text:
# Дьордь Ревес
Дьордь Ре́вес (угор. Révész György; 16 жовтня 1927, Будапешт, Угорське королівство — 2 квітня 2003, Будапешт, Угорщина) — угорський кінорежисер і сценарист.

## Життєпис
1950 року закінчив Академію театру та кіно в Будапешті. Працював редактором кіностудії «Хуннія». У великому кіно — від 1954 року («Двічі по два іноді п'ять»).
Син Габор Ревес (угор. Révész Gábor; нар. 1965) — сценарист.

## Вибрана фільмографія

### Режисер
- 1954 — Двічі по два іноді п'ять / Kétszer kettö néha öt
- 1956 — Святкова вечеря / Ünnepi vacsora
- 1957 — Опівночі / Éjfélkor
- 1958 — Що за ніч! / Micsoda éjszaka!
- 1959 — Правильна людина / A megfelelö ember
- 1961 — Четверо за течією / Négyen az árban
- 1962 — Земля ангелів[hu] / Angyalok földje (за романом Лайоша Кашшака)
- 1962 — Заморозки / Fagyosszentek
- 1963 — Як ся маєте, юначе? / Hogy állunk, fiatalember?
- 1964 — Так / Igen (у радянському прокаті «Історія одного кохання»)
- 1965 — Ні / Nem
- 1966 — Почати завжди важко / Minden kezdet nehéz
- 1967 — Три ночі кохання[hu] / Egy szerelem három éjszakája
- 1968 — Лев готується стрибнути[hu] / Az oroszlán ugrani készül
- 1969 — Подорож навколо мого черепа / Utazás a koponyám körül
- 1970 — Богу властиво помилятися / Tévedni isteni dolog (ТВ)
- 1971 — Жила-була сім'я / Volt egyszer egy család
- 1972 — Зозуля Марсі[hu] / Kakuk Marci
- 1972 — Легенда Пендрагону / A Pendragon legenda
- 1975 — Старий / Az öreg
- 1976 — Два мости між близькими берегами / Két pont között a legrövidebb görbe
- 1977 — Хто мене бачив? / Ki látott engem?
- 1979 — Угорці в преріях / Magyarok a prérin (д/ф)
- 1981 — Захисник від смерті та воскресіння / A hátvéd halála és feltámadása (ТВ)
- 1983 — Стрімголов / Hanyatt-homlok
- 1983 — Як розпадається сніп / Mint oldott kéve (серіал)
- 1987 — Миклош Аклі[hu] / Akli Miklós

### Сценарист
- 1957 — Опівночі / Éjfélkor
- 1958 — Що за ніч! / Micsoda éjszaka!
- 1959 — Правильна людина / A megfelelö ember
- 1968 — Лев готується стрибнути[hu] / Az oroszlán ugrani készül
- 1969 — Подорож навколо мого черепа / Utazás a koponyám körül
- 1971 — Жила-була сім'я / Volt egyszer egy család
- 1972 — Зозуля Марсі[hu] / Kakuk Marci
- 1972 — Легенда Пендрагону / A Pendragon legenda
- 1975 — Старий / Az öreg
- 1976 — Два мости між близькими берегами / Két pont között a legrövidebb görbe
- 1981 — Захисник від смерті та воскресіння / A hátvéd halála és feltámadása (ТВ)
- 1987 — Миклош Аклі[hu] / Akli Miklós

## Нагороди
- 1963 — премія імені Бели Балажу
- 1970 — Заслужений артист УНР

title: Дьордь Ревес

wikitext:
{{Кінематографіст}}
'''Дьордь Ре́вес''' ({{Lang-hu|{{Hungarianname|Révész György}}}}; 16 жовтня 1927, [[Будапешт]], [[Угорське королівство (1920—1946)|Угорське королівство]] — 2 квітня 2003, Будапешт, [[Угорщина]]) — угорський кінорежисер і сценарист.

== Життєпис ==
[[1950]] року закінчив [[Університет театрального та кінематографічного мистецтва|Академію театру та кіно]] в [[Будапешт]]і. Працював редактором кіностудії «Хуннія». У великому кіно — від 1954 року («''Двічі по два іноді п'ять''»).

Син Габор Ревес ({{Lang-hu|Révész Gábor}}; {{Н}} 1965) — сценарист.

== Вибрана фільмографія ==

=== Режисер ===
* {{Рік у кіно|1954}} — Двічі по два іноді п'ять / ''Kétszer kettö néha öt''
* {{Рік у кіно|1956}} — Святкова вечеря / ''Ünnepi vacsora''
* {{Рік у кіно|1957}} — Опівночі / ''Éjfélkor''
* {{Рік у кіно|1958}} — Що за ніч! / ''Micsoda éjszaka!''
* {{Рік у кіно|1959}} — Правильна людина / ''A megfelelö ember''
* {{Рік у кіно|1961}} — Четверо за течією / ''Négyen az árban''
* {{Рік у кіно|1962}} — {{Нп|Земля ангелів|3=hu|4=Angyalok földje}} / Angyalok földje (за романом Лайоша Кашшака)
* {{Рік у кіно|1962}} — Заморозки / ''Fagyosszentek''
* {{Рік у кіно|1963}} — Як ся маєте, юначе? / ''Hogy állunk, fiatalember?''
* {{Рік у кіно|1964}} — Так / ''Igen'' (у радянському прокаті «Історія одного кохання»)
* {{Рік у кіно|1965}} — Ні / ''Nem''
* {{Рік у кіно|1966}} — Почати завжди важко / ''Minden kezdet nehéz''
* {{Рік у кіно|1967}} — {{Нп|Три ночі кохання|3=hu|4=Egy szerelem három éjszakája}} / Egy szerelem három éjszakája
* {{Рік у кіно|1968}} — {{Нп|Лев готується стрибнути|3=hu|4=Az oroszlán ugrani készül}} / Az oroszlán ugrani készül
* {{Рік у кіно|1969}} — Подорож навколо мого черепа / ''Utazás a koponyám körül''
* {{Рік у кіно|1970}} — Богу властиво помилятися / ''Tévedni isteni dolog'' ([[Телефільм|ТВ]])
* {{Рік у кіно|1971}} — Жила-була сім'я / ''Volt egyszer egy család''
* {{Рік у кіно|1972}} — {{Нп|Зозуля Марсі|3=hu|4=Kakuk Marci (film)}} / Kakuk Marci
* {{Рік у кіно|1972}} — [[Легенда Пендрагону (роман)|Легенда Пендрагону]] / A Pendragon legenda
* {{Рік у кіно|1975}} — Старий / ''Az öreg''
* {{Рік у кіно|1976}} — Два мости між близькими берегами / ''Két pont között a legrövidebb görbe''
* {{Рік у кіно|1977}} — Хто мене бачив? / ''Ki látott engem?''
* {{Рік у кіно|1979}} — Угорці в преріях / ''Magyarok a prérin'' ([[Документальний фільм|д/ф]])
* {{Рік у кіно|1981}} — Захисник від смерті та воскресіння / ''A hátvéd halála és feltámadása'' (ТВ)
* {{Рік у кіно|1983}} — Стрімголов / ''Hanyatt-homlok''
* {{Рік у кіно|1983}} — Як розпадається сніп / ''Mint oldott kéve'' (серіал)
* {{Рік у кіно|1987}} — {{Нп|Миклош Аклі|3=hu|4=Akli Miklós (film)}} / Akli Miklós

=== Сценарист ===
* {{Рік у кіно|1957}} — Опівночі / ''Éjfélkor''
* {{Рік у кіно|1958}} — Що за ніч! / ''Micsoda éjszaka!''
* {{Рік у кіно|1959}} — Правильна людина / ''A megfelelö ember''
* {{Рік у кіно|1968}} — {{Нп|Лев готується стрибнути|3=hu|4=Az oroszlán ugrani készül}} / Az oroszlán ugrani készül
* {{Рік у кіно|1969}} — Подорож навколо мого черепа / ''Utazás a koponyám körül''
* {{Рік у кіно|1971}} — Жила-була сім'я / ''Volt egyszer egy család''
* {{Рік у кіно|1972}} — {{Нп|Зозуля Марсі|3=hu|4=Kakuk Marci (film)}} / Kakuk Marci
* {{Рік у кіно|1972}} — [[Легенда Пендрагону (роман)|Легенда Пендрагону]] / A Pendragon legenda
* {{Рік у кіно|1975}} — Старий / ''Az öreg''
* {{Рік у кіно|1976}} — Два мости між близькими берегами / ''Két pont között a legrövidebb görbe''
* {{Рік у кіно|1981}} — Захисник від смерті та воскресіння / ''A hátvéd halála és feltámadása'' (ТВ)
* {{Рік у кіно|1987}} — {{Нп|Миклош Аклі|3=hu|4=Akli Miklós (film)}} / Akli Miklós

== Нагороди ==
* 1963 — премія імені Бели Балажу
* 1970 — Заслужений артист УНР

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
* Кино: Энциклопедический словарь / Гл. ред. С. И. Юткевич. — Москва, «<nowiki/>[[Велика російська енциклопедія (видавництво)|Советская энциклопедия]]<nowiki/>», 1987. — с. 344

== Посилання ==
* {{IMDb name|0753757|Дьордь Ревес}}
* [http://www.kinopoisk.ru/name/509344/ Дьордь Ревес на сайті] [[КиноПоиск]]
{{DEFAULTSORT|Ревес, Дьордь}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Сценаристи XX століття]]
[[Категорія:Сценаристи Угорщини]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Кінорежисери XX століття]]
[[Категорія:Угорські кінорежисери]]

title: Дьордь Ревес

Дата народження: 16 жовтня 1927

Місце народження: Будапешт, Угорське королівство

Дата смерті: 2 квітня 2003 (75 років)

Місце смерті: Будапешт, Угорщина

Громадянство: Угорщина

Alma mater: Університет театрального та кінематографічного мистецтва (1950), Будапештський університет (1950) і Q61703428? (1948)

Професія: кінорежисер, сценарист

Нагороди: Премія імені Бели Балажаd (1963) Заслужений артист Угорщиниd (1970)


text:
# МіГ-21
МіГ-21 — радянський реактивний фронтовий винищувач 1960-х — 1970-х років. Кодифікація НАТО: Fishbed, неофіційне, але більш популярне прізвисько — «балалайка»
Випускався серійно в СРСР (1959 — 1986 роки), в Індії та Китаї (під позначенням J-7). Китайці випустили ряд власних модифікацій. Літак багаторазово модифікувався. Стояв на озброєнні 68 країн, подекуди використовується і зараз як навчально-тренувальний (Сербія, Індія, країни Африки). Активно використовувався у локальних конфліктах — В'єтнамська війна, арабо-ізраїльські війни, війна в Афганістані, Ірано-іракська війна, війна з НАТО в Югославії.
МАПО МіГ та IAI пропонують програми модифікації МіГ-21 до покоління 4+ (новий двигун, переозброєння, нова авіоніка).

## Характеристики
- Максимальна швидкість: 2125 км/год
- Дальність: 1580 км
- Практична стеля: 19000 м
- Озброєння: 1 × 30 мм гармата НР-30, 2 × 500 кг бомб, 2 × керованих ракет «повітря — повітря» K-13[en]

## Варіанти
- М-21 — дистанційно керований літак-мішень, що випускався з 1985 до 2004 року Львівським ДАРЗ[2].
- Chengdu J-7— китайська копія МіГ-21.

## Оператори
- Ангола
- В'єтнам
- Єгипет
- Ефіопія
- Замбія
- Ємен
- Індія
- Камбоджа
- Киргизстан
- Північна Корея
- КНР
- Куба
- Лівія
- Мадагаскар
- Малі
- Сирія
- Уганда

### Індія
Винищувачі МиГ-21 надійшли на озброєння Індії в 1963 році та десятки років становили основу бойової авіації.
Станом на літо 2022 року на озброєнні Повітряних сил Індії перебувають чотири ескадрильї літаків МиГ-21, кожна з яких складається з 16-18 літаків, включаючи два у навчально-тренувальній версії.
З них одна ескадрилья буде виведена з експлуатації 30 вересня 2022 року.
Наприкінці липня 2022 року джерела індійського видання Times of India у військових колах країни повідомили, що чотири нині наявні ескадрильї старих одномоторних МиГ-21, з високим аварійним рівнем виведуть з експлуатації Повітряних сил Індії до 2025 року.

### Румунія
Після низки аварій та катастроф Румунія 15 квітня 2022 року вирішила припинити експлуатацію наявного парку 27 одиниць МіГ-21 та пришвидшити перехід на F-16AM/BM. Проте, наприкінці травня 2022 року було вирішено повернутись до використання МіГ-21 принаймні ще на один рік.

### Сербія
Сербія отримала літаки МіГ-21 від колишньої Югославії, що упродовж 1962—1986 років придбала 261 винищувач.
Один з останніх сербських винищувачів було втрачено 25 вересня 2020 року, коли той впав у районі селища Брасіна під час виконання штатного льотного завдання.
В 2021 році останній МіГ-21 було виведено з експлуатації повітряних сил, а 21 травня 2021 року відбулась урочиста церемонія прощання з літаком, тип яких перебував на озброєнні 58 років.
На службі винищувачі МіГ-21 у Сербії замінюють на МіГ-29.

## Досвід використання

### Північний В'єтнам
ВПС Північного В'єтнаму використовували у повітряних боях проти американських бомбардувальників F-105 та винищувачів-бомбардувальників F-4. МіГ-21 були більш маневрені, але мали легше бортове озброєння (автоматична гармата проти американських ракет) і могли знаходитись в польоті значно коротший термін (45-55 хвилин). Американські F-4 також програвали у ближньому бою, через те, що вони були розроблені для іншої тактики (висотний бій з середньої та дальньої дистанції) і не мали на озброєнні гармати, а несли ракети «повітря-повітря». Тому в'єтнамці використовували тактику короткого і швидкого ближнього бою — «вдарив та тікай», а американці говорили, що у МіГа «короткі ноги». Американські бомбардувальні ескадрильї F-105 при нальотах на територію ДРВ зазнавали втрат, поки не вдалося влаштувати повітряний бій «сам-на-сам» F-4 проти МіГ-21. Під час відкритого повітряного бою 2 січня 1967 (Операція «Боло») північно-в'єтнамські ВПС втратили 7 МіГ-21 (весь склад 921-го полку ППО), після чого їх командування віддало наказ повернути або сховатись у хмарах. Американці не мали жодних втрат. Після цього бою ВПС ДРВ два місяці не підіймали свої МіГ-21 в повітря.

### Індія
976 літаків МіГ-21 експлуатувалося в Індії. Взагалі придбання Індією винищувачів МіГ-21 відкрило нову епоху для її ВПС. Це був перший бойовий літак не західного походження в її арсеналі. Повністю припинити експлуатацію заплановано у 2017 році.
11 грудня 2013 року перші чотири винищувачі МіГ-21, які брали участь у війні 1971 року з Пакистаном, виведені зі складу ВПС Індії.

В заяві ВПС говориться:
|  | З 11 грудня рев форсажа МіГ-21ФЛ більше не буде чутний на базі Калакунда. |

 На церемонії прощання візьме участь командуючий ВПС маршал Н А К Браун (N A K Browne). Перші винищувачі цього типу поступили на озброєння ВПС в 1965 році і взяли участь у війні 1971 року, де зарекомендували себе з найкращого боку. В першому ж «надзвуковому бою» один з винищувачів вогнем бортової гармати збив пакистанський F-104 Starfighter, загалом до кінця війни МіГи збили чотири F-104, по два F-6 і F-86, один транспортний літак C-130 (за інформацією індійських джерел).
«Міги» будуть замінені HAL Tejas.

### Хорватія
Хорватія здобула незалежність у 1991 році і спочатку використовувала три винищувачі МіГ-21, на яких пілоти перелетіли з аеродромів нової Югославії. Перший МіГ-21 був викрадений льотчиком ВПС Югославії капітаном Данилом Боровичем. 4 лютого 1992 року він перелетів на своєму МіГ-21біс з Бихача в Пулу. Ще 40 МіГ-21 було придбано в Україні в середині дев'яностих минулого століття. Половина з них стала донорами запчастин, а до служби в рядах Військово-повітряних сил Хорватії було залучено 16 одномісних літаків МіГ-21біс і 4 двомісних навчально-бойових МіГ-21УМ. В 2003 році вісім МіГ-21біс і чотири МіГ-21УМ були відремонтовані на заводах Aerostar в Румунії з модернізацією радіоелектронного обладнання для того, щоб виконати вимоги сумісності з НАТО. Два одномісних літаки було втрачено у вересні 2010 року в результаті зіткнення в повітрі, під час навчального польоту. Так на службі залишається тільки шість МіГ-21бісД (неофіційне, місцеве позначення модернізованих літаків) і чотири МіГ-21УМД, але не всі вони знаходяться в льотному стані.
З бюджетом на рівні 800 млн дол. Повітряні Сили Хорватії в 2007 р. почали пошук заміни МіГ-21 на 12 багатоцільових винищувачів. Були надіслані запити про надання інформації до фірм Dassault, Eurofighter, Lockheed Martin, РСК «МіГ» і Saab, а після отримання відповіді вибір швидко звузився до Gripen і F-16 Блок 52. Хорватські ЗМІ швидко підрахували, що F-16 Блок 52 в порівнянні з Gripen будуть приблизно на 10 % дорожче при покупці і приблизно на 50 % дорожче в експлуатації. Крім того, пілоти повинні більше літати, ніж на МіГ-21, для підтримки навичок на відповідному рівні. Кожний новий винищувач буде дорожчим за МіГ-21, і мова не лише про ціну придбання, а також і про витрати на експлуатацію. В результаті не було замовлено жодного нового літака. Протягом наступних років Saab направив кілька нових пропозицій, у тому числі в жовтні 2012, щодо десятирічної оренди восьми Ґріпенів, які б не вирішили фінансових проблем, все одно бюджетні можливості Хорватії були б перевищені. Хорватія також розглядала закупівлю вживаних літаків. Протягом певного періоду ходили наполегливі чутки про німецькі пропозиції викупу старих «Фантомів». Мабуть, ціна була досить доступною, але ніхто не розглядав дані пропозиції серйозно. Оскільки важко замінити радянський літак часів В'єтнамської війни його супротивником в тій же війні. Хоча Фантоми мали ресурс на кілька років експлуатації і є трохи більш технологічно просунутими, але коштують набагато дорожче в експлуатації, крім того, як показала та ж війна у В'єтнамі, маленький, швидкий і досить маневрений МіГ-21 в бою нічим не поступався Фантому.
8 липня 2013 р. у Загребі був підписаний контракт з ДК «Укрспецекспорт» та Міністерством оборони Республіки Хорватія. 29 листопада 2013 р. відбувся візит Міністра оборони Республіки Хорватія Анте Котромановича на Одеський авіаційний завод. Офіційна делегація хорватського оборонного відомства відвідала музей і цехи підприємства і ознайомилася з ходом модернізації винищувачів МіГ-21 на Одеському авіаційному заводі.
Українська модернізація передбачає не тільки проведення повного капітального ремонту, але й заміну аналогової апаратури на цифрову (частково, що стосується навігаційної та систем внутрішнього та зовнішнього зв'язку — чеського виробництва), ремонт радарів, встановлення GPS-навігаторів, устаткування, що дозволяє використовувати AIM-9 Sidewinder версій AIM-9L и AIM-9М.
Українські можливості даним переліком не обмежуються: хорватам пропонувалося поставити систему наведення та керування вогнем для Р-73, нові радари українського виробництва, нашоломну систему цілевказівки «Сура», тощо. Однак замовники обмежилися більш скромною модернізацією, як з огляду на фінансові міркування (загальна сума контракту становить 13,7 млн дол.), так і на терміни модернізації: навіть зі скороченою програмою модернізації, на один літак на заводі витрачається до 2,5 місяців при тризмінній організації праці, що є наслідком значно скорочених за останні роки виробничих можливостей, і, у першу чергу — нестачею кваліфікованого персоналу.
Перші два відремонтовані винищувачі прибули в Загреб з Одеси автомобільним транспортом 16 квітня, пізніше були отримані інші п'ять машин. Винищувачі ввійдуть до складу 91-ї авіабази в Загреб-Плесо після проведення випробувань.

## Аварії та катастрофи
- Загалом більше половини з 976, що використовувались у Індії, було втрачено внаслідок авіакатастроф[6]
- За іншими даними за 50 років експлуатації (1963—2013) з 793 МіГ'ів більше 350 було втрачено в авіакатастрофах, 170 пілотів загинули[7].
- За 2011 рік 5 літаків розбилось у Індії[6]
- 15 липня 2013 в Індії розбився черговий МіГ-21, пілот загинув.
- 27 травня 2014 року в районі Анантнаг на території Кашміра розбився двомісний винищувач МіГ-21УБ ВПС Індії, один з двох пілотів загинув.
- 31 січня 2015 року неподалік від села Бед штату Гуджарад розбився МіГ-21 індійських ВПС.
- 7 липня 2018 року під час показових польотів розбився МіГ-21 LanceR ВПС Румунії. Пілот катапультувався, але через отримані травми вижити не зміг[8].
- 18 липня 2018 року поблизу міста Кангра провінції Гімачал-Прадеш через технічну несправність розбився МіГ-21 індійських ВПС, пілот загинув[9].
- 27 лютого 2019 року МіГ-21 ВПС Індії був збитий (або розбився) пакистанськими військовими під час завдання бомбових ударів по табору підготовки терористів неподалік пакистанського міста Балакот. Це місто лежить біля кордону Пакистану зі спірним регіоном Кашмір, і за 80 кілометрів від «лінії контролю», яка є фактично кордоном між підконтрольними Індії і Пакистанові частинами Кашміру. Пілот був взятий у полон[10].
- 8 березня 2019 року в індійському штаті Раджастхан у районі міста Іканер після зіткнення з птахом розбився винищувач МіГ-21[11].
- 5 січня 2021 року в індійському штаті Раджастан через технічну несправність розбився винищувач МіГ-21, пілот катапультувався. Станом на початок року індійські ВПС мали на озброєнні 132 літака цієї моделі[12].
- 17 березня 2021 року, зранку, в Індії сталась авіакатастрофа винищувача Повітряних Сил Індії МіГ-21. В результаті падіння літака загинув льотчик капітан Гупта. Авіакатастрофа сталась при виконанні навчально-бойового завдання на авіабазі у центральній частині Індії[13].
- 20 квітня 2021 року в Румунії під час навчального польоту впав МіГ-21 національних повітряних сил. Льотчику вдалося своєчасно катапультуватися, він доставлений до лікувального закладу. Військовий літак розбився неподалік 71-ї авіаційної бази Повітряних сил Румунії[14].
- 29 травня 2021 року під час військового параду Лівійської національної армії (ЛНА, під командуванням Халіфа Хафтара) в Бенгазі впав винищувач МіГ-21, пілот загинув[15].
- 24 грудня 2021 року близько 20.30 за місцевим часом поблизу північного міста Джайсалмер (Індія) розбився винищувач ВПС МіГ-21, пілот загинув[16].

### ВПС СРСР (1970—1990)
| №  | Дата       | Літак     | Кількість загиблих |
| -- | ---------- | --------- | ------------------ |
| 1  | 06.02.1970 | МіГ-21У   | 1                  |
| 2  | 28.07.1970 | МіГ-21(І) | 1                  |
| 3  | 14.09.1970 | МіГ-21Р   | 1                  |
| 4  | 02.04.1971 | МіГ-21ПФ  | 1                  |
| 5  | 12.07.1971 | МіГ-21    | 1                  |
| 6  | 20.04.1972 | МіГ-21ПФ  | 1                  |
| 7  | 15.08.1972 | МіГ-21біс | 1                  |
| 8  | 19.02.1973 | МіГ-21біс | 1                  |
| 9  | 22.09.1973 | МіГ-21    | 1                  |
| 10 | 22.09.1973 | МіГ-21    | 1                  |
| 11 | 22.09.1973 | МіГ-21    | 1                  |
| 12 | 25.07.1974 | МіГ-21УС  | 1                  |
| 13 | 24.11.1977 | МіГ-21    | 1                  |
| 14 | 27.09.1979 | МіГ-21У   | 1                  |
| 15 | 02.04.1981 | МіГ-21У   | 1                  |

## Галерея
- Chengdu F-7PG Повітряних сил Пакистану, 2009 рік
- МіГ-21 біля прохідної Васильківського коледжу Військово-Повітряних Сил України
- МіГ-21 на майдані Перемоги у Вінниці

wikiname: ukwiki

title: МіГ-21

in_language: uk

wikitext:
{{Військовий літак|
|Повна назва = Мікоян і Гуревич МіГ-21
|Модель = МіГ-21
|Фотографія = [[Файл:MiG-21 LanceR taking off Romania Oct 2009.jpg|300px|МіГ-21 у ВПС Румунії]]
|Призначення = фронтовий [[винищувач]]
|Перший політ = [[16 червня]] [[1955]]
|Прийнятий на озброєння = [[1959]]
|Знятий з озброєння = в [[СРСР]] — 1990 (?), подекуди служить донині
|Період використання = 1959 — донині
|На озброєнні у = [[СРСР]], країнах Варшавського договору, на Кубі, у Індії, Фінляндії, [[В'єтнам]]і, ряді арабських держав, країнах Африки (всього — 68)
<!-- Характеристики -->
|Екіпаж = 1
|Крейсерська швидкість =
|Максимальна швидкість =
|МШ у землі =
|МШ на висоті =
|Бойовий радіус =
|Дальність польоту =
|Дальність польоту з ППБ =
|Тривалість польоту =
|Практична стеля =
|Бойова стеля =
|Швидкопідйомність =
<!-- Розміри -->
|Довжина =
|Висота =
|Розмах крил =
|Розмах верхніх крил =
|Площа крил =
|Стрілоподібність = 60
|Шасі = триколісне з носовою стійкою, носова стійка прибирається по польоту, основні — у фюзеляж у напрямку до нього
<!-- Маса -->
|Маса пустого =
|Маса спорядженого =
|Максимальна маса злету =
<!-- Силова установка -->
|Двигуни = 1 × [[Р-11-Ф-300]] (Ф, Ф-13),1 × [[Р-11-Ф2С-300]] (П, ПФ, ПФМ), 1 × [[Р-13-300]] (М, МФ, С, СМ, СМТ), 1 × [[Р-25-300]] (біс, -93)
|Тяга =
|Тяга форсажна =
<!-- Озброєння -->
|Гарматне озброєння = 2 × НР-30 (Ф), 1 × НР-30 (Ф-13), немає (П, ПФ, ПФМ), 1 × ГШ-23 (двоствольна, починаючи з МіГ-21М), на навчальних (У, УМ, УС) — кінофотокулемет
|Боєзапас = 200 снарядів
|Точок підвіски = 3 (починаючи з МіГ-21М — 5), включаючи підфюзеляжну для ППБ та бомб
|Маса підвіски = до 1300
|Підвісне озброєння = протиавіаційні НАР, Р-3 (МіГ-21Ф), К-13Т, К-13Р та підвісні контейнери з ГШ-23 (крім Ф-13) (-Ф-13,-П, -ПФ, -ПФМ, -М, -МФ, -С, -СМ, СМТ), Р-60, Р-60М (МіГ-21біс, МіГ-21-93), Р-27, Р-73, Р-77 (МіГ-21-93), блоки НАР С-8, С-13, С-25, бомби, баки з напалмом. На МіГ-21Р — контейнери з АФА та засобами радіотехнічної розвідки
<!-- Історія виробництва -->
|Виробник = МАПО ім. Дементьєва
|Всього збудовано = 10800
|Модифікації = Ф, Ф-13, П, ПФ, ПФМ, М, МФ, С, СМ, СМТ. біс, -93, Р, У, УМ, УС, ряд літаючих лабораторій — ПД (вертикального зльоту), «аналог» Ту-144 («[[літаюче крило]]» оживальної форми) — всього більше 20
|Конструктор = Артем Іванович Мікоян
}}

'''МіГ-21''' — [[СРСР|радянський]] реактивний фронтовий [[винищувач]] 1960-х — 1970-х років. Кодифікація [[НАТО]]: '''Fishbed''', неофіційне, але більш популярне прізвисько — «'''балалайка'''»<ref>[http://www.warbirddepot.com/aircraft_jets_mig21-ward.asp Will Ward's Mikoyan-Gurevich MiG-21MF Fishbed] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130703175706/http://www.warbirddepot.com/aircraft_jets_mig21-ward.asp |date=3 липня 2013 }}{{ref-en}}</ref>

Випускався серійно в [[СРСР]] (1959 — 1986 роки), в [[Індія|Індії]] та [[КНР|Китаї]] (під позначенням [[Chengdu J-7|J-7]]). Китайці випустили ряд власних модифікацій. Літак багаторазово модифікувався. Стояв на озброєнні 68 країн, подекуди використовується і зараз як навчально-тренувальний ([[Сербія]], [[Індія]], країни Африки). Активно використовувався у локальних конфліктах — [[Війна у В'єтнамі|В'єтнамська війна]], арабо-ізраїльські війни, війна в Афганістані, [[Ірано-іракська війна]], [[Війна НАТО проти Югославії 1999|війна з НАТО в Югославії]].

МАПО МіГ та IAI пропонують програми модифікації МіГ-21 до покоління 4+ (новий двигун, переозброєння, нова авіоніка).

== Характеристики ==
{{section-stub|дата=липень 2018}}
* '''Максимальна швидкість:''' 2125 км/год
* '''Дальність:''' 1580 км
* '''Практична стеля:''' 19000 м
* '''Озброєння:''' 1 × 30 мм гармата НР-30, 2 × 500 кг бомб, 2 × [[Ракета «повітря — повітря»|керованих ракет «повітря — повітря»]] {{нп|є=K-13 (missile)|текст=K-13|треба=K-13 (ракета)}}

== Варіанти ==
{{section-stub|дата=травень 2023}}

* '''М-21''' — дистанційно керований [[літак-мішень]], що випускався з 1985 до 2004 року [[Львівський ДАРЗ|Львівським ДАРЗ]]<ref>{{Cite web|title=M21м - Авіамузей|url=https://aviamuseum.com.ua/ua/exposition/exposition/kb-mig/197-m21m|website=aviamuseum.com.ua|accessdate=2023-05-03|archivedate=2022-05-22|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220522204302/https://aviamuseum.com.ua/ua/exposition/exposition/kb-mig/197-m21m}}</ref>.
* '''[[Chengdu J-7]]'''— китайська копія МіГ-21.

== Оператори ==
* {{ANG}}
* {{VNM}}
* {{EGY}}
* {{ETH}}
* {{ZMB}}
* {{YEM}}
* {{IND}}
* {{CAM}}
* {{KGZ}}
* {{PRK}}
* {{CHN}}
* {{CUB}}
* {{LBY}}
* {{MAD}}
* {{MLI}}
* {{SYR}}
* {{UGA}}

=== Індія ===

Винищувачі МиГ-21 надійшли на озброєння Індії в 1963 році та десятки років становили основу бойової авіації<ref name="mil.2022-07-30"/>.

Станом на літо 2022 року на озброєнні Повітряних сил Індії перебувають чотири ескадрильї літаків МиГ-21, кожна з яких складається з 16-18 літаків, включаючи два у навчально-тренувальній версії<ref name="mil.2022-07-30"/>.

З них одна ескадрилья буде виведена з експлуатації 30 вересня 2022 року<ref name="mil.2022-07-30"/>.

Наприкінці липня 2022 року джерела індійського видання Times of India у військових колах країни повідомили, що чотири нині наявні ескадрильї старих одномоторних МиГ-21, з високим аварійним рівнем виведуть з експлуатації Повітряних сил Індії до 2025 року<ref name="mil.2022-07-30">{{cite web | url = https://mil.in.ua/uk/news/indiya-do-2025-roku-prypynyt-ekspluatatsiyu-vynyshhuvachiv-myg-21-zmi/ | title = Індія до 2025 року припинить експлуатацію винищувачів МиГ-21 – ЗМІ | publisher = Мілітарний | date = 2022-07-30 }}</ref>.

=== Румунія ===
Після низки аварій та катастроф Румунія 15 квітня 2022 року вирішила припинити експлуатацію наявного парку 27 одиниць МіГ-21 та пришвидшити перехід на F-16AM/BM. Проте, наприкінці травня 2022 року було вирішено повернутись до використання МіГ-21 принаймні ще на один рік<ref>{{cite web
 | url = https://www.thedrive.com/the-war-zone/romania-orders-its-grounded-mig-21-lancers-back-into-the-air
 | title = Romania Orders Its Grounded MiG-21 Lancers Back Into The Air
 | author = Tyler Rogoway
 | publisher = The Drive
 | work = The War Zone
 | date = 2022-05-25
 | accessdate = 29 травня 2022
 | archive-date = 29 травня 2022
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20220529123825/https://www.thedrive.com/the-war-zone/romania-orders-its-grounded-mig-21-lancers-back-into-the-air
 }}</ref>.

=== Сербія ===
Сербія отримала літаки МіГ-21 від колишньої [[Югославія|Югославії]], що упродовж 1962—1986 років придбала 261 винищувач<ref name="mil.2021-05-22"/>.

Один з останніх сербських винищувачів було втрачено 25 вересня 2020 року, коли той впав у районі селища Брасіна під час виконання штатного льотного завдання<ref name="mil.2021-05-22"/>.

В 2021 році останній МіГ-21 було виведено з експлуатації повітряних сил, а 21 травня 2021 року відбулась урочиста церемонія прощання з літаком, тип яких перебував на озброєнні 58 років<ref name="mil.2021-05-22"/>.

На службі винищувачі МіГ-21 у Сербії замінюють на [[МіГ-29]]<ref name="mil.2021-05-22">{{cite web
 | url = https://mil.in.ua/uk/news/serbiya-vyvela-z-ekspluatatsiyi-ostannij-mig-21/
 | title = Сербія вивела з експлуатації останній МіГ-21
 | author = Люксіков Михайло
 | publisher = Український мілітарний портал
 | date = 2021-05-22
 | accessdate = 24 травня 2021
 | archive-date = 24 травня 2021
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210524085400/https://mil.in.ua/uk/news/serbiya-vyvela-z-ekspluatatsiyi-ostannij-mig-21/
 }}</ref>.

== Досвід використання ==
=== Північний В'єтнам ===
{{Див. також|Війна у В'єтнамі}}
ВПС Північного В'єтнаму використовували у повітряних боях проти американських бомбардувальників [[Republic F-105 Thunderchief|F-105]] та винищувачів-бомбардувальників [[F-4]]. МіГ-21 були більш маневрені, але мали легше бортове озброєння (автоматична гармата проти американських ракет) і могли знаходитись в польоті значно коротший термін (45-55 хвилин). Американські [[F-4]] також програвали у ближньому бою, через те, що вони були розроблені для іншої тактики (висотний бій з середньої та дальньої дистанції) і не мали на озброєнні гармати, а несли ракети «повітря-повітря». Тому в'єтнамці використовували тактику короткого і швидкого ближнього бою — «вдарив та тікай», а американці говорили, що у МіГа «короткі ноги». Американські бомбардувальні ескадрильї F-105 при нальотах на територію ДРВ зазнавали втрат, поки не вдалося влаштувати повітряний бій «сам-на-сам» [[F-4]] проти МіГ-21. Під час відкритого повітряного бою [[2 січня]] [[1967]] ([[Операція «Боло»]]) північно-в'єтнамські ВПС втратили 7 МіГ-21 (весь склад 921-го полку ППО), після чого їх командування віддало наказ повернути або сховатись у хмарах. Американці не мали жодних втрат. Після цього бою ВПС [[ДРВ]] два місяці не підіймали свої МіГ-21 в повітря.

=== Індія ===
976 літаків МіГ-21 експлуатувалося в [[Індія|Індії]]. Взагалі придбання Індією винищувачів МіГ-21 відкрило нову епоху для її ВПС. Це був перший бойовий літак не західного походження в її арсеналі. Повністю припинити експлуатацію заплановано у [[2017]] році.<ref name="ТСН МіГ-21">[http://tsn.ua/svit/v-indiyi-rozbivsya-p-yatiy-za-rik-vinischuvach-mig-21.html В Індії розбився п'ятий за рік винищувач МіГ-21] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111012172159/http://tsn.ua/svit/v-indiyi-rozbivsya-p-yatiy-za-rik-vinischuvach-mig-21.html |date=12 жовтня 2011 }} на сайті [[ТСН]]</ref>

[[Файл:Astar Wik IMG 2112.jpg|thumb|right|350px|МіГ-21 «тип 77» ВПС Індії]]

11 грудня 2013 року перші чотири винищувачі МіГ-21, які брали участь у [[Третя індо-пакистанська війна|війні 1971 року з Пакистаном]], виведені зі складу ВПС Індії.

В заяві ВПС говориться: {{цитата|З 11 грудня рев форсажа МіГ-21ФЛ більше не буде чутний на базі Калакунда.}} На церемонії прощання візьме участь командуючий ВПС маршал Н А К Браун (N A K Browne). Перші винищувачі цього типу поступили на озброєння ВПС в 1965 році і взяли участь у війні 1971 року, де зарекомендували себе з найкращого боку. В першому ж «надзвуковому бою» один з винищувачів вогнем бортової гармати збив пакистанський [[Lockheed F-104 Starfighter|F-104 Starfighter]], загалом до кінця війни МіГи збили чотири F-104, по два [[Shenyang J-6|F-6]] і [[North American F-86 Sabre|F-86]], один транспортний літак [[Lockheed C-130 Hercules|C-130]] (за інформацією індійських джерел).

«Міги» будуть замінені [[HAL Tejas]].

[[Файл:MiG21operators.png|thumb|upright=1.8|Поточні користувачі МіГ-21 позначені синім кольором, колишні червоним]]

=== Хорватія ===
Хорватія здобула незалежність у 1991 році і спочатку використовувала три винищувачі МіГ-21, на яких пілоти перелетіли з аеродромів нової Югославії. Перший МіГ-21 був викрадений льотчиком ВПС Югославії [[капітан]]ом Данилом Боровичем. [[4 лютого]] [[1992]] року він перелетів на своєму МіГ-21біс з [[Бихач]]а в [[Пула|Пулу]]. Ще 40 МіГ-21 було придбано в Україні в середині дев'яностих минулого століття. Половина з них стала донорами запчастин, а до служби в рядах [[Військово-повітряні сили і війська ППО Хорватії|Військово-повітряних сил Хорватії]] було залучено 16 одномісних літаків МіГ-21біс і 4 двомісних навчально-бойових МіГ-21УМ. В 2003 році вісім МіГ-21біс і чотири МіГ-21УМ були відремонтовані на заводах Aerostar в Румунії з модернізацією радіоелектронного обладнання для того, щоб виконати вимоги сумісності з [[НАТО]]. Два одномісних літаки було втрачено у вересні 2010 року в результаті [[зіткнення в повітрі]], під час навчального польоту. Так на службі залишається тільки шість МіГ-21бісД (неофіційне, місцеве позначення модернізованих літаків) і чотири МіГ-21УМД, але не всі вони знаходяться в льотному стані.

[[Файл:MiG-21bis-Croatia-2002-1.jpg|right|350px]]

З бюджетом на рівні 800 млн дол. Повітряні Сили Хорватії в 2007 р. почали пошук заміни МіГ-21 на 12 багатоцільових винищувачів. Були надіслані запити про надання інформації до фірм [[Dassault Aviation|Dassault]], [[Eurofighter GmbH|Eurofighter]], [[Lockheed Martin]], [[МіГ (компанія)|РСК «МіГ»]] і [[Saab]], а після отримання відповіді вибір швидко звузився до [[Saab JAS 39 Gripen|Gripen]] і [[General Dynamics F-16 Fighting Falcon|F-16 Блок 52]]. Хорватські ЗМІ швидко підрахували, що F-16 Блок 52 в порівнянні з Gripen будуть приблизно на 10 % дорожче при покупці і приблизно на 50 % дорожче в експлуатації. Крім того, пілоти повинні більше літати, ніж на МіГ-21, для підтримки навичок на відповідному рівні. Кожний новий винищувач буде дорожчим за МіГ-21, і мова не лише про ціну придбання, а також і про витрати на експлуатацію. В результаті не було замовлено жодного нового літака. Протягом наступних років Saab направив кілька нових пропозицій, у тому числі в жовтні 2012, щодо десятирічної оренди восьми Ґріпенів, які б не вирішили фінансових проблем, все одно бюджетні можливості Хорватії були б перевищені. Хорватія також розглядала закупівлю вживаних літаків. Протягом певного періоду ходили наполегливі чутки про німецькі пропозиції викупу старих [[McDonnell Douglas F-4 Phantom II|«Фантомів»]]. Мабуть, ціна була досить доступною, але ніхто не розглядав дані пропозиції серйозно. Оскільки важко замінити радянський літак часів [[Війна у В'єтнамі|В'єтнамської війни]] його супротивником в тій же війні. Хоча Фантоми мали ресурс на кілька років експлуатації і є трохи більш технологічно просунутими, але коштують набагато дорожче в експлуатації, крім того, як показала та ж війна у В'єтнамі, маленький, швидкий і досить маневрений МіГ-21 в бою нічим не поступався Фантому.

[[8 липня]] [[2013]] р. у [[Загреб]]і був підписаний контракт з ДК «[[Укрспецекспорт]]» та Міністерством оборони Республіки Хорватія. [[29 листопада]] 2013 р. відбувся візит Міністра оборони Республіки Хорватія [[Анте Котроманович]]а на [[Одесавіаремсервіс|Одеський авіаційний завод]]. Офіційна делегація хорватського оборонного відомства відвідала музей і цехи підприємства і ознайомилася з ходом модернізації винищувачів МіГ-21 на Одеському авіаційному заводі.

Українська модернізація передбачає не тільки проведення повного капітального ремонту, але й заміну [[Аналоговий пристрій|аналогової апаратури]] на цифрову (частково, що стосується навігаційної та систем внутрішнього та зовнішнього зв'язку — чеського виробництва), ремонт радарів, встановлення [[GPS]]-навігаторів, устаткування, що дозволяє використовувати [[AIM-9 Sidewinder]] версій AIM-9L и AIM-9М.

Українські можливості даним переліком не обмежуються: хорватам пропонувалося поставити систему наведення та керування вогнем для [[Р-73]], нові радари українського виробництва, нашоломну систему цілевказівки «Сура», тощо. Однак замовники обмежилися більш скромною модернізацією, як з огляду на фінансові міркування (загальна сума контракту становить 13,7 млн дол.), так і на терміни модернізації: навіть зі скороченою програмою модернізації, на один літак на заводі витрачається до 2,5 місяців при тризмінній організації праці, що є наслідком значно скорочених за останні роки виробничих можливостей, і, у першу чергу — нестачею кваліфікованого персоналу.

Перші два відремонтовані винищувачі прибули в Загреб з Одеси автомобільним транспортом 16 квітня, пізніше були отримані інші п'ять машин. Винищувачі ввійдуть до складу 91-ї авіабази в [[Міжнародний аеропорт Загреб|Загреб-Плесо]] після проведення випробувань.

== Аварії та катастрофи ==
* Загалом більше половини з 976, що використовувались у [[Індія|Індії]], було втрачено внаслідок авіакатастроф<ref name="ТСН МіГ-21"/>
* За іншими даними за 50 років експлуатації (1963—2013) з 793 МіГ'ів більше 350 було втрачено в авіакатастрофах, 170 пілотів загинули<ref>[http://defenceforumindia.com/forum/indian-air-force/49958-mig-fighter-aircraft-complete-50-years-india.html MiG Fighter Aircraft Complete 50 years in India] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130416214439/http://defenceforumindia.com/forum/indian-air-force/49958-mig-fighter-aircraft-complete-50-years-india.html |date=16 квітня 2013 }}{{ref-en}}</ref>.
* За [[2011]] рік 5 літаків розбилось у [[Індія|Індії]]<ref name="ТСН МіГ-21"/>
* 15 липня 2013 в Індії розбився черговий МіГ-21, пілот загинув.
* 27 травня 2014 року в районі Анантнаг на території Кашміра розбився двомісний винищувач МіГ-21УБ ВПС Індії, один з двох пілотів загинув.
* 31 січня 2015 року неподалік від села Бед штату Гуджарад розбився МіГ-21 індійських ВПС.
* 7 липня 2018 року під час показових польотів розбився МіГ-21 LanceR ВПС Румунії. Пілот катапультувався, але через отримані травми вижити не зміг<ref>{{cite web | url = https://theaviationist.com/2018/07/07/pilot-killed-in-romanian-air-force-mig-21-lancer-jet-crash-during-borcea-open-day/ | title = Pilot Killed In Romanian Air Force MiG-21 LanceR Jet Crash During Borcea Open Day | date = 2018-07-07 | publisher = The Aviationist | accessdate = 9 липня 2018 | archive-date = 9 липня 2018 | archive-url = https://web.archive.org/web/20180709190214/https://theaviationist.com/2018/07/07/pilot-killed-in-romanian-air-force-mig-21-lancer-jet-crash-during-borcea-open-day/ }}</ref>.
* 18 липня 2018 року поблизу міста Кангра провінції [[Гімачал-Прадеш]] через технічну несправність розбився МіГ-21 індійських ВПС, пілот загинув<ref>{{cite web | url = https://defence-blog.com/aviation/indian-air-forces-mig-21-fighter-jet-crashes-kangra-district.html | title = Indian Air Force’s MiG-21 fighter jet crashes in Kangra district | publisher = Defence Blog | date = 2018-07-18 | accessdate = 18 липня 2018 | archive-date = 18 липня 2018 | archive-url = https://web.archive.org/web/20180718144542/https://defence-blog.com/aviation/indian-air-forces-mig-21-fighter-jet-crashes-kangra-district.html }}</ref>.
* 27 лютого 2019 року МіГ-21 ВПС Індії був збитий (або розбився) пакистанськими військовими під час завдання бомбових ударів по табору підготовки терористів неподалік пакистанського міста [[Балакот]]. Це місто лежить біля кордону [[Пакистан]]у зі спірним регіоном [[Кашмір]], і за 80 кілометрів від «лінії контролю», яка є фактично кордоном між підконтрольними Індії і Пакистанові частинами Кашміру. Пілот був взятий у полон<ref>{{cite news |title=Вперше за 40 років Індія завдала авіаудар по території Пакистану |url=https://mil.in.ua/вперше-за-40-років-індія-завдала-авіауда/ |publisher=Український мілітарний портал |date=2019-02-27 |language=uk }}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>.
* 8 березня 2019 року в індійському штаті Раджастхан у районі міста Іканер після [[Зіткнення з птахами|зіткнення з птахом]] розбився винищувач МіГ-21<ref>[https://ukr.lb.ua/world/2019/03/08/421510_indii_pislya_zitknennya_z_ptahom.html В Індії після зіткнення з птахом розбився винищувач МіГ-21. 08.03.2019, 19:25]</ref>.
* 5 січня 2021 року в індійському штаті Раджастан через технічну несправність розбився винищувач МіГ-21, пілот катапультувався. Станом на початок року індійські ВПС мали на озброєнні 132 літака цієї моделі<ref>{{cite web | url = https://www.defence24.pl/rozbil-sie-cyfrowy-mig-21 | title = Rozbił się 'cyfrowy' MiG-21 | author = Maciej Szopa | publisher = DEFENCE 24 - Siły zbrojne | date = 2021-01-07 | accessdate = 8 січня 2021 | archive-date = 7 січня 2021 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210107170258/https://www.defence24.pl/rozbil-sie-cyfrowy-mig-21 }}</ref>.
* 17 березня 2021 року, зранку, в Індії сталась авіакатастрофа винищувача Повітряних Сил Індії МіГ-21. В результаті падіння літака загинув льотчик капітан Гупта. Авіакатастрофа сталась при виконанні навчально-бойового завдання на авіабазі у центральній частині Індії<ref>{{cite web | url = https://mil.in.ua/uk/news/v-indiyi-stalas-aviakatastrofa-mig-21/ | title = В Індії сталась авіакатастрофа МіГ-21 | author = Люксіков Михайло | publisher = Український мілітарний портал | date = 2021-03-17 | accessdate = 18 березня 2021 | archive-date = 17 березня 2021 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210317112559/https://mil.in.ua/uk/news/v-indiyi-stalas-aviakatastrofa-mig-21/ }}</ref>.
* 20 квітня 2021 року в Румунії під час навчального польоту впав МіГ-21 національних повітряних сил. Льотчику вдалося своєчасно катапультуватися, він доставлений до лікувального закладу. Військовий літак розбився неподалік [[71-ша авіаційна база (Румунія)|71-ї авіаційної бази]] Повітряних сил Румунії<ref>{{cite web | url = https://mil.in.ua/uk/news/u-rumuniyi-vpav-mig-21/ | title = У Румунії впав МіГ-21 | author = Люксіков Михайло | publisher = Український мілітарний портал | date = 2021-04-20 | accessdate = 21 квітня 2021 | archive-date = 21 квітня 2021 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210421091714/https://mil.in.ua/uk/news/u-rumuniyi-vpav-mig-21/ }}</ref>.
* 29 травня 2021 року під час військового параду [[Лівійська національна армія (Халіфа Хафтара)|Лівійської національної армії]] (ЛНА, під командуванням [[Халіфа Хафтар]]а) в [[Бенгазі]] впав винищувач МіГ-21, пілот загинув<ref>{{cite web | url = https://mil.in.ua/uk/news/u-liviyi-na-paradi-rozbyvsya-mig-21/ | title = У Лівії на параді розбився МіГ-21 | author = Козацький Саня | publisher = Український мілітарний портал | date = 2021-05-30 | accessdate = 4 червня 2021 | archive-date = 4 червня 2021 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210604133821/https://mil.in.ua/uk/news/u-liviyi-na-paradi-rozbyvsya-mig-21/ }}</ref>.
* 24 грудня 2021 року близько 20.30 за місцевим часом поблизу північного міста [[Джайсалмер]] (Індія) розбився винищувач ВПС МіГ-21, пілот загинув<ref>{{Cite web |url=https://tsn.ua/svit/v-indiyi-pid-chas-tirenuvalnogo-polotu-rozbivsya-vinischuvach-pilot-zaginuv-1940419.html |title=В Індії під час тренувального польоту розбився винишувач, пілот загинув. 24.12.2021, 23:08 |accessdate=25 грудня 2021 |archive-date=25 грудня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211225000329/https://tsn.ua/svit/v-indiyi-pid-chas-tirenuvalnogo-polotu-rozbivsya-vinischuvach-pilot-zaginuv-1940419.html }}</ref>.

=== ВПС СРСР (1970—1990) ===
{| class="standard"
!№
!Дата
!Літак
!Кількість загиблих
|-
|1
|06.02.1970
|МіГ-21У
|1
|-
|2
|28.07.1970
|МіГ-21(І)
|1
|-
|3
|14.09.1970
|МіГ-21Р
|1
|-
|4
|02.04.1971
|МіГ-21ПФ
|1
|-
|5
|12.07.1971
|МіГ-21
|1
|-
|6
|20.04.1972
|МіГ-21ПФ
|1
|-
|7
|15.08.1972
|МіГ-21біс
|1
|-
|8
|19.02.1973
|МіГ-21біс
|1
|-
|9
|22.09.1973
|МіГ-21
|1
|-
|10
|22.09.1973
|МіГ-21
|1
|-
|11
|22.09.1973
|МіГ-21
|1
|-
|12
|25.07.1974
|МіГ-21УС
|1
|-
|13
|24.11.1977
|МіГ-21
|1
|-
|14
|27.09.1979
|МіГ-21У
|1
|-
|15
|02.04.1981
|МіГ-21У
|1
|-
|-
|}

== Галерея ==
<gallery>
Krzesiny 22RB.JPG
Pakistani Chengdu J-7.JPG | [[Chengdu F-7PG]] Повітряних сил Пакистану, 2009 рік
MiG-21UMLancerB.jpg
Gatow MiG-21 (2009).jpg
Wikiexpedition Vasylkiv 263.JPG|МіГ-21 біля прохідної Васильківського коледжу Військово-Повітряних Сил України
Вінниця На створення ВПС.jpg|МіГ-21 на майдані Перемоги у Вінниці
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Література ==

* Про досвід застосування радянської авіації взагалі, та МіГ-21 зокрема, в Афганістані:
*: {{cite book | title = Жаркое небо Афганистана | author = Марковский В. | location = {{М.}} | publisher = Техника — Молодежи | year = 2000 | chapter = Штурмовики }}
*: {{cite book | title = Опасное небо Афганистана. Опыт боевого применения советской авиации в локальной войне. 1979-1989 | author = Жирохов М. А. | location = {{М.}} | publisher = Центрполиграф | year = 2012 | isbn = 978-5-227-03863-0 }}

== Посилання ==
* [[BBC]]: [http://www.bbc.co.uk/russian/international/2013/08/130822_mig21_india_russia.shtml МиГ-21 в Индии: проклятие «балалайки»?] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130824165618/http://www.bbc.co.uk/russian/international/2013/08/130822_mig21_india_russia.shtml |date=24 серпня 2013 }}{{ref-ru}}
* [http://www.mig-21.de MiG-21.de] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200315115154/http://www.mig-21.de/ |date=15 березня 2020 }}{{ref-de}}
* [http://www.globalsecurity.org/military/world/russia/mig-21.htm MiG-21 FISHBED from Global Security.org] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090417085718/http://www.globalsecurity.org/military/world/russia/mig-21.htm |date=17 квітня 2009 }}{{ref-en}}
* [http://www.globalaircraft.org/planes/mig-21_fishbed.pl MiG-21 Fishbed from Global Aircraft] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090310090114/http://www.globalaircraft.org/planes/mig-21_fishbed.pl |date=10 березня 2009 }}{{ref-en}}
* [http://urrib2000.narod.ru/EqMiG21-e.html Cuban MiG-21] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081227222028/http://www.urrib2000.narod.ru/EqMiG21-e.html |date=27 грудня 2008 }}{{ref-en}}
* [http://www.warbirdalley.com/mig21.htm Warbird Alley: MiG-21 page] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090330014306/http://www.warbirdalley.com/mig21.htm |date=30 березня 2009 }} — Information about privately-owned MiG-21s{{ref-en}}

{{Aero-stub}}

{{Реактивні винищувачі}}
{{Літаки РЛК МіГ}}
{{Літаки Повітряних сил України}}
{{ЛА НА ДРВ}}
{{ЗС СРЮ проти НАТО}}
{{БПЛА Росії та СРСР}}
{{ac}}
{{портали|СРСР|Військова техніка|Авіація}}

[[Категорія:Літаки МіГ]]
[[Категорія:Реактивні винищувачі СРСР]]
[[Категорія:Одномоторні реактивні літаки]]
[[Категорія:Літаки В'єтнамської війни]]
[[Категорія:Літаки з трикутними крилами]]
[[Категорія:Повітряні судна, що здійснили перший політ у 1955]]
[[Категорія:Середньоплани]]

title: МіГ-21

Призначення: фронтовий винищувач

Перший політ: 16 червня 1955

Знятий з озброєння: в СРСР — 1990 (?), подекуди служить донині

Період використання: 1959 — донині

На озброєнні у: СРСР, країнах Варшавського договору, на Кубі, у Індії, Фінляндії, В'єтнамі, ряді арабських держав, країнах Африки (всього — 68)

Розробник: МіГ, Авіабудівельний завод «Сокол»d, АТ «Дукс»d, Тбіліський авіаційний завод, Aero Vodochody, Hindustan Aeronautics і Chengdu Aircraft Industry Groupd

Виробник: МАПО ім. Дементьєва

Модифікації: Ф, Ф-13, П, ПФ, ПФМ, М, МФ, С, СМ, СМТ. біс, -93, Р, У, УМ, УС, ряд літаючих лабораторій — ПД (вертикального зльоту), «аналог» Ту-144 («літаюче крило» оживальної форми) — всього більше 20

Конструктор: Артем Іванович Мікоян

Екіпаж: 1 особа

Боєзапас: 200 снарядів

Маса підвісних елементів: до 1300 кг


text:
# Лансопразол
Лансопразол — синтетичний препарат, що є похідним бензимідазолу, та належить до групи інгібіторів протонної помпи, що застосовується перорально та парентерально. Лансопразол уперше синтезований у Японії в 1988 році у лабораторії компанії «Takeda Pharmaceutical» та застосовується у клінічній практиці з 1991 року.

## Фармакологічні властивості
Лансопразол — синтетичний препарат, що є похідним бензимідазолу та належить до групи інгібіторів протонної помпи. За хімічним складом є рацематом двох енантіомерів — S-лансопразолу та R-лансопразолу (декслансопразолу), із яких активнішим є R-ізомер, який застосовується як самостійний лікарський препарат з 2009 року. Механізм дії препарату полягає в інгібуванні ферменту парієтальних клітин шлунку H+/K+ АТФази (який також називають протонною помпою), що призводить до блокування перенесення іонів водню із парієтальних клітин у порожнину шлунку та гальмування кінцевого етапу секреції соляної кислоти. Після введення в організм лансопразол накопичується в каналах обкладочних клітин шлунку, саме у просвіт яких заходять частини молекул протонної помпи, де виключно і відбувається взаємодія препарату із ферментом H+/K+ АТФазою виключно парієтальних клітин шлунку та не взаємодіє з H+/K+ АТФазами та H+/Na+ АТФазами інших тканин (епітелію жовчевих шляхів, гематоенцефалічного бар'єру, кишкового епітелію, епітелію рогівки та м'язів, остеокластів та клітин імунної системи). Найвища ефективність лансопразолу спостерігається при показнику pH шлункового соку не вище 4, і при застосуванні лансопразолу цей показник утримується більш тривало, ніж при застосуванні омепразолу та пантопразолу. Лансопразол пригнічує секрецію соляної кислоти парієтальними клітинами слизової оболонки шлунку; у тому числі як спонтанну (базальну), так і стимульовану гістаміном, гастрином та ацетилхоліном. Оскільки застосування лансопразолу знижує рівень кислотності шлунку, то це призводить до стимуляції вироблення гастрину. Лансопразол має власну активність проти Helicobacter pylori, використовується у схемах ерадикації цього мікроорганізму, та має власні гастропротекторні властивості. Активація лансопразолу у кислому середовищі шлунку відбувається швидше, чим активація інших інгібіторів протонної помпи. Але лансопразол має найкоротший серед усіх блокаторів протонної помпи час зв'язування із протонною помпою — лише 15 годин, що призводить до найшвидшого відновлення шлункової секреції після застосування даного препарату, тоді як у пантопразолу цей час становить 46 годин, а у рабепразолу та омепразолу — 30 годин. Лансопразол у меншому ступені, ніж омепразол, взаємодіє із системою цитохрому Р-450, і не рекомендований до застосування лише із атазанавіром. При застосуванні лансопразолу в дозі 30 мг/добу протягом 4 тижнів спостерігається заживлення виразки дванадцятипалої кишки у 90—95% хворих, при застосуванні протягом 8 тижнів аналогічної дози препарату при виразці шлунку заживлення виразки спостерігається у 80—97% хворих. Лансопразол також ефективний при застосуванні з профілактичною метою для попередження повторних шлунково-кишкових кровотеч у хворих виразковою хворобою шлунку та дванадцятипалої кишки, які були ускладнені кровотечею. Висока ефективність лансопразолу спостерігається при застосуванні даного препарату і при гастроезофагальній рефлюксній хворобі. Згідно експериментальних даних, лансопразол може бути ефективним засобом для лікування мультирезистентного туберкульозу. При тривалому застосуванні лансопразолу спостерігається збільшення кількості хромафінних клітин у слизовій оболонці шлунку. У 2010 році FDA випустило бюлетень із попередженням про підвищений ризик переломів стегна, зап'ястя та хребта при тривалому (більше 1 року) або при застосуванні у високих дозах препаратів із групи блокаторів протонної помпи (у тому числі лансопразолу, а також омепразолу, пантопразолу, рабепразолу, езомепразолу та декслансопразолу).

### Фармакокінетика
Лансопразол швидко та повністю всмоктується при прийомі всередину, біодоступність препарату складає в середньому 85% при пероральному застосуванні (максимальна біодоступність препарату — до 91%). Максимальна концентрація лансопразолу в крові досягається протягом 1,5—2,2 годин. Лансопразол майже повністю (на 97%) зв'язується з білками плазми крові. Лансопразол всмоктується у слизовій оболонці тонкого кишечника, та накопичується у парієтальних клітинах шлунку. Після всмоктування лансопразол перетворюється у активну форму — сульфенамід, та, на відміну від більшості інших препаратів групи інгібіторів протонної помпи, зв'язується із двома молекулами цистеїну протонної помпи, що забезпечує більш стійкий зв'язок із ферментом H+/K+ АТФазою. У інших тканинах лансопразол не створює високих концентрацій, погано проходить через гематоенцефалічний бар'єр, може проходити через плацентарний бар'єр та виділятися у грудне молоко. Метаболізується лансопразол у печінці із утворенням кількох неактивних метаболітів. Виводиться препарат із організму переважно із фекаліями (80%), частково із сечею (20%). Період напіввиведення препарату становить в середньому 1,3 години, у літніх людей цей показник зростає до 1,9—2,9 годин, при печінковій недостатності період напіввиведення лансопразолу збільшується до 3,2—7,2 годин, а при нирковій недостатності період напіввиведення дещо вкорочується.

## Показання до застосування
Лансопразол застосовується при виразковій хворобі шлунку та дванадцятипалої кишки, синдромі Золлінгера-Еллісона, гастроезофагеальній рефлюксній хворобі та рефлюкс-езофагіті, у схемах ерадикації Helicobacter pylori. Лансопразол застосовується також для профілактики та лікування медикаментозних уражень шлунку та дванадцятипалої кишки, спричинених нестероїдними протизапальними препаратами.

## Побічна дія
При проведенні спостережень у Нідерландах виявлено, що при застосуванні лансопразолу побічні ефекти виникають в середньому у 17,4% пацієнтів при тривалому застосуванні. Найчастішими побічними ефектами при застосуванні препарату були діарея (3,7% випадків застосування), головний біль (2,5%), нудота (2,2%), шкірні реакції (2,0%), головокружіння (1,8%). Також при застосуванні препарату можуть спостерігатися наступні побічні ефекти:
- Алергічні реакції та з боку шкірних покривів — рідко кашель, фарингіт, риніт, грипоподібний синдром, часті інфекції верхніх дихальних шляхів, алопеція, фотодерматит, висипання на шкірі, багатоформна еритема.
- З боку травної системи — нечасто (0,1—1%) зниження або підвищення апетиту, біль у животі; рідко запор, загострення неспецифічного виразкового коліту, кандидоз органів травної системи.
- З боку нервової системи — рідко (0,01—0,1%) загальна слабість, сонливість, депресія, тривога.
- Зміни в лабораторних аналізах — рідко спостерігаються анемія, тромбоцитопенія, підвищення активності амінотрансфераз та лужної фосфатази в крові, підвищення рівня білірубіну в крові.

## Протипокази
Протипоказами до застосування лансопразолу є підвищена чутливість до препарату, вагітність та годування грудьми, злоякісні пухлини травної системи. З обережністю лансопразол застосовується при порушеннях функції печінки та в дитячому віці. В Україні лансопразол не рекомендований для застосування у дитячому віці.

## Форми випуску
Лансопразол випускається у вигляді капсул по 0,015 та 0,03 г. Сучасною формою випуску препарату є желатинові капсули із мікрогранулами лансопразолу (пелетами), які випускаються по 30 мг препарату в капсулі. У ряді країн зареєстрована також форма випуску лансопразолу для внутрішньовенного застосування. Лансопразол разом із тинідазолом та кларитроміцином входить до складу комбінованого препарату «Клатінол».

title: Лансопразол

wikitext:
{{Доповнити голі посилання|дата=лютий 2023}}
{{Лікарський засіб |
|Зображення = Lansoprazole.svg
|IUPAC_name = (''RS'')-2-([3-methyl-4-(2,2,2-trifluoroethoxy)pyridin-2-yl]methylsulfinyl)-1''H''-benzo[''d'']imidazole
|CAS_number = 103577-45-3
| ATC_prefix = A02
| ATC_suffix = BC03
| PubChem = 3883
|  C = 16|H =14|F =3|N =3|O =2|S =1
| Молярна маса = 369,363
| Біодоступність = 85%
| Метаболізм = [[Печінка]]
| Період напіввиведення = 1,3 год.
| Екскреція = фекалії (80%), [[Нирки]] (20%)
| Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата = ЛАНЗОПТОЛ,
«КРКА, д.д.»,Словенія
'''UA/8874/01/01'''
01.12.2014-01/12/2019
ЛАНЦЕРОЛ,
ВАТ«Київмедпрепарат»,Україна
'''UA/7875/01/01'''
07.12.2012-07.12.2017
ЛАНСОПРОЛ,
«НОБЕЛ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ А.Ш.»,Туреччина
'''UA/3932/01/01'''
06.08.2010-06.08.2015
<ref>{{Cite web |url=http://www.drlz.kiev.ua/ |title=Державний реєстр лікарських засобів України |accessdate=29 липня 2015 |archive-date=9 січня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160109183521/http://drlz.kiev.ua/ }}</ref>
}}
'''Лансопразол''' — синтетичний препарат, що є похідним [[бензимідазол]]у<ref name="lvrach.ru-2012">http://www.lvrach.ru/2012/07/15435465/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160306092522/http://www.lvrach.ru/2012/07/15435465/ |date=6 березня 2016 }} {{ref-ru}}</ref><ref name="health-ua.com">http://health-ua.com/article/237.html {{ref-ru}}</ref>, та належить до групи [[інгібітори протонного насоса|інгібіторів протонної помпи]]<ref name="compendium.com.ua">http://compendium.com.ua/akt/76/315/lansoprazolum {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150404133415/http://compendium.com.ua/akt/76/315/lansoprazolum |date=4 квітня 2015 }} {{ref-ru}}</ref><ref name="gastroscan.ru-2119">http://www.gastroscan.ru/literature/authors/2119 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924021039/http://www.gastroscan.ru/literature/authors/2119 |date=24 вересня 2015 }} {{ref-ru}}</ref>, що застосовується [[пероральний прийом лікарських засобів|перорально]]<ref name="gastroscan.ru-2227">http://www.gastroscan.ru/handbook/144/2227 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150716220034/http://www.gastroscan.ru/handbook/144/2227 |date=16 липня 2015 }} {{ref-ru}}</ref><ref name="mednovosti.by">http://www.mednovosti.by/journal.aspx?article=5079 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150414231253/http://mednovosti.by/journal.aspx?article=5079 |date=14 квітня 2015 }} {{ref-ru}}</ref> та [[парентеральне введення лікарських засобів|парентерально]].<ref name="gastroscan.ru-2197">http://www.gastroscan.ru/literature/authors/2197 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924021045/http://www.gastroscan.ru/literature/authors/2197 |date=24 вересня 2015 }} {{ref-ru}}</ref> Лансопразол уперше синтезований у [[Японія|Японії]] в 1988 році<ref name="gastroscan.ru-2197"/><ref name="gastroscan.ru-4024">http://www.gastroscan.ru/literature/authors/4024 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924021123/http://www.gastroscan.ru/literature/authors/4024 |date=24 вересня 2015 }} {{ref-ru}}</ref> у лабораторії компанії «[[Takeda Pharmaceutical]]» та застосовується у клінічній практиці з 1991 року.<ref name="mednovosti.by"/><ref name="gastroscan.ru-2197"/>

== Фармакологічні властивості ==
Лансопразол — синтетичний препарат, що є похідним бензимідазолу та належить до групи інгібіторів протонної помпи. За хімічним складом є [[рацемічна суміш|рацематом]] двох енантіомерів — S-лансопразолу та R-лансопразолу ([[декслансопразол]]у), із яких активнішим є R-ізомер<ref name="gastroscan.ru-2119"/><ref>{{cite web|title=Pharmacy Benefit Update|url=http://epharmacytechnicanschools.com/pharmacy-benefit-update/|accessdate=2 липня 2014|archive-date=14 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140714200303/http://epharmacytechnicanschools.com/pharmacy-benefit-update/}}</ref>, який застосовується як самостійний лікарський препарат з 2009 року.<ref>http://www.gastroscan.ru/handbook/144/3429 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150716234313/http://www.gastroscan.ru/handbook/144/3429 |date=16 липня 2015 }} {{ref-ru}}</ref> Механізм дії препарату полягає в інгібуванні [[фермент]]у [[парієтальні клітини|парієтальних клітин]] [[шлунок|шлунку]] [[воднево-калієва АТФаза|H+/K+ АТФази]] (який також називають [[протонна помпа|протонною помпою]]), що призводить до блокування перенесення [[іон]]ів [[водень|водню]] із парієтальних клітин у порожнину шлунку та гальмування кінцевого етапу секреції [[соляна кислота|соляної кислоти]].<ref name="lvrach.ru-2012"/><ref name="health-ua.com"/> Після введення в організм лансопразол накопичується в каналах обкладочних клітин шлунку, саме у просвіт яких заходять частини молекул протонної помпи, де виключно і відбувається взаємодія препарату із ферментом H+/K+ АТФазою виключно парієтальних клітин шлунку<ref name="gastroscan.ru-2119"/> та не взаємодіє з H+/K+ АТФазами та H+/Na+ АТФазами інших тканин (епітелію жовчевих шляхів, [[гематоенцефалічний бар'єр|гематоенцефалічного бар'єру]], кишкового епітелію, епітелію [[рогівка|рогівки]] та м'язів, [[остеокласти|остеокластів]] та клітин [[імунна система|імунної системи]]).<ref name="health-ua.com"/> Найвища ефективність лансопразолу спостерігається при показнику [[pH]] [[шлунковий сік|шлункового соку]] не вище 4, і при застосуванні лансопразолу цей показник утримується більш тривало, ніж при застосуванні [[омепразол]]у та [[пантопразол]]у.<ref name="health-ua.com"/> Лансопразол пригнічує секрецію [[хлоридна кислота|соляної кислоти]] парієтальними клітинами слизової оболонки шлунку; у тому числі як спонтанну (базальну), так і стимульовану [[гістамін]]ом, [[гастрин]]ом та [[ацетилхолін]]ом.<ref name="health-ua.com"/><ref name="irbis-nbuv.gov.ua"/> Оскільки застосування лансопразолу знижує рівень кислотності шлунку, то це призводить до стимуляції вироблення гастрину.<ref name="gastroscan.ru-2227"/><ref name="mednovosti.by"/> Лансопразол має власну активність проти [[Helicobacter pylori]]<ref name="lvrach.ru-2012"/><ref name="gastroscan.ru-2227"/>, використовується у схемах ерадикації цього мікроорганізму, та має власні гастропротекторні властивості.<ref name="health-ua.com"/> Активація лансопразолу у кислому середовищі шлунку відбувається швидше, чим активація інших інгібіторів протонної помпи.<ref name="gastroscan.ru-4024"/><ref name="lvrach.ru-2007">http://www.lvrach.ru/2007/06/4535285 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160317105301/http://www.lvrach.ru/2007/06/4535285/ |date=17 березня 2016 }} {{ref-ru}}</ref> Але лансопразол має найкоротший серед усіх блокаторів протонної помпи час зв'язування із протонною помпою — лише 15 годин, що призводить до найшвидшого відновлення шлункової секреції після застосування даного препарату, тоді як у [[пантопразол]]у цей час становить 46 годин, а у [[рабепразол]]у та [[омепразол]]у — 30 годин.<ref name="lvrach.ru-2012"/><ref name="irbis-nbuv.gov.ua">{{Cite web |url=http://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?C21COM=2&I21DBN=UJRN&P21DBN=UJRN&IMAGE_FILE_DOWNLOAD=1&Image_file_name=PDF%2FSGastro_2013_1_16.pdf |title=Архівована копія |accessdate=14 березня 2022 |archive-date=4 листопада 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211104142314/http://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?C21COM=2&I21DBN=UJRN&P21DBN=UJRN&IMAGE_FILE_DOWNLOAD=1&Image_file_name=PDF%2FSGastro_2013_1_16.pdf }}</ref> Лансопразол у меншому ступені, ніж омепразол, взаємодіє із системою [[Цитохром Р-450|цитохрому Р-450]]<ref name="health-ua.com"/>, і не рекомендований до застосування лише із [[атазанавір]]ом. При застосуванні лансопразолу в дозі 30 мг/добу протягом 4 тижнів спостерігається заживлення [[виразкова хвороба|виразки]] [[дванадцятипала кишка|дванадцятипалої кишки]] у 90—95% хворих, при застосуванні протягом 8 тижнів аналогічної дози препарату при виразці шлунку заживлення виразки спостерігається у 80—97% хворих.<ref name="gastroscan.ru-2197"/> Лансопразол також ефективний при застосуванні з профілактичною метою для попередження повторних шлунково-кишкових кровотеч у хворих [[виразкова хвороба|виразковою хворобою]] шлунку та дванадцятипалої кишки, які були ускладнені кровотечею.<ref>http://www.gastroscan.ru/literature/authors/727 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201023210810/https://gastroscan.ru/literature/authors/727 |date=23 жовтня 2020 }} {{ref-ru}}</ref> Висока ефективність лансопразолу спостерігається при застосуванні даного препарату і при [[гастроезофагальна рефлюксна хвороба|гастроезофагальній рефлюксній хворобі]].<ref name="gastroscan.ru-2197"/><ref name="lvrach.ru-2007"/> Згідно експериментальних даних, лансопразол може бути ефективним засобом для лікування мультирезистентного [[туберкульоз]]у.<ref>{{Cite web |url=http://health.unian.ua/stoptb/1098440-vcheniy-vstanoviv-scho-preparat-vid-pechiji-zdatniy-likuvati-multirezistentniy-tuberkuloz.html |title=Вчений встановив, що препарат від печії здатний лікувати мультирезистентний туберкульоз |accessdate=31 липня 2015 |archive-date=2 серпня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150802222717/http://health.unian.ua/stoptb/1098440-vcheniy-vstanoviv-scho-preparat-vid-pechiji-zdatniy-likuvati-multirezistentniy-tuberkuloz.html }}</ref><ref>{{cite journal|last1=Rybniker|first1=Jan et al.|title=Lansoprazole is an antituberculous prodrug targeting cytochrome bc1|journal=[[Nature Communications]]|date=Липень 2015|doi=10.1038/ncomms8659}} {{ref-en}}</ref> При тривалому застосуванні лансопразолу спостерігається збільшення кількості [[Хромафінні клітини|хромафінних клітин]] у слизовій оболонці шлунку.<ref name="gastroscan.ru-2227"/> У 2010 році [[FDA]] випустило бюлетень із попередженням про підвищений ризик переломів [[стегно|стегна]], [[зап'ястя]] та [[хребет|хребта]] при тривалому (більше 1 року) або при застосуванні у високих дозах препаратів із групи блокаторів протонної помпи (у тому числі лансопразолу, а також омепразолу, пантопразолу, рабепразолу, езомепразолу та [[декслансопразол]]у).<ref>http://www.gastroscan.ru/literature/authors/3427 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150815222722/http://gastroscan.ru/literature/authors/3427 |date=15 серпня 2015 }} {{ref-ru}}</ref>

=== Фармакокінетика ===
Лансопразол швидко та повністю всмоктується при прийомі всередину, біодоступність препарату складає в середньому 85% при пероральному застосуванні<ref name="gastroscan.ru-2197"/><ref name="gastroscan.ru-4024"/> (максимальна біодоступність препарату — до 91%<ref name="gastroscan.ru-2119"/><ref name="mednovosti.by"/>). Максимальна концентрація лансопразолу в крові досягається протягом 1,5—2,2 годин.<ref name="gastroscan.ru-2227"/> Лансопразол майже повністю (на 97%) зв'язується з білками плазми крові.<ref name="gastroscan.ru-2197"/> Лансопразол всмоктується у слизовій оболонці [[тонкий кишечник|тонкого кишечника]], та накопичується у парієтальних клітинах шлунку.<ref name="health-ua.com"/><ref name="irbis-nbuv.gov.ua"/> Після всмоктування лансопразол перетворюється у активну форму — сульфенамід, та, на відміну від більшості інших препаратів групи [[інгібітори протонного насосу|інгібіторів протонної помпи]], зв'язується із двома молекулами [[цистеїн]]у протонної помпи, що забезпечує більш стійкий зв'язок із ферментом [[воднево-калієва АТФаза|H+/K+ АТФазою]].<ref name="mednovosti.by"/><ref name="gastroscan.ru-2197"/> У інших тканинах лансопразол не створює високих концентрацій, погано проходить через [[гематоенцефалічний бар'єр]], може проходити через плацентарний бар'єр та виділятися у грудне молоко.<ref name="gastroscan.ru-2227"/> Метаболізується лансопразол у печінці із утворенням кількох неактивних метаболітів.<ref name="gastroscan.ru-2197"/> Виводиться препарат із організму переважно із фекаліями (80%), частково із сечею (20%).<ref name="gastroscan.ru-2119"/><ref name="gastroscan.ru-2197"/> Період напіввиведення препарату становить в середньому 1,3 години<ref name="gastroscan.ru-2197"/>, у літніх людей цей показник зростає до 1,9—2,9 годин, при [[печінкова недостатність|печінковій недостатності]] період напіввиведення лансопразолу збільшується до 3,2—7,2 годин, а при [[ниркова недостатність|нирковій недостатності]] період напіввиведення дещо вкорочується.<ref name="gastroscan.ru-2227"/>

== Показання до застосування ==
Лансопразол застосовується при [[виразкова хвороба|виразковій хворобі]] [[шлунок|шлунку]] та [[дванадцятипала кишка|дванадцятипалої кишки]], [[синдром Золлінгера — Еллісона|синдромі Золлінгера-Еллісона]], [[гастроезофагеальна рефлюксна хвороба|гастроезофагеальній рефлюксній хворобі]] та рефлюкс-езофагіті, у схемах ерадикації [[Helicobacter pylori]].<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru">http://www.vidal.ru/drugs/molecule/589 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151223084519/http://www.vidal.ru/drugs/molecule/589 |date=23 грудня 2015 }} {{ref-ru}}</ref> Лансопразол застосовується також для профілактики та лікування медикаментозних уражень шлунку та дванадцятипалої кишки, спричинених [[нестероїдні протизапальні препарати|нестероїдними протизапальними препаратами]].<ref name="gastroscan.ru-2197"/>

== [[Побічна дія (медицина)|Побічна дія]] ==
При проведенні спостережень у Нідерландах виявлено, що при застосуванні лансопразолу побічні ефекти виникають в середньому у 17,4% пацієнтів при тривалому застосуванні. Найчастішими побічними ефектами при застосуванні препарату були [[діарея]] (3,7% випадків застосування), [[головний біль]] (2,5%), [[нудота]] (2,2%), шкірні реакції (2,0%), головокружіння (1,8%).<ref name="gastroscan.ru-2197"/> Також при застосуванні препарату можуть спостерігатися наступні побічні ефекти<ref name="gastroscan.ru-2227"/><ref name="vidal.ru"/>:
* [[Алергія|Алергічні реакції]] та з боку шкірних покривів — рідко [[кашель]], фарингіт, риніт, [[грип]]оподібний синдром, часті [[гостра респіраторна вірусна інфекція|інфекції верхніх дихальних шляхів]], алопеція, фотодерматит, висипання на шкірі, багатоформна [[еритема]].
* З боку [[травна система|травної системи]] — нечасто (0,1—1%) зниження або підвищення апетиту, біль у животі; рідко запор, загострення [[неспецифічний виразковий коліт|неспецифічного виразкового коліту]], [[кандидоз]] органів травної системи.
* З боку [[нервова система|нервової системи]] — рідко (0,01—0,1%) загальна слабість, сонливість, депресія, тривога.
* Зміни в лабораторних аналізах — рідко спостерігаються [[анемія]], [[тромбоцитопенія]], підвищення активності [[трансферази|амінотрансфераз]] та [[лужна фосфатаза|лужної фосфатази]] в крові, підвищення рівня білірубіну в крові.

== Протипокази ==
Протипоказами до застосування лансопразолу є підвищена чутливість до препарату, вагітність та годування грудьми, злоякісні пухлини травної системи.<ref name="gastroscan.ru-2227"/><ref name="vidal.ru"/> З обережністю лансопразол застосовується при порушеннях функції печінки та в дитячому віці.<ref name="gastroscan.ru-2227"/> В [[Україна|Україні]] лансопразол не рекомендований для застосування у дитячому віці.<ref name="compendium.com.ua"/>

== Форми випуску ==
Лансопразол випускається у вигляді капсул по 0,015 та 0,03 г.<ref name="gastroscan.ru-2119"/> Сучасною формою випуску препарату є желатинові капсули із мікрогранулами лансопразолу (пелетами), які випускаються по 30 мг препарату в капсулі.<ref name="health-ua.com"/> У ряді країн зареєстрована також форма випуску лансопразолу для [[внутрішньовенна ін'єкція|внутрішньовенного застосування]].<ref name="gastroscan.ru-2119"/><ref name="gastroscan.ru-2197"/> Лансопразол разом із [[тинідазол]]ом та [[кларитроміцин]]ом входить до складу комбінованого препарату «Клатінол».<ref>[http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=31223 Клатінол] - неофіційна база нормативно-директивних документів МОЗ України</ref>

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Джерела ==
* [http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=36431 Лансопразол на сайті ''mozdocs.kiev.ua'']
* http://www.rlsnet.ru/mnn_index_id_2463.htm {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150705011614/http://www.rlsnet.ru/mnn_index_id_2463.htm |date=5 липня 2015 }}

[[Категорія:Інгібітори протонної помпи]]
[[Категорія:Лікарські засоби за алфавітом]]
[[Категорія:Піридини]]

Метаболізм: Печінка

Екскреція: фекалії (80%), Нирки (20%)

Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата: ЛАНЗОПТОЛ, · «КРКА, д.д.»,Словенія · UA/8874/01/01 · 01.12.2014-01/12/2019 · ЛАНЦЕРОЛ, · ВАТ«Київмедпрепарат»,Україна · UA/7875/01/01 · 07.12.2012-07.12.2017 · ЛАНСОПРОЛ, · «НОБЕЛ ІЛАЧ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ А.Ш.»,Туреччина · UA/3932/01/01 · 06.08.2010-06.08.2015


text:
# Красноборкі
Красноборкі (пол. Krasnoborki) — село в Польщі, у гміні Штабін Августівського повіту Підляського воєводства.
Населення — 279 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Сувальського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 144     | 34                 | 97               | 13                   |
| Жінки    | 135     | 19                 | 80               | 36                   |
| Разом    | 279     | 53                 | 177              | 49                   |

title: Красноборкі

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Красноборкі
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Krasnoborki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Підляське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Августівський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Штабін (гміна){{!}}Штабін
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 279
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 87
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = BAU
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0769775
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Красноборкі''' ({{lang-pl|Krasnoborki}}) — село в Польщі, у [[Штабін (гміна)|гміні Штабін]] [[Августівський повіт|Августівського повіту]] [[Підляське воєводство|Підляського воєводства]].
Населення — {{formatnum:279}} {{МНОЖИНА:279|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Сувальське воєводство|Сувальського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=144 |ЧолПре=34 |ЧолПрац=97 |ЧолПост=13
|Жін=135 |ЖінПре=19 |ЖінПрац=80 |ЖінПост=36
|Разом=279 |РазомПре=53 |РазомПрац=177 |РазомПост=49
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Штабін}}

{{Підляське-доробити}}

[[Категорія:Села Августівського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Підляське воєводство

Повіт: Августівський повіт

Гміна: Штабін

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: BAU

OSM: ↑3086468 ·R (Ґміна Штабін)


text:
# Diadema (гриби)
Diadema — рід грибів родини Diademaceae. Назва вперше опублікована 1989 року.

## Класифікація
До роду Diadema відносять 14 видів:
- Diadema acuta
- Diadema acutum
- Diadema ahmadii
- Diadema cincta
- Diadema cinctum
- Diadema curta
- Diadema curtum
- Diadema hexamera
- Diadema hexamerum
- Diadema obtusa
- Diadema obtusum
- Diadema sieversiae
- Diadema tetramera
- Diadema tetramerum

title: Diadema (гриби)

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Taxobox
| image =
| image_width = 250px
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Гриби]] (Fungi)
| divisio = [[Аскомікотові гриби]] (''Ascomycota'')
| classis = [[Dothideomycetes]]
| ordo = [[Pleosporales]]
| familia = [[Diademaceae]]
| genus = '''Diadema'''
| genus_authority = Shoemaker & C.E. Babc.
| synonyms =
}}
{{otheruses|Diadema}}
'''Diadema''' — рід грибів родини [[Diademaceae]]. Назва вперше опублікована 1989 року<ref>{{Cite web|url=http://www.mycobank.org/BioloMICS.aspx?TableKey=14682616000000067&Rec=94766&Fields=All|title=Diadema|website=www.mycobank.org|accessdate=2019-05-01|archive-date=24 липня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200724060629/http://www.mycobank.org/BioloMICS.aspx?TableKey=14682616000000067&Rec=94766&Fields=All}}</ref>.

== Класифікація ==
До роду ''Diadema'' відносять 14 видів:
{{Columns-list|colwidth=22em|
* ''[[Diadema acuta]]''
* ''[[Diadema acutum]]''
* ''[[Diadema ahmadii]]''
* ''[[Diadema cincta]]''
* ''[[Diadema cinctum]]''
* ''[[Diadema curta]]''
* ''[[Diadema curtum]]''
* ''[[Diadema hexamera]]''
* ''[[Diadema hexamerum]]''
* ''[[Diadema obtusa]]''
* ''[[Diadema obtusum]]''
* ''[[Diadema sieversiae]]''
* ''[[Diadema tetramera]]''
* ''[[Diadema tetramerum]]''
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Shoemaker, R.A.; Babcock, C.E. 1989. Diadema. Canadian Journal of Botany. 67(5):1349-1355 — P.1349

{{Taxonbar|from=Q5270277}}

{{мікологія-доробити}}

{{Портали|Біологія}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Роди грибів]]

title: ?Diadema (гриби)

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Гриби (Fungi)

Відділ: Аскомікотові гриби (Ascomycota)

Клас: Dothideomycetes

Порядок: Pleosporales

Родина: Diademaceae

Рід: Diadema · Shoemaker & C.E. Babc.


text:
# Джузеппе Джустаккіні
Джузеппе Джустаккіні (італ. Giuseppe Giustacchini, 17 січня 1900, Мілан — 9 грудня 1974, Болонья) — італійський футболіст, що грав на позиції півзахисника, зокрема за клуб «Інтернаціонале», а також національну збірну Італії.

## Клубна кар'єра
Починав грати у футбол за міланську команду «Стельвіо», з якої 1919 року перейшов до клубу «Віртус Болонья».
1923 року повернувся до Мілана, ставши гравцем «Інтернаціонале». Відіграв за «нераззуррі» наступні п'ять сезонів своєї ігрової кар'єри.
Згодом протягом 1928—1930 років захищав кольори «Фоджі», після чого перейшов до «Емполі», виступами за який через рік і завершив ігрову кар'єру.

## Виступи за збірну
1921 року провів свою єдину офіційну гру у складі національної збірної Італії.
Помер 9 грудня 1974 року на 75-му році життя у місті Болонья.
| Дата       | Місто  | Господарі | Результат | Гості  | Турнір           | Голи | Примітки |
| ---------- | ------ | --------- | --------- | ------ | ---------------- | ---- | -------- |
| 06/11/1921 | Женева | Швейцарія | 1 – 1     | Італія | товариський матч | -    |          |
| Усього     |        | Матчів    | 1         |        | Голів            | 0    |          |

title: Джузеппе Джустаккіні

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Джузеппе Джустаккіні
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Мілан]]
| країна-народження = [[Італія]]
| дата-народження = 17.1.1900
| дата-смерті = 9.12.1974
| місце-смерті = [[Болонья]]
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[півзахисник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|?–1919 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} |«Стельвіо»|? |?}}
{{Футболіст рядок 0|1919–1923 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} |«Віртус Болонья»|? |?}}
{{Футболіст рядок 1|1923–1928 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | «[[Інтернаціонале]]» | 67 |5}}
{{Футболіст рядок 0|1928–1930 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Фоджа (футбольний клуб)|«Фоджа»]] | 13 |8}}
{{Футболіст рядок 1|1930–1931 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[Емполі (футбольний клуб)|«Емполі»]] | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1921 | {{Прапорець|ITA 1861-1946}} | [[збірна Італії з футболу|Італія]] | 1 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Джузеппе Джустаккіні''' ({{lang-it|Giuseppe Giustacchini}}, [[17 січня]] [[1900]], [[Мілан]] — [[9 грудня]] [[1974]], [[Болонья]]) — італійський [[футболіст]], що грав на позиції [[півзахисник]]а, зокрема за клуб «[[Інтернаціонале]]», а також [[збірна Італії з футболу|національну збірну Італії]].

== Клубна кар'єра ==
Починав грати у футбол за міланську команду «Стельвіо», з якої 1919 року перейшов до клубу «Віртус Болонья».

1923 року повернувся до [[Мілан]]а, ставши гравцем «[[Інтернаціонале]]». Відіграв за «нераззуррі» наступні п'ять сезонів своєї ігрової кар'єри.

Згодом протягом 1928—1930 років захищав кольори [[Фоджа (футбольний клуб)|«Фоджі»]], після чого перейшов до [[Емполі (футбольний клуб)|«Емполі»]], виступами за який через рік і завершив ігрову кар'єру.

== Виступи за збірну ==
1921 року провів свою єдину офіційну гру у складі [[Збірна Італії з футболу|національної збірної Італії]].

Помер [[9 грудня]] [[1974]] року на 75-му році життя у місті [[Болонья]].

== Статистика виступів ==
=== Статистика виступів за збірну ===
{{Матчі за збірну початок|ITA 1861-1946}}
{{Матчі за збірну|06/11/1921|Женева|CHE|1|1|ITA 1861-1946||Тов|0|}}
{{Матчі за збірну кінець|1|0}}

== Посилання ==
*{{NFT player}}
*{{EU-Football}}
*[http://archivio.inter.it/cgi-bin/giocatori-scheda?codice=G0307&L=it Профіль на сайті ''archivio.inter.it''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130223045211/http://archivio.inter.it/cgi-bin/giocatori-scheda?codice=G0307&L=it |date=23 лютого 2013 }} {{ref-it}}

{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Джустаккіні}}
[[Категорія:Італійські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Італії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Інтернаціонале»]]
[[Категорія:Футболісти «Фоджі»]]
[[Категорія:Футболісти «Емполі»]]
[[Категорія:Уродженці Мілана]]

title: Особисті дані

Смерть: 9 грудня 1974 (74 роки)

Громадянство: Італія · Королівство Італія

Позиція: півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Стельвіо» · ? · (?)

«Віртус Болонья» · ? · (?)

«Інтернаціонале» · 67 · (5)

«Фоджа» · 13 · (8)

«Емполі» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Італія · 1 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# По-По (Західна Вірджинія)
По-По (англ. Paw Paw) — місто (англ. town) в США, в окрузі Морган штату Західна Вірджинія. Населення — 410 осіб (2020).

## Географія
По-По розташоване за координатами 39°31′53″ пн. ш. 78°27′19″ зх. д. / 39.53139° пн. ш. 78.45528° зх. д. (39.531351, -78.455275).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 1,37 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 508 осіб у 223 домогосподарствах у складі 131 родини. Густота населення становила 370 осіб/км².  Було 262 помешкання (191/км²).
Расовий склад населення:
| - 92,9 % — білих - 2,4 % — чорних або афроамериканців - 2,0 % — корінних американців - 0,4 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 2,0 %. Частка іспаномовних становила 2,6 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,6 % — особи молодші 18 років, 60,1 % — особи у віці 18—64 років, 16,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,6 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 96,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 39 136 доларів США (медіана — 29 821), а середній дохід на одну сім'ю — 47 186 доларів (медіана — 43 214). За межею бідності перебувало 23,1 % осіб, у тому числі 29,6 % дітей у віці до 18 років та 22,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 160 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,9 %, будівництво — 19,4 %, виробництво — 13,1 %, публічна адміністрація — 11,3 %.

title: По-По (Західна Вірджинія)

wikitext:
{{Otherplaces|По-По}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = По-По
|оригінальна назва  = {{lang-en|Paw Paw}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = 2016-06-25 16 07 31 View east along West Virginia State Route 9 (Henry W Miller Highway) at Depot Street in Paw Paw, Morgan County, West Virginia.jpg
|опис зображення= <!-- [[West Virginia Route 9|WV 9]] in Paw Paw -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Західна Вірджинія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Морган (округ, Західна Вірджинія)|Морган]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 1,37
|висота центру НП   = 174
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 370,80
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 304
|поштовий індекс        = 25434
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5462332
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''По-По''' ({{lang-en|Paw Paw}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Морган (округ, Західна Вірджинія)|Морган]] штату [[Західна Вірджинія]]. Населення — 410 осіб (2020).

== Географія ==
По-По розташоване за координатами {{Coord|39|31|53|N|78|27|19|W|type:city_region:US-DE}} (39.531351, -78.455275){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 1,37 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 772
| 1900 = 693
| 1910 = 725
| 1920 = 698
| 1930 = 781
| 1940 = 990
| 1950 = 820
| 1960 = 789
| 1970 = 706
| 1980 = 644
| 1990 = 538
| 2000 = 524
| 2010 = 508
| 2020 = 410
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 508 осіб у 223 домогосподарствах у складі 131 родини. [[Густота населення]] становила 370 осіб/км².  Було 262 помешкання (191/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 92,9 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 2,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 2,0 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,4 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 2,0 %. Частка іспаномовних становила 2,6 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,6 % — особи молодші 18 років, 60,1 % — особи у віці 18—64 років, 16,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,6 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 96,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:39136}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:29821}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:47186}} доларів (медіана — {{formatnum:43214}}). За межею бідності перебувало 23,1 % осіб, у тому числі 29,6 % дітей у віці до 18 років та 22,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 160 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,9 %, будівництво — 19,4 %, виробництво — 13,1 %, публічна адміністрація — 11,3 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Морган (округ, Західна Вірджинія)}}

[[Категорія:Містечка Західної Вірджинії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Морган (Західна Вірджинія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Західна Вірджинія

Округ: Морган

Населення: 410 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 370,80 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Атанерик
Атанерик (лат. Athanerik) — король остготів, був правителем групи племен, що мешкали на теренах сучасної України.
Після 300 року об'єднав під своєю владою споріднені племена вестготів і остготів та заснував перше Королівство готів на південному заході на теренах сучасної України та південному заході Росії. Близько 350 року його змінив Ахіульф.
| Попередник Атал | Король остготів початок 300 | Наступник Ахіульф |

title: Атанерик

wikitext:
{{особа}}

'''Атанерик''' ({{lang-la|Athanerik}}) — [[Список королів остготів|король остготів]], був правителем групи племен, що мешкали на теренах сучасної України.

Після 300 року об'єднав під своєю владою споріднені племена вестготів і остготів та заснував перше Королівство готів на південному заході на теренах сучасної України та південному заході Росії. Близько 350 року його змінив [[Ахіульф]].

{| class="standard" cellpadding="5" cellspacing="0" align="center" style="border: black solid 1px"
|-
| align="center" width="30%"| Попередник
[[Атал]]
| align="center" style="background:#FFFACD;" width="40%"|  [[Список королів остготів|Король остготів]]
 початок [[300]]
| align="center" width="30%"| Наступник
[[Ахіульф]]
|-
|}

== Джерела ==
* Hermann Schreiber; de Goten: vorsten en vazallen (1979) {{ref-de}}

{{royal-stub}}
{{Правителі готів}}

[[Категорія:Королі остготів]]
[[Категорія:Стародавні діячі України]]

title: Атанерик

Діяльність: монарх

Посада: король остготів