text:
# Гумнище (Шкофліца)
Гумнище (словен. Gumnišče) — поселення в общині Шкофліца, Осреднєсловенський регіон, Словенія.
Висота над рівнем моря: 331,7 м.

title: Гумнище (Шкофліца)

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Гумнище
 | місцева_назва       = Gumnišče
 | зображення          = Gumnisce.JPG
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Осреднєсловенський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 215 (2013)
 | площа           = 1,8
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
 | код країни      =
|latd=45 |latm=57 |lats=57.64 |latNS=N
|longd=14 |longm=34 |longs=30.37 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Гумнище''' ({{lang-sl|Gumnišče}}) — поселення в общині [[Шкофліца (община)|Шкофліца]], [[Осреднєсловенський регіон]], [[Словенія]].
Висота над рівнем моря: 331,7 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Шкофліца}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Гумнище · Gumnišče

Країна: Словенія

Регіон: Осреднєсловенський регіон

Площа: 1,8 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: LJ

OSM: ↑1681535 ·R (Шкофліця (община))


text:
# Рогіз вузьколистий
{{#ifeq:0|0|{{#if:|{{#if:Typhaangustifolia|[[]}}|}}}}
Рогі́з вузьколи́стий (Typha angustifolia L.) — вид рослин роду рогіз (Typha) родини рогозових (Typhaceae).
Місцеві назви — рогіз, рогоза, киях, кияшок комиш (останнє невірно). Видова латинська назва в точному перекладі означає якраз «вузьколистий», дана рослині за форму листків.

## Опис
Рогіз вузьколистий — багаторічна трав'яниста водяна рослина.
Висота рослини 1-2,5 м.
Має повзуче кореневище, від якого в обидва боки відходять надземні стебла до 2 м заввишки, вкриті листками, у нижній частині дуже довгими, лінійно-мечоподібними. Від кореневища відходять також корені: тонші, спрямовані вгору відходять у воду і вбирають з неї поживні речовини. У стеблах і листках багато провідних пучків.
Дрібні одностатеві квітки, зібрані в густі циліндричні бурі або чорно-бурі суцвіття-китички. У нижній частині суцвіття — маточкові квітки, у верхній — тичинкові. Квітки біля основи оточені довгими волосками. Тичинкові квітки мають З тичинки, маточкові — одну маточку, що піднімається на довгій ніжці.
Саме вузьколінійними зеленими листками (4-10 мм завширшки) і вузько циліндричною, бурою маточковою частиною суцвіття (10-35 см завдовжки), відмежованою від тичинкової частини голим проміжком осі (2-10 см завдовжки), рогіз вузьколистий відрізняється від близького рогозу широколистого.
Цвіте рогіз вузьколистий в червні—липні.
Плід — горішок. Рогіз — вітрозапильна рослина. Плоди поширюються вітром. Цьому сприяють пучки волосків біля плодів. Завдяки цим волоскам рослина може поширюватися і водою: вони дають змогу плодам утримуватися на поверхні води до трьох днів.

## Поширення
Викопні рештки рогозу відомі з міоцену. Поширений по всій земній кулі.
Росте по берегах озер, ставків, у неглибоких водоймах, малих річках з повільною течією по всій Україні.

## Використання
З давніх часів рогіз вузьколистий використовують для різноманітних потреб. Як і решта рогозів він — цінна плетивна, волокниста, целюлозно-паперова, будівельна, харчова, кормова, лікарська і декоративна рослина.
Про це більш детально дивіться: Практичне використання рогозів.
З листків рогозу вузьколистого виготовляють рибальські снасті, кошики, мати тощо.
У гомеопатії використовують свіжі кореневища рогозу вузьколистого.
Надземна частина рогозу вузьколистого худобою не поїдається через низьку поживність.
Як декоративна рослина рогіз вузьколистий рекомендується для оформлення водних басейнів і вологих місць у парках і лісопарках. Жіночі суцвіття використовують для сухих букетів.

wikiname: ukwiki

title: Рогіз вузьколистий

in_language: uk

wikitext:
{{speciesbox
| name = Рогіз вузьколистий
| image = Illustration_Typha_latifolia0.jpg
| image_width = 270px
| genus = Typha
| species = angustifolia
| authority = [[Карл Лінней|L.]], 1753
}}
'''Рогі́з вузьколи́стий''' (''Typha angustifolia L.'') — вид рослин роду [[рогіз]] (''Typha'') родини рогозових (''Typhaceae'').

Місцеві назви — ''рогіз, рогоза, киях, кияшок<ref name="султанчик">[http://translate.academic.ru/Typha%20L./ru/uk/1 Typha latifolia]</ref> [[комиш]]'' (останнє невірно). Видова [[Латинська мова|латинська]] назва в точному [[переклад]]і означає якраз «вузьколистий», дана рослині за форму листків.

== Опис ==

Рогіз вузьколистий — [[багаторічні рослини|багаторічна]] [[трав'янисті рослини|трав'яниста]] [[водні рослини|водяна рослина]].

Висота рослини 1-2,5 м.

[[Файл:Typha angustifolia (habitus) 1.jpg|міні|ліворуч|175пкс|Рогіз вузьколистий у [[Саратовська область|Саратовської області]], Росія.]]
Має повзуче [[кореневище]], від якого в обидва боки відходять надземні [[стебло|стебла]] до 2 м заввишки, вкриті [[листок|листками]], у нижній частині дуже довгими, лінійно-мечоподібними. Від кореневища відходять також [[корінь|корені]]: тонші, спрямовані вгору відходять у воду і вбирають з неї [[мінеральні речовини|поживні речовини]]. У [[стебло|стеблах]] і листках багато провідних пучків.

Дрібні одностатеві [[Квіти|квітки]], зібрані в густі [[циліндр]]ичні бурі або чорно-бурі [[суцвіття]]-китички. У нижній частині [[суцвіття]] — [[Маточка|маточкові]] квітки, у верхній — [[Тичинка|тичинкові]]. Квітки біля основи оточені довгими волосками. Тичинкові квітки мають З тичинки, маточкові — одну маточку, що піднімається на довгій ніжці.

Саме вузьколінійними зеленими листками (4-10 мм завширшки) і вузько циліндричною, бурою маточковою частиною суцвіття (10-35 см завдовжки), відмежованою від тичинкової частини голим проміжком осі (2-10 см завдовжки), рогіз вузьколистий відрізняється від близького [[Рогіз широколистий|рогозу широколистого]].

[[Цвітіння|Цвіте]] рогіз вузьколистий в [[червень|червні]]—[[липень|липні]].

[[Плід]] — горішок. Рогіз — вітрозапильна рослина. Плоди поширюються [[Вітер|вітром]]. Цьому сприяють пучки волосків біля плодів. Завдяки цим волоскам рослина може поширюватися і водою: вони дають змогу плодам утримуватися на поверхні води до трьох днів.

== Поширення ==

Викопні рештки рогозу відомі з [[міоцен]]у. Поширений по всій [[Земля|земній кулі]].

Росте по берегах [[озеро|озер]], [[став]]ків, у неглибоких водоймах, малих [[річка]]х з повільною [[течія|течією]] по всій [[Україна|Україні]].

[[Файл:Typha-angustifolia.JPG|міні|145пкс|ліворуч|''Приклад декоративного використання — для оздоблення штучної водойми, [[Нідерланди]]'']]

== Використання ==

З давніх часів рогіз вузьколистий використовують для різноманітних потреб. Як і решта рогозів він — цінна [[Плетіння|плетивна]], волокниста, [[Целюлоза|целюлозно]]-[[Папір|паперова]], будівельна, харчова, кормова, лікарська і декоративна рослина.

: ''Про це більш детально дивіться: '''[[Рогіз#Практичне використання|Практичне використання рогозів]]'''''.

З листків рогозу вузьколистого виготовляють [[Рибальство|рибальські]] снасті, кошики, мати тощо.

У [[Гомеопатія|гомеопатії]] використовують свіжі кореневища рогозу вузьколистого.

Надземна частина рогозу вузьколистого [[Худоба|худобою]] не поїдається через низьку поживність.

Як декоративна рослина рогіз вузьколистий рекомендується для оформлення водних [[басейн]]ів і вологих місць у [[парк]]ах і лісопарках. Жіночі суцвіття використовують для сухих [[букет]]ів.

== Див. також ==
* [[Список дикорослих корисних рослин України]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела і посилання ==
{{Commons|Typha angustifolia}}
* {{ДКРУ}}
* {{УРЕ}}, Том 9., К., 1983, стор. 417
* {{Дари лісів}}

{{Taxonbar|from=Q146572}}
{{Портали|Ботаніка|Біологія}}

[[Категорія:Рогіз]]
[[Категорія:Лікарські рослини]]
[[Категорія:Рослини, описані 1753]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocotyledon)
Комелініди (Commelinids)

Порядок: Тонконогоцвіті (Poales)

Родина: Рогозові (Typhaceae)

Рід: Рогіз (Typha)

Вид: Рогіз вузьколистий (T. angustifolia)

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Typha angustifolia · L., 1753


text:
# Мері Ком
Чунгнейджанг Мері Ком Хмангте  (англ. Chungneijang Mery Kom Hmangte, нар. 1 березня 1983, Маніпур) — індійська боксерка, бронзова олімпійська медалістка 2012, шестиразова чемпіонка світу, шестиразова чемпіонка Азії, чемпіонка Азійських ігор 2014, чемпіонка Ігор Співдружності 2018. Нагороджена найвищою спортивною нагородою Індії Раджив Ганді Хел Ратна (2009), четвертою за значенням цивільною нагородою Індії Падма Шрі (2006), третьою за значенням Падма Бхушан (2013) і другою за значенням Падма Вібхушан (2020).

## Ранні роки
Ком народилася в селі Кагатей невеликого штату Маніпур на сході Індії. Її батьки були фермерами-орендарями.
Під час навчання в школі захоплювалася легкою атлетикою, особливо метанням списа і бігом на 400 м. Але після перемоги на Азійських іграх 1998 року індійського боксера Дінко Сінґха, який теж був родом з Маніпура, Ком теж вирішила спробувати себе в боксі.

## Боксерська кар'єра
Ком розпочала свої тренування під керівництвом першого тренера К. Косана Мейтей у Імпхалі, а потім під керівництвом тренера штату Маніпур з боксу М. Наржита Сінґха.
2001 року Мері Ком взяла участь в першому чемпіонаті світу з боксу серед жінок, де посіла друге місце в категорії до 48 кг.
На другому чемпіонаті світу 2002 року Ком перемогла в категорії до 45 кг. Після цього Мері перемагала ще чотири рази поспіль на наступних чемпіонатах світу (2005, 2006, 2008, 2010).
В цей же період Ком вигравала чемпіонати Азії та інші боксерські турніри серед жінок в категоріях до 46 і до 48 кг. У 2010 році Мері посіла третє місце на Азійських іграх в категорії до 51 кг.
2009 року керівництво Міжнародного олімпійського комітету ухвалило рішення включити жіночий бокс в трьох вагових категоріях до програми олімпійських змагань. На чемпіонаті світу 2012 року Ком боролася в категорії до 51 кг не тільки за перемогу, але і за олімпійську ліцензію. Вона програла в чвертьфіналі британці Нікола Адамс.

### Олімпійські ігри 2012
5 серпня 2012 року в третьому поєдинку з боксу серед жінок на Олімпіаді Мері Ком перемогла Кароліну Михальчук з Польщі — 19-14. У чвертьфіналі перемогла Маруа Рахалі з Тунісу — 16-5, але в півфіналі програла Нікола Адамс — 6-11 і задовольнилася бронзовою нагородою.
Уряд штату Маніпур ухвалив рішення за вдалий виступ на Олімпійських іграх 2012 виділити Мері Ком 50 лакх рупій (приблизно $70000) і 2 акра землі. Грошову винагороду Ком отримала також від урядів ряду штатів північно-східної Індії і деяких установ.
2013 року Мері Ком стала першою спортсменкою-аматором, нагородженою орденом Падма Бхушан.
2014 року Ком завоювала свою першу золоту медаль на Азійських іграх.
Ком не змогла пройти відбір на Олімпіаду 2016.
2018 року Ком завоювала свою першу золоту медаль на Іграх Співдружності, а на чемпіонат світу з боксу 2018 стала шестиразовою чемпіонкою.
Готуючись до відбору на Олімпійські ігри 2020 Мері Ком на чемпіонаті світу 2019 виступала в категорії до 51 кг і, здобувши дві перемоги, в півфіналі програла чемпіонці Європи і Європейських ігор 2019 Бусеназ Чакироглу з Туреччини.
2020 року вона була нагороджена Падма Вібхушан, другою за престижем цивільною нагородою Індії.
У березні 2020 року на ліцензійному олімпійському турнірі в Аммані Мері програла у півфіналі майбутній переможниці з Китаю Чан Юань і кваліфікувалася на Олімпіаду 2020.

