text:
# Мендяновська сільська рада
Мендя́новська сільська рада (рос. Мендяновский сельский совет) — муніципальне утворення у складі Альшеєвського району Башкортостану, Росія. Адміністративний центр — село Мендяново.

## Населення
Населення — 466 осіб (2019, 678 в 2010, 803 в 2002).

## Склад
До складу поселення входять такі населені пункти:
| Населений пункт        | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) |
| ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| Мендяново, село        | 502                    | 412                    |
| Стара Васильєвка, село | 301                    | 266                    |

title: Мендяновська сільська рада

wikitext:
{{Сільське поселення Удмуртії|
| назва               = Мендяновська сільська рада
| розташування        = MendianovSR.PNG
| країна              = {{RUS}}
| регіон = [[Башкортостан]]
| район = [[Альшеєвський район]]
| центр = село [[Мендяново]]
| голова =
| дата утворення =
| депутатський корпус =
| площа = 89,93
| населення = 466 осіб ([[2019]])
| щільність = 5,18
| населені пункти = 2 сільських нп
}}

'''Мендя́новська сільська рада''' ({{lang-ru|Мендяновский сельский совет}}) — [[сільське поселення Росії|муніципальне утворення]] у складі [[альшеєвський район|Альшеєвського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Адміністративний центр — село [[Мендяново]].

== Населення ==
Населення — 466 осіб ([[2019]]{{RUS-population|2019}}, 678 в [[2010]]{{RUS-BA-census}}, 803 в [[2002]]{{RUS-BA-population-2002-2009}}).

== Склад ==
До складу поселення входять такі населені пункти:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| [[Мендяново]], село
| align="right"| 502
| align="right"| 412
|-----
| [[стара Васильєвка (Альшеєвський район)|Стара Васильєвка]], село
| align="right"| 301
| align="right"| 266
|+
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Bash-stub}}
{{Альшеєвський район}}

[[Категорія:Поселення Альшеєвського району]]

title: Мендяновська сільська рада

Регіон: Башкортостан

Район: Альшеєвський район

Центр: село Мендяново

title: Основні дані

Густота населення: 5,18 осіб/км²

Населені пункти: 2 сільських нп


text:
# Курбевуа Південний
Курбевуа́ Півде́нний (фр. Courbevoie-Sud) — кантон у Франції, в департаменті О-де-Сен регіону Іль-де-Франс.

## Склад кантону
Кантон включає в себе 1 муніципалітет:
| Муніципалітет | Площа | Населення, осіб | Рік  |
| ------------- | ----- | --------------- | ---- |
| Курбевуа*     | -     | 41343           | 1999 |

* — лише південна частина міста Курбевуа
| Франція | Це незавершена стаття з географії Франції. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

wikiname: ukwiki

title: Курбевуа Південний

in_language: uk

wikitext:
{{Кантон Франції
 | назва         = Курбевуа Південний
 | місцева_назва = {{lang-fr|Courbevoie-Sud}}
 | герб          =
 | регіон        = [[Іль-де-Франс]]
 | департамент   = [[О-де-Сен]]
 | округ         = [[нантерр (округ)|Нантер]]
 | населення     = 41 343
 | рік_насел     = [[1999]]
 | площа         =
 | густота       =
 | поштові_індекси  =
 | телефонний_код   =
 | код_INSEE     = 9217
 | адмін центр   = [[Курбевуа]]
 | консул        = Yolande Deshayes
 | мандат        = [[1998]]-[[2011]]
 | тел           =
 | email         =
 | www           =
 | муніципалітетів  = 1
}}

'''Курбевуа́ Півде́нний''' ({{lang-fr|Courbevoie-Sud}}) — [[Кантон (адміністративна одиниця)|кантон]] у [[франція|Франції]], в департаменті [[О-де-Сен]] регіону [[Іль-де-Франс]].

== Склад кантону ==
Кантон включає в себе 1 муніципалітет:

{| align="center" class="standard"
|+
! |Муніципалітет
! |Площа
! |Населення,
осіб
! |Рік
|-----
| '''[[Курбевуа]]'''*
| align="right"| -
| align="right"| 41343
| [[1999]]
|+
|}
* — лише південна частина міста Курбевуа

{{Кантони департаменту О-де-Сен}}

[[Категорія:Кантони департаменту О-де-Сен]]

{{France-geo-stub}}

{{Портали|Франція|Географія}}

title: Адміністрація

Країна: Франція

Регіон: Іль-де-Франс

Департамент: О-де-Сен

Округ: Нантер

Адмін. центр: Курбевуа

Консул · Мандат: Yolande Deshayes · 1998-2011

title: Статистика


text:
# Ямайчик
Яма́йчик (Loxipasser anoxanthus) — вид горобцеподібних птахів родини саякових (Thraupidae). Ендемік Ямайки. Це єдиний представник монотипового роду Ямайчик (Loxipasser).

## Опис
Довжина птаха становить 10-11,5 см, вага 10,5-12,5 г. Виду притаманний статевий диморфізм. У самців голова і нижня частина тіла чорні, нижня частина живота і боки зеленуваті, гузка іржаста. Шия чорна, верхня частина тіла зелена, криоа зеленуваті, плечі жовті. Очі темні, дзьоб і лапи чорні. У самиць голова сіра, груди зеленуваті. Верхня частина тіла зеленувато-жовта, крила зеленуваті, на плечах жовті плями. Нижня частина тіла сірувато-зелена, гузка світло-рудувата. Дзьоб роговий, лапи чорнуваті. Забарвлення молодих птахів подібне до забарвлення самиць, жовті плями на крилах у них відсутні.

## Поширення і екологія
Ямайчики є ендеміками острова Ямайка. Вони живуть у вологих і сухих тропічних лісах та на узліссях, у вологих гірських тропічних лісах і в садах. Зустрічаються парами або невеликими зграйками, на висоті до 1800 м над рівнем моря. Живляться переважно насінням і плодами, а також комахами. Сезон розмноження триває з березня по вересень.  Гніздо куполоподібнне з бічним входом, сплетене з трави, розміщується на дереві або в чагарниках, серед епіфітів. В кладці 3-4 білих яйця, поцяткованих червонуватими або темно-коричневими плямками.

title: Ямайчик

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Ямайчик
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/22723622/94826195 |title=''Loxipasser anoxanthus'' |author=BirdLife International |author-link=BirdLife International |year=2016 |accessdate=27 лютого 2022 |archive-date=9 травня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210509153821/https://www.iucnredlist.org/species/22723622/94826195 }}</ref>
| image =Yellow-shouldered Grassquit (Loxipasser anoxanthus) Illustrations of the birds of Jamaica (1849).jpg
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Саякові]] (Thraupidae)
| subfamilia = Coerebinae
| genus = '''Ямайчик (''Loxipasser'')'''
| genus_authority = [[Henry Bryant (naturalist)|Bryant]], 1866<ref>{{cite journal | last=Bryant | first=Henry | author-link=Henry Bryant (naturalist) | year=1866 | title=A list of birds from Porto Rico presented to the Smithsonian Institution, by Messrs. Robert Swift and George Latimer, with descriptions of new species or varieties | journal=Proceedings of the Boston Society of Natural History | volume=10 | pages=248–257 [254] | url=https://www.biodiversitylibrary.org/page/9492236 | accessdate=27 лютого 2022 | archive-date=27 лютого 2022 | archive-url=https://web.archive.org/web/20220227164836/https://www.biodiversitylibrary.org/page/9492236 }}</ref>
| species = '''Вівсянчик великий'''
| binomial = ''Loxipasser anoxanthus''
| binomial_authority = ([[Філіп Генрі Госсе|Gosse]], 1847)<ref>{{cite book | last=Gosse | first=Philip Henry | author-link=Філіп Генрі Госсе | year=1847 | title=The Birds of Jamaica | location=London | publisher=J. Van Voorst | page=247 | url=https://www.biodiversitylibrary.org/page/14455805 | accessdate=27 лютого 2022 | archive-date=27 лютого 2022 | archive-url=https://web.archive.org/web/20220227164834/https://www.biodiversitylibrary.org/page/14455805 }}</ref>
| subdivision_ranks = Підвиди
| subdivision =
(Див. текст)
| range_map =Loxipasser anoxanthus map.jpg
| range_map_caption = Ареал виду
| synonyms =''Spermophila anoxantha''
| wikispecies = Loxipasser anoxanthus
| commonscat = Loxipasser anoxanthus
| commons = Loxipasser anoxanthus
}}
'''Яма́йчик'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Loxipasser anoxanthus'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Саякові|саякових]] (Thraupidae)<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|year=2021|title=Tanagers and allies|work=World Bird List Version 12.1|url=https://www.worldbirdnames.org/bow/tanagers/|publisher=International Ornithologists' Union|accessdate=27 лютого 2022|archive-date=29 квітня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140429123942/https://www.worldbirdnames.org/bow/tanagers/}}</ref>. [[Ендемік]] [[Ямайка|Ямайки]]. Це єдиний представник монотипового роду Ямайчик (''Loxipasser'').

== Опис ==
Довжина птаха становить 10-11,5 см, вага 10,5-12,5 г. Виду притаманний статевий диморфізм. У самців голова і нижня частина тіла чорні, нижня частина живота і боки зеленуваті, гузка іржаста. Шия чорна, верхня частина тіла зелена, криоа зеленуваті, плечі жовті. Очі темні, дзьоб і лапи чорні. У самиць голова сіра, груди зеленуваті. Верхня частина тіла зеленувато-жовта, крила зеленуваті, на плечах жовті плями. Нижня частина тіла сірувато-зелена, гузка світло-рудувата. Дзьоб роговий, лапи чорнуваті. Забарвлення молодих птахів подібне до забарвлення самиць, жовті плями на крилах у них відсутні.

== Поширення і екологія ==
Ямайчики є [[ендемік]]ами острова [[Ямайка]]. Вони живуть у вологих і сухих тропічних лісах та на узліссях, у вологих гірських тропічних лісах і в садах. Зустрічаються парами або невеликими зграйками, на висоті до 1800 м над рівнем моря. Живляться переважно насінням і плодами, а також комахами. Сезон розмноження триває з березня по вересень.  Гніздо куполоподібнне з бічним входом, сплетене з трави, розміщується на дереві або в чагарниках, серед епіфітів. В кладці 3-4 білих яйця, поцяткованих червонуватими або темно-коричневими плямками.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Raffaele, Herbert; James Wiley, Orlando Garrido, Allan Keith & Janis Raffaele (2003) ''Birds of the West Indies'', Christopher Helm, London.

{{Taxonbar|from=Q775691}}
{{bird-stub}}

[[Категорія:Саякові]]
[[Категорія:Птахи, описані 1847]]
[[Категорія:Ендемічні птахи Ямайки]]
[[Категорія:Монотипові роди птахів]]

title: ?Ямайчик

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Саякові (Thraupidae)

Підродина: Coerebinae

Рід: Ямайчик (Loxipasser) · Bryant, 1866

Вид: Вівсянчик великий

Вікісховище: Loxipasser anoxanthus

Віківиди: Loxipasser anoxanthus


text:
# Бауїржан Момишули (станція метро)
43°12′59″ пн. ш. 76°50′16″ сх. д. / 43.21637° пн. ш. 76.83779° сх. д.
Бауїржан Момишули (каз. Бауыржан Момышұлы)) — кінцева станція першої лінії Алматинського метрополітену.
Відкрита 30 травня 2022 року у складі черги «Москва» — «Бауиржан Момишули».
Конструкція станції — колонна трипрогінна мілкого закладення (глибина закладення — 16,2 м) з однією прямою острівною платформою.
Виходи до проспекту Абая та вулиці Бауїржан Момишули.
Колійний розвиток — пошерстний з'їзд наприкінці лінії.

title: Бауїржан Момишули (станція метро)

wikitext:
{{Універсальна картка}}
{{Перша лінія (Алмати)}}
'''Бауїржан Момишули''' ({{lang-kk|Бауыржан Момышұлы)}}) — кінцева станція [[Перша лінія (Алмати)|першої лінії]] [[Алматинський метрополітен|Алматинського метрополітену]].

''Відкрита'' 30 травня 2022 року<ref>{{Cite web |url=https://www.inform.kz/ru/dve-novye-stancii-metro-oficial-no-zapustili-v-almaty_a3938509 |title=Дві нові станції метро офіційно запустили до Алмати |access-date=2022-05-30 |archive-date=2022-05-30 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220530105229/https://www.inform.kz/ru/dve-novye-stancii-metro-oficial-no-zapustili-v-almaty_a3938509 |deadlink=no }}</ref> у складі черги «{{М|Москва|Алмати}}» — «Бауиржан Момишули».

