text:
# Мадам Сі Джей Вокер
Сара Брідлав (англ. Sarah Breedlove, знана як Мадам Сі Джей Вокер, англ. Madam C. J. Walker; 23 грудня 1867 року — 25 травня 1919 року) — американська підприємиця і філантропка; вважається першою в США жінкою, яка створила статок у мільйон доларів. Джерело її прибутку — успішна лінія косметики та товарів для волосся, призначених для афроамериканських жінок. Виробництво, реклама і розповсюдження товарів велися через компанію Madame C. J. Walker Manufacturing Company.

## Ранні роки
Народилася 23 грудня 1867 року в Дельті, штат Луїзіана в родині Оуена і Мінерви Брідлав. Мала сестру Лувенію та чотирьох братів: Александра, Джеймса, Соломона та Оуен-молодшого. Батьки та старші діти були рабами на плантації Роберта В. Берні. Сара стала першою дитиною, народженою у Брідлава вільною, завдяки Прокламації про звільнення рабів. У 1872 році померла мати Сари, ймовірно, від холери. Батько після цього одружився вдруге, але незабаром помер.
Сара переїхала до старшої сестри і її чоловіка Віллі Пауелла. У віці 14 років одружилася з Мозесом Маквільямсом, щоб уникнути поганого ставлення Пауелла. Три роки потому народила дочку, А'Лелію Вокер. Коли Мозес Маквільямс помер, Сарі було всього 20, а її доньці — 2 роки. Незабаром переїхала до Сент-Луїса, де жили три її брати, які працювали перукарями. У 1906 році Сара одружилася з Чарлзом Джозефом Вокером, продавцем товарів через рекламні оголошення в газетах.

## Кар'єра
Взявши ім'я Мадам Сі Джей Вокер, Сара почала продавати свої товари по всіх Штатах. Її донька А'Лелія займалася поштовими замовленнями, а Вокери роз'їжджали південними та східними штатами. У 1908 році вони влаштувалися в Піттсбурзі, штат Пенсільванія, де відкрили Лелія-коледж, який навчав «культурі волосся». У 1910 році Вокери переїхали до Індіанаполіса, де відкрили штаб-квартиру компанії й побудували фабрику.
Мадам Сі Джей Вокер почала навчати інших чорношкірих жінок, допомагаючи їм організувати власний бізнес. Вона також виступала з лекціями на політичні, економічні та соціальні теми на зборах, організованих впливовими організаціями чорношкірих американців. Після заворушень в Іст-Сент-Луїсі вона приєдналася до Національної асоціації сприяння прогресу кольорового населення (NAACP) в боротьбі за визнання лінчування федеральним злочином. У 1918 році на з'їзді Національної асоціації кольорових жінок (англ. National Association of Colored Women) (NACW) Мадам Сі Джей Вокер була визнана головною учасницею порятунку будинку аболіціоніста Фредеріка Дугласа в Анакостії, районі Вашингтона. Протягом усього життя Мадам Сі Джей Вокер продовжувала надавати фінансову допомогу NAACP, YMCA, школам і притулкам для чорношкірих дітей, а також іншим організаціям і особам, які надають допомогу афроамериканцям.
У 1917 році побудувала власний маєток «Вілла Леваро» в Ірвінгтон-он-Хадсоні, штат Нью-Йорк. Маєток спроєктував Вертнер Танді, перший ліцензований чорношкірий архітектор штату Нью-Йорк і засновник братства Альфа-Фі-Альфа (англ. Alpha Phi Alpha). Споруда будинку обійшлася у 250 000 доларів

25 травня 1919 року Мадам Сі Джей Вокер померла у своєму будинку від ускладнень гіпертонії у віці 51 років. Похована на нью-йоркському цвинтарі Вудлон. На момент смерті вважалася найбагатшою чорношкірою жінкою Америки й першою, хто самостійно зібрав статок в один мільйон доларів. Останнє визначення внесене до «Книги рекордів Гіннеса», однак, згідно з некрологом, опублікованим у New York Times, «два роки тому [в 1917 році] вона сказала, що поки не мільйонерка, але сподівається нею стати з часом».
Після смерті Мадам Сі Джей Вокер президентом Madam C.J Walker Manufacturing Company стала її дочка А'Лелія Вокер.

## Визнання
У 1990 році Мадам Сі Джей Вокер була введена до Зали слави бізнесу чиказького Музею науки та промисловості.
У 1993 році її ім'я включене до списку Національної зали слави жінок у Сенека-Фоллс, штат Нью-Йорк.
28 січня 1998 року Поштова служба США в рамках серії Black Heritage випустила марку, присвячену Мадам Сі Джей Вокер.
16 березня 2010 року конгресмен Чарлз Ренджел представив резолюцію HJ81, що була присвячена визнанню внеску мадам Сі Джей Вокер в суспільне життя.
У грудні 2010 року мер Нью-Йорка Майкл Блумберг підписав білль, відповідно до якого квартал 136-ї вулиці між бульваром Малкольма Ікс (Ленокс Авеню) і Сьомою авеню була названа на честь Мадам Вокер і А'Лелії Вокер.
Крім того, Мадам Сі Джей Вокер входить до Національної зали слави косметології та Національної зали слави прямих продажів.

title: Мадам Сі Джей Вокер

wikitext:
{{особа
|ім'я              =
|оригінал імені    =
|жінка             =<!-- будь-яке значення, якщо це жінка -->
|зображення        =
|підпис_зображення =
|розмір            =
|дата народження   =<!-- дд.мм.рррр без шаблонів -->
|місце народження  =
|дата смерті       =<!-- дд.мм.рррр без шаблонів -->
|місце смерті      =
|причина смерті    =
|поховання         =
|підданство        =
|громадянство      =
|alma mater        =
|відомий           =
|діяльність        =
|національність    =
|військове звання  =
|партія            =
|нагороди          =
}}
{{othernames|Вокер (прізвище)|Вокер}}
'''Сара Брідлав''' ({{lang-en|Sarah Breedlove}}, знана як '''Мадам Сі Джей Вокер''', {{lang-en|Madam C. J. Walker}}; [[23 грудня]] [[1867]] року — [[25 травня]] [[1919]] року) — американська підприємиця і філантропка; вважається першою в США жінкою, яка створила статок у мільйон доларів. Джерело її прибутку — успішна лінія косметики та товарів для волосся, призначених для [[Афроамериканці|афроамериканських]] жінок. Виробництво, реклама і розповсюдження товарів велися через компанію ''Madame C. J. Walker Manufacturing Company''.

== Ранні роки ==
Народилася 23 грудня 1867 року в Дельті, штат [[Луїзіана]] в родині Оуена і Мінерви Брідлав. Мала сестру Лувенію та чотирьох братів: Александра, Джеймса, Соломона та Оуен-молодшого. Батьки та старші діти були рабами на плантації Роберта В. Берні. Сара стала першою дитиною, народженою у Брідлава вільною, завдяки Прокламації про звільнення рабів. У 1872 році померла мати Сари, ймовірно, від [[Холера|холери]]. Батько після цього одружився вдруге, але незабаром помер.

Сара переїхала до старшої сестри і її чоловіка Віллі Пауелла. У віці 14 років одружилася з Мозесом Маквільямсом, щоб уникнути поганого ставлення Пауелла. Три роки потому народила дочку, А'Лелію Вокер. Коли Мозес Маквільямс помер, Сарі було всього 20, а її доньці — 2 роки. Незабаром переїхала до Сент-Луїса, де жили три її брати, які працювали перукарями. У 1906 році Сара одружилася з Чарлзом Джозефом Вокером, продавцем товарів через рекламні оголошення в газетах.

== Кар'єра ==
[[Файл:MadameCJWalkerdrivingautomoblie.png|thumb|Сі Джей Вокер з друзями в автомобілі]]
Взявши ім'я Мадам Сі Джей Вокер, Сара почала продавати свої товари по всіх Штатах. Її донька А'Лелія займалася поштовими замовленнями, а Вокери роз'їжджали південними та східними штатами. У 1908 році вони влаштувалися в [[Піттсбург|Піттсбурзі]], штат [[Пенсільванія]], де відкрили Лелія-коледж, який навчав «культурі волосся». У 1910 році Вокери переїхали до Індіанаполіса, де відкрили штаб-квартиру компанії й побудували фабрику.