### Олімпійські ігри 2020
На Олімпіаді 2020 в першому раунді змагань перемогла Мігеліну Ернандес (Домініканська Республіка) — 4-1, але у 1/8 фіналу програла Інгріт Валенсія (Колумбія) — 2-3.

### Виступи на Олімпіадах
| Олімпіада   | Дисципліна | Місце  |
| ----------- | ---------- | ------ |
| Лондон 2012 | 51         | Бронза |
| Токіо 2020  | 51         | =9     |

## Мері Ком на екрані
Мері Ком стала зразком для наслідування для індійських жінок і дівчат, і в 2014 році в Індії на основі її біографії був знятий художній фільм «Мері Ком».

title: Мері Ком

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = Chungneijang Mery Kom Hmangte
| повне_ім'я =
| зображення =  Mary Kom - British High Commission, Delhi, 27 July 2011.jpg
| підпис =
| прізвисько =
| національність = [[індійці|індійка]]
| місце_проживання =
| дата_народження = 1.3.1983
| місце_народження =
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст =
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = {{IND}}
| вид_спорту = [[бокс]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
}}
{{MedalTableTop|}}
{{MedalCompetition|[[Літні Олімпійські ігри]]}}
{{MedalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 2012|Лондон 2012]]|[[Бокс на літніх Олімпійських іграх 2012 — до 51 кг (жінки)|до 51 кг]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з боксу]]}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2001|Скрентон 2001]]|до 48 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2002|Печ 2002]]|до 45 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2005|Подольськ 2005]]|до 46 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2006|Нью-Делі 2006]]|до 46 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2008|Нінбо 2008]]|до 46 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2010|Бриджтаун 2010]]|до 48 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2018|Нью-Делі 2018]]|до 48 кг}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2019|Улан-Уде 2019]]|до 51 кг}}
{{MedalCompetition|[[Азійські ігри]]}}
{{MedalBronze|[[Азійські ігри 2010|Гуанчжоу 2010]]|до 51 кг}}
{{MedalGold|[[Азійські ігри 2014|Інчхон 2014]]|до 51 кг}}
{{MedalCompetition|[[Ігри Співдружності]]}}
{{MedalGold|[[Ігри Співдружності 2018|Голд-Кост 2018]]|до 48 кг}}
{{MedalBottom}}
'''Чунгнейджанг Мері Ком Хмангте ''' ({{lang-en|Chungneijang Mery Kom Hmangte}}, {{нар}} [[1 березня]] [[1983]], [[Маніпур]]) — [[Індія|індійська]] [[бокс]]ерка, бронзова [[Олімпійські ігри|олімпійська]] медалістка [[Літні Олімпійські ігри 2012|2012]], шестиразова чемпіонка світу, шестиразова чемпіонка Азії, чемпіонка [[Азійські ігри|Азійських ігор]] 2014, чемпіонка [[Ігри Співдружності 2018|Ігор Співдружності 2018]]. Нагороджена найвищою спортивною нагородою Індії [[Раджив Ганді Хел Ратна]] (2009), четвертою за значенням цивільною нагородою Індії [[Падма Шрі]] (2006), третьою за значенням [[Падма Бхушан]] (2013) і другою за значенням [[Падма Вібхушан]] (2020).

== Ранні роки ==
Ком народилася в селі Кагатей невеликого штату [[Маніпур]] на сході Індії. Її батьки були фермерами-орендарями.

Під час навчання в школі захоплювалася легкою атлетикою, особливо [[Метання списа|метанням списа]] і [[Спринт (легка атлетика)|бігом на 400 м]]. Але після перемоги на [[Азійські ігри|Азійських іграх]] 1998 року індійського боксера Дінко Сінґха, який теж був родом з Маніпура, Ком теж вирішила спробувати себе в боксі.

== Боксерська кар'єра ==
Ком розпочала свої тренування під керівництвом першого тренера К. Косана Мейтей у [[Імпхал]]і, а потім під керівництвом тренера штату Маніпур з боксу М. Наржита Сінґха.

2001 року Мері Ком взяла участь в першому [[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2001|чемпіонаті світу з боксу серед жінок]], де посіла друге місце в категорії до 48 кг.

На другому [[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2002|чемпіонаті світу 2002]] року Ком перемогла в категорії до 45 кг. Після цього Мері перемагала ще чотири рази поспіль на наступних чемпіонатах світу (2005, 2006, 2008, 2010).

В цей же період Ком вигравала чемпіонати Азії та інші боксерські турніри серед жінок в категоріях до 46 і до 48 кг. У 2010 році Мері посіла третє місце на [[Азійські ігри|Азійських іграх]] в категорії до 51 кг.

2009 року керівництво [[Міжнародний олімпійський комітет|Міжнародного олімпійського комітету]] ухвалило рішення включити жіночий бокс в трьох вагових категоріях до програми олімпійських змагань.<ref>{{Cite web|title=Женский бокс дебютирует на Олимпиаде-2012, — ВКурсе.ua последние новости|url=http://vkurse.ua/sport/zhenskiy-boks.html|website=vkurse.ua|accessdate=2020-01-05|url-status=dead}}</ref> На [[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2012|чемпіонаті світу 2012]] року Ком боролася в категорії до 51 кг не тільки за перемогу, але і за олімпійську ліцензію. Вона програла в чвертьфіналі британці [[Нікола Адамс]].

=== Олімпійські ігри 2012 ===
5 серпня 2012 року в третьому поєдинку з боксу серед жінок на Олімпіаді Мері Ком перемогла [[Кароліна Михальчук|Кароліну Михальчук]] з Польщі — 19-14. У чвертьфіналі перемогла [[Маруа Рахалі]] з Тунісу — 16-5, але в півфіналі програла [[Нікола Адамс]] — 6-11 і задовольнилася бронзовою нагородою.

Уряд штату Маніпур ухвалив рішення за вдалий виступ на [[Літні Олімпійські ігри 2012|Олімпійських іграх 2012]] виділити Мері Ком 50 [[лакх]] [[Індійська рупія|рупій]] (приблизно $70000) і 2 [[Акр|акра]] землі.<ref>{{Cite news|title=London Olympics 2012: Manipur to award Rs. 50 lakh to Mary Kom|url=https://economictimes.indiatimes.com/london-olympics-2012-manipur-to-award-rs-50-lakh-to-mary-kom/articleshow/15433630.cms|work=The Economic Times|date=2012-08-10|accessdate=2020-01-05|archive-date=3 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211103204648/https://economictimes.indiatimes.com/london-olympics-2012-manipur-to-award-rs-50-lakh-to-mary-kom/articleshow/15433630.cms}}</ref> Грошову винагороду Ком отримала також від урядів ряду штатів північно-східної Індії і деяких установ.

2013 року Мері Ком стала першою спортсменкою-аматором, нагородженою орденом [[Падма Бхушан]].<ref>{{Cite web|title=WebCite query result|url=http://mha.nic.in/sites/upload_files/mha/files/LST-PDAWD-2013.pdf|website=www.webcitation.org|accessdate=2020-01-05|archive-date=2015-10-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20151015193758/http://mha.nic.in/sites/upload_files/mha/files/LST-PDAWD-2013.pdf}}</ref>

2014 року Ком завоювала свою першу золоту медаль на [[Азійські ігри|Азійських іграх]].

Ком не змогла пройти відбір на [[Літні Олімпійські ігри 2016|Олімпіаду 2016]].

2018 року Ком завоювала свою першу золоту медаль на [[Ігри Співдружності 2018|Іграх Співдружності]], а на [[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2018|чемпіонат світу з боксу 2018]] стала шестиразовою чемпіонкою.

Готуючись до відбору на [[Літні Олімпійські ігри 2020|Олімпійські ігри 2020]] Мері Ком на [[Чемпіонат світу з боксу серед жінок 2019|чемпіонаті світу 2019]] виступала в категорії до 51 кг і, здобувши дві перемоги, в півфіналі програла чемпіонці Європи і [[Європейські ігри 2019|Європейських ігор 2019]] [[Бусеназ Чакироглу]] з Туреччини.

2020 року вона була нагороджена [[Падма Вібхушан]], другою за престижем цивільною нагородою Індії.

У березні 2020 року на ліцензійному олімпійському турнірі в [[Амман]]і Мері програла у півфіналі майбутній переможниці з Китаю [[Чан Юань]] і кваліфікувалася на [[Літні Олімпійські ігри 2020|Олімпіаду 2020]].

=== Олімпійські ігри 2020 ===
На [[Літні Олімпійські ігри 2020|Олімпіаді 2020]] в першому раунді змагань перемогла Мігеліну Ернандес (Домініканська Республіка) — 4-1, але у 1/8 фіналу програла [[Інгріт Валенсія]] (Колумбія) — 2-3.

=== Виступи на Олімпіадах ===
{|class = "wikitable"
!Олімпіада!! Дисципліна!! Місце
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2012|Лондон 2012]] || 51 ||{{Бронзова медаль}}
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2020|Токіо 2020]] || 51 || =9
|}

== Мері Ком на екрані ==
Мері Ком стала зразком для наслідування для індійських жінок і дівчат, і в 2014 році в Індії на основі її біографії був знятий художній фільм «{{Не перекладено|Мері Ком (фільм)|Мері Ком|en|Mary Kom (film)}}».
== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/hm/chungneijang-mery-kom-hmangte-1.html Досьє на sport.references.com]
* [https://olympics.com/en/athletes/chungneijang-mery-kom-hmangte На сайті МОК]

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Ком Хмангте Чунгнейджанг Мері}}
[[Категорія:Уродженці штату Маніпур]]
[[Категорія:Індійські боксерки]]
[[Категорія:Індійські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2012]]
[[Категорія:Боксери на літніх Олімпійських іграх 2012]]
[[Категорія:Боксери на літніх Олімпійських іграх 2020]]
[[Категорія:Бронзові призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Чемпіони світу з боксу серед жінок]]
[[Категорія:Срібні призери чемпіонатів світу з боксу]]
[[Категорія:Бронзові призери чемпіонатів світу з боксу]]
[[Категорія:Кавалери ордена Падма Шрі]]
[[Категорія:Чемпіони Азійських ігор з боксу]]
[[Категорія:Боксери на Азійських іграх 2010]]
[[Категорія:Боксери на Азійських іграх 2014]]
[[Категорія:Спортсмени Імпхала]]
[[Категорія:Чемпіони Ігор Співдружності з боксу]]
[[Категорія:Боксери на Іграх Співдружності 2018]]
[[Категорія:Індійські чемпіони Азійських ігор]]
[[Категорія:Індійські бронзові призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Індійські чемпіони Ігор Співдружності]]
[[Категорія:Індійські чемпіони світу]]

title: Загальна інформація

Національність: індійка

Громадянство: Індія

Народження: 1 березня 1983 (42 роки) · Маніпур, Індія

Вага: 51 кг

Alma mater: Manipur Universityd

title: Спорт

Країна: Індія

Вид спорту: бокс

title: Літні Олімпійські ігри

Бронза: Лондон 2012 · до 51 кг

title: Чемпіонат світу з боксу

Срібло: Скрентон 2001 · до 48 кг

Золото:
Печ 2002 · до 45 кг
Подольськ 2005 · до 46 кг
Нью-Делі 2006 · до 46 кг
Нінбо 2008 · до 46 кг
Бриджтаун 2010 · до 48 кг
Нью-Делі 2018 · до 48 кг

Бронза: Улан-Уде 2019 · до 51 кг

title: Азійські ігри

Бронза: Гуанчжоу 2010 · до 51 кг

Золото: Інчхон 2014 · до 51 кг

title: Ігри Співдружності

Золото: Голд-Кост 2018 · до 48 кг


text:
# Картопляний бойкот у ПАР
Картопляний бойкот у 1959 році — споживчий бойкот в епоху апартеїду на знак протесту проти рабських умов роботи на картопляних плантаціях в Беталі (нині в складі провінції Мпумаланга в ПАР). Бойкот почався в червні 1959 року і закінчився у вересні того ж року. Видатними постатями руху були Герт Сібанде, Рут Ферст, Майкл Скотт і Генрі Нксумало.

## Події, що призвели до бойкоту картоплі
Як повідомляв один з учасників бойкоту в Беталі, юнаки африканського походження зазвичай потрапляли на картопляні ферми внаслідок затримань за порушення пропускного режиму (чорношкірі, щоб потрапити на тимчасову роботу в «білі» райони, мали перепустку з обмеженим терміном дії). У них відбирали одяг, а натомість їм доводилося носити звичайні мішки. Вони спали на бетонних підлогах і копали картоплю голими руками. Бригадири били хлопчиків, нерідко до смерті, і закопували трупи на полях, не повідомляючи про смерть родичам.
В знак протесту проти подібного свавілля лідери громад вирішили бойкотувати картоплю з ферм в Беталі У 1940-х роках видатний лідер Герт Сібанде зіграв важливу роль в організації протестів і доведенні до громадськості інформації про умови праці на плантаціях в Беталі, куди він сам влаштувався на роботу з цією метою. Його відомості були опубліковані у виданнях New Age / The Guardian за сприяння журналістів Рут Ферст і Майкла Скотта в 1947 році. У 1952 році Генрі Нксумало також опублікував в журналі Drum статтю, в якій повідомлялося про незадовільні умови праці на фермах в Беталі. Журналісти цього журналу були ознайомлені з добіркою документів і судовими матеріалами за страховими випадками побиття, які мали місце в 1940-х роках, в тому числі у справі про побиття робочого до смерті в 1944 році. Хендрік Френс Фервурд відкинув ці висновки в парламенті і назвав їх «найбільш несправедливою атакою, заснованою на необґрунтованих узагальненнях».

## Картопляний бойкот
Після Кампанії непокори 1952 року і проведення Народного конгресу в 1955 році уряд, що складався в той час виключно з членів таємного «Братства африканерів», заборонив більшість форм політичних виступів, а також наклав заборону на участь в політиці для ряду опозиціонерів. Представники Африканського національного конгресу (АНК), Південноафриканського конгресу профспілок, Південноафриканського індійського конгресу (SAIC), Південно-Африканської організації кольорових народів / САКПО і Конгресу демократів створили об'єднаний орган, який називався Конгрес «Альянс». Конгрес закликав до бойкотів з метою боротьби за рівність рас в Південній Африці. Бойкоти споживчих товарів набули популярності, оскільки приводили до меншого числа жертв у порівнянні з іншими формами опору. Крім картопляного бойкоту, отримали загальнонаціональну популярність також автобусний бойкот в м. Александра 1957 року, бойкот Пивного залу, а також бойкот «Dipping Tanks», ініційований жінками в Наталі.
26 червня 1959 року Південноафриканський конгрес профспілок оголосив національний бойкот картоплі у відповідь на незадовільні умови праці робітників в Беталі в Східному Трансваалі, тепер відомому як Мпумаланга. Більше 60 000 осіб узяли участь в кампанії на підтримку бойкоту біля фонтану Керрі в Дурбані.
Бойкот картоплі в 1959 році вважається одним з найуспішніших бойкотів, підтриманих АНК. Багато людей, як чорні, так і білі, відмовилися купувати картоплю, яка в той час була основним продуктом харчування для багатьох людей. Сетсваннунг Молеф, прихильник АНК з селища Олександра в Йоганнесбурзі, стверджував, що: «Бур, що вирощував картоплю на своїй фермі, мав звичай бити своїх „ледачих“ робітників кийком. Він не ховав їх, замість цього він використовував їх як компосту на своїй картопляної фермі. (…) Виходить, що їсти таку картоплю — все одно що їсти людську плоть».
В результаті бойкоту уряд призначив комісію з розслідування умов праці робітників. Фермери на картопляних фермах також були змушені поліпшити умови праці працівників на своїх фермах. У серпні 1959 року Альянс Конгресу випустив листівки під назвою: «Бойкот картоплі припинено. Це перемога наших людей і попередження для фермерів». Бойкот був остаточно припинений у вересні 1959 року. Його успіх дав африканцям впевненість в тому, що і інші акції протесту будуть успішними.
Раніше, у 1957 році, Конгрес Альянс ініціював масовий бойкот підприємств, контрольованих націоналістами. Серед продуктів, які підпали під бойкот, були сигарети Rembrandt, кава Senator Coffee, чай Braganza, рибні консерви Glenryck, Neptune і Protea, а також сільськогосподарські продукти Laaiplek Farm Feeds.

## Міжнародна реакція
Споживчі бойкоти в Південній Африці привернули міжнародну увагу з боку груп по боротьбі з апартеїдом у Великій Британії, Канаді, Австралії та Новій Зеландії, які також почали бойкотувати сигаретні вироби Rembrandt. Бойкот в Британії почався в 1950-х роках. Альберт Лутулі і Дума Нокве зустрілися з лондонськими прихильниками боротьби проти апартеїду. У відповідь Лутулі, президент Південноафриканської індійського конгресу (SAIC) Найкер і Пітер Браун з Ліберальної партії виступили зі спільною заявою, де йшлося: «Економічний бойкот — це один із способів, за допомогою якого світ може переконати південноафриканська влада в тому, що вони повинні виправитися або понести наслідки… Тому ми закликаємо мешканців Великої Британії завдати удару на підтримку свободи і справедливості в Південній Африці».

title: Картопляний бойкот у ПАР

wikitext:
'''Картопляний бойкот у 1959 році''' — споживчий бойкот в епоху [[апартеїд]]у на знак протесту проти рабських умов роботи на картопляних плантаціях в Беталі (нині в складі провінції [[Мпумаланга]] в ПАР). Бойкот почався в червні 1959 року і закінчився у вересні того ж року. Видатними постатями руху були Герт Сібанде, Рут Ферст, Майкл Скотт і Генрі Нксумало.

== Події, що призвели до бойкоту картоплі ==
Як повідомляв один з учасників бойкоту в Беталі, юнаки африканського походження зазвичай потрапляли на картопляні ферми внаслідок затримань за порушення пропускного режиму (чорношкірі, щоб потрапити на тимчасову роботу в «білі» райони, мали перепустку з обмеженим терміном дії). У них відбирали одяг, а натомість їм доводилося носити звичайні мішки. Вони спали на бетонних підлогах і копали картоплю голими руками. Бригадири били хлопчиків, нерідко до смерті, і закопували трупи на полях, не повідомляючи про смерть родичам.

В знак протесту проти подібного свавілля лідери громад вирішили бойкотувати картоплю з ферм в Беталі<ref name="auto">http://www.sahistory.org.za/archive/dont-eat-potatoes {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321194254/https://www.sahistory.org.za/archive/dont-eat-potatoes |date=21 березня 2020 }} Accessed 24 July 2017</ref> У 1940-х роках видатний лідер Герт Сібанде зіграв важливу роль в організації протестів і доведенні до громадськості інформації про умови праці на плантаціях в Беталі, куди він сам влаштувався на роботу з цією метою. Його відомості були опубліковані у виданнях ''New Age'' / ''The Guardian'' за сприяння журналістів Рут Ферст і Майкла Скотта в 1947 році. У 1952 році Генрі Нксумало також опублікував в журналі ''Drum'' статтю, в якій повідомлялося про незадовільні умови праці на фермах в Беталі. Журналісти цього журналу були ознайомлені з добіркою документів і судовими матеріалами за страховими випадками побиття, які мали місце в 1940-х роках, в тому числі у справі про побиття робочого до смерті в 1944 році. [[Гендрік Вервурд|Хендрік Френс Фервурд]] відкинув ці висновки в парламенті і назвав їх «найбільш несправедливою атакою, заснованою на необґрунтованих узагальненнях».<ref name="auto1">http://www.satyagraha.org.za/word/50th-anniversary-of-the-potato-boycott/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321202758/https://www.satyagraha.org.za/word/50th-anniversary-of-the-potato-boycott/ |date=21 березня 2020 }} Accessed 24 July 2017</ref><ref>{{Cite journal|url=https://scienceopen.com/hosted-document?doi=10.1080/03056244.2014.878079|title=Building an alternative consensus for political action: Ruth First as journalist and activist|first1=Don|last1=Pinnock|date=2014-01-02|pages=|language=en|work=[[Review of African Political Economy]]|volume=41|doi=10.1080/03056244.2014.878079|pmc=|pmid=|issue=139|issn=0305-6244|access-date=2025-01-31}}</ref>

== Картопляний бойкот ==
Після Кампанії непокори 1952 року і проведення Народного конгресу в 1955 році уряд, що складався в той час виключно з членів таємного «Братства африканерів», заборонив більшість форм політичних виступів, а також наклав заборону на участь в політиці для ряду опозиціонерів.<ref>http://www.aamarchives.org/history/boycott-movement/79-history/123-the-boycott-movement.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190224094233/https://www.aamarchives.org/history/boycott-movement/79-history/123-the-boycott-movement.html |date=24 лютого 2019 }} Accessed 25 July 2017</ref> Представники [[Африканський національний конгрес|Африканського національного конгресу]] (АНК), Південноафриканського конгресу профспілок, Південноафриканського індійського конгресу (SAIC), Південно-Африканської організації кольорових народів / САКПО і Конгресу демократів створили об'єднаний орган, який називався Конгрес «Альянс». Конгрес закликав до бойкотів з метою боротьби за рівність рас в [[Південно-Африканська Республіка|Південній Африці]]. Бойкоти споживчих товарів набули популярності, оскільки приводили до меншого числа жертв у порівнянні з іншими формами опору. Крім картопляного бойкоту, отримали загальнонаціональну популярність також автобусний бойкот в м. Александра 1957 року, бойкот Пивного залу, а також бойкот «Dipping Tanks», ініційований жінками в Наталі.

26 червня 1959 року Південноафриканський конгрес профспілок оголосив національний бойкот картоплі у відповідь на незадовільні умови праці робітників в Беталі в Східному Трансваалі, тепер відомому як [[Мпумаланга]]. Більше 60 000 осіб узяли участь в кампанії на підтримку бойкоту біля фонтану Керрі в [[Дурбан]]і.<ref name="auto2">Mac Maharaj. Reflections in Prison. African National Congress. Zebra, 2001. pg 170</ref>

Бойкот картоплі в 1959 році вважається одним з найуспішніших бойкотів, підтриманих АНК.<ref>http://www.sahistory.org.za/dated-event/sactu-launches-national-potato-boycott {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321194249/https://www.sahistory.org.za/dated-event/sactu-launches-national-potato-boycott |date=21 березня 2020 }} Accessed 25 July 2017</ref> Багато людей, як чорні, так і білі, відмовилися купувати картоплю, яка в той час була основним продуктом харчування для багатьох людей.<ref name="auto1"/><ref name="auto"/> Сетсваннунг Молеф, прихильник АНК з селища Олександра в [[Йоганнесбург|Йоганнесбурзі,]] стверджував, що: «Бур, що вирощував картоплю на своїй фермі, мав звичай бити своїх „ледачих“ робітників кийком. Він не ховав їх, замість цього він використовував їх як компосту на своїй картопляної фермі. (…) Виходить, що їсти таку картоплю — все одно що їсти людську плоть».<ref>Belinda Bozzoli. Explaining Social Consciousness: The Case of Mrs. Molefe (Expliquer la prise de conscience: le cas de Mrs. Molefe) Cahiers d'Études Africaines Vol. 31, Cahier 123 (1991), pp. 287—306 Published by: EHESS Stable URL: https://www.jstor.org/stable/4392330 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321194239/https://www.jstor.org/stable/4392330 |date=21 березня 2020 }} Accessed 25 July 2017</ref>

В результаті бойкоту уряд призначив комісію з розслідування умов праці робітників. Фермери на картопляних фермах також були змушені поліпшити умови праці працівників на своїх фермах. У серпні 1959 року Альянс Конгресу випустив листівки під назвою: «Бойкот картоплі припинено. Це перемога наших людей і попередження для фермерів». Бойкот був остаточно припинений у вересні 1959 року. Його успіх дав африканцям впевненість в тому, що і інші акції протесту будуть успішними.<ref>http://www.sahistory.org.za/dated-event/sactu-launches-national-potato-boycott {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321194249/https://www.sahistory.org.za/dated-event/sactu-launches-national-potato-boycott |date=21 березня 2020 }} Accessed 24 July 2017</ref>

Раніше, у 1957 році, Конгрес Альянс ініціював масовий бойкот підприємств, контрольованих [[Націоналізм|націоналістами]]. Серед продуктів, які підпали під бойкот, були сигарети Rembrandt, кава Senator Coffee, чай Braganza, рибні консерви Glenryck, Neptune і Protea, а також сільськогосподарські продукти Laaiplek Farm Feeds.

== Міжнародна реакція ==
Споживчі бойкоти в Південній Африці привернули міжнародну увагу з боку груп по боротьбі з апартеїдом у [[Велика Британія|Великій Британії]], [[Канада|Канаді]], [[Австралія|Австралії]] та [[Нова Зеландія|Новій Зеландії]], які також почали бойкотувати сигаретні вироби Rembrandt.<ref name="auto1"/> Бойкот в Британії почався в 1950-х роках. [[Альберт Джон Лутулі|Альберт Лутулі]] і Дума Нокве зустрілися з [[лондон]]ськими прихильниками боротьби проти апартеїду. У відповідь Лутулі, президент Південноафриканської індійського конгресу (SAIC) Найкер і Пітер Браун з Ліберальної партії виступили зі спільною заявою, де йшлося: «Економічний бойкот — це один із способів, за допомогою якого світ може переконати південноафриканська влада в тому, що вони повинні виправитися або понести наслідки… Тому ми закликаємо мешканців Великої Британії завдати удару на підтримку свободи і справедливості в Південній Африці».<ref>http://www.aamarchives.org/history/boycott-movement/79-history/123-the-boycott-movement.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190224094233/https://www.aamarchives.org/history/boycott-movement/79-history/123-the-boycott-movement.html |date=24 лютого 2019 }} Accessed 24 July 2017</ref>

== Див. також ==
* Автобусний бойкот в Монтгомері
* Організація солідарності з народами Азії, Африки і Латинської Америки

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* http://www.saha.org.za/oralhistory/narrative_on_the_bethal_potato_boycott_of_1959.htm {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321194239/http://www.saha.org.za/oralhistory/narrative_on_the_bethal_potato_boycott_of_1959.htm |date=21 березня 2020 }}
* http://www.thesolomon.co.za/baard-frances.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200321194239/http://www.thesolomon.co.za/baard-frances.html |date=21 березня 2020 }}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Картопля]]
[[Категорія:Історія Південно-Африканської Республіки]]
[[Категорія:Громадянська непокора]]
[[Категорія:Апартеїд у Південно-Африканській Республіці]]
[[Категорія:1959 в Африці]]


text:
# Арсу (футболіст)
Артуро Гарсія Муньйос (ісп. Arturo García Muñoz; нар. 17 березня 1981, Дос-Ерманас), відомий як Арсу (ісп. Arzu) — іспанський футболіст, що грав на позиціях захисника і півзахисника, зокрема за «Реал Бетіс» та молодіжну збірну Іспанії.

## Клубна кар'єра
Народився 17 березня 1981 року в Дос-Ерманас. Вихованець футбольної школи клубу «Реал Бетіс». У дорослому футболі дебютував 1999 року виступами за «Реал Бетіс Б», а наступного року почав залучатися до ігор головної команди клубу в Сегунді.
Сезон 2001/02 провів в оренді у також друголіговій «Кордові». Повернувшись 2002 року до рідної команди, яка на той час вже змагалася в елітній Ла-Лізі, став стабільним гравцем основного складу. Відіграв загалом наступних сім сезонів в елітному дивізіоні, а згодом ще два у Сегунді за «Бетіс». 2005 року допоміг команді здобути Кубок Іспанії.
Своєю грою за останню команду знову привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Реал Бетіс», до складу якого повернувся 2002 року. Цього разу відіграв за клуб з Севільї наступні дев'ять сезонів своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Реала Бетіс», був основним гравцем команди.
Сезон 2011/12 років відіграв також у Сегунді за «Хімнастік» (Таррагона), а завершував ігрову кар'єру виступами за таїландський «БЕК Теро Сасана» протягом 2012—2014 років.

## Виступи за збірні
2001 року провів одну гру за юнацьку збірну Іспанії (U-20). Згодом протягом 2002—2003 років залучався до складу молодіжної збірної Іспанії, зігравши у 10 офіційних матчах.

## Титули і досягнення
- Володар Кубка Іспанії (1):

«Реал Бетіс»: 2004/05

title: Арсу (футболіст)

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Арсу
| повне-ім'я = Артуро Гарсія Муньйос
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 17.3.1981
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]], [[півзахисник]]
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|ESP}} «[[Реал Бетіс]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1999–2001 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Бетіс Б]]» | ? |?}}
{{Футболіст рядок 0|2000–2001 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Бетіс]]» | 16 |2}}
{{Футболіст рядок 1|2001–2002 |{{оренда}} {{Прапорець|ESP}} | [[Кордова (футбольний клуб)|«Кордова»]] | 22 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2002–2011 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Бетіс]]» | 254 |10}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2012 | {{Прапорець|ESP}} | [[Хімнастік (Таррагона)|«Хімнастік»]] | 29 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2012–2014 | {{Прапорець|THA}} | «[[БЕК Теро Сасана]]» | 16 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2001 | {{Прапорець|ESP}} | [[Юнацька збірна Іспанії з футболу (U-20)|Іспанія U-20]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2002–2003 | {{Прапорець|ESP}} | [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|Іспанія U-21]] | 10 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Артуро Гарсія Муньйос''' ({{lang-es|Arturo García Muñoz}}; {{нар}} [[17 березня]] [[1981]], [[Дос-Ерманас]]), відомий як '''Арсу''' ({{lang-es|Arzu}}) — іспанський [[футболіст]], що грав на позиціях [[Захисник (футбол)|захисника]] і [[півзахисник]]а, зокрема за «[[Реал Бетіс]]» та [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|молодіжну збірну Іспанії]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[17 березня]] [[1981]] року в [[Дос-Ерманас]]. Вихованець футбольної школи клубу «[[Реал Бетіс]]». У дорослому футболі дебютував 1999 року виступами за «[[Реал Бетіс Б]]», а наступного року почав залучатися до ігор головної команди клубу в [[Сегунда Дивізіон|Сегунді]].

Сезон 2001/02 провів в оренді у також друголіговій [[Кордова (футбольний клуб)|«Кордові»]]. Повернувшись 2002 року до рідної команди, яка на той час вже змагалася в елітній [[Ла-Ліга|Ла-Лізі]], став стабільним гравцем основного складу. Відіграв загалом наступних сім сезонів в елітному дивізіоні, а згодом ще два у Сегунді за «Бетіс». [[Кубок Іспанії з футболу 2004—2005|2005 року]] допоміг команді здобути [[Кубок Іспанії з футболу|Кубок Іспанії]].

Своєю грою за останню команду знову привернув увагу представників тренерського штабу клубу «[[Реал Бетіс]]», до складу якого повернувся 2002 року. Цього разу відіграв за клуб з [[Севілья|Севільї]] наступні дев'ять сезонів своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Реала Бетіс», був основним гравцем команди.

Сезон 2011/12 років відіграв також у Сегунді за [[Хімнастік (Таррагона)|«Хімнастік» (Таррагона)]], а завершував ігрову кар'єру виступами за таїландський «[[БЕК Теро Сасана]]» протягом 2012—2014 років.

== Виступи за збірні ==
2001 року провів одну гру за [[Юнацька збірна Іспанії з футболу (U-20)|юнацьку збірну Іспанії (U-20)]]. Згодом протягом 2002—2003 років залучався до складу [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|молодіжної збірної Іспанії]], зігравши у 10 офіційних матчах.

== Титули і досягнення ==
* [[Файл:RFEF - Copa del Rey.svg|16пкс]] Володар [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]] '''(1)''':
: «[[Реал Бетіс]]»: [[Кубок Іспанії з футболу 2004—2005|2004/05]]

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{Soccerway}}
* {{Bdfutbol}}

{{footballer-stub}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Іспанські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Іспанії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Реал Бетіса»]]
[[Категорія:Футболісти «Кордови»]]
[[Категорія:Футболісти «Хімнастіка» (Таррагона)]]
[[Категорія:Футболісти «БЕК Теро Сасана»]]
[[Категорія:Іспанські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Таїланді]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Артуро Гарсія Муньйос

Народження: 17 березня 1981 (44 роки)

Вага: 78 кг

Громадянство: Іспанія

Позиція: захисник, півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Реал Бетіс Б» · ? · (?)

«Реал Бетіс» · 16 · (2)

→ «Кордова» · 22 · (1)

«Реал Бетіс» · 254 · (10)

«Хімнастік» · 29 · (0)

«БЕК Теро Сасана» · 16 · (2)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Іспанія U-20 · 1 · (0)

Іспанія U-21 · 10 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Кобі Сіммонс
Кобі Сіммонс (англ. Kobi Simmons, нар. 4 липня 1997 року) – американський професійний баскетболіст, що виступає за команду "Грінсборо Сворм" з G-Ліги НБА. В студентські роки грав за "Аризона Вайлдкетс".

## Шкільна кар'єра
Сіммонс відвідував школу св. Франциска в Мілтоні, штат Джорджія. На першому курсі Сіммонс набирав у середньому 14,1 очка, 3,9 передачі, 2,7 підбирання та 2,0 перехоплення за гру. Будучи другокурсником у 2013–14 роках, він набирав у середньому 17,4 очка, 4,8 передачі та 3,5 підбирання за гру. На третьому курсі Сіммонс набирав у середньому 21,2 очка, 4,2 передачі та 2,9 підбирання в 32 іграх. У міжсезоння Сіммонс грав у Under Armour Elite 24 Game у 2015 році в Брукліні, штат Нью-Йорк. Пізніше його запросили до таких таборів, як Adidas Nations та Adidas Euro-camps. Будучи старшокурсником, Сіммонс набирав у середньому 26,0 очок, 4,0 підбирання та 4,0 передачі. У своїй останній грі за команду він набрав 36 очок, включаючи сім влучних триочкових у півфіналі проти Мілтонської старшої школи. Протягом своєї шкільної кар'єри Сіммонс привів школу св. Франциска до 100 перемог, двох чемпіонств штату і чотирьох виступів на чемпіонаті штату. 16 січня Сіммонс підписав контракт з Аризоною. У січні 2016 року Сіммонса було обрано на 2016 McDonald's All-American Game, де він зіграв 30 березня в Юнайтед-центр, Чикаго, здобувши 12 очок, 2 передачі та 1 перехоплення, програвши команді Заходу 114–107. Сіммонс був визнаний п'ятизірковим новобранцем і посів 20 місце у класі 2016 за версією ESPN. Він також отримав почесні відзнаки "Гравець року" Atlanta Journal-Constitution. Його номер був виведений з обігу у школі св. Франциска.

## Студентська кар'єра
Сіммонс зіграв один сезон у студентському баскетболі за Аризону. 11 листопада 2016 року Сіммонс набрав 18 очок, здобувши найбільшу кількість очок у дебюті NCAA гравця Аризони за десятиліття, та привів "Вайлдкетс" до перемоги 65–63 проти 12 команди чемпіонату Мічигану в турнірі Armed Forces Classic. 21 січня 2017 року Сіммонс зібрав 20 очок, 6 підбирань та 5 передач у перемозі 96–85 проти UCLA, що займали 3-тє місце. Як 2 номер посіву в турнірі Pac-12, Аризона перемогла Колорадо в чвертьфіналі та UCLA у півфіналі. 11 березня 2017 року Сіммонс та Аризона перемогли Орегон 83–80, виграли чемпіонат конференції Pac-12. "Вайлдкетс" увійшли до турніру NCAA як другий номер посіву у Західному регіоні, де Аризона перемогла Північну Дакоту в першому раунді та Сент-Мері у другому раунді, а потім програла Ксав’є в "Солодкій шістнадцятці". Сіммонс виступав у 37 іграх (19 стартів) як першокурсник і набирав у середньому 8,7 очка, 1,6 підбирання та 2,0 передачі за 23,5 хвилини за гру.
5 квітня 2017 року Сіммонс оголосив про подання своєї кандидатури на Драфт НБА, відмовившись від останніх трьох років права на навчання у коледжі.

## Професійна кар'єра

### Мемфіс Ґріззліс / Мемфіс Хасл (2017–2018)
Після того, як його не обрали на Драфті НБА 2017 року Сіммонс підписав контракт з "Мемфіс Ґріззліс" 1 липня 2017 року, уклавши двосторонню угоду. Сіммонс став першим гравцем в історії НБА, який офіційно підписав двосторонній контракт у лізі. У підсумку йому довелося ділити ігровий час між "Грізлі" та їх новим членом G-Ліги, "Мемфіс Хасл". Його дебют у "НБА" з "Ґріззліс" відбувся 29 листопада 2017 року у програші "Сан-Антоніо Сперс" 95-104. Сіммонс був відрахований "Ведмедями" 28 серпня 2018 року.

### Кантон Чардж (2018–2019)
14 вересня 2018 року Сіммонс підписав контракт із "Клівленд Кавальєрс". Сіммонс був відрахований "Кавалерами" 13 жовтня. Згодом він приєднався до команди "Клівленда" у G-Лізі, "Кантон Чардж".

### Клівленд Кавальєрс (2019)
27 січня 2019 року "Клівленд Кавальєрс" підписав Сіммонса на 10-денний контракт, проте пізніше він був повторно відрахований 4 лютого.

### Шарлотт Горнетс (2019–дотепер)
16 вересня 2019 року "Шарлотт Горнетс" оголосили, що підписали контракт із Сіммонсом. 20 жовтня 2019 року "Горнетс" оголосили, що змінили контракт Сіммонса на двосторонню угоду.

## Статистика

### Регулярний сезон
| Сезон   | Команда  | GP | GS | MPG  | FG%  | 3P%  | FT%   | RPG | APG | SPG | BPG | PPG |
| ------- | -------- | -- | -- | ---- | ---- | ---- | ----- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017–18 | Мемфіс   | 32 | 12 | 20.1 | .423 | .282 | 1.000 | 1.6 | 2.1 | .6  | .2  | 6.1 |
| 2018–19 | Клівленд | 1  | 0  | 1.8  | –    | –    | –     | –   | –   | –   | –   | 0.0 |
| Кар'єра | Кар'єра  | 33 | 12 | 19.5 | .423 | .282 | 1.000 | 1.5 | 2.1 | .5  | .2  | 5.9 |

title: Кобі Сіммонс

wikitext:
{{Гравець НБА|Команда=Грінсборо Сворм|Ім'я=Кобі Сіммонс|Фото=20160330_MCDAAG_Kobi_Simmons.jpg|Ім'я англійською=Kobi Simmons|Громадянство={{USA}}|Дата народження={{Дата народження|4|7|1997|вік}}|Позиція=[[Розігруючий захисник]]|Номер=2|Місце народження=[[Атланта]], [[Джорджія]], [[Сполучені Штати Америки|США]]|Зріст=196 cм|Вага=75 кг|Драфт=не вибраний|Рік драфту=2017|Команди=*{{прапор|США}} [[Мемфіс Ґріззліс]] (2017—2018)
**{{прапор|США}} [[Мемфіс Хасл]] (2017—2018)
*{{прапор|США}} [[Кантон Чардж]] (2018—2019)
*{{прапор|США}} [[Клівленд Кавальєрс]] (2019)
**{{прапор|США}} [[Кантон Чардж]] (2019)
*{{прапор|США}} [[Шарлотт Горнетс]] (2019—2020)
**{{прапор|США}} [[Грінсборо Сворм]] (2019—2020)
*{{прапор|США}} [[Грінсборо Сворм]] (2021—дотепер)|Підпис=Сіммонс на 2016 McDonald's All-American Game}}

{{Однофамільці|Сіммонс}}
'''Кобі Сіммонс''' ([[Англійська мова|англ.]] ''Kobi Simmons'', нар. 4 липня 1997 року) – [[Сполучені Штати Америки|американський]] професійний [[баскетбол]]іст, що виступає за команду "[[Грінсборо Сворм]]" з G-Ліги НБА. В студентські роки грав за "[[Аризона Вайлдкетс]]".

== Шкільна кар'єра ==
Сіммонс відвідував школу св. Франциска в [[Мілтон (Джорджія)|Мілтоні]], штат [[Джорджія]]. На першому курсі Сіммонс набирав у середньому 14,1 очка, 3,9 передачі, 2,7 підбирання та 2,0 перехоплення за гру. Будучи другокурсником у 2013–14 роках, він набирав у середньому 17,4 очка, 4,8 передачі та 3,5 підбирання за гру. На третьому курсі Сіммонс набирав у середньому 21,2 очка, 4,2 передачі та 2,9 підбирання в 32 іграх. У міжсезоння Сіммонс грав у Under Armour Elite 24 Game у 2015 році в [[Бруклін]]і, штат [[Нью-Йорк (штат)|Нью-Йорк]]. Пізніше його запросили до таких таборів, як Adidas Nations та Adidas Euro-camps. Будучи старшокурсником, Сіммонс набирав у середньому 26,0 очок, 4,0 підбирання та 4,0 передачі. У своїй останній грі за команду він набрав 36 очок, включаючи сім влучних триочкових у півфіналі проти Мілтонської старшої школи. Протягом своєї шкільної кар'єри Сіммонс привів школу св. Франциска до 100 перемог, двох чемпіонств штату і чотирьох виступів на чемпіонаті штату. 16 січня Сіммонс підписав контракт з [[Університет Аризони|Аризоною]].<ref>{{Cite news|url=https://www.espn.com/mens-college-basketball/story/_/id/14584170/kobi-simmons-no-18-espn-100-commits-arizona-wildcats|title=Kobi Simmons commits to Wildcats|last=Borzello|first=Jeff|date=16 січня 2016|work=www.espn.com|access-date=29 листопада 2019|archive-date=29 Листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201129021222/https://www.espn.com/mens-college-basketball/story/_/id/14584170/kobi-simmons-no-18-espn-100-commits-arizona-wildcats}}</ref> У січні 2016 року Сіммонса було обрано на 2016 McDonald's All-American Game<ref>{{Cite news|url=http://www.tucsonnewsnow.com/story/30988819/arizona-commit-kobi-simmons-is-a-mcdonalds-all-american|title=Arizona commit Kobi Simmons is a McDonald's All-American|last=Gimino|first=Anthony|access-date=26 травня 2017|language=en|archive-date=1 Лютого 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190201172129/http://www.tucsonnewsnow.com/story/30988819/arizona-commit-kobi-simmons-is-a-mcdonalds-all-american/}}</ref>, де він зіграв 30 березня в [[Юнайтед-центр]], [[Чикаго]], здобувши 12 очок, 2 передачі та 1 перехоплення, програвши команді Заходу 114–107. Сіммонс був визнаний п'ятизірковим новобранцем і посів 20 місце у класі 2016 за версією [[ESPN]].<ref>{{Cite web|url=http://www.espn.com/college-sports/basketball/recruiting/player/_/id/183236/kobi-simmons|title=Kobi Simmons --- Basketball Recruiting --- Player Profiles|website=ESPN.com|access-date=1 березня 2016|archive-date=22 Квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190422194026/http://www.espn.com/college-sports/basketball/recruiting/player/_/id/183236/kobi-simmons}}</ref> Він також отримав почесні відзнаки "Гравець року" Atlanta Journal-Constitution.<ref>{{Cite web|url=http://highschoolsports.blog.ajc.com/2016/03/25/st-francis-guard-kobi-simmons-player-of-the-year/|title=AJC Player of the Year: St. Francis’ Kobi Simmons {{!}} Prep Zone: High School Sports blog|last=Holcomb|first=Todd|access-date=26 травня 2017|archive-date=21 Січня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180121215946/http://highschoolsports.blog.ajc.com/2016/03/25/st-francis-guard-kobi-simmons-player-of-the-year/}}</ref> Його номер був виведений з обігу у школі св. Франциска.

== Студентська кар'єра ==
Сіммонс зіграв один сезон у студентському баскетболі за [[Університет Аризони|Аризону]]. 11 листопада 2016 року Сіммонс набрав 18 очок, здобувши найбільшу кількість очок у дебюті [[Національна асоціація студентського спорту|NCAA]] гравця Аризони за десятиліття, та привів "Вайлдкетс" до перемоги 65–63 проти 12 команди чемпіонату [[Університет Мічигану|Мічигану]] в турнірі Armed Forces Classic.<ref>{{Cite web|url=https://www.espn.com/mens-college-basketball/recap?gameId=400915062|title=No.10 Arizona beats No.12 Michigan State in final seconds|work=ESPN.com|date=11 листопада 2016|access-date=29 листопада 2019|archive-date=15 Листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201115030304/https://www.espn.com/mens-college-basketball/recap?gameId=400915062}}</ref> 21 січня 2017 року Сіммонс зібрав 20 очок, 6 підбирань та 5 передач у перемозі 96–85 проти [[Університет Каліфорнії в Лос-Анджелесі|UCLA]], що займали 3-тє місце. Як 2 номер посіву в турнірі Pac-12, Аризона перемогла [[Університет штату Колорадо|Колорадо]] в чвертьфіналі та [[Університет Каліфорнії у Лос-Анджелесі|UCLA]] у півфіналі. 11 березня 2017 року Сіммонс та Аризона перемогли [[Університет Орегону|Орегон]] 83–80, виграли чемпіонат конференції Pac-12. "Вайлдкетс" увійшли до турніру NCAA як другий номер посіву у Західному регіоні, де Аризона перемогла [[Університет Північної Дакоти|Північну Дакоту]] в першому раунді та Сент-Мері у другому раунді, а потім програла Ксав’є в "Солодкій шістнадцятці". Сіммонс виступав у 37 іграх (19 стартів) як першокурсник і набирав у середньому 8,7 очка, 1,6 підбирання та 2,0 передачі за 23,5 хвилини за гру.

5 квітня 2017 року Сіммонс оголосив про подання своєї кандидатури на Драфт НБА, відмовившись від останніх трьох років права на навчання у коледжі.<ref>{{cite web|url=http://www.espn.com/nba/story/_/id/19088128/kobi-simmons-arizona-wildcats-enter-nba-draft|title=Arizona's Kobi Simmons leaving after freshman season for NBA|work=ESPN.com|date=5 квітня 2017|accessdate=1 липня 2017|archive-date=14 Липня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200714110454/https://www.espn.com/nba/story/_/id/19088128/kobi-simmons-arizona-wildcats-enter-nba-draft}}</ref>

== Професійна кар'єра ==

=== Мемфіс Ґріззліс / Мемфіс Хасл (2017–2018) ===
Після того, як його не обрали на [[Драфт НБА 2017|Драфті НБА 2017 року]] Сіммонс підписав контракт з "[[Мемфіс Ґріззліс]]" 1 липня 2017 року, уклавши двосторонню угоду.<ref>{{cite web|url=http://www.nba.com/grizzlies/news/kobi-simmons-signed-170701|title=Grizzlies sign Kobi Simmons|work=NBA.com|date=1 липня 2017|accessdate=1 липня 2017|archive-date=9 Листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201109001732/https://www.nba.com/grizzlies/news/kobi-simmons-signed-170701/}}</ref> Сіммонс став першим гравцем в історії НБА, який офіційно підписав двосторонній контракт у лізі. У підсумку йому довелося ділити ігровий час між "Грізлі" та їх новим членом G-Ліги, "[[Мемфіс Хасл]]". Його дебют у "НБА" з "Ґріззліс" відбувся 29 листопада 2017 року у програші "[[Сан-Антоніо Сперс]]" 95-104.<ref>{{Cite news|url=http://www.commercialappeal.com/story/sports/nba/grizzlies/2017/11/29/san-antonio-spurs-104-grizzlies-95-5-things-we-learned-lamarcus-aldridge/904993001/|title=San Antonio Spurs 104, Memphis Grizzlies 95: 5 things we learned|work=The Commercial Appeal|access-date=30 листопада 2017|language=en|archive-date=22 Вересня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200922055134/https://www.commercialappeal.com/story/sports/nba/grizzlies/2017/11/29/san-antonio-spurs-104-grizzlies-95-5-things-we-learned-lamarcus-aldridge/904993001/}}</ref> Сіммонс був відрахований "Ведмедями" 28 серпня 2018 року.<ref>{{Cite news|url=http://www.nba.com/grizzlies/news/grizzlies-waive-kobi-simmons-180828/|title=Grizzlies waive Kobi Simmons|work=NBA.com|accessdate=28 серпня 2018}}</ref>

=== Кантон Чардж (2018–2019) ===
14 вересня 2018 року Сіммонс підписав контракт із "[[Клівленд Кавальєрс]]".<ref>{{cite web|title=Kobi Simmons Signs One-Year Deal With Cavaliers|url=https://basketball.realgm.com/wiretap/251134/Kobi-Simmons-Signs-One-Year-Deal-With-Cavaliers|website=realGM.com|accessdate=16 жовтня 2018|date=14 вересня 2018|archive-date=13 Листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201113133717/https://basketball.realgm.com/wiretap/251134/Kobi-Simmons-Signs-One-Year-Deal-With-Cavaliers}}</ref> Сіммонс був відрахований "Кавалерами" 13 жовтня.<ref>{{cite web|title=Cavaliers Waive Bonzie Colson, Kobi Simmons and Emanuel Terry|url=https://www.nba.com/cavaliers/releases/waive-colson-simmons-terry-181013|website=NBA.com|accessdate=16 жовтня 2018|date=13 жовтня 2018|archive-date=16 Липня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200716173843/https://www.nba.com/cavaliers/releases/waive-colson-simmons-terry-181013}}</ref> Згодом він приєднався до команди "Клівленда" у G-Лізі, "[[Кантон Чардж]]".<ref>{{cite web|title=Canton Charge 2018-19 Training Camp Roster|url=https://canton.gleague.nba.com/news/charge-2018-training-camp-roster/|website=NBA.com|date=20 жовтня 2018|accessdate=21 жовтня 2018|archive-date=15 Липня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200715165026/https://canton.gleague.nba.com/news/charge-2018-training-camp-roster/}}</ref>

=== Клівленд Кавальєрс (2019) ===
27 січня 2019 року "Клівленд Кавальєрс" підписав Сіммонса на 10-денний контракт<ref>{{cite web|title=Cavaliers Sign Kobi Simmons|url=https://www.nba.com/cavaliers/releases/simmons-signing-190127|website=NBA.com|accessdate=27 січня 2019|date=27 січня 2019|archive-date=8 Листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201108003409/https://www.nba.com/cavaliers/releases/simmons-signing-190127}}</ref>, проте пізніше він був повторно відрахований 4 лютого.<ref>{{cite web|title=Cavaliers Acquire Nik Stauskas, Wade Baldwin IV and Two Future Second Round Draft Picks from Portland CLEVELAND SENDS GUARD RODNEY HOOD TO TRAIL BLAZERS|url=https://www.nba.com/cavaliers/releases/stauskas-baldwin-trade-190204|date=4 лютого 2019|work=NBA.com|accessdate=4 лютого 2019|archive-date=9 Серпня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200809121039/https://www.nba.com/cavaliers/releases/stauskas-baldwin-trade-190204}}</ref>

=== Шарлотт Горнетс (2019–дотепер) ===
[[Файл:20160330 MCDAAG Kobi Simmons dunk.jpg|міні|459x459пкс|Слем-данк Сіммонса у грі McDonald's All-American 2016 року]]
16 вересня 2019 року "Шарлотт Горнетс" оголосили, що підписали контракт із Сіммонсом.<ref>{{cite web|first=Quinton|last=Walsh|url=https://www.nba.com/hornets/press-releases/charlotte-hornets-sign-kobi-simmons-training-camp-roster|title=Charlotte Hornets Sign Kobi Simmons To Training Camp Roster|date=16 вересня 2019|website=NBA.com|accessdate=16 вересня 2019|archive-date=16 Листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201116162559/https://www.nba.com/hornets/press-releases/charlotte-hornets-sign-kobi-simmons-training-camp-roster}}</ref> 20 жовтня 2019 року "Горнетс" оголосили, що змінили контракт Сіммонса на двосторонню угоду.<ref>{{cite web|first=Quinton|last=Walsh|url=https://www.nba.com/hornets/press-releases/charlotte-hornets-convert-kobi-simmons-two-way-contract|title=Charlotte Hornets Convert Kobi Simmons To Two-Way Contract|date=20 жовтня 2019|website=NBA.com|accessdate=20 жовтня 2019|archive-date=2 Грудня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201202070708/https://www.nba.com/hornets/press-releases/charlotte-hornets-convert-kobi-simmons-two-way-contract}}</ref>

== Статистика ==
{{Пояснення статистики(баскетбол)}}

=== Регулярний сезон ===
{{Статистика гравця НБА}}
|-
| align="left"| {{Nbay|2017}}
| align="left"| [[Мемфіс Ґріззліс|Мемфіс]]
| 32 || 12 || 20.1 || .423 || .282 || 1.000 || 1.6 || 2.1 || .6 || .2 || 6.1
|-
| align="left"| {{Nbay|2018}}
| align="left"| [[Клівленд Кавальєрс|Клівленд]]
| 1 || 0 || 1.8 || – || – || – || – || – || – || – || 0.0
|- class="sortbottom"
| align="center" colspan="2"| Кар'єра
| 33 || 12 || 19.5 || .423 || .282 || 1.000 || 1.5 || 2.1 || .5 || .2 || 5.9
{{S-end}}

== Примітки ==
<references responsive="" />

{{DEFAULTSORT:Сіммонс_Кобі}}
[[Категорія:Баскетболісти «Шарлотт Горнетс»]]
[[Категорія:Баскетболісти «Мемфіс Ґріззліс»]]
[[Категорія:Баскетболісти «Клівленд Кавальєрз»]]
[[Категорія:Афроамериканські баскетболісти]]
[[Категорія:Баскетболісти США]]
[[Категорія:Народились 1997]]
[[Категорія:Народились 4 липня]]
[[Категорія:Розігруючі захисники]]
[[Категорія:Уродженці Атланти]]
[[Категорія:Спортсмени Атланти]]

Вага: 75 кг

Громадянство: США

Народився: 4 липня 1997 (27 років)

Драфт: не вибраний, 2017 рік


text:
# Себастьян Леліо
Себастья́н Ле́ліо (ісп. Sebastián Lelio; 8 березня 1974, Мендоса, Аргентина) — чилійський кінорежисер, сценарист та монтажер. Лауреат та номінант багатьох фестивальних та професійних кінонагород за свої фільми .

## Біографія
Себастьян Леліо народився 8 березня 1974 року в Мендосі, Аргентина. Його батько, архітектор, аргентинець за походженням, два роки по тому переїхав до Вінья-дель-Мар в Чилі. Мати Себастьяна, Валерія, — чилійка, балерина. Себастьян був єдиним сином подружньої пари, але має сімох зведених братів. Після вивчення протягом року журналістики в Університеті Андреса Бельо (ісп. Universidad Andrés Bello), закінчив «Кіношколу Чилі» (ісп. Escuela de Cine de Chile) в Сантьяго, та почав кінокар'єру зі знімання короткометражок (від 1995 до 2003 року зняв 5 таких стрічок), музичних відеокліпів та документальних фільмів.
У 2005 році Себастьян Леліо дебютував повнометражним ігровим фільмом «Святе сімейство», прем'єра якого відбулася на Міжнародному кінофестивалі у Сан-Себастьяні. Знятий протягом трьох днів і відредагований протягом майже одного року, фільм показали на понад ста кінофестивалях й він отримав низку національних та міжнародних нагород. 2009 року вийшов другий художній фільм Леліо, «Різдво», прем'єра якого відбулася на Каннському кінофестивалі.
Прем'єра третього повнометражного художнього фільму Леліо «Рік тигра» відбулася на Міжнародному кінофестивалі в Локарно в 2011 році. Дія фільму розгортається в період після землетрусу 2010 року в Чилі й розповідає про в'язня-втікача, який подорожує районами, які найбільше постраждали від землетрусу.
Четверта ігрова кінострічка Леліо, «Глорія», здобула в 2012 році на Міжнародному кінофестивалі в Сан-Себастьяні нагороду «Прогрес у кіно». Світова прем'єра фільму відбулася на Міжнародному кінофестивалі в Берліні 2013 року, де вона мала успіх і була відмічена «Срібним ведмедем» за найкращу жіночу роль, яку зіграла акторка Пауліна Гарсія.
У 2017 році Себастьян Леліо випустив свій п'ятий повнометражний фільм «Фантастична жінка», прем'єра якого відбулася на 67-му Берлінському міжнародному кінофестивалі де він здобув Приз екуменічного журі та премію «Тедді» за найкращий художній фільм. У 2018 році фільм був номінований як найкращий фільм іноземною мовою на премію «Золотий глобус» та отримав «Оскар» Американської кіноакадемії в номінації «Найкращий фільм іноземною мовою».

## Фільмографія
| Рік  |     | Назва українською | Оригінальна назва    | Режисер | Сценарист | Монтажер | Продюсер |
| ---- | --- | ----------------- | -------------------- | ------- | --------- | -------- | -------- |
| 1995 | к/м | 4                 | 4                    | Так     | Так       |          |          |
| 2000 |     | Смог              | Smog                 | Так     | Так       |          |          |
| 2002 | к/м | Міські фрагменти  | Fragmentos urbanos   | Так     | Так       |          |          |
| 2002 |     | Місто чудес       | Ciudad de maravillas | Так     | Так       |          |          |
| 2003 | к/м |                   | Carga vital          | Так     | Так       |          |          |
| 2005 |     | Святе сімейство   | La sagrada familia   | Так     | Так       | Так      |          |
| 2009 |     | Різдво            | Navidad              | Так     | Так       | Так      |          |
| 2011 |     | Рік тигра         | El año del tigre     | Так     |           | Так      |          |
| 2013 |     | Глорія            | Gloria               | Так     | Так       | Так      |          |
| 2017 |     | Фантастична жінка | Una mujer fantástica | Так     | Так       |          | Так      |
| 2017 |     | Непокора          | Disobedience         | Так     | Так       |          |          |
| 2018 |     | Глорія Белл       | Gloria Bell          | Так     | Так       |          |          |
| 2022 |     | Диво              | The Wonder           | Так     | Так       |          |          |

## Визнання
| Рік                                                                                | Категорія                                                         | Фільм             | Результат |
| ----------------------------------------------------------------------------------------- | ----------------------------------------------------------------- | ----------------- | --------- |
| Женевський міжнародний кінофестиваль                                                      |                                                                   |                   |           |
| 2005                                                                                | Приз Titra                                                        | Святе сімейство   | Перемога  |
| Міжнародний фестиваль незалежного кіно в Буенос-Айресі                                    |                                                                   |                   |           |
| 2006                                                                                | Премія Всесвітньої католицької асоціації по комунікаціях (SIGNIS) | Святе сімейство   | Перемога  |
| Кінофестиваль Ланської Америки в Лімі                                                     |                                                                   |                   |           |
| 2006                                                                                | Приз за найкращий перший фільм — Спеціальна згадка                | Святе сімейство   | Перемога  |
| 2013                                                                                | Приз найкращому режисерові                                        | Глорія            | Перемога  |
| Міжнародний кінофестиваль країн Азійсько-Тихоокеанського регіон «Тихоокеанський меридіан» |                                                                   |                   |           |
| 2006                                                                                | Спеціальний приз журі                                             | Святе сімейство   | Перемога  |
| Латиноамериканський кінофестиваль в Тулузі                                                |                                                                   |                   |           |
| 2006                                                                                | Гран-прі                                                          | Святе сімейство   | Перемога  |
| 2006                                                                                | Приз ФІПРЕССІ                                                     | Святе сімейство   | Перемога  |
| Міжнародний кінофестиваль Америк в Остіні                                                 |                                                                   |                   |           |
| 2006                                                                                | Спеціальна згадка — Перший фільм                                  | Святе сімейство   | Перемога  |
| Каннський міжнародний кінофестиваль                                                       |                                                                   |                   |           |
| 2009                                                                                | Приз Міжнародної конфедерації художнього кіно (C.I.C.A.E.)        | Різдво            | Номінація |
| Картахенський кінофестиваль                                                               |                                                                   |                   |           |
| 2012                                                                                | Приз Golden India Catalina за найкращий фільм                     | Рік тигра         | Номінація |
| Міжнародний кінофестиваль у Локарно                                                       |                                                                   |                   |           |
| 2011                                                                                | Золотий леопард                                                   | Рік тигра         | Номінація |
| 2011                                                                                | Приз молодіжного журі                                             | Рік тигра         | Перемога  |
| 2013                                                                                | Приз Variety Piazza Grande                                        | Глорія            | Номінація |
| Міжнародний кінофестиваль у Сан-Себастьяні                                                |                                                                   |                   |           |
| 2012                                                                                | Нагорода «Прогрес у кіно»                                         | Глорія            | Перемога  |
| 2017                                                                                | Премія «Себастьян» за найкращий фільм                             | Фантастична жінка | Номінація |
| 2017                                                                                | Приз «Себастьян» за найкращий латиноамериканський фільм           | Фантастична жінка | Перемога  |
| 2017                                                                                | Приз «Горизонти»                                                  | Фантастична жінка | Номінація |
| Берлінський міжнародний кінофестиваль                                                     |                                                                   |                   |           |
| 2013                                                                                | Золотий ведмідь                                                   | Глорія            | Номінація |
| 2013                                                                                | Приз екуменічного журі                                            | Глорія            | Перемога  |
| 2013                                                                                | Приз Гільдії німецького арт-хаусного кіно                         | Глорія            | Перемога  |
| 2017                                                                                | Золотий ведмідь                                                   | Фантастична жінка | Номінація |
| 2017                                                                                | Срібний ведмідь за найкращий сценарій                             | Фантастична жінка | Номінація |
| 2017                                                                                | Приз екуменічного журі — Спеціальна згадка                        | Фантастична жінка | Перемога  |
| 2017                                                                                | Премія «Teddy» за найкращий ігровий фільм                         | Фантастична жінка | Перемога  |
| Бомбейський міжнародний кінофестиваль                                                     |                                                                   |                   |           |
| 2013                                                                                | Найкращий фільм                                                   | Глорія            | Перемога  |
| Гаванський кінофестиваль                                                                  |                                                                   |                   |           |
| 2013                                                                                | Приз Великий корал — Третій приз (найкращий фільм)                | Глорія            | Перемога  |
| Премія «Гойя»                                                                             |                                                                   |                   |           |
| 2014                                                                                | Найкращий Іберо-Американський фільм                               | Глорія            | Номінація |
| 2018                                                                                | Найкращий Іберо-Американський фільм                               | Фантастична жінка | Перемога  |
| Премія «Незалежний дух»                                                                   |                                                                   |                   |           |
| 2014                                                                                | Найкращий міжнародний фільм                                       | Глорія            | Номінація |
| 2018                                                                                | Найкращий міжнародний фільм                                       | Фантастична жінка | Перемога  |
| Премія «Аріель»                                                                           |                                                                   |                   |           |
| 2014                                                                                | Срібний Аріель за найкращий латиноамериканський фільм             | Глорія            | Перемога  |
| Аргентинська асоціація кінокритиків                                                       |                                                                   |                   |           |
| 2016                                                                                | Срібний кондор за найкращий іноземний фільм іспанською мовою      | Глорія            | Перемога  |
| Премія «Фенікс»                                                                           |                                                                   |                   |           |
| 2017                                                                                | Найкращий режисер                                                 | Фантастична жінка | Перемога  |
| Кінофестиваль у Кабурі                                                                    |                                                                   |                   |           |
| 2017                                                                                | Гран-прі фестивалю                                                | Фантастична жінка | Перемога  |
| Премія «Золотий глобус»                                                                   |                                                                   |                   |           |
| 2018                                                                                | Найкращий фільм іноземною мовою                                   | Фантастична жінка | Номінація |
| Премія «Оскар»                                                                            |                                                                   |                   |           |
| 2018                                                                                | Найкращий фільм іноземною мовою                                   | Фантастична жінка | Перемога  |

title: Себастьян Леліо

wikitext:
{{Кінематографіст2
| ім'я                = Себастьян Леліо
| оригінал імені      =
| зображення          = Sebastián Lelio (Berlinale 2017) (cropped).jpg
| розмір              = 230px
| підпис              = С. Леліо на [[Берлінський міжнародний кінофестиваль|Берлінському МКФ]], 2017
| ім'я при народженні =
| дата народження     =
| місце народження    =
| дата смерті         =
| місце смерті        =
| національність      =
| громадянство        = {{Країна з прапорцем|Чилі}}
| релігія             =
| професія            = [[кінорежисер]], [[сценарист]], [[монтаж (кінематограф)|монтажер]]
| роки активності     = {{рік в кіно|1995}}—''наш час''
| напрямок            =
| жанр                =

| кінопремії          = ''[[Срібний ведмідь]]'' [[Берлінський міжнародний кінофестиваль|Берлінале]] ([[Берлінський міжнародний кінофестиваль 2017|2017]])
| автограф            =
}}

'''Себастья́н Ле́ліо''' ({{lang-es|Sebastián Lelio}}; [[8 березня]] [[1974]], [[Мендоса (Аргентина)|Мендоса]], [[Аргентина]]) — [[Чилі|чилійський]] [[кінорежисер]], [[сценарист]] та [[монтаж (кінематограф)|монтажер]]. Лауреат та номінант багатьох фестивальних та професійних [[кінопремія|кінонагород]] за свої фільми {{перехід|#Визнання|1}}.

== Біографія ==
Себастьян Леліо народився [[8 березня]] [[1974]] року в [[Мендоса (Аргентина)|Мендосі]], [[Аргентина]]. Його батько, архітектор, [[Аргентина|аргентинець]] за походженням, два роки по тому переїхав до [[Вінья-дель-Мар]] в [[Чилі]]. Мати Себастьяна, Валерія, — чилійка, балерина. Себастьян був єдиним сином подружньої пари, але має сімох зведених братів. Після вивчення протягом року журналістики в Університеті Андреса Бельо ({{lang-es|Universidad Andrés Bello}}), закінчив «Кіношколу Чилі» ({{lang-es|Escuela de Cine de Chile}}) в [[Сантьяго]], та почав кінокар'єру зі знімання [[короткометражне кіно|короткометражок]] (від 1995 до 2003 року зняв 5 таких стрічок), музичних відеокліпів та [[документальний фільм|документальних фільмів]].

У 2005 році Себастьян Леліо дебютував повнометражним ігровим фільмом «Святе сімейство», прем'єра якого відбулася на [[Міжнародний кінофестиваль у Сан-Себастьяні|Міжнародному кінофестивалі у Сан-Себастьяні]]. Знятий протягом трьох днів і відредагований протягом майже одного року, фільм показали на понад ста кінофестивалях й він отримав низку національних та міжнародних нагород. 2009 року вийшов другий художній фільм Леліо, «Різдво», прем'єра якого відбулася на [[Каннський кінофестиваль|Каннському кінофестивалі]].<ref>[http://www.latercera.com/noticia/entretencion/cine/2009/05/726-129513-9-cineasta-chileno-presento-hoy-en-cannes-su-pelicula-navidad.shtml Cineasta chileno presentó hoy en Cannes su película Navidad] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304045217/http://www.latercera.com/noticia/entretencion/cine/2009/05/726-129513-9-cineasta-chileno-presento-hoy-en-cannes-su-pelicula-navidad.shtml |date=2016-03-04 }}. La Tercera. 21 May 2009. Retrieved 16 March 2013.</ref>

Прем'єра третього повнометражного художнього фільму Леліо «Рік тигра» відбулася на [[Міжнародний кінофестиваль у Локарно|Міжнародному кінофестивалі в Локарно]] в 2011 році.<ref>[http://www.latercera.com/noticia/cultura/2011/09/1453-391849-9-manana-se-exhibe-el-ano-del-tigre-en-festival-de-toronto.shtml Mañana se exhibe el año del tigre en festival de Toronto] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150623025952/http://www.latercera.com/noticia/cultura/2011/09/1453-391849-9-manana-se-exhibe-el-ano-del-tigre-en-festival-de-toronto.shtml |date=2015-06-23 }}. 9 September 2011. Retrieved 16 March 2013.</ref> Дія фільму розгортається в період після [[Землетрус у Чилі (2010)|землетрусу 2010 року в Чилі]] й розповідає про в'язня-втікача, який подорожує районами, які найбільше постраждали від землетрусу.<ref>[http://www.thisischile.cl/7821/2/chiles-2010-earthquake-stars-in-new-film-by-sebastian-lelio/News.aspx Chile's earthquake stars in new film by Sebastián Lelio]{{Недоступне посилання}}. This is Chile. 5 June 2012. Retrieved 16 March 2013.</ref>

Четверта ігрова кінострічка Леліо, «Глорія», здобула в 2012 році на Міжнародному кінофестивалі в Сан-Себастьяні нагороду «Прогрес у кіно».<ref>[http://www.sansebastianfestival.com/in/pagina.php?ap=3&id=2733 Films in Progress Awards] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180307082344/https://www.sansebastianfestival.com/in/pagina.php?ap=3&id=2733 |date=7 березня 2018 }}. Sansebastiánfestival.com. Retrieved 16 March 2013.</ref> Світова прем'єра фільму відбулася на [[Берлінський міжнародний кінофестиваль|Міжнародному кінофестивалі в Берліні]] 2013 року, де вона мала успіх і була відмічена «[[Срібний ведмідь|Срібним ведмедем]]» за найкращу жіночу роль, яку зіграла акторка [[Пауліна Гарсія]].<ref>[http://www.thisischile.cl/8506/2/chilean-paulina-garcia-wins-best-actress-at-berlin-film-fest/News.aspx Chilean Paulina García wins best actress at Berlin Film Fest] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140222210516/http://www.thisischile.cl/8506/2/chilean-paulina-garcia-wins-best-actress-at-berlin-film-fest/News.aspx |date=2014-02-22 }}. This is Chile. 27 February 2013. Retrieved 16 March 2013.</ref>

У 2017 році Себастьян Леліо випустив свій п'ятий повнометражний фільм «[[Фантастична жінка (фільм)|Фантастична жінка]]», прем'єра якого відбулася на [[Берлінський міжнародний кінофестиваль 2017|67-му Берлінському міжнародному кінофестивалі]]<ref name="Berlin">{{cite web|url=https://www.berlinale.de/en/presse/pressemitteilungen/wettbewerb/wettbewerb-presse-detail_34708.html|title=Aki Kaurismäki, Oren Moverman, Agnieszka Holland, Andres Veiel, and Sally Potter – First Films for the Competition of the Berlinale 2017|work=Berlinale|date=15 грудня 2016|accessdate=11 лютого 2017|archive-date=2017-03-05|archive-url=https://web.archive.org/web/20170305003134/https://www.berlinale.de/en/presse/pressemitteilungen/wettbewerb/wettbewerb-presse-detail_34708.html}}</ref> де він здобув [[Приз екуменічного журі]] та премію «[[Тедді (премія)|Тедді]]» за найкращий художній фільм.<ref name="teddywinners">{{cite web|url=http://blog.teddyaward.tv/en/|title=TEDDY AWARD Winners 2017|date=17 лютого 2017|accessdate=18 лютого 2017}}</ref> У 2018 році фільм був номінований як найкращий фільм іноземною мовою на премію «[[Золотий глобус]]»<ref name="noms">{{cite web |url=http://www.bbc.co.uk/news/entertainment-arts-42310630 |title=Golden Globes: Full list of nominees |accessdate=11 грудня 2017 |work=BBC News}}</ref><ref>{{citeweb|url= https://www.theguardian.com/film/2017/dec/11/golden-globes-2018-the-full-list-of-nominations-film-tv-shape-of-water|title=The full list of nominations for the Golden Globes 2018|date=11 грудня 2017|work=Guardian|accessdate= 24 січня 2018}}</ref> та отримав «[[Оскар (кінопремія)|Оскар]]» [[Академія кінематографічних мистецтв і наук|Американської кіноакадемії]] в номінації «[[Премія «Оскар» за найкращий фільм іноземною мовою|Найкращий фільм іноземною мовою]]».<ref>{{citeweb|url=https://www.nytimes.com/2018/01/23/movies/oscar-nominations.html |title=2018 Oscar Nominations: ‘The Shape of Water’ Leads With 13 Nominations|date=23 січня 2018|work=New York Times|accessdate=24 січня 2018}}</ref><ref name="detector_230117">{{cite web|url= http://detector.media/production/article/133962/2018-01-23-ogolosheno-nominantiv-na-oskar-2018-povnii-perelik/|назва= Оголошено номінантів на «Оскар-2018». Повний перелік|автор= |вебсайт= [[Детектор медіа]]|мовою= |розміщення= 23 січня 2018|url-архіву= https://web.archive.org/web/20180124195657/http://detector.media/production/article/133962/2018-01-23-ogolosheno-nominantiv-na-oskar-2018-povnii-perelik/|дата-архіву= 24.01.2018|дата-доступу= 24.01.2018|deadurl= yes}}</ref><ref name="detectorOscar-won">{{cite web|url= http://detector.media/production/article/135281/2018-03-05-oskar2018-naikrashchoyu-stala-strichka-forma-vodi-gilermo-del-toro/|назва= «Оскар–2018»: найкращою стала стрічка «Форма води» Гільєрмо дель Торо|автор=|вебсайт= Детектор медіа|мовою=|розміщення=5 березня 2018|url-архіву=|дата-архіву=|дата-доступу= 5.03.2018}}</ref>

== Фільмографія ==
{| class="wikitable" style="font-size:95%"
|-
! style="text-align: center; background:#BCCEE3;" |Рік
! style="text-align: center; background:#BCCEE3;" |
! style="text-align:center; background:#BCCEE3;" | Назва українською
! style="text-align:center; background:#BCCEE3;" | Оригінальна назва
! style="text-align:center; background:#BCCEE3;" | Режисер
! style="text-align:center; background:#BCCEE3;" | Сценарист
! style="text-align:center; background:#BCCEE3;" | Монтажер
! style="text-align:center; background:#BCCEE3;" | Продюсер
|-
|{{рук|1995}} || {{abbr|к/м|короткометражний фільм|Короткометражне кіно}} || 4 || ''4 || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|{{рук|2000}} || || Смог || ''Smog || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|rowspan=2|{{рук|2002}} || {{abbr|к/м|короткометражний фільм|Короткометражне кіно}} || Міські фрагменти || ''Fragmentos urbanos || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
||| Місто чудес || ''Ciudad de maravillas || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|{{рук|2003}} || {{abbr|к/м|короткометражний фільм|Короткометражне кіно}} ||  || ''Carga vital || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|{{рук|2005}} || || Святе сімейство || ''La sagrada familia || {{ya}} || {{ya}} || {{ya}} ||
|-
|{{рук|2009}} || || Різдво || ''Navidad || {{ya}} || {{ya}} || {{ya}} ||
|-
|{{рук|2011}} || || [[Рік тигра (фільм, 2011)|Рік тигра]] || ''El año del tigre || {{ya}} ||  || {{ya}} ||
|-
|{{рук|2013}} || || [[Глорія (фільм, 2013)|Глорія]] || ''Gloria || {{ya}} || {{ya}} || {{ya}} ||
|-
|rowspan=2|{{рук|2017}} || || [[Фантастична жінка (фільм)|Фантастична жінка]] || ''Una mujer fantástica || {{ya}} || {{ya}} ||  || {{ya}}
|-
| || [[Непокора (фільм)|Непокора]] || ''Disobedience || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|{{рук|2018}} || || [[Глорія Белл]] || ''Gloria Bell || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|{{рук|2022}} || || [[Диво (фільм, 2022)|Диво]] || ''The Wonder || {{ya}} || {{ya}} ||  ||
|-
|}

== Визнання ==
{{hidden begin|title =[[Файл:Film-award-stub.svg|26px]] '''Нагороди та номінації Себастьяна Леліо''' <ref>{{IMDb name|0133326|Себастьяна Леліо|section= awards}}</ref> {{nobold|({{small|Список не є вичерпним}})}}|titlestyle = background:#90FF90;|titlealign=left;|bodystyle = font-size:100%; |border = 1px solid silver;}}

{| class="wikitable" width="90%" style="font-size: 96%;"
|-
! style="background:#D3E3F2;"|Рік
! style="background:#D3E3F2;"|Категорія
! style="background:#D3E3F2;"|Фільм
! style="background:#D3E3F2;"|Результат
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Женевський міжнародний кінофестиваль'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2005}}
| rowspan=1|Приз ''Titra''
| rowspan=1|''Святе сімейство''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Міжнародний фестиваль незалежного кіно в Буенос-Айресі'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2006}}
| rowspan=1|Премія Всесвітньої католицької асоціації по комунікаціях (SIGNIS)
| rowspan=1|''Святе сімейство''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Кінофестиваль Ланської Америки в Лімі'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2006}}
| rowspan=1|Приз за найкращий перший фільм — Спеціальна згадка
| rowspan=1|''Святе сімейство''
| {{перемога}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2013}}
| rowspan=1|Приз найкращому режисерові
| rowspan=1|''Глорія''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Міжнародний кінофестиваль країн Азійсько-Тихоокеанського регіон «Тихоокеанський меридіан»'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2006}}
| rowspan=1|Спеціальний приз журі
| rowspan=1|''Святе сімейство''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Латиноамериканський кінофестиваль в Тулузі'''}}
|-
| rowspan=2|{{рік в кіно|2006}}
| rowspan=1|Гран-прі
| rowspan=2|''Святе сімейство''
| {{перемога}}
|-
| rowspan=1|[[Приз ФІПРЕССІ]]
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Міжнародний кінофестиваль Америк в Остіні'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2006}}
| rowspan=1|Спеціальна згадка — Перший фільм
| rowspan=1|''Святе сімейство''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Каннський кінофестиваль|Каннський міжнародний кінофестиваль]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2009}}
| colspan=1|Приз Міжнародної конфедерації художнього кіно (C.I.C.A.E.)
| rowspan=1|''Різдво''
| {{номінація}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Картахенський кінофестиваль'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2012}}
| rowspan=1|Приз ''Golden India Catalina'' за найкращий фільм
| rowspan=1|''Рік тигра''
| {{номінація}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Міжнародний кінофестиваль у Локарно]]'''}}
|-
| rowspan=2|{{рік в кіно|2011}}
| rowspan=1|''[[Золотий леопард]]''
| rowspan=2|''Рік тигра''
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|Приз молодіжного журі
| {{перемога}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2013}}
| rowspan=1|Приз ''Variety Piazza Grande''
| rowspan=1|''Глорія''
| {{номінація}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Міжнародний кінофестиваль у Сан-Себастьяні]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2012}}
| rowspan=1|Нагорода «Прогрес у кіно»
| rowspan=1|''Глорія''
| {{перемога}}
|-
| rowspan=3|{{рік в кіно|2017}}
| rowspan=1|[[Премія «Себастьян»]] за найкращий фільм
| rowspan=3|''Фантастична жінка''
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|[[Приз «Себастьян»]] за найкращий латиноамериканський фільм
| {{перемога}}
|-
| rowspan=1|Приз «Горизонти»
| {{номінація}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Берлінський міжнародний кінофестиваль]]'''}}
|-
| rowspan=3|{{рік в кіно|2013}}
| rowspan=1|''[[Золотий ведмідь]]''
| rowspan=3|''Глорія''
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|[[Приз екуменічного журі]]
| {{перемога}}
|-
| rowspan=1|Приз Гільдії німецького арт-хаусного кіно
| {{перемога}}
|-
| rowspan=4|{{рік в кіно|2017}}
| rowspan=1|''[[Золотий ведмідь]]''
| rowspan=4|''Фантастична жінка''
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|''[[Срібний ведмідь]]'' за найкращий сценарій
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|Приз екуменічного журі — Спеціальна згадка
| {{перемога}}
|-
| rowspan=1|[[Тедді (премія)|Премія «Teddy»]] за найкращий ігровий фільм
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Бомбейський міжнародний кінофестиваль'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2013}}
| rowspan=1|Найкращий фільм
| rowspan=1|''Глорія''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Гаванський кінофестиваль'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2013}}
| rowspan=1|Приз Великий корал — Третій приз (найкращий фільм)
| rowspan=1|''Глорія''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Гойя (премія)|Премія «Гойя»]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2014}}
| rowspan=2|Найкращий Іберо-Американський фільм
| rowspan=1|''Глорія''
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2018}}
| rowspan=1|''Фантастична жінка''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Незалежний дух|Премія «Незалежний дух»]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2014}}
| rowspan=2|Найкращий міжнародний фільм
| rowspan=1|''Глорія''
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2018}}
| rowspan=1|''Фантастична жінка''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Аріель (кінопремія)|Премія «Аріель»]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2014}}
| rowspan=1|''Срібний Аріель'' за найкращий латиноамериканський фільм
| rowspan=1|''Глорія''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Асоціація кінокритиків Аргентини|Аргентинська асоціація кінокритиків]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2016}}
| rowspan=1|''Срібний кондор'' за найкращий іноземний фільм іспанською мовою
| rowspan=1|''Глорія''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''Премія «Фенікс»'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2017}}
| rowspan=1|Найкращий режисер
| rowspan=1|''Фантастична жінка''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Кінофестиваль у Кабурі]]'''}}
|-
| rowspan=1|{{рік в кіно|2017}}
| rowspan=1|Гран-прі фестивалю<ref name="2017palmares">{{Cite web |url=http://www.festival-cabourg.com/content/2-editions/1-2017/6-palmares/cabourg-palmares-2017.pdf |title=Le PaLmarès des swann d'Or 2017 |accessdate=24 січня 2018 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180125074505/http://www.festival-cabourg.com/content/2-editions/1-2017/6-palmares/cabourg-palmares-2017.pdf |archivedate=25 січня 2018 |deadurl=yes }}</ref>
| rowspan=1|''Фантастична жінка''
| {{перемога}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Золотий глобус|Премія «Золотий глобус»]]'''}}
|-
| rowspan=1|[[Золотий глобус (75-та церемонія вручення)|2018]]
| rowspan=1|[[Премія «Золотий глобус» за найкращий фільм іноземною мовою|Найкращий фільм іноземною мовою]]
| rowspan=1|''Фантастична жінка''
| {{номінація}}
|-
| colspan="4" style="text-align:center; background: #F0F0F0;" | {{resize|102%|'''[[Оскар (кінопремія)|Премія «Оскар»]]'''}}
|-
| rowspan=1|[[Оскар (90-та церемонія вручення)|2018]]
| rowspan=1|[[Премія «Оскар» за найкращий фільм іноземною мовою|Найкращий фільм іноземною мовою]]
| rowspan=1|''Фантастична жінка''
| {{перемога}}

|}
{{Hidden end}}

== Примітки ==

{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Commonscat-inline|Sebastián Lelio}}
* {{IMDb name|0133326}}

{{бібліоінформація}}

{{ВП-портали|Біографії|Чилі|Кінематограф}}
{{DEFAULTSORT:Леліо Себастьян}}
[[Категорія:Чилійські кінорежисери]]
[[Категорія:Чилійські сценаристи]]
[[Категорія:Лауреати премії «Срібний ведмідь»]]
[[Категорія:Натуралізовані громадяни Чилі]]
[[Категорія:Аргентинські емігранти до Чилі]]

title: ісп. Sebastián Lelio

ісп. Sebastián Lelio: С. Леліо на Берлінському МКФ, 2017

Дата народження: 8 березня 1974 (51 рік)

Місце народження: Мендоса, Аргентина

Громадянство: Чилі

Професія: кінорежисер, сценарист, монтажер

Alma mater: Escuela de Cine de Chiled

Роки активності: 1995—наш час

title: Нагороди та премії

Нагороди та премії: Грант Ґуґґенгайма (2011) премія «Срібний ведмідь» за найкращий сценарійd (2017)

Нагороди та премії: Срібний ведмідь Берлінале (2017)


text:
# 2014 Василевскіс
2014 Василевскіс (2014 Vasilevskis) — астероїд головного поясу, відкритий 2 травня 1973 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,378.

title: 2014 Василевскіс

wikitext:
{{Планета
| назва = 2014 Василевскіс
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Арнольд Клемола]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Лік]]
| дата відкриття = [[2 травня]] [[1973]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви =
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|2014|2014.04.30|2014.04.11}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,090697625251 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 1,712585511301 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,401641568276 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,286910447452
| орбітальний період = 1359,442098024 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,264814515103 °/д
| середня аномалія = 337,4799158563°
| нахил орбіти = 21,37267632659°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 204,1019771650°
| арг_перицентру = 82,98898561819°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання = 36,25 год
| стандартна величина = 12,1
| спектр_тип =
}}

'''2014 Василевскіс''' (2014 Vasilevskis) — [[астероїд]] [[пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[2 травня]] [[1973]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,378.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Василевскіс}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (2001-2100)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|2014}}
* [http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs Інформація про малі планети на сайті minorplanetcenter.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}{{ref-en}}

{{Навігація малих планет|2013 Tucapel|2015 Kachuevskaya}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1973]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті Арнольдом Клемолою]]

title: 2014 Василевскіс

Відкривач: Арнольд Клемола

Місце відкриття: Обсерваторія Лік

Дата відкриття: 2 травня 1973

title: Позначення

Названа на честь: Stanislavs Vasilevskisd

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики