text:
# Джейкоб Сабуа
Джейкоб Сабуа (англ. Jacob Sabua, нар. 25 серпня 1994) — папуаський футболіст, півзахисник клубу «Порт-Морсбі».
Виступав, зокрема, за клуби «Беста Юнайтед ПНГ» та «Оро», а також національну збірну Папуа Нової Гвінеї.

## Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 2012 року виступами за команду клубу «Беста Юнайтед ПНГ», в якій провів два сезони. Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Оро», до складу якого приєднався 2014 року. Відіграв за команду з Порт-Морсбі наступний сезон своєї ігрової кар'єри. До складу клубу «Порт-Морсбі» приєднався 2015 року.

## Виступи за збірну
29 травня 2016 року дебютував у складі національної збірної Папуа Нової Гвінеї на Кубку націй ОФК проти Нової Каледонії. У складі національної збірної став «срібним призером» Кубку націй ОФК, поступившись лише в фіналі Новій Зеландії. Наразі провів у формі головної команди країни 7 матчів.

## Титули і досягнення
- Срібний призер Кубка націй ОФК: 2016

title: Джейкоб Сабуа

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Джейкоб Сабуа
| зображення =
| підпис =
| повне-ім'я =
| місце-народження =
| країна-народження = [[Папуа Нова Гвінея]]
| дата-народження = 25.8.1994
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|PNG}} [[Порт-Морсбі (футбольний клуб)|«Порт-Морсбі»]]
| позиція = [[півзахисник]]
| номер  =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2012–2014 | {{Прапорець|PNG}} | «[[Беста Юнайтед ПНГ]]» | ? |?}}
{{Футболіст рядок 1|2014–2015 | {{Прапорець|PNG}} | [[Оро (футбольний клуб, Папуа Нова Гвінея)|«Оро»]] | ? |?}}
{{Футболіст рядок 0|2015– | {{Прапорець|PNG}} | [[Порт-Морсбі (футбольний клуб)|«Порт-Морсбі»]] | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2011 | {{Прапорець|PNG}} | Папуа Нова Гвінея U-17 | 4 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2013 | {{Прапорець|PNG}} | Папуа Нова Гвінея U-20 | 5 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2011 | {{Прапорець|PNG}} | Папуа Нова Гвінея U-23 | 6 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2016– | {{Прапорець|PNG}} | [[збірна Папуа Нової Гвінеї з футболу|Папуа Нова Гвінея]] | 7 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
}}
'''Джейкоб Сабуа''' ({{lang-en|Jacob Sabua}}, {{нар}} [[25 серпня]] [[1994]]) — папуаський [[футболіст]], [[півзахисник]] клубу [[Порт-Морсбі (футбольний клуб)|«Порт-Морсбі»]].

Виступав, зокрема, за клуби «[[Беста Юнайтед ПНГ]]» та [[Оро (футбольний клуб, Папуа Нова Гвінея)|«Оро»]], а також [[збірна Папуа Нової Гвінеї з футболу|національну збірну Папуа Нової Гвінеї]].

== Клубна кар'єра ==
У дорослому футболі дебютував 2012 року виступами за команду клубу «[[Беста Юнайтед ПНГ]]», в якій провів два сезони. Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу [[Оро (футбольний клуб, Папуа Нова Гвінея)|«Оро»]], до складу якого приєднався 2014 року. Відіграв за команду з [[Порт-Морсбі]] наступний сезон своєї ігрової кар'єри. До складу клубу [[Порт-Морсбі (футбольний клуб)|«Порт-Морсбі»]] приєднався 2015 року.

== Виступи за збірну ==
29 травня 2016 року дебютував у складі [[Збірна Папуа Нової Гвінеї з футболу|національної збірної Папуа Нової Гвінеї]] на [[Кубок націй ОФК|Кубку націй ОФК]] проти [[Збірна Нової Каледонії з футболу|Нової Каледонії]]. У складі національної збірної став «срібним призером» Кубку націй ОФК, поступившись лише в фіналі [[Збірна Нової Зеландії з футболу|Новій Зеландії]]. Наразі провів у формі головної команди країни 7 матчів.

== Титули і досягнення ==
* Срібний призер [[Кубок націй ОФК|Кубка націй ОФК]]: [[Кубок націй ОФК 2016|2016]]

== Посилання ==
* {{NFT player}}
* {{soccerway|jacob-sabua/189807}}
* {{transfermarkt|185217}}
* {{Zerozero profile|514610}}
* {{Wfb}}
* [http://www.soccerpunter.com/players/189807-Jacob-Sabua Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170107102707/http://www.soccerpunter.com/players/189807-Jacob-Sabua |date=7 січня 2017 }} на сайті soccerpunter.com
* [http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.jacob.sabua.294112.es.html Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170107004656/http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.jacob.sabua.294112.es.html |date=7 січня 2017 }} на сайті footballdatabase.eu

{{Склад збірної Папуа Нової Гвінеї на кубку націй ОФК 2016}}

{{DEFAULTSORT:Сабуа Джейкоб}}
[[Категорія:Папуаські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Папуа Нової Гвінеї з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Беста Юнайтед ПНГ»]]
[[Категорія:Футболісти «Оро» (Папуа Нова Гвінея)]]
[[Категорія:Футболісти «Порт-Морсбі»]]

title: Особисті дані

Народження: 25 серпня 1994 (30 років)

Громадянство: ПНГ

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Порт-Морсбі»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Беста Юнайтед ПНГ» · ? · (?)

«Оро» · ? · (?)

«Порт-Морсбі» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Папуа Нова Гвінея U-17 · 4 · (1)
Папуа Нова Гвінея U-23 · 6 · (1)

Папуа Нова Гвінея U-20 · 5 · (0)

Папуа Нова Гвінея · 7 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Дроздов Віктор Олександрович
Ві́ктор Олекса́ндрович Дроздо́в (нар. 31 січня 1902 — 1 вересня 1966) — співробітник органів охорони правопорядку і державної безпеки, народний комісар внутрішніх справ Чечено-Інгушською АРСР, генерал-майор (1945).

## Біографія
З травня 1920 року в РСЧА. В органах державної безпеки з 1921 року.
Член ВКП(б) з 1927 року.
З 1 червня 1942 до 24 квітня 1943 року — начальник 3-го відділу 4-го Управління НКВС СРСР. З квітня до вересня 1943 року — начальник Відділу по боротьбі з бандитизмом (ВББ) НКВС СРСР. З 2 вересня 1943 до 9 травня 1944 року — нарком внутрішніх справ Чечено-Інгушської АРСР, потім до 22 травня 1945 року — начальник Управління НКВС Грозненської області.
У 1945 році перейшов в НКВД СРСР. У 1945–1947 роках — начальник відділу військовополонених оперативного управління Головного управління у справах військовополонених і інтернованих (ГУПВІ) НКВС—МВС СРСР.
З 23 березня 1947 до 28 жовтня 1950 року начальник управління «2-Н» і заступник міністра державної безпеки УРСР.
У 1950–1953 роках — начальник Бюро № 2 МГБ СРСР. У 1953 році звільнений по хворобі.
Брав участь в операції з ліквідації головнокомандувача УПА Романа Шухевича.

## Звання
- майор міліції (11.07.1936);
- старший майор міліції (07.06.1941);
- майор ДБ (14.09.1941);
- полковник ДБ (14.02.1943);
- комісар ДБ (07.08.1943);
- генерал-майор (09.07.1945).

## Нагороди
- орден Леніна (10.12.1945);
- чотири ордени Червоного Прапора (03.07.1943, 03.11.1944, 29.10.1948, 24.11.1950);
- орден Суворова 2-го ступеня (08.03.1944);
- вісім медалей;
- знак «Почесний працівник робітничо-селянської міліції» (23.04.1936);
- знак «Заслужений працівник НКВС» (05.05.1942, № 0001020).

wikiname: ukwiki

title: Дроздов Віктор Олександрович

in_language: uk

wikitext:
{{Особа|зображення=|нагороди={{ряд2|{{орден Леніна|1945}}|{{орден Червоного Прапора|1943}}|{{орден Червоного Прапора|1944}}|{{орден Червоного Прапора|1948}}}}
{{ряд2|{{орден Червоного Прапора|1950}}|{{орден Суворова 2 ступеня|1944}}|{{Медаль за оборону Москви|}}|{{Медаль «За оборону Кавказу»|}}}}
{{ряд2|{{Медаль «За перемогу над Німеччиною»|}}|{{Медаль «30 років Радянській Армії та Флоту»|1948}}|{{Медаль «20 років перемоги у ВВВ»|1965}}}}
{{ряд2|{{Почесний співробітник держбезпеки|тип=1940|1942}}|{{Почесний працівник РСМ|1936}}}}
}}{{Othernames|Дроздов}}

'''Ві́ктор Олекса́ндрович Дроздо́в''' ({{нар}} {{ДН|31|1|1902}} — {{ДС|1|9|1966}}) — співробітник органів охорони правопорядку і державної безпеки, народний комісар внутрішніх справ [[Чечено-Інгушська АРСР|Чечено-Інгушською АРСР]], [[генерал-майор]] (1945).

== Біографія ==
З травня 1920 року в [[РСЧА]]. В органах державної безпеки з 1921 року.

Член [[ВКП(б)]] з 1927 року.

З 1 червня 1942 до 24 квітня 1943 року — начальник 3-го відділу 4-го Управління НКВС СРСР. З квітня до вересня 1943 року — начальник Відділу по боротьбі з бандитизмом (ВББ) НКВС СРСР. З 2 вересня 1943 до 9 травня 1944 року — нарком внутрішніх справ Чечено-Інгушської АРСР, потім до 22 травня 1945 року — начальник Управління НКВС Грозненської області.

У 1945 році перейшов в НКВД СРСР. У 1945–1947 роках — начальник відділу військовополонених оперативного управління Головного управління у справах військовополонених і інтернованих (ГУПВІ) НКВС—МВС СРСР.

З 23 березня 1947 до 28 жовтня 1950 року начальник [[Друге головне управління КДБ СРСР|управління «2-Н»]] і заступник міністра державної безпеки УРСР.

У 1950–1953 роках — начальник Бюро № 2 МГБ СРСР. У 1953 році звільнений по хворобі.

Брав участь в операції з ліквідації головнокомандувача УПА [[Роман Шухевич|Романа Шухевича]].

== Звання ==
* [[майор міліції]] (11.07.1936);
* [[старший майор міліції]] (07.06.1941);
* [[Майор державної безпеки|майор ДБ]] (14.09.1941);
* полковник ДБ (14.02.1943);
* комісар ДБ (07.08.1943);
* [[генерал-майор]] (09.07.1945).

== Нагороди ==
* [[орден Леніна]] (10.12.1945);
* чотири [[Орден Червоного Прапора|ордени Червоного Прапора]] (03.07.1943, 03.11.1944, 29.10.1948, 24.11.1950);
* [[орден Суворова]] 2-го ступеня (08.03.1944);
* вісім медалей;
* знак «[[Почесний працівник робітничо-селянської міліції]]» (23.04.1936);
* знак «[[Заслужений працівник НКВС]]» (05.05.1942, № 0001020).