Мадам Сі Джей Вокер почала навчати інших [[Чорношкірі|чорношкірих]] жінок, допомагаючи їм організувати власний бізнес. Вона також виступала з лекціями на політичні, економічні та соціальні теми на зборах, організованих впливовими організаціями чорношкірих американців. Після заворушень в Іст-Сент-Луїсі вона приєдналася до [[Національна асоціація сприяння прогресу кольорового населення|Національної асоціації сприяння прогресу кольорового населення]] (NAACP) в боротьбі за визнання [[лінчування]] федеральним злочином. У 1918 році на з'їзді Національної асоціації кольорових жінок ({{lang-en|National Association of Colored Women}}) (NACW) Мадам Сі Джей Вокер була визнана головною учасницею порятунку будинку аболіціоніста Фредеріка Дугласа в Анакостії, районі Вашингтона. Протягом усього життя Мадам Сі Джей Вокер продовжувала надавати фінансову допомогу NAACP, YMCA, школам і притулкам для чорношкірих дітей, а також іншим організаціям і особам, які надають допомогу афроамериканцям.
[[Файл:Madam_C._J._Walker_Grave_2009.JPG|thumb|Могила Мадам Сі Джей Вокер]]
У 1917 році побудувала власний маєток «Вілла Леваро» в Ірвінгтон-он-Хадсоні, штат Нью-Йорк. Маєток спроєктував Вертнер Танді, перший ліцензований чорношкірий архітектор штату Нью-Йорк і засновник братства Альфа-Фі-Альфа ({{lang-en|Alpha Phi Alpha}}). Споруда будинку обійшлася у 250 000 доларів
<ref name="TimesObit">{{Cite news|url=http://www.nytimes.com/learning/general/onthisday/bday/1223.html|title=Wealthiest Negress Dead|last=|first=|date=26 травня 1919|work=[[New York Times]]|accessdate=2011-02-03|archive-date=15 липня 2013|archive-url=https://web.archive.org/web/20130715234002/http://www.nytimes.com/learning/general/onthisday/bday/1223.html}}</ref>

25 травня 1919 року Мадам Сі Джей Вокер померла у своєму будинку від ускладнень [[Артеріальна гіпертензія|гіпертонії]] у віці 51 років. Похована на нью-йоркському цвинтарі Вудлон. На момент смерті вважалася найбагатшою чорношкірою жінкою Америки й першою, хто самостійно зібрав статок в один мільйон доларів. Останнє визначення внесене до «Книги рекордів Гіннеса», однак, згідно з некрологом, опублікованим у New York Times, «два роки тому [в 1917 році] вона сказала, що поки не мільйонерка, але сподівається нею стати з часом»<ref name="TimesObit"/>.

Після смерті Мадам Сі Джей Вокер президентом ''Madam C.J Walker Manufacturin''g ''Company'' стала її дочка А'Лелія Вокер.

== Визнання ==
У 1990 році Мадам Сі Джей Вокер була введена до Зали слави бізнесу чиказького Музею науки та промисловості.

У 1993 році її ім'я включене до списку Національної зали слави жінок у Сенека-Фоллс, штат Нью-Йорк.

28 січня 1998 року Поштова служба США в рамках серії'' Black Heritage ''випустила марку, присвячену Мадам Сі Джей Вокер.

16 березня 2010 року конгресмен Чарлз Ренджел представив резолюцію HJ81, що була присвячена визнанню внеску мадам Сі Джей Вокер в суспільне життя.

У грудні 2010 року мер Нью-Йорка Майкл Блумберг підписав білль, відповідно до якого квартал 136-ї вулиці між бульваром Малкольма Ікс (Ленокс Авеню) і Сьомою авеню була названа на честь Мадам Вокер і А'Лелії Вокер.

Крім того, Мадам Сі Джей Вокер входить до Національної зали слави косметології та Національної зали слави прямих продажів.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{книга|автор=Bundles, A'Lelia.|заголовок=On Her Own Ground: The Life and Times of Madam C. J. Walker|видавництво=Lisa Drew Books/Scribner|рік=2001|isbn=0-7434-3172-3}}
* {{книга|автор=Bundles, A'Lelia.|заголовок=Madam C. J. Walker: Entrepreneur|видавництво=Chelsea House/Facts on File|рік=2008|isbn=978-1-60413-072-0}}
* {{книга|автор=Colman, Penny.|заголовок=Madam C.J. Walker: Building a Business Empire|видавництво=The Millbrook Press|рік=1994|сторінок=48|isbn=978-1-56294-338-7|url-access=registration|url=https://archive.org/details/madamcjwalkerbui00colm}}

== Посилання ==
{{commonscat}}
* [http://www.madamcjwalker.com/ Madam C.J. Walker] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130729060341/http://www.madamcjwalker.com/ |date=29 липня 2013 }} — Сайт, присвячений Мадам Сі Джей Вокер {{ref-en}}
* [http://www.walkertheatre.com/ Madam Walker Theatre Center Indianapolis, IN] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130430002602/http://www.walkertheatre.com/ |date=30 квітня 2013 }} — перша фабрика Мадам Сі Джей Вокер {{ref-en}}