''Конструкція станції'' — колонна трипрогінна мілкого закладення (глибина закладення — 16,2 м) з однією прямою острівною платформою.

''Виходи'' до проспекту Абая та вулиці Бауїржан Момишули.

''Колійний розвиток'' — пошерстний з'їзд наприкінці лінії.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://forum.nashtransport.ru/index.php?showtopic=41179 Станція на форумі Наш Транспорт]

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Станції Алматинського метрополітену]]
[[Категорія:Залізничні станції та платформи, збудовані 2022]]
[[Категорія:Засновані в Казахстані 2022]]

Транспортна мережа: Алматинський метрополітен

Країна: Казахстан

Адміністративна одиниця: Auezov districtd

Дата офіційного відкриття: 30 травня 2022

Сусідня станція: Сари-Арка (станція метро)

Залізнична лінія: Перша лінія

Стан використання: використовується

title: Перша лінія (Алмати)

ТЧ-1 «Райимбек батир»
Райимбек батир
Жибек Жоли
Алмали
Абай
Байконур
Театр імені М. Ауезова
Алатау
Сайран
Москва
Сари-Арка
Бауїржан Момишули
Калкаман
Західний автвокзал


text:
# Василєвка (42627408101)
Василєвка (рос. Васильевка) — село в Ізмалковському районі Липецької області Російської Федерації.
Населення становить 286 осіб. Належить до муніципального утворення Василєвська сільрада.

## Історія
З 1934 до 1935 року у складі Воронезької області, у 1935-1937 Курської, а 1937-1954 роках — Орловської області. Відтак входить до складу Липецької області.
Згідно із законом від 2 липня 2004 року №114-оз органом місцевого самоврядування є Василєвська сільрада.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 286  |

title: Василєвка (42627408101)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Василєвка
|назва ін.       = Васильевка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Липецька область]]
|район           = [[Ізмалковський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Василєвська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 286
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])<!--
| lat_dir=N
| lat_deg= 52
| lat_min=
| lat_sec=
| lon_dir=E
| lon_deg= 37
| lon_min=
| lon_sec= -->
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Липецька область
}}
'''Василєвка''' ({{lang-ru|Васильевка}}) — [[село]] в [[Ізмалковський район|Ізмалковському районі]] [[Липецька область|Липецької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 286 осіб. Належить до муніципального утворення [[Василєвська сільрада]].

== Історія ==

З [[1934]] до [[1935]] року у складі Воронезької області, у 1935-1937 [[Курська область|Курської]], а 1937-1954 роках — Орловської області. Відтак входить до складу Липецької області.

Згідно із законом від [[2 липня]] [[2004]] року №114-оз органом місцевого самоврядування є Василєвська сільрада<ref>[http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 Закон Липецкой области от 02 июля 2004 года N 114-ОЗ «О наделении муниципальных образований в Липецкой области статусом городского округа, муниципального района, городского и сельского поселения»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151117155306/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 |date=17 листопада 2015 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ|Васильевка (42627408101) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Ізмалковський район}}

{{Портали|Географія|Росія}}

{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Села Липецької області]]
[[Категорія:Населені пункти Ізмалковського району]]

title: село Василєвка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Липецька область

Муніципальний район: Ізмалковський район

Поселення: Василєвська сільрада

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Василєвка · Василєвка


text:
# Вайлдер (Вермонт)
Вайлдер (англ. Wilder) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Віндзор штату Вермонт. Населення — 3071 особа (2020).

## Географія
Вайлдер розташований за координатами 43°40′16″ пн. ш. 72°18′39″ зх. д. / 43.67111° пн. ш. 72.31083° зх. д. (43.671098, -72.310948).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 2,12 км², з яких 2,11 км² — суходіл та 0,02 км² — водойми. В 2017 році площа становила 2,24 км², з яких 2,23 км² — суходіл та 0,02 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 1690 осіб у 715 домогосподарствах у складі 453 родин. Густота населення становила 796 осіб/км².  Було 776 помешкань (365/км²).
Расовий склад населення:
| - 93,3 % — білих - 2,7 % — азіатів - 0,4 % — чорних або афроамериканців - 0,2 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 3,3 %. Частка іспаномовних становила 1,1 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,0 % — особи молодші 18 років, 62,1 % — особи у віці 18—64 років, 13,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 93,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 85,2 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 86 587 доларів США (медіана — 59 179), а середній дохід на одну сім'ю — 100 228 доларів (медіана — 77 266). За межею бідності перебувало 2,7 % осіб, у тому числі 4,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 963 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 43,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 12,3 %, роздрібна торгівля — 11,6 %, виробництво — 11,3 %.

title: Вайлдер (Вермонт)

wikitext:
{{Otherplaces|Вайлдер}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Вайлдер
|оригінальна назва  = {{lang-en|Wilder}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Wilder Station, Wilder, Vt (83548).jpg
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Вермонт
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Віндзор (округ, Вермонт)|Віндзор]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 2,12
|висота центру НП   = 130
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 797,17
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 802
|поштовий індекс        = 05088
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5084025
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Вайлдер''' ({{lang-en|Wilder}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Віндзор (округ, Вермонт)|Віндзор]] штату [[Вермонт]]. Населення — 3071 особа (2020).

== Географія ==
Вайлдер розташований за координатами {{Coord|43|40|16|N|72|18|39|W|type:city_region:US-DE}} (43.671098, -72.310948){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 2,12 км², з яких 2,11 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,02 км² — [[водойма|водойми]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 2,24 км², з яких 2,23 км² — суходіл та 0,02 км² — водойми.

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 1690
| 2020 = 3071
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало {{formatnum:1690}} осіб у 715 домогосподарствах у складі 453 родин. [[Густота населення]] становила 796 осіб/км².  Було 776 помешкань (365/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 93,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 2,7 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 3,3 %. Частка іспаномовних становила 1,1 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,0 % — особи молодші 18 років, 62,1 % — особи у віці 18—64 років, 13,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 93,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 85,2 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:86587}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:59179}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:100228}} доларів (медіана — {{formatnum:77266}}). За межею бідності перебувало 2,7 % осіб, у тому числі 4,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 963 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 43,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 12,3 %, роздрібна торгівля — 11,6 %, виробництво — 11,3 %.
{{Commonscat|Wilder, Vermont}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Віндзор (округ, Вермонт)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Вермонту]]
[[Категорія:Населені пункти округу Віндзор (Вермонт)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Вермонт

Округ: Віндзор

Водойма: Connecticut Riverd

Густота населення: 797,17 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Ферн-Прері (Вашингтон)
Ферн-Прері (англ. Fern Prairie) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Кларк штату Вашингтон. Населення — 2061 особа (2020).

## Географія
Ферн-Прері розташований за координатами 45°38′13″ пн. ш. 122°23′47″ зх. д. / 45.63694° пн. ш. 122.39639° зх. д. (45.636996, -122.396270).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 12,99 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 1884 особи в 715 домогосподарствах у складі 532 родин. Густота населення становила 145 осіб/км².  Було 748 помешкань (58/км²).
Расовий склад населення:
| - 95,3 % — білих - 1,1 % — азіатів - 1,0 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 0,1 % — чорних або афроамериканців - 1,0 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 3,1 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 21,5 % — особи молодші 18 років, 61,8 % — особи у віці 18—64 років, 16,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,2 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 98,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 100,7 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 81 643 долари США (медіана — 80 919), а середній дохід на одну сім'ю — 89 826 доларів (медіана — 83 938). За межею бідності перебувало 3,8 % осіб, у тому числі 0,0 % дітей у віці до 18 років та 4,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 854 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,2 %, виробництво — 17,7 %, транспорт — 8,2 %, публічна адміністрація — 8,1 %.

title: Ферн-Прері (Вашингтон)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Ферн-Прері
|оригінальна назва  = {{lang-en|Fern Prairie}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Вашингтон (штат){{!}}Вашингтон
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Кларк (округ, Вашингтон)|Кларк]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 12,99
|висота центру НП   = 139
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 145,03
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -8
|DST                    = -7 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5323690
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Ферн-Прері''' ({{lang-en|Fern Prairie}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Кларк (округ, Вашингтон)|Кларк]] штату [[Вашингтон (штат)|Вашингтон]]. Населення — 2061 особа (2020).

== Географія ==
Ферн-Прері розташований за координатами {{Coord|45|38|13|N|122|23|47|W|type:city_region:US-DE}} (45.636996, -122.396270){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 12,99 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 1884
| 2020 = 2061
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкали {{formatnum:1884}} особи в 715 домогосподарствах у складі 532 родин. [[Густота населення]] становила 145 осіб/км².  Було 748 помешкань (58/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 95,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 1,0 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 0,1 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 1,0 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 3,1 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 21,5 % — особи молодші 18 років, 61,8 % — особи у віці 18—64 років, 16,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,2 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 98,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 100,7 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:81643}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:80919}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:89826}} доларів (медіана — {{formatnum:83938}}). За межею бідності перебувало 3,8 % осіб, у тому числі 0,0 % дітей у віці до 18 років та 4,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 854 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,2 %, виробництво — 17,7 %, транспорт — 8,2 %, публічна адміністрація — 8,1 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Кларк (округ, Вашингтон)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Вашингтону]]
[[Категорія:Населені пункти округу Кларк (Вашингтон)]]

title: Країна

Штат: Вашингтон

Округ: Кларк

Густота населення: 145,03 осіб/км²

Часовий пояс: UTC-8, влітку UTC-7


text:
# Брати Богданови
Брати́ Богда́нови або Брати́ Богда́нофф (фр. Les frères Bogdanoff), справжні імена І́гор Ю́рійович Остасе́нко-Богда́нов (фр. Igor Yourévitch Ostasenko-Bogdanoff) і Григо́рій «Гри́шка» Ю́рійович Остасе́нко-Богда́нов (фр. Grégoire Yourévitch Ostasenko-Bogdanoff, народилися 29 серпня 1949 року в Сен-Ларі, департамент Жер — Григорій Богданов помер 28 грудня 2021 року, Ігор Богданов помер 3 січня 2022 року, обидва від covid-19) — французькі брати-близнюки російського походження, телеведучі, продюсери і популяризатори науки, які прославилися в 1970-ті роки як ведучі різних науково-популярних програм на французькому телебаченні, присвячених космології й науковій фантастиці. 2010 року брати Богданови стали фігурантами скандальної справи про ненауковість їхніх дисертацій і змушені були виплатити штраф у розмірі двох тисяч євро французькому Національному центру наукових досліджень з математики і теоретичної фізики.

## Життєпис

### Походження
Ігор і Григорій народилися 29 серпня 1949 року у французькому місті Сен-Ларі (департамент Жер) у родині Юрія Михайловича Остасенко-Богданова (1928—2012), російського художника татарського походження, який називав себе інколи «князем Богдановим», і Марії (Майї) Долорес Францишки Коловрат-Краківської (1928—1982). Ігор старший від Григорія на 45 хвилин.
Їхній батько Юрій Михайлович Остасенко-Богданов народився 28 січня 1928 року в Ленінграді в родині Михайла Борисовича Богданова і Ганни фон дер Остен-Закен (Остасенко). Батько Михайла Борисовича, Борис Олександрович Богданов, служив у кавалерії та загинув 1917 році під час Жовтневого перевороту. М. Б. Богданова репресовано, а 12-річного Юрія після початку блокади Ленінграда евакуйовано в Слуцьк. Під час війни Слуцьк, зайняли й розграбували німці, а Юрія вивезли на примусові роботи в Німеччину. Йому вдалося вибратися в нейтральну Іспанію, де йому надав допомогу князь Іраклій Багратіон-Мухранський (1909—1977). Там Юрій познайомився зі своєю майбутньою дружиною Майєю Коловрат-Краковською. За документами Юрій домігся права називати себе князем Богдановим, внаслідок чого його сини Ігор та Григорій мають право називати себе князями Богдановими. Юрій помер 4 серпня 2012 року в Сен-Ларі.
Їхня мати Марія Долорес Франціска Коловрат-Краковська (Майя Коловрат-Краковська) народилася 28 лютого 1926 року. Є позашлюбною дочкою австрійської графині з чеським корінням Берти Генрієтти Катерини Надін Коловрат-Краковської (21 червня 1890 — 29 січня 1982), сестри кінематографіста Олександра Коловрата-Краковського (29 січня 1886 — 5 грудня 1987). Вважається, що справжнім батьком Майї був чорношкірий американський оперний співак Роланд Геєс, який мав коріння індіанців черокі і вихідців з території сучасного Кот-Д'івуару, але він ніколи не визнавав дітей від Берти. За паспортом батьком Майї був граф Ієронім фон Коллоредо-Мансфельд, з яким Берта перебувала офіційно в шлюбі. Майя Коловрат-Краковська померла 12 травня 1982 року від раку; всього у неї народилися шестеро дітей (Ігор, Григорій, Франсуа, Лоранс, Жеральдін і Вероніка).
Ігор і Григорій з дитинства вивчали свій родовід і виховувалися в бабусі Берти в замку Шеннбрунн у Сен-Ларі, де була багата бібліотека з різними книгами наукової тематики.