== Див. також ==
* [[Органи державної безпеки в Українській РСР]]

== Посилання ==
* [http://www.hrono.ru/biograf/bio_d/drozdovva.php Дроздов на сайті «Хронос».] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924044609/http://www.hrono.ru/biograf/bio_d/drozdovva.php |date=24 вересня 2015 }} {{ref-ru}}
* [http://www.memo.ru/uploads/files/845.pdf Довідник «Хто керував НКВС. 1934–1954».] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121019175213/http://www.memo.ru/uploads/files/845.pdf |date=19 жовтня 2012 }} {{ref-ru}}
* [http://www.knowbysight.info/SSS/12518.asp Довідник з історії КПРС.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304101853/http://www.knowbysight.info/SSS/12518.asp |date=4 березня 2016 }} {{ref-ru}}

{{Портали|Біографії|СРСР}}

[[Категорія:Персоналії каральних органів СРСР]]

{{Доробити}}

title: Дроздов Віктор Олександрович

Народився: 31 січня 1902 · Одеса, Херсонська губернія, Російська імперія

Помер: 1 вересня 1966 (64 роки) · Москва, СРСР

Поховання: Ваганьковське кладовище

Країна: СРСР

Діяльність: офіцер

Учасник: німецько-радянська війна

Військове звання: генерал-майор

Партія: КПРС

Нагороди: | Орден Леніна — 1945 | Орден Червоного Прапора — 1943 | Орден Червоного Прапора — 1944 | Орден Червоного Прапора — 1948 | | Орден Червоного Прапора — 1950 | Орден Суворова II ступеня — 1944 | Медаль «За оборону Москви» | Медаль «За оборону Кавказу» | | Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» | Медаль «30 років Радянській Армії та Флоту» | Медаль «20 років перемоги у ВВВ» — 1965 | | Заслужений працівник НКВС— 1942 | Почесний працівник робітничо-селянської міліції — 1936 |

title: Партія

Орден Леніна — 1945: Орден Червоного Прапора — 1943 · Орден Червоного Прапора — 1944 · Орден Червоного Прапора — 1948

title: Партія

Орден Червоного Прапора — 1950: Орден Суворова II ступеня — 1944 · Медаль «За оборону Москви» · Медаль «За оборону Кавказу»

title: Партія

Медаль «30 років Радянській Армії та Флоту» · Медаль «20 років перемоги у ВВВ» — 1965

title: Партія


text:
# World in Conflict
 World in Conflict (також відома як WiC та WIC) — відеогра жанру стратегії в реальному часі, розроблена студією Massive Entertainment і випущена компанією Sierra Entertainment для Windows. У Північній Америці гра вийшла в світ 18 вересня 2007, у Австралії і Новій Зеландії 20 вересня 2007, у Європі 21 вересня 2007, в Тайвані 31 жовтня 2007 в зв'язку з тривалою роботою над перекладом.
10 березня 2009 року творці гри випустили доповнення World in Conflict: Soviet Assault, де гравцеві була дана можливість зіграти у одиночній кампанії за СРСР.
Дія гри відбувається у 1989 році у альтернативній реальності. Економічні труднощі, які відчуває Радянський Союз, стали загрожувати його цілісності, в результаті чого СРСР починає військові дії проти ряду капіталістичних країн. Почалася Третя Світова Війна.

## Огляд
Гравець в «World in Conflict» не займається створенням бази або збором ресурсів. Замість цього гравцеві видається певна кількість очок підкріплення для придбання солдатів і бойової техніки. Після знищення однієї бойової одиниці ворогом очки, на які вона була придбана, поступово повертаються гравцеві, дозволяючи придбати нову одиницю. Цей стиль гри дуже нагадує «Ground Control», іншу стратегію у реальному часі від Massive Entertainment. «World in Conflict» навіть називають духовною спадкоємицею «Ground Control».

### Фракції
У оригінальній грі присутні три основні фракції: США, СРСР і НАТО. В режимі мультиплеєра можна грати за всі три фракції; у синглплеєр-кампанії розповідь ведеться виключно від імені військових США і НАТО.
В доповненні Soviet Assault з'являється можливість зіграти за СРСР у одиночному режимі.

### Ролі
В грі гравець обирає одну з чотирьох ролей, кожна з яких має свої ексклюзивні типи військ:
- Піхота (англ. Infantry) — гравець має доступ до спеціалізованих загонів піхоти і легких видів транспорту;
- Бронетехніка (англ. Armor) — легкі, середні і важкі типи танків, а також бронетранспортери і амфібії;
- Повітря (англ. Air) — вертольоти для різних типів завдань: розвідувальні, транспортні, середні штурмові та важкі штурмові;
- Підтримка (англ. Support) — в гравця є доступ до ремонтного танку, легкого транспорту (який теж може ремонтувати іншу техніку але не себе, на відміну від ремонтного танка), ЗСУ (зенітна самохідна установка) і ЗРК (зенітно-ракетний комплекс), може користуватися середньою і важкою артилеріями, а також має доступ до послуг інженера.

Після обирання конкретної ролі війська інших класів будуть або недоступні, або доступні з підвищеною вартістю.

### Війська
Бойові одиниці в грі мають різні спец-особливості. Наприклад, піхота може скористатися гранатометною атакою, середні танки використовують осколкові снаряди, важкі танки оснащені протитанковими снарядами, середні вертольоти — ЗУРами, важкі вертольоти — ПТРК, середня артилерія — фосфорними
(запальними) снарядами, важка артилерія — димовими снарядами. Більшість військ також може оборонятися: піхота може бігти спринтом, танки — випускати димову завісу, а вертольоти — викидати теплові пастки для відводу ворожих ракет. Війська трьох сторін не надто відрізняються один від одного; озброєння деяких одиниць одного типу може різнитися, але у іншому — розходження лише у зовнішньому вигляді.
Особливістю гри є те, що у всіх типів військ є реальні прототипи:
- Бронетехніка
  - Важкі танки: M1A1 «Абрамс» (США), Т-80У (СРСР), Леопард 2A4 (НАТО);
  - Середні танки: М60А3 (США), Т-62 (СРСР), Чифтен Mk.5 (НАТО);
  - Легкі танки: M551А1 «Шерідан» (США), ПТ-76 (СРСР), FV-101 «Скорпіон» (НАТО);
  - Бронетранспортери: М2А2 «Бредлі» (США), БМП-2 (СРСР), «Уорріор» (НАТО);
  - Плаваючі бронетранспортери: AAVP-7A1 (США), БТР-80 (СРСР), «Рись» (НАТО).
- Повітря
  - Важкі ударні вертольоти: AH-64A «Апач» (США), Мі-24В (СРСР), А129 «Мангуст» (НАТО);
  - Середні ударні вертольоти: AH-1W «СуперКобра» (США), Мі-28 (СРСР), SA-341 «Газель» (НАТО);
  - Розвідувальні вертольоти: OH-6 «Кайюс» (США), Ка-25 (СРСР), Bo-105 PAH-1 (НАТО);
  - Транспортні гелікоптери: UH-60 «Блек Хок» (США), Мі-8 (СРСР), SA-330 «Супер пума» (НАТО).
- Піхота
  - Піхотні загони;
  - Протитанкові піхотні загони;
  - Снайпери;
  - Інженери-підривники;
  - Транспорт: HMMWV (США), УАЗ-469 (СРСР), D-90 (НАТО);
  - Транспортні вантажівки: M939 (США), Урал-4320 (СРСР), TRM 4000 (НАТО).
- Підтримка
  - Важкі зенітні машини: М730А2 (США), 9К35 «Стріла-10» (СРСР), «Роланд» (НАТО);
  - Середні зенітні машини: M163 VADS (США), ЗСУ-23-4 «Шилка» (СРСР), «Гепард» (НАТО);
  - Важка артилерія: M270 MLRS (США), 2С7 «Півонія» (СРСР), LARS 110 SF 2 (НАТО);
  - Середня артилерія: M125 (США), 2С1 «Гвоздика» (СРСР), FV432 (НАТО);
  - Ремонтні танки: M88A1 ARV (США), Вт-55 (СРСР), Chieftain AAVR (НАТО).

## Сюжет
Гравець приймає роль «німого протагоніста» — лейтенанта армії США Паркера. На початку гри (відлік ведеться з 1989 року) він знаходиться у місті Сієтл. В міру просування сюжету Паркер отримує звання капітана.
Гравець управляє Паркером на декількох театрах військових дій, включаючи Марсель, за який борються війська СРСР, східне узбережжя США і Мурманськ. Разом з Паркером б'ються капітан Марк Беннона і капітан (пізніше майор) Джеймс Уебб. Троє цих офіцерів знаходяться під командуванням полковника Джеремі Сойєра.
В листопаді. 1989 рік. В гавані Сієтла з'явилися кораблі без пізнавальних знаків. Несподівано з кораблів з'явилися радянські війська. Вони починають вторгнення. Армія США не може протистояти силам Радянської армії і відступає. Серед них полковник Сойєр, капітан Беннона, капітан Уебб і лейтенант Паркер. Військам США вдається реорганізуватися і успішно тримати оборону форту Теллер, у якому знаходиться одна зі станцій ПРО проекту «Зоряні війни». Хоча проект — фікція, Радянському командуванню це невідомо, інакше б почалася повномасштабна ядерна війна. Оборона встояла, але військам США необхідно вжити рішучіші дії. Вирішуючи скинути тактичну ядерну ракету на місто Кескейд-Фолз, де і тримається оборона, капітан Беннона і його загін залишаються, щоб не дати військам СРСР бігти.
Після вибуху, слідують спогади Паркера, про те, як він і Беннона вперше познайомилися з Сойєр, воюючи проти військ СРСР у Європі. Радянські війська ведуть бої за Марсель і громлять війська НАТО. Армія США просить допомоги в Сойєра. Сойєр погодився, і знову повернувся у армію. Під час бою у Франції, Беннона, командуючи танковою ротою разом з місцевим командиром батальйону комендантом Жан-Баптистом Сабатьє, вирішує залишити коменданта, тим самим порушивши наказ Сойєра, і посилити сили Паркера. Сабатьє потрапляє в засідку і гине. Беннона відчуває докори сумління все життя, і зривається, відкриваючи вогонь по російським цивільним, прийнявши їх за солдатів. Полковник Сойєр, у люті від некомпетентності Беннона, збирається перевести його у інший батальйон, але військове командування відмовляє йому, так як досвідчених офіцерів занадто мало. За цей час розвіддані, отримані від СРСР, повідомляють, що СРСР може напасти на США. Нью-Йорк і інші великі міста готуються протистояти ворогові, і це рятує їх від елітних російських військ. Оскільки Америці більше нічого не загрожує, Паркеру надають відгул, щоб побачитися з сім'єю в Сієтлі, а Сойєр нарешті може перевести Беннона охороняти військовий склад в Сієтлі. Але розвідка США помилилася, вважаючи загрозу нейтралізованої.
Китай офіційно вступає в війну на боці СРСР, посилаючи великий флот вторгнення у Сієтл. Це ставить США в небезпечну ситуацію. Якщо Китаю вдасться висадити війська на територію США, то радянським і китайським силам вдасться захопити все західне узбережжя країни. Це означає що армії США необхідно взяти Сієтл своїми невеликими силами, або президентові доведеться знищити і ворога, і місто стратегічної ядерною боєголовкою. Наступні кілька днів Паркер, Сойєр і Уебб поспішають пробитися через російські війська і повернути контроль над містом перш, ніж в президента не залишиться вибору. Напруга цих днів і відчуття провини за загибель Беннона сильно розхитує нерви Сойєра. На початку атаки він здійснює декілька критичних помилок, які доводиться виправляти Уебб і Паркеру. Оскільки у китайців немає спорядження для десантування, вони відступають, бачачи, що гавань втрачено.
Хоча це точно не вказується, оповідачем гри є сам Паркер (голос Алека Болдуїна). Попри те, що Сієтл знову перебуває у руках американців, війна все ще продовжується у Європі та в інших частинах світу. Гра закінчується повідомленням про те, що Паркера знову викличуть битися, вказуючи на можливий аддон або продовження.

## Гра через інтернет
Крім сюжетної гри, можна грати через інтернет з реальними людьми, і саме цей режим є основним. Кампанія — здебільшого розминка. У інтернеті можна грати на стороні США, НАТО і СРСР. Тут гравцеві треба створити профіль. Можна створити або приєднатися до клану. У своєму профілі гравець може подивитися нагороди, відгуки інших людей. Гравець починає зі звання новобранець, і закінчує званням генерал. Існує рейтинг, є розділ «100 найкращих», тут 100 найкращих гравців. Є можливість пограти на картах, яких не було у сюжетній грі. Грати можна або на публічних серверах, або на закритих кланових (clan war, КВ).