{{бібліоінформація}}

{{Національний зал слави жінок}}

{{DEFAULTSORT:Вокер, Сі Джей}}
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Підприємці США]]

title: Мадам Сі Джей Вокер

Народилася: 23 грудня 1867 · Делта, Медісон, Луїзіана, США

Померла: 25 травня 1919 (51 рік) · Ірвінгтон, Вестчестер, Нью-Йорк, США

Поховання: Вудлон

Національність: афроамериканці

Діяльність: підприємниця, філантропка, винахідниця, підприємниця

Знання мов: англійська

У шлюбі з: Moses McWilliamsd, John H. Davisd, Charles Joseph Walkerd і Jhosep Lopezd

Діти: A'Lelia Walkerd

Нагороди: Національна зала слави жінок (1993)


text:
# Руппертсгофен (Баден-Вюртемберг)
Руппертсгофен (нім. Ruppertshofen) — громада в Німеччині, знаходиться в землі Баден-Вюртемберг. Підпорядковується адміністративному округу Штутгарт. Входить до складу району Східний Альб.
Площа — 14,22 км2. Населення становить 1876 ос. (станом на 31 грудня 2020).

wikiname: ukwiki

title: Руппертсгофен (Баден-Вюртемберг)

in_language: uk

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Руппертсгофен
| місцева_назва       = Ruppertshofen
| тип_НП              = громада
| зображення          = Stephanus-Kirche Ruppertshofen-Tonolzbronn.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = Ruppertshofen-wappen.svg
| прапор              =
| карта               = Ruppertshofen in AA.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Руппертсгофен на карті району
| земля               = [[Баден-Вюртемберг]]
| округ               = [[Штутгарт (округ)|Штутгарт]]
| район               = [[Східний Альб (район)|Східний Альб]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 510
| площа               = 14.22
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-BW||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-BW||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-BW|08136061}}
| latd=48 | latm=52| lats=57
| longd=09| longm=48| longs=55
| поштовий_код        = 73577
| телефонний_код      = 07176
| стат_код            = 08 1 36 061
| авто_номер          = AA
| вебсайт             = [http://www.ruppertshofen.de/ www.ruppertshofen.de]
}}
'''Руппертсгофен''' ({{lang-de|Ruppertshofen}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], знаходиться в [[Землі Німеччини|землі]] [[Баден-Вюртемберг]]. Підпорядковується [[Округ (Німеччина)|адміністративному округу]] [[Штутгарт (округ)|Штутгарт]]. Входить до складу району [[Східний Альб (район)|Східний Альб]].

Площа — 14,22 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-BW|08136061}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-BW||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:Goetzenloch Hohler Stein.jpg|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Ruppertshofen}}
* [http://www.ruppertshofen.de/ Офіційний сайт] {{ref-de}}

{{Район Східний Альб}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4416014-8}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Баден-Вюртембергу]]

title: — громада —

— громада —: Вид Руппертсгофен

title: Координати: 48°52′57″ пн. ш. 09°48′55″ сх. д. / 48.88250° пн. ш. 9.81528° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Баден-Вюртемберг

Округ: Штутгарт

Район: Східний Альб

Населення (31 грудня 2020)

Руппертсгофен на карті району

РуппертсгофенРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Гічкок (округ, Небраска)
Шаблон:StateAbbr_ 40°11′ пн. ш. 101°02′ зх. д. / 40.18° пн. ш. 101.04° зх. д.
Округ Гічкок (англ. Hitchcock County) — округ (графство) у штаті Небраска, США. Ідентифікатор округу 31087.

## Історія
Округ утворений 1873 року.

## Демографія
За даними перепису
2000 року
загальне населення округу становило 3111 осіб, усе сільське.
Серед мешканців округу чоловіків було 1516, а жінок — 1595. В окрузі було 1287 домогосподарств, 900 родин, які мешкали в 1675 будинках.
Середній розмір родини становив 2,89.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 269         | 178   | 91    | 165   | 229   | 279   | 267   | 38       |
| Жінки    | 283         | 144   | 73    | 176   | 242   | 287   | 303   | 87       |

## Суміжні округи
- Гейз — північ
- Фронтьєр — північний схід
- Ред-Віллоу — схід
- Ролінс, Канзас — південь
- Данді — захід