### Особисте життя
Григорій Богданов не одружений і не має дітей.
Ігор одружувався кілька разів:
- Першою дружиною Ігоря стала актриса Женев'єва Град, від якої в нього 1976 року народився син Дмитро[20]. Однак Ігор у березні 2015 року заявив, що не визнає Дмитра своїм сином.
- Другою дружиною стала Людмила д'Ультремон (народилася 27 липня 1965 року в Марселі, дочка графа Марка-Антуана д'Ультремона і графині Марії Терезії фон Галлен). Діти: Саша Марія Остасенко-Богданова (народилася 8 вересня 1989 року в Парижі)[21], Ганна Кларія Остасенко-Богданова (народилася 28 березня 1991 року) та Венцеслас Остасенко-Богданов[22] (народився 29 серпня 1994 року в Оші)[19].
- 1994 року Ігор розлучився, 1 жовтня 2009 року одружився з письменницею Амелі де Бурбон де Парм (народилася 13 березня 1977 року в Парижі). Амелі — позашлюбна дочка принца Мішеля Бурбон-Пармського і Лорі ле Буржуа (на думку преси, одним з її предків був король Людовик XVI)[23]. Весілля відбулося офіційно 3 жовтня 2009 року в замку Шамбор[24]. У шлюбі народилися діти Олександр (24 жовтня 2011) і Костянтин (жовтень 2014 року)[25].

Брати володіють французькою, німецькою та англійською мовами, але практично не розмовляють російською.
Зовнішність братів Богданових в останні десятиліття зазнала серйозних змін — у них неприродно збільшилися підборіддя та губи, з'явилися масивні щоки, а також відбулися інші метаморфози у вигляді. У пресі неодноразово ходили чутки, що брати зробили собі величезну кількість пластичних операцій, що й пояснює їхню зовнішність, але самі Ігор і Григорій заперечують будь-які операції і жартома кажуть, що це їхні «інопланетні морди». Стверджують також, що у близнюків просто проявляються ознаки акромегалії.
2000 року брати придбали замок Ескліньяк XVI—XVII століть e місті Монфор (департамент Жер, регіон Окситан). 2014 року на краудфандинговій платформі проходила кампанія зі збору коштів для відновлення будівлі. 2016 року замок зареєстровано як історичну пам'ятку.

### Освіта
З юних років Ігор і Григорій, проживаючи в замку бабусі Берти Коловрат-Краковської, читали досить багато книг, зокрема й з астрономії. Вони вчилися у військовій школі в Сорезі, і, закінчивши її в 14 років, поїхали в Париж. Однією з їхніх пристрастей була авіація: літаки, вертольоти та планери. Так, Ігор навіть має 4 тисячі годин льотного досвіду.
Ігор здобув вищу освіту за спеціальністю «семіотика» і докторський ступінь у галузі теоретичної фізики (дисертація на тему «Квантові флуктуації метричної сигнатури за шкалою Планка»).
Григорій закінчив Інститут політичних досліджень у Парижі й здобув ступінь доктора математики (дисертація «Топологічний стан простору-часу в нульовому масштабі»).

### Телекар'єра
1976 року брати опублікували першу книгу «Ключі до наукової фантастики» (фр. Clefs pour la science-fiction), і Ролан Барт написав передмову до книги, опубліковану в журналі «La Quinzaine littéraire». Тоді ж вони дали інтерв'ю на тему наукової фантастики в програмі «Un sur Cinq» Патріса Лаффона. Наступним їхнім кроком у кар'єрі став телеканал TF1, де вони дали інтерв'ю Вербу Мурусі і стали ведучими в одній з рубрик програми «Bon appétit», розповідаючи про роботів і різні явища. Від 1979 року брати Богданови ведуть популярне шоу «Час X», популяризуючи квантову фізику й астрономію і вносячи інтригу за допомогою сюжетів науково-фантастичних книг і популярних фантастичних фільмів. 1982 року брати стали вести шоу «2002: Одіссея майбутнього» (фр. 2002 – L'Odyssée du Futur), 1989 року — щотижневої програми «Майбутнє» (фр. Futur's). Серед інших проєктів відомі «Projet X 13» на телеканалі 13ème Rue Universal, шоу «Rayon X», «Science X» і «Science 2» на France 2, але вони зазнали критики.
2010 році брати стали ведучими нового тележурналу «À deux pas du futur» на France 2 (2011 році переїхав на France 5), а також стали викладати на кафедрі космології в приватному університеті Мегатренд у Белграді. Від 2015 року брати знімаються в пригодницькому телешоу «Форт Буаяр», задаючи учасникам питання з приводу наукових експериментів і, в обмін на правильну відповідь, винагороджуючи їх підказкою для пошуку ключового слова.

## Наукова діяльність
У 1991 році брати почали готуватися в Університеті Бордо I до захисту докторських робіт з космології, коли до ректора університету прийшли безліч листів від різних осіб (зокрема й від впливових співробітників університету) з проханнями не допускати братів до аспірантури. Брати Богданови поїхали в Діжон, де продовжили свою роботу в Університеті Бургундії.
Після захисту докторських робіт Григорію Богданову 1999 року присвоїли ступінь доктора на підставі схвалення його роботи трьома членами вченої ради, а Ігор не зумів захистити свою дисертацію, здобувши ступінь тільки 8 липня 2002 року. Від 2001 до 2003 року вони написали 5 статей, опублікованих у журналі «Annals of Physics» і «Classical and Quantum Gravity».
2010 року вибухнув черговий скандал: Національний комітет наукових досліджень з математики і теоретичної фізики заявив, що роботи братів не мають жодної наукової цінності. Брати подали в суд на центр з позовом на 1,2 млн євро, але програли справу: Адміністративний суд Парижа змусив їх виплатити компенсацію в розмірі 2 тисяч євро.

## Публікації
Брати Богданови опублікували низку книг, присвячених науковій фантастиці, філософії та популяризації науки. До 1991 року прізвище кожного з них писалася як Богданофф, але від 1991 року вони підписуються Богданов.
- Clefs pour la science-fiction, Éditions Seghers, 378 p., Paris, 1976 [no ISBN], BNF:34707099q.
- L'Effet science-fiction: à la recherche d'une définition, Éditions Robert Laffont, Paris, 1979, 423 p., ISBN 978-2-221-00411-1, BNF:34650185g.
- Chroniques du «Temps X», Éditions du Guépard, Paris, 1981, 247 p., ISBN 978-2-86527-030-9, BNF: 34734883f.
- La Machine fantôme, Éditions J'ai lu, 1985, 251 p., ISBN 978-2-277-21921-7, BNF:34842073t.
- La Mémoire double, first as hardcover on Éditions Hachette, Paris, 1985, 381 p., ISBN 978-2-01-011494-6, BNF:348362498; then as pocket book
- Dieu et la science: vers le métaréalisme: Hardcover Éditions Grasset, Paris, 1991, 195 p., ISBN 978-2-246-42411-6, BNF: 35458968t; then as a pocketbook
- Avant le Big Bang: la création du monde, Paris, 2006, 318 p.
- Voyage vers l'Instant Zéro, Éditions EPA, Paris, 2006, 185 p., ISBN 978-2-85120-635-0, BNF: 40986028h.
- Nous ne sommes pas seuls dans l'univers, Éditions EPA, Paris, 2007, 191 p., ISBN 978-2-85120-664-0, BNF: 411885989.
- Au commencement du temps, Éditions Flammarion, Paris, 2009, 317 p., ISBN 978-2-08-120832-2, BNF: 420019981.
- Le Visage de Dieu Paris, May 2010, 282 p., ISBN 978-2-246-77231-6, BNF: 42207600f.
- Le Dernier Jour des dinosaures Éditions de la Martinière, Octobre 2011, ISBN 978-2-7324-4710-0
- La Pensée de Dieu, Éditions Grasset, Paris, June 2012, ISBN 978-2-246-78509-5
- Le mystère du satellite Planck (Qu'y avait-il avant le Big Bang ?), Éditions Eyrolles, June 2013, ISBN 978-2-212-55732-9
- La Fin du hasard, Éditions Grasset, Paris, Octobre 2013, ISBN 978-2-246-80990-6
- 3 minutes pour comprendre la grande théorie du Big Bang, Éditions Le Courrier du Livre, October 2014, ISBN 978-2-7029-1121-1

title: Брати Богданови

wikitext:
{{Особа}}
'''Брати́ Богда́нови''' або '''Брати́ Богда́нофф''' ({{Lang-fr|Les frères Bogdanoff}}), справжні імена '''І́гор Ю́рійович Остасе́нко-Богда́нов''' ({{Lang-fr|Igor Yourévitch Ostasenko-Bogdanoff}}) і '''Григо́рій «Гри́шка» Ю́рійович Остасе́нко-Богда́нов'''<ref>[http://www.jeanmarcmorandini.com/article-275881-un-chercheur-du-cnrs-condamne-pour-avoir-publie-une-these-de-grichka-bogdanoff.html Jean-Marc Morandini. «Un chercheur du CNRS condamné pour avoir publié une thèse de Grichka Bogdanoff». 20 mars 2012.] {{Webarchive|url=https://archive.today/20160828074739/http://www.jeanmarcmorandini.com/article-275881-un-chercheur-du-cnrs-condamne-pour-avoir-publie-une-these-de-grichka-bogdanoff.html |date=28 серпня 2016 }}{{ref-fr}}</ref><ref>{{Cite web |url=http://marques.expert/messieurs-igor-bogdanoff-et-gregoire-bo/edifutur-1395425.html |title=Marques.Expert. EDIFUTUR. |accessdate=10 квітня 2021 |archive-date=26 серпня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160826073158/http://marques.expert/messieurs-igor-bogdanoff-et-gregoire-bo/edifutur-1395425.html }}</ref><ref>[http://www.societe.com/societe/ig-futur-339044034.html www.societe.com. IG FUTUR.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160828141819/http://www.societe.com/societe/ig-futur-339044034.html |date=28 серпня 2016 }}{{ref-fr}}</ref> ({{Lang-fr|Grégoire Yourévitch Ostasenko-Bogdanoff}}, народилися [[29 серпня]] [[1949]] року в [[Сен-Ларі (Жер)|Сен-Ларі]], департамент [[Жер]] — Григорій Богданов помер [[28 грудня]] [[2021]] року<ref>{{Cite web|title=Не стало одного зі знаменитих братів-шоуменів: подробиці трагедії|url=https://news.zhitomir.ua/post2084925|website=news.zhitomir.ua|accessdate=2021-12-30|language=uk|archive-date=30 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211230161244/https://news.zhitomir.ua/post2084925}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211230161244/https://news.zhitomir.ua/post2084925 |date=2021-12-30 }}</ref>, Ігор Богданов помер 3 січня 2022 року<ref>{{Cite web|title=Помер герой популярного мема Ігор Богданов: пережив брата-близнюка на шість днів|url=https://www.unian.ua/world/pomer-geroy-populyarnogo-mema-igor-bogdanov-perezhiv-brata-bliznyuka-na-shist-dniv-novini-svitu-11661382.html|website=www.unian.ua|accessdate=2022-01-04|language=uk|archive-date=4 січня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220104124338/https://www.unian.ua/world/pomer-geroy-populyarnogo-mema-igor-bogdanov-perezhiv-brata-bliznyuka-na-shist-dniv-novini-svitu-11661382.html}}</ref>, обидва від [[Коронавірусна хвороба 2019|covid-19]]) — французькі брати-близнюки<ref name="Massenet">{{Cite web |url=http://www.europe1.fr/mediacenter/emissions/c-est-de-famille/sons/c-est-de-famille-igor-et-grichka-bogdanoff-620761 |title=Émission d'Ariane et Béatrice Massenet ''C'est de famille'', sur Europe 1. 8 juillet 2011. |accessdate=10 квітня 2021 |archive-date=8 серпня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160808205011/http://www.europe1.fr/mediacenter/emissions/c-est-de-famille/sons/c-est-de-famille-igor-et-grichka-bogdanoff-620761 }}</ref> російського походження, телеведучі, продюсери<ref>Luis Gonzalez-Mestres, ''L'Énigme Bogdanov'', Éditions Télémaque, Paris, November 5, 2015, 320 p., {{ISBN|978-2-7533-0266-2}}</ref> і популяризатори науки, які прославилися в [[1970-ті]] роки як ведучі різних науково-популярних програм на французькому телебаченні, присвячених [[Космологія|космології]] й [[Наукова фантастика|науковій фантастиці]]. 2010 року брати Богданови стали фігурантами {{Iw|Справа Богданових|скандальної справи|en|Bogdanov affair}} про ненауковість їхніх дисертацій і змушені були виплатити штраф у розмірі двох тисяч євро французькому [[Національний центр наукових досліджень|Національному центру наукових досліджень]] з математики і теоретичної фізики<ref name="RIA">[https://ria.ru/studies/20150702/1109664622.html Близнецы-физики Богдановы заплатят за ненаучность своих диссертаций] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170202055220/https://ria.ru/studies/20150702/1109664622.html |date=2 лютого 2017 }} // [[РИА Новости]], 02.07.2015{{ref-ru}}</ref>.

== Життєпис ==

=== Походження ===
Ігор і Григорій народилися [[29 серпня]] [[1949]] року у французькому місті [[Сен-Ларі (Жер)|Сен-Ларі]] (департамент [[Жер]]) у родині Юрія Михайловича Остасенко-Богданова (1928—2012)<ref>[http://www.ladepeche.fr/article/2012/08/05/1413498-le-pere-des-bogdanoff-est-decede.html Saint-Lary. Le père des Bogdanoff est décédé] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160905143213/http://www.ladepeche.fr/article/2012/08/05/1413498-le-pere-des-bogdanoff-est-decede.html |date=5 вересня 2016 }}{{ref-fr}}</ref>, [[Росіяни у Франції|російського художника татарського походження]], який називав себе інколи «князем Богдановим»<ref name="Dumin">[http://groups.google.com/forum/#!topic/alt.talk.royalty/sOef_cYjnms Colloredo (Princes, Bohemia) and descendants as princely family] {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20110513061457/https://groups.google.com/forum/#!topic/alt.talk.royalty/sOef_cYjnms |date=13 травня 2011 }}{{ref-en}}</ref>, і Марії (Майї) Долорес Францишки Коловрат-Краківської (1928—1982)<ref name="Brooks">[http://books.google.fr/books?id=z9wMBQAAQBAJ&pg=PA107&lpg=PA107&dq=von+huppmann-valbella&source=bl&ots=j2357ehrkf&sig=RkWPpr6VGlqlr4gVpYSgmmeol-o&hl=fr&sa=X&ei=7M8RVdSPN4rkaIrHgMAN&ved=0CFEQ6AEwCA#v=onepage&q&f=false Christopher A. Brooks, Robert Sims, ''Roland Hayes: The Legacy of an American Tenor'', Indiana University Press (2014).] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171203224707/https://books.google.fr/books?id=z9wMBQAAQBAJ&pg=PA107&lpg=PA107&dq=von+huppmann-valbella&source=bl&ots=j2357ehrkf&sig=RkWPpr6VGlqlr4gVpYSgmmeol-o&hl=fr&sa=X&ei=7M8RVdSPN4rkaIrHgMAN&ved=0CFEQ6AEwCA#v=onepage&q&f=false |date=3 грудня 2017 }} {{ISBN|9780253015365}}.</ref>. Ігор старший від Григорія на 45 хвилин<ref>Программа ''On n'est pas couchés'', телеканал [[France 2]], 23 октября 2010.</ref>.

Їхній батько '''Юрій Михайлович Остасенко-Богданов''' народився [[28 січня]] [[1928]] року в [[Санкт-Петербург|Ленінграді]] в родині Михайла Борисовича Богданова і [[Остени-Закени|Ганни фон дер Остен-Закен]] (Остасенко). Батько Михайла Борисовича, Борис Олександрович Богданов, служив у кавалерії та загинув [[1917]] році під час [[Жовтневий переворот|Жовтневого перевороту]]<ref name="Christophe Labbé, Le retour des Bogdanov">{{Cite web|last=Christophe Labbé|title=Le retour des Bogdanov|publisher=Le Point|date=2007-01-17|url=http://www.lepoint.fr/archives/article.php/32624|accessdate=2017-01-28|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110809030906/http://www.lepoint.fr/archives/article.php/32624|archivedate=2011-08-09|deadurl=yes}}</ref>. М. Б. Богданова репресовано, а 12-річного Юрія після початку [[Блокада Ленінграда|блокади Ленінграда]] евакуйовано в [[Павловськ (Санкт-Петербург)|Слуцьк]]. Під час війни Слуцьк, зайняли й розграбували німці, а Юрія вивезли на примусові роботи в Німеччину. Йому вдалося вибратися в нейтральну [[Іспанія|Іспанію]], де йому надав допомогу князь {{Не перекладено|Багратіон-Мухранський Іраклій Георгійович|Іраклій Багратіон-Мухранський|ru|Багратион-Мухранский, Ираклий Георгиевич}} (1909—1977). Там Юрій познайомився зі своєю майбутньою дружиною Майєю Коловрат-Краковською<ref name="Dumin"/>. За документами Юрій домігся права називати себе князем Богдановим, внаслідок чого його сини Ігор та Григорій мають право називати себе князями Богдановими. Юрій помер [[4 серпня]] [[2012]] року в Сен-Ларі<ref name="Dansnoscoeurs">[http://www.dansnoscoeurs.fr/youra-bogdanoff/487758/avis Dans nos cœurs.fr. Avis de décès de Youra Bogdanoff] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150402104047/http://www.dansnoscoeurs.fr/youra-bogdanoff/487758/avis |date=2 квітня 2015 }}.</ref>.
[[Файл:Leopold_Kolowrat_with_children_1903_Pietzner.jpg|міні|250x250пкс|Діти Леопольда Коловрата-Краковського зліва направо: Їнджих, Беджих, Берта і Олександр]]
Їхня мати '''Марія Долорес Франціска Коловрат-Краковська''' (Майя Коловрат-Краковська) народилася [[28 лютого]] [[1926]] року<ref name="Brooks"/>. Є позашлюбною дочкою австрійської графині з чеським корінням Берти Генрієтти Катерини Надін Коловрат-Краковської ([[21 червня]] [[1890]] — [[29 січня]] [[1982]]), сестри кінематографіста Олександра Коловрата-Краковського ([[29 січня]] [[1886]] — [[5 грудня]] [[1987]]). Вважається, що справжнім батьком Майї був чорношкірий американський оперний співак {{Iw|Роланд Геєс||en|Roland Hayes}}, який мав коріння індіанців [[черокі]] і вихідців з території сучасного [[Кот-д'Івуар|Кот-Д'івуару]]<ref name="Dumin"/><ref name="Vkonline">[http://www.vkonline.ru/content/view/21232/bratya-bogdanoff--lyudi-v-maskah Братья Богданофф — люди в «масках»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190220050426/http://www.vkonline.ru/content/view/21232/bratya-bogdanoff--lyudi-v-maskah |date=20 лютого 2019 }}{{ref-ru}}</ref>, але він ніколи не визнавав дітей від Берти<ref name="Christophe Labbé, Le retour des Bogdanov"/><ref name="Kiss Bank">[http://www.kisskissbankbank.com/en/projects/clip-en-prelude-a-l-album-de-sasha ''Kiss Kiss Bank Bank'' : ''Clip en prélude à l'album de Sasha''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171205042019/https://www.kisskissbankbank.com/en/projects/clip-en-prelude-a-l-album-de-sasha |date=5 грудня 2017 }}{{ref-fr}}</ref><ref name="Europe1">{{Cite web |url=http://www.europe1.fr/mediacenter/emissions/faites-entrer-l-invite/sons/faites-entrer-l-invite-igor-et-grichka-bogdanov-931239 |title=Émission de Michel Drucker ''Faites entrer l'invité'' du 2 février 2012, sur Europe 1. |accessdate=10 квітня 2021 |archive-date=3 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160303223034/http://www.europe1.fr/mediacenter/emissions/faites-entrer-l-invite/sons/faites-entrer-l-invite-igor-et-grichka-bogdanov-931239 }}</ref>. За паспортом батьком Майї був граф {{Нп|Ієронім фон Коллоредо-Мансфельд|3=ru|4=Коллоредо-Мансфельд, Иероним}}, з яким Берта перебувала офіційно в шлюбі<ref name="ghda">Genealogisches Handbuch des Adels, Fürstliche Häuser XIX. «Colloredo-Mannsfeld». C.A. Starke Verlag, 2011, pp. 127—129. (German). ISBN 978-3-7980-0849-6.</ref>. Майя Коловрат-Краковська померла [[12 травня]] [[1982]] року від раку; всього у неї народилися шестеро дітей (Ігор, Григорій, Франсуа, Лоранс, Жеральдін і Вероніка).

Ігор і Григорій з дитинства вивчали свій родовід і виховувалися в бабусі Берти в замку Шеннбрунн у Сен-Ларі<ref name="Brooks"/>, де була багата бібліотека з різними книгами наукової тематики.

=== Особисте життя ===
Григорій Богданов не одружений і не має дітей<ref name="non-stop-people">[http://www.non-stop-people.com/actu/la-chaine/igor-bogdanov-retablit-la-verite-sur-sa-famille-exclu-video-75756 ''Non Stop People'' : " Igor Bogdanov rétablit la vérité sur sa famille ". 6 mars 2015] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170507001734/http://www.non-stop-people.com/actu/la-chaine/igor-bogdanov-retablit-la-verite-sur-sa-famille-exclu-video-75756 |date=7 травня 2017 }}{{ref-fr}}</ref>.

Ігор одружувався кілька разів:

* Першою дружиною Ігоря стала актриса [[Женев'єва Град]], від якої в нього 1976 року народився син Дмитро<ref>{{Cite web |url=http://presse.defunes.free.fr/presse/audrey/grad00.htm |title=''Télé 7 Jours'' : ''Geneviève Grad: La fille du gendarme a changé de vie''. 10 août 1993. |accessdate=10 квітня 2021 |archive-date=7 січня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170107005516/http://presse.defunes.free.fr/presse/audrey/grad00.htm }}</ref>. Однак Ігор у березні 2015 року заявив, що не визнає Дмитра своїм сином.
* Другою дружиною стала Людмила д'Ультремон (народилася [[27 липня]] [[1965]] року в [[Марсель|Марселі]], дочка графа Марка-Антуана д'Ультремона і графині Марії Терезії фон Галлен). Діти: Саша Марія Остасенко-Богданова (народилася [[8 вересня]] [[1989]] року в [[Париж]]і)<ref>[http://www.societe.com/societe/madame-sasha-ostasenko-bogdanoff-793773904.html ''Société.com'' : ''Madame Sasha Ostasenko Bogdanoff''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170504150242/http://www.societe.com/societe/madame-sasha-ostasenko-bogdanoff-793773904.html |date=4 травня 2017 }}.</ref>, Ганна Кларія Остасенко-Богданова (народилася [[28 березня]] [[1991]] року) та Венцеслас Остасенко-Богданов<ref>{{Cite web |url=http://www.theacademyofmusic.ie/VinnyScholarship.htm |title=''The Academy of Music'' : ''Academy student honoured with scholarship to continue vocal studies America's top conservatory of music.'' |accessdate=10 квітня 2021 |archive-date=4 червня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160604172145/http://www.theacademyofmusic.ie/VinnyScholarship.htm }}</ref> (народився [[29 серпня]] [[1994]] року в [[Ош (Франція)|Оші]])<ref name="non-stop-people"/>.
* 1994 року Ігор розлучився, [[1 жовтня]] [[2009]] року одружився з письменницею Амелі де Бурбон де Парм (народилася [[13 березня]] [[1977]] року в [[Париж]]і). Амелі — позашлюбна дочка принца [[Мішель Бурбон-Пармський|Мішеля Бурбон-Пармського]] і Лорі ле Буржуа (на думку преси, одним з її предків був король [[Людовик XVI]])<ref>[http://www.spletnik.ru/blogs/govoryat_chto/4335_igor_bogdanov_zhenilsya Игорь Богданов женился] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161202212326/http://www.spletnik.ru/blogs/govoryat_chto/4335_igor_bogdanov_zhenilsya |date=2 грудня 2016 }}{{ref-ru}}</ref>. Весілля відбулося офіційно [[3 жовтня]] 2009 року в [[Шамбор (замок)|замку Шамбор]]<ref>{{Cite web|last=Renaud Domenici|title=Igor Bogdanoff et Amélie fêtent leur mariage à Chambord|publisher=Le Parisien|date=2009-10-04|url=http://www.leparisien.fr/loisirs-et-spectacles/igor-bogdanoff-et-amelie-fetent-leur-mariage-a-chambord-04-10-2009-661847.php|language=fr|accessdate=2010-10-18|archive-date=1 липня 2013|archive-url=https://archive.today/20130701193903/http://www.leparisien.fr/loisirs-et-spectacles/igor-bogdanoff-et-amelie-fetent-leur-mariage-a-chambord-04-10-2009-661847.php}}</ref>. У шлюбі народилися діти Олександр ([[24 жовтня]] [[2011]]) і Костянтин (жовтень [[2014]] року)<ref>[http://www.gala.fr/l_actu/news_de_stars/igor_bogdanov_six_fois_papa_335587 Gala: Igor Bogdanov, six fois papa] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160915055115/http://www.gala.fr/l_actu/news_de_stars/igor_bogdanov_six_fois_papa_335587 |date=15 вересня 2016 }}{{ref-fr}}</ref>.

Брати володіють французькою, німецькою та англійською мовами, але практично не розмовляють російською<ref name="Vkonline"/>.

Зовнішність братів Богданових в останні десятиліття зазнала серйозних змін — у них неприродно збільшилися підборіддя та губи, з'явилися масивні щоки, а також відбулися інші метаморфози у вигляді<ref name="RIA"/>. У пресі неодноразово ходили чутки, що брати зробили собі величезну кількість [[Пластична хірургія|пластичних операцій]], що й пояснює їхню зовнішність, але самі Ігор і Григорій заперечують будь-які операції<ref>[https://womanmirror.ru/strashno-krasivye/bratya-bogdanovy-nauchnaya-fantastika-na-lice.html Братья Богдановы: научная фантастика на лице] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170202050519/https://womanmirror.ru/strashno-krasivye/bratya-bogdanovy-nauchnaya-fantastika-na-lice.html |date=2 лютого 2017 }}{{ref-ru}}</ref> і жартома кажуть, що це їхні «інопланетні морди». Стверджують також, що у близнюків просто проявляються ознаки [[Акромегалія|акромегалії]]<ref>{{Cite web|last=Robinson|first=Georgina|title=Who are those jaw-dropping twins?|url=https://www.smh.com.au/entertainment/celebrity/who-are-those-jawdropping-twins-20100521-w08l.html|publisher=Sydney Morning Herald|accessdate=17 жовтня 2018|archive-date=4 квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190404101225/https://www.smh.com.au/entertainment/celebrity/who-are-those-jawdropping-twins-20100521-w08l.html}}</ref><ref>{{Cite web|last=Keen|first=Alyson|title=15 Eerie Facts About The Bogdanoff Brothers|url=https://www.thetalko.com/15-eerie-facts-about-the-bogdanoff-brothers/|accessdate=17 жовтня 2018|archive-date=17 жовтня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181017163045/https://www.thetalko.com/15-eerie-facts-about-the-bogdanoff-brothers/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181017163045/https://www.thetalko.com/15-eerie-facts-about-the-bogdanoff-brothers/ |date=2018-10-17 }}</ref><ref>{{Cite web|title=The Face of Bogdanov|url=http://www.leblogdejulienpetitjean.fr/article-le-visage-des-bogdanov-49789512.html|accessdate=10 квітня 2021|archive-date=3 лютого 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200203184858/http://www.leblogdejulienpetitjean.fr/article-le-visage-des-bogdanov-49789512.html}}</ref>.

2000 року брати придбали замок {{Нп|Ескліньяк (замок)|Ескліньяк|fr|Château d'Esclignac}} XVI—XVII століть e місті [[Монфор (Жер)|Монфор]] (департамент [[Жер]], регіон [[Окситанія (регіон)|Окситан]]).<ref name="dartagnans">{{Cite web|title=Sauvons le château d'Esclignac|url=https://dartagnans.fr/fr/projects/sauvons-le-chateau-d-esclignac-dans-le-gers/campaign|date=|accessdate=10 квітня 2021|archive-date=11 листопада 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181111043818/https://dartagnans.fr/fr/projects/sauvons-le-chateau-d-esclignac-dans-le-gers/campaign}}</ref> 2014 року на [[краудфандинг]]овій платформі проходила кампанія зі збору коштів для відновлення будівлі. 2016 року замок зареєстровано як історичну пам'ятку.

=== Освіта ===
З юних років Ігор і Григорій, проживаючи в замку бабусі Берти Коловрат-Краковської, читали досить багато книг, зокрема й з [[Астрономія|астрономії]]. Вони вчилися у [[:fr:École royale militaire (ordonnance de 1776)|військовій школі]] в [[Сорез]]і, і, закінчивши її в 14 років, поїхали в Париж. Однією з їхніх пристрастей була авіація: літаки, вертольоти та планери. Так, Ігор навіть має 4 тисячі годин льотного досвіду<ref>{{Cite web|last=Alain Pirot|title=Ces énigmes qui demeurent|publisher=Le Parisien|date=2010-10-17|url=http://www.leparisien.fr/societe/ces-enigmes-qui-demeurent-17-10-2010-1112316.php|accessdate=2010-10-18|archive-date=2 липня 2013|archive-url=https://archive.today/20130702021655/http://www.leparisien.fr/societe/ces-enigmes-qui-demeurent-17-10-2010-1112316.php}} {{Webarchive|url=https://archive.today/20130702021655/http://www.leparisien.fr/societe/ces-enigmes-qui-demeurent-17-10-2010-1112316.php |date=2013-07-02 }}</ref>.

Ігор здобув вищу освіту за спеціальністю «<nowiki/>[[семіотика]]<nowiki/>» і докторський ступінь у галузі теоретичної фізики (дисертація на тему «Квантові флуктуації метричної сигнатури за шкалою Планка»).

Григорій закінчив [[Інститут політичних досліджень (Париж)|Інститут політичних досліджень]] у Парижі й здобув ступінь доктора математики (дисертація «Топологічний стан простору-часу в нульовому масштабі»)<ref name="Vkonline"/><ref>[http://www.evene.fr/celebre/biographie/igor-et-grichka-bogdanov-11950.php Igor et Grichka Bogdanov: Biographie, evene.fr] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130729195342/http://www.evene.fr/celebre/biographie/igor-et-grichka-bogdanov-11950.php |date=29 липня 2013 }}{{ref-fr}}</ref>.

=== Телекар'єра ===
[[Файл:PHOTOS_IGOR_GRICHKA.jpg|міні|240x240пкс|Григорій та Ігор у [[1990-ті]]]]
[[1976]] року брати опублікували першу книгу «Ключі до наукової фантастики» ({{Lang-fr|Clefs pour la science-fiction}}), і [[Ролан Барт]] написав передмову до книги, опубліковану в журналі [[Кензен літтерер|«La Quinzaine littéraire»]]. Тоді ж вони дали інтерв'ю на тему наукової фантастики в програмі «Un sur Cinq» {{Нп|Патріс Лаффон|Патріса Лаффона|fr|Patrice Laffont}}. Наступним їхнім кроком у кар'єрі став телеканал [[TF1]], де вони дали інтерв'ю Вербу Мурусі і стали ведучими в одній з рубрик програми «Bon appétit», розповідаючи про роботів і різні явища. Від [[1979]] року брати Богданови ведуть популярне шоу {{Нп|Temps X|«Час X»|fr}}, популяризуючи квантову фізику й астрономію і вносячи інтригу за допомогою сюжетів науково-фантастичних книг і популярних фантастичних фільмів<ref name="Vkonline"/>. [[1982]] року брати стали вести шоу «2002: Одіссея майбутнього» ({{Lang-fr|2002 – L'Odyssée du Futur}}), [[1989]] року — щотижневої програми «Майбутнє» ({{Lang-fr|Futur's}}). Серед інших проєктів відомі «Projet X 13» на телеканалі {{Нп|13e rue|13ème Rue Universal|fr}}, шоу «Rayon X», «Science X» і «Science 2» на [[France 2]], але вони зазнали критики.

[[2010]] році брати стали ведучими нового тележурналу «À deux pas du futur» на [[France 2]] ([[2011]] році переїхав на {{Нп|France 5|3=fr}}), а також стали викладати на кафедрі космології в приватному університеті {{Нп|Університет Мегатренд|Мегатренд|en|Megatrend University}} у [[Белград]]і. Від [[2015]] року брати знімаються в пригодницькому телешоу «<nowiki/>[[Форт Буаяр (телегра)|Форт Буаяр]]<nowiki/>», задаючи учасникам питання з приводу наукових експериментів і, в обмін на правильну відповідь, винагороджуючи їх підказкою для пошуку ключового слова<ref>{{YouTube|8HqAWhBtkTY|Boris Diaw VS les frères Bogdanoff [Epreuve complète] - Fort Boyard du 25 juillet 2015}}</ref>.

== Наукова діяльність ==
У 1991 році брати почали готуватися в [[Університет Бордо I|Університеті Бордо I]] до захисту докторських робіт з космології, коли до ректора університету прийшли безліч листів від різних осіб (зокрема й від впливових співробітників університету) з проханнями не допускати братів до аспірантури. Брати Богданови поїхали в [[Діжон]], де продовжили свою роботу в {{Нп|Університет Бургундії|Університеті Бургундії|en|University of Burgundy}}.

Після захисту докторських робіт Григорію Богданову [[1999]] року присвоїли ступінь доктора на підставі схвалення його роботи трьома членами вченої ради, а Ігор не зумів захистити свою дисертацію, здобувши ступінь тільки [[8 липня]] [[2002]] року. Від [[2001]] до [[2003]] року вони написали 5 статей, опублікованих у журналі «{{Iw|Annals of Physics||en|}}» і «{{Нп|Classical and Quantum Gravity|3=en}}».

[[2010]] року вибухнув черговий {{Iw|Справа Богданових|скандал|en|Bogdanov affair}}: [[Національний центр наукових досліджень|Національний комітет наукових досліджень]] з математики і теоретичної фізики заявив, що роботи братів не мають жодної наукової цінності<ref name="RIA"/>. Брати подали в суд на центр з позовом на 1,2 млн євро, але програли справу: Адміністративний суд Парижа змусив їх виплатити компенсацію в розмірі 2 тисяч євро.

== Публікації ==
Брати Богданови опублікували низку книг, присвячених науковій фантастиці, філософії та популяризації науки. До 1991 року прізвище кожного з них писалася як '''Богданофф''', але від 1991 року вони підписуються '''Богданов'''.

* ''Clefs pour la science-fiction'', Éditions Seghers, 378 p., Paris, 1976 [no ISBN], BNF:34707099q.
* ''L'Effet science-fiction: à la recherche d'une définition'', Éditions Robert Laffont, Paris, 1979, 423 p., ISBN 978-2-221-00411-1, BNF:34650185g.
* ''Chroniques du «Temps X»'', Éditions du Guépard, Paris, 1981, 247 p., ISBN 978-2-86527-030-9, BNF: 34734883f.
* ''La Machine fantôme'', Éditions J'ai lu, 1985, 251 p., ISBN 978-2-277-21921-7, BNF:34842073t.
* ''La Mémoire double'', first as hardcover on Éditions Hachette, Paris, 1985, 381 p., ISBN 978-2-01-011494-6, BNF:348362498; then as pocket book
* ''Dieu et la science: vers le métaréalisme'': Hardcover Éditions Grasset, Paris, 1991, 195 p., ISBN 978-2-246-42411-6, BNF: 35458968t; then as a pocketbook
* ''Avant le Big Bang: la création du monde'', Paris, 2006, 318 p.
* ''Voyage vers l'Instant Zéro'', Éditions EPA, Paris, 2006, 185 p., ISBN 978-2-85120-635-0, BNF: 40986028h.
* ''Nous ne sommes pas seuls dans l'univers'', Éditions EPA, Paris, 2007, 191 p., ISBN 978-2-85120-664-0, BNF: 411885989.
* ''Au commencement du temps'', Éditions Flammarion, Paris, 2009, 317 p., ISBN 978-2-08-120832-2, BNF: 420019981.
* ''Le Visage de Dieu'' Paris, May 2010, 282 p., ISBN 978-2-246-77231-6, BNF: 42207600f.
* ''Le Dernier Jour des dinosaures'' Éditions de la Martinière, Octobre 2011, ISBN 978-2-7324-4710-0
* ''La Pensée de Dieu'', Éditions Grasset, Paris, June 2012, ISBN 978-2-246-78509-5
* ''Le mystère du satellite Planck'' ''(Qu'y avait-il avant le Big Bang ?)'', Éditions Eyrolles, June 2013, ISBN 978-2-212-55732-9
* ''La Fin du hasard'', Éditions Grasset, Paris, Octobre 2013, ISBN 978-2-246-80990-6
* ''3 minutes pour comprendre la grande théorie du Big Bang'', Éditions Le Courrier du Livre, October 2014, ISBN 978-2-7029-1121-1

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

* {{Стаття|author=[[Разєєв Данило Миколайович|Разеев Д. Н.]]|pages=52—60|archiveurl=|ref=Разеев|language=|pmid=|arxiv=|bibcode=|doi=|issn=1029-8037|isbn=|номер=|title=Возможен ли семантический тест на аутентичность научного произведения?|issue=19|том=|date=2015|publisher=[[Санкт-Петербурзьке філософське товариство]]|place=СПб.|тип=|видання=Мысль: Журнал Петербургского философского общества|автор видання=|url=http://elibrary.ru/item.asp?id=25278743|оригінал=|archivedate=}}

* Luboš Motl, L équation Bogdanov: le secret de l ' origine de l'univers ? (traduit de l'anglais par Sonia Quémener, Marc Lenoir et Laurent Martein; avec une préface de Clóvis de Matos), Presses de la Renaissance, Paris, 2008, 237 p., (ISBN 978-2-7509-0386-2), (notice BnF no FRBNF41190822)
* Luis Gonzalez-Mestres, L Énigme Bogdanov, Éditions Télémaque, Paris, 5 novembre 2015, 320 p., (ISBN 978-2-7533-0266-2)

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20121019012622/http://www.ina.fr/media/television/dossier/2167/le-temps-x-des-bogdanoff.20090331.fr.html Dossier: Le Temps X des Bogdanoff en vidéos]{{ref-fr}}
* [http://www.ina.fr/art-et-culture/litterature/video/I08275308/les-freres-bogdanoff-a-propos-de-leur-livre-clefs-pour-la-science-fiction.fr.html Les frères Bogdanoff à propos de leur livre ''Clefs pour la science fiction'' 1976] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121019012602/http://www.ina.fr/art-et-culture/litterature/video/I08275308/les-freres-bogdanoff-a-propos-de-leur-livre-clefs-pour-la-science-fiction.fr.html |date=19 жовтня 2012 }}{{ref-fr}}
* [https://web.archive.org/web/20110817050743/http://www.facealauteur.com/auteurs/Bogdanov/bogdanov.htm Les frères Bogdanov, ''Avant Le Big Bang'' 2006]{{ref-fr}}
{{DEFAULTSORT|Богданови, брати}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Популяризатори науки]]
[[Категорія:Французькі телеведучі]]
[[Категорія:Уродженці департаменту Жер]]
[[Категорія:Близнюки]]
[[Категорія:Померли від COVID-19 у Франції]]
[[Категорія:Народились 29 серпня]]
[[Категорія:Народились 1949]]
[[Категорія:Померли 28 грудня]]
[[Категорія:Померли 2021]]
[[Категорія:Померли 3 січня]]
[[Категорія:Померли 2022]]
[[Категорія:Люди з акромегалією]]

title: Брати Богданови


text:
# Константін Шопп
Константін Шопп (нім. Konstantin Schopp, нар. 30 грудня 2005, Зальцбург, Австрія) — австрійський футболіст, захисник німецького клубу «Майнц 05».

title: Константін Шопп

wikitext:
{{пишу}}
{{Футболіст
| дата-народження = 30.12.2005
| зображення = Konstantin_Schopp_2024-11-27.jpg
| повне-ім'я = Константін Шопп
| місце-народження = [[Зальцбург]], [[Австрія]]
| зріст = 195 см
| вага = 86 кг
| громадянство = {{AUT}}
| позиція = [[захисник (футбол)|захисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|GER}} «[[Майнц 05]]»
| номер = 37
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|AUT}} [[Штурм (Грац)|«Штурм»]]
| юнацькі-роки = 2016–2024
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2023–2025| {{Прапорець|AUT}} | [[Штурм (Грац)|«Штурм ІІ»]] | 42 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2024–2025| {{Прапорець|AUT}} | [[Штурм (Грац)|«Штурм»]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2025–    | {{Прапорець|GER}} | «[[Майнц 05]]» | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2025–    | {{Прапорець|AUT}} | [[Молодіжна збірна Австрії з футболу|Австрія (U-21)]] | 3 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 16 серпня 2025
| збірна-поновлення = 16 серпня 2025
| ім'я = Константін Шопп
}}

'''Константін Шопп''' ({{langx|de|Konstantin Schopp}}, {{нар}} 30 грудня 2005, [[Зальцбург]], [[Австрія]]) — австрійський футболіст, [[захисник (футбол)|захисник]] німецького клубу «[[Майнц 05]]».

title: Особисті дані

Повне ім'я: Константін Шопп

Народження: 30 грудня 2005 (19 років)

Вага: 86 кг

Громадянство: Австрія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Майнц 05»

title: Юнацькі клуби

«Штурм»

title: Професіональні клуби*

Роки: клуб · І (г)

«Штурм ІІ» · 42 · (3)

«Штурм» · 1 · (0)

«Майнц 05» · 0 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: збірна · І (г)

Австрія (U-21) · 3 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 16 серпня 2025.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 16 серпня 2025.


text:
# Аксон
Аксо́н (грец. ἀξον — вісь), також нейрит  — осьовий циліндр, відросток нервової клітини, що проводить нервові імпульси від тіла клітини (соми) до органів, що іннервуються, та іншим нервовим клітинам. Від кожної нервової клітини (нейрону) відходить тільки один аксон.
Живлення та зростання аксону залежить від тіла нейрона: при відрізанні аксону його периферійна частина відмирає, а центральна зберігає життєздатність.
При діаметрі у декілька мікронів довжина аксона може досягати у великих тварин 1 метра та більше (наприклад, кальмарів, риб) зустрічаються гігантські аксони товщиною у сотні мкм.
У протоплазмі аксону — аксоплазмі — є найтонші волокна — нейрофібрили, а також мітохондрії та ендоплазматична сітка. Залежно від того, вкриті чи ні аксони мієліновою (м'якотною) оболонкою або позбавлені її, вони утворюють м'якотні або безм'якотні нервові волокна.
Структура оболонок та діаметр аксонів, що складають нервове волокно, — фактори, що визначають швидкість передачі збудження по нерву. Кінцеві ділянки аксону — термінали — розгалужуються та контактують із іншими нервовими, м'язовими або залозовими клітинами. На кінці аксону знаходиться аксонний бугорок — генератор нервових імпульсів. Через ці контакти (синапси) передається збудження.
Нерв — складається з одного аксону, тіла та декількох дендритів, у залежності від числа яких нервові клітини діляться на уніполярні, біполярні, мультиполярні. Передача нервового імпульсу відбувається від дендритів (або від тіла клітини) до аксону.
У нервовій тканині, якщо аксон поєднується з тілом наступної нервової клітини, такий контакт називається аксо-соматичним, з дендритами — аксо-дендричний, з іншим аксоном — аксо-аксональним (зустрічається в ЦНС, в гальмівних рефлексах).

title: Аксон

wikitext:
{{Нейрон}}
[[Файл:Axon two photon.jpg|thumb|Аксон миші, якій 9 днів.]]
'''Аксо́н''' ({{lang-el|ἀξον}} — вісь), також ''нейрит''  — осьовий [[циліндр]], відросток [[нейрон|нервової клітини]], що проводить [[потенціал дії|нервові імпульси]] від тіла клітини (соми) до органів, що іннервуються, та іншим нервовим клітинам. Від кожної нервової клітини (нейрону) відходить тільки один аксон.

Живлення та зростання аксону залежить від тіла [[нейрон]]а: при відрізанні аксону його периферійна частина відмирає, а центральна зберігає життєздатність.

При діаметрі у декілька [[мікрон]]ів довжина аксона може досягати у великих тварин 1 метра та більше (наприклад, [[кальмар]]ів, риб) зустрічаються [[Гігантський аксон кальмара|гігантські аксони]] товщиною у сотні '''мкм'''.

У [[протоплазма|протоплазмі]] аксону — '''аксоплазмі''' — є найтонші волокна — [[нейрофібрили]], а також [[мітохондрія|мітохондрії]] та [[ендоплазматична сітка]]. Залежно від того, вкриті чи ні аксони мієліновою (м'якотною) оболонкою або позбавлені її, вони утворюють м'якотні або безм'якотні нервові волокна.

Структура оболонок та діаметр аксонів, що складають нервове волокно, — фактори, що визначають швидкість передачі збудження по нерву. Кінцеві ділянки аксону — '''термінали''' — розгалужуються та контактують із іншими нервовими, м'язовими або залозовими клітинами. На кінці аксону знаходиться аксонний бугорок — генератор нервових імпульсів. Через ці контакти ([[синапс]]и) передається збудження.

'''Нерв''' — складається з одного аксону, тіла та декількох [[дендрит (нейробіологія)|дендритів]], у залежності від числа яких нервові клітини діляться на уніполярні, біполярні, мультиполярні. Передача нервового імпульсу відбувається від дендритів (або від тіла клітини) до аксону.

У [[Нервова тканина|нервовій тканині]], якщо аксон поєднується з тілом наступної нервової клітини, такий контакт називається '''аксо-соматичним''', з дендритами — '''аксо-дендричний''', з іншим аксоном — '''аксо-аксональним''' (зустрічається в [[ЦНС]], в гальмівних [[рефлекс]]ах).

== Див. також ==
* [[Дендрит (нейробіологія)|Дендрит]]
* [[Нейрон]]

== Література ==
* Людина. / Навч. посібник з анатомії та фізіології. — Львів. 2002. — 240 с.

== Посилання ==
* [https://vue.gov.ua/Аксон Аксон] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220225054107/https://vue.gov.ua/Аксон |date=25 лютого 2022 }} // [[ВУЕ]]

{{neuro-stub}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Будова нейрона]]


text:
# Аль-Муджайділ
Аль-Муяйділ (англ. al-Mujaydil, араб. المجيدل) — поселення в Сирії, що складає невеличку друзьку общину в нохії Ізра, яка входить до складу мінтаки Ізра в південній сирійській мухафазі Дара.

title: Аль-Муджайділ

wikitext:
{{НП
 |статус                  = поселення
 |українська назва        = Аль-Муяйділ
 |оригінальна назва   = {{lang-en|al-Mujaydil}}<br/>{{lang-ar|المجيدل}}
 |підпорядкування              =
 |країна                  = [[Сирія]]
 |герб                    =
 |прапор                    =
  |lat_dir =N |lat_deg = 32|lat_min = 57|lat_sec = 50
  |lon_dir =E |lon_deg = 36|lon_min = 15|lon_sec = 17
  |CoordAddon             = type:city(87000)_region:SY
 |вид регіону             = Адміністративний поділ Сирії{{!}}Мухафаза
 |регіон                  = Дара (провінція){{!}}Дара
|регіон в таблиці =
 |вид району              = Адміністративний поділ Сирії{{!}}Мінтака
 |район                   = [[Ізра (мінтака)]]
 |район в таблиці         =
 |вид общини              = [[Ізра (нохія)]]
 |община                  =
 |община в таблиці        =
 |карта країни            =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |голова                   =
 |дата заснування          =
 |перша згадка       =
 |попередні назви           =
 |статус з                =
 |площа                 =
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
  |населення              = 598
  |рік перепису           = 2004<ref>http://www.cbssyr.sy/General%20census/census%202004/pop-man.pdf {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151208115353/http://www.cbssyr.sy/General%20census/census%202004/pop-man.pdf |date=8 грудня 2015 }} Central Census of Population and Housing 2004. Bureau of Statistics (Syria)</ref>
  |густота населення              =
  |агломерація            =
  |національний склад    = [[друзи]]
  |конфесійний склад= [[мусульмани]]
  |катойконім            =
 |часовий пояс            = +2
 |DST                     =
 |телефонний код          =
 |поштовий індекс         =
 |поштові індекси        =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      =
 |цифровий ідентифікатор  =
 |сайт                    =
}}

'''Аль-Муяйділ''' ({{lang-en|al-Mujaydil}}, {{lang-ar|المجيدل}}) — поселення<ref>адміністративна одиниця четвертого рівня</ref> в [[Сирія|Сирії]], що складає невеличку [[друзи|друзьку]] общину в нохії [[Ізра (нохія)|Ізра]], яка входить до складу мінтаки [[Ізра (мінтака)|Ізра]] в південній сирійській мухафазі [[Дара (провінція)|Дара]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Syria-geo-stub}}

[[Категорія:Села Сирії]]
[[Категорія:Населені пункти мінтаки Ізра]]

title: Країна

Країна: Сирія

Мухафаза: Дара

Мінтака: Ізра (мінтака)

Національний склад: друзи

Конфесійний склад: мусульмани


text:
# Бойко Анатолій Ігорович
Бойко Анатолій Ігорович (нар. 17 липня 1970 — 14 серпня 2025) — заслужений майстер народної творчості України(2017), рекордсмен світу та України.

## Життєпис
Анатолій Бойко народився 17 липня 1970 року в с. Буглів Лановецького району Тернопільської області.
Закінчив Буглівську середню школу.
У 1988 достроково закінчив Дубнівське професійне училище за професіями, різьбяр по дереву та художник дизайнер.

Під час служби в армії 1988—1990 рр. під кінець служби отримав важке поранення в Нагірному Карабасі. Після лікування був звільнений в запас. У 1992 році по загостреннях наслідків поранення отримав 2 групу інвалідності. З тих пір почав займатися в мистецькому напрямку.

У 2002 році переїхав до міста Володимир

## Творчість
За 25 років творчості самостійно опанував 17 мистецьких технік (коренепластика, малювання пастеллю, вироби із скла та скляна аплікація, вироби з берести) із них 3 авторські і вони не мають аналогів.
Починаючи з 2007 року, вивчив усі стилі писанкарства та знаки і символи з часів Трипілля по сьогодення. У кожному виробі зашифровує національні символи, традиційні українські знаки.

У 2008 році розробив свій власний стиль — оздоблення яєчної шкаралупи металом та камінням, використовуючи різьбу по шкарлупі.

У 2015 р. в приміщені Верховної Ради України встановив рекорд України по цій техніці.

У 2020 р. в культурно-мистецькому центрі міста Володимира-Волинського (з 2021 р. - Володимир) встановив світовий рекорд в номінації (перша в світі авторська колекція з яєчної шкаралупи оздоблена металом).

У 2021 році встановив світовий рекорд — просверлив в одній шкаралупі гусячого яйця понад 25 тисяч отворів.

Протягом усієї творчості провів 15 авторських виставок по всій території України, та понад 50 збірних на різноманітних мистецьких заходах, фестивалях та презентаціях.

Анатолій Бойко є членом Всесвітньої Асоціації художників, що працюють по яєчній шкаралупі — World Egg Artist Association.

Роботи митця експонуються в Південній Кореї, Італії, Греції, Німеччині, Великій Британії, Франції, Японії, США, Канаді, Ірані, Туреччині.

17 квітня 2021 року встановив одразу два світових рекорди. В курячому яйці просверлив 33 тисячі отворів (вибив на ньому трипільські символи: «Всевидяче око», «Мати-Берегиня», «Знак безкінечності»), і майже 53 тисячі отворів в гусячому яйці.
Техніки:

- Живопис.
- Графіка.
- Різьблення по дереву (усі види різьби).
- Лозоплетіння.
- Вироби з очерету (авторська техніка).
- Ліплення [Архівовано 2 грудня 2021 у Wayback Machine.] (глина, гіпс, порцеляна.)
- Вишивка (хрестик, гладь).
- Різьба по яєчній шкарлупі.
- Оздоблення металом та камінням яєчної шкарлупи (авторська техніка).
- Вязання гачком.
- Художнє моделювання з будь-яких матеріалів.
- Холодне кування по металу.
- Витягування яєчної шкаралупи (авторська техніка).

## Нагороди
Анатолій Бойко має низку нагород, дипломів, подяк.

- 2014 році нагороджений медаллю СОІУ найвищою відзнакою.
- 2015 — медалль за заслуги перед містом Володимир-Волинський.
- 2016 — медалль та грамота Верховної Ради України.
- 2017 — отримав звання заслуженого майстра народної творчості України[7]. Та нагороджений зіркою пошани.
- 2018 — до дня людей з інвалідністю отримав медаль патріот України[8].
- 2019 — отримав звання почесний громадянин міста[9].
- 2020 — отримав медаль за служіння мистецтву.
- 2022 — нагороджений Всесвітнім Орденом «Золотої Зірки Культурної дипломатії»
- 2023 — нагороджений Всесвітнім Орденом Зірки «Кредо».[10]
- 2023 — отримав Почесну міжнародну відзнаку «Посол культурної дипломатії», а також вірчу грамоту від міжнародного проєкту «Культурна дипломатія» за сприяння обміну культурними цінностями, співробітництво між діячами культури і мистецтва різних країн та міжнародними організаціями.[11]

У вересні 2020 р. нагороджений повним комплектом, до якого входить: Орден патріота; медаль за патріотизм; значок патріота України.

Також 7 почесних грамот та понад 70 подяк, дипломів, сертифікатів.

title: Бойко Анатолій Ігорович

wikitext:
{{Нещодавно помер}}
{{Художник
|Ім'я = Бойко Анатолій Ігорович
|Оригінал імені =
|Фото =
|Ширина =
|Підпис =
|Ім'я при народженні =
|Дата народження = 17.07.1970
|Місце народження =
|Дата смерті = 14.8.2025
|Місце смерті =
|Національність = {{UKR}}
|Громадянство =
|Жанр =
|Навчання =
|Напрямок = різьба по яєчній шкаралупі
|Роки творчості =
|Покровитель =
|Вплив =
|Вплив на =
|Твори =
|Нагороди = {{Заслужений майстер народної творчості України}}
|Премії =
|Звання =
|Автограф =
|Сайт =
|зображення =
}}
{{однофамільці|Бойко}}
'''Бойко Анатолій Ігорович''' ({{н|1}} {{ДН|17|07|1970}} — {{ДС|14|8|2025}}<ref>[https://www.ukrinform.ua/rubric-culture/4025621-pomer-ukrainskij-faberze-anatolij-bojko.html Помер «український Фаберже» Анатолій Бойко, Укрінформ, 14.8.2025]</ref>) — [[заслужений майстер народної творчості України]](2017), рекордсмен світу та України.

== Життєпис ==
Анатолій Бойко народився 17 липня 1970 року в с. [[Буглів]] [[Лановецький район|Лановецького району]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]].

Закінчив Буглівську середню школу.

У 1988 достроково закінчив Дубнівське професійне училище за професіями, різьбяр по дереву та художник дизайнер.

Під час служби в армії 1988—1990 рр. під кінець служби отримав важке поранення в [[Нагірний Карабах|Нагірному Карабасі]]. Після лікування був звільнений в запас. У 1992 році по загостреннях наслідків поранення отримав 2 групу інвалідності. З тих пір почав займатися в мистецькому напрямку.

У 2002 році переїхав до міста [[Володимир (місто)|Володимир]]

== Творчість ==
За 25 років творчості самостійно опанував 17 мистецьких технік (коренепластика, малювання пастеллю, вироби із скла та скляна аплікація, вироби з берести) із них 3 авторські і вони не мають аналогів.
Починаючи з 2007 року, вивчив усі стилі [[Писанкарство|писанкарства]] та знаки і символи з часів [[Трипільська культура|Трипілля]] по сьогодення. У кожному виробі зашифровує національні символи, традиційні українські знаки.

У 2008 році розробив свій власний стиль — оздоблення яєчної шкаралупи металом та камінням, використовуючи різьбу по шкарлупі.

У 2015 р. в приміщені Верховної Ради України встановив рекорд України по цій техніці.

У 2020 р. в культурно-мистецькому центрі міста Володимира-Волинського (з 2021 р. - Володимир) встановив світовий рекорд в номінації (перша в світі авторська колекція з яєчної шкаралупи оздоблена металом)<ref>{{Cite web |url=https://www.rbc.ua/ukr/styler/master-volyni-ustanovil-mirovoy-rekord-ukrainskiy-1595244824.html |title=Майстер з Волині встановив світовий рекорд: український "Фаберже" |accessdate=8 квітня 2021 |archive-date=29 січня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220129120751/https://www.rbc.ua/ukr/styler/master-volyni-ustanovil-mirovoy-rekord-ukrainskiy-1595244824.html }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.youtube.com/watch?v=NL0YqCB9Daw |title=Талант аристократа. Майстерність Анатолія Бойка. |accessdate=8 квітня 2021 |archive-date=7 жовтня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201007100600/https://www.youtube.com/watch?v=NL0YqCB9Daw&feature=applinks }}</ref>.

У 2021 році встановив світовий рекорд — просверлив в одній шкаралупі гусячого яйця понад 25 тисяч отворів.<ref>{{Cite web |url=https://www.ukrinform.ua/rubric-culture/3183027-svitovij-rekord-volinskij-mitec-prosverdliv-ponad-25-000-otvoriv-v-ajci.html |title=Світовий рекорд волинського Фаберже. |accessdate=8 квітня 2021 |archive-date=22 квітня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210422175818/https://www.ukrinform.ua/rubric-culture/3183027-svitovij-rekord-volinskij-mitec-prosverdliv-ponad-25-000-otvoriv-v-ajci.html }}</ref>

Протягом усієї творчості провів 15 авторських виставок по всій території України, та понад 50 збірних на різноманітних мистецьких заходах, фестивалях та презентаціях.

Анатолій Бойко є членом Всесвітньої Асоціації художників, що працюють по яєчній шкаралупі — World Egg Artist Association.

Роботи митця експонуються в Південній Кореї, Італії, Греції, Німеччині, Великій Британії, Франції, Японії, США, Канаді, Ірані, Туреччині.

17 квітня 2021 року встановив одразу два світових рекорди. В курячому яйці просверлив 33 тисячі отворів (вибив на ньому трипільські символи: «Всевидяче око», «Мати-Берегиня», «Знак безкінечності»), і майже 53 тисячі отворів в гусячому яйці.<ref>{{Cite web |url=http://www.volynpost.com/news/183776-u-misti-na-volyni-zareiestruvaly-dva-novi-svitovi-rekordy |title=У місті на Волині зареєстрували два нові світові рекорди |accessdate=18 квітня 2021 |archive-date=18 квітня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210418071630/http://www.volynpost.com/news/183776-u-misti-na-volyni-zareiestruvaly-dva-novi-svitovi-rekordy }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.volodymyrmedia.com.ua/news/dva-svitovyh-rekordy-anatoliya-bojka-ta-stvorennya-muzeyu-sadyby-dlya-myttsya-143781/ |title=Два світових рекорди Анатолія Бойка та створення музею-садиби для митця |accessdate=18 квітня 2021 |archive-date=8 травня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210508010605/https://www.volodymyrmedia.com.ua/news/dva-svitovyh-rekordy-anatoliya-bojka-ta-stvorennya-muzeyu-sadyby-dlya-myttsya-143781/ }}</ref>

'''Техніки:'''

* [[Живопис]].
* [[Графіка]].
* [[Різьблення по дереву]] (усі види різьби).
* [[Плетіння|Лозоплетіння]].
* Вироби з очерету (авторська техніка).
* [https://esu.com.ua/search_articles.php?id=55589 Ліплення] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211202120300/https://esu.com.ua/search_articles.php?id=55589 |date=2 грудня 2021 }} (глина, гіпс, порцеляна.)
* [[Українська вишивка|Вишивка]] (хрестик, гладь).
* Різьба по яєчній шкарлупі.
* Оздоблення металом та камінням яєчної шкарлупи (авторська техніка).
* [[В'язання гачком|Вязання гачком]].
* Художнє моделювання з будь-яких матеріалів.
* Холодне кування по металу.
* Витягування яєчної шкаралупи (авторська техніка).

== Нагороди ==

Анатолій Бойко має низку нагород, дипломів, подяк.

* 2014 році нагороджений медаллю СОІУ найвищою відзнакою.
* 2015 — медалль за заслуги перед містом Володимир-Волинський.
* 2016 — медалль та грамота Верховної Ради України.
* 2017 — отримав звання заслуженого майстра народної творчості України<ref>[http://volodymyrrada.gov.ua/anatolij-bojko-stav-zasluzhenym-majstrom-narodnoyi-tvorchosti-ukrayiny/ Анатолій Бойко став Заслуженим майстором народної творчості України]</ref>. Та нагороджений зіркою пошани.
* 2018 — до дня людей з інвалідністю отримав медаль патріот України<ref>{{Cite web |url=http://bug.org.ua/news/volodymyr/anatoliy-boyko-otrymav-nayvyshchu-hromads-ku-vidznaku-orden-patriot-ukrainy-486966/ |title=Анатолій Бойко отримав найвищу громадську відзнаку – орден «Патріот України» |accessdate=8 квітня 2021 |archive-date=17 квітня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210417022649/http://bug.org.ua/news/volodymyr/anatoliy-boyko-otrymav-nayvyshchu-hromads-ku-vidznaku-orden-patriot-ukrainy-486966/ }}</ref>.
* 2019 — отримав звання почесний громадянин міста<ref>{{Cite web |url=https://volodymyr.rayon.in.ua/news/162958-volodimirchaninu-prisvoyili-zvannia-pochesnii-gromadianin-mista |title=Володимирчанину присвоїли звання «Почесний громадянин міста» |accessdate=8 квітня 2021 |archive-date=6 лютого 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210206053936/https://volodymyr.rayon.in.ua/news/162958-volodimirchaninu-prisvoyili-zvannia-pochesnii-gromadianin-mista }}</ref>.
* 2020 — отримав медаль за служіння мистецтву.
* 2022 — нагороджений Всесвітнім Орденом «Золотої Зірки Культурної дипломатії»
* 2023 — нагороджений Всесвітнім Орденом Зірки «Кредо».<ref>[https://www.volynnews.com/news/all/volynskyy-faberzhe-otrymav-vsesvitniy-orden-zirky-kredo/ Волинський «Фаберже» отримав Всесвітній Орден Зірки «Кредо»] </ref>
* 2023 — отримав Почесну міжнародну відзнаку «Посол культурної дипломатії», а також вірчу грамоту від міжнародного проєкту «Культурна дипломатія» за сприяння обміну культурними цінностями, співробітництво між діячами культури і мистецтва різних країн та міжнародними організаціями.<ref>[https://www.volynnews.com/news/all/posol-kulturnoyi-dyplomatiyi-volynskomu-faberzhe-vruchyly-mizhnarodnu-vidznaku/ Анатолій Бойко — волинський Фаберже отримав міжнародну відзнаку]</ref>
У вересні 2020 р. нагороджений повним комплектом, до якого входить: Орден патріота; медаль за патріотизм; значок патріота України.

Також 7 почесних грамот та понад 70 подяк, дипломів, сертифікатів.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела, посилання ==
* [https://www.volyn.com.ua/news/100614-volynianyn-anatolii-boiko-kynuv-vyklyk-znamenytomu-faberzhe Волинянин Анатолій Бойко кинув виклик знаменитому Фаберже]
* [http://bug.org.ua/news/volodymyr/volyns-kyy-faberzhe-iak-kolyshniy-viys-kovyy-z-volodymyra-volyns-koho-stav-ozdobliuvaty-iaiechnu-shkaralupu-382673/ Волинський Фаберже: як колишній військовий з Володимира-Волинського став оздоблювати яєчну шкаралупу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210117133024/http://bug.org.ua/news/volodymyr/volyns-kyy-faberzhe-iak-kolyshniy-viys-kovyy-z-volodymyra-volyns-koho-stav-ozdobliuvaty-iaiechnu-shkaralupu-382673/ |date=17 січня 2021 }}
* [https://suspilne.media/15975-majster-z-volini-rizbit-vizerunki-po-aecnij-skarlupi/ Майстер з Волині різьбить візерунки по яєчній шкарлупі];
* [http://www.volynpost.com/news/132658-volynskyj-majster-ozdoblyuie-pysanky-merezhyvom-z-bronzy-ta-sribla-foto-video Волинський майстер оздоблює писанки мереживом з бронзи та срібла.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220224222252/http://www.volynpost.com/news/132658-volynskyj-majster-ozdoblyuie-pysanky-merezhyvom-z-bronzy-ta-sribla-foto-video |date=24 лютого 2022 }}
* [https://ukrainer.net/anatoliy-boyko/ Яйце як артоб'єкт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210511171757/https://ukrainer.net/anatoliy-boyko/ |date=11 травня 2021 }};
* [https://www.volynnews.com/news/society/natkhnennia-ne-liubyt-ledachykh-istoriia-uspikhu-volynskoho-faberzhe/ «НАТХНЕННЯ НЕ ЛЮБИТЬ ЛЕДАЧИХ»: історія успіху волинського Фаберже.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210221160939/https://www.volynnews.com/news/society/natkhnennia-ne-liubyt-ledachykh-istoriia-uspikhu-volynskoho-faberzhe/ |date=21 лютого 2021 }}
* [https://www.youtube.com/watch?v=aO2gC69cGqY Творчість волинського Фаберже Анатолія Бойка] — youtube
* [https://www.youtube.com/watch?v=nhjdY64whCc Різьблення на яєчній шкаралупі: майстер-клас від волинського «Фаберже» Анатолія Бойко] — youtube
* [https://www.volyn.com.ua/news/202040-volynskyi-faberzhe-iakshcho-budemo-liubyty-svoiu-spravu-to-i-ukraina-protsvitatyme-video Волинський Фаберже: «Якщо будемо любити свою справу, то й Україна процвітатиме»]
* [https://zahid.espreso.tv/volinskiy-mitets-anatoliy-boyko-otrimav-vsesvitniy-orden-zirki-kredo Волинський митець Анатолій Бойко отримав всесвітній орден Зірки «Кредо»]
* 64 дива на... яєчній шкарлупі [Текст] : [заслуж. майстер народної творчості А. Бойко, уродженець с. Буглів (Лановеччина) став тричі рекордсменом світу, а нещодавно привіз експонати у Ланівці] / Г. Вандзеляк // [[Сільський господар плюс]] Тернопільщина [Текст]. — 2021. — № 25 (23 черв.). — С. 10 : фот.

[[Категорія:Заслужені майстри народної творчості України]]
[[Категорія:Почесні громадяни Володимира]]

title: Бойко Анатолій Ігорович

Народження: 17 липня 1970 ( 1970-07-17 ) Буглів , Лановецький район , Тернопільська область , Українська РСР , СРСР

Національність: Україна

Напрямок: різьба по яєчній шкаралупі


text:
# 4145 Максимова
4145 Максимова (4145 Maximova) — астероїд головного поясу, відкритий 29 вересня 1981 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,580.

title: 4145 Максимова

wikitext:
{{Планета
| назва = 4145 Максимова
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Журавльова Людмила Василівна]]
| місце відкриття = [[Кримська астрофізична обсерваторія|КрАО]]
| дата відкриття = [[29 вересня]] [[1981]]
| метод відкриття =
| на честь = [[Максимова Катерина Сергіївна]]
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1981 SJ7'''
1967 PB
1974 RC1
1981 WB5
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|4145|2014.05.11|2014.04.04}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 2,726550169349 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 1,816409186097 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,271479677723 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,200340991860
| орбітальний період = 1250,436696339 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,287899420301 °/д
| середня аномалія = 231,2113955491°
| нахил орбіти = 4,865878012253°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 292,7683419385°
| арг_перицентру = 35,58391163013°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 13,4
| спектр_тип =
}}

'''4145 Максимова''' (4145 Maximova) — [[астероїд]] [[пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[29 вересня]] [[1981]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,580.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Максимова}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (4101-4200)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|4145}}
* [http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs Інформація про малі планети на сайті minorplanetcenter.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}{{ref-en}}

{{Навігація малих планет|4144 Vladvasil'ev|4146 Rudolfinum|}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1981]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: Відкриття

Відкривач: Журавльова Людмила Василівна

Місце відкриття: КрАО

Дата відкриття: 29 вересня 1981

title: Позначення

Названа на честь: Максимова Катерина Сергіївна

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Галенкове
Гале́нкове —  село в Україні, в Сумській області, Роменському районі. Населення становить 73 особи. Входить до складу Роменської міської громади. До 2020 орган місцевого самоврядування - Погожокриницька сільська рада.

## Географія
Село Галенкове розташоване на відстані 1 км від сіл Шилівське та Яковенкове, за 5 км від міста Ромни.
По селу протікає струмок, що пересихає.
Поруч пролягає автомобільний шлях Т 1913.

## Історія
- Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, проведеного урядом СРСР 1923-1933 та 1946-1947 роках.
- 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області», село увійшло до складу Роменської міської громади[1].
- 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Роменського району(1930—2020), увійшло до складу новоутвореного Роменського району[2].

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 97,26%   |
| російська  | 2,74%    |

## Відомі люди
- Романчук Павло Родіонович (1921–2008) — український фізик, астроном. Доктор фізико-математичних наук. Розробник методу прогнозування сонячної активності. Герой Радянського Союзу (1944).

title: Галенкове

wikitext:
{{Село
| назва           = Галенкове
| область         = [[Сумська область]]
| район           = [[Роменський район]]
| громада         = [[Роменська міська громада]]
| рада            = [[Погожокриницька сільська рада]]
| код КОАТУУ      = 5924187602
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 73
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 42071
| телефонний код  = 5448
| координати      = {{coord|50|42|58|N|33|36|51|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 42|
| lat_sec         = 58
| lon_deg         = 33|
| lon_min         = 36|
| lon_sec         = 51
| висота          = 150
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 42000, Сумська обл.,  Роменський р-н, м. Ромни, бульвар Шевченка, 2
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Гале́нкове''' —  [[село]] в Україні, в [[Сумська область|Сумській області]], [[Роменський район|Роменському районі]]. Населення становить 73 особи. Входить до складу [[Роменська міська громада|Роменської міської громади]]. До 2020 орган місцевого самоврядування - [[Погожокриницька сільська рада]].

== Географія ==
Село ''Галенкове'' розташоване на відстані 1 км від сіл [[Шилівське]] та [[Яковенкове (Роменський район)|Яковенкове]], за 5 км від міста [[Ромни]].

По селу протікає струмок, що пересихає.

Поруч пролягає автомобільний шлях {{Автошлях Т|1913}}.

== Історія ==
* Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, проведеного урядом СРСР 1923-1933 та 1946-1947 роках.
* 12 червня [[2020]] року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області», село увійшло до складу Роменської міської громади<ref>{{Cite web|url=https://www.kmu.gov.ua/npas/pro-viznachennya-administrativnih-centriv-ta-zatverdzhennya-teritorij-teritorialnih-gromad-sumskoyi-oblasti-723-120620|title=Розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р  «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області»|last=|website=kmu.gov.ua|accessdate=2021-10-25}}</ref>.
* 19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Роменський район (1930—2020)|Роменського району(1930—2020)]], увійшло до складу новоутвореного [[Роменський район|Роменського району]]<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.
== Населення ==
=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="standard"
|-
! Мова
! Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 97,26%
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 2,74%
|}

== Відомі люди ==
* [[Романчук Павло Родіонович]] ([[1921]]–[[2008]]) — український [[фізик]], [[астроном]]. Доктор фізико-математичних наук. Розробник методу прогнозування сонячної активності. [[Герой Радянського Союзу]] (1944).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
[http://weather.in.ua/ua/symskaja/4825 Погода в селі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111219215316/http://weather.in.ua/ua/symskaja/4825 |date=19 грудня 2011 }}

{{Роменська міська громада}}
{{Роменський район}}

[[Категорія:Населені пункти Роменського району]]
[[Категорія:Села Сумської області]]

title: село Галенкове

Країна: Україна

Область: Сумська область

Район: Роменський район

Тер. громада: Роменська міська громада

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Галенкове