## Відгуки преси
«World in Conflict» була визнана найкращою RTS 2007 редакцією найбільшого російського ігрового порталу Absolute Games, обійшовши такі ігри як «Command&Conquer 3: Tiberium Wars» і «Supreme Commander». За результатами опитування читачів AG гра поступилася першим місцем C&C3. Також WiC отримала перше місце в номінації «Найкращий мультиплеер року» і друге — у «Найкраще колекційне видання» на думку редакції AG.

title: World in Conflict

wikitext:
{{Відеогра
| title = World in Conflict
| зображення =  Обкладинка відеогри World in Conflict.jpg
| підпис = Обкладинка відеогри
| developer = [[Massive Entertainment]]
| publisher = [[Sierra Entertainment]],
 {{прапор|Росія}} [[SoftClub]]
| Designer = [[Магнус Янсен]]
| released = {{прапор|США}} [[18 вересня]] [[2007]]
 {{прапор|Австралія}} [[20 вересня]] [[2007]]
 {{прапор|EUR}} [[21 вересня]] [[2007]]
 {{прапор|Росія}} [[21 вересня]] [[2007]]
 {{прапор|Тайвань}} [[15 жовтня]] [[2007]]
 {{прапор|Китай}} четверта чверть [[2007]]
| Engine = [[Masstech Game Engine]]
| genre = [[Стратегія у реальному часі|RTS]]
| Modes = [[Одиночна гра]], [[мультиплеєр]]
| platforms = [[Windows]]
| Requirements =''Мінімальні'':
* [[Windows XP]], [[Windows Vista]]
* 2.0 [[ГГц]] або вище, або аналогічний AMD/для Windows Vista 2.2 [[ГГц]]
* 512 [[Мб]] [[ОЗУ]] або більше/для Windows Vista від 1 [[Гігабайт|Гб]] [[ОЗУ]]
* [[DVD]] привід
* 8.0 Гб вільного місця на жорсткому диску
* 128 Mb [[відеоадаптер]] або кращий; ATI Radeon 8500, 9200 і Nvidia GeForce 4 MX не підтримуються
* [[DirectX|DirectX 9.0c]]-сумісна [[звукова карта]]
* [[Інтернет]]-з'єднання зі швидкістю 56 [[Кбіт/с]] (для 2х гравців),
* Широкосмужне інтернет-з'єднання для мультиплеєра
| Ratings = {{ESRB|T}}
 {{PEGI|16}}
 [[Office of Film and Literature Classification (Australia)|OFLC]]: M
| input = [[Клавіатура]], [[Комп'ютерна миша|Миша]], [[Геймпад#Xbox 360|геймпад]], [[мікрофон]]
| Preceded by =
| Followed by =
| site = http://www.wic-game.ru/
}}
''''' World in Conflict''''' (також відома як '''WiC''' та '''WIC''') — відеогра жанру [[Стратегія в реальному часі|стратегії в реальному часі]], розроблена студією [[Massive Entertainment]] і випущена компанією [[Sierra Entertainment]] для [[Microsoft Windows|Windows]]. У Північній Америці гра вийшла в світ [[18 вересня]] 2007, у Австралії і Новій Зеландії [[20 вересня]] 2007, у Європі [[21 вересня]]<ref>{{Cite web |url=http://beta.massgate.net/ |title=read.php? 182,24804 World in Conflict Goes Gold  |accessdate=12 лютого 2011 |archive-date=1 червня 2007 |archive-url=https://web.archive.org/web/20070601174209/http://beta.massgate.net/ }}</ref> 2007, в [[Тайвань|Тайвані]] [[31 жовтня]] 2007 в зв'язку з тривалою роботою над перекладом.<ref>{{Cite web |url=http://www.gump.com.tw/products/Product.aspx?Id=1767:: |title=松岗 娱乐 网 — Unalis.com.tw :: |accessdate=12 лютого 2011 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160304235429/http://www.gump.com.tw/products/Product.aspx?Id=1767:: |archivedate=4 березня 2016 |deadurl=yes }}</ref>
10 березня [[2009]] року творці гри випустили доповнення [[World in Conflict: Soviet Assault]], де гравцеві була дана можливість зіграти у одиночній кампанії за [[СРСР]].

Дія гри відбувається у [[1989]] році у [[Альтернативна історія|альтернативній реальності]]. Економічні труднощі, які відчуває [[СРСР|Радянський Союз]], стали загрожувати його цілісності, в результаті чого СРСР починає військові дії проти ряду капіталістичних країн. Почалася Третя Світова Війна.<ref>{{Cite web|url=http://gamereplays.org/WorldinConflict/task.php?nameid=world_in_conflict_background|title=World in Conflict Background Information|accessdate=2007-07-22|date=2007-07-20|publisher=GameReplays.org|archiveurl=https://www.webcitation.org/65ohIQywv?url=http://gamereplays.org/worldinconflict/?show=page|archivedate=2012-02-29|deadurl=no}}</ref>

== Огляд ==
Гравець в «World in Conflict» не займається створенням бази або збором ресурсів. Замість цього гравцеві видається певна кількість очок підкріплення для придбання солдатів і бойової техніки. Після знищення однієї бойової одиниці ворогом очки, на які вона була придбана, поступово повертаються гравцеві, дозволяючи придбати нову одиницю. Цей стиль гри дуже нагадує «[[Ground Control]]», іншу стратегію у реальному часі від Massive Entertainment. «World in Conflict» навіть називають духовною спадкоємицею «[[Ground Control]]».<ref name="AG_rev">{{cite web|last = Фомін|first = Костянтин|publication-date = [[28 вересня]] [[2007]]|url = http://www.ag.ru/reviews/world_in_conflict|title = Обзор «World in Conflict»|publisher = [[Absolute Games]]|accessdate = [[6 жовтня]] [[2007]]|archive-date = 18 серпня 2011|archive-url = https://web.archive.org/web/20110818202949/http://www.ag.ru/reviews/world_in_conflict}}</ref>

=== Фракції ===
У оригінальній грі присутні три основні фракції: [[Сполучені Штати Америки|США]], [[СРСР]] і [[НАТО]]. В режимі мультиплеєра можна грати за всі три фракції; у синглплеєр-кампанії розповідь ведеться виключно від імені військових США і НАТО.
В доповненні Soviet Assault з'являється можливість зіграти за СРСР у одиночному режимі.

=== Ролі ===
В грі гравець обирає одну з чотирьох ролей, кожна з яких має свої ексклюзивні типи військ:
* Піхота ({{lang-en|Infantry}}) — гравець має доступ до спеціалізованих загонів піхоти і легких видів транспорту;
* Бронетехніка ({{lang-en|Armor}}) — легкі, середні і важкі типи танків, а також бронетранспортери і амфібії;
* Повітря ({{lang-en|Air}}) — вертольоти для різних типів завдань: розвідувальні, транспортні, середні штурмові та важкі штурмові;
* Підтримка ({{lang-en|Support}}) — в гравця є доступ до ремонтного танку, легкого транспорту (який теж може ремонтувати іншу техніку але не себе, на відміну від ремонтного танка), ЗСУ (зенітна самохідна установка) і ЗРК (зенітно-ракетний комплекс), може користуватися середньою і важкою артилеріями, а також має доступ до послуг інженера.
Після обирання конкретної ролі війська інших класів будуть або недоступні, або доступні з підвищеною вартістю.

=== Війська ===
Бойові одиниці в грі мають різні спец-особливості. Наприклад, піхота може скористатися [[гранатомет]]ною атакою, середні танки використовують осколкові снаряди, важкі танки оснащені протитанковими снарядами, середні вертольоти — [[ЗУР]]ами, важкі вертольоти — [[ПТРК]], середня артилерія — фосфорними
(запальними) снарядами, важка артилерія — [[Димова завіса|димовими снарядами]]. Більшість військ також може оборонятися: піхота може бігти [[спринт]]ом, танки — випускати димову завісу, а вертольоти — викидати теплові пастки для відводу ворожих ракет. Війська трьох сторін не надто відрізняються один від одного; озброєння деяких одиниць одного типу може різнитися, але у іншому — розходження лише у зовнішньому вигляді.

Особливістю гри є те, що у всіх типів військ є реальні прототипи:

* '''Бронетехніка'''
** Важкі танки: [[M1 Abrams|M1A1 «Абрамс»]] (США), [[Т-80|Т-80У]] (СРСР), [[Леопард 2 (танк)|Леопард 2A4]] (НАТО);
** Середні танки: [[M60 (танк)|М60А3]] (США), [[Т-62]] (СРСР), [[Чифтен (танк)|Чифтен Mk.5]] (НАТО);
** Легкі танки: [[M551 «Шерідан»|M551А1 «Шерідан»]] (США), [[ПТ-76]] (СРСР), [[FV-101 Скорпіон|FV-101 «Скорпіон»]] (НАТО);
** Бронетранспортери: [[M2 Бредлі|М2А2 «Бредлі»]] (США), [[БМП-2]] (СРСР), [[Уорріор (БМП)|«Уорріор»]] (НАТО);
** Плаваючі бронетранспортери: [[AAV7|AAVP-7A1]] (США), [[БТР-80]] (СРСР), [[Spz 2 Luchs|«Рись»]] (НАТО).
* '''Повітря'''
** Важкі ударні вертольоти: [[AH-64 Apache|AH-64A «Апач»]] (США), [[Мі-24|Мі-24В]] (СРСР), [[Agusta A129 Mangusta|А129 «Мангуст»]] (НАТО);
** Середні ударні вертольоти: [[AH-1 Cobra|AH-1W «СуперКобра»]] (США), [[Мі-28]] (СРСР), [[Aérospatiale Gazelle|SA-341 «Газель»]] (НАТО);
** Розвідувальні вертольоти: [[OH-6 Cayuse|OH-6 «Кайюс»]] (США), [[Ка-25]] (СРСР), [[MBB Bo 105|Bo-105 PAH-1]] (НАТО);
** Транспортні гелікоптери: [[UH-60|UH-60 «Блек Хок»]] (США), [[Мі-8]] (СРСР), [[Aérospatiale SA 330 Puma|SA-330 «Супер пума»]] (НАТО).
* '''Піхота'''
** Піхотні загони;
** Протитанкові піхотні загони;
** Снайпери;
** Інженери-підривники;
** Транспорт: [[HMMWV]] (США), [[УАЗ-469]] (СРСР), [[Land Rover Defender|D-90]] (НАТО);
** Транспортні вантажівки: [[M939]] (США), [[Урал-4320]] (СРСР), [[TRM 4000]] (НАТО).
* '''Підтримка'''
** Важкі зенітні машини: [[MIM-72 Chaparral|М730А2]] (США), [[Стріла-10 (ЗРК)|9К35 «Стріла-10»]] (СРСР), [[Roland (ЗРК)|«Роланд»]] (НАТО);
** Середні зенітні машини: [[M163 VADS|M163 VADS]] (США), [[ЗСУ-23-4 «Шилка»]] (СРСР), [[ЗСУ «Гепард»|«Гепард»]] (НАТО);
** Важка артилерія: [[M270 Multiple Launch Rocket System|M270 MLRS]] (США), [[2С7|2С7 «Півонія»]] (СРСР), [[LARS-2|LARS 110 SF 2]] (НАТО);
** Середня артилерія: [[M113|M125]] (США), [[2С1|2С1 «Гвоздика»]] (СРСР), [[FV432]] (НАТО);
** Ремонтні танки: [[M88 (БРЕМ)|M88A1 ARV]] (США), [[Вт-55]] (СРСР), [[Chieftain AAVR]] (НАТО).

== Сюжет ==

Гравець приймає роль «німого [[протагоніст]]а» — лейтенанта армії США Паркера. На початку гри (відлік ведеться з 1989 року) він знаходиться у місті [[Сієтл]]. В міру просування сюжету Паркер отримує звання капітана.

Гравець управляє Паркером на декількох театрах військових дій, включаючи [[Марсель]], за який борються війська СРСР, східне узбережжя США і [[Мурманськ]]. Разом з Паркером б'ються капітан Марк Беннона і капітан (пізніше майор) Джеймс Уебб. Троє цих офіцерів знаходяться під командуванням полковника Джеремі Сойєра.

В листопаді. 1989 рік. В гавані Сієтла з'явилися кораблі без пізнавальних знаків. Несподівано з кораблів з'явилися радянські війська. Вони починають вторгнення. Армія США не може протистояти силам Радянської армії і відступає. Серед них полковник Сойєр, капітан Беннона, капітан Уебб і лейтенант Паркер. Військам США вдається реорганізуватися і успішно тримати оборону форту Теллер, у якому знаходиться одна зі станцій ПРО проекту «[[Стратегічна оборонна ініціатива|Зоряні війни]]». Хоча проект — фікція, Радянському командуванню це невідомо, інакше б почалася повномасштабна ядерна війна. Оборона встояла, але військам США необхідно вжити рішучіші дії. Вирішуючи скинути тактичну ядерну ракету на місто Кескейд-Фолз, де і тримається оборона, капітан Беннона і його загін залишаються, щоб не дати військам СРСР бігти.

Після вибуху, слідують спогади Паркера, про те, як він і Беннона вперше познайомилися з Сойєр, воюючи проти військ СРСР у Європі. Радянські війська ведуть бої за Марсель і громлять війська НАТО. Армія США просить допомоги в Сойєра. Сойєр погодився, і знову повернувся у армію. Під час бою у Франції, Беннона, командуючи танковою ротою разом з місцевим командиром батальйону комендантом Жан-Баптистом Сабатьє, вирішує залишити коменданта, тим самим порушивши наказ Сойєра, і посилити сили Паркера. Сабатьє потрапляє в засідку і гине. Беннона відчуває докори сумління все життя, і зривається, відкриваючи вогонь по російським цивільним, прийнявши їх за солдатів. Полковник Сойєр, у люті від некомпетентності Беннона, збирається перевести його у інший батальйон, але військове командування відмовляє йому, так як досвідчених офіцерів занадто мало. За цей час розвіддані, отримані від СРСР, повідомляють, що СРСР може напасти на США. Нью-Йорк і інші великі міста готуються протистояти ворогові, і це рятує їх від елітних російських військ. Оскільки Америці більше нічого не загрожує, Паркеру надають [[відгул]], щоб побачитися з сім'єю в Сієтлі, а Сойєр нарешті може перевести Беннона охороняти військовий склад в Сієтлі. Але розвідка США помилилася, вважаючи загрозу нейтралізованої.

Китай офіційно вступає в війну на боці СРСР, посилаючи великий флот вторгнення у Сієтл. Це ставить США в небезпечну ситуацію. Якщо Китаю вдасться висадити війська на територію США, то радянським і китайським силам вдасться захопити все західне узбережжя країни. Це означає що армії США необхідно взяти Сієтл своїми невеликими силами, або [[Президент США|президентові]] доведеться знищити і ворога, і місто стратегічної ядерною боєголовкою. Наступні кілька днів Паркер, Сойєр і Уебб поспішають пробитися через російські війська і повернути контроль над містом перш, ніж в президента не залишиться вибору. Напруга цих днів і відчуття провини за загибель Беннона сильно розхитує нерви Сойєра. На початку атаки він здійснює декілька критичних помилок, які доводиться виправляти Уебб і Паркеру. Оскільки у китайців немає спорядження для десантування, вони відступають, бачачи, що гавань втрачено.

Хоча це точно не вказується, оповідачем гри є сам Паркер (голос [[Алек Болдуін|Алека Болдуїна]]). Попри те, що Сієтл знову перебуває у руках американців, війна все ще продовжується у Європі та в інших частинах світу. Гра закінчується повідомленням про те, що Паркера знову викличуть битися, вказуючи на можливий [[аддон]] або продовження.

== Гра через інтернет ==
Крім сюжетної гри, можна грати через інтернет з реальними людьми, і саме цей режим є основним. Кампанія — здебільшого розминка. У інтернеті можна грати на стороні США, НАТО і СРСР. Тут гравцеві треба створити профіль. Можна створити або приєднатися до клану. У своєму профілі гравець може подивитися нагороди, відгуки інших людей. Гравець починає зі звання новобранець, і закінчує званням генерал. Існує рейтинг, є розділ «100 найкращих», тут 100 найкращих гравців. Є можливість пограти на картах, яких не було у сюжетній грі. Грати можна або на публічних серверах, або на закритих кланових (clan war, КВ).

== Відгуки преси ==
«World in Conflict» була визнана найкращою RTS 2007 редакцією найбільшого російського ігрового порталу [[Absolute Games]], обійшовши такі ігри як «[[Command&Conquer 3: Tiberium Wars]]» і «[[Supreme Commander]]».<ref name="AG_top_RTS">{{cite web|publication-date=[[28 лютого]] [[2008]]|url=http://top.ag.ru/2007/cat_6.html|title=Absolute TOP 2007. Найкраща RTS року|publisher=[[Absolute Games]]|accessdate=2008-02-28|deadurl=yes|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080301233427/http://top.ag.ru/2007/cat_6.html|archivedate=2008-03-01}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080301233427/http://top.ag.ru/2007/cat_6.html |date=2008-03-01 }}</ref> За результатами опитування читачів AG гра поступилася першим місцем C&C3.<ref name = "AG_top_RTS"/> Також WiC отримала перше місце в номінації «Найкращий мультиплеер року»<ref name="AG_top_mult">{{cite web|publication-date = [[28 лютого]] [[2008]]|url = http://top.ag .ru/2007/cat_15.html|title = Absolute TOP 2007. Найкращий мультиплеер року|publisher = [[Absolute Games]]|accessdate = [[28 лютого]] [[2008]]|archive-date = 15 березня 2022|archive-url = https://web.archive.org/web/20220315120959/https://www.top.ag/}}</ref> і друге — у «Найкраще колекційне видання»<ref name="AG_top_coll">{{cite web|publication-date=[[28 лютого]] [[2008]]|url=http://top.ag.ru/2007/cat_20.html|title=Absolute TOP 2007. Найкраще колекційне видання (офіційно вийшло у Росії)|publisher=[[Absolute Games]]|accessdate=2008-02-28|deadurl=yes|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080301233508/http://top.ag.ru/2007/cat_20.html|archivedate=2008-03-01}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080301233508/http://top.ag.ru/2007/cat_20.html |date=2008-03-01 }}</ref> на думку редакції AG.

== Див. також ==
[[World in Conflict: Soviet Assault]]

; Інші ігри про «червоної загрози»
* ''[[Frontlines: Fuel of War]]''
* ''[[Command&Conquer: Red Alert]]''
* ''[[Command&Conquer: Red Alert 2]]''
* ''[[Command&Conquer: Yuri's Revenge]]''
* ''[[Command&Conquer: Red Alert 3]]''
* ''[[Command&Conquer: Red Alert 3 — Uprising]]''

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.worldinconflict.com/ Офіційний англійська сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090417025639/http://www.worldinconflict.com/ |date=17 квітня 2009 }}
* [http://www.massgate.net/forum.php Офіційний англійська форум] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110216141201/http://www.massgate.net/forum.php |date=16 лютого 2011 }}
* [https://web.archive.org/web/20111103211458/http://www.wic-game.ru/ Офіційний російський сайт гри (Sierra Entertainment Inc.)]
* [https://web.archive.org/web/20071023030131/http://www.softclub.ru/games/game.asp?id=10741 Офіційний російський сайт гри (Soft Club)]

{{бібліоінформація}}
{{Massive Entertainment}}

{{stub}}

[[Категорія:Відеоігри 2007]]
[[Категорія:Ігри для Xbox 360]]
[[Категорія:Ігри для Windows]]
[[Категорія:Відеоігри з тривимірною графікою]]
[[Категорія:Відеоігри про альтернативну історію]]
[[Категорія:Ігри Massive Entertainment]]
[[Категорія:Відеоігри про Третю світову війну]]
[[Категорія:Відеоігри про холодну війну]]
[[Категорія:Відеоігри, дія яких відбувається в Берліні]]
[[Категорія:Відеоігри, дія яких відбувається в 1980-х]]
[[Категорія:Твори, дія яких відбувається в 1989]]
[[Категорія:Відеоігри з доповненнями]]

title: World in Conflict

Розробник: Massive Entertainment

Видавець: Sierra Entertainment, · SoftClub

Дистриб'ютор: Vivendi Gamesd, Good Old Games і Steam

Жанр(и): RTS

Платформа: Windows

Дата випуску: 18 вересня 2007 · 20 вересня 2007 · 21 вересня 2007 · 21 вересня 2007 · 15 жовтня 2007 · четверта чверть 2007

Режим гри: багатокористувацька гра, однокористувацька гра і кооперативний режим

Мова: англійська

title: Технічні деталі

Носій: DVD, цифрова дистрибуція і цифрове завантаження


text:
# Монколиці (Пйотрковський повіт)
Монколиці (пол. Mąkolice) — село в Польщі, у гміні Воля-Кшиштопорська Пйотрковського повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 302 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Пйотрковського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 161     | 35                 | 106              | 20                   |
| Жінки    | 141     | 22                 | 84               | 35                   |
| Разом    | 302     | 57                 | 190              | 55                   |

title: Монколиці (Пйотрковський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Монколиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Mąkolice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Пйотрковський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Воля-Кшиштопорська (гміна){{!}}Воля-Кшиштопорська
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 302
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 44
|поштовий індекс        = 97-371
|автомобільний код      = EPI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0555614
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Монколиці}}

'''Монколиці''' ({{lang-pl|Mąkolice}}) — село в Польщі, у [[Воля-Кшиштопорська (гміна)|гміні Воля-Кшиштопорська]] [[Пйотрковський повіт|Пйотрковського повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:302}} {{МНОЖИНА:302|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Пйотрковське воєводство|Пйотрковського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=161 |ЧолПре=35 |ЧолПрац=106 |ЧолПост=20
|Жін=141 |ЖінПре=22 |ЖінПрац=84 |ЖінПост=35
|Разом=302 |РазомПре=57 |РазомПрац=190 |РазомПост=55
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Воля-Кшиштопорська}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Пйотрковського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Пйотрковський повіт

Гміна: Воля-Кшиштопорська

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: EPI

OSM: ↑2920908 ·R (Ґміна Воля-Кшиштопорська)


text:
# Чарлстон (Іллінойс)
Чарлстон (англ. Charleston) — місто (англ. city) в США, в окрузі Коулс штату Іллінойс. Населення — 17 286 осіб (2020).

## Географія
Чарлстон розташований за координатами 39°29′5″ пн. ш. 88°10′39″ зх. д. / 39.48472° пн. ш. 88.17750° зх. д. (39.484830, -88.177609).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 24,93 км², з яких 23,09 км² — суходіл та 1,84 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 21 838 осіб у 7927 домогосподарствах у складі 3304 родин. Густота населення становила 876 осіб/км².  Було 8641 помешкання (347/км²).
Расовий склад населення:
| - 88,7 % — білих - 7,0 % — чорних або афроамериканців - 1,6 % — азіатів - 0,2 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 3,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 12,7 % — особи молодші 18 років, 77,8 % — особи у віці 18—64 років, 9,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 22,9 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 89,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 86,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 52 017 доларів США (медіана — 28 473), а середній дохід на одну сім'ю — 72 372 долари (медіана — 50 175). Медіана доходів становила 35 952 долари для чоловіків та 28 717 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 33,9 % осіб, у тому числі 29,2 % дітей у віці до 18 років та 6,2 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 10 165 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 41,1 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 15,3 %, роздрібна торгівля — 11,2 %, виробництво — 7,9 %.

## Відомі люди
- Грегг Толанд (1904 — 1948) — американський кінооператор.

title: Чарлстон (Іллінойс)

wikitext:
{{Otherplaces|Чарлстон}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Чарлстон
|оригінальна назва  = {{lang-en|Charleston}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Will Rogers Theatre and Commercial Block 2012-10-31 12-28-18.jpg
|опис зображення= <!-- Will Rogers Theatre and Commercial Block -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Іллінойс
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Коулс (округ, Іллінойс)|Коулс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 24,93
|висота центру НП   = 212
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 875,97
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           =
|DST                    =  <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 217
|поштовий індекс        = 61920
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1712567
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Чарлстон''' ({{lang-en|Charleston}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Коулс (округ, Іллінойс)|Коулс]] штату [[Іллінойс]]. Населення — {{formatnum:17286}} осіб (2020).

