 тис. рибних браконьєрів, у 1975 р. — 30 тис., у 2007 р. — 96,6 тис. У 2008 р. сума штрафів на одного рибного браконьєра становила 72 грн. Українськими браконьєрами в рік добувається стільки ж риб, скільки на рік усіма риболовецькими промисловими підприємствами країни — близько 200 тис. тонн. За іншими даними, якщо в 1980-х роках на 1 тонну риби, добуту промисловим способом, припадало 0,5 тонни браконьєрським, то зараз — 3 тонни, здобутих незаконно. Рибне браконьєрство заохочується погано контрольованим продажем рибальських браконьєрських снастей — «телевізорів», «косинок», драчів, лесочних мереж на ринках.
В Інтернеті існує велика кількість сайтів, де розповідається як самостійно можна змайструвати найстрашнішу браконьєрську сучасну зброю — електровудку. Щорічно в Україні у рибних браконьєрів вилучається близько 100 тис. заборонених снастей, проте на руках у них є близько 10 млн сіток та інших браконьєрських снастей. В Азовському морі щороку знімається 10 тис. кілометрів браконьєрських сіток. Щільність браконьєрських стоянок влітку на р. Десна — одна на 25 м берега.
В основному через масове браконьєрство, за даними С. В. Межжеріна, з 1995 р. по 2001 р. у внутрішніх водоймах України вилов щуки впав в 4 рази, уклейки — 173 рази, плотви — в 4 рази, чехоні — у 9 разів, в'язя — в 13 разів, лина — у 20 разів, сома — в 5 разів. Через браконьєрство і безконтрольне рибальство в найближчі роки можуть зовсім зникнути тарань, минь, підуст, карась золотий. У цілому ж запаси риби у водах України з 1996 р. по 2001 р. впали в 12 разів. У Чорному та Азовському морях період нересту риби досі не має охоронного сезону.
Рибні браконьєри, що промишляють на Чорному та Азовському морях, нерідко об'єднуються в мафію. Існують мафіозні групи, що займаються незаконним промислом креветок, видобутком осетрових і виробництвом чорної ікри. Ці структури повністю безкарні.
Рибне браконьєрство заохочується також тим, що браконьєрська сітка-китайка коштує в магазинах і на ринках у кілька разів дешевше, ніж рибальська вудка або спінінг. Усі водойми України буквально обплутані павутиною з діючих і покинутих браконьєрських сіток. У сітках з волосіні, крім риби, заплутується і гине ще 20 видів тварин: ондатри, бобри, качки, лосенята, видри і т. д.
По всіх дорогах України і на кожному ринку кожен день продаються тисячі кілограмів риби, яка виловлена браконьєрським шляхом. У Херсонській області та Криму на дорогах вільно продаються занесені до Червоної книги осетри і чорна ікра. Браконьєрів-торговців ніхто не затримує. Наприклад, при в'їзді до Криму на ринках села Салькове Генічеського району Херсонської області в день незаконно продається до 100 копчених червонокнижних осетрів.

### Пісочне браконьєрство
Пісочне браконьєрство — новий вид браконьєрства, що з'явився в Україні в останні 10-15 років. У всіх областях, навіть у самому Києві, існують десятки фірм, що займаються незаконним видобутком і продажем піску в заплаві Дніпра, Десни та інших річок. Видобуваючи пісок, вони знищують нерестові місця риб, проживання бобрів, ондатри. У Києві на Окружній дорозі стоять десятки вантажівок, що продають за 600—700 гривень машину піску, незаконно видобутого в заказнику Жуків острів у заплаві Дніпра. Коли природоохоронець з Києва Олександр Гончаров намагався викрити крадіжку піску, пісочні браконьєри, що прикриваються місцевою міліцією, вбили його серед білого дня у дворі його будинку.
У Карпатах, на Дністрі, на Азовському морі незаконно добувається галька, черепашник, в Донбасі — вугілля. Як правило, ці роботи ведуться відкрито і абсолютно безкарно, тому що нерідко підтримуються місцевою владою та правоохоронними органами.
Екологічні інспектори іноді пломбують механізми незаконного видобутку піску, проте пісочні браконьєри наступного дня нахабно зривають пломби і продовжують незаконний промисел. Як правило, земснаряди для видобутку піску виготовляються браконьєрами самостійно, реєстраційних документів (як плавзасоби) не мають, зазвичай у них немає ніяких документів і на видобуток піску. За день такий земснаряд наривається до 200 тонн піску, на чому заробляють до 5 млн гривень на місяць. Тільки в Київській області в 2008 р. пісочні браконьєри завдали шкоди рибним запасам в 3 млн гривень, а відшкодовано ними було всього 970 тис. гривень.

### Лісове браконьєрство
Щорічно в Україні затримується близько 30 тис. порушників Лісового кодексу. При цьому сума штрафів та позовів в середньому на одного лісового браконьєра в 2007 р. склала всього 73 гривні.
Лісові багатства країни практично ніхто не охороняє, величезна кількість незаконно добутих пиломатеріалів вивозиться з українських Карпат до Європи.
Особливо масовим є щорічно повторюване ялинкове браконьєрство перед Новим роком. За приблизними підрахунками, браконьєри на рік рубають 1,5 млн ялинок, сосен та ялиць. Щорічно в країні затримується близько 2200 ялинкових браконьєрів, у яких вилучається 7 тис. хвойних дерев, що становить збиток в 200 тис. гривень. Насправді перед Новим роком браконьєри знищують до 1 млн хвойних дерев. Особливий збиток лісові браконьєри завдають лісосмугам, які, по суті, зараз є безгоспними. Підпільні бригади лісорубів нищать їх сотнями.

### Квіткове браконьєрство
Кожен сезон (лютий-квітень) в Україні затримується близько 5,5 тис. квіткових браконьєрів, що здійснюють свій незаконний бізнес на зборі та торгівлі червонокнижними раньоквітнучими квітами — пролісками, сон-травою, шафранами, білоцвітами, цикламеном Кузнєцова. За приблизними підрахунками за сезон ними щорічно знищується до 20 млн квітів, чим завдається шкода в 200 млн гривень. У середньому на одного квіткового браконьєра, затриманого міліцією, припадає 2 грн. штрафу. Величезна кількість першоцвітів вивозиться контрабандою в Росію та Західну Європу.
За винятком Києва, Харкова, Дніпропетровська, Донецька та Криму боротьба з квітковими браконьєрами більше ніде в Україні не ведеться, в результаті чого в найближчі 10 років всі ці рідкісні першоцвіти можуть зникнути. Вже зараз 30 % квітів, занесених до Червоної книги України, потрапили туди насамперед з причини браконьєрського збору, що має комерційний характер.
У Криму квіткові браконьєри об'єднані в квіткову мафію, що займається збором і збутом першоцвітів до Росії і великих міст України.

### Браконьєрство під прикриттям наукового вилову
Дуже поширене легальне браконьєрство, яке прикривається «науковими» завданнями. Під прикриттям науки часто здійснюють браконьєрські дії рибінспекції, різні відомчі наукові інститути Держкомрибгоспу. Так, в 2007 р. рибні інститути України отримали квоту на науковий вилов російського осетра в 4,8 тонни і севрюги в 3,56 тонн. Однак, на думку незалежних експертів, для наукових досліджень і штучного розведення потрібно відловлювати всього не більше 1 тонни осетрових. Все інше, під виглядом «науки», йде в ресторани і супермаркети.
Нерідко так званий «науковий» лов риби і креветок проводиться рибінспекціями, рибними НДІ, деякими національними парками, наприклад, Шацьким, навіть у період нересту, коли будь-яка ловля риби за законом суворо заборонена.

### Продаж браконьєрських снастей
Яскравим прикладом, що підтверджує бездіяльність влади і природоохоронних органів (насамперед рибінспекцій), є нерідко вільний продаж браконьєрських снастей — лесочних сіток, неводів, драчів, «павуків», а також капканів на 600 ринках країни, в сотнях мисливських, рибальських і спортивних магазинів. Хоча із внесенням змін у Закон України «Про тваринний світ», а саме додана ст. 52-1 у якій чітко сказано: заборонено виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Забороняються знаряддя добування об'єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення".

## Типи браконьєрів
Браконьєрів умовно можна розділити на кілька типів:
1. Ті, для кого браконьєрство мало не єдиний засіб прогодувати сім'ю.
2. Ті, для кого браконьєрство — великий бізнес; даний тип браконьєрів нерідко об'єднується в мафію;
3. Ті, для кого браконьєрство — розвага, кураж. До останніх належать представники владних структур, депутати, бізнесмени. Особливо багато браконьєрів серед районної міліції. Для даного контингенту особливе задоволення є саме порушення закону і подальша за цим безкарність.

Масовому поширенню браконьєрства сприяє така широко поширена останнім часом риса, як крадіжка. На незаконне вбивство диких тварин іноді штовхають людей неосвічені забобони, мстивість або лінь.

## Проблеми і труднощі в боротьбі з браконьєрством
Головною проблемою є відсутність розуміння у влади, суспільства та ЗМІ необхідності збереження дикої фауни, флори, інших природних ресурсів та боротьби з браконьєрством як небезпечним соціальним явищем. Не менш важливими проблемами є: відсутністю ефективної єдиної державної природоохоронної інспекції, різке ослаблення правоохоронних відомств і судових органів в галузі охорони природи, суперечливість природоохоронного законодавства, фактичне заохочення державою практики хижацької видобутку тваринного і рослинного світу (особливо в системі державних агентств лісових або рибних ресурсів України). Само природокористування в країні має дуже високий рівень криміналізації. Україна не контролює нею ж підписані Міжнародні природоохоронні Конвенції (наприклад, щодо охорони вовка, першоцвітів, дельфінів), недостатньо фінансує охорону природи в цілому.
Серйозним питанням є висока корумпованість державних природоохоронних інспекцій, і перш за все рибної інспекції. Справа дійшла до того, що особливо на Азовському і Чорному морях браконьєри просто платять помісячно рибінспекторам спеціальну мзду, щоб ті їх не чіпали. У період нересту цей «податок» збільшується в кілька разів.
Боротьба з браконьєрами ускладнюється і тим, що в Україні браконьєрство ніким і ніяк не вивчається, не розробляються заходи по боротьбі з ним. Інспекторів охорони природи, рибних інспекторів не готує жоден внз або коледж країни.
Суспільна свідомість нерідко виправдовує браконьєрів, виховує байдужість до браконьєрства. Багато людей, на жаль, поки не розуміють, що всі дикі тварини і рослини мають права, які необхідно захищати так само, як права людини.
Дуже часто суди поблажливо ставляться до браконьєрів, накладаючи на них не тільки мінімальні штрафи, але і повертаючи браконьєрські сітки і навіть електровудки.
Дуже заважає боротьбі з браконьєрством так званий «містечковий реалізм», коли пов'язані сімейними і приятельськими узами місцеві інспектора не затримують браконьєрів зі свого району.

## Необхідні заходи для боротьби з браконьєрством
- Припинити відомственність державних природоохоронних служб, об'єднавши всі відомчі інспекції — рибну, мисливську, лісову, екологічну — в одну природоохоронну інспекцію.
- У системі МВС створити екологічну поліцію.
- Повернути право громадським рибним, лісовим, мисливським інспекторам складати протоколи за ст. 85 (порушення правил полювання та риболовлі) Кодексу України про адміністративні правопорушення.
- Розпочати підготовку та перепідготовку кадрів держінспекторів з охорони живої природи у вузах і коледжах.
- Прирівняти державні інспекторські природоохоронні служби до правоохоронних органів, забезпечити їх необхідною сучасною технікою, пальним, формою, зброєю.
- Створити систему невідворотності покарання за браконьєрство.
- У Правилах любительського і спортивного рибальства заборонити використання підводних рушниць у внутрішніх водоймах України.
- Заборонити застосування для мисливських цілей напівавтоматичної нарізної зброї, виготовленої на базі військових зразків («Тигр», «Архар» тощо).
- Ввести 10-річний мораторій на науковий лов осетрових в Азовському і Чорному морях.
- Активно використовувати озброєні підрозділи поліції для боротьби з браконьєрством.
- Почати вивчення психологічних, соціальних, правових, економічних, вікових, екологічних аспектів браконьєрства та розробку заходів по боротьбі з ним. Створення з цих питань спеціального дослідницького Центру.
- Ввести заборону на лов риби в морях під час нересту.
- Розробити методику визначення збитку від незаконного видобутку корисних копалин місцевого значення (пісок, глина, сланець і т. д.).
- Призначити премії громадянам за надану інформацію про факти браконьєрства чи наявність незаконних знарядь браконьєрства.

## Ресурси Інтернету
- Закон України «Про тваринний світ» [Архівовано 20 січня 2022 у Wayback Machine.]
- Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» [Архівовано 13 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» [Архівовано 5 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- Браконьєрські снасті і знаряддя повністю ЗАБОРОНЕНІ! [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з браконьєрством»  [Архівовано 18 травня 2013 у Wayback Machine.]
- Кампанія Київського еколого-культурного центру «Першоцвіт»  [Архівовано 18 травня 2013 у Wayback Machine.]
- Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з незаконною торгівлею браконьєрськими сітками»  [Архівовано 18 травня 2013 у Wayback Machine.]
- Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з незаконним видобутком піску на Жуковому острові»  [Архівовано 18 травня 2013 у Wayback Machine.]
- Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з капканами, петлями, отрутами»  [Архівовано 21 липня 2013 у Wayback Machine.]

title: Браконьєрство

wikitext:
[[Файл:Poaching of a salmon at the Far East river.JPG|thumb|Браконьєрський лов лосося на річці Далекого Сходу]]
'''Браконьє́рство''' (від {{lang-fr|braconnage}}) — незаконне добування природних ресурсів. Раніше термін «браконьєрство» стосувався тільки незаконного полювання і риболовлі, проте в даний час під браконьєрством розуміють також незаконну рубку лісу, незаконний збір рослин з Червоної книги, незаконний видобуток піску, гравію тощо.

Браконьєрство зараз карається [[Закон (право)|законами]] більшості країн світу. В Україні це [[Список законів України|Закони]]: «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про захист тварин від жорстокого поводження». Діють і правила мисливства, рибальства та інші законодавчі й нормативні акти.

В Україні боротьбою з браконьєрстовом, окрім правоохоронних органів, займаються [[Українське товариство мисливців та рибалок]], «[[Ґрінпіс]]», «[[Національний екологічний центр України]]», «[[ЕкоКлуб «Зелена Хвиля»]]», «[[Київський еколого-культурний центр]]» та «[[Громада Рибалок України]]».

== Браконьєрство в Україні ==
Сучасне браконьєрство при його масовості, технічній озброєності, безкарності і постійному лавиноподібному зростанні давно перетворилося на одне з потужних і впливових злочинних формувань, що представляє загрозу національній екологічній безпеці України.

В даний час в країні постійно браконьєрствує 1-2 млн чоловік, при цьому в рік відбувається до 15 млн випадків браконьєрства. Щорічно в Україні затримується 150 тис. браконьєрів, але розкривання випадків браконьєрства становить всього близько 1 %<ref name="bor"> Борейко В. Е. Браконьерский беспредел в Украине. — К.: КЭКЦ, 2010. — 5 с.</ref>.

В останні роки різко зросла не тільки масовість браконьєрів, а й їхня технічна озброєність. Вони застосовують прилади нічного бачення, супутниковий зв'язок, комп'ютери, морські прилади навігації, електронні манки, ехолоти, електровудки, скорострільні карабіни, автомати, вертольоти, дельтаплани, швидкохідні катери, всюдиходи та БТРи.

Від браконьєрів тварин не рятує навіть Червона книга. Чисельність занесених до неї ведмедів за останні 10 років скоротилася в 2 рази, а зубрів — у 3,2 рази. За 15 років браконьєри вбили близько 1 тис. червонокнижних зубрів, однак кримінальних справ за цей період було порушено всього три. Решта пішли від відповідальності. Багато в чому завдяки браконьєрству 73 % риб, 46 % звірів та 56 % видів птахів України зараз перебувають в несприятливому стані<ref name="bor" />.

Як соціальне зло, браконьєрство тісно пов'язане з іншими злочинними діями — контрабандою та незаконною торгівлею живим товаром, корупцією, бандитизмом, крадіжками, організованою злочинністю.

У своїй основі браконьєрство має моральну деградацію, падіння моральності, ідеологію вседозволеності, безкарності, правового нігілізму і можливості заробляти на аморальних речах («ніхто не має права заважати мені заробляти гроші будь-яким шляхом»). Браконьєрство грубо порушує права дикої флори і фауни на існування.

=== Браконьєрство відносно мисливських ресурсів ===
За рік в Україні затримується близько 11 тис. порушників правил полювання. Вкрай низькою є їх [[караність]]: з 9500 затриманих в 2006 р. браконьєрів тільки 3 (!) були притягнуті до кримінальної відповідальності, а сума штрафів на одного браконьєра в середньому склала 28 гривень. У середньому з браконьєрів стягується лише близько 0,1 % нанесеної ними шкоди. Щорічно в Україні незаконно вбивається до 400 тис. мисливських тварин, чим завдається шкода в 50 млн гривень. На одного пересічного мисливця на рік у середньому припадає 5 порушень правил полювання. На 1 офіційно вбиту козулю зараз припадає 8 вбитих браконьєрами<ref name="bor-2"> Борейко В. Е. Этика и практика охраны биоразнообразия. — К.: КЭКЦ, 2008. — 360 с.</ref>.

Повністю безконтрольними браконьєрськими угіддями є приватні мисливські господарства і [[Чорнобильська зона]]. В основному через браконьєрство і прес безконтрольною [[полювання]], з 1991 по 2004 рр. чисельність качок впала в Україні в 1,3 рази, рисі — в 1,6 рази, ведмедя — в 3 рази, [[муфлон]]а — в 2,8 рази, [[зубр]]а — в 3,2 рази, козулі — в 1,4 рази, оленя благородного — в 1,8 рази, байбака — в 1,5 рази, лося — в 3,2 рази. У цілому ж чисельність копитних за цей час впала в країні в 2 рази<ref>Статистичний щорічник України. 2011. — К.: Держ. служба статистики України, 2012. — 558 с.</ref>. Відповідальність за браконьєрство відносно мисливських ресурсів нині абсолютно слабка, не стримує порушників закону<ref>{{Cite news|url=http://gsvms.org.ua/uk/zakonodavstvo/udoskonalennya-zakonodavstva|title=Удосконалення законодаства — ГС «Всеукраїнська мисливська спілка»|last=User|first=Super|language=uk-ua|accessdate=2018-10-30|archive-date=31 жовтня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181031005204/http://gsvms.org.ua/uk/zakonodavstvo/udoskonalennya-zakonodavstva}}</ref>.

=== Рибне браконьєрство ===
Щорічно в Україні затримується близько 100 тис. порушників Правил рибальства. Причому їх кількість постійно зростає: у 1966 р. в Україні було затримано 15 тис. рибних браконьєрів, у 1975 р. — 30 тис., у 2007 р. — 96,6 тис. У 2008 р. сума штрафів на одного рибного браконьєра становила 72 грн. Українськими браконьєрами в рік добувається стільки ж риб, скільки на рік усіма риболовецькими промисловими підприємствами країни — близько 200 тис. тонн. За іншими даними, якщо в 1980-х роках на 1 тонну риби, добуту промисловим способом, припадало 0,5 тонни браконьєрським, то зараз — 3 тонни, здобутих незаконно. Рибне браконьєрство заохочується погано контрольованим продажем рибальських браконьєрських снастей — «телевізорів», «косинок», драчів, лесочних мереж на ринках<ref name="bor" />.

В Інтернеті існує велика кількість сайтів, де розповідається як самостійно можна змайструвати найстрашнішу браконьєрську сучасну зброю — електровудку. Щорічно в Україні у рибних браконьєрів вилучається близько 100 тис. заборонених снастей, проте на руках у них є близько 10 млн сіток та інших браконьєрських снастей. В Азовському морі щороку знімається 10 тис. кілометрів браконьєрських сіток. Щільність браконьєрських стоянок влітку на р. Десна — одна на 25 м берега<ref name="bor" />.

В основному через масове браконьєрство, за даними С. В. Межжеріна, з 1995 р. по 2001 р. у внутрішніх водоймах України вилов щуки впав в 4 рази, уклейки — 173 рази, плотви — в 4 рази, чехоні — у 9 разів, в'язя — в 13 разів, лина — у 20 разів, сома — в 5 разів. Через браконьєрство і безконтрольне рибальство в найближчі роки можуть зовсім зникнути тарань, минь, підуст, карась золотий. У цілому ж запаси риби у водах України з 1996 р. по 2001 р. впали в 12 разів<ref>Межжерин С. В. Животные ресурсы Украины в свете стратегического устойчивого развития. — К.: Логос. — 282 с.</ref>. У Чорному та Азовському морях період нересту риби досі не має охоронного сезону.

Рибні браконьєри, що промишляють на Чорному та Азовському морях, нерідко об'єднуються в мафію. Існують мафіозні групи, що займаються незаконним промислом креветок, видобутком осетрових і виробництвом чорної ікри. Ці структури повністю безкарні.

Рибне браконьєрство заохочується також тим, що браконьєрська сітка-китайка коштує в магазинах і на ринках у кілька разів дешевше, ніж рибальська вудка або спінінг. Усі водойми України буквально обплутані павутиною з діючих і покинутих браконьєрських сіток. У сітках з волосіні, крім риби, заплутується і гине ще 20 видів тварин: ондатри, бобри, качки, лосенята, видри і т. д.

По всіх дорогах України і на кожному ринку кожен день продаються тисячі кілограмів риби, яка виловлена браконьєрським шляхом. У Херсонській області та Криму на дорогах вільно продаються занесені до Червоної книги осетри і чорна ікра. Браконьєрів-торговців ніхто не затримує. Наприклад, при в'їзді до Криму на ринках села Салькове Генічеського району Херсонської області в день незаконно продається до 100 копчених червонокнижних осетрів<ref name="bor" />.

=== Пісочне браконьєрство ===
Пісочне браконьєрство — новий вид браконьєрства, що з'явився в Україні в останні 10-15 років. У всіх областях, навіть у самому Києві, існують десятки фірм, що займаються незаконним видобутком і продажем піску в заплаві Дніпра, Десни та інших річок. Видобуваючи пісок, вони знищують нерестові місця риб, проживання бобрів, ондатри. У Києві на Окружній дорозі стоять десятки вантажівок, що продають за 600—700 гривень машину піску, незаконно видобутого в заказнику Жуків острів у заплаві Дніпра. Коли природоохоронець з Києва Олександр Гончаров намагався викрити крадіжку піску, пісочні браконьєри, що прикриваються місцевою міліцією, вбили його серед білого дня у дворі його будинку<ref name="bor" />.

У Карпатах, на Дністрі, на Азовському морі незаконно добувається галька, черепашник, в Донбасі — вугілля. Як правило, ці роботи ведуться відкрито і абсолютно безкарно, тому що нерідко підтримуються місцевою владою та правоохоронними органами.

Екологічні інспектори іноді пломбують механізми незаконного видобутку піску, проте пісочні браконьєри наступного дня нахабно зривають пломби і продовжують незаконний промисел. Як правило, земснаряди для видобутку піску виготовляються браконьєрами самостійно, реєстраційних документів (як плавзасоби) не мають, зазвичай у них немає ніяких документів і на видобуток піску. За день такий земснаряд наривається до 200 тонн піску, на чому заробляють до 5 млн гривень на місяць. Тільки в Київській області в 2008 р. пісочні браконьєри завдали шкоди рибним запасам в 3 млн гривень, а відшкодовано ними було всього 970 тис. гривень<ref name="bor" />.

=== Лісове браконьєрство ===
Щорічно в Україні затримується близько 30 тис. порушників Лісового кодексу. При цьому сума штрафів та позовів в середньому на одного лісового браконьєра в 2007 р. склала всього 73 гривні<ref name="bor" />.

Лісові багатства країни практично ніхто не охороняє, величезна кількість незаконно добутих пиломатеріалів вивозиться з українських Карпат до Європи.

Особливо масовим є щорічно повторюване ялинкове браконьєрство перед Новим роком. За приблизними підрахунками, браконьєри на рік рубають 1,5 млн ялинок, сосен та ялиць. Щорічно в країні затримується близько 2200 ялинкових браконьєрів, у яких вилучається 7 тис. хвойних дерев, що становить збиток в 200 тис. гривень<ref name="bor" />. Насправді перед Новим роком браконьєри знищують до 1 млн хвойних дерев. Особливий збиток лісові браконьєри завдають лісосмугам, які, по суті, зараз є безгоспними. Підпільні бригади лісорубів нищать їх сотнями.

=== Квіткове браконьєрство ===
Кожен сезон (лютий-квітень) в Україні затримується близько 5,5 тис. квіткових браконьєрів, що здійснюють свій незаконний бізнес на зборі та торгівлі червонокнижними раньоквітнучими квітами — пролісками, сон-травою, шафранами, білоцвітами, цикламеном Кузнєцова<ref name="bor-2"/>. За приблизними підрахунками за сезон ними щорічно знищується до 20 млн квітів, чим завдається шкода в 200 млн гривень. У середньому на одного квіткового браконьєра, затриманого міліцією, припадає 2 грн. штрафу. Величезна кількість першоцвітів вивозиться контрабандою в Росію та Західну Європу<ref name="bor" />.

За винятком Києва, Харкова, Дніпропетровська, Донецька та Криму боротьба з квітковими браконьєрами більше ніде в Україні не ведеться, в результаті чого в найближчі 10 років всі ці рідкісні першоцвіти можуть зникнути. Вже зараз 30 % квітів, занесених до Червоної книги України, потрапили туди насамперед з причини браконьєрського збору, що має комерційний характер<ref name="bor-2" />.

У Криму квіткові браконьєри об'єднані в квіткову мафію, що займається збором і збутом першоцвітів до Росії і великих міст України.

=== Браконьєрство під прикриттям наукового вилову ===
Дуже поширене легальне браконьєрство, яке прикривається «науковими» завданнями. Під прикриттям науки часто здійснюють браконьєрські дії рибінспекції, різні відомчі наукові інститути Держкомрибгоспу. Так, в 2007 р. рибні інститути України отримали квоту на науковий вилов російського осетра в 4,8 тонни і севрюги в 3,56 тонн. Однак, на думку незалежних експертів, для наукових досліджень і штучного розведення потрібно відловлювати всього не більше 1 тонни осетрових<ref name="bor" />. Все інше, під виглядом «науки», йде в ресторани і супермаркети.

Нерідко так званий «науковий» лов риби і креветок проводиться рибінспекціями, рибними НДІ, деякими національними парками, наприклад, Шацьким, навіть у період нересту, коли будь-яка ловля риби за законом суворо заборонена<ref name="bor" />.

=== Продаж браконьєрських снастей ===
Яскравим прикладом, що підтверджує бездіяльність влади і природоохоронних органів (насамперед рибінспекцій), є нерідко вільний продаж браконьєрських снастей — лесочних сіток, неводів, драчів, «павуків», а також капканів на 600 ринках країни, в сотнях мисливських, рибальських і спортивних магазинів. Хоча із внесенням змін у '''Закон України «Про тваринний світ»''', а саме додана ст. 52-1 у якій чітко сказано: '''заборонено''' виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Забороняються знаряддя добування об'єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення".

== Типи браконьєрів ==
Браконьєрів умовно можна розділити на кілька типів:
# Ті, для кого браконьєрство мало не єдиний засіб прогодувати сім'ю.
# Ті, для кого браконьєрство — великий бізнес; даний тип браконьєрів нерідко об'єднується в мафію;
# Ті, для кого браконьєрство — розвага, кураж. До останніх належать представники владних структур, депутати, бізнесмени. Особливо багато браконьєрів серед районної міліції. Для даного контингенту особливе задоволення є саме порушення закону і подальша за цим безкарність.

Масовому поширенню браконьєрства сприяє така широко поширена останнім часом риса, як крадіжка. На незаконне вбивство диких тварин іноді штовхають людей неосвічені забобони, мстивість або лінь.

== Проблеми і труднощі в боротьбі з браконьєрством ==
Головною проблемою є відсутність розуміння у влади, суспільства та ЗМІ необхідності збереження дикої фауни, флори, інших природних ресурсів та боротьби з браконьєрством як небезпечним соціальним явищем. Не менш важливими проблемами є: відсутністю ефективної єдиної державної природоохоронної інспекції, різке ослаблення правоохоронних відомств і судових органів в галузі охорони природи, суперечливість природоохоронного законодавства, фактичне заохочення державою практики хижацької видобутку тваринного і рослинного світу (особливо в системі державних агентств лісових або рибних ресурсів України). Само природокористування в країні має дуже високий рівень криміналізації. Україна не контролює нею ж підписані Міжнародні природоохоронні Конвенції (наприклад, щодо охорони вовка, першоцвітів, дельфінів), недостатньо фінансує охорону природи в цілому.

Серйозним питанням є висока корумпованість державних природоохоронних інспекцій, і перш за все рибної інспекції. Справа дійшла до того, що особливо на Азовському і Чорному морях браконьєри просто платять помісячно рибінспекторам спеціальну мзду, щоб ті їх не чіпали. У період нересту цей «податок» збільшується в кілька разів.

Боротьба з браконьєрами ускладнюється і тим, що в Україні браконьєрство ніким і ніяк не вивчається, не розробляються заходи по боротьбі з ним. Інспекторів охорони природи, рибних інспекторів не готує жоден внз або коледж країни.

Суспільна свідомість нерідко виправдовує браконьєрів, виховує байдужість до браконьєрства. Багато людей, на жаль, поки не розуміють, що всі дикі тварини і рослини мають права, які необхідно захищати так само, як права людини.

Дуже часто суди поблажливо ставляться до браконьєрів, накладаючи на них не тільки мінімальні штрафи, але і повертаючи браконьєрські сітки і навіть електровудки.

Дуже заважає боротьбі з браконьєрством так званий «містечковий реалізм», коли пов'язані сімейними і приятельськими узами місцеві інспектора не затримують браконьєрів зі свого району.

== Необхідні заходи для боротьби з браконьєрством ==
* Припинити відомственність державних природоохоронних служб, об'єднавши всі відомчі інспекції — рибну, мисливську, лісову, екологічну — в одну природоохоронну інспекцію.
* У системі МВС створити екологічну поліцію.
* Повернути право громадським рибним, лісовим, мисливським інспекторам складати протоколи за ст. 85 (порушення правил полювання та риболовлі) Кодексу України про адміністративні правопорушення.
* Розпочати підготовку та перепідготовку кадрів держінспекторів з охорони живої природи у вузах і коледжах.
* Прирівняти державні інспекторські природоохоронні служби до правоохоронних органів, забезпечити їх необхідною сучасною технікою, пальним, формою, зброєю.
* Створити систему невідворотності покарання за браконьєрство.
* У Правилах любительського і спортивного рибальства заборонити використання підводних рушниць у внутрішніх водоймах України.
* Заборонити застосування для мисливських цілей напівавтоматичної нарізної зброї, виготовленої на базі військових зразків («Тигр», «Архар» тощо).
* Ввести 10-річний мораторій на науковий лов осетрових в Азовському і Чорному морях.
* Активно використовувати озброєні підрозділи поліції для боротьби з браконьєрством.
* Почати вивчення психологічних, соціальних, правових, економічних, вікових, екологічних аспектів браконьєрства та розробку заходів по боротьбі з ним. Створення з цих питань спеціального дослідницького Центру.
* Ввести заборону на лов риби в морях під час нересту.
* Розробити методику визначення збитку від незаконного видобутку корисних копалин місцевого значення (пісок, глина, сланець і т. д.).
* Призначити премії громадянам за надану інформацію про факти браконьєрства чи наявність незаконних знарядь браконьєрства.

== Див. також ==
* [[Список проблем довкілля]]
* [[Знаряддя браконьєрства]]
* [[Дефаунація]]

== Ресурси Інтернету ==
{{commonscat|Poaching}}
* [http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=2894-14 Закон України «Про тваринний світ»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220120224544/https://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=2894-14 |date=20 січня 2022 }}
* [http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=1264-12 Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211113165619/https://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=1264-12 |date=13 листопада 2021 }}
* [http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=3447-15 Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211105142915/https://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=3447-15 |date=5 листопада 2021 }}
* [http://www.ribaki.org.ua/ukr/news.php?news_id=452 Браконьєрські снасті і знаряддя повністю ЗАБОРОНЕНІ!] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305010156/http://www.ribaki.org.ua/ukr/news.php?news_id=452 |date=5 березня 2016 }}
* Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з браконьєрством» [http://ecoethics.ru/campaigns/bsb/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130518071551/http://ecoethics.ru/campaigns/bsb/ |date=18 травня 2013 }}
* Кампанія Київського еколого-культурного центру «Першоцвіт» [http://ecoethics.ru/campaigns/pervotsvet/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130518073331/http://ecoethics.ru/campaigns/pervotsvet/ |date=18 травня 2013 }}
* Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з незаконною торгівлею браконьєрськими сітками» [http://ecoethics.ru/campaigns/snasti/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130518070433/http://ecoethics.ru/campaigns/snasti/ |date=18 травня 2013 }}
* Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з незаконним видобутком піску на Жуковому острові» [http://ecoethics.ru/campaigns/zhukov/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130518083744/http://ecoethics.ru/campaigns/zhukov/ |date=18 травня 2013 }}
* Кампанія Київського еколого-культурного центру «Боротьба з капканами, петлями, отрутами» [http://ecoethics.ru/campaigns/borba-s-kapkanami-v-ukraine/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130721151627/http://ecoethics.ru/campaigns/borba-s-kapkanami-v-ukraine/ |date=21 липня 2013 }}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Розділ VIII. Злочини проти довкілля}}
{{Майно}}

[[Категорія:Кримінальні правопорушення проти довкілля]]
[[Категорія:Екологічна термінологія]]
[[Категорія:Браконьєрство| ]]


text:
# Качка (Мазовецьке воєводство)
Качка (пол. Kaczka) — село в Польщі, у гміні Ґоворово Остроленцького повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 140 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Остроленцького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 71      | 21                 | 44               | 6                    |
| Жінки    | 69      | 17                 | 39               | 13                   |
| Разом    | 140     | 38                 | 83               | 19                   |

title: Качка (Мазовецьке воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Качка
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Kaczka}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Остроленцький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Ґоворово (гміна){{!}}Ґоворово
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 140
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 29
|поштовий індекс        = 07-440
|автомобільний код      = WOS
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0510178
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Качка (значення)}}

'''Качка''' ({{lang-pl|Kaczka}}) — село в Польщі, у [[Ґоворово (гміна)|гміні Ґоворово]] [[Остроленцький повіт|Остроленцького повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:140}} {{МНОЖИНА:140|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Остроленцьке воєводство|Остроленцького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=71 |ЧолПре=21 |ЧолПрац=44 |ЧолПост=6
|Жін=69 |ЖінПре=17 |ЖінПрац=39 |ЖінПост=13
|Разом=140 |РазомПре=38 |РазомПрац=83 |РазомПост=19
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 Вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Ґоворово}}

[[Категорія:Села Остроленцького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Остроленцький повіт

Гміна: Ґоворово

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WOS

OSM: ↑2711990 ·R (Ґміна Ґоворово)


text:
# Пашаєв Максим Вагіфович
Макси́м Вагі́фович Паша́єв (нар. 4 січня 1988, Хрустальний, Луганська область — пом. 12 грудня 2008, Градизьк, Полтавська область) — український футболіст. Колишній півзахисник «Кривбасу», «Дніпра» і молодіжної збірної України. Брат-близнюк українського футболіста Павла Пашаєва.

## Біографія
Вихованець клубу «Атлант» (Кременчук). Перший тренер — Сергій Мурадян. Максим перейшов з «Атланта» до школи «Дніпра» у 14-річному віці разом з талановитими однолітками: рідним братом Павлом Пашаєвом та Дмитром Льопою.

## Кар'єра
До 2007 року виступав за дублюючий склад «Дніпра». Сезон 2007/08 провів у оренді в «Кривбасі» (Кривий Ріг) — 29 ігор, 1 гол. Сезон 2008/09 почав у складі «Дніпра» — 17 ігор.
7 жовтня 2006 року разом з братом-близнюком дебютував за молодіжну збірну України у домашній грі проти Білорусі у Києві (3:0). Поступово став одним із найкращих гравців молодіжної команди та був обраний її капітаном.
Федерація футболу України ухвалила рішення закріпити футболку з ігровим номером «5» за Максимом Пашаєвим у відбірковому циклі до молодіжного чемпіонату Європи 2011.

## Смерть
Вранці, 11 грудня 2008 року, півзахисник «Дніпра» і молодіжної збірної України, повертаючись з Києва до Кременчука, потрапив у аварію. Недалеко від смт. Градизьк Полтавської області автомобіль потрапив на обмерзлу ділянку траси і вилетів у кювет. У важкому стані, без свідомості, Максим був доставлений в реанімаційне відділення Градизької лікарні. Помер наступного дня, 12 грудня, у результаті отриманих травм.
Прощання з футболістом відбулося 13 грудня у Палаці спорту стадіону «КрАЗ» (Кременчук).

title: Пашаєв Максим Вагіфович

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Максим Пашаєв
| зображення = МаксимПашаєв.jpg
| зображення розмір = 150пкс
| повне-ім'я = Максим Вагіфович Пашаєв
| дата-народження = 4.01.1988
| місце-народження = [[Хрустальний]], [[Луганська область]]
| країна-народження =
| дата-смерті = 12.12.2008
| місце-смерті = [[Градизьк]], [[Полтавська область]]
| зріст = 175 см
| вага = 65 кг
| прізвисько =
| поточний-клуб =
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]], [[півзахисник]]
| номер =
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби = «Атлант» (Кременчук)
 «Дніпро» (Дніпропетровськ)
| роки = 2007—2008
 2008
| клуби = {{Прапорець20|UKR}} [[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбас»]]
{{Прапорець20|UKR}} [[Дніпро (Дніпропетровськ)|«Дніпро»]]
| ігри(голи) = 29 (1)
 17 (0)
| збірна-роки = 2006—2008
| збірна-команда = {{Прапорець20|UKR}} [[Молодіжна збірна України з футболу|Україна U-21]]
| збірна-ігри(голи) = 22 (0)
| пк-поновлення = [[13 грудня]] [[2008]]
| збірна-поновлення = [[13 грудня]] [[2008]]
}}
'''Макси́м Вагі́фович Паша́єв''' ({{н}} [[4 січня]] [[1988]], [[Хрустальний]], [[Луганська область]] — {{†}} [[12 грудня]] [[2008]], [[Градизьк]], [[Полтавська область]]) — [[Україна|український]] [[футболіст]]. Колишній [[півзахисник]] «[[Кривбас (футбольний клуб)|Кривбасу]]», [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпра»]] і [[молодіжна збірна України з футболу|молодіжної збірної України]]. Брат-[[Близнюки|близнюк]] українського футболіста [[Пашаєв Павло Вагіфович|Павла Пашаєва]].

== Біографія ==
Вихованець клубу «[[Атлант (Кременчук)|Атлант]]» ([[Кременчук]]). Перший тренер — [[Мурадян Сергій Вардкесович|Сергій Мурадян]]. Максим перейшов з «Атланта» до школи «Дніпра» у 14-річному віці разом з талановитими однолітками: рідним братом [[Пашаєв Павло Вагіфович|Павлом Пашаєвом]] та [[Льопа Дмитро Сергійович|Дмитром Льопою]]<ref>[http://footballpersons.at.ua/publ/3-1-0-61 Золотые мальчики (footballpersons.at.ua)]{{ref-ru}}</ref>.

== Кар'єра ==
До [[2007]] року виступав за дублюючий склад «Дніпра». Сезон 2007/08 провів у оренді в [[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбасі» (Кривий Ріг)]] — 29 ігор, 1 гол. Сезон 2008/09 почав у складі «Дніпра» — 17 ігор.

[[7 жовтня]] [[2006]] року разом з братом-близнюком дебютував за [[Молодіжна збірна України з футболу|молодіжну збірну України]] у домашній грі проти [[Молодіжна збірна Білорусі з футболу|Білорусі]] у Києві (3:0). Поступово став одним із найкращих гравців молодіжної команди та був обраний її капітаном.

[[Федерація футболу України]] ухвалила рішення закріпити футболку з ігровим номером '''«5»''' за Максимом Пашаєвим у [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2011 (кваліфікація)|відбірковому циклі]] до [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2011|молодіжного чемпіонату Європи 2011]]<ref>[http://sport.glavred.info/news/2008/12/12/140413-7 Молодежная сборная Украины оставит пятый номер за Пашаевым (glavred)]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}{{ref-ru}}</ref>.

== Смерть ==
[[Файл:Місце поховання Максима Пашаєва.jpg|міні|ліворуч|190пкс|Місце поховання футболіста]]

Вранці, [[11 грудня]] [[2008]] року, півзахисник «Дніпра» і молодіжної збірної України, повертаючись з [[Київ|Києва]] до Кременчука, потрапив у аварію. Недалеко від смт. [[Градизьк]] [[Полтавська область|Полтавської області]] автомобіль потрапив на обмерзлу ділянку траси і вилетів у [[кювет]]. У важкому стані, без свідомості, Максим був доставлений в реанімаційне відділення Градизької лікарні. Помер наступного дня, [[12 грудня]], у результаті отриманих травм.

Прощання з футболістом відбулося [[13 грудня]] у [[Палац культури «КрАЗ»|Палаці спорту стадіону «КрАЗ»]] (Кременчук)<ref>[http://www.fcdnipro.ua/content/ru/index.php?/news/comments/proschanie_s_pashaevym_sostoitsya_na_stadione_kraz/ Прощание с Пашаевым состоится на стадионе «КрАЗ» (fcdnipro.ua)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090216195108/http://www.fcdnipro.ua/content/ru/index.php?%2Fnews%2Fcomments%2Fproschanie_s_pashaevym_sostoitsya_na_stadione_kraz%2F |date=16 лютого 2009 }}{{ref-ru}}</ref>.

== Джерела ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://ffu.org.ua/ukr/tournaments/prof/16474/ Реєстр матчів гравця на офіційному сайті ФФУ]

{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол|Україна}}

[[Категорія:Уродженці Хрустального]]
[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної України з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Дніпра» (Дніпро)]]
[[Категорія:Футболісти «Кривбаса»]]
[[Категорія:Близнюки]]
[[Категорія:Загинули в автомобільних аваріях]]
[[Категорія:Азербайджанці в Україні]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Максим Вагіфович Пашаєв

Народження: 4 січня 1988

Смерть: 12 грудня 2008 (20 років)

Вага: 65 кг

Громадянство: Україна

Позиція: захисник, півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Кривбас» · «Дніпро» · 29 (1) · 17 (0)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Україна U-21 · 22 (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 13 грудня 2008.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 13 грудня 2008.


text:
# Дюртюлі
Дюртюлі́ (рос. Дюртюли, башк. Дүртөйлө) — місто, центр Дюртюлинського району Башкортостану, Росія. Адміністративний центр Дюртюлинського міського поселення.

## Географія
Знаходиться на північному заході Башкортостану, на лівому березі річки Білої (притока Ками), за 124 км від Уфи.

## Історія
Селище міського типу з 1964 року, місто з 1989 року.

## Господарство
До початку розробки нафтових родовищ Дюртюлі — село з пристанню і декількома підприємствами по переробці і зберіганню сільськогосподарської сировини (завод олійництва, елеватор і деякі ін.). У місті розташоване «Чекмагушівське УДНГ», що здійснює експлуатацію нафтових родовищ на території Дюртюлинського, Ілішевського і Чекмагушівського районів. Працюють заводи залізобетонних виробів, цегляний, об'єкти обслуговування нафтопромислів, комбінат молочних продуктів і м'ясокомбінат.
На економічний і соціальний розвиток міста вплинуло введення в дію автодорожнього моста через річку Білу. Дюртюлинська пристань — 3-я після Уфімської і Бірської по вантажо- і пасажирообігу. Дюртюлі — значний вузол автомобільних доріг (Уфа—Казань, Нефтекамськ—Дюртюлі—Буздяк).
У місті 6 загальноосвітніх шкіл, зокрема 2 гімназії (6370 учнів в 1994–1995 навч. р.); Історико-краєзнавчий музей, 3 масових бібліотеки, 2 клубних установи («ТАН», «Лагуна»), 4 лікарні, база відпочинку нафтовиків «Чайка», з 2006 року відновлено будівництво Башкирської гімназії.

## Населення
Населення — 31274 особи (2010; 29984 2002).

title: Дюртюлі

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = місто
 | тип_род         = міста
 | назва           = Дюртюлі
 | назва ін.       = {{lang-ru|Дюртюли}}<br/>{{lang-ba|Дүртөйлө}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | герб             = Durtuli.png
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[Дюртюлинський район]]
 | поселення       = [[дюртюлинське міське поселення|Дюртюлинське міське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       = [[1795]] року
 | статус          = [[1989]] року
 | поділ           =
 | населення       = 31274 особи ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 55
 | lat_min= 28
 | lat_sec= 45
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 54
 | lon_min= 51
 | lon_sec= 08
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     = http://www.dyurtyuli.ru
 | мер             =
 }}

'''Дюртюлі́''' ({{lang-ru|Дюртюли}}, {{lang-ba|Дүртөйлө}}) — [[місто]], центр [[дюртюлинський район|Дюртюлинського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Адміністративний центр [[дюртюлинське міське поселення|Дюртюлинського міського поселення]].

== Географія ==
Знаходиться на північному заході Башкортостану, на лівому березі річки [[Біла (притока Ками)|Білої (притока Ками)]], за 124 км від [[Уфа|Уфи]].

== Історія ==
[[Селище міського типу]] з [[1964]] року, місто з [[1989]] року.

== Господарство ==
До початку розробки нафтових родовищ Дюртюлі — село з пристанню і декількома підприємствами по переробці і зберіганню сільськогосподарської сировини (завод олійництва, елеватор і деякі ін.). У місті розташоване «Чекмагушівське УДНГ», що здійснює експлуатацію нафтових родовищ на території [[Дюртюлинський район|Дюртюлинського]], [[Ілішевський район|Ілішевського]] і [[Чекмагушівський район|Чекмагушівського]] районів. Працюють заводи залізобетонних виробів, цегляний, об'єкти обслуговування нафтопромислів, комбінат молочних продуктів і м'ясокомбінат.

На економічний і соціальний розвиток міста вплинуло введення в дію автодорожнього моста через річку Білу. Дюртюлинська пристань — 3-я після Уфімської і Бірської по вантажо- і пасажирообігу. Дюртюлі — значний вузол автомобільних доріг ([[Уфа]]—[[Казань]], [[Нефтекамськ]]—Дюртюлі—[[Буздяк]]).

У місті 6 загальноосвітніх шкіл, зокрема 2 гімназії (6370 учнів в [[1994]]–[[1995]] навч. р.); Історико-краєзнавчий музей, 3 масових бібліотеки, 2 клубних установи («ТАН», «Лагуна»), 4 лікарні, база відпочинку нафтовиків «Чайка», з [[2006]] року відновлено будівництво Башкирської гімназії.

== Населення ==
Населення — 31274 особи ([[2010]]; 29984 [[2002]]{{RUS-census2002}}).

== Джерела ==
* {{Карта|N-40-14}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.480410&lon=54.855423&z=13&show=/1943534/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.480410&lon=54.855423&z=13&show=/1943534/ru/ |date=25 серпня 2011 }}
* [http://www.mojgorod.ru/r_bashkortst/djurtjuli/index.html Сторінка міста на сайті проекту «Моє місто»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090509052142/http://www.mojgorod.ru/r_bashkortst/djurtjuli/index.html |date=9 травня 2009 }} {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20080530104805/http://www.bashinfo.ru/geo/dyurtyuli/ Дюртюлі] {{ref-ru}}

{{bash-stub}}
{{дюртюлинський район}}
{{міста Башкортостану}}

[[Категорія:Населені пункти Дюртюлинського району]]
[[Категорія:Міста Башкортостану]]
[[Категорія:Районні центри Башкортостану]]
[[Категорія:Населені пункти Росії, засновані 1795]]

title: рос. Дюртюли · башк. Дүртөйлө

Герб: Прапор

title: місто Дюртюлі

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Дюртюлинський район

Поселення: Дюртюлинське міське

title: Основні дані

Час заснування: 1795 року

Статус міста: 1989 року

Основні дані:
Влада
Мапа
· Дюртюлі · Дюртюлі
Дюртюлі у Вікісховищі


text:
# Лобач Марина Вікентіївна
Мари́на Віке́нтіївна Ло́бач (26 червня 1970) — радянська гімнастка, олімпійська чемпіонка. У 1991 році закінчила Білоруський державний університет фізичної культури.

## Досягнення
- Олімпійська чемпіонка: 1988 року
- Чемпіонка світу: 1987  року
- Чемпіонка Європи: 1985 року (двічі)
- Заслужений майстер спорту СРСР: 1987 року

title: Лобач Марина Вікентіївна

wikitext:
{{без джерел|дата=листопад 2018}}

{{Спортсмен
| ім'я = Марина Вікентіївна Лобач
| повне_ім'я =
| зображення =
| підпис =
| прізвисько =
| національність =
| місце_проживання =
| дата_народження = 26.06.1970
| місце_народження = [[Смолевичі]], {{USR}}
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст =
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = {{URS}}→{{BLR}}
| вид_спорту = [[художня гімнастика]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| спортивне_звання = {{Заслужений майстер спорту СРСР}}
| медалі = {{MedalOlympic}}
{{MedalGold|[[Літні Олімпійські ігри 1988|Сеул 1988]]| особисті}}
| show-medals = yes
}}
{{Інші значення|Лобач}}
'''Мари́на Віке́нтіївна Ло́бач''' ([[26 червня]] [[1970]]) — [[СРСР|радянська]] [[Художня гімнастика|гімнастка]], [[олімпійська чемпіонка]]. У 1991 році закінчила [[Білоруський державний університет фізичної культури]].

== Досягнення ==
* Олімпійська чемпіонка: 1988 року
* Чемпіонка світу: 1987  року
* Чемпіонка Європи: 1985 року (двічі)
* Заслужений майстер спорту СРСР: 1987 року

== Джерела ==
{{Розширити розділ|дата=листопад 2018}}

{{Sport-bio-stub}}
{{Олімпійські чемпіони з художньої гімнастики в індивідуальному багатоборстві}}
{{бібліоінформація}}

[[Категорія:Радянські художні гімнастки]]
[[Категорія:Радянські олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Олімпійські чемпіонки з художньої гімнастики]]
[[Категорія:Чемпіони літніх Олімпійських ігор 1988]]
[[Категорія:Художні гімнастки на літніх Олімпійських іграх 1988]]
[[Категорія:Радянські чемпіони світу]]
[[Категорія:Чемпіонки світу з художньої гімнастики]]
[[Категорія:Чемпіонки Європи з художньої гімнастики]]
[[Категорія:Уродженці Смолевичів]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Білорусь · СРСР

Народження: 26 червня 1970 (54 роки) · Смолевичі, СРСР

Вага: 41 кг

title: Спорт

Країна: СРСР→ Білорусь

Вид спорту: художня гімнастика

Спортивне звання: Заслужений майстер спорту СРСР

title: Олімпійські ігри

Золото: Сеул 1988 · особисті


text:
# Тирлич семинадрізаний
Тирлич семинадрізаний (Gentiana septemfida) — вид квіткових рослин з родини тирличевих (Gentianaceae).

## Біоморфологічна характеристика
Це багаторічна рослина. Трав'яниста рослина лежача чи висхідна; стебла численні, 5–30 см, з 10–16 міжвузлями, прості і з 1–5 квітками в пазухах верхніх листків. Листки дуже мінливі; внизу лускоподібні, потім ± яйцеподібні, зверху поступово звужуються до ланцетних або лінійних; інколи ширші на всьому протязі, із серцеподібними основами. Квітки 5–6-членні. Чашечка 12–24 мм. Віночок від темно-синього до синьо-пурпурного, 30–40 мм, розділений до ≈ 1/6; частки трикутні, гострі або субгострі.

## Поширення
Іран, Ірак, Північний Кавказ, Вірменія, Туреччина, Україна — Крим.
В Україні вид росте в Криму.

title: Тирлич семинадрізаний

wikitext:
{{Speciesbox|taxon=Gentiana septemfida|authority=Pall.|image=Gentiana septemfida33.jpg|image_width=280px
}}
'''Тирлич семинадрізаний'''<ref name="crimea">[http://crimea.gov.ru/textdoc/ua/6/act/1323pr.pdf Додаток 1 до Постанови [[Верховна Рада Автономної Республіки Крим|Верховної Ради Автономної Республіки Крим]] від 21.06.2013 р. № 1323-6/13 Перелік видів рослин, що підлягають особливій охороні на території Автономної Республіки Крим]</ref> (''Gentiana septemfida'') — [[вид]] квіткових рослин з родини тирличевих (Gentianaceae).

== Біоморфологічна характеристика ==
Це багаторічна рослина<ref name="powo"/>. Трав'яниста рослина лежача чи висхідна; стебла численні, 5–30 см, з 10–16 міжвузлями, прості і з 1–5 квітками в пазухах верхніх листків. [[Листок|Листки]] дуже мінливі; внизу лускоподібні, потім ± яйцеподібні, зверху поступово звужуються до ланцетних або лінійних; інколи ширші на всьому протязі, із серцеподібними основами. [[Квітка|Квітки]] 5–6-членні. [[Чашечка]] 12–24 мм. [[Віночок]] від темно-синього до синьо-пурпурного, 30–40 мм, розділений до ≈ 1/6; частки трикутні, гострі або субгострі<ref>{{cite web |url=https://turkiyebitkileri.com/tr/foto%C4%9Fraf-galerisi/gentianaceae-gentiyangiller/gentiana-gentiyan/gentiana-septemfida.html |назва=''Gentiana septemfida'' |вебсайт=Türkiyebitkileri.com |видавець= |дата-доступу=12.01.2024}}</ref>.

== Поширення ==
Іран, Ірак, Північний Кавказ, Вірменія, Туреччина, Україна — Крим<ref name="powo">{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:368901-1 |назва=''Gentiana septemfida'' |вебсайт=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=12.01.2024}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/3FMTN |назва=''Gentiana septemfida'' |вебсайт=The Catalogue of Life |видавець= |дата-доступу=12.01.2024}}</ref><ref name="Euro+Med">{{cite web |url=https://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Gentiana%20septemfida&PTRefFk=7200000 |назва=''Gentiana septemfida'' |вебсайт=The Euro+Med PlantBase |видавець= |дата-доступу=12.01.2024}}</ref>.

В Україні вид росте в Криму<ref name="crimea"/>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{taxonbar|from1=Q5533626}}

[[Категорія:Тирлич|семинадрізаний]]
[[Категорія:Флора України]]
[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Азії]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Айстериди (Asterids)

Порядок: Тирличецвіті (Gentianales)

Родина: Тирличеві (Gentianaceae)

Рід: Тирлич (Gentiana)

Вид: G. septemfida

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Gentiana septemfida · Pall.