text:
# Найдьонов Олег Петрович
Олег Петрович Найдьонов (28 липня 1947, Тернопіль, УРСР — 22 травня 2003, Мурманськ, Росія) — міський голова Мурманська в 1991-2003 роках. Почесний громадянин міста-героя Мурманська (2004, посмертно). Нагороджений орденом Дружби і медаллю Ветеран праці (1988). Заслужений будівельник Російської Федерації.

## Життєпис
Олег Петрович Найдьонов народився в сім'ї військовослужбовця в Тернополі. Закінчив технікум механізації сільського господарства в місті Бережани Тернопільської області в 1966 році. Після чого відслужив в армії. На початку 1969 року переїхав до Мурманська. Протягом 18 років працював у будівельних організаціях міста.
У 1988 році закінчив Ленінградський інститут інженерів залізничного транспорту за спеціальністю «Економіка й організація будівництва». У 1987 році став заступником голови виконкому Первомайської районної Ради. З 1990 року став головою Первомайського райвиконкому. У листопаді 1991 року був призначений головою адміністрації міста Мурманська. З листопада 1996 року - перший в історії міста всенародно обраний мер Мурманська. У березні 2000 року Олег Петрович знову був обраний мером міста, отримавши на виборах 84,1%. Рівень довіри до діючого мера був одним з найвищих серед регіональних політиків. Обіймав посаду віце-президента Союзу міст Заполяр'я і Крайньої Півночі.
Помер після тривалої хвороби 22 травня 2003 року, похований у Мурманську на міському кладовищі.

## Пам'ять
- Іменем Найдьонова названі культурно-парковий комплекс на Семенівському озері в Мурманську
- Мурманський дитячий театральний центр
- На Храмі Спаса на водах, ініціатором будівництва якого він був, встановлено меморіальну дошку.
- Проводиться щорічний турнір по кікбоксингу його імені.
- На конкурсі крижаних фігур «Снігова фантазія» заснований приз його імені.
- Траулер «Олег Найдьонов»[5][6] Мурманського тралового флоту, який раніше носив ім'я «Леонід Гальченко» (до 2005) - затонув в 2015 році поблизу Канарських островів.

title: Найдьонов Олег Петрович

wikitext:
{{Картка:Лідер
| ім'я                 = Олег Петрович Найдьонов
| місце_проживання     =
| інші_імена           =
| зображення           = Найдьонов Олег Петрович.jpg
| розмір_зображення    = 250 пкс
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = 28.7.1947
| місце_народження     = [[Тернопіль]], [[Тернопільська область]], [[Українська РСР]], [[СРСР]]
| дата_смерті = 22.05.2003
| місце_смерті = [[Мурманськ]], [[Мурманська область]],
[[Росія]]
| громадянство         = {{USSR}} → {{RUS}}
| національність       = [[росіяни|росіянин]]
| посада     = [[Міський голова]] [[Мурманськ]]а
| попередник = посаду утворено
| наступник  = Геннадій Гур'янов
| початок_терміну = [[листопад]] [[1991]]
| кінець_терміну = [[22 травня]] [[2003]]
| звання =
| віросповідування =
| дружина =
| діти =
| родичі =
| нагороди =
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден Дружби (Російська Федерація)}}
{{!}}-
{{!}} {{Медаль «Ветеран праці»}}
{{!)}}
| сторінка_в_інтернеті =
| підпис =
}}

{{Othernames|Найдьонов}}

'''Олег Петрович Найдьонов''' ([[28 липня]] [[1947]], [[Тернопіль]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]] — [[22 травня]] [[2003]], [[Мурманськ]], [[Росія]]) — міський голова [[Мурманськ]]а в 1991-2003 роках. Почесний громадянин міста-героя Мурманська (2004, посмертно)<ref>{{Cite web |url=http://freeman-murmansk.narod.ru/Naidenov.html |title=Найдьонов Олег Петрович на сайті Почесні громадяни міста-героя Мурманська |accessdate=28 лютого 2017 |archive-date=2 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170302112312/http://freeman-murmansk.narod.ru/Naidenov.html }}</ref>. Нагороджений [[Орден Дружби (Російська Федерація)|орденом Дружби]]<ref>{{Cite web |url=http://jurbase.ru/texts/sector151/tez51642.htm |title=Указ Президента РФ від 7 грудня 1995 р N 1226 «Про відзначення державними нагородами Російської Федерації» |accessdate=28 лютого 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170302030902/http://jurbase.ru/texts/sector151/tez51642.htm |archivedate=2 березня 2017 |deadurl=yes }}</ref> і медаллю [[Медаль «Ветеран праці»|Ветеран праці]] (1988). Заслужений будівельник Російської Федерації.

== Життєпис ==
Олег Петрович Найдьонов народився в сім'ї військовослужбовця в [[Тернопіль|Тернополі]]. Закінчив технікум механізації сільського господарства в місті [[Бережани]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]] в 1966 році. Після чого відслужив в армії. На початку 1969 року переїхав до [[Мурманськ]]а. Протягом 18 років працював у будівельних організаціях міста.

У 1988 році закінчив Ленінградський інститут інженерів залізничного транспорту за спеціальністю «Економіка й організація будівництва». У 1987 році став заступником голови виконкому Первомайської районної Ради. З 1990 року став головою Первомайського райвиконкому. У листопаді 1991 року був призначений головою адміністрації міста Мурманська. З листопада 1996 року - перший в історії міста всенародно обраний мер Мурманська. У березні 2000 року Олег Петрович знову був обраний мером міста, отримавши на виборах 84,1%<ref>[http://www.whoiswho.ru/russian/Password/journals/32000/region.htm Хто є хто.]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>. Рівень довіри до діючого мера був одним з найвищих серед регіональних політиків<ref>{{Cite web |url=http://www.newspb.ru/allnews/118995/ |title=Помер Мер міста Мурманська Олег Найдьонов. |accessdate=28 лютого 2017 |archive-date=1 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170301182019/http://www.newspb.ru/allnews/118995/ }}</ref>. Обіймав посаду віце-президента Союзу міст Заполяр'я і Крайньої Півночі.

Помер після тривалої хвороби 22 травня 2003 року, похований у Мурманську на міському кладовищі.

== Пам'ять ==
* Іменем Найдьонова названі культурно-парковий комплекс на Семенівському озері в Мурманську
* Мурманський дитячий театральний центр
* На Храмі Спаса на водах, ініціатором будівництва якого він був, встановлено меморіальну дошку.
* Проводиться щорічний турнір по [[кікбоксинг]]у його імені.
* На конкурсі крижаних фігур «Снігова фантазія» заснований приз його імені.
* Траулер «Олег Найдьонов»<ref>{{cite news|url=http://lenta.ru/news/2014/01/04/naydenov/|title=Поблизу берегів Гвінеї-Бісау затриманий російський траулер|accessdate=2014-01-04|archive-date=2 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170302025553/https://lenta.ru/news/2014/01/04/naydenov/}}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.ntv.ru/novosti/1392619/ |title=Палаючий в Іспанії траулер «Олег Найдьонов» відбуксирували в відкрите море // НТВ.Ru |accessdate=28 лютого 2017 |archive-date=1 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170301180418/http://www.ntv.ru/novosti/1392619/ }}</ref> Мурманського тралового флоту, який раніше носив ім'я «Леонід Гальченко» (до 2005) - затонув в 2015 році поблизу Канарських островів.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{succession|office=Міський голова Мурманська
 [[1991]]–[[2003]] |preceded=Посаду утворено
 - | succeeded=Геннадій Гур'янов
 [[2003]]–[[2004]]}}

[[Категорія:Уродженці Тернополя]]
[[Категорія:Почесні громадяни Мурманська]]
[[Категорія:Міські голови Росії]]
[[Категорія:Померли в Мурманську]]

title: Міський голова Мурманська

Міський голова Мурманська: листопад 1991 — 22 травня 2003

Попередник: посаду утворено

Наступник: Геннадій Гур'янов

Народився: 28 липня 1947 · Тернопіль, Тернопільська область, Українська РСР, СРСР

Помер: 22 травня 2003 (55 років) · Мурманськ, Мурманська область, · Росія

Громадянство: СРСР → Росія

Національність: росіянин

Alma mater: Петербурзький державний університет шляхів сполучення

Нагороди: | Орден Дружби | | Медаль «Ветеран праці» |


text:
# Автошлях Т 2405
Автошля́х Т 2405 — автомобільний шлях територіального значення у Черкаській області. Пролягає територією Уманського та Звенигородського районів через Жашків — Буки — Озірну. Загальна довжина — 65 км.

## Маршрут
Автошлях проходить через такі населені пункти:
| Автошлях Т 2405       |              |
| Черкаська область     |              |
| Уманський район       |              |
| Жашків                | E95М05Т 2403 |
| Сорокотяга            |              |
| Охматів               |              |
| Червоний Кут          |              |
| Буки                  | Т 2406       |
| Улянівка              |              |
| Багва                 |              |
| Звенигородський район |              |
| Ризине                |              |
| Водяники              |              |
| Озірна                | Н16          |

wikiname: ukwiki

title: Автошлях Т 2405

in_language: uk

wikitext:
{{Автодорога
| назва = Автошлях Т 2405
| номер = {{Номер дороги|Т 2405}}
| логотип =
| логотип_розмір =
| логотип_підпис
| зображення =
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| країна = {{UKR}}
| регіон1 = [[Черкаська область|Черкаська]]
| тип_регіону1 = Області
| регіон2 = [[Уманський район|Уманський]], [[Звенигородський район|Звенигородський]]
| тип_регіону2 = Райони
| регіон3 =
| тип_регіону3 =
| відкрита =
| довжина = 65 км
| напрямок =
| від = [[Жашків]]
| до = [[Озірна]]
| з'єднання = {{Автошлях E|95}} {{Автошлях М|05}} {{Автошлях Н|16}} {{Автошлях Т|2403}} {{Автошлях Т|2406}}
| міста = [[Жашків]]
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

'''Автошля́х Т 2405''' — автомобільний шлях територіального значення у [[Черкаська область|Черкаській]] області. Пролягає територією [[Уманський район|Уманського]] та [[Звенигородський район|Звенигородського]] районів через [[Жашків]] — [[Буки (смт)|Буки]] — [[Озірна|Озірну]]. Загальна довжина — 65 км.

== Маршрут ==
Автошлях проходить через такі населені пункти:
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="margin-left:0.5em;"
|colspan="2" style="color:#fff;background-color:#828282; text-align: center;"|'''Автошлях Т 2405'''
|-
|colspan="3" style=" font-size: 140 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Cherkasy Oblast.svg|20пкс]] '''''[[Черкаська область]]'''''
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|'''''[[Уманський район]]'''''
|-
|[[Жашків]]
|{{Автошлях E|95}}{{Автошлях М|05}}{{Автошлях Т|2403}}
|-
|[[Сорокотяга]]
|-
|[[Охматів]]
|-
|[[Червоний Кут (Уманський район)|Червоний Кут]]
|-
|[[Буки (смт)|Буки]]
|{{Автошлях Т|2406}}
|-
|[[Улянівка (Уманський район)|Улянівка]]
|-
|[[Багва]]
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|'''''[[Звенигородський район]]'''''
|-
|[[Ризине]]
|-
|[[Водяники]]
|-
|[[Озірна]]
|{{Автошлях Н|16}}
|}

== Джерела ==
* [http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/55-2019-п Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення: Кабінет Міністрів України; Постанова, Перелік від 30.01.2019 № 55] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220416023838/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/55-2019-п |date=16 квітня 2022 }}

{{Автомобільні шляхи Черкаської області}}

[[Категорія:Автомобільні шляхи Черкаської області|Т2405]]
[[Категорія:Територіальні автомобільні шляхи України]]
[[Категорія:Автошляхи Уманського району]]
[[Категорія:Автошляхи Звенигородського району]]
[[Категорія:Транспорт Жашкова]]

title: Загальні дані

Країна: Україна

Області: Черкаська

Райони: Уманський, Звенигородський

Довжина: 65 км

початок: Жашків

кінець: Озірна

Міста: Жашків

OpenStreetMap: ↑91278 ·R (Черкаська область)


text:
# Опря Анатолій Олександрович
Анато́лій Олекса́ндрович О́пря (* 25 листопада 1977, Іллічівськ, нині Чорноморськ) — український футболіст, півзахисник ФК «Балкани».

## Біографія
Вихованець іллічівського футболу. Перший тренер — В. Яковлев. На професійному рівні почав виступи навесні 1996 року у складі місцевого «Портовика» у другій лізі чемпіонату України. Згодом переїхав до Росії, де протягом 1998—2002 років виступав у клубах «Жемчужина» (Сочі), «Кристал» (Смоленськ) та «Рубін» (Казань).
Повернувся до України навесні 2003 року, уклавши контракт з головною командою Одещини — «Чорноморцем». Дебютував у вищій лізі чемпіонату України 9 березня 2003 року у грі проти луцької «Волині» (перемога 2:0), відзначився у цьому матчі забитим голом. На початку сезону 2004/05 переїхав до Харкова, де спочатку виступав за «Металіст», а згодом за «Арсенал» (з 2005 року клуб перереєстрований як ФК «Харків»).
З 2007 року захищав кольори «Кривбаса». Спочатку був постійним гравцем стартового складу команди, згодом втратив місце в основі, в сезоні 2009—2010 у матчах чемпіонату України виходив на поле лише 4 рази. Того ж сезону залишив криворізький клуб.
У вересні 2010 року підписав контракт з першоліговим овідіопольським «Дністром»

title: Опря Анатолій Олександрович

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Анатолій Опря
| зображення = Anatoliy_Oprya.jpg
| зображення розмір = 200px
| повне-ім'я = Анатолій Олександрович Опря
| дата-народження = 25.11.1977
| місце-народження = [[Чорноморськ|Іллічівськ]]
| країна-народження = [[УРСР]]
| зріст = 184 см
| вага = 75 кг
| поточний-клуб = {{Прапорець|UKR}} [[Балкани (футбольний клуб)|«Балкани»]]
| номер = 5
| позиція = [[півзахисник]]
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1996—1998|{{Прапорець|UKR}}|[[Портовик (Іллічівськ)|«Портовик» (Іллічівськ)]]|34|1}}
{{Футболіст рядок 0|1997|{{оренда}}{{Прапорець|UKR}}|[[ЦСКА-2 (Київ)]]|2|0}}
{{Футболіст рядок 1|1998—1999|{{Прапорець|RUS}}|[[Жемчужина (Сочі)|«Жемчужина» (Сочі)]]|10|0}}
{{Футболіст рядок 0|2000—2002|{{Прапорець|RUS}}|[[Кристал (Смоленськ)|«Кристал» (Смоленськ)]]|59|2}}
{{Футболіст рядок 1|2002|{{Прапорець|RUS}}|[[Рубін (футбольний клуб)|«Рубін»]]|8|0}}
{{Футболіст рядок 0|2003—2004|{{Прапорець|UKR}}|[[Чорноморець (Одеса)|«Чорноморець»]]|32|1}}
{{Футболіст рядок 1|2004|{{Прапорець|UKR}}|[[Металіст (Харків)|«Металіст»]]|15|0}}
{{Футболіст рядок 0|2005|{{Прапорець|UKR}}|[[Арсенал (Харків)|«Арсенал» (Харків)]]|12|1}}
{{Футболіст рядок 1|2005—2007|{{Прапорець|UKR}}|[[Харків (футбольний клуб)|ФК «Харків»]]|40|1}}
{{Футболіст рядок 0|2007—2010|{{Прапорець|UKR}}|[[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбас»]]|67|4}}
{{Футболіст рядок 1|2010—2011|{{Прапорець|UKR}}|[[Дністер (Овідіополь)|«Дністер» (Овідіополь)]]|22|4}}
{{Футболіст рядок 0|2011—2013|{{Прапорець|UKR}}|[[Одеса (футбольний клуб)|ФК «Одеса»]]|60|5}}
{{Футболіст рядок 1|2016 – {{comment|т. ч.|теперішній час}}|{{Прапорець|UKR}}|[[Балкани (футбольний клуб)|«Балкани»]] |109|4}}
{{Футболіст кінець}}
| збірна-роки =
| збірна-команда =
| збірна-ігри(голи) =
| пк-поновлення = 24 листопада 2019
| збірна-поновлення =
}}

'''Анато́лій Олекса́ндрович О́пря''' (* [[25 листопада]] [[1977]], Іллічівськ, нині [[Чорноморськ]]) — український футболіст, [[півзахисник]] [[Балкани (футбольний клуб)|ФК «Балкани»]].

== Біографія ==
Вихованець [[Чорноморськ|іллічівського]] футболу. Перший тренер — В. Яковлев. На професійному рівні почав виступи навесні 1996 року у складі місцевого [[Портовик (Іллічівськ)|«Портовика»]] у [[Чемпіонат України з футболу: друга ліга|другій лізі чемпіонату України]]. Згодом переїхав до Росії, де протягом 1998—2002 років виступав у клубах [[Жемчужина-Сочі|«Жемчужина» (Сочі)]], [[Кристал (Смоленськ)|«Кристал» (Смоленськ)]] та [[Рубін (Казань)|«Рубін» (Казань)]].

Повернувся до України навесні 2003 року, уклавши контракт з головною командою Одещини — [[Чорноморець (Одеса)|«Чорноморцем»]]. Дебютував у [[Прем'єр-ліга (Україна)|вищій лізі чемпіонату України]] 9 березня 2003 року у грі проти [[Волинь (футбольний клуб)|луцької «Волині»]] (перемога 2:0), відзначився у цьому матчі забитим голом. На початку [[Чемпіонат України з футболу 2004—2005|сезону 2004/05]] переїхав до [[Харків|Харкова]], де спочатку виступав за [[Металіст (Харків)|«Металіст»]], а згодом за [[Арсенал (Харків)|«Арсенал»]] (з 2005 року клуб перереєстрований як [[Харків (футбольний клуб)|ФК «Харків»]]).

З 2007 року захищав кольори [[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбаса»]]. Спочатку був постійним гравцем стартового складу команди, згодом втратив місце в основі, в [[Чемпіонат України з футболу 2009—2010: Прем'єр-ліга|сезоні 2009—2010]] у матчах чемпіонату України виходив на поле лише 4 рази. Того ж сезону залишив криворізький клуб.

У вересні 2010 року підписав контракт з [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|першоліговим]] [[Дністер (Овідіополь)|овідіопольським «Дністром»]]<ref>{{Cite web |url=http://www.dnestr.com.ua/news/2010/Dnestr_usilivaetsya_Anatoliem_Oprej/ |title=«Днестр» усиливается Анатолием Опрей |accessdate=12 вересня 2010 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20101121023944/http://www.dnestr.com.ua/news/2010/Dnestr_usilivaetsya_Anatoliem_Oprej/ |archivedate=21 листопада 2010 |deadurl=yes }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{ФФУ|27607}}
* {{УФПЛ|8343}}
* {{ПФЛ|8343}}
* {{transfermarkt|59108}}
* [http://football.odessa.ua/person/?279 Профіль гравця] на сайті ''Одесский футбол''. {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20101119201752/http://dnestr.com.ua/team/member-211/ Профіль гравця на сайті «Дністра»] {{ref-ru}}

{{footballer-stub}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

[[Категорія:Уродженці Чорноморська]]
[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Українські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Росії]]
[[Категорія:Футболісти «Кривбаса»]]
[[Категорія:Футболісти «Харкова»]]
[[Категорія:Футболісти «Арсенала» (Харків)]]
[[Категорія:Футболісти «Металіста» (Харків)]]
[[Категорія:Футболісти «Чорноморця» (Одеса)]]
[[Категорія:Футболісти «Рубіна» (Казань)]]
[[Категорія:Футболісти «Жемчужини» (Сочі)]]
[[Категорія:Футболісти «Кристала» (Смоленськ)]]
[[Категорія:Футболісти ЦСКА-2 (Київ)]]
[[Категорія:Футболісти «Портовика» (Чорноморськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Одеси»]]
[[Категорія:Футболісти «Балкан»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Анатолій Олександрович Опря

Народження: 25 листопада 1977 (47 років)

Вага: 75 кг

Громадянство: Україна

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Балкани»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Портовик» (Іллічівськ) · 34 · (1)

→ ЦСКА-2 (Київ) · 2 · (0)

«Жемчужина» (Сочі) · 10 · (0)

«Кристал» (Смоленськ) · 59 · (2)

«Рубін» · 8 · (0)

«Чорноморець» · 32 · (1)

«Металіст» · 15 · (0)

«Арсенал» (Харків) · 12 · (1)

ФК «Харків» · 40 · (1)

«Кривбас» · 67 · (4)

«Дністер» (Овідіополь) · 22 · (4)

ФК «Одеса» · 60 · (5)

2016 – т. ч.: «Балкани» · 109 · (4)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 24 листопада 2019.


text:
# 'Round Midnight (альбом Бетті Картер, 1963)
'Round Midnight — студійний альбом американської джазової співачки Бетті Картер, випущений у 1963 році лейблом Atco Records.

## Опис
Записаний у 1962–1963 роках з оркестрами із аранжуванням Клауса Огермана та Олівера Нельсона.
Бетті Картер випустила лише 2 альбоми у період з 1961 по 1968 роки.

## Список композицій
1. «Nothing More to Look Forward To» (Річард Адлер) — 2:31
2. «Who What Why Where When» (Бетті Картер) — 3:05
3. «Heart and Soul» (Френк Лессер, Хогі Кармайкл) — 3:14
4. «Call Me Darling» (Дороті Дік, Морт Фрайберг, Рольф Марбет, Берт Рісфельд) — 3:48
5. «When I Fall in Love» (Едвард Гейман, Віктор Янг)  — 2:56
6. «'Round Midnight» (Берні Ганіген, Куті Вільямс, Телоніус Монк) — 3:14
7. «I Wonder» (Сесіл Гант, Реймонд Левін) — 2:29
8. «Theme from Dr. Kildare» (Джеррі Голдсміт, Піт Руголо, Гел Вінн) — 2:40
9. «The Good Life» (Саша Дістель, Джек Рірдон) — 2:30
10. «Everybody's Somebody's Fool» (Ейс Адамс, Реджайна Адамс, Лайонел Гемптон) — 2:40
11. «Two Cigarettes In The Dark» (Лью Поллак, Пол Френсіс Вебстер) — 2:04

Записаний 10 серпня 1962 (1, 5, 9, 12, 13); 6 грудня 1962 (3, 4, 6, 10) і 15 січня 1963 (2, 7, 8, 11).

## Учасники запису
- Бетті Картер — вокал
- Джо Ньюмен — труба
- Річард Камука — тенор-саксофон
- Філ Вудс — альт- і тенор-саксофон
- Денні Бенк — баритон-саксофон, бас-кларнет
- Джиммі Клівленд — тромбон
- Сеймур Бараб, Сідні Едвардс, Едгардо Содеро, Люсьєн Шмідт — віолончель
- Ллойд Маєрс, Расс Фрімен, Волтер Девіс — фортепіано
- Кенні Беррелл, Джон Піццареллі — гітара
- Монті Бадвіг, Джордж Дювів'є — контрабас
- Гарі Честер, Шеллі Менн, Ед Шоннессі — ударні
- Олівер Нельсон, Клаус Огерман — аранжування

Технічний персонал
- Несухі Ертегюн — продюсер

wikitext:
{{Заголовок курсивом}}
{{Музичний альбом
| Назва      = 'Round Midnight
| Тип        = [[студійний альбом]]
| Виконавець = [[Бетті Картер]]
| Обкладинка = 'Round Midnight (1963).jpg
| Колір      =
| Випущено   = [[1963]]
| Записаний  = 10 серпня 1962 (1, 5, 9, 12, 13)
6 грудня 1962 (3, 4, 6, 10)
15 січня 1963 (2, 7, 8, 11)
| Місце      =
| Студія     = Нью-Йорк
| Жанр       = [[джаз]]
| Тривалість = 31 хв 11 с
| Лейбли     = Atco (33-152)
| Продюсери  = [[Несухі Ертегюн]]
| Країна     = [[США]]
| Огляди     = * [[Allmusic]] {{Rating|2.5|5}} [http://www.allmusic.com/album/round-midnight-1963-mw0000277927 посил.]
* Down Beat {{Rating|4|5}}
* The Rolling Stone Jazz Record Guide {{Rating|4|5}}
| Попередній = ''Ray Charles and Betty Carter''
(1961)
| Рік        = 1963
| Наступний  = ''Inside Betty Carter''
(1964)
| Інше       =
}}
''''''Round Midnight''''' — [[студійний альбом]] американської [[джаз]]ової співачки [[Бетті Картер]], випущений у [[1963]] році лейблом Atco Records.

== Опис ==
Записаний у 1962–1963 роках з оркестрами із аранжуванням Клауса Огермана та Олівера Нельсона.

Бетті Картер випустила лише 2 альбоми у період з 1961 по 1968 роки.

== Список композицій ==
# «Nothing More to Look Forward To» (Річард Адлер) — 2:31
# «Who What Why Where When» ([[Бетті Картер]]) — 3:05
# «Heart and Soul» (Френк Лессер, Хогі Кармайкл) — 3:14
# «Call Me Darling» (Дороті Дік, Морт Фрайберг, Рольф Марбет, Берт Рісфельд) — 3:48
# «When I Fall in Love» (Едвард Гейман, Віктор Янг)  — 2:56
# «'Round Midnight» (Берні Ганіген, Куті Вільямс, [[Телоніус Монк]]) — 3:14
# «I Wonder» ([[Сесіл Гант]], Реймонд Левін) — 2:29
# «Theme from Dr. Kildare» ([[Джеррі Голдсміт]], Піт Руголо, Гел Вінн) — 2:40
# «The Good Life» ([[Саша Дістель]], Джек Рірдон) — 2:30
# «Everybody's Somebody's Fool» (Ейс Адамс, Реджайна Адамс, Лайонел Гемптон) — 2:40
# «Two Cigarettes In The Dark» (Лью Поллак, Пол Френсіс Вебстер) — 2:04

Записаний 10 серпня 1962 (1, 5, 9, 12, 13); 6 грудня 1962 (3, 4, 6, 10) і 15 січня 1963 (2, 7, 8, 11).

== Учасники запису ==
* [[Бетті Картер]] — [[вокал]]
* [[Джо Ньюмен]] — [[труба (музичний інструмент)|труба]]
* Річард Камука — [[тенор-саксофон]]
* [[Філ Вудс]] — [[альт-саксофон|альт-]] і тенор-саксофон
* Денні Бенк — баритон-саксофон, [[бас-кларнет]]
* [[Джиммі Клівленд]] — [[тромбон]]
* Сеймур Бараб, Сідні Едвардс, Едгардо Содеро, Люсьєн Шмідт — [[віолончель]]
* Ллойд Маєрс, Расс Фрімен, [[Волтер Девіс, мол.|Волтер Девіс]] — [[фортепіано]]
* [[Кенні Беррелл]], Джон Піццареллі — [[гітара]]
* Монті Бадвіг, [[Джордж Дювів'є]] — [[контрабас]]
* Гарі Честер, [[Шеллі Менн]], [[Ед Шоннессі]] — [[ударні музичні інструменти|ударні]]
* [[Олівер Нельсон]], Клаус Огерман — [[аранжування]]

;Технічний персонал
* [[Несухі Ертегюн]] — [[музичний продюсер|продюсер]]

== Посилання ==
* [http://www.allmusic.com/album/round-midnight-1963-mw0000277927 Огляд] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151013163936/http://www.allmusic.com/album/round-midnight-1963-mw0000277927 |date=13 жовтня 2015 }} на [[Allmusic]] {{ref-en}}
* [http://www.discogs.com/Betty-Carter-Round-Midnight/master/636126 Опис] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190427013805/https://www.discogs.com/Betty-Carter-Round-Midnight/master/636126 |date=27 квітня 2019 }} на [[Discogs]] {{ref-en}}

{{бібліоінформація}}

[[Категорія:Альбоми Бетті Картер|Round Midnight]]
[[Категорія:Альбоми Atco Records|Round Midnight]]
[[Категорія:Альбоми, спродюсовані Несухі Ертегюном]]
[[Категорія:Альбоми з аранжуванням Олівера Нельсона]]
[[Категорія:Альбоми з аранжуванням Клауса Огермана]]

title: Студійний альбом

Виконавець: Бетті Картер

Жанр: джаз

Мова: англійська

Студія звукозапису: Нью-Йорк

Продюсер: Несухі Ертегюн

Професійні огляди: * Allmusic посил. - Down Beat - The Rolling Stone Jazz Record Guide

title: Хронологія Бетті Картер

| Попередній | Ray Charles and Betty Carter (1961) |: | Inside Betty Carter (1964) | Наступний |

Попередній: Ray Charles and Betty Carter · (1961)

Inside Betty Carter · (1964): Наступний


text:
# Весткапелле (Нідерланди)
Весткапелле (нід. Westkapelle) — місто в нідерландській провінції Зеландія. Входить до муніципалітету Вере. Його населення станом на 1 січня 2021 року складало 2632 осіб.
З 1816 по 1997 рік мало статус окремого муніципалітету.

## Історія
3 жовтня 1944 року бомбардувальники британських ВПС атакували дамбу на південь від міста аби спричинити затоплення територій, зайнятих Вермахтом, і полегшити наземну операцію із їх звільнення. Внаслідок бомбардування загинуло близько 180 мешканців міста, а воно саме було фактично зруйноване.

## Галерея
- Високий маяк у Весткапелле
- Низький маяк у Весткапелле

title: Весткапелле (Нідерланди)

wikitext:
{{НП
|статус = місто
|зображення = Westkapelle Town.png
|населення = 2632
|рік перепису = 1 січня 2021
}}
'''Весткапелле''' ({{lang-nl|Westkapelle}}) — місто в [[Нідерланди|нідерландській]] провінції [[Зеландія (Нідерланди)|Зеландія]]. Входить до [[Муніципалітет (Нідерланди)|муніципалітету]] [[Вере (Нідерланди)|Вере]]. Його населення станом на 1 січня 2021 року складало 2632 осіб.

З 1816 по 1997 рік мало статус окремого муніципалітету.

== Історія ==
3 жовтня 1944 року бомбардувальники [[Королівські Повітряні Сили (Сполучене Королівство)|британських ВПС]] атакували дамбу на південь від міста аби спричинити затоплення територій, зайнятих Вермахтом, і полегшити наземну операцію із їх звільнення. Внаслідок бомбардування загинуло близько 180 мешканців міста, а воно саме було фактично зруйноване.

== Галерея ==
<gallery>
File:Westkapelle Hoog-pjt.jpg|Високий маяк у Весткапелле
File:Westkapelle Laag-pjt.jpg|Низький маяк у Весткапелле
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.veere.nl Офіційний сайт муніципалітету Вере] {{ref-nl}}

{{Муніципалітет Вере}}
{{Authority control}}
{{Netherlands-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти провінції Зеландія]]
[[Категорія:Вере (Нідерланди)]]
[[Категорія:Міста Нідерландів]]

title: Країна

Країна: Нідерланди

Адмінодиниця: Вере

Висота центру: 5 ± 1 м

Географічна зона: Валхерен

Водойма: Північне море


text:
# Лукас Трамер
Лукас Трамер (нім. Lucas Tramèr, нар. 1 вересня 1989, Інтерлакен, Швейцарія) — швейцарський веслувальник, олімпійський чемпіон 2016 року, триразовий чемпіон світу, триразовий чемпіон Європи.

## Виступи на Олімпіадах
| Олімпіада           | Дисципліна           | Місце |
| ------------------- | -------------------- | ----- |
| Лондон 2012         | четвірка, легка вага | 5     |
| Ріо-де-Жанейро 2016 | четвірка, легка вага | 1     |

## Зовнішні посилання
- Лукас Трамер — олімпійська статистика на сайті Sports-Reference.com (англ.) (архівна версія)

1. ↑  Lucas Tramer

title: Лукас Трамер

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = Лукас Трамер
| оригінал імені = ({{lang-de|Lucas Tramèr}})
| зображення = Lucas Tramer (cropped).jpg
| розмір_зображення = 255 пкс
| підпис =
| прізвисько =
| національність = [[швейцарці|швейцарець]]
| місце_проживання =
| дата_народження = 01.09.1989
| місце_народження = [[Інтерлакен]], [[Швейцарія]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст = 183 см
| вага = 75 кг
| вебсторінка  =
| країна = {{SUI}}
| вид_спорту = [[академічне веслування]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry|{{SUI}}}}
{{MedalSport|[[Академічне веслування]]}}
{{MedalOlympic}}
{{MedalGold|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо-де-Жанейро 2016]]|[[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2016 — четвірки, легка вага (чоловіки)|LM4−]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з академічного веслування|Чемпіонат світу]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 2013|Чончжу 2013]]|LM2−}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 2014|Амстердам 2014]]|LM2−}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 2015|Егбелетт-ле-Лак 2015]]|LM4−}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з академічного веслування|Чемпіонат Європи]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з академічного веслування 2013|Севілья 2013]]|LM2−}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з академічного веслування 2014|Белград 2014]]|LM2−}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з академічного веслування 2015|Познань 2015]]|LM4−}}
| show-medals = yes
}}
'''Лукас Трамер''' ({{lang-de|Lucas Tramèr}}, {{н.}} [[1 вересня]] [[1989]], [[Інтерлакен]], [[Швейцарія]]) — [[Швейцарія|швейцарський]] [[академічне веслування|веслувальник]], [[Літні Олімпійські ігри|олімпійський чемпіон]] [[Літні Олімпійські ігри 2016|2016]] року, триразовий чемпіон світу, триразовий чемпіон Європи.

== Виступи на Олімпіадах ==
{|class = "wikitable"
!Олімпіада!!Дисципліна!! Місце
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2012|Лондон 2012]] || [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2012 — четвірки, легка вага (чоловіки)|четвірка, легка вага]] || 5
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо-де-Жанейро 2016]] || [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2016 — четвірки, легка вага (чоловіки)|четвірка, легка вага]] || {{золото1}}
|-
|}

== Зовнішні посилання ==
* {{SportsReference|tr/lucas-tramer-1|NAME=Лукас Трамер}}

{{sportsman-stub}}
{{Olympic-medalist-stub}}
{{Олімпійські чемпіони з академічного веслування в четвірках легкої ваги}}

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Трамер, Лукас}}
[[Категорія:Швейцарські академічні веслувальники]]
[[Категорія:Швейцарські олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Олімпійські чемпіони з академічного веслування]]
[[Категорія:Чемпіони літніх Олімпійських ігор 2016]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на літніх Олімпійських іграх 2012]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на літніх Олімпійських іграх 2016]]
[[Категорія:Чемпіони світу з академічного веслування]]
[[Категорія:Чемпіони Європи з академічного веслування]]
[[Категорія:Призери чемпіонатів Європи з академічного веслування]]
[[Категорія:Призери чемпіонатів світу з академічного веслування]]

title: Загальна інформація

Національність: швейцарець

Громадянство: Швейцарія

Місце проживання: Пюпленж

Народження: 1 вересня 1989 (35 років) · Інтерлакен, Швейцарія

title: Спорт

Країна: Швейцарія

Вид спорту: академічне веслування

title: Олімпійські ігри

Золото: Ріо-де-Жанейро 2016 · LM4−

title: Чемпіонат світу

Золото:
Чончжу 2013 · LM2−
Амстердам 2014 · LM2−
Егбелетт-ле-Лак 2015 · LM4−

title: Чемпіонат Європи

Золото:
Севілья 2013 · LM2−
Белград 2014 · LM2−
Познань 2015 · LM4−


text:
# Сокілецький монастир
Сокілецький монастир — василіянський монастир, який діяв у XVII–XIX століттях поблизу села Сокілець (нині Чортківського району Тернопільської області).

## Історія
У 1608 році Методій Жабокрицький та Венедикт Ґізель — два монахи Красногорського православного монастиря поблизу Києва — поселилися як пустельники на скелі над річкою Стрипою поблизу села Сокілець. Також заснували маленьку церкву Покрови Пресвятої Богородиці.
Власник розташованого неподалік Золотого Потоку, майбутній генеральний подільський староста Стефан Потоцький 14 лютого 1609 року на прохання монахів щодо надання їм певних засобів для існування видав грамоту, якою подарував для монастиря «ґрунт» та ліс. У 1619 році біля церкви вже був монастир.
Неодноразово зазнавав нападів татар, які його руйнували. За наказом сина Стефана Потоцького Яна побудовано нову монастирську церкву.
У 1700 році монастир приєднався до З'єднаної (Унійної) Церкви. Не був закритий за часів Йозефинської касати в Галичині після початку перебування у складі монархії Габсбургів.
1806 року ігумен о. Герман Вергановський за наказом губернатора Галичини був змушений покинути обитель, влада приєднала її до монастиря в Замості. Після втрати Австрійською імперією в 1809 році Замостя та частини Бучаччини на схід від Стрипи монастир приєднали до Бучацького монастиря.
У 1819 році цісар Франц II підписав розпорядження про передачу монастиря оо. василіянам у Бучачі, монастирську церкву віддали капеланії в с. Губин.

title: Сокілецький монастир

wikitext:
{{Культова споруда
 | назва                      = Сокілецький монастир
 | назва(офіційна)            =
 | тип споруди                = монастир
 | зображення                 =
 | розмір_зображення          =
 | підпис зображення          =
|місто         =
|країна        =
 | координати                 =
 | інженер                    =
 | скульптор                  =
 | художник                   =
 | засновник                  =
 | перша згадка               =
 | дата_початку_спорудження   =
 | дата_закінчення_спорудження=
 | дата_зруйнування           =
 | дата_відбудови             =
 | вартість                   =
 | вмістимість                =
 | будівельна система         =
 | архітектурний стиль        =
 | релігійна конфесія         =
 | сучасний статус            =
 | реліквії                   =
 | стан                       =
 | адреса                     =
 | власник                    =
 | юрисдикція                 =
 | керівництво                =
 | сайт                       =
 | карта розташування         =
 | підпис карти               =
}}

[[Файл:Sokilets-panorama-8226.jpg|міні|праворуч|200пкс|Вигляд на монастирську церкву, 2009]]
'''Сокілецький монастир''' — [[Василіяни|василіянський]] [[монастир]], який діяв у XVII–XIX століттях поблизу села [[Сокілець (Бучацький район)|Сокілець]] (нині [[Чортківський район|Чортківського району]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]]).

== Історія ==
[[Файл:Сокілець - Монастирська скеля - 16050815.jpg|міні|ліворуч|Монастирська скеля]]
[[Файл:Potocki Stefan (starszy).jpg|міні|праворуч|160пкс|Стефан Потоцький]]
У 1608 році Методій [[Жабокрицький]] та Венедикт [[Ґізель]] — два монахи Красногорського православного монастиря поблизу Києва — поселилися як пустельники на скелі над річкою [[Стрипа|Стрипою]] поблизу села Сокілець. Також заснували маленьку [[Церква Покрови Пресвятої Богородиці (Сокілець)|церкву Покрови Пресвятої Богородиці]].

Власник розташованого неподалік [[Золотий Потік|Золотого Потоку]], майбутній [[староста генеральний подільський|генеральний подільський староста]] [[Стефан Потоцький (староста генеральний)|Стефан Потоцький]] 14 лютого 1609 року на прохання монахів щодо надання їм певних засобів для існування видав грамоту, якою подарував для монастиря «ґрунт»<ref>Ґрунт — земельна ділянка.</ref> та ліс.<ref>''[[Боднарук Іван Лазарович|Боднарук І.]]'' Бучач сто років тому // {{ББ|68}}</ref> У [[1619]] році біля церкви вже був монастир.

Неодноразово зазнавав нападів [[татари|татар]], які його руйнували. За наказом<ref>Так у джерелі.</ref> сина Стефана Потоцького [[Ян Потоцький (брацлавський воєвода)|Яна]] побудовано нову [[Церква Покрови Божої Матері (Сокілець)|монастирську церкву]].

У 1700 році монастир приєднався до З'єднаної (Унійної) Церкви.<ref>''Стоцький Я.'' Д. Сокілецький монастир Покрови Божої Матері // Монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього в Бучачі (1712—1996 рр.). — Львів : Місіонер, 1997. — іл. — С. 64. — ISBN 966-7086-24-0.</ref> Не був закритий за часів Йозефинської касати в Галичині після початку перебування у складі монархії Габсбургів.

1806 року ігумен о. [[Герман Вергановський]] за наказом губернатора Галичини був змушений покинути обитель, влада приєднала її до [[монастир Василіян (Замостя)|монастиря в Замості]]. Після втрати [[Австрійська імперія|Австрійською імперією]] в 1809 році Замостя та частини Бучаччини на схід від Стрипи монастир приєднали до [[Бучацький монастир|Бучацького монастиря]].

У 1819 році цісар [[Франц II]] підписав розпорядження про передачу монастиря оо. василіянам у Бучачі, монастирську церкву віддали капеланії в с. [[Губин (Бучацький район)|Губин]].

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* {{ББ}}
* ''[[Стоцький Ярослав Васильович|Стоцький Я]].'' Сокілецький монастир Покрови Божої Матері // Бучацький монастир отців Василіян: на службі Богові й Україні. До 300-ліття заснування. — Жовква : Місіонер, 2011. — 216 с. + 24 с. вкл. — С. 75—76. — ISBN 978-966-658-239-6.
* ''Стоцький Я.'' Д. Сокілецький монастир Покрови Божої Матері // Монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього в Бучачі (1712—1996 рр.). — Львів : Місіонер, 1997. — 160 с., іл. — С. 64—65. — ISBN 966-7086-24-0.
{{Бібліоінформація}}
{{ВП-Портали|Архітектура|Історія|Католицтво|Православ'я|Тернопільщина}}
[[Категорія:Закриті монастирі Бучацького району]]
[[Категорія:Сокілець (Чортківський район)]]
[[Категорія:Колишні Василіянські монастирі України]]

title: Сокілецький монастир

Тип споруди: монастир

Розташування: Україна , Сокілець


text:
# Luperosaurus macgregori
Luperosaurus macgregori — вид геконоподібних ящірок родини геконових (Gekkonidae). Ендемік Філіппін.

## Поширення і екологія
Luperosaurus macgregori є ендеміками островів Бабуян, розташованих на крайній півночі Філіппінського архіпелагу. Вони живуть у вологих тропічних лісах, на висоті до 50 м над рівнем моря. Ведуть деревний спосіб життя.

## Збереження
МСОП класифікує стан збереження цього виду як близький до загрозливого. Luperosaurus macgregori є досить поширеним видом плазунів в межах свого ареалу. Це досить поширений вид в межах свого ареалу.

title: Luperosaurus macgregori

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Luperosaurus macgregori''
| status = NT
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=169908|title=Luperosaurus macgregori|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=25 січня 2023}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| subordo = [[Геконоподібні]] (Gekkota)
| familia = [[Геконові]] (Gekkonidae)
| genus = ''[[Luperosaurus]]''
| species = '''''L. macgregori'''''
| binomial = ''Luperosaurus macgregori''
| binomial_authority = [[Леонард Штейнеґер|Stejneger]], 1907
| synonyms =
| range_map =Luperosaurus macgregori distribution.png
| range_map_caption =Ареал виду
| wikispecies = Luperosaurus macgregori
| commonscat = Luperosaurus macgregori
| commons = Luperosaurus macgregori
}}
'''''Luperosaurus macgregori''''' — вид [[Геконоподібні|геконоподібних]] [[ящірки|ящірок]] родини [[Геконові|геконових]] (Gekkonidae)<ref>{{NRDB species|genus=Luperosaurus|species=macgregori}}</ref>. [[Ендемік]] [[Філіппіни|Філіппін]].

== Поширення і екологія ==
''Luperosaurus macgregori'' є ендеміками островів {{нп|Бабуян||en|Babuyan Island}}, розташованих на крайній півночі Філіппінського архіпелагу. Вони живуть у вологих тропічних лісах, на висоті до 50 м над рівнем моря. Ведуть деревний спосіб життя.

== Збереження ==
[[МСОП]] класифікує стан збереження цього виду як близький до загрозливого. ''Luperosaurus macgregori'' є досить поширеним видом плазунів в межах свого ареалу. Це досить поширений вид в межах свого ареалу.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
*[[Rafe Marion Brown|Brown, Rafe M.]]; Siler, Cameron D.; [[Indraneil Das|Das, Indraneil]]; Min, Yong (2012). "Testing the phylogenetic affinities of Southeast Asia's rarest geckos: Flap-legged geckos (''Luperosaurus''), Flying geckos (''Ptychozoon'') and their relationship to the pan-Asian genus ''Gekko'' ". ''Molecular Phylogenetics and Evolution'' '''63''': 915–921.
*[[Leonhard Stejneger|Stejneger L]] (1907). "A New Geckoid Lizard from the Philippine Islands". ''Proceedings of the United States National Museum'' '''33''': 545–546. (''Luperosaurus macgregori'', new species).

{{Taxonbar|from=Q5072229}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Геконові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1907]]
[[Категорія:Плазуни Філіппін]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Філіппін]]

title: ?Luperosaurus macgregori

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Підряд: Геконоподібні (Gekkota)

Родина: Геконові (Gekkonidae)

Рід: Luperosaurus

Вид: L. macgregori

Вікісховище: Luperosaurus macgregori

Віківиди: Luperosaurus macgregori


text:
# Новгородський третій літопис
Новгородський третій літопис (Новгородський III літопис, Н3Л) — руський літопис, пам’ятник новгородського літописання XVII ст.. Отримав назву третього по тому порядку, в якому був опублікований серед новгородських літописів при першому їх виданні.

Назва літопису в різних рукописах відрізняється: «Літопис Руський та Київський», «Великоновгородський літопис. Сказання коротко про скіфів, і про слов’ян, про Русь, і про початки, і про Великий Новгород, і про великих государів російських» та ін. Пам’ятник відомий в 25 рукописах. Згідно досліджень С. Н. Азбелєва Новгородський третій літопис має дві редакції — довгу та коротку.
Довга редакція включає два види — первинний, який був складений в 1674—1676 роках, але не зберігся, та кінцевий, створений в 1682 році або в найближчі роки. В кінцевий вид довгої редакції входять статті, починаючи з розповіді про походження слов’ян до відомості про призначення як патріарха новгородського митрополита Йоакима в 1674 році; до XVI ст. в тексті літопису переважають загальноруські відомості, потім - новгородські. Основне джерело довгої редакції Новгородського третього літопису — Новгородський Уваровский літопис, текст якого доповнили інші новгородські літописи.
Коротка редакція включає п’ять груп рукописів і являє собою витяг з довгої редакції. Списки короткої редакції також діляться на два види, повний та скорочений. Повний вид короткої редакції був створений в 1682—1690 роках, в нього входять статті від повідомлення про запровадження в Новгороді християнства (989) до відомості про перебування на новгородській кафедрі митрополита Йоакима (1674). Скорочений вид віднесений до 1690—1695 років, він також починається відомостями 989 року, але завершується текстом під 1676 роком про поставлення як новгородського митрополита Корнилія. У деяких списках короткої редакції є продовження аж до 1722 року. Ця редакція характеризується переважанням новгородських відомостей. На думку Азбелєва Новгородський третій літопис був створений новгородськими митрополитами; робота над ним була розпочата по ініціативі Йоакима і продовжена при Корнилії та Йові.
В. В. Яковлєв писав, що порівняння одного з списків Новгородського Уваровського літопису (список Бібліотеки академії наук РФ (БАН)) з Новгородським третім літописом дає інший погляд на історію його створення. Він уточнив ймовірне датування Новгородського третього літопису, довга редакція якого виникла після 1692 року, а коротка з’явилась не раніше кінця XVII ст. У цьому випадку відпадає гіпотеза про участь в створенні пам’ятника митрополита Йоакима, який виїхав з Новгорода в 1674 році та помер в 1690 році. Відомостей про участь інших новгородських митрополитів в літописанні Новгорода немає. Імовірно, саме список БАН став основою довгої редакції Новгородського третього літопису; відомості даної редакції, яких немає в інших списках Новгородського Уваровського літопису, присутні в приписках до основного тексту списку БАН. У зв’язку з цим відпадає необхідність в припущенні про первинний вид довгої редакції Новгородського третього літопису, висунутого Азбелєвим з метою пояснити зв’язок Новгородського Уваровського літопису з Новгородським третім літописом. Імовірно, довгою редакцією є доповнений список Новгородського Уваровського літопису або особливий вид останнього. Основна робота по доповненню списку БАН була здійснена в 1680-і роки; пізніше більша частина доповнень увійшла в Новгородський третій літопис. У цей час список міг бути у новгородських книжників Никифора Клеткіна и Максима Клеткіна, які можливо мали відношення до роботи по створенню Новгородського третього літопису; основна робота була проведена в церкві або монастирі, куди Максимом Клеткіним в 1689 році був переданий список БАН; робота була продовжена в Зеленецькому монастирі, де список опинився в 1696 році.
Новгородський третій літопис двічі публікувався по декількох списках короткої редакції. Ці видання були виконані не найкращим чином та піддавались критиці, але ними часто користуються дослідники, особливо для вивчення новгородських архітектури, топографії та церковної історії.
Важливим є також питання про зв’язок Новгородського третього літопису з Йоакимівским літописом, пов’язаним з діяльністю B. М. Татищева. Згідно висновку С. К. Шамбінаго, ці два літописи є варіантами одного літописного зводу. Але інші дослідники цей висновок не поділяють.

title: Новгородський третій літопис

wikitext:
{{Також|Новгородські літописи}}
'''Новгородський третій літопис''' (''Новгородський III літопис'', ''Н3Л'') — руський літопис, пам’ятник [[новгород]]ського літописання XVII ст.{{sfn|Яковлев|1993|с=287—289}}{{sfn|БРЭ|2010|с=347—350}}. Отримав назву третього по тому порядку, в якому був опублікований серед [[Новгородські літописи|новгородських літописів]] при першому їх виданні{{sfn|Яковлев|1993|с=287—289}}.

Назва літопису в різних рукописах відрізняється: «Літопис Руський та Київський», «Великоновгородський літопис. Сказання коротко про скіфів, і про слов’ян, про Русь, і про початки, і про Великий Новгород, і про великих государів російських» та ін. Пам’ятник відомий в 25 рукописах. Згідно досліджень С. Н. Азбелєва Новгородський третій літопис має дві редакції — довгу та коротку.

Довга редакція включає два види — первинний, який був складений в 1674—1676 роках, але не зберігся, та кінцевий, створений в 1682 році або в найближчі роки. В кінцевий вид довгої редакції входять статті, починаючи з розповіді про походження слов’ян до відомості про призначення як патріарха новгородського [[Іоаким (патріарх Московський)|митрополита Йоакима]] в 1674 році; до XVI ст. в тексті літопису переважають загальноруські відомості, потім - новгородські. Основне джерело довгої редакції Новгородського третього літопису — Новгородський Уваровский літопис<ref>як він представлений в рукописах Державного історичного музею РФ, зібр. Уварова, № 568; Российская национальная библиотека, Погодина, № 1403</ref>, текст якого доповнили інші новгородські літописи.

Коротка редакція включає п’ять груп рукописів і являє собою витяг з довгої редакції. Списки короткої редакції також діляться на два види, повний та скорочений. Повний вид короткої редакції був створений в 1682—1690 роках, в нього входять статті від повідомлення про запровадження в Новгороді християнства (989) до відомості про перебування на новгородській кафедрі [[Іоаким (патріарх Московський)|митрополита Йоакима]] (1674). Скорочений вид віднесений до 1690—1695 років, він також починається відомостями 989 року, але завершується текстом під 1676 роком про поставлення як новгородського митрополита Корнилія. У деяких списках короткої редакції є продовження аж до 1722 року. Ця редакція характеризується переважанням новгородських відомостей. На думку Азбелєва Новгородський третій літопис був створений новгородськими митрополитами; робота над ним була розпочата по ініціативі Йоакима і продовжена при Корнилії та Йові.

В. В. Яковлєв писав, що порівняння одного з списків Новгородського Уваровського літопису (список Бібліотеки академії наук РФ (БАН)<ref>Библиотека Российской академии наук, 34.4.1.</ref>) з Новгородським третім літописом дає інший погляд на історію його створення. Він уточнив ймовірне датування Новгородського третього літопису, довга редакція якого виникла після 1692 року, а коротка з’явилась не раніше кінця XVII ст. У цьому випадку відпадає гіпотеза про участь в створенні пам’ятника митрополита Йоакима, який виїхав з Новгорода в 1674 році та помер в 1690 році. Відомостей про участь інших новгородських митрополитів в літописанні Новгорода немає. Імовірно, саме список БАН став основою довгої редакції Новгородського третього літопису; відомості даної редакції, яких немає в інших списках Новгородського Уваровського літопису, присутні в приписках до основного тексту списку БАН. У зв’язку з цим відпадає необхідність в припущенні про первинний вид довгої редакції Новгородського третього літопису, висунутого Азбелєвим з метою пояснити зв’язок Новгородського Уваровського літопису з Новгородським третім літописом. Імовірно, довгою редакцією є доповнений список Новгородського Уваровського літопису або особливий вид останнього. Основна робота по доповненню списку БАН була здійснена в 1680-і роки; пізніше більша частина доповнень увійшла в Новгородський третій літопис. У цей час список міг бути у новгородських книжників Никифора Клеткіна и Максима Клеткіна, які можливо мали відношення до роботи по створенню Новгородського третього літопису; основна робота була проведена в церкві або монастирі, куди Максимом Клеткіним в 1689 році був переданий список БАН; робота була продовжена в Зеленецькому монастирі, де список опинився в 1696 році{{sfn|Яковлев|1993|с=287—289}}.

Новгородський третій літопис двічі публікувався по декількох списках короткої редакції. Ці видання були виконані не найкращим чином та піддавались критиці, але ними часто користуються дослідники, особливо для вивчення новгородських архітектури, топографії та церковної історії{{sfn|Яковлев|1993|с=287—289}}.

Важливим є також питання про зв’язок Новгородського третього літопису з Йоакимівским літописом, пов’язаним з діяльністю [[Татищев Василь  Микитович|B. М. Татищева]]. Згідно висновку С. К. Шамбінаго, ці два літописи є варіантами одного літописного зводу. Але інші дослідники цей висновок не поділяють{{sfn|Яковлев|1993|с=287—289}}.

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Література ==
;видання тексту
* [https://commons.wikimedia.org/wiki/File:PSRL_T.03_Izd.01_1841.djvu Том 3. Новгородские летописи.Новгородская 1-я, 2-я и 3-я летописи] — СПб: Типография Эдуарда Праца, 1841
* [https://commons.wikimedia.org/wiki/File:PSRL_Tom_3_Novgorodskie_letopisi_1879.djvu Том 3. Новгородскія летописи. 2-я и 3-я летописи. СПБ 1879]

;дослідження
* ''Беляев И. Д.'' О разных видах русских летописей // ВОИДР. — 1850. — Кн. 5. — C. 18—19.
* ''Сенигов И. П.'' Историко-критические исследования о новгородских летописях и о Российской истории В. Н. Татищева // Чтения общества истории и древностей Российских. — 1887. — Кн. 4.
* ''Иконников В. С.'' Опыт по историографии. — Киев, 1908. — Т. 2, кн. 1. — С. 712—719.
* ''Лихачёв Д. С.'' Русские летописи и их культурно-историческое значение. — М.; Л., 1947. — С. 445.
* ''Шамбинаго С. К.'' Иоакимовская летопись // ИЗ. — М. 1947. — Т. 21. — С. 254—270.
* ''Азбелев С. Н.'' Новгородская третья летопись (Время и обстоятельства возникновения) // Труды Отдела древнерусской литературы. — М.; Л., 1956. — Т. 12. — С. 236—262.
* ''Азбелев С. Н.'' Летописные памятники Новгорода XVII—XVIII вв. // Труды Отдела древнерусской литературы. — М.; Л. 1957. — Т. 13. — С. 282—295.
* ''Азбелев С. Н.'' Новгородские летописи XVII века. — Новгород, 1960. — С. 33—70, 147—202.

{{Літописи}}
[[Категорія:Літописи]]
[[Категорія:Новгородська республіка]]


text:
# Вестерау
Вестерау (нім. Westerau) — громада в Німеччині, розташована в землі Шлезвіг-Гольштейн. Входить до складу району Штормарн. Складова частина об'єднання громад Нордштормарн.
Площа — 15,38 км2. Населення становить 744 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Вестерау

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Вестерау
| місцева_назва       = Westerau
| тип_НП              = громада
| зображення          = Trenthorst05.JPG
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Westerau COA.svg
| прапор              =
| карта               = Westerau in OD.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Вестерау на карті району
| земля               = [[Шлезвіг-Гольштейн]]
| округ               =
| район               = [[Штормарн]]
| об'єднання громад = [[Нордштормарн (об'єднання громад)|Нордштормарн]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 13
| площа               = 15.38
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-SH||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-SH||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-SH|01062083}}
| latd=53 | latm=47| lats=0
| longd=10| longm=29| longs=0
| розміщення_підпису = right
| поштовий_код        = 23847
| телефонний_код      = 04539
| стат_код            = 01 0 62 083
| авто_номер          = OD
| вебсайт             = [http://www.amt-nordstormarn.de/ www.amt-nordstormarn.de]
}}
'''Вестерау''' ({{lang-de|Westerau}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Шлезвіг-Гольштейн]]. Входить до складу району [[Штормарн]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Нордштормарн (об'єднання громад)|Нордштормарн]].

Площа — 15,38 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-SH|01062083}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-SH||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:Trenthorst04.JPG|
Файл:WTWulmenau01.JPG|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Westerau}}
* [http://www.amt-nordstormarn.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071012221116/http://www.amt-nordstormarn.de/ |date=12 жовтня 2007 }} {{ref-de}}

{{Район Штормарн}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4479018-1}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Шлезвіг-Гольштейну]]

title: — громада —

— громада —: Вид Вестерау

title: Координати: 53°47′0″ пн. ш. 10°29′0″ сх. д. / 53.78333° пн. ш. 10.48333° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Шлезвіг-Гольштейн

Район: Штормарн

Об'єднання громад: Нордштормарн

Населення (31 грудня 2020)

Вестерау на карті району

ВестерауРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Гамільтон (округ, Індіана)
Шаблон:StateAbbr_ 40°04′ пн. ш. 86°03′ зх. д. / 40.07° пн. ш. 86.05° зх. д.
Округ  Гамільтон (англ. Hamilton County) — округ (графство) у штаті  Індіана, США. Ідентифікатор округу 18057.

## Історія
Округ утворений 1823 року.

## Демографія
За даними перепису
2000 року
загальне населення округу становило 182740 осіб, зокрема міського населення було 161420, а сільського — 21320.
Серед мешканців округу чоловіків було 89884, а жінок — 92856. В окрузі було 65933 домогосподарства, 50849 родин, які мешкали в 69478 будинках.
Середній розмір родини становив 3,16.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 24754       | 7012  | 7956  | 16608 | 15537 | 12242 | 5370  | 405      |
| Жінки    | 23535       | 6637  | 8611  | 17921 | 15782 | 12486 | 6863  | 1021     |

## Суміжні округи
- Тіптон — північ
- Медісон — схід
- Генкок — південний схід
- Меріон — південь
- Бун — захід
- Клінтон — північний захід

## Виноски
1. ↑  U.S. Decennial Census. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 26 квітня 2015. Процитовано 10 липня 2014.
2. ↑  Historical Census Browser. University of Virginia Library. Архів оригіналу за 11 серпня 2012. Процитовано 10 липня 2014.
3. ↑  Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 4 жовтня 2014. Процитовано 10 липня 2014.
4. ↑  Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000 (PDF). United States Census Bureau. Архів (PDF) оригіналу за 18 грудня 2014. Процитовано 10 липня 2014.
5. ↑  Hamilton County QuickFacts. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 8 червня 2011. Процитовано 17 вересня 2011.(англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
6. ↑  American FactFinder. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 21 травня 2008. Процитовано 31 січня 2008.

| США | Це незавершена стаття з географії США. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Гамільтон (округ, Індіана)

wikitext:
{{Otheruses|Гамільтон (округ)}}
{{Округ США
 | county           = Округ  Гамільтон
 | english_county   = Hamilton County
 | state            = Індіана
 | english_state    = Indiana
 | seal        =
 | map         = Map of  Indiana  highlighting Hamilton County.png
 | map size    = 250
 | founded     =
 | seat             = [[Ноблсвілл (Індіана)|Ноблсвілл]]
 | largest city     = [[Кармел]]
 | area_total_sq_mi = 402
 | area_land_sq_mi  = 394
 | area_water_sq_mi = 8
 | area percentage  = 1.99 %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 347467
 | density_km2 = 333.0
 | web   =
 | ID    = 18057
 | US_ID = 05000US18057
}}
'''Округ  Гамільтон''' ({{lang-en|Hamilton County}}) — округ (графство) у штаті  [[Індіана]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Ідентифікатор округу 18057.

== Історія ==
Округ утворений [[1823]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 26123
| 1900 = 29914
| 1910 = 27026
| 1920 = 24222
| 1930 = 23444
| 1940 = 24614
| 1950 = 28491
| 1960 = 40132
| 1970 = 54532
| 1980 = 82027
| 1990 = 108936
| 2000 = 182740
| 2010 = 274569
| 2020 = 347467
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = U.S. Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=U.S. Decennial Census|publisher=United States Census Bureau|accessdate=10 липня 2014|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=April 26, 2015}}</ref>
1790-1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=10 липня 2014|url-status=live|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/|archivedate=August 11, 2012}}</ref> 1900-1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/in190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=United States Census Bureau|accessdate=10 липня 2014|url-status=live|archiveurl=https://web.archive.org/web/20141004214054/http://www.census.gov/population/cencounts/in190090.txt|archivedate=October 4, 2014}}</ref>
1990-2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=United States Census Bureau|accessdate=10 липня 2014|url-status=live|archiveurl=https://web.archive.org/web/20141218203824/http://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|archivedate=December 18, 2014}}</ref> 2010-2013<ref name="census-quickfacts"/>
}}
За даними перепису
2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./|archivedate=2008-05-21|deadurl=yes}}</ref>
загальне населення округу становило 182740 осіб, зокрема міського населення було 161420, а сільського — 21320.
Серед мешканців округу чоловіків було 89884, а жінок — 92856. В окрузі було 65933 домогосподарства, 50849 родин, які мешкали в 69478 будинках.
Середній розмір родини становив 3,16.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:

{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|24754
|7012
|7956
|16608
|15537
|12242
|5370
|405
|-
| Жінки
|23535
|6637
|8611
|17921
|15782
|12486
|6863
|1021
|}

== Суміжні округи ==
* [[Тіптон (округ, Індіана)|Тіптон]] — північ
* [[Медісон (округ, Індіана)|Медісон]] — схід
* [[Генкок (округ, Індіана)|Генкок]] — південний схід
* [[Меріон (округ, Індіана)|Меріон]] — південь
* [[Бун (округ, Індіана)|Бун]] — захід
* [[Клінтон (округ, Індіана)|Клінтон]] — північний захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Індіана]]

== Виноски ==
{{reflist|refs=<ref name="census-quickfacts">{{cite web
 |url         = http://quickfacts.census.gov/qfd/states/18/18057.html
 |title       = Hamilton County QuickFacts
 |accessdate  = 2011-09-17
 |publisher   = [[Бюро перепису населення США]]
 |url-status     = dead
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20110608185928/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/18/18057.html
 |archivedate = 2011-06-08
}}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{Штат Індіана}}

{{Гамільтон (округ, Індіана)}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}

Центр: Ноблсвілл

Найбільше місто: Кармел


text:
# Вібеке Стене
Вібеке Стене (норв. Vibeke Stene) — норвезька співачка. Найбільш відома як колишня учасниця готик-метал-гурту «Tristania». Співацький голос Стене являє собою лірико-драматичне сопрано (спінто-сопрано) та має діапазон у три октави.

## Біографія та кар'єра
Народилася 17 серпня 1978 в муніципалітеті Сокндал, фюльке Ругаланн, Норвегія, у родині Стейнара Стене та Сіссел Бьо Стене. Має двох сестер — Інгвільд і Майкен.
З тринадцяти років Стене почала брати уроки співу, що викликало у неї інтерес до класичного вокалу. У шкільні роки виступала в джазових, фольклорних і класичних концертах як сольно, так і з різними гуртами. Близько 17 років вона зацікавилася хеві-металічним вокалом і після того, як відвідала концерт «Theatre of Tragedy» в Ставангері, почала мріяти співати в подібному гурті. Вже ставши професійною співачкою, вона брала уроки вокалу до 23 років.
З учасниками «Tristania» Стене познайомилася через спільну подругу і приєдналася до гурту в 1996 році під час його першого демозапису в віці 18 років, ще навчаючись у школі. Спочатку група планувала тимчасово запросити Стене як сесійну вокалістку, але згодом було вирішено зробити її офіційним учасником гурту. За словами Стене, вона сама не знала, що є повноправною учасницею «Tristania», поки не прочитала статтю після виходу записаного за її ж участю альбому «Widow's Weeds». З «Tristania» Стене випустила 5 альбомів і багато гастролювала по Європі та Америці, взявши у деяких великих європейських фестивалях.
У 1999 році вона також взяла участь у записі альбому «Journey To The End Of The Night» норвезького прог-метал гурту «Green Carnation».
Вже у 2006 році Стене почала скорочувати діяльність у гурті, щоб завершити навчання в університеті та отримати ліцензію на викладання вокалу. В лютому 2007 року, відразу після виходу альбому «Illumination», Стене покинула «Tristania» (крім названих вище причин зазначивши також, що їй не подобалося, в якому напрямку розвивається музика гурту). За збігом обставин приблизно в той же час фінський гурт «Nightwish» звільнив свою вокалістку Тар'ю Турунен, що призвело до чуток, ніби її замінить Стене, але остання спростувала ці чутки і заявила, що взагалі не хотіла б співати для «Nightwish». Крім того вона розповіла, що за рік до того лейбл «Tristania» питав у неї дозволу на розповсюдження таких чуток про неї з метою підвищити інтерес до гурту, але вона відмовила.
Покинувши «Tristania», Стене взагалі пішла з музичної індустрії. Вона з 2007 року працювала викладачем музики у початковій школі в Крістіансанні, створила сім'ю та народила сина і дочку. Втім, в інтерв'ю 2010 року на питання, чи буде вона знову професійно співати, Стене заявила, що може прийняти таку пропозицію.
У 2011 році електронний гурт «Pluto» випустив пісню під назвою «Queen of Broken Hearts» за участю Стене. Але це не свідчило про те, що вокалістка повернулася до професійної діяльності: за словами учасників гурту, запис цієї пісні зі Стене було здійснено що у 1999 році.
У червні 2013 року Стене оголосила у Facebook, що повертається на музичну сцену. Її першою новою музичною діяльністю стала участь в норвезькому метал-гурті «God of Atheists» (створений Асгейром Мікельсоном (ex-«Borknagar») супергурт, у якому також брали участь такі музиканти, як ICS Vortex з «Dimmu Borgir», Ісан з «Emperor» і Трим Торсон з «Zyklon»). У 2015 році вона написала та заспівала одну пісню для готичного метал-гурту «Viper Solfa» на їхньому дебютному альбомі «Carving an Icon».
Стене також виконує ролі в театрі: в 2015 році вона дебютувала в головній ролі Сільї у п'єсі свого друга Кая Ерланда «Заручниця ганьби» (норв. «Skammens Gissel»). На сцені вона використовувала одяг, в якому виступала на концертах з «Tristania».
У липні 2020 року Стене оголосила про створення разом з Асгейром Мікельсоном нового дум-метал-гурту під назвою «Veil of Secrets». 13 листопада 2020 року вийшов дебютний сингл «The Last Attempt», 30 листопада 2020 року — перший студійний альбом «Dead Poetry».

## Дискографія

### Tristania
- «Tristania» (демозапис, 1997)
- «Widow's Weeds» (1998)
- «Beyond the Veil» (1999)
- «Widow's Tour» (концертний альбом, 1999)
- «World of Glass» (2001)
- «Ashes» (2005)
- «Illumination» (2007)
- Кліпи «Evenfall» (1998), «Equilibrium» і «Libre» (2005)

### Veil of Secrets
- «Dead Poetry» (2020)

### Якзапрошена вокалістка
- Green Carnation — у піснях «In the Realm of the Midnight Sun», «Reflections of Life and Death» та «Under Eternal Stars» з альбому «Journey to the End of the Night» (1999)
- Samael — у пісні «Suspended Time» з альбому «Solar Soul» (2007)
- Plutho — у пісні «Queen of Broken Hearts» з альбому «Bob, You Don't Wanna Go There!» (2011)

title: Вібеке Стене

wikitext:
{{Музикант
| Ім'я                 = Вібеке Стене
| Оригінал імені       = Vibeke Stene
| Зображення           = Tristania - vibeke stene 08.jpg
| Підпис               = Світлина з концерту «Tristania» 2008 року
| Розмір_зображення    =
| Справжнє_ім'я        =
| Дата народження      = 17 серпня 1978
| Місце народження     = Сокндал, Норвегія
| Дата смерті          =
| Місце смерті         =
| Поховання            =
| Роки                 = 1996–2007, 2013–дотепер
| Країна               = {{NOR}}
| Національність       =
| Освіта               =
| Професія             = співачка, викладач музики
| Працював у операх    =
| Чоловік              = є
| Дружина              =
| Діти                 = 2 шт.
| Співацький голос     = [[сопрано]]
| Інструмент           = [[вокал]]
| Жанр                 = [[готичний метал]], [[дум-метал]], [[симфонічний метал]]
| Мова                 = [[Англійська мова|англійська]]
| Псевдонім            =
| Колектив             =
| Гурт                 = [[Tristania]], Veil of Secrets
| Співпраця            =
| Нагороди             =
| Вініл релізи         =
| Ефіри                =
| Лейбл                = [[Napalm Records]], SPV GmbH, Crime Records
| Сайт                 = [https://www.facebook.com/vibekesteneofficial?fref=ts/ Офіційна сторінка на Facebook]<br/>
[https://www.veilofsecrets.com/ Офіційний сайт гурту]
}}

'''Вібеке Стене''' ({{lang-no|Vibeke Stene}}) — [[Норвегія|норвезька]] співачка. Найбільш відома як колишня учасниця [[готик-метал]]-гурту «[[Tristania]]». Співацький голос Стене являє собою лірико-драматичне [[сопрано]] ({{не перекладено|Лірико-драматичне сопрано|спінто-сопрано|en|Spinto soprano}}) та має діапазон у три октави.

== Біографія та кар'єра ==

Народилася 17 серпня 1978 в муніципалітеті {{не перекладено|Сокндал||en|Sokndal}}, фюльке [[Ругаланн]], Норвегія, у родині Стейнара Стене та Сіссел Бьо Стене. Має двох сестер — Інгвільд і Майкен.

З тринадцяти років Стене почала брати уроки співу, що викликало у неї інтерес до класичного вокалу. У шкільні роки виступала в джазових, фольклорних і класичних концертах як сольно, так і з різними гуртами. Близько 17 років вона зацікавилася хеві-металічним вокалом і після того, як відвідала концерт «[[Theatre of Tragedy]]» в [[Ставангер]]і, почала мріяти співати в подібному гурті{{r|entrevista}}. Вже ставши професійною співачкою, вона брала уроки вокалу до 23 років.

З учасниками «Tristania» Стене познайомилася через спільну подругу і приєдналася до гурту в 1996 році під час його першого [[демозапис]]у в віці 18 років, ще навчаючись у школі. Спочатку група планувала тимчасово запросити Стене як [[Сесійний музикант|сесійну вокалістку]], але згодом було вирішено зробити її офіційним учасником гурту. За словами Стене, вона сама не знала, що є повноправною учасницею «Tristania», поки не прочитала статтю після виходу записаного за її ж участю альбому «[[Widow's Weeds]]»{{r|entrevista}}. З «Tristania» Стене випустила 5 альбомів і багато гастролювала по Європі та Америці, взявши у деяких великих європейських фестивалях.

У 1999 році вона також взяла участь у записі альбому «Journey To The End Of The Night» норвезького [[Прогресивний метал|прог-метал]] гурту {{не перекладено|Green Carnation|«Green Carnation»|en|Green Carnation}}.

Вже у 2006 році Стене почала скорочувати діяльність у гурті, щоб завершити навчання в університеті та отримати ліцензію на викладання вокалу. В лютому 2007 року, відразу після виходу альбому «[[Illumination]]», Стене покинула «Tristania» (крім названих вище причин зазначивши також, що їй не подобалося, в якому напрямку розвивається музика гурту){{r|entrevista}}. За збігом обставин приблизно в той же час фінський гурт «[[Nightwish]]» звільнив свою вокалістку [[Тар'я Турунен|Тар'ю Турунен]], що призвело до чуток, ніби її замінить Стене, але остання спростувала ці чутки і заявила, що взагалі не хотіла б співати для «Nightwish». Крім того вона розповіла, що за рік до того лейбл «Tristania» питав у неї дозволу на розповсюдження таких чуток про неї з метою підвищити інтерес до гурту, але вона відмовила{{r|nightwish}}.

Покинувши «Tristania», Стене взагалі пішла з музичної індустрії. Вона з 2007 року працювала викладачем музики у початковій школі в [[Крістіансанн]]і, створила сім'ю та народила сина і дочку. Втім, в інтерв'ю 2010 року на питання, чи буде вона знову професійно співати, Стене заявила, що може прийняти таку пропозицію.

У 2011 році електронний гурт «Pluto» випустив пісню під назвою «Queen of Broken Hearts» за участю Стене. Але це не свідчило про те, що вокалістка повернулася до професійної діяльності: за словами учасників гурту, запис цієї пісні зі Стене було здійснено що у 1999 році.

У червні 2013 року Стене оголосила у [[Facebook]], що повертається на музичну сцену. Її першою новою музичною діяльністю стала участь в норвезькому метал-гурті «God of Atheists» (створений Асгейром Мікельсоном (ex-«[[Borknagar]]») [[супергурт]], у якому також брали участь такі музиканти, як ICS Vortex з «[[Dimmu Borgir]]», Ісан з «[[Emperor]]» і Трим Торсон з «[[Zyklon]]»{{r|entrevista}}). У 2015 році вона написала та заспівала одну пісню для готичного метал-гурту {{не перекладено|Viper Solfa|«Viper Solfa»|en|Viper Solfa}} на їхньому дебютному альбомі «Carving an Icon».

Стене також виконує ролі в театрі: в 2015 році вона дебютувала в головній ролі Сільї у п'єсі свого друга Кая Ерланда «Заручниця ганьби» ({{lang-no|«Skammens Gissel»}}){{r|skammens}}. На сцені вона використовувала одяг, в якому виступала на концертах з «Tristania».

У липні 2020 року Стене оголосила про створення разом з Асгейром Мікельсоном нового дум-метал-гурту під назвою «Veil of Secrets». 13 листопада 2020 року вийшов дебютний сингл «The Last Attempt», 30 листопада 2020 року — перший студійний альбом «Dead Poetry».

== Дискографія ==

=== Tristania ===
* «Tristania» ([[демозапис]], 1997)
* «[[Widow's Weeds]]» (1998)
* «[[Beyond the Veil]]» (1999)
* «Widow's Tour» ([[концертний альбом]], 1999)
* «[[World of Glass]]» (2001)
* «[[Ashes]]» (2005)
* «[[Illumination]]» (2007)
* [[Музичний відеокліп|Кліпи]] «Evenfall» (1998), «Equilibrium» і «Libre» (2005)

=== Veil of Secrets ===
* «Dead Poetry» (2020)

=== Як [[Сесійний музикант|запрошена вокалістка]] ===
* [[Green Carnation]] — у піснях «In the Realm of the Midnight Sun», «Reflections of Life and Death» та «Under Eternal Stars» з альбому «Journey to the End of the Night» (1999)
* [[Samael]] — у пісні «Suspended Time» з альбому «Solar Soul» (2007)
* Plutho — у пісні «Queen of Broken Hearts» з альбому «Bob, You Don't Wanna Go There!» (2011)

== Примітки ==
{{reflist|
<ref name = entrevista>{{cite web | url = http://www.rockerio.cl/entrevista-a-vibeke-stene | title = Entrevista a Vibeke Stene! | date = 30.06.2013 | language = en, es | access-date = 2024-06-12 | archive-date = 2023-07-09 | archive-url = https://web.archive.org/web/20230709184142/http://www.rockerio.cl/entrevista-a-vibeke-stene | url-status = bot: unknown }}</ref>
<ref name = nightwish>{{cite web | url = http://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=69096 | title = Ex-TRISTANIA Vocalist VIBEKE STENE: I Am Not The New Singer In NIGHTWISH | date = 21.03.2007 | access-date = 2024-06-12 | archive-date = 2007-03-28 | archive-url = https://web.archive.org/web/20070328171814/http://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=69096 | url-status = bot: unknown }}</ref>
<ref name = skammens>{{cite web | url = http://www.budstikkanett.no/kultur/Erland-lokket-Stene-tilbake-pa-scenen-277037.html | title = Erland lokket Stene tilbake på scenen | date = 27 лютого 2015 | language = no | access-date =  12 червня 2024 | archive-date =  2 березня 2015 | archive-url = https://web.archive.org/web/20150302135115/http://www.budstikkanett.no/kultur/Erland-lokket-Stene-tilbake-pa-scenen-277037.html | url-status = dead }}</ref>
}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Стене Вібеке}}
[[Категорія:Народились 1978]]
[[Категорія:Персоналії:Ругаланн]]
[[Категорія:Живі люди]]
[[Категорія:Норвезькі співачки]]
[[Категорія:Хеві-метал-співачки]]
[[Категорія:Норвезькі хеві-метал-співаки]]
[[Категорія:Сопрано]]

title: Vibeke Stene

title: Основна інформація

Дата народження: 17 серпня 1978 (46 років)

Місце народження: Сокндал, Норвегія

Громадянство: Норвегія

Професія: співачка, викладач музики

Співацький голос: сопрано

Інструменти: вокал

Жанр: готичний метал, дум-метал, симфонічний метал

Гурт: Tristania, Veil of Secrets

Членство: Tristania

Лейбл: Napalm Records, SPV GmbH, Crime Records

У шлюбі з: є

Діти: 2 шт.