text:
# IC 5126
IC 5126 — галактика типу Sb (компактна витягнута галактика) у сузір'ї Водолій.
Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції індексного каталогу.

wikiname: ukwiki

title: IC 5126

in_language: uk

wikitext:
{{Галактика IC
| IC = 5126
| Назва = IC 5126
| Тип = [[галактика]]
| Сузір'я = Водолій
| Позначення =
| Пряме_сходження = 21 год 40 хв 28,6 сек
| Схилення = -06° 20′ 45″
| Код = Sb
| Хаббл-тип = [[Компактна галактика|компактна]] [[Витягнута галактика|витягнута]] галактика
| Епоха = [[J2000.0]]
| Видима_зоряна_величина = 14,9
| Видимі_розміри = 0,50' × 0,5'
| Яскравість_поверхні = 13,2
| Фотографічна_зоряна_величина = 15,7
| Кутове_положення =
| bot = true
| dreyer = true
}}

'''IC 5126''' — [[галактика]] типу Sb ([[Компактна галактика|компактна]] [[Витягнута галактика|витягнута]] галактика) у сузір'ї [[Водолій (сузір'я)|Водолій]].

Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції [[Індексний каталог|індексного каталогу]].

== Посилання ==

* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+5126 IC 5126] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070314062719/http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+5126 |date=14 березня 2007 }} в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-en}}
* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc_fr.cgi?IC+5126 IC 5126] в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-fr}}
* [http://www.seds.org/~spider/ngc/revngcic.cgi?IC+5126 Перевірена інформація про IC 5126]{{ref-en}}
* [http://simbad.u-strasbg.fr/sim-id.pl?Ident=IC+5126 IC 5126 в базі SIMBAD]{{ref-en}}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [https://web.archive.org/web/20160306053701/http://vizier.u-strasbg.fr/viz-bin/VizieR-S?IC+5126 IC 5126 в базі Vizier]{{ref-en}}
* [http://nedwww.ipac.caltech.edu/cgi-bin/nph-objsearch?objname=IC+5126 IC 5126 в базі NASA Extragalactic  Database]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20070202212605/http://www.ngcic.org/steinicke/ Бази даних про об'єкти NGC/IC]{{ref-en}}

{{Навігатор NGC|IC 5122|IC 5123|IC 5124|IC 5125|IC 5126|IC 5127|IC 5128|IC 5129|IC 5130|}}

{{Бот|}}<!-- заберіть шаблон {{бот|}}, якщо вносите серйозні зміни в статтю -->

{{Портали|Астрономія}}

[[Категорія:Об'єкти IC|IC 5126]]
[[Категорія:Водолій (сузір'я)|IC 5126]]
[[Категорія:Галактики|IC 5126]]

title: Розташування (епоха J2000.0)

Сузір'я: Водолій

Пряме піднесення: 21 год 40 хв 28,6 сек

title: Характеристики

Габбл-тип: компактна витягнута галактика

Тип: галактика


text:
# Натан Жуніор
Натан Жуніор Соарес де Карвальйо (порт. Nathan Júnior Soares de Carvalho; нар. 10 березня 1989, Ріо-де-Жанейро) — бразильський футболіст, нападник клубу «ПСТК». Виступав за низку бразильських і закордонних клубів, зокрема, за клуб «Сконто», в якому став чемпіоном Латвії та володарем Кубка Латвії, двічі був кращим бомбардиром чемпіонату Латвії.

## Ігрова кар'єра
Натан Жуніор народився 1989 року в місті Ріо-де-Жанейро. Розпочав займатися футболом у юнацькій команді клубу «Фламенго», пізніше перейшов до юнацької команди кіпрського клубу «Анортосіс». У дорослому футболі дебютував 2008 року виступами за латвійську команду «Сконто», проте до основного складу потрапив не відразу, і в цьому ж році на правах оренди перейшов до іншого латвійського клубу «Олімпс». Наступного року повернувся до складу «Сконто», після чого став гравцем основного складу та кращим бомбардиром команди, двічі поспіль у 2010 і 2011 роках став кращим бомбардиром чемпіонату Латвії, та став у складі команди чемпіоном країни та володарем Кубка Латвії.
У 2012 році Натан Жуніор грав у складі австрійської команди «Капфенберг», проте результативністю в новому клубі не відзначився, і в цьому ж році перейшов до грузинського клубу «Діла», де за сезон відзначився 7 забитими м'ячами в 21 проведеному матчі. У 2013—2015 роках бразилець грав у складі російського клубу СКА (Хабаровськ), де також був одним із кращих бомбардирів, забивши 15 голів у 41 проведеному матчі. У 2015—2016 роках Натан Жуніор грав у складі португальської команди «Тондела», де також відзначився високою результативністю, забивши за сезон 13 голів.
У 2016 році бразильський нападник перейшов до саудівського клубу «Аль-Фатех», у якому грав до 2018 року. У 2018 році футболіст перейшов до складу японського клубу «Токусіма Вортіс», проте за короткий час став гравцем португальського клубу другого дивізіону «Пасуш ді Феррейра», де зіграв лише один матч, та в 2020 році перейшов до іншого клубу португальського другого дивізіону «Академіку» (Візеу), де надовго не затримався, і вже в цьому ж році став гравцем грузинського клубу «Самтредія». Наступного року Натан Жуніор грав у складі іншого грузинського клубу «Телаві». У 2022 році футболіст перейшов до бразильського клубу «Солола». З 2023 року Натан Жуніор грає у складі бразильського клубу «ПСТК».

## Титули і досягнення

### Командні
- Чемпіон Латвії(1):

«Сконто»: 2010
- Володар Кубка Латвії (1):

«Сконто»: 2011–2012

### Особисті
- Кращий бомбардир чемпіонату Латвії :2010 (18 голів), 2011 (22 голи)

title: Натан Жуніор

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Натан Жуніор
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Ріо-де-Жанейро]]
| країна-народження = [[Бразилія]]
| дата-народження = 10.3.1989
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|BRA}} |«ПСТК»
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| номер  =
| юнацькі-роки = 2000–2005
2005–2008
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|BRA}} «[[Фламенго]]»
{{Прапорець|CYP}} [[Анортосіс (футбольний клуб)|«Анортосіс»]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2008–2011 | {{Прапорець|LAT}} | «[[Сконто]]» | 69 |45}}
{{Футболіст рядок 0|2008 |{{оренда}} {{Прапорець|LAT}} | [[Олімпс (футбольний клуб)|«Олімпс»]] | 15 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2012 | {{Прапорець|AUT}} | [[Капфенберг (футбольний клуб)|«Капфенберг»]] | 13 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2012–2013 | {{Прапорець|GEO}} | [[Діла (футбольний клуб)|«Діла»]] | 21 |7}}
{{Футболіст рядок 1|2013–2015 | {{Прапорець|RUS}} | [[СКА-Енергія|СКА (Хабаровськ)]] | 41 |15}}
{{Футболіст рядок 0|2015–2016 | {{Прапорець|POR}} | [[Тондела (футбольний клуб)|«Тондела»]] | 34 |13}}
{{Футболіст рядок 1|2016–2018 | {{Прапорець|KSA}} | [[Аль-Фатех (футбольний клуб)|«Аль-Фатех»]] | 20 |5}}
{{Футболіст рядок 0|2018 | {{Прапорець|JPN}} | «[[Токусіма Вортіс]]» | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2019 | {{Прапорець|POR}} | [[Пасуш ді Феррейра (футбольний клуб)|«Пасуш ді Феррейра»]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2020 | {{Прапорець|POR}} | [[Академіку (Візеу)|«Академіку» (Візеу)]] | 3 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2020–2021 | {{Прапорець|GEO}} | [[Самтредія (футбольний клуб)|«Самтредія»]] | 23 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2021 | {{Прапорець|GEO}} | [[Телаві (футбольний клуб)|«Телаві»]] | 15 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2022–2023 | {{Прапорець|BRA}} |«Солола»|? |?}}
{{Футболіст рядок 0|2023– | {{Прапорець|BRA}} |«ПСТК»|0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 30 березня 2024
}}
'''Натан Жуніор Соарес де Карвальйо''' ({{lang-pt|Nathan Júnior Soares de Carvalho}}; {{нар}} [[10 березня]] [[1989]], [[Ріо-де-Жанейро]]) — бразильський [[футболіст]], [[Нападник (футбол)|нападник]] клубу «ПСТК». Виступав за низку бразильських і закордонних клубів, зокрема, за клуб «[[Сконто]]», в якому став [[Латвійська футбольна Вища ліга|чемпіоном Латвії]] та володарем [[Кубок Латвії з футболу|Кубка Латвії]], двічі був кращим бомбардиром [[Латвійська футбольна Вища ліга|чемпіонату Латвії]].

== Ігрова кар'єра ==
Натан Жуніор народився 1989 року в місті [[Ріо-де-Жанейро]]. Розпочав займатися футболом у юнацькій команді клубу «[[Фламенго]]», пізніше перейшов до юнацької команди кіпрського клубу [[Анортосіс (футбольний клуб)|«Анортосіс»]]. У дорослому футболі дебютував 2008 року виступами за латвійську команду «[[Сконто]]», проте до основного складу потрапив не відразу, і в цьому ж році на правах оренди перейшов до іншого латвійського клубу [[Олімпс (футбольний клуб)|«Олімпс»]]. Наступного року повернувся до складу «Сконто», після чого став гравцем основного складу та кращим бомбардиром команди, двічі поспіль у 2010 і 2011 роках став кращим бомбардиром [[Латвійська футбольна Вища ліга|чемпіонату Латвії]], та став у складі команди чемпіоном країни та володарем [[Кубок Латвії з футболу|Кубка Латвії]].

У 2012 році Натан Жуніор грав у складі австрійської команди [[Капфенберг (футбольний клуб)|«Капфенберг»]], проте результативністю в новому клубі не відзначився, і в цьому ж році перейшов до грузинського клубу [[Діла (футбольний клуб)|«Діла»]], де за сезон відзначився 7 забитими м'ячами в 21 проведеному матчі. У 2013—2015 роках бразилець грав у складі російського клубу [[СКА-Енергія|СКА (Хабаровськ)]], де також був одним із кращих бомбардирів, забивши 15 голів у 41 проведеному матчі. У 2015—2016 роках Натан Жуніор грав у складі португальської команди [[Тондела (футбольний клуб)|«Тондела»]], де також відзначився високою результативністю, забивши за сезон 13 голів.

У 2016 році бразильський нападник перейшов до саудівського клубу [[Аль-Фатех (футбольний клуб)|«Аль-Фатех»]], у якому грав до 2018 року. У 2018 році футболіст перейшов до складу японського клубу «[[Токусіма Вортіс]]», проте за короткий час став гравцем португальського клубу другого дивізіону [[Пасуш ді Феррейра (футбольний клуб)|«Пасуш ді Феррейра»]], де зіграв лише один матч, та в 2020 році перейшов до іншого клубу португальського другого дивізіону [[Академіку (Візеу)|«Академіку» (Візеу)]], де надовго не затримався, і вже в цьому ж році став гравцем грузинського клубу [[Самтредія (футбольний клуб)|«Самтредія»]]. Наступного року Натан Жуніор грав у складі іншого грузинського клубу [[Телаві (футбольний клуб)|«Телаві»]]. У 2022 році футболіст перейшов до бразильського клубу «Солола». З 2023 року Натан Жуніор грає у складі бразильського клубу «ПСТК».

== Титули і досягнення ==

=== Командні ===
* [[Латвійська футбольна Вища ліга|Чемпіон Латвії]]'''(1)''':
: «[[Сконто]]»: [[Латвійська футбольна Вища ліга 2010|2010]]
* Володар [[Кубок Латвії з футболу|Кубка Латвії]] '''(1)''':
: «[[Сконто]]»: [[Кубок Латвії з футболу 2011—2012|2011–2012]]

=== Особисті ===
* Кращий бомбардир [[Латвійська футбольна Вища ліга|чемпіонату Латвії]] :[[Латвійська футбольна Вища ліга 2010|2010]] (18 голів), [[Латвійська футбольна Вища ліга 2011|2011]] (22 голи)

== Посилання ==
* {{UEFA player}}
* {{Transfermarkt}}
* {{Soccerway}}
* {{Wfb}}
* {{Sambafoot}}

{{ac}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Жуніор Натан}}
[[Категорія:Бразильські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Сконто»]]
[[Категорія:Футболісти «Олімпса»]]
[[Категорія:Футболісти «Капфенберга»]]
[[Категорія:Футболісти «Діли»]]
[[Категорія:Футболісти «СКА-Енергії»]]
[[Категорія:Футболісти «Тондели»]]
[[Категорія:Футболісти «Аль-Фатеха»]]
[[Категорія:Футболісти «Токусіма Вортіс»]]
[[Категорія:Футболісти «Пасуш ді Феррейра»]]
[[Категорія:Футболісти «Академіку» (Візеу)]]
[[Категорія:Футболісти «Самтредіа»]]
[[Категорія:Футболісти «Телаві»]]
[[Категорія:Бразильські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Латвії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Австрії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Грузії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Росії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Португалії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Саудівській Аравії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Японії]]
[[Категорія:Уродженці Ріо-де-Жанейро]]

title: Особисті дані

Народження: 10 березня 1989 (36 років)

Вага: 79 кг

Громадянство: Бразилія

Позиція: нападник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: Бразилія

title: Юнацькі клуби

«Фламенго» · «Анортосіс»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Сконто» · 69 · (45)

→ «Олімпс» · 15 · (0)

«Капфенберг» · 13 · (1)

«Діла» · 21 · (7)

СКА (Хабаровськ) · 41 · (15)

«Тондела» · 34 · (13)

«Аль-Фатех» · 20 · (5)

«Токусіма Вортіс» · 0 · (0)

«Пасуш ді Феррейра» · 1 · (0)

«Академіку» (Візеу) · 3 · (0)

«Самтредія» · 23 · (3)

«Телаві» · 15 · (1)

«Солола» · ? · (?)

«ПСТК» · 0 · (0)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 30 березня 2024.


text:
# Казйозйо
Казйо́зйо (англ. Kazyozyo) — традиційна громада у складі дистрикту Мчинджі Центрального регіону Малаві.
Населення — 3971 особа (2018).

title: Казйозйо

wikitext:
{{Адмінодиниця Малаві
| назва укр.      = Казйозйо
| назва ін.       = {{lang-en|Kazyozyo}}
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    = <!-- Exemple.jpg --><!-- мапа області -->
| мапа            = <!-- Exemple.jpg --><!-- мапа району -->
| регіон          = [[центральний регіон (Малаві)|Центральний регіон]]
| дистрикт        = [[мчинджі (дистрикт)|Мчинджі]]
| утворено        =
| населення       = 6971 особа
| дані            = перепис [[2018]]
| площа           = 133,3
| густота         = 52,30
| телефонний код  =
| поштові індекси =
| центр           =
| дистрикти       =
| громади         =
| вищі традиційні громади =
| традиційні громади =
| центральні населені пункти =
| адреса          =
| вебсторінка     =
| очільник   =
}}

'''Казйо́зйо''' ({{lang-en|Kazyozyo}}) — традиційна громада у складі дистрикту [[мчинджі (дистрикт)|Мчинджі]] [[центральний регіон (Малаві)|Центрального регіону]] [[Малаві]].

Населення — 3971 особа ([[2018]]).

== Посилання ==
* [https://www.citypopulation.de/en/malawi/sub/admin/mchinji/MW20711__kazyozyo/ На сайті citypopulation]

{{Malawi-geo-stub}}
{{дистрикт Мчинджі}}

[[Категорія:Традиційні громади дистрикту Мчинджі]]

title: Основні дані

Регіон: Центральний регіон

Дистрикт: Мчинджі

Населення (перепис 2018): 6971 особа

Густота населення: 52,30 осіб/км²


text:
# Юрта
Ю́рта (тюркське yurt, юрт) — тип переносного житла кочових і напівосілих народів Центральної Азії.

## Назва
- Аїл, аил — в алтайців окрема юрта чи намет; у монгольських народів цей термін позначав кочову сімейну групу; у тюрків — аул, «селище» (кирг. аыл, айыл).
- Бо (маньчжурська: ᠪᠣᠣ，boo; кит.: 包, «обгорнуте [житло]») — юрта у маньчжурів.
- Ґер (монг. гэр, ger, [ˈɡɛr], «хата, дім, житло»; кит.: 蒙古包, «монгольське житло») — юрта у монголів.
- Ег (тув. өг, ög, [œɣ]) — юрта у тувинців.
  - Кідісег — у західних тувинців юрта з решітчастим остовом, критим повстю[1].
- Ий (каз. үй, úy, [ʏj], «дім, житло») — юрта у казахів.
- Тирме (башк. тирмә, tirmä, «хата, дім, житло») — юрта башкирів.
- Утав (кар. otaw, [uʊtɑ́w]), «хата, дім, житло»; узб. oʻtov) — юрта в каракалпаків.
- Яранга (чук. яраӈы, «хата, дім, житло») — юрта чукчів і юпіків.

## Розповсюдження і типи
Юрта є універсальним житлом в умовах Середньої Азії і Південного Сибіру — простим у збиранні і перевезенні, водночас надійним за будь-якої погоди (захищає від морозів, дощів і вітрів, а за спеки тримає прохолоду), саме ці якості й визначили її виключну популярність у народів регіону.
Розрізняють два основних типи (за формою) юрт:
- конусоподібні — поширені в монголів, бурятів, тувинців, частково алтайців, деяких інших народів Південного Сибіру тощо.
- напівсферичні — у казахів та середньоазійських тюрків: узбеків, киргизів, туркменів, каракалпаків тощо.

## Переваги юрти
- Зручність розбирання — транспортування — збирання (досвідчена сім'я збирає юрту до двох годин)
- Форма юрти дозволяє витримувати сильні степові вітри
- Маса розібраної юрти близько 300 кг, що дозволяє перевозити її на 2-3 возах чи санях
- Виготовляється виключно з екологічно чистих матеріалів, що корисно для здоров'я

## Будова юрти
Збирання юрти є достатньо легкою справою, але для тих, хто ознайомлений з його технологією.
Юрта — це куполоподібний каркас з жердин, вкритий повстю, тканинами або шкурами.
Посеред юрти ладнали вогнище, а по центру купола — димовий отвір.

title: Юрта

wikitext:
{{Об'єкт Світової спадщини
|країна={{KAZ}}
}}

[[Файл:Gorskii_04412u.jpg|thumb|205px|right|Узбецька жінка біля входу в юрту, [[1913]], фото Прокудіна-Горського]]
[[Файл:YurtIssykFamily.jpg|thumb|205px|[[Киргизи|Киргизька]] родина перед юртою, район озера [[Іссик-Куль]], [[2006]]]]
[[Файл:Казахская Юрта, убранство 2.JPG|thumb|205px|Внутрішнє убрання сучасної [[казахи|казахської]] юрти, [[2006]]]]
{{Otheruses|Юрта (значення)}}
'''Ю́рта''' ([[тюркські мови|тюркське]] ''yurt, юрт'') — тип переносного [[Житло|житла]] [[кочівники|кочових]] і напівосілих народів [[Центральна Азія|Центральної Азії]].

== Назва ==
* '''Аїл''', '''аил''' — в [[алтайці]]в окрема юрта чи намет; у монгольських народів цей термін позначав кочову сімейну групу; у тюрків — [[аул]], «селище» ({{lang-ky|аыл, айыл}}).
* '''Бо''' ({{lang-mnc|ᠪᠣᠣ}}，boo; {{lang-zh|包}}, «обгорнуте [житло]») — юрта у [[маньчжури|маньчжурів]].
* '''Ґер''' ({{lang-mn|гэр}}, ger, [ˈɡɛr], «хата, дім, житло»; {{lang-zh|蒙古包}}, «монгольське житло») — юрта у [[монголи|монголів]].
* '''Ег''' ({{lang-tyv|өг, ög}}, [œɣ]) — юрта у [[тувинці]]в.
** '''Кідісег''' — у західних тувинців юрта з решітчастим остовом, критим повстю<ref>{{Cite web |url=http://www.eslovo.com.ua/arhitektura_i_monumentalne_mystetstvo/13/?&page=0 |title=Е.слово: Архітектура і монументальне мистецтво. |accessdate=31 березня 2016 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160812131920/http://www.eslovo.com.ua/arhitektura_i_monumentalne_mystetstvo/13/?&page=0 |archivedate=12 серпня 2016 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160812131920/http://www.eslovo.com.ua/arhitektura_i_monumentalne_mystetstvo/13/?&page=0 |date=2016-08-12 }}</ref>.
* '''Ий''' ({{lang-kk|үй, úy}}, [ʏj], «дім, житло») — юрта у [[казахи|казахів]].
* '''Тирме''' ({{lang-ba|тирмә, tirmä}}, «хата, дім, житло») — юрта [[башкири|башкирів]].
* '''Утав''' ({{lang-kaa|otaw}}, [uʊtɑ́w]), «хата, дім, житло»; {{lang-uz|oʻtov}}) — юрта в [[каракалпаки|каракалпаків]].
* '''[[Яранга]]''' ({{lang-ckt|яраӈы}}, «хата, дім, житло») — юрта [[чукчі]]в і юпіків.

== Розповсюдження і типи ==
Юрта є універсальним житлом в умовах [[Середня Азія|Середньої Азії]] і [[Сибір|Південного Сибіру]] — простим у збиранні і перевезенні, водночас надійним за будь-якої погоди (захищає від морозів, дощів і вітрів, а за спеки тримає прохолоду), саме ці якості й визначили її виключну популярність у народів регіону.

Розрізняють два основних типи (за формою) юрт:
* конусоподібні — поширені в [[монголи|монголів]], [[буряти|бурятів]], [[тувинці]]в, частково [[алтайці]]в, деяких інших народів Південного Сибіру тощо.
* напівсферичні — у [[казахи|казахів]] та середньоазійських [[тюрки|тюрків]]: [[узбеки|узбеків]], [[киргизи|киргизів]], [[туркмени|туркменів]], [[каракалпаки|каракалпаків]] тощо.
[[Файл:Юрта Незламності.jpg|міні|[[Юрта Незламності]] у [[Парк імені Тараса Шевченка (Київ)|Парку Шевченка]] в Києві, січень 2023]]

== Переваги юрти ==
* Зручність розбирання — транспортування — збирання (досвідчена сім'я збирає юрту до двох годин)
* Форма юрти дозволяє витримувати сильні степові вітри
* Маса розібраної юрти близько 300 кг, що дозволяє перевозити її на 2-3 возах чи санях
* Виготовляється виключно з екологічно чистих матеріалів, що корисно для здоров'я

== Будова юрти ==
Збирання юрти є достатньо легкою справою, але для тих, хто ознайомлений з його технологією.

Юрта — це куполоподібний [[Каркас (конструкція)|каркас]] з жердин, вкритий [[Повсть|повстю]], тканинами або шкурами.

Посеред юрти ладнали вогнище, а по центру купола — димовий отвір.

== Див. також ==
* [[Вігвам]]
* [[Кіш (житло)]]
* [[Чум]]

== Джерела ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{УРЕ}}, том 12, К., 1985, стор. 481

== Посилання ==
* {{ТС_Буд|частина=Юрта|сторінки =220}}
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53422/24383.html Юрта]}}
{{Commons|yurt}}
* [https://web.archive.org/web/20080430180302/http://www.reportages-pictures.com/MONGOLIA/R00144%20yurt%20building/index.htm Знімки монгольських юрт]{{ref-en}}
* [http://www.kazakhistory.ru/post36.php Казахская юрта]
{{arch-stub}}

{{Житло}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Типи житла]]
[[Категорія:Кочовики]]
[[Категорія:Тюркська культура]]

title: Юрта

Країна: Казахстан


text:
# Список кратерів на Місяці, Є
| А Б В Г Д Е Є Ж З І Й К Л М Н О П Р С Т У Ф Х Ц Ч Ш Ю Я |

| Кратер    | Латинська назва | Діаметр, км | Епонім                        | Рік затвердження МАС |
| --------- | --------------- | ----------- | ----------------------------- | -------------------- |
| Євдокимов | Evdokimov       | 49          | Микола Євдокимов (1868–1940)  | 1970                 |
| Єрик      | Jerik           | 0,63        | Скандинавське чоловіче ім'я   | 1976                 |
| Єркс      | Yerkes          | 35          | Чарлз Тайсон Єркс (1837—1905) | 1935                 |

title: Список кратерів на Місяці, Є

wikitext:
{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" style="text-align:center" style="margin: 0.5em 0 0.5em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; margin-left: auto; margin-right: auto;"
! bgcolor="#DDDDDD" colspan="6" | [[Список кратерів на Місяці]]
|-
|[[Список кратерів на Місяці, А|А]] [[Список кратерів на Місяці, Б|Б]] [[Список кратерів на Місяці, В|В]] [[Список кратерів на Місяці, Г|Г]] [[Список кратерів на Місяці, Д|Д]] [[Список кратерів на Місяці, Е|Е]] '''Є''' [[Список кратерів на Місяці, Ж|Ж]] [[Список кратерів на Місяці, З|З]] [[Список кратерів на Місяці, І|І]] [[Список кратерів на Місяці, Й|Й]] [[Список кратерів на Місяці, К|К]] [[Список кратерів на Місяці, Л|Л]] [[Список кратерів на Місяці, М|М]] [[Список кратерів на Місяці, Н|Н]] [[Список кратерів на Місяці, О|О]] [[Список кратерів на Місяці, П|П]] [[Список кратерів на Місяці, Р|Р]] [[Список кратерів на Місяці, С|С]] [[Список кратерів на Місяці, Т|Т]] [[Список кратерів на Місяці, У|У]] [[Список кратерів на Місяці, Ф|Ф]] [[Список кратерів на Місяці, Х|Х]] [[Список кратерів на Місяці, Ц|Ц]] [[Список кратерів на Місяці, Ч|Ч]] [[Список кратерів на Місяці, Ш|Ш]] [[Список кратерів на Місяці, Ю|Ю]] [[Список кратерів на Місяці, Я|Я]]
|}

{| class="wikitable sortable"
! bgcolor="#EEEEEE" |[[Ударний кратер|Кратер]]
! bgcolor="#EEEEEE" |Латинська назва
! bgcolor="#EEEEEE" data-sort-type="number" |Діаметр, км
! bgcolor="#EEEEEE" class="unsortable" |[[Епонім]]
! bgcolor="#EEEEEE" |Рік затвердження [[Міжнародний астрономічний союз|МАС]]
|-
| [[Євдокимов (кратер)|Євдокимов]]
| Evdokimov
| align=right | 49
| [[Євдокимов Микола Миколайович|Микола Євдокимов]] (1868–1940)
|  align=center | 1970
|-
| [[Єрик (кратер)|Єрик]]
| Jerik
| align=right | 0,63
| Скандинавське чоловіче ім'я
| align=center | 1976
|-
| {{iw|Єркс (кратер)|Єркс|en|Yerkes_(crater)}}
| Yerkes
| align=right | 35
| [[Чарльз Тайсон Єркс|Чарлз Тайсон Єркс]] (1837—1905)
| align=center | 1935
|-
|}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* Дані про кратери взято з [http://planetarynames.wr.usgs.gov/SearchResults?target=MOON&featureType=Crater,%20craters довідника Міжнародного астрономічного союзу]
* {{Номенклатурный ряд названий лунного рельефа}}

[[Категорія:Список кратерів на Місяці]]
[[Категорія:Кратери Місяця]]


text:
# Дівіна
Дівіна (словац. Divina) — село, громада округу Жиліна, Жилінський край, регіон Поважіє. Кадастрова площа громади — 21,88 км².
Населення 2374 особи (станом на 31 грудня 2017 року).

## Історія
Дівіна згадується 1325 року.

## Населення
| Рік:            | 1994. | 2004.   | 2014.   | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- | ------- | ------- |
| Кількість осіб: | 2419  | 2522    | 2413    | 2456    |
| Різниця:        |       | +4,25 % | -4,32 % | +1,78 % |

| Рік:            | 2023. | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- |
| Кількість осіб: | 2460  | 2456    |
| Різниця:        |       | -0,16 % |

title: Дівіна

wikitext:
{{Населений пункт Словаччини

|село = Мартін Фронц
|автошляхи =
|висота = 410<ref name="base_info">{{cite web |url=http://datacube.statistics.sk/#!/view/sk/VBD_SK_WIN/om5001rr/v_om5001rr_00_00_00_sk |title=Základná charakteristika |language=sk |date=2015-04-17 |author=Statistical Office of the Slovak Republic |accessdate=2021-11-21}}</ref>
|код= 41<ref name="base_info"/>
}}
'''Дівіна''' ({{lang-sk|Divina}}) — село, [[громади Словаччини|громада]] округу [[Жиліна (округа)|Жиліна]], [[Жилінський край]], регіон [[Поважіє]]. Кадастрова площа громади — 21,88 км².

Населення 2374 особи (станом на 31 грудня 2017 року).

== Історія ==
Дівіна згадується 1325 року.

== Населення ==
{{SK|pop}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{офіційний сайт||громади}}
{{obce}}
{{Округ Жиліна}}
{{Жилінський край}}
[[Категорія:Округ Жиліна]]

title: обец

герб: прапор

Країна: Словаччина

Край: Жилінський

Окрес: Жиліна → SPARQL ←

· густота: 112,24 осіб/км²

Автомоб. ном.: ZA

title: Карта

Карта:
Дівіна (Жилінський край)
Дівіна у Вікісховищі


text:
# Холмський повіт
Холмський повіт (пол. powiat chełmski) — один з 20 земських повітів Люблінського воєводства Польщі.
Утворений 1 січня 1999 року в результаті адміністративної реформи.

## Загальні дані
Повіт знаходиться у східній частині воєводства.
Адміністративний центр — місто Холм.
Станом на 1.01.2008 населення становить 79 364 осіб, площа 1885,6 км².

## Демографія
Демографічні дані повіту станом на 30.06.2005:
|       | Всього | Всього | Жінки  | Жінки | Чоловіки | Чоловіки |
| ----- | ------ | ------ | ------ | ----- | -------- | -------- |
|       | осіб   | %      | осіб   | %     | осіб     | %        |
| Повіт | 73 709 | 100    | 37 276 | 50,6  | 36 433   | 49,4     |
| Міста | 69 140 | 100    | 34 923 | 50,5  | 34 217   | 49,5     |
| Села  | 4569   | 100    | 2353   | 51,5  | 2216     | 48,5     |

## Історія
За офіційним переписом населення Польщі 10 вересня 1921 року населення Холмського повіту становило 121 475 осіб (58 814 чоловіків та 62 661 жінок), налічувалося 16 332 будинків. Розподіл за релігією: 68 770 римо-католиків (56,61 %), 24 701 православних (20,33 %), 19 912 юдеїв (16,39 %), 7476 євангельських християн (6,15 %), 401 греко-католик (0,33 %), 201 християнин інших конфесій (0,17 %), 12 нерелігійних. Розподіл за національністю: 93 269 поляків (76,78 %), 14 501 єврей (11,94 %), 8297 українців (6,83 %), 5207 німців (4,29 %), 198 осіб інших національностей (0,16 %).
Відповідно до договору про радянсько-польський кордон 1945 року, Холмський повіт, як і вся Холмщина, увійшов до складу Польщі. 9 вересня 1944 року в Любліні за вказівкою верховної радянської влади було укладено угоду між Польським комітет національного визволення та урядом УРСР, що передбачала польсько-український обмін населенням. З 15 жовтня 1944 по серпень 1946 року в Україну з Холмського повіту було депортовано 33 195 осіб (з 34 462 взятих на облік до виселення).
Втім, як пізніше з'ясувалося деяким українцям вдалося уникнути переселення, тому в 1947 році польська комуністична влада почала готувати вже нову депортацію, відому як операція «Вісла». За польськими підрахунками станом на 1 серпня 1947 року в повіті налічувалося 3619 українців (1376 родини), які підлягали виселенню в північно-західні воєводства.

title: Холмський повіт

wikitext:
{{Картка:Повіт Польщі
 | Назва             = Холмський повіт
 | Родовий відмінок  = Холмського повіту
 | Назва оригінальна = Powiat chełmski
 | Мапа   = Mapa Pow Chełmski.png
 | Герб   = POL powiat chełmski COA.svg
 | Прапор = POL powiat chełmski flag.svg
 | Воєводство        = Люблінське
 | Адміністративний центр = Холм
 | Населення         = {{Польща-Населення-Люблінське|chełmski}} ({{Польща-Населення-Люблінське|yearref}})
 | Площа             = {{Польща-Площа-Люблінське|chełmski}}
 | Густота           = {{Польща-Густота-Люблінське|chełmski}}
 | Урбанізація       = 6,23 %
 | TERYT             = 3.06.08.03.00.0
 | ISO               =
 | Номери автомобілів = LCH
 | Мапа гмін             =
 | Гмін міських          = 1
 | Гмін місько-сільських = -
 | Гмін сільських        = 14
 | Староста   = Kazimierz Stocki (2006)
 | Адреса     = pl. Niepodległości 1
22-100 Chełm
 | www повіту = http://www.powiat.chelm.pl/
}}
'''Холмський повіт''' ({{lang-pl|powiat chełmski}}) — один з 20 земських повітів [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]] [[Польща|Польщі]].
Утворений 1 січня 1999 року в результаті [[Адміністративна реформа Польщі (1999)|адміністративної реформи]].

== Загальні дані ==
Повіт знаходиться у східній частині воєводства.
Адміністративний центр — місто [[Холм]].
Станом на {{Польща-Населення-Люблінське|date}} населення становить {{Польща-Населення-Люблінське|chełmski}} осіб, площа {{Польща-Площа-Люблінське|chełmski}} км².

== Демографія ==
{{Демографія повіту
 | Населення = 73 709
 | Чоловіки = 36 433
 | Відсоток чоловіків = 49,4
 | Жінки = 37 276
 | Відсоток жінок = 50,6
 | Місто = 69 140
 | Чоловіки місто = 34 217
 | Відсоток чоловіків місто = 49,5
 | Жінки місто = 34 923
 | Відсоток жінок місто = 50,5
 | Село = 4569
 | Чоловіки село = 2216
 | Відсоток чоловіків село = 48,5
 | Жінки село = 2353
 | Відсоток жінок село = 51,5
 | День місяць = 30.06
 | Рік = 2005
}}

== Історія ==
{{seealso|Холмський повіт (Російська імперія)}}
За офіційним [[Перепис населення Польщі (1921)|переписом населення Польщі 10 вересня 1921 року]] населення Холмського повіту становило 121 475 осіб (58 814 чоловіків та 62 661 жінок), налічувалося 16 332 будинків<ref name="населення 1921"/>. Розподіл за релігією: 68 770 римо-католиків (56,61 %), 24 701 православних (20,33 %), 19 912 юдеїв (16,39 %), 7476 [[Євангельські християни|євангельських християн]] (6,15 %), 401 греко-католик (0,33 %), 201 християнин інших конфесій (0,17 %), 12 нерелігійних<ref name="населення 1921"/>. Розподіл за національністю: 93 269 поляків (76,78 %), 14 501 єврей (11,94 %), 8297 українців (6,83 %), 5207 німців (4,29 %), 198 осіб інших національностей (0,16 %)<ref name="населення 1921"/>.

Відповідно до договору про радянсько-польський кордон 1945 року, Холмський повіт, як і вся Холмщина, увійшов до складу Польщі<ref name="Кубійович"/>. 9 вересня 1944 року в Любліні за вказівкою верховної радянської влади було укладено [[Люблінська угода|угоду]] між [[Польський комітет національного визволення|Польським комітет національного визволення]] та урядом [[УРСР]], що передбачала польсько-український обмін населенням<ref name="Місило 2007"/>. З 15 жовтня 1944 по серпень 1946 року в Україну з Холмського повіту було [[Депортація українців з Польщі до УРСР|депортовано]] 33 195 осіб (з 34 462 взятих на облік до виселення)<ref name="Надбужанщина"/>.

Втім, як пізніше з'ясувалося деяким українцям вдалося уникнути переселення, тому в 1947 році польська комуністична влада почала готувати вже нову депортацію, відому як [[операція «Вісла»]]<ref name="Kolasa"/>. За польськими підрахунками станом на 1 серпня 1947 року в повіті налічувалося 3619 українців (1376 родини), які підлягали виселенню в північно-західні воєводства<ref name="Kolasa"/>.

== Примітки ==
{{примітки|refs=

<ref name="Кубійович">{{книга
 |автор          = [[Кубійович Володимир Михайлович|Кубійович В. М.]]
 |заголовок      = Західні Українські Землі в межах Польщі 1920-1939
 |посилання      = http://irbis-nbuv.gov.ua/ulib/item/UKR0008277
 |відповідальний = Володимир Кубійович; Укр. Публіцист.-Наук. Ін-т.
 |місце          = Чикаго; Нью-Йорк
 |видавництво    = Укр. Публіцист.-Наук. Ін-т
 |рік            = 1963
 |сторінки       = 28
}}</ref>

<ref name="Місило 2007">{{книга|відповідальний=за ред. [[Євген Місило|Є. Місила]]; пер. з пол. [[Сварник Іван Іванович (історик)|І. Сварника]]|заголовок=Репатріація чи депортація. Переселення українців з Польщі до УРСР|посилання=http://irbis-nbuv.gov.ua/ulib/item/UKR0002642|місце=Львів|видавництво=Каменяр|рік=2007|сторінки=8}}</ref>

<ref name="Надбужанщина">{{книга
 |заголовок      = Надбужанщина: Сокальщина, Белзчина, Радехівщина, Камінеччина, Холмщина і Підляшшя
 |посилання      = http://resource.history.org.ua/item/0014922
 |відповідальний = Ред. кол.: М. Мартинюк (гол. ред.), Н. Олійник (літ. ред.), А. Демусь, О. Заставний, І. Калиневич, І. Кравчук, Н. Кравчук, В. Макар, В. Оренчук, Є. Стефанишин. Наукове товариство ім. Шевченка
 |місце          = Нью-Йорк; Париж; Сидней; Торонто
 |видавництво    = Об’єднання надбужанців
 |рік            = 1986
 |том            = 1
 |сторінки       = 753-754
 |серія          = Український Архів. – Т. XLI
}}</ref>

<ref name="Kolasa">{{книга|автор=Kolasa A.|заголовок=Ukraincy w powiecie Biala Podlaska w latach 1918-1948|місце=Toruń|видавництво=Wydawnictwo Adam Marszałek|рік=2007|сторінки=174}} {{ref-pl}}</ref>

<ref name="населення 1921">{{cite book |title=[[:c:File:Woj.lubelskie miejscowości 1921.pdf|Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej opracowany na podstawie wyników pierwszego powszechnego spisu ludności z dn. 30 września 1921 r. i innych źródeł urzędowych]] |year=1924 |publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі|Główny Urząd Statystyczny]] |location=Warszawa |page=VIII. Tablica wojewódzka |volume=Tom IV, Województwo Lubelskie }} {{ref-pl}}</ref>

}}
{{Бібліоінформація}}

{{Люблінське воєводство}}
{{Холмський повіт}}

[[Категорія:Холмський повіт| ]]
[[Категорія:Повіти Польщі]]

title: Повіт на мапі воєводства | | | | Герб | Прапор |

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське

Адміністративний центр: Холм

Номери автомобілів: LCH

TERYT: 3.06.08.03.00.0: Код ISO

title: Адмніністративний поділ

гміни: міські · 1

title: Адміністрація

Староста: Kazimierz Stocki (2006)

Адреса: pl. Niepodległości 1 · 22-100 Chełm

title: Powiat chełmski

Герб: Прапор


text:
# Козелкине (селище)
Козелкине (рос. Козёлкино) — селище в Брянському районі Брянської області Російської Федерації.
Населення становить 163 особи. Входить до складу муніципального утворення Стекляннорадицьке сільське поселення.

## Історія
Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Стекляннорадицьке сільське поселення.

## Населення
| 2010 | 2013 |
| ---- | ---- |
| 160  | ↗163 |

title: Козелкине (селище)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[селище]]
|тип_род         = селища
|назва           = Козелкине
|назва ін.       = Козёлкино
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Брянська область]]
|район           = [[Брянський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Стекляннорадицьке сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 163
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Брянська область
}}
'''Козелкине''' ({{lang-ru|Козёлкино}}) — [[селище]] в [[Брянський район|Брянському районі]] [[Брянська область|Брянської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 163 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Стекляннорадицьке сільське поселення]].

== Історія ==

Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Стекляннорадицьке сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/974020740 |title=Закон Брянской области от 9 марта 2005 г N 3-З «О наделении муниципальных образований статусом городского округа, муниципального района, городского поселения, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований в Брянской области» |access-date=2019-10-07 |archive-date=2015-10-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20151005184238/http://docs.cntd.ru/document/974020740 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Козёлкино (посёлок) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Брянський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Брянського району]]

title: селище Козелкине

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Брянська область

Муніципальний район: Брянський район

Поселення: Стекляннорадицьке сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Козелкине · Козелкине


text:
# Роженськ (Калузька область)
Роженськ (рос. Роженск) — присілок в Думіницькому районі Калузької області Російської Федерації.
Населення становить 13 осіб. Входить до складу муніципального утворення Присілок Маслово.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Маслово.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 24   | ↘13  |

title: Роженськ (Калузька область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Роженськ
|назва ін.       = Роженск
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Калузька область]]
|район           = [[Думіницький район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Присілок Маслово]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 13
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Калузька область
}}
'''Роженськ''' ({{lang-ru|Роженск}}) — [[присілок]] в [[Думіницький район|Думіницькому районі]] [[Калузька область|Калузької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 13 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Присілок Маслово]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Маслово<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/972212417 |title=Закон Калужской области от 01 ноября 2004 года N 369-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований, расположенных на территории административно-территориальных единиц «Думиничский район», «Кировский район», «Медынский район», «Перемышльский район», «Сухиничский район», «Тарусский район», «Юхновский район», и наделении их статусом городского поселения, сельского поселения, муниципального района» |access-date=2018-09-20 |archive-date=2018-09-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180919133029/http://docs.cntd.ru/document/972212417 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Роженск (Калужская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Думіницький район}}
{{Географія Калуга-доробити}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Думіницького району]]
[[Категорія:Присілки Калузької області]]

title: присілок Роженськ

Суб'єкт Російської Федерації: Калузька область

Муніципальний район: Думіницький район

Поселення: Присілок Маслово

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Роженськ · Роженськ


text:
# Інформаційна культура
Інформаційна культура (англ. Information culture):
1. в широкому значенні — це сукупність принципів і реальних механізмів, що забезпечують позитивні взаємодії етнічних і національних культур,  також сполученість у загальному досвіді людства.
2. у вузькому — сукупність знань та вмінь по ефективній інформаційній діяльності, тобто такій ID, яка досягає поставленої цілі.

Також її варто розглядати як алгоритми людської поведінки і символічних структур в інфосфері, які надають цій поведінці сенсу і значимості з точки зору людини.
Інформаційна культура може розглядатися як складова частина загальної культури, орієнтована на інформаційне забезпечення людської діяльності. Інформаційна культура відображає досягнуті рівні організації інформаційних процесів та ефективності створення, збирання, зберігання, опрацювання, подання і використання інформації, що забезпечують цілісне бачення світу, його моделювання, передбачення результатів рішень, які приймаються людиною .

## Поняття інформаційної культури
Поняття «інформаційна культура» підкреслює зв'язок інформаційного світу з духовною культурою особистості, цілісність єдиного розуміння культури, окремі аспекти якої привертають увагу дослідників у різні періоди розвитку людського суспільства.
Основна тенденція в динаміці формування поняття «інформаційна культура» пов'язана з фундаментальністю і багатоаспектністю її розгляду не тільки як феномена, визначеного умовами науково-технічного прогресу, електронними засобами переробки, зберігання і передачі соціальної інформації, а перш за все як діяльнісної інфраструктури, що пронизує усі епохи і цивілізації, всі сфери людської діяльності і всі щаблі розвитку людини як соціальної істоти.
Інформаційна культура формується завдяки інформаційній грамотності і є інтегральним поняттям, яке включає такі компоненти:
- аудіовізуальна культура,
- логічна культура,
- семіотична культура,
- понятійно-термінологічна культура,
- технологічна культура,
- комунікаційна культура,
- мережева культура.

## Історія
Вперше поняття «інформаційна грамотність» було введено в 1977 році в США і використано в національній програмі вищої освіти. Асоціація Американських бібліотек інформаційно грамотною людиною назвала особистість, яка здатна розвивати, розміщувати, оцінювати інформацію і найбільш ефективно її використати.
Інформаційна культура налічує тисячоліття. Початком її історії логічно визнати момент зміни формального відношення до сигналу ситуації, властивого тваринному світові, на змістовне, властиве винятково людині. Обмін змістовними одиницями став основою розвитку мови. До появи писемності становлення мови викликало до життя гаму вербальних методик, породило культуру звернення зі сенсом і текстом. Письмовий етап концентрувався навколо тексту, який містив у собі всю різноманітність усної інформаційної культури.
Інформаційну культуру людства в різні часи зворушували інформаційні кризи. Одна з найзначніших інформаційних криз призвела до появи писемності. Усні методики збереження знань не забезпечували повної цілісності обсягів інформації, тому фіксація інформації на матеріальному носієві породила новий період інформаційної культури — документальний. До її складу ввійшла культура спілкування з документами: культура витягу фіксованого знання, культура кодування і фіксації інформації; культура документографічного пошуку. Оперування інформацією стало легшим, зазнав змін образ мислення, але усні форми інформаційної культури не тільки не втратили свого значення, а й збагатилися системою взаємозв'язків з письмовими.
Чергову інформаційну кризу викликали до життя комп'ютерні технології, що модифікували носії інформації та автоматизували деякі інформаційні процеси.
Сучасна інформаційна культура зібрала в собі всі свої попередні форми та з'єднала їх в єдиний засіб.

## Проекти по розвитку ІК

### Україна
Для ефективного і безпечного використання інформації в Україні діє ряд проектів, як державних (запровадження нових навчальних предметів та ін.), так і не державних (наприклад ресурс mediaosvita.com.ua [Архівовано 28 березня 2012 у Wayback Machine.]). Видано підручник «Виховання культури користувача Інтернету. Безпека у всесвітній мережі», який має на меті формування у дітей навичок грамотного та безпечного використання Інтернет-ресурсів.

### Міжнародні ініціативи

#### ПрограмаЮНЕСКО«Медіа та інформаційна грамотність»
За даними вебсайту ЮНЕСКО, це «дії, щоб дати людям навички та вміння для критичного сприйняття, оцінки і використання інформації і медіа у своїй професійній діяльності та особистому житті». Мета ініціативи полягає у створенні інформаційно грамотних товариств шляхом створення і підтримки освітньої політики інформаційної грамотності. Учасники проекту працюють з викладачами по всьому світу, навчаючи їх інформаційної грамотності і надаючи ресурси для її використання в їхніх класах.
ЮНЕСКО публікує дослідження з інформаційної грамотності у багатьох країнах, дивлячись на те, як інформаційна грамотність в даний час викладається, як вона відрізняється в різних спільнотах і як підвищити обізнаність. Вони також видають педагогічних засоби і програми для шкільних рад і вчителів для використання використання.
[[Користувач:]]

#### Міжнародна федерація бібліотечних асоціацій та інститутів
За даними вебсайту IFLA, IFLA [Архівовано 8 червня 2012 у Wayback Machine.] (англ. The International Federation of Library Associations and Institutions), «основна мета Секції інформаційної грамотності є сприяння міжнародному співробітництву в розвитку інформаційної грамотності для всіх типів бібліотек та інформаційних установ.»

title: Інформаційна культура

wikitext:
'''Інформаційна культура''' ({{lang-en|Information culture}}):

# в широкому значенні — це сукупність принципів і реальних механізмів, що забезпечують позитивні взаємодії етнічних і національних культур,  також сполученість у загальному досвіді людства.
# у вузькому — сукупність знань та вмінь по ефективній інформаційній діяльності, тобто такій ID, яка досягає поставленої цілі.

Також її варто розглядати як [[алгоритм]]и людської поведінки і символічних структур в [[інфосфера|інфосфері]], які надають цій поведінці сенсу і значимості з точки зору людини.

Інформаційна культура може розглядатися як складова частина загальної [[культура|культури]], орієнтована на інформаційне забезпечення людської діяльності. Інформаційна культура відображає досягнуті рівні організації [[інформаційний процес|інформаційних процесів]] та ефективності створення, збирання, зберігання, опрацювання, подання і використання [[інформація|інформації]], що забезпечують цілісне бачення світу, його моделювання, передбачення результатів рішень, які приймаються людиною<ref name="test">{{Стаття
   | автор    = Морзе Н.В.
   | назва    = Інформаційна культура та її складові
   | журнал    = Українська педагогіка (освітній портал)
   | випуск    = 04.03.2009
   | сторінки    =
   | url    = http://ped.sumy.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=627:ss-i-s&catid=13:s&Itemid=180
   | accessdate    = 8 вересня 2010
   | archivedate    = 5 вересня 2018
   | archiveurl    = https://web.archive.org/web/20180905180033/http://ped.sumy.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=627:ss-i-s&catid=13:s&Itemid=180
   }}</ref> .

== Поняття інформаційної культури ==
Поняття «інформаційна культура» підкреслює зв'язок інформаційного світу з духовною культурою особистості, цілісність єдиного розуміння культури, окремі аспекти якої привертають увагу дослідників у різні періоди розвитку людського суспільства.

Основна тенденція в динаміці формування поняття «інформаційна культура» пов'язана з фундаментальністю і багатоаспектністю її розгляду не тільки як феномена, визначеного умовами науково-технічного прогресу, електронними засобами переробки, зберігання і передачі соціальної інформації, а перш за все як діяльнісної інфраструктури, що пронизує усі епохи і цивілізації, всі сфери людської діяльності і всі щаблі розвитку людини як соціальної істоти<ref name="t2">{{Cite web |url=http://wiki.km-school.ru/wiki/index.php/Информационная_культура_общества |title=Информационная культура общества — km-school.ru |accessdate=30 березня 2012 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20101211170220/http://wiki.km-school.ru/wiki/index.php/Информационная_культура_общества |archivedate=11 грудня 2010 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101211170220/http://wiki.km-school.ru/wiki/index.php/Информационная_культура_общества |date=2010-12-11 }}</ref>.

Інформаційна культура формується завдяки [[інформаційна грамотність|інформаційній грамотності]] і є інтегральним поняттям, яке включає такі компоненти:
* аудіовізуальна культура,
* логічна культура,
* семіотична культура,
* понятійно-термінологічна культура,
* технологічна культура,
* комунікаційна культура,
* мережева культура.

== Історія ==
Вперше поняття «інформаційна грамотність» було введено в 1977 році в [[Сполучені Штати Америки|США]] і використано в національній програмі вищої освіти. Асоціація Американських бібліотек інформаційно грамотною людиною назвала особистість, яка здатна розвивати, розміщувати, оцінювати інформацію і найбільш ефективно її використати.

Інформаційна культура налічує тисячоліття<ref name="t1">Оленев С. М. Информационная культура на рубеже тысячелетий: преемственность и новации. //Информационная культура личности: прошлое, настоящее, будущее. Международная научная конференция. Краснодар — Новороссийск — 11-16 сентября, — 1996. — С. 52-53.</ref>. Початком її історії логічно визнати момент зміни формального відношення до сигналу ситуації, властивого тваринному світові, на змістовне, властиве винятково людині. Обмін змістовними одиницями став основою розвитку мови. До появи писемності становлення мови викликало до життя гаму вербальних методик, породило культуру звернення зі сенсом і текстом. Письмовий етап концентрувався навколо тексту, який містив у собі всю різноманітність усної інформаційної культури.

Інформаційну культуру людства в різні часи зворушували інформаційні кризи. Одна з найзначніших інформаційних криз призвела до появи писемності. Усні методики збереження знань не забезпечували повної цілісності обсягів інформації, тому фіксація інформації на матеріальному носієві породила новий період інформаційної культури — документальний. До її складу ввійшла культура спілкування з документами: культура витягу фіксованого знання, культура кодування і фіксації інформації; культура документографічного пошуку. Оперування інформацією стало легшим, зазнав змін образ мислення, але усні форми інформаційної культури не тільки не втратили свого значення, а й збагатилися системою взаємозв'язків з письмовими.

Чергову інформаційну кризу викликали до життя комп'ютерні технології, що модифікували носії інформації та автоматизували деякі інформаційні процеси.

Сучасна інформаційна культура зібрала в собі всі свої попередні форми та з'єднала їх в єдиний засіб.

== Проекти по розвитку ІК ==

=== Україна ===
Для ефективного і безпечного використання інформації в Україні діє ряд проектів, як [https://web.archive.org/web/20160311191444/http://guon.kiev.ua/?q=node%2F1692 державних] (запровадження нових навчальних предметів та ін.), так і не державних (наприклад ресурс [http://mediaosvita.com.ua/ mediaosvita.com.ua] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120328071251/http://mediaosvita.com.ua/ |date=28 березня 2012 }}). Видано підручник «Виховання культури користувача Інтернету. Безпека у всесвітній мережі»<ref name="ц1">{{книга|автор = А. Б. Когарян, Н.І. Гущина|частина = |заголовок = Виховання культури користувача Інтернету. Безпека у всесвітній мережі|оригінал = |посилання = http://ua.partnersinlearningnetwork.com/Pages/ResourceViewerAnon.aspx?resid=351|відповідальний = |видання = |місце = Київ|видавництво = |рік = 2011|том = |сторінки = |сторінок = 100|серія = |isbn = |archivedate = 2012-03-09|archiveurl = https://web.archive.org/web/20120309053659/http://ua.partnersinlearningnetwork.com/Pages/ResourceViewerAnon.aspx?resid=351}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120309053659/http://ua.partnersinlearningnetwork.com/Pages/ResourceViewerAnon.aspx?resid=351 |date=2012-03-09 }}.</ref>, який має на меті формування у дітей навичок грамотного та безпечного використання Інтернет-ресурсів.

=== Міжнародні ініціативи ===
==== Програма [[ЮНЕСКО]] «Медіа та інформаційна грамотність» ====
За даними вебсайту ЮНЕСКО, це «дії, щоб дати людям навички та вміння для критичного сприйняття, оцінки і використання інформації і [[медіа]] у своїй професійній діяльності та особистому житті».<ref>UNESCO. (n.d.). Media and information literacy. Retrieved from http://portal.unesco.org/ci/en/ev.php-URL_ID=15886&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=201.html {{Webarchive|url=http://arquivo.pt/wayback/20160513135303/http://portal.unesco.org/ci/en/ev.php-URL_ID=15886&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=201.html |date=13 травня 2016 }}</ref> Мета ініціативи полягає у створенні інформаційно грамотних товариств шляхом створення і підтримки освітньої політики інформаційної грамотності. Учасники проекту працюють з викладачами по всьому світу, навчаючи їх інформаційної грамотності і надаючи ресурси для її використання в їхніх класах.

ЮНЕСКО публікує дослідження з інформаційної грамотності у багатьох країнах, дивлячись на те, як інформаційна грамотність в даний час викладається, як вона відрізняється в різних спільнотах і як підвищити обізнаність. Вони також видають педагогічних засоби і програми для шкільних рад і вчителів для використання використання<ref>UNESCO. (n.d.). Media and Information Literacy: Documents. Retrieved from http://portal.unesco.org/ci/en/ev.php-URL_ID=22445&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=-465.html {{Webarchive|url=http://arquivo.pt/wayback/20160513222338/http://portal.unesco.org/ci/en/ev.php-URL_ID=22445&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=-465.html |date=13 травня 2016 }}</ref>.
[[Користувач:]]

==== Міжнародна федерація бібліотечних асоціацій та інститутів ====
За даними [http://www.ifla.org/en/about-information-literacy вебсайту IFLA, IFLA] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120608123859/http://www.ifla.org/en/about-information-literacy |date=8 червня 2012 }} ({{lang-en|The International Federation of Library Associations and Institutions}}), «основна мета Секції інформаційної грамотності є сприяння міжнародному співробітництву в розвитку інформаційної грамотності для всіх типів бібліотек та інформаційних установ.»

== Див. також ==
* [[Кіберкультура]]
* [[Медіа-культура]]
* [[Медіа-освіта]]

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
# {{книга|автор = А. Б. Когарян, Н.І. Гущина|частина = |заголовок = Виховання культури користувача Інтернету. Безпека у всесвітній мережі|оригінал = |посилання = http://ua.partnersinlearningnetwork.com/Pages/ResourceViewerAnon.aspx?resid=351|відповідальний = |видання = |місце = Київ|видавництво = |рік = 2011|том = |сторінки = |сторінок =100 |серія = |isbn = }}
# {{книга
|автор          = Гуцу С. Ф.
|заголовок      = Правові основи інформаційної діяльності
|відповідальний =
|серія          =
|посилання      = http://studrada.com.ua/content/правові-основи-інформаційної-діяльності-гуцу-2009р
|видання        = Навч. посібник
|місце          = Х.
|видавництво    = Нац. Аерокосм. Ун-т «Харк. авіац. ін. -т»
|рік            = 2009
|том            =
|сторінок       = 48
|isbn           =
|тираж          =
}}
# [https://web.archive.org/web/20160311191444/http://guon.kiev.ua/?q=node%2F1692 Безпека дітей в Інтернеті.]
#Karpenko O. O. (2017) Information culture as a component of professional competence of graduates in university learning environment ''Актуальные научные исследования в современном мире,'' ''Вып. 4 (24). Ч. 1, С. 39–42.'' https://iscience.in.ua/arkhyv/26-27-aprelya-2017/politicheskije-nayku-3/4332-information-culture-as-a-component-of-professional-competence-of-graduates-in-university-learning-environment {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180904225656/https://iscience.in.ua/arkhyv/26-27-aprelya-2017/politicheskije-nayku-3/4332-information-culture-as-a-component-of-professional-competence-of-graduates-in-university-learning-environment |date=4 вересня 2018 }}.

{{інформаційна ера}}

[[Категорія:Інформаційне суспільство]]
[[Категорія:Культури]]


text:
# Ен-Насирія
Ен-Насирі́я, Насирія (араб. الناصرية) — місто в Іраку, столиця мухафази Ді-Кар. Розташоване за 370 км на південний схід від Багдаду на березі річки Євфрат.
Населення міста становить 560 200 осіб (оцінка 2003), що робить його четвертим по величині містом Іраку після Багдада, Басри та Мосула. Неподалік від міста лежать руїни древніх шумерських міст Ур і Ларса.
Ен-Насирія є районним торговельним центром, навколишні землі використовуються для зрошуваного землеробства — вирощуються фініки, бавовник, рис і зернові культури.

## Історія
Місто засноване в 1840 шейхом Насиром Садуном з племінного союзу Аль-Мунтафік. У роки Першої світової війни в результаті битви, у якій загинули 533 британці та мінімум стільки ж турків, Ен-Насирія була захоплена Великою Британією в Османської імперії.
У ході вторгнення до Іраку в 2003 в Насирії сталася одна з перших великих битв.
На даний час поряд з містом знаходиться американська військова авіабаза Алі.

title: Ен-Насирія

wikitext:
{{Місто
 | назва               = Ен-Насирія
 | місцева_назва       = {{lang-ar|الناصرية}}
 | зображення          = Nasiriyah Water Treatment Plant.jpg
 | зображення_розмір   = 250px
 | зображення_підпис   = Водний термінал
 | прапор              =
 | опис прапора        =
 | герб                =
 | опис герба          =
 | країна              = {{IRQ}}
 | регіон              = [[Ді-Кар (мухафаза)]]
 | розташування        =
 | розташування_розмір =
 | засноване           = [[1840]]
 | статус              =
 | магдебурзьке право  =
 | координати          = {{Координати ГМ|31|03|N|46|16|E|scale:100000}}
|lat_dir = N|lat_deg = 31|lat_min = 03|lat_sec =
|lon_dir = E|lon_deg = 46|lon_min = 16|lon_sec =
 | висота над рівнем моря=
 | площа               =
 | населення           = 560 200 осіб
 | густота             =
 | агломерація         =
 | поштові індекси     =
 | код країни          =
 | код міста           =
 | поділ міста         =
 | міста-побратими     =
 | день міста          =
 | адреса              =
 | вебсторінка         =
 | мер                 =
}}

'''Ен-Насирі́я<ref name="Атлас2005"/>, Насирія''' ({{lang-ar|الناصرية}}) — [[місто]] в [[Ірак]]у, столиця мухафази [[Ді-Кар (провінція)|Ді-Кар]]. Розташоване за 370 км на південний схід від [[Багдад]]у на березі річки [[Євфрат]].

Населення міста становить 560 200 осіб (оцінка 2003), що робить його четвертим по величині містом Іраку після [[Багдад]]а, [[Басра|Басри]] та [[Мосул]]а. Неподалік від міста лежать руїни древніх шумерських міст [[Ур]] і [[Ларса]].

Ен-Насирія є районним торговельним центром, навколишні землі використовуються для зрошуваного землеробства — вирощуються [[Фінік їстівний|фініки]], [[бавовник]], [[рис]] і [[зернові культури]].

== Історія ==
Місто засноване в [[1840]] шейхом Насиром Садуном з племінного союзу Аль-Мунтафік. У роки Першої світової війни в результаті битви, у якій загинули 533 британці та мінімум стільки ж турків, Ен-Насирія була захоплена Великою Британією в Османської імперії.

У ході [[Війна в Іраку (2003—2011)|вторгнення до Іраку в 2003]] в Насирії сталася одна з перших великих битв.

На даний час поряд з містом знаходиться американська військова авіабаза Алі.

== Примітки ==
{{reflist|refs=
<ref name="Атлас2005">Атлас світу. — {{К.}} : [[ДНВП «Картографія»]], 2005. — 336 с. ISBN 966-631-546-7</ref>
}}

[[Категорія:Міста Іраку]]
[[Категорія:Засновані в Азії 1840]]

{{Iraq-geo-stub}}
[[Категорія:Засновані в Османській імперії 1872]]

title: Ен-Насирія · араб. الناصرية

Країна: Ірак

Регіон: Ді-Кар (мухафаза)

Столиця для: Ді-Кар (governorate of Iraq)

Висота НРМ: 7 м

Водойма: Євфрат

Часовий пояс: UTC+3, Asia/Baghdad (Ірак)


text:
# Кеверешу-Маре
Кеверешу-Маре (рум. Chevereșu Mare) — село у повіті Тіміш в Румунії. Входить до складу комуни Кеверешу-Маре.
Село розташоване на відстані 386 км на захід від Бухареста, 22 км на південний схід від Тімішоари.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 1027 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 841            | 81,9%    |
| цигани         | 173            | 16,8%    |
| угорці         | 10             | 1,0%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 938            | 91,3%    |
| циганська | 80             | 7,8%     |
| угорська  | 7              | 0,7%     |

title: Кеверешу-Маре

wikitext:
{{About|село|комуну|Кеверешу-Маре (комуна)}}
{{НП Румунії
 | назва               = Кеверешу-Маре
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Chevereșu Mare''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Тіміш
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Кеверешу-Маре (комуна)|Кеверешу-Маре]]
 | код_SIRUTA          = 156320
 | широта              = 45.6669
 | довгота             = 21.4908
 | висота              = 101
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 1027
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 307105
}}
'''Кеверешу-Маре''' ({{lang-ro|Chevereșu Mare}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Тіміш (повіт)|Тіміш]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Кеверешу-Маре (комуна)|Кеверешу-Маре]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 386 км на захід від [[Бухарест]]а, 22 км на південний схід від [[Тімішоара|Тімішоари]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:1027}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119074225/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 841
| 81,9%
|-
| цигани
| 173
| 16,8%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 10
| 1,0%
|}

Рідною мовою назвали<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119080347/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 938
| 91,3%
|-
| циганська
| 80
| 7,8%
|-
| угорська
| 7
| 0,7%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Тіміш]]

title: Кеверешу-Маре · Chevereșu Mare

Країна: Румунія

Повіт: Тіміш

Комуна: Кеверешу-Маре

Телефонний код: +40 256 (Romtelecom, TR) · +40 356 (інші оператори)


text:
# Філатов Микола Олексійович
Микола Олексійович Філатов (1891, село Пушкіно Богородської волості Верейського повіту Московської губернії, тепер Московської області — розстріляний 10 березня 1939, Москва) — радянський державний і партійний діяч, голова виконавчого комітету Московської обласної ради. Кандидат у члени ЦК ВКП(б) у 1934—1938 роках. Жертва Сталінського терору.

## Життєпис
Народився в родині ткача. У 1902 році закінчив сільську школу в Пушкіно.
З серпня 1902 по лютий 1907 року — учень кустарної кравецької майстерні Дружкова в Москві. З лютого 1907 по квітень 1912 року — майстер-кравець кравецьких майстерень Дружкова, Чурмантєєва, Ентіна в Москві. З квітня по червень 1912 року був безробітним.
Член РСДРП(б) з квітня 1912 року.
З червня 1912 по вересень 1913 року — майстер-кравець кравецьких майстерень Феоктістова, Мандля, Янчейки в Москві. У вересні — грудні 1913 року — секретар профспілки робітників кравецького виробництва в Москві.
21 грудня 1913 року заарештований і засуджений до адміністративної висилки під нагляд поліції в Калугу. У лютому — квітні 1914 року працював майстром-кравцем кравецької майстерні Комарова в Калузі.
У квітні 1914 року заарештований, в липні 1914 року засуджений до адміністративної висилки під нагляд поліції в місто Рибінськ (Костромська  губернія). У вересні 1914 — травні 1916 року — майстер-кравець кравецької майстерні Неопіханова в Рибінську. У травні — вересні 1916 року — завідувач вантаження хліба контори Центросоюзу в Рибінську.
У вересні 1916 — жовтні 1917 року — рядовий 202-го піхотного запасного полку російської армії в Костромі.
У жовтні 1917 — серпні 1918 року — завідувач Костромського губернського військового відділу. 19 серпня — 16 вересня 1918 року — голова Костромського губернського революційного комітету. У серпні 1918 — серпні 1919 року — військовий комісар Костромської губернії.
У серпні — грудні 1919 року — військовий комісар окремої бригади 14-ї армії Південно-Західного фронту. З січня по лютий 1920 року перебував у відпустці через хворобу в Костромській губернії.
У лютому — грудні 1920 року — військовий комісар Чернігівської губернії.
У грудні 1920 — 1921 року — голова виконавчого комітету Чернігівської губернської ради.
У січні — вересні 1922 року — голова виконавчого комітету Пензенської губернської ради.
У жовтні 1922 — січні 1924 року — слухач курсів марксизму при Комуністичній академії імені Свердлова в Москві.
У січні — липні 1924 року — завідувач організаційного відділу Замоскворіцького районного комітету РКП(б) міста Москви.
У серпні 1924 — 14 жовтня 1925 року — відповідальний секретар Новомиколаївського губернського комітету РКП(б). У жовтні 1925 — квітні 1926 року — відповідальний секретар Новомиколаївського (Новосибірського) окружного комітету РКП(б).
У квітні 1926 — березні 1928 року — відповідальний секретар Омського окружного комітету ВКП(б).
У березні 1928 — червні 1929 року — відповідальний інструктор ЦК ВКП(б).
У червні 1929 — 5 серпня 1930 року — відповідальний секретар Астраханського окружного комітету ВКП(б).
У вересні 1930 — січні 1932 року — відповідальний секретар Замоскворцького (Ленінського) районного комітету ВКП(б) міста Москви.
У лютому 1932 — січні 1934 року — голова Московської міської контрольної комісії ВКП(б) — робітничо-селянської інспекції.
17 лютого 1934 — 23 серпня 1937 року — голова виконавчого комітету Московської обласної ради.
У вересні — листопаді 1937 року — голова виконавчого комітету Воскресенської районної ради Горьковської області.
2 листопада 1937 року заарештований органами НКВС. 20 січня 1938 року постановою пленуму ЦК ВКП(б) був виведений із складу кандидатів у члени ЦК ВКП(б). Засуджений Воєнною колегією Верховного суду СРСР 8 лютого 1938 року до 25 років виправно-трудових таборів, а 10 березня 1939 року — до страти, розстріляний того ж дня. Похований на Донському цвинтарі Москви.
14 березня 1956 року реабілітований, 13 березня 1956 року посмертно відновлений у партії.

## Нагороди
- орден Леніна (15.03.1935) — «за видатні досягнення у справі керівництва роботою по Московській області»

title: Філатов Микола Олексійович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Філатов Микола Олексійович
| оригінал імені       =
| зображення           =
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         = {{RUSold}} → [[СРСР]]
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| військове звання     =
| партія               = [[ВКП(б)]]
| нагороди             =
}}
{{однофамільці|Філатов}}
'''Микола Олексійович Філатов''' ([[1891]], село Пушкіно Богородської волості Верейського повіту [[Московська губернія|Московської губернії]], тепер [[Московська область|Московської області]] — розстріляний [[10 березня]] [[1939]], [[Москва]]) — радянський державний і партійний діяч, голова виконавчого комітету Московської обласної ради. Кандидат у члени [[ЦК ВКП(б)]] у 1934—1938 роках. Жертва [[Сталінські репресії|Сталінського терору]].

== Життєпис ==
Народився в родині ткача. У 1902 році закінчив сільську школу в Пушкіно.

З серпня 1902 по лютий 1907 року — учень кустарної кравецької майстерні Дружкова в Москві. З лютого 1907 по квітень 1912 року — майстер-кравець кравецьких майстерень Дружкова, Чурмантєєва, Ентіна в Москві. З квітня по червень 1912 року був безробітним.

Член [[РСДРП(б)]] з квітня [[1912]] року.

З червня 1912 по вересень 1913 року — майстер-кравець кравецьких майстерень Феоктістова, Мандля, Янчейки в Москві. У вересні — грудні 1913 року — секретар профспілки робітників кравецького виробництва в Москві.

21 грудня 1913 року заарештований і засуджений до адміністративної висилки під нагляд поліції в Калугу. У лютому — квітні 1914 року працював майстром-кравцем кравецької майстерні Комарова в Калузі.

У квітні 1914 року заарештований, в липні 1914 року засуджений до адміністративної висилки під нагляд поліції в місто [[Рибінськ]] ([[Костромська  губернія]]). У вересні 1914 — травні 1916 року — майстер-кравець кравецької майстерні Неопіханова в Рибінську. У травні — вересні 1916 року — завідувач вантаження хліба контори Центросоюзу в Рибінську.

У вересні 1916 — жовтні 1917 року — рядовий 202-го піхотного запасного полку російської армії в Костромі.

У жовтні 1917 — серпні 1918 року — завідувач Костромського губернського військового відділу. 19 серпня — 16 вересня 1918 року — голова Костромського губернського революційного комітету. У серпні 1918 — серпні 1919 року — військовий комісар Костромської губернії.

У серпні — грудні 1919 року — військовий комісар окремої бригади 14-ї армії Південно-Західного фронту. З січня по лютий 1920 року перебував у відпустці через хворобу в Костромській губернії.

У лютому — грудні 1920 року — військовий комісар Чернігівської губернії.

У грудні 1920 — 1921 року — голова виконавчого комітету Чернігівської губернської ради.

У січні — вересні 1922 року — голова виконавчого комітету Пензенської губернської ради.

У жовтні 1922 — січні 1924 року — слухач курсів марксизму при Комуністичній академії імені Свердлова в Москві.

У січні — липні 1924 року — завідувач організаційного відділу Замоскворіцького районного комітету РКП(б) міста Москви.

У серпні 1924 — 14 жовтня 1925 року — відповідальний секретар Новомиколаївського губернського комітету РКП(б). У жовтні 1925 — квітні 1926 року — відповідальний секретар Новомиколаївського (Новосибірського) окружного комітету РКП(б).

У квітні 1926 — березні 1928 року — відповідальний секретар Омського окружного комітету ВКП(б).

У березні 1928 — червні 1929 року — відповідальний інструктор ЦК ВКП(б).

У червні 1929 — 5 серпня 1930 року — відповідальний секретар Астраханського окружного комітету ВКП(б).

У вересні 1930 — січні 1932 року — відповідальний секретар Замоскворцького (Ленінського) районного комітету ВКП(б) міста Москви.

У лютому 1932 — січні 1934 року — голова Московської міської контрольної комісії ВКП(б) — робітничо-селянської інспекції.

17 лютого 1934 — 23 серпня 1937 року — голова виконавчого комітету Московської обласної ради.

У вересні — листопаді 1937 року — голова виконавчого комітету Воскресенської районної ради Горьковської області.

2 листопада 1937 року заарештований органами [[Народний комісаріат внутрішніх справ СРСР|НКВС]]. 20 січня 1938 року постановою пленуму ЦК ВКП(б) був виведений із складу кандидатів у члени ЦК ВКП(б). Засуджений [[Воєнна колегія Верховного суду СРСР|Воєнною колегією Верховного суду СРСР]] 8 лютого 1938 року до 25 років виправно-трудових таборів, а 10 березня 1939 року — до страти, розстріляний того ж дня. Похований на Донському цвинтарі Москви.

14 березня 1956 року реабілітований, 13 березня 1956 року посмертно відновлений у партії.

== Нагороди==
* [[орден Леніна]] (15.03.1935) — «за видатні досягнення у справі керівництва роботою по Московській області»

== Джерела ==
* [http://www.knowbysight.info/FFF/06105.asp]
* [https://www.sakharov-center.ru/asfcd/martirolog/?t=page&id=14718]

== Посилання ==
[[Категорія:Уродженці Московської губернії]]
[[Категорія:Репресовані в СРСР]]
[[Категорія:Розстріляні в СРСР]]
[[Категорія:Посмертно реабілітовані]]
[[Категорія:Члени РСДРП]]

title: Філатов Микола Олексійович

Народився: 1891 · Московська губернія, Російська імперія

Помер: 10 березня 1939 · Москва, СРСР

Громадянство: Російська імперія → СРСР

Національність: росіянин

Партія: ВКП(б)

Нагороди: орден Леніна


text:
# П'єр Ардіті
П'єр Ардіті́ (фр. Pierre Arditi; нар. 1 грудня 1944, Париж) — французький актор.

## Фільмографія
- 1972 — «Паскаль» — Блез Паскаль
- 1980 — Мій американський дядечко / Mon oncle d'Amérique — Зомбу
- 1986 — Мелодрама — П'єр Белькруа
- 1993 — Палити/Не палити
- 1995 — Гусар на даху
- 1997 — Відомі старі пісні
- 1998 — Граф Монте-Крісто
- 2003 — Тільки не в губи

title: П'єр Ардіті

wikitext:
{{ІП|Ардіті (значення)|Ардіті}}
{{Актор}}
'''П'єр Ардіті́''' ({{lang-fr|Pierre Arditi}}; {{н}} {{ДН|1|12|1944}}, [[Париж]]) — [[Франція|французький]] [[актор]].

== Життєпис ==
{{У планах|елемент=розділ|присвячений=біографії особи}}

== Фільмографія ==
* {{рук|1972}} — «[[Паскаль (фільм)|Паскаль]]» — ''Блез Паскаль''
* {{рук|1980}} — [[Мій американський дядечко]] / ''Mon oncle d'Amérique'' — ''Зомбу''
* {{рік у кіно|1986}} — [[Мелодрама (фільм, 1986)|Мелодрама]] — ''П'єр Белькруа''
* {{рік у кіно|1993}} — [[Палити/Не палити]]
* {{рік у кіно|1995}} — [[Гусар на даху]]
* 1997 — [[Відомі старі пісні (фільм)|Відомі старі пісні]]
* {{рік у кіно|1998}} — [[Граф Монте-Крісто (серіал)|Граф Монте-Крісто]]
* {{рік у кіно|2003}} — [[Тільки не в губи]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{imdb name|0034079}}

{{Бібліоінформація|#F2DB8E}}
{{Премія «Сезар» за найкращу чоловічу роль другого плану}}
{{Премія «Сезар» за найкращу чоловічу роль}}
{{Портали|Біографії|Франція|Кінематограф}}

{{France-actor-stub}}

{{DEFAULTSORT:Ардіті П'єр}}
[[Категорія:Французькі кіноактори]]
[[Категорія:Французькі театральні актори]]
[[Категорія:Актори озвучування Франції]]
[[Категорія:Французи єврейського походження]]

title: П'єр Ардіті

Ім'я при народженні: фр. Pierre Marie Denis Arditi

Народився: 1 грудня 1944[…] (80 років) · VI округ Парижа, Париж

Громадянство: Франція

Діяльність: наратор аудіокниг, актор дубляжу, актор театру, кіноактор

Роки діяльності: 1971 — тепер. час

У шлюбі з: Евелін Буї

Батьки: Georges Arditid

Брати / сестри: Catherine Arditid, Danièle Arditid і Rachel Arditid


text:
# Сімлемба
Сімле́мба (англ. Simlemba) — традиційна громада у складі дистрикту Касунгу Центрального регіону Малаві.
Населення — 40406 осіб (2018).

title: Сімлемба

wikitext:
{{Адмінодиниця Малаві
| назва укр.      = Сімлемба
| назва ін.       = {{lang-en|Simlemba}}
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    = <!-- Exemple.jpg --><!-- мапа області -->
| мапа            = <!-- Exemple.jpg --><!-- мапа району -->
| регіон          = [[центральний регіон (Малаві)|Центральний регіон]]
| дистрикт        = [[касунгу (дистрикт)|Касунгу]]
| утворено        =
| населення       = 40406 осіб
| дані            = перепис [[2018]]
| площа           = 310,4
| густота         = 130,17
| телефонний код  =
| поштові індекси =
| центр           =
| дистрикти       =
| громади         =
| вищі традиційні громади =
| традиційні громади =
| центральні населені пункти =
| адреса          =
| вебсторінка     =
| очільник   =
}}

'''Сімле́мба''' ({{lang-en|Simlemba}}) — традиційна громада у складі дистрикту [[касунгу (дистрикт)|Касунгу]] [[центральний регіон (Малаві)|Центрального регіону]] [[Малаві]].

Населення — 40406 осіб ([[2018]]).

== Посилання ==
* [https://www.citypopulation.de/en/malawi/sub/admin/kasungu/MW20103__simlemba/ На сайті citypopulation]

{{Malawi-geo-stub}}
{{дистрикт Касунгу}}

[[Категорія:Традиційні громади дистрикту Касунгу]]

title: Основні дані

Регіон: Центральний регіон

Дистрикт: Касунгу

Густота населення: 130,17 осіб/км²