== Географія ==
Чарлстон розташований за координатами {{Coord|39|29|5|N|88|10|39|W|type:city_region:US-DE}} (39.484830, -88.177609){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 24,93 км², з яких 23,09 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 1,84 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 849
| 1870 = 2849
| 1880 = 2867
| 1890 = 4135
| 1900 = 5488
| 1910 = 5884
| 1920 = 6615
| 1930 = 8012
| 1940 = 8197
| 1950 = 9164
| 1960 = 10505
| 1970 = 16421
| 1980 = 19355
| 1990 = 20398
| 2000 = 21039
| 2010 = 21838
| 2020 = 17286
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:21838}} осіб у {{formatnum:7927}} домогосподарствах у складі {{formatnum:3304}} родин. [[Густота населення]] становила 876 осіб/км².  Було 8641 помешкання (347/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 88,7 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 7,0 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 1,6 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 3,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 12,7 % — особи молодші 18 років, 77,8 % — особи у віці 18—64 років, 9,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 22,9 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 89,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 86,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:52017}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:28473}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:72372}} долари (медіана — {{formatnum:50175}}). Медіана доходів становила {{formatnum:35952}} долари для чоловіків та {{formatnum:28717}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 33,9 % осіб, у тому числі 29,2 % дітей у віці до 18 років та 6,2 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:10165}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 41,1 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 15,3 %, роздрібна торгівля — 11,2 %, виробництво — 7,9 %.
== Відомі люди ==
* [[Грегг Толанд]] (1904 — 1948) — американський кінооператор.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}
{{Commonscat|Charleston, Illinois}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Коулс (округ, Іллінойс)}}

{{Illinois-stub}}

[[Категорія:Міста Іллінойсу]]
[[Категорія:Населені пункти округу Коулс (Іллінойс)]]
[[Категорія:Університетські міста США]]
[[Категорія:Окружні центри Іллінойсу]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1831]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Іллінойс

Округ: Коулс

Густота населення: 875,97 осіб/км²


text:
# Соціальна еволюція
Соціа́льна еволю́ція — поняття, яке використовується для позначення внутрішньо єдиної системи соціальних змін, що відбуваються через загальні принципи системи та виявляються у певних тенденціях, які ведуть до соціальних новостворень. Це розвиток суспільства від найпростіших форм до найскладніших. Багато в чому нагадує біологічну еволюцію, характеризуючись:
- невичерпністю,
- направленістю,
- різноманіттям.

Але, крім предмета, є ще одна суттєва різниця: не виходячи за межі знань, які має людина, ми можемо з певною імовірністю вгадати її наступний крок.
Філософським терміном поняття «еволюція» стає у Миколи Кузанського. Мислителі Нового часу аналізують соціальні зміни в межах природного розвитку світу. Соціальна еволюція ототожнюється з прогресом як із нескінченним удосконаленням суспільства на основі духовного розвитку людини. При цьому еволюція розглядається в дусі преформізму, тобто уявлення про те, що історичний процес споконвіку визначений наперед його сутністю. Це виливається в ідею фіналізму, відповідно до якого існує певний стан еволюції. Залишається лише нерозв'язаною проблема виникнення нового в соціальному житті.
Розгорнуту теорію соціальної еволюції запропонував Герберт Спенсер. Відповідно до неї, соціальна еволюція — це рух від однорідного до різнорідного, єдність інтеграції й диференціації.
У 20 столітті деякі норми класичного еволюціонізму піддано критиці. Виникає новий напрям — неоеволюціонізм. У ньому збереглися основні постулати класичного еволюціонізму, але замість ідеї однолінійного розвитку культури розвивалися ідеї універсальної еволюції (виявлення глобальних змін, які мають форму розвитку) та багатолінійної (можливі декілька шляхів соціокультурного розвитку, відсутність орієнтації на встановлення загальних законів еволюції).

## Цитати про соціальну еволюцію
Фрідріх Гаєк про соціальну еволюцію у своїй книзі «Право, законодавство і свобода»:
Процеси соціальної еволюції — всупереч утопічним теоретизуванням теоретиків-соціалістів —  відбуваються без участі чиєїсь волі або передбачення. Керувати ними людство не в змозі. Ба більше, саме тому й можлива культурна еволюція, що її ніхто не спрямовує і не передбачає. Із спрямовуваного процесу може вийти тільки те, що свідомість, яка спрямовує, може передбачити. Вона і виявиться у виграші від експерименту. Суспільство, що розвивається, рухається вперед не ідеями уряду, а відкриттям нових шляхів і методів у процесі спроб і помилок, іноді вельми болісних.

## Зовнішні посилання
- Соціальна еволюція — суспільство небайдужих людей
- Визначення еволюціонізму на Академіку
- Про неоеволюціонізм
- Соціальна еволюція — «Новітній філософський словник»

title: Соціальна еволюція

wikitext:
{{Стиль|дата=березень 2011}}
{{Антропологія |image= Auguste Comte.jpg |caption= Огюст Комте }}

'''Соціа́льна еволю́ція''' — [[поняття]], яке використовується для позначення внутрішньо єдиної [[Система|системи]] соціальних змін, що відбуваються через [[загальні принципи систем]]и та виявляються у певних [[тенденція]]х, які ведуть до соціальних новостворень. Це розвиток суспільства від найпростіших форм до найскладніших. Багато в чому нагадує [[Еволюція (біологія)|біологічну еволюцію]], характеризуючись:
* невичерпністю,
* направленістю,
* різноманіттям.

Але, крім предмета, є ще одна суттєва різниця: не виходячи за межі знань, які має [[людина]], ми можемо з певною імовірністю вгадати її наступний крок.

Філософським терміном поняття «еволюція» стає у [[Микола Кузанський|Миколи Кузанського]]. Мислителі [[Новий час|Нового часу]] [[аналіз]]ують [[соціальна зміна|соціальні зміни]] в межах [[Біологічна еволюція|природного розвитку світу]]. Соціальна еволюція ототожнюється з [[прогрес]]ом як із нескінченним удосконаленням суспільства на основі [[духовний розвиток людини|духовного розвитку людини]]. При цьому еволюція розглядається в дусі [[преформізм]]у, тобто уявлення про те, що [[історичний процес]] споконвіку визначений наперед його сутністю. Це виливається в ідею [[фіналізм]]у, відповідно до якого існує певний стан еволюції. Залишається лише нерозв'язаною проблема виникнення нового в соціальному житті.

Розгорнуту теорію соціальної еволюції запропонував [[Герберт Спенсер]]. Відповідно до неї, соціальна еволюція — це рух від однорідного до різнорідного, єдність [[Інтеграція|інтеграції]] й диференціації.

У [[20 століття|20 столітті]] деякі норми класичного [[еволюціонізм]]у піддано критиці. Виникає новий напрям — [[неоеволюціонізм]]. У ньому збереглися основні постулати класичного еволюціонізму, але замість ідеї однолінійного розвитку [[Культура|культури]] розвивалися ідеї універсальної еволюції (виявлення глобальних змін, які мають форму розвитку) та багатолінійної (можливі декілька шляхів соціокультурного розвитку, відсутність орієнтації на встановлення загальних законів еволюції).

== Цитати про соціальну еволюцію ==
[[Фрідріх Гаєк]] про соціальну еволюцію у своїй книзі [[Право, законодавство і свобода|«Право, законодавство і свобода»]]:
Процеси соціальної еволюції — всупереч утопічним теоретизуванням теоретиків-соціалістів —  відбуваються без участі чиєїсь волі або передбачення. Керувати ними людство не в змозі. Ба більше, саме тому й можлива культурна еволюція, що її ніхто не спрямовує і не передбачає. Із спрямовуваного процесу може вийти тільки те, що свідомість, яка спрямовує, може передбачити. Вона і виявиться у виграші від експерименту. Суспільство, що розвивається, рухається вперед не ідеями уряду, а відкриттям нових шляхів і методів у процесі спроб і помилок, іноді вельми болісних.<ref>[[Фрідріх Гаєк|Хайєк Ф. А.]] [[Право, законодавство і свобода|''Право, законодавство та свобода'']]: Нове викладення широких принципів справедливості та політичної економії: В 3 т. / Пер. з англ. — К.: Сфера; Т. 3. Політичний устрій вільного народу. Переклад з англійської: Т. Комарова. 2000. — 252 с. — Розділ 18</ref>

== Див. також ==
* [[Соціальна зміна]]
* [[Соціальна революція]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Зовнішні посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20101126151743/http://nepofigizm.ru/socialnaya-evoluciya-26.html Соціальна еволюція — суспільство небайдужих людей]
* [http://dic.academic.ru/dic.nsf/enc_culture/775/ЭВОЛЮЦИОНИЗМ Визначення еволюціонізму на Академіку]
* [http://www.countries.ru/library/ideas/newevol.htm Про неоеволюціонізм]
* [http://fil.vslovar.org.ru/1031.html Соціальна еволюція — «Новітній філософський словник»]

{{Sci-stub}}
[[Категорія:Соціальна еволюція| ]]


text:
# Буйновський Ігор Анатолійович
І́гор Анато́лійович Буйно́вський (нар. 14 лютого 1968 — пом. 28 січня 2015) — старший солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни.

## Життєпис
Працював від 1988 року на Південноукраїнській АЕС — спочатку електрослюсарем, з 1997-го — на посаді інженера з ремонту. 1999 року став наглядовим інспектором служби відомчого нагляду та пожежної безпеки, 2004-го прийнятий інструктором в навчально-тренувальний центр. 2010 року балотувався на посаду міського голови Южноукраїнська.
21 серпня 2014-го мобілізований як доброволець; солдат артилерійського розрахунку зенітно-артилерійського взводу, 13-й окремий мотопіхотний батальйон «Чернігів-1» 1-ї окремої танкової бригади.
Загинув 28 січня 2015-го внаслідок обстрілу з РСЗВ «Град» позицій військових під Вуглегірськом. Ігоря вбило електричним струмом — впали лінії електропередач внаслідок обстрілу.
Після проведення процедур ідентифікації 28 травня 2015-го похований в Южноукраїнську.
Без сина лишилась мама Зінаїда Григорівна.

## Нагороди та вшанування
- Указом Президента України № 103/2016 від 21 березня 2016 року, «за особисту мужність і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі», нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (посмертно)[1].
- Нагороджений відзнакою Громадської Спілки «Всеукраїнське об’єднання «Ми українці» орденом «Хрест Героя» (посмертно).
- На фасаді будинку, у якому проживав Ігор Буйновський, встановлено меморіальну дошку його честі.
- Вшановується в меморіальному комплексі «Зала пам'яті», в щоденному ранковому церемоніалі 28 січня[2][3].

title: Буйновський Ігор Анатолійович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                = Буйновський Ігор Анатолійович
| оригінал імені      =
| портрет             = Буйновський Ігор Анатолійович.jpg
| ім'я при народженні =
| дата народження     = 14.2.1968
| місце народження    = [[Южноукраїнськ]]
| дата смерті         = 28.1.2015
| місце смерті        =  [[Вуглегірськ]]
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{FСВ ЗСУ}}
| рід військ          = {{InМЕХ Укр}}
| роки служби         =2014-2015
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Старший солдат}}
| формування          = {{13 ОМПБ ЗСУ|2}}
| командування        =
| битви               = [[Війна на сході України]]
* [[Бої за Дебальцеве]]
| нагороди            = {{Орден За мужність III ступеня}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
{{Однофамільці|Буйновський}}
'''І́гор Анато́лійович Буйно́вський''' ({{нар}} {{ДН|14|2|1968}} — {{пом}} {{ДС|28|1|2015}}) — старший солдат [[Збройні сили України|Збройних Сил України]], учасник [[Війна на сході України|російсько-української війни]].

== Життєпис ==
Працював від 1988 року на Південноукраїнській АЕС — спочатку електрослюсарем, з 1997-го — на посаді інженера з ремонту. 1999 року став наглядовим інспектором служби відомчого нагляду та пожежної безпеки, 2004-го прийнятий інструктором в навчально-тренувальний центр. 2010 року балотувався на посаду міського голови Южноукраїнська.

21 серпня 2014-го мобілізований як доброволець; солдат артилерійського розрахунку зенітно-артилерійського взводу, [[13-й окремий мотопіхотний батальйон «Чернігів-1»]] 1-ї окремої танкової бригади.

Загинув 28 січня 2015-го внаслідок обстрілу з РСЗВ «Град» позицій військових під Вуглегірськом. Ігоря вбило електричним струмом — впали лінії електропередач внаслідок обстрілу.

Після проведення процедур ідентифікації 28 травня 2015-го похований в Южноукраїнську.

Без сина лишилась мама Зінаїда Григорівна.

== Нагороди та вшанування ==
* Указом Президента України № 103/2016 від 21 березня 2016 року, ''«за особисту [[мужність]] і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного [[суверенітет]]у та територіальної цілісності України, вірність військовій [[присяга|присязі]]<nowiki/>»'', нагороджений [[Орден «За мужність»|орденом «За мужність»]] III ступеня (посмертно)<ref>{{УПУ|103/2016|21 березня 2016|Про відзначення державними нагородами України}}</ref>.
* Нагороджений відзнакою Громадської Спілки «Всеукраїнське об’єднання «Ми українці» орденом «Хрест Героя» (посмертно).
* На фасаді будинку, у якому проживав Ігор Буйновський, встановлено меморіальну дошку його честі.
* Вшановується в [[Меморіальний комплекс «Зала пам'яті»|меморіальному комплексі «Зала пам'яті»]], в щоденному ранковому церемоніалі 28 січня<ref>{{cite web |url=https://www.mil.gov.ua/news/2022/01/28/dzvin-pamyati-prolunav-devyat-raziv%E2%80%A6-v-minoboroni-vshanuvali-zagiblih-ukrainskih-zahisnikiv-i-zahisnicz/|title=В Міноборони вшанували загиблих Українських захисників|website=mil.gov.ua|publisher=Офіційний сайт [[Міністерство оборони України|Міністерства оборони України]]|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220128110327/https://www.mil.gov.ua/news/2022/01/28/dzvin-pamyati-prolunav-devyat-raziv%E2%80%A6-v-minoboroni-vshanuvali-zagiblih-ukrainskih-zahisnikiv-i-zahisnicz/|archivedate=28 січня 2022|accessdate=28 січня 2022}}</ref><ref>{{YouTube|t6b7JEqIgSg|Ранковий церемоніал вшанування загиблих українських героїв 28 січня|logo=1|start=52s}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://memorybook.org.ua/2/buinovsky.htm Буйновський Ігор Анатолійович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220128125638/https://memorybook.org.ua/2/buinovsky.htm |date=28 січня 2022 }} // ''[[Книга пам'яті полеглих за Україну]]''
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
{{ukr-mil-bio-stub}}
[[Категорія:Уродженці Південноукраїнська]]
[[Категорія:Померли в Бахмутському районі]]
[[Категорія:Поховані в Південноукраїнську]]
[[Категорія:Почесні громадяни Південноукраїнська]]

title: Загальна інформація

Народження: 14 лютого 1968 · Южноукраїнськ

Смерть: 28 січня 2015 (46 років) · Вуглегірськ

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Сухопутні війська

Рід військ: Механізовані війська

Формування: «Чернігів-1»

Війни / битви: Війна на сході України - Бої за Дебальцеве

title: Нагороди та відзнаки

Нагороди та відзнаки: Орден «За мужність» ІІІ ступеня


text:
# Ок, бумер
Ок, Бумер — мовне кліше, інтернет-мем та форма дискримінації за віком, яка набрала популярності серед молодших когорт населення у 2019 році й використовувалась для зневажань і глузувань над способом мислення, який стереотипно відносять до покоління бебі-бумерів.

## Походження
Фраза Ок, Бумер стала популярною після реакції на відео невідомого старшого чоловіка у якому він заявив, що:

| міленіали і покоління Z мають синдром Пітера Пена. Вони ніколи не хочуть дорослішати; вони думають, що утопічні ідеали, які вони мали в молодості, якимось чином перейдуть у доросле життяОригінальний текст (англ.) millennials and Generation Z have the Peter Pan syndrome, they don't ever want to grow up; they think that the Utopian ideals that they have in their youth are somehow going to translate into adulthood[2] |
Використання фрази можна прослідкувати до 2015 на 4chan, але набрало популярності з січня 2019 року.

## Використання
Фраза Ок, Бумер — це пейоратив, що використовується для зневажань і глузувань над вузьколобим, застарілим, осудливим чи поблажливим способом мислення людей старшого віку, особливо бебі-бумерів. Вона застосовується як відповідь-заперечення на опір технологічним змінам, кліматичний скептицизм, маргіналізацію меншин або протистояння ідеалам молодого покоління.
У липні 2019 року 20-річний студент Джонатан Вільямс написав пісню Ок, Бумер, а пізніше поширив її у Твіттері. Вона містить цитати, у відповідь на які Джонатан неодноразово кричить вищезазначену фразу «Ок, Бумер». Тоді 19-річний Пітер Кулі опублікував ремікс на пісню на SoundCloud, який став розповсюджуватися у TikTok, фактично, слугуючи гі́мном тренду. Станом на початок листопада 2019 року відео з тегом #OkBoomer на TikTok переглядали понад 44,6 мільйона разів.
На початку листопада 2019 року депутат парламенту Нової Зеландії Хлоя Сворбрік, виступаючи з промовою на підтримку законопроєкту про зміну клімату, негайно відповіла «Ок, Бумер» після того, як старший член парламенту перебив її, висловивши недовіру до її твердження, що середній вік парламенту склав 49 років.

## Сприйняття
Реакції на фразу були доволі неоднозначними: від «ненависть виправдана» до «бебі-бумерів не варто звинувачувати». Багато хто вважає фразу ейджистською.
Баскар Сункара у статті в The Guardian розкритикував мем, написавши, що членам покоління бебі-бумерів замість цього «потрібна солідарність», оскільки багато «старших робітників і пенсіонерів борються за виживання», оскільки «половина американців, які наближаються до 65 років, мають менше ніж 25 000 доларів заощаджень».

## Комерціалізація
Декілька заявок на торговельні знаки було подано як жартівлива реакція на ситуацію, зокрема одна від Fox Media з наміром запустити «телевізійне шоу, що міститиме реальність, гумор та ігрові елементи».

title: Ок, бумер

wikitext:
{{Покоління бічна панель}}
'''''Ок, Бумер''''' — [[мовне кліше]], [[інтернет-мем]]<ref name="Ок, бумер">{{cite web |url=https://nv.ua/ukr/lifestyle/pokolinnya-z-i-milleniali-ne-lyublyat-ok-v-dilovih-chatah-50055468.html |назва=Ок, бумер. Мілленіали та покоління Z сприймають відповідь «ок» у діловому листуванні як пасивну агресію |прізвище1= |ім'я1= |прізвище2= |ім'я2= |дата= |вебсайт=[[НВ (журнал)|НВ]] |видавець= |url-архіву= |дата-архіву= |мертвий-url= |дата-доступу=26 листопада 2019}}</ref> та форма [[Ейджизм|дискримінації за віком]], яка набрала популярності серед молодших [[Когорта (значення)|когорт]] населення у 2019 році й використовувалась для зневажань і глузувань над способом мислення, який стереотипно відносять до покоління [[Бебі-бумери|бебі-бумерів]].

== Походження ==
Фраза ''Ок, Бумер'' стала популярною після реакції на відео невідомого старшого чоловіка у якому він заявив, що:
{{text|[[міленіали]] і [[покоління Z]] мають [[синдром Пітера Пена]]. Вони ніколи не хочуть дорослішати; вони думають, що [[Утопія|утопічні]] ідеали, які вони мали в молодості, якимось чином перейдуть у доросле життя{{oq|en|millennials and Generation Z have the Peter Pan syndrome, they don't ever want to grow up; they think that the Utopian ideals that they have in their youth are somehow going to translate into adulthood<ref name="USA Today">{{Cite web |url=https://usatoday.com/story/news/nation/2019/10/31/why-gen-z-millennials-using-ok-boomer-baby-boomers/4107782002/ |title=Why are Gen Z and millennials calling out boomers on TikTok? 'OK, boomer,' explained |last=Bote |first=Joshua |date=4 листопада 2019 |website=[[Ю-Ес-Ей тудей|USA Today]] |access-date=4 листопада 2019}}</ref>}}}}

Використання фрази можна прослідкувати до 2015 на [[4chan]]<ref>{{Cite web |url=https://www.vox.com/platform/amp/2019/11/19/20963757/what-is-ok-boomer-meme-about-meaning-gen-z-millennials |title="OK boomer" isn't just about the past. It's about our apocalyptic future. |last=Romano |first=Aja |date=19 листопада 2019 |work=[[Vox (вебсайт)|Vox]] |access-date=24 листопада 2019}}</ref>, але набрало популярності з січня 2019 року<ref name="Stuff NZ Explain">{{Cite news |url=https://www.stuff.co.nz/national/117196427/chle-swarbrick-explains-what-ok-boomer-means |title=Chlöe Swarbrick explains what 'OK boomer' means |last=Franks |first=Josephine |date=6 листопада 2019 |access-date=6 листопада 2019 |website=[[Stuff.co.nz]]}}</ref>.

== Використання ==
{{external media
| float =
| width = 300px
| video1 = [https://youtu.be/AKOZ28YESOo Мемософія: Добре, Бумер]
}}
Фраза ''Ок, Бумер'' — це [[пейоратив]], що використовується для зневажань і глузувань над вузьколобим, застарілим, осудливим чи поблажливим способом мислення людей старшого віку, особливо бебі-бумерів<ref name="Ок, бумер" />. Вона застосовується як відповідь-заперечення на опір технологічним змінам, [[кліматичний скептицизм]]<ref name="CNN">{{Cite news |url=https://edition.cnn.com/2019/11/06/asia/new-zealand-ok-boomer-trnd/index.html |title=A 25-year-old politician got heckled during a climate crisis speech. Her deadpan retort: 'OK, boomer' |last=Mezzofiore |first=Gianluca |date=6 листопада 2019 |work=[[CNN]] |access-date=6 листопада 2019}}</ref>, маргіналізацію меншин або протистояння ідеалам молодого покоління<ref>{{Cite web |url=https://www.dictionary.com/e/slang/ok-boomer/ |title=What does OK boomer mean? |date=4 листопада 2019 |website=[[Dictionary.com]] |access-date=4 листопада 2019}}</ref><ref name="New York Times">{{Cite web |url=https://www.nytimes.com/2019/10/29/style/ok-boomer.html |title='OK Boomer' Marks the End of Friendly Generational Relations |last=Lorenz |first=Taylor |date=29 жовтня 2019 |website=[[Нью-Йорк таймс|The New York Times]] |url-access=limited |access-date=4 листопада 2019}}</ref><ref name="NBC News">{{Cite web |url=https://www.nbcnews.com/tech/social-media/teens-use-ok-boomer-fire-back-older-generations-criticisms-n1073331 |title=Teens use 'OK boomer' to fire back at older generations' criticisms |last=Rosenblatt |first=Kalhan |date=29 жовтня 2019 |publisher=[[NBC News]] |access-date=4 листопада}}</ref><ref name="Stuff NZ">{{Cite web |url=https://www.stuff.co.nz/national/117193584/ok-boomer-chloe-swarbrick-swats-away-heckler |title='OK Boomer': Chloe Swarbrick swats away heckler |date=6 листопада 2019 |website=[[Stuff.co.nz]] |access-date=6 листопада 2019}}</ref>.

У липні 2019 року 20-річний студент Джонатан Вільямс написав пісню ''Ок, Бумер'', а пізніше поширив її у [[Твіттер]]і. Вона містить цитати, у відповідь на які Джонатан неодноразово кричить вищезазначену фразу ''«Ок, Бумер»''. Тоді 19-річний Пітер Кулі опублікував ремікс на пісню на [[SoundCloud]], який став розповсюджуватися у TikTok, фактично, слугуючи гі{{наголос}}мном тренду<ref name="New York Times" /><ref>{{Cite web |url=https://www.bostonglobe.com/metro/2019/11/07/how-lexington-teen-song-remix-turned-into-boomer-anthem/HXl3cd9lDhz268jTzESncJ/story.html |title=How a Lexington teen's song remix turned into an 'OK, Boomer' anthem |last=Annear |first=Steve |date=7 листопада 2019 |work=[[Бостон глоуб|Boston Globe]] |access-date=11 листопада 2019}}</ref>. Станом на початок листопада 2019 року відео з тегом #OkBoomer на [[TikTok]] переглядали понад 44,6 мільйона разів.<ref name="Депутатка з Нової Зеландії">{{cite web |url=https://ukr.lb.ua/world/2019/11/07/441599_deputatka_z_novoi_zelandii_pid_chas.html |назва=Депутатка з Нової Зеландії під час засідання парламенту відповіла опонентові мемом «Окей, бумер» |автор= |дата=7 листопада 2019 |вебсайт=[[Лівий берег]] |видавець= |url-архіву= |дата-архіву= |мертвий-url= |дата-доступу=26 листопада 2019}}</ref><ref name="Boston Globe">{{Cite news |url=https://www.bostonglobe.com/metro/2019/11/07/how-lexington-teen-song-remix-turned-into-boomer-anthem/HXl3cd9lDhz268jTzESncJ/story.html |title=How a Lexington teen’s song remix turned into an ‘OK, Boomer’ anthem |last=Annear |first=Steve |date=7 листопада 2019 |work=[[Бостон глоуб|The Boston Globe]] |access-date=7 листопада 2019}}</ref>

На початку листопада 2019 року депутат [[Парламент Нової Зеландії|парламенту Нової Зеландії]] {{не перекладено|Хлоя Сворбрік|||Chlöe Swarbrick}}, виступаючи з промовою на підтримку законопроєкту про зміну клімату, негайно відповіла ''«Ок, Бумер»'' після того, як старший член парламенту перебив її, висловивши недовіру до її твердження, що середній вік парламенту склав 49 років<ref name="CNN" /><ref name="Stuff NZ" /><ref name="Депутатка з Нової Зеландії" />.

== Сприйняття ==

Реакції на фразу були доволі неоднозначними: від «ненависть виправдана» до «бебі-бумерів не варто звинувачувати»<ref name="Yahoo news">{{Cite web |url=https://news.yahoo.com/ok-boomer-behind-the-generational-divide-231056484.html |title='OK Boomer': Behind the generational divide |last=Bebernes |first=Mike |date=6 листопада 2019 |work=[[Yahoo! News]] |access-date=6 листопада 2019}}</ref>. Багато хто вважає фразу [[Ейджизм|ейджистською]]<ref name="Seattle Times">{{Cite news |url=https://www.seattletimes.com/seattle-news/politics/ageism-casts-a-shadow-over-the-twilight-of-larry-gossetts-king-county-council-career/ |title=Ageism casts a shadow over the twilight of Larry Gossett’s King County Council career |last=Ishisaka |first=Naomi |date=6 листопада 2019 |access-date=7 листопада 2019 |work=[[Seattle Times]]}}</ref><ref>{{Cite news |url=https://inews.co.uk/opinion/pointless-ageist-name-calling-wont-solve-frustrations-despite-ok-boomer-being-a-millennial-fight-back-853651 |title=Pointless ageist name-calling won't solve frustrations despite ‘Ok, Boomer’ being a millennial fight-back |last=Behrmann |first=Anna |date=6 листопада 2019 |access-date=7 листопада 2019 |publisher=[[iNews]]}}</ref>.

[[Баскар Сункара]] у статті в ''[[Ґардіан (газета)|The Guardian]]'' розкритикував мем, написавши, що членам покоління бебі-бумерів замість цього «потрібна солідарність», оскільки багато «старших робітників і пенсіонерів борються за виживання», оскільки «половина американців, які наближаються до 65 років, мають менше ніж 25 000 доларів заощаджень»<ref name="Guardian 6 листопада 2019">{{Cite news |url=https://www.theguardian.com/commentisfree/2019/nov/06/ok-boomer-meme-older-generations/ |title=Why it's time to ditch the 'ok boomer' meme |last=Sunkara |first=Bhaskar |authorlink=Bhaskar Sunkara |date=6 листопада 2019 |website=[[Ґардіан (газета)|The Guardian]] |access-date=6 листопада 2019}}</ref>.

== Комерціалізація ==

Декілька заявок на торговельні знаки було подано як жартівлива реакція на ситуацію, зокрема одна від [[Fox Corporation|Fox Media]] з наміром запустити «телевізійне шоу, що міститиме реальність, гумор та ігрові елементи»<ref>{{cite web |url=https://thebabel.com.ua/news/38343-kanal-fox-hoche-zareyestruvati-mem-pro-eydzhizm-yak-tovarniy-znak |назва=Канал Fox хоче зареєструвати мем про ейджизм як товарний знак |автор=Костя Андрейковець |дата=19 листопада 2019 |вебсайт=theБабель |видавець= |url-архіву= |дата-архіву= |мертвий-url= |дата-доступу=26 листопада 2019}}</ref>.

== Див. також ==
* [[Ейджизм]]
* [[Покоління сніжинок]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==

* {{cite web |url=https://espreso.tv/article/2019/11/16/ok_boomer_pro_banalnosti_vid_zelenskogo_pro_ukrayinsku_zemlyu |назва=Ok, boomer! Про банальності від Зеленського щодо української землі |автор=[[Княжицький Микола Леонідович|Микола Княжицький]] |дата=18 листопада 2019 |вебсайт=[[Еспресо TV]] |видавець= |url-архіву= |дата-архіву= |мертвий-url= |дата-доступу=26 листопада 2019}}

[[Категорія:Стереотипи]]
[[Категорія:Ейджизм]]
[[Категорія:Крилаті фрази]]
[[Категорія:Культурні покоління]]
[[Категорія:Інтернет-меми]]
[[Категорія:Принизливі позначення людей]]


text:
# Порите-Яблонь
Порите-Яблонь (пол. Poryte-Jabłoń) — село в Польщі, у гміні Замбрув Замбровського повіту Підляського воєводства.
Населення — 539 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Ломжинського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 278     | 67                 | 179              | 32                   |
| Жінки    | 261     | 55                 | 143              | 63                   |
| Разом    | 539     | 122                | 322              | 95                   |

title: Порите-Яблонь

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Порите-Яблонь
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Poryte-Jabłoń}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Poryte Jabłoń.jpg
|опис зображення    =  <!--Dwór w Porytem-Jabłoni-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Підляське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Замбровський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Замбрув (гміна){{!}}Замбрув
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 539
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 86
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = BZA
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0411157
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Порите-Яблонь''' ({{lang-pl|Poryte-Jabłoń}}) — село в Польщі, у [[Замбрув (гміна)|гміні Замбрув]] [[Замбровський повіт|Замбровського повіту]] [[Підляське воєводство|Підляського воєводства]].
Населення — {{formatnum:539}} {{МНОЖИНА:539|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Ломжинське воєводство|Ломжинського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=278 |ЧолПре=67 |ЧолПрац=179 |ЧолПост=32
|Жін=261 |ЖінПре=55 |ЖінПрац=143 |ЖінПост=63
|Разом=539 |РазомПре=122 |РазомПрац=322 |РазомПост=95
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Замбрув}}

{{Підляське-доробити}}

[[Категорія:Села Замбровського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Підляське воєводство

Повіт: Замбровський повіт

Гміна: Замбрув

Автомобільний код: BZA

OSM: ↑3091172 ·R (Ґміна Замбрув)


text:
# Едвін Генрі Лендсір
Едвін Генрі Лендсір (англ. Edwin Henry Landseer 7 березня 1802 — 1 жовтня 1873) — британський художник, що розробляв анімалістичний жанр і портрет.

## Життєпис
Народився у Лондоні. Мав просте походження, батько був гравером. Первісну художню освіту здобув у майстерні батька. За переказами, відрізнявся здібностями і малого сина вважали вундеркіндом.
Згодом художньою освітою хлопця опікувався художник Бенджамін Роберт Хейдон. У 13-річному віці в 1815 році він вперше виставив власні твори в Королівській академії мистецтв. Хейдон заохочував підлітка вивчати кісткову і м'язову системи тварин і займатися розтинами.
На натуру художник виїздив у Шотландію, де спостерігав за пейзажами і тваринами, робив численні замальовки. Згодом це відбилось у створенні композицій художника з зображенням сільських районів високогір'я («Монарх з Глена», «Сніданок в хаті на високогір'ї»). Художника залучили до створення ілюстрацій до творів шотландського письменника Вальтера Скотта, представника романтизма у літературі.

## Прижиттєве визнання
В Британії, де провідні позиції у мистецтві посідала потужна аристократична культура, визнання художника королівським двором і аристократією було вищим визнанням. Едвін Лендсір, що добре укладався у вимоги добротного і сентиментального мистецтва британських аристократів, отримав прижиттєве визнання. Визнав художника і королівський двір. Королева Вікторія замовила Лендсіру зображення власних домашніх тварин. Згодом прийшли замови на портрети єгерів і обслуги з тваринами. За рік до одруження з принцом Альбертом королева замовила власний портрет, призначений у подарунок Альбертові.
Але популярність художника перетнула і вузькі суспільні кордони чи кордони аристократичного мистецтва. Цьому сприяли як безумовна обдарованість художника, його здатність привнести у сентиментальні (іноді штучні) картини і ситуації справжні почуття, гра художника на почуттях пересічного натовпу, котрий оголосив окремих тварин благородними і гідними уваги і приязні. Серед цих тварин — олені, коні, собаки, котрих подавали як безумовних друзів і помічників людини. Такими їх подавав і Лендсір, то як друзів дітей, то як рятівників дітей і дорослих у драматичних ситуаціях тощо. Чималої популярності серед заможних містян здобули гравюри з творів художника, котрі створив його брат Томас Лендсір.

## Створення скульптур левів або емблема Британської імперії
Едвін Лендсір не був скульптором. Але його розробки у анімалістичному жанрі надали уряду Великої Британії сміливість доручити 1858 року художнику створення скульптур левів, що мали доповнити постамент колони адмірала Нельсона на Трафальгарській площі. Він отримав цю замову через відмову від праці над скульптурами попередника Томаса Мілнса. Лендсір узявся за справу за умови мати відпустку у дев'ять місяців, робив замальовки левів тощо. Але затримка була довшою, коли чекали форми від скульптур левів, що належали художній академії у місті Турин. Необхідні зліпки були надійши тільки 1860 року. Левів виготовляли у студії скульптора Карло Марокетті. На тривалий термін виготовлення декоративних скульптур вплинули хвороби Лендсіра та його недружні стосунки із Марокетті. Левів (цих геральдичних тварин британців) встановили на відповідні місця лише 1867 року.

## Галерея
- Едвін Генрі Лендсір. «Головний родич на похованні старого пастуха», 1837 р.
- Едвін Лендсір. «Ньюфаундлен». 1824 р.
- Едвін Лендсір. «Сніданок у хаті на високогір'ї ». 1834 р.  Музей Вікторії й Альберта, Лондон.
- Едвін Лендсір. «Александр Македонський відвідує філософа Діогена», бл. 1850 р.
- Едвін Лендсір. «Монарх з Глена». 1851 р.
- Едвін Лендсір. «Приборканий норовливий кінь», 1861 р.
- Едвін Лендсір. «Чоловік мислить, а Бог радить», 1864 р.

## Малюнки Лендсіра, переведені у офорти
- «Пан в костюмі шотландця в скелястому пейзажі».
- «Помираючий олень»
- «Двійка собак, штудія»
- «Молода мати з дитиною і власним собакою»
- «Три мавпи»
- «Кози»

title: Едвін Генрі Лендсір

wikitext:
{{Художник
| Ім'я                = Едвін Генрі Лендсір
|оригінал імені       = Edwin Henry Landseer
| Фото                =
| Ширина              =
| Підпис              =
| Ім'я при народженні =Edwin Henry Landseer
| Дата народження     = 7.3.1802
| Місце народження    = [[Лондон]], [[Англія]]
| Дата смерті         = 1.10.1873
| Місце смерті        = Лондон
| Національність      = англієць
| Громадянство        = {{GBR}}
| Жанр                = анімалістичний жанр, портрет
| Навчання            = в майстерні батька, в Лондоні у художника Бенджаміна Хейдона, в школі Королівської художньої академії
| Напрямок            = [[реалізм]], [[сентименталізм]]
| Роки творчості      = 1745–1788
| Член КПРС з         =
| Покровитель         =
| Вплив               =
| Вплив на            =
| Премії              =
| Твори               =
| Сайт                =
}}

'''Едвін Генрі Лендсір''' ({{lang-en|Edwin Henry Landseer}} 7 березня [[1802]] — 1 жовтня [[1873]]) — [[Велика Британія|британський]] [[художник]], що розробляв [[анімалістичний жанр]] і [[портрет]].

== Життєпис ==

Народився у Лондоні. Мав просте походження, батько був гравером. Первісну художню освіту здобув у майстерні батька. За переказами, відрізнявся здібностями і малого сина вважали [[вундеркінд]]ом.