## Виноски
1. ↑  US Decennial Census. US Census Bureau. Архів оригіналу за 26 квітня 2015. Процитовано 8 грудня 2014.
2. ↑  Historical Census Browser. University of Virginia Library. Архів оригіналу за 11 серпня 2012. Процитовано 8 грудня 2014.
3. ↑  Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990. US Census Bureau. Архів оригіналу за 27 квітня 2015. Процитовано 8 грудня 2014.
4. ↑  Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000 (PDF). US Census Bureau. Архів оригіналу (PDF) за 18 грудня 2014. Процитовано 8 грудня 2014.
5. ↑  State & County QuickFacts. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 7 червня 2011. Процитовано 20 вересня 2013.(англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
6. ↑  American FactFinder. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 21 травня 2008. Процитовано 31 січня 2008.

| США | Це незавершена стаття з географії США. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Гічкок (округ, Небраска)

wikitext:
{{Округ США
 | county           = Округ  Гічкок
 | english_county   = Hitchcock County
 | state            = Небраска
 | english_state    = Nebraska
 | seal        =
 | map         = Map of  Nebraska  highlighting Hitchcock County.png
 | map size    = 250
 | founded     =
 | seat             =
 | largest city     = [[Калбертсон (Небраска)|Калбертсон]]
 | area_total_sq_mi = 719
 | area_land_sq_mi  = 710
 | area_water_sq_mi = 9
 | area percentage  = 1.25 %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 2616
 | density_km2 = 1.41
 | web   =
 | ID    = 31087
 | US_ID = 05000US31087
}}
'''Округ Гічкок''' ({{lang-en|Hitchcock County}}) — округ (графство) у штаті [[Небраска]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Ідентифікатор округу 31087.

== Історія ==
Округ утворений [[1873]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1880 = 1012
| 1890 = 5799
| 1900 = 4409
| 1910 = 5415
| 1920 = 6045
| 1930 = 7269
| 1940 = 6404
| 1950 = 5867
| 1960 = 4829
| 1970 = 4051
| 1980 = 4079
| 1990 = 3750
| 2000 = 3111
| 2010 = 2908
| 2020 = 2616
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = US Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=US Decennial Census|publisher=US Census Bureau|accessdate=8 грудня 2014|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=April 26, 2015}}</ref>
1790-1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=8 грудня 2014|archive-date=11 серпня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/}}</ref> 1900-1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/ne190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=US Census Bureau|accessdate=8 грудня 2014|archive-date=27 квітня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150427231122/http://www.census.gov/population/cencounts/ne190090.txt}}</ref>
1990-2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=US Census Bureau|accessdate=8 грудня 2014|archive-date=18 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141218203824/http://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf}}</ref> 2010-2013<ref name=QF/>
}}
За даними перепису
2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./|archivedate=2008-05-21|deadurl=yes}}</ref>
загальне населення округу становило 3111 осіб, усе сільське.
Серед мешканців округу чоловіків було 1516, а жінок — 1595. В окрузі було 1287 домогосподарств, 900 родин, які мешкали в 1675 будинках.
Середній розмір родини становив 2,89.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:

{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|269
|178
|91
|165
|229
|279
|267
|38
|-
| Жінки
|283
|144
|73
|176
|242
|287
|303
|87
|}

== Суміжні округи ==
* [[Гейз (округ, Небраска)|Гейз]] — північ
* [[Фронтьєр (округ, Небраска)|Фронтьєр]] — північний схід
* [[Ред-Віллоу (округ, Небраска)|Ред-Віллоу]] — схід
* [[Ролінс (округ, Канзас)|Ролінс]], [[Канзас]] — південь
* [[Данді (округ, Небраска)|Данді]] — захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Небраска]]

== Виноски ==
{{reflist|refs=<ref name=QF>{{cite web|title=State & County QuickFacts|url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/31/31087.html|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=20 вересня 2013|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110607150303/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/31/31087.html|archivedate=June 7, 2011}}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{Гічкок (округ, Небраска)}}
{{Штат Небраска}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}

Центр: Трентон

Найбільше місто: Калбертсон


text:
# Хань Куо-Хуан
Хань Куо-Хуан (кит. трад.: 韓國鐄; піньїнь: Hán Guóhuáng) — американський етномузиколог і музикант китайського походження.

## Молодість і освіта
Хан народився в Сямені у 1936 році, виріс на Тайвані. Ступінь бакалавра отримав на Тайвані. У 1960 році він допоміг Елізабет (Віттінгтон) Ованесс, дружині американського композитора Алана Ованесса, отримати записи китайської та тайванської музики під час її поїздки на Тайвань, а в 1962 році працював перекладачем композитора Лу Гаррісона.

### США
Згодом Хан переїхав до Сполучених Штатів і отримав громадянство США. Він здобув ступінь магістра та доктора філософії. здобув ступінь Північно-Західного університету та понад 30 років пропрацював професором музики в Університеті Північного Іллінойсу в Декалбі, штат Іллінойс, вийшовши на пенсію у 2003 році. Зараз він є професором музики в Університеті Кентуккі в Лексінгтоні, штат Кентуккі.
Він спеціалізується на китайській музиці, а також на гамелані (як балійському, так і яванському) і керує цими ансамблями, раніше в Азійському ансамблі Університету Північного Іллінойсу, а тепер в Університеті Кентуккі. Його китайський музичний ансамбль з Університету Північного Іллінойсу, створений наприкінці 1970-х років, був першим подібним ансамблем в північноамериканському університеті та гастролював Сполученими Штатами та Східною Азією.
Хан приділяє особливу увагу темі музичної освіти, зокрема методам викладання азійської музики. Його наукова діяльність охоплює численні публікації як китайською, так і англійською мовами. Він є автором дванадцяти книг і безлічі статей, опублікованих у наукових журналах, музичних довідниках та навчальних посібниках. Його роботи відіграють важливу роль у поширенні знань про азійську музику та її інтеграцію в освітні програми.
Хан живе в Лексінгтоні, штат Кентуккі.

### Писання
- 1974 - Використання Маріанських антифонів у ренесансних мотетах . доктор філософії дисертація. Еванстон, Іллінойс: Північно-Західний університет.
- 1992 - Левовий рик: китайські ансамблі ударних інструментів Луогу . Набір книги та дисків. Денбері, Коннектикут: World Music Press.

### Дискографія
- 1981 – Захід зустрічається зі Сходом: китайська та балійська музика. Виконує Азійський музичний ансамбль, Університет Північного Іллінойсу; Хань Куо-Хуан, режисер. LP. Нью-Йорк: Folkways Records. Запис зроблено в концертному залі, Музичний корпус, Університет Північного Іллінойсу, Декалб. Сторона 1, смуга 1, і сторона 2, смуга 1, були записані в грудні 1980 року; всі інші твори були записані в грудні 1978 року.

## Зовн. посилання
- Сторінка Han Kuo-Huang із сайту університету Кентуккі

title: Хань Куо-Хуан

wikitext:
{{Особа}}
'''Хань Куо-Хуан''' ({{zh|t=[[wiktionary:韓|韓]][[wiktionary:國|國]][[wiktionary:鐄|鐄]]|p=Hán Guóhuáng}}) — американський етномузиколог і музикант китайського походження.

== Молодість і освіта ==
Хан народився в [[Сямень|Сямені]] у 1936 році, виріс на [[Республіка Китай|Тайвані]]. Ступінь бакалавра отримав на Тайвані. У 1960 році він допоміг Елізабет (Віттінгтон) Ованесс, дружині американського композитора Алана Ованесса, отримати записи китайської та тайванської музики під час її поїздки на Тайвань, а в 1962 році працював перекладачем композитора Лу Гаррісона.

=== США ===
Згодом Хан переїхав до Сполучених Штатів і отримав громадянство США. Він здобув ступінь магістра та доктора філософії. здобув ступінь [[Північно-Західний університет|Північно-Західного університету]] та понад 30 років пропрацював професором музики в Університеті Північного Іллінойсу в [[Де-Калб (Іллінойс)|Декалбі]], [[Іллінойс|штат Іллінойс]], вийшовши на пенсію у 2003 році. Зараз він є професором музики в [[Університет Кентуккі|Університеті Кентуккі]] в [[Лексінгтон (Кентуккі)|Лексінгтоні]], [[Кентуккі|штат Кентуккі]].

Він спеціалізується на [[Музика Китаю|китайській музиці,]] а також [[Гамелан|на гамелані]] (як балійському, так і яванському) і керує цими ансамблями, раніше в Азійському ансамблі Університету Північного Іллінойсу, а тепер в Університеті Кентуккі. Його китайський музичний ансамбль з Університету Північного Іллінойсу, створений наприкінці 1970-х років, був першим подібним ансамблем в північноамериканському університеті та гастролював Сполученими Штатами та [[Східна Азія|Східною Азією]].

Хан приділяє особливу увагу темі [[Музична освіта|музичної освіти]], зокрема методам викладання азійської музики. Його наукова діяльність охоплює численні публікації як китайською, так і англійською мовами. Він є автором дванадцяти книг і безлічі статей, опублікованих у наукових журналах, музичних довідниках та навчальних посібниках. Його роботи відіграють важливу роль у поширенні знань про азійську музику та її інтеграцію в освітні програми.

Хан живе в [[Лексінгтон (Кентуккі)|Лексінгтоні, штат Кентуккі]].

=== Писання ===

* 1974 - ''Використання Маріанських антифонів у ренесансних мотетах'' . доктор філософії дисертація. Еванстон, Іллінойс: Північно-Західний університет.
* 1992 - ''Левовий рик: китайські ансамблі ударних інструментів Луогу'' . Набір книги та дисків. Денбері, Коннектикут: World Music Press.

=== Дискографія ===

* 1981 – ''[http://media.smithsonianfolkways.org/liner_notes/folkways/FW37455.pdf Захід зустрічається зі Сходом: китайська та балійська музика]''. Виконує Азійський музичний ансамбль, Університет Північного Іллінойсу; Хань Куо-Хуан, режисер. LP. Нью-Йорк: [[Folkways Records]]. Запис зроблено в концертному залі, Музичний корпус, Університет Північного Іллінойсу, Декалб. Сторона 1, смуга 1, і сторона 2, смуга 1, були записані в грудні 1980 року; всі інші твори були записані в грудні 1978 року.

== Список літератури ==
{{Reflist}}

== Зовн. посилання ==

* [http://www.uky.edu/FineArts/Music/faculty/han_kuo-huang.html Сторінка Han Kuo-Huang] із сайту університету Кентуккі
{{Бібліоінформація}}{{DEFAULTSORT:Han, Kuo-Huang}}
[[Категорія:Натуралізовані громадяни США]]
[[Категорія:Американці китайського походження]]
[[Категорія:Живі люди]]
[[Категорія:Персоналії:Сямень]]
[[Категорія:Тайванські емігранти до США]]
[[Категорія:Статті з традиційними китайськими ієрогліфами]]

title: Хань Куо-Хуан

Народився: 20 століття

Країна: США

Діяльність: музичний етнограф, музикознавець

Alma mater: Bienen School of Musicd

Заклад: Університет Кентуккі


text:
# Рівняння Чаплигіна
В математиці, Рівняння Чаплигіна — рівняння в частинних похідних, що використовується у вивченні близькозвукових потоків. Названо на честь радянського математика Сергія Чаплигіна. Записується у вигляді
{\displaystyle \Psi _{\theta \theta }+{\frac {v^{2}}{1-{\frac {v^{2}}{c^{2}}}}}\Psi _{vv}+v\Psi _{v}=0.}
де, {\displaystyle c=c(v)} — швидкість звуку, яка задається рівнянням стану газу та принципом Бернуллі.

title: Рівняння Чаплигіна

wikitext:
В [[математика|математиці]], '''Рівняння Чаплигіна''' — [[рівняння в частинних похідних]], що використовується у вивченні близькозвукових [[Гідроаеромеханіка|потоків]]<ref>{{cite book|last1=Landau|first1=L. D.|authorlink1=Ландау Лев Давидович|last2=Lifshitz|first2=E. M.|authorlink2=Ліфшиць Євген Михайлович|title=Fluid Mechanics|edition=2|year=1982|publisher=Pergamon Press|page=432}} {{ref-en}}</ref>. Названо на честь радянського математика [[Чаплигін Сергій Олексійович|Сергія Чаплигіна]]. Записується у вигляді

: <math>
\Psi_{\theta\theta}+
\frac{v^2}{1-\frac{v^2}{c^2}}\Psi_{vv}+v\Psi_v=0.</math>

де, <math>c=c(v)</math> — [[швидкість звуку]], яка задається [[Рівняння стану|рівнянням стану]] газу та [[Закон Бернуллі|принципом Бернуллі]].

== Джерела ==
{{Reflist}}

{{DEFAULTSORT:Chaplygin's Equation}}

[[Категорія:Рівняння в частинних похідних]]


text:
# Снігова королева (роман Джоан Вінжі)
«Снігова королева» (англ. The Snow Queen) — науково-фантастичний роман американської письменниці Джоан Вінжі, виданий у 1980 році. У 1981 році отримав премії «Г'юго» та Локус. Роман відкриває однойменний цикл.

## Сюжет
Роман є своєрідним рімейком однойменної казки Ганса Крістіана Андерсена. Дія роману відбувається на планеті Тіамат, на якій зміна пір року відбувається раз у 150 років. Зима добігає кінця. Снігова Королева — Арієнрод, яка править планетою, повинна поступитися місцем Королеві Літа, яку мають обрати, а саму її повинні кинути у океан. Не бажаючи загибелі, Арієнрод придумала план, для виконання якого заздалегідь імплантувала свої клітини-клони у декількох сурогатних матерів, які не підозрюють про це.
Вижив єдиний клон — Мун. За сюжетом, двадцятирічна дівчина, яка не підозрює про своє походження, намагується врятувати свого коханого — Спаркса, який потрапив під чари Снігової Королеви, яка зробила його своїм фаворитом. Її пригоди повторюють шлях Герди з казки Андерсена.
Роман відносять до жанру «жіночої фантастики». У ньому велика увага приділяється внутрішньому світу героїв.

## Продовження
Вперше роман було опубліковано у 1981 році. Для його обкладинки була використана робота Майкла Велана. На хвилі успіху було випущено два романи-продовження. Роман «World's End» («Кінець світу») був опублікований у 1984 році, у 1985 році номінувався на премію «Локус». Третій роман, «The Summer Queen» («Королева Літа»), вийшов у 1991 році та у 1992 році номінувався на премії «Г'юго» та «Локус». Крім того, у 2000 році був виданий роман-пріквел «Tangled Up in Blue» («Заплутана у блакиті»), дія якого йде паралельно роману «Снігова королева».

## Нагороди та номінації
- Премія «Неб'юла» за найкращий роман: 1980 рік (номінація)
- Премія «Г'юго» за найкращий роман: 1981 рік (переможець)
- Премія «Локус» за найкращий научно-фантастичний роман: 1981 рік (переможець)

title: Снігова королева (роман Джоан Вінжі)

wikitext:
{{Otheruses|Снігова королева (значення)}}
{{Літературний твір
|Назва=Снігова Королева
|Назва мовою оригіналу=The Snow Queen
|Жанр=[[роман]]
|Автор=[[Джоан Д. Вінжі|Джоан Вінжі]]
|Мова оригіналу=[[англійська]]
|Публікація=квітень 1980
|Видавництво=[[Dial Press]]
|Наступник=«Кінець світу»}}

'''«Снігова королева»''' ({{Lang-en|The Snow Queen}}) — науково-фантастичний роман [[Сполучені Штати Америки|американської]] письменниці [[Джоан Д. Вінжі|Джоан Вінжі]], виданий у [[1980 у літературі|1980]] році. У [[1981 у літературі|1981]] році отримав премії «[[Г'юго (премія)|Г'юго]]» та [[Локус (премія)|Локус]]. Роман відкриває однойменний цикл.

== Сюжет ==
Роман є своєрідним рімейком [[Снігова королева|однойменної казки]] [[Ганс Крістіан Андерсен|Ганса Крістіана Андерсена]]. Дія роману відбувається на планеті Тіамат, на якій зміна пір року відбувається раз у 150 років. Зима добігає кінця. Снігова Королева — Арієнрод, яка править планетою, повинна поступитися місцем Королеві Літа, яку мають обрати, а саму її повинні кинути у океан. Не бажаючи загибелі, Арієнрод придумала план, для виконання якого заздалегідь імплантувала свої клітини-клони у декількох [[Сурогатне материнство|сурогатних матерів]], які не підозрюють про це.

Вижив єдиний клон — Мун. За сюжетом, двадцятирічна дівчина, яка не підозрює про своє походження, намагується врятувати свого коханого — Спаркса, який потрапив під чари Снігової Королеви, яка зробила його своїм фаворитом. Її пригоди повторюють шлях Герди з казки Андерсена.

Роман відносять до жанру «жіночої фантастики». У ньому велика увага приділяється внутрішньому світу героїв<ref>{{Статья|заглавие=Машина времени: Фантастика 1970-х годов|ссылка=http://www.mirf.ru/Articles/art3869_2.htm|издание=[[Мир фантастики]]|номер=12 (76) декабрь 2009|страницы=128—133|archivedate=19 вересня 2014|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140919023112/http://mirf.ru/Articles/art3869_2.htm}}</ref>.

== Продовження ==
Вперше роман було опубліковано у 1981 році. Для його обкладинки була використана робота [[Майкл Велан|Майкла Велана]]. На хвилі