Згодом художньою освітою хлопця опікувався [[художник]] Бенджамін Роберт Хейдон. У 13-річному віці в [[1815]] році він вперше виставив власні твори в Королівській академії мистецтв. Хейдон заохочував підлітка вивчати кісткову і м'язову системи тварин і займатися розтинами.

На натуру художник виїздив у Шотландію, де спостерігав за пейзажами і тваринами, робив численні замальовки. Згодом це відбилось у створенні композицій художника з зображенням сільських районів високогір'я («Монарх з Глена», «Сніданок в хаті на високогір'ї»). Художника залучили до створення ілюстрацій до творів шотландського письменника Вальтера Скотта, представника [[романтизм]]а у літературі.

== Прижиттєве визнання ==

В Британії, де провідні позиції у мистецтві посідала потужна [[Аристократія|аристократична]] культура, визнання художника королівським двором і аристократією було вищим визнанням. Едвін Лендсір, що добре укладався у вимоги добротного і сентиментального мистецтва британських аристократів, отримав прижиттєве визнання. Визнав [[художник]]а і королівський двір. Королева Вікторія замовила Лендсіру зображення власних домашніх тварин. Згодом прийшли замови на [[портрет]]и єгерів і обслуги з тваринами. За рік до одруження з принцом Альбертом королева замовила власний портрет, призначений у подарунок Альбертові.

Але популярність художника перетнула і вузькі суспільні кордони чи кордони аристократичного мистецтва. Цьому сприяли як безумовна обдарованість художника, його здатність привнести у сентиментальні (іноді штучні) картини і ситуації справжні почуття, гра художника на почуттях пересічного натовпу, котрий оголосив окремих тварин благородними і гідними уваги і приязні. Серед цих тварин — олені, коні, собаки, котрих подавали як безумовних друзів і помічників людини. Такими їх подавав і Лендсір, то як друзів дітей, то як рятівників дітей і дорослих у драматичних ситуаціях тощо. Чималої популярності серед заможних містян здобули гравюри з творів художника, котрі створив його брат Томас Лендсір.

== Створення скульптур левів або емблема Британської імперії ==
[[Файл:Trafalgar square lion.JPG|міні|ліворуч|120пкс|Один з левів на Трафальгарській площі.]]
Едвін Лендсір не був скульптором. Але його розробки у анімалістичному жанрі надали уряду Великої Британії сміливість доручити [[1858]] року художнику створення скульптур левів, що мали доповнити [[постамент]] колони адмірала Нельсона на Трафальгарській площі. Він отримав цю замову через відмову від праці над скульптурами попередника Томаса Мілнса. Лендсір узявся за справу за умови мати відпустку у дев'ять місяців, робив замальовки левів тощо. Але затримка була довшою, коли чекали форми від скульптур левів, що належали художній академії у місті [[Турин]]. Необхідні зліпки були надійши тільки 1860 року. Левів виготовляли у студії скульптора Карло Марокетті. На тривалий термін виготовлення декоративних скульптур вплинули хвороби Лендсіра та його недружні стосунки із Марокетті. Левів (цих геральдичних тварин британців) встановили на відповідні місця лише [[1867]] року.

== Галерея ==

<gallery>
File:Landseer Edwin-Old Shepherds Chief Mourner 1837.jpg|Едвін Генрі Лендсір. «Головний родич на похованні старого пастуха», [[1837]] р.
File:Landseer, Edwin Henry (Sir, RA) - Lion- A Newfoundland Dog - Google Art Project.jpg|Едвін Лендсір. «Ньюфаундлен». [[1824]] р.
File:Edwin Landseer- A Highland Breakfast.JPG|Едвін Лендсір. «Сніданок у хаті на високогір'ї ». [[1834]] р.  [[Музей Вікторії й Альберта]], Лондон.
File:Thomas Landseer - Alexander and Diogenes.jpg|Едвін Лендсір. «Александр Македонський відвідує філософа Діогена», бл. [[1850]] р.
File:Monarch of the Glen, Edwin Landseer, 1851.jpg|Едвін Лендсір. «Монарх з Глена». [[1851]] р.
File:The Shrew Tamed.jpg|Едвін Лендсір. «Приборканий норовливий кінь», [[1861]] р.
File:Manproposesgoddisposes.jpg|Едвін Лендсір. «[[Чоловік мислить, а Бог радить (картина)|Чоловік мислить, а Бог радить]]», [[1864]] р.
|
</gallery>

== Малюнки Лендсіра, переведені у офорти ==
<gallery>
File:A man in traditional Scottish costume sits by a rock with hi Wellcome V0023223.jpg| «Пан в костюмі шотландця в скелястому пейзажі».
File:A raven (?) perched on a rock beside a dead or dying stag, i Wellcome V0023226.jpg|«Помираючий олень»
File:A pair of dogs; two studies of their heads. Etching after E. Wellcome V0023224.jpg|«Двійка собак, штудія»
File:A mother breastfeeding her child in a cottage while her dog Wellcome M0011223.jpg|«Молода мати з дитиною і власним собакою»
File:Three monkeys; wanderoo, howling monkey and diana. Reproduct Wellcome V0020805.jpg|«Три мавпи»
File:Four goats; above, A four horned and a common goat, below, a Wellcome V0020812.jpg|«Кози»
</gallery>

== Див. також ==
{{Портал|Мистецтво|Біографії|Живопис}}
* {{commonscat-inline|Edwin Landseer}}
* [[Анімалістичний жанр]]
* [[Зінгеріс]]
* [[Біографіка]]
* [[Почесний член Гуманного товариства]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==

* Stephens, Frederic G. (1880). Sir Edwin Landseer. London: Sampson Low, Marston.
* Manson, James A. (1902). Sir Edwin Landseer R.A. London: Walter Scott Publishing Co.
* Ormond, Richard (2005). The Monarch of the Glen: Landseer in the Highlands. Edinburgh: National Galleries of Scotland.
* Mace, Rodney (1975). Trafalgar Square: Emblem of Empire. London: Lawrence & Wishart. pp. 107–8. ISBN 085315-367-1.
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Лендріс Едвін Генрі}}
[[Категорія:Британські художники]]
[[Категорія:Мистецтво Англії]]
[[Категорія:Художники Великої Британії XIX століття]]
[[Категорія:Уродженці Лондона]]

title: Edwin Henry Landseer

При народженні: Edwin Henry Landseer

Народження: 7 березня 1802 · Лондон, Англія

Смерть: 1 жовтня 1873 (71 рік)

Поховання: собор Святого Павла

Національність: англієць

Країна: Велика Британія

Жанр: анімалістичний жанр, портрет

Діяльність: художник, скульптор, архітектурний кресляр, майстер офорту, митець

Напрямок: реалізм, сентименталізм

Член: Королівська академія мистецтв

Твори: Монарх із Гленаd, Почесний член Гуманного товариства і Laying Down the Lawd

Батько: John Landseerd

Мати: Jane Pottsd

Брати, сестри: Thomas Landseerd, Jessica Landseerd і Charles Landseerd

Роботи в колекції: Музей мистецтв Нельсона-Аткінсаd, Оклендська галерея мистецтвd, Тейт, Національна галерея Вікторії, Національна галерея мистецтв, Національна галерея Канади, Колекція Фріка, Музей мистецтва Метрополітен, Музей Вікторії та Альберта, Національні галереї Шотландіїd, Чатсворт-хаус, Національна галерея, Художній інститут Чикаго, Музей мистецтв Філадельфії, Музей мистецтв округу Лос-Анжелес, Міннеаполіський інститут мистецтва, Зібрання Воллеса, Національна бібліотека Уельсу, Єльський центр британського мистецтваd, Національна портретна галерея (Лондон), Музей образотворчих мистецтв, Музей мистецтв Карнегіd, Галерея мистецтв Коркоран, Художня галерея Єльського університету, Музей Фіцвільяма, Детройтський інститут мистецтв, Національна галерея Ірландії, Художній музей Сент-Луїса, Вустерський музей мистецтв, Художня галерея Південної Австралії, Хантеріанський музей та картинна галереяd, Національний музей образотворчого мистецтва, Смітсонівський музей американського мистецтва, Гарвардський художній музей, Художній музей Фогга, Guildhall Art Galleryd, Національний музей Кардіффа, Ашмолеан музей, Манчестерська художня галереяd, Галерея мистецтв Вокера, Кенвуд-хаус, Laing Art Galleryd, Епслі-хаус, Художня галерея леді Левер, Herbert Art Gallery and Museumd, Brighton Museum & Art Galleryd, Королівська академія мистецтв, Bury Art Museumd, Bristol City Museum and Art Galleryd, Glynn Vivian Art Galleryd, Perth Art Galleryd, Russell-Cotes Art Gallery & Museumd, Wolverhampton Art Galleryd, Shipley Art Galleryd, The New Art Gallery Walsalld, Музей Ґетті, Print Collectiond, Художній музей Мілвокі, Музей Лондона, Harris Museumd, Boston Guildhall Museumd, Sunderland Museum and Winter Gardensd, Mercer Art Galleryd, The Whitakerd, Берлінська галереяd, Sudley Housed, Weston Parkd, Dumfries Museumd, Lotherton Halld, Scolton Manor Museumd, Towneley Hall Art Gallery And Museumd і Dundee Art Galleries and Museumsd

Нагороди: Орден Pour le Mérite в галузі мистецтв і науки

Edwin Henry Landseer: Едвін Генрі Лендсір у Вікісховищі


text:
# IFT22
IFT22 (англ. Intraflagellar transport 22) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 7-й хромосомі. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 185 амінокислот, а молекулярна маса — 20 835.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MLKAKILFVG |  | PCESGKTVLA |  | NFLTESSDIT |  | EYSPTQGVRI |  | LEFENPHVTS |
| NNKGTGCEFE |  | LWDCGGDAKF |  | ESCWPALMKD |  | AHGVVIVFNA |  | DIPSHRKEME |
| MWYSCFVQQP |  | SLQDTQCMLI |  | AHHKPGSGDD |  | KGSLSLSPPL |  | NKLKLVHSNL |
| EDDPEEIRME |  | FIKYLKSIIN |  | SMSESRDREE |  | MSIMT      |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функцією належить до фосфопротеїнів.
Задіяний у такому біологічному процесі, як альтернативний сплайсинг.
Білок має сайт для зв'язування з нуклеотидами, ГТФ.
Локалізований у клітинних відростках, війках.

title: IFT22

wikitext:
{{Картка гена}}
'''IFT22''' ({{lang-en|Intraflagellar transport 22}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 7-й хромосомі.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:21895 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:21895 |language=англ. |accessdate=19 вересня 2017 |archive-date=15 вересня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150915064646/http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:21895 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150915064646/http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:21895 |date=2015-09-15 }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 185 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 20 835<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/Q9H7X7#sequences |title=UniProt, Q9H7X7 |language=англ. |accessdate=19 вересня 2017 |archive-date=8 серпня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170808051227/http://www.uniprot.org/uniprot/Q9H7X7#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MLKAKILFVG		PCESGKTVLA		NFLTESSDIT		EYSPTQGVRI		LEFENPHVTS

NNKGTGCEFE		LWDCGGDAKF		ESCWPALMKD		AHGVVIVFNA		DIPSHRKEME

MWYSCFVQQP		SLQDTQCMLI		AHHKPGSGDD		KGSLSLSPPL		NKLKLVHSNL

EDDPEEIRME		FIKYLKSIIN		SMSESRDREE		MSIMT

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функцією належить до [[фосфопротеїни|фосфопротеїнів]].
Задіяний у такому біологічному процесі, як [[альтернативний сплайсинг]].
Білок має сайт для зв'язування з [[Нуклеотиди|нуклеотидами]], [[Гуанозинтрифосфат|ГТФ]].
Локалізований у клітинних відростках, [[війка]]х.

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 7 (людина)|Хромосома 7]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: Ідентифікатори

Символи: IFT22, RABL5, intraflagellar transport 22, FAP9

Зовнішні ІД: MGI: 1914536 HomoloGene: 11253 GeneCards: IFT22

Молекулярна функція: • nucleotide binding · • GTP binding · • GO:0001948, GO:0016582 protein binding · • GO:0006184 GTPase activity

Клітинна компонента: • cell projection · • intraciliary transport particle B · • ciliary tip · • центросома · • війка

Біологічний процес: • intraciliary transport involved in cilium assembly · • intracellular protein transport · • Rab protein signal transduction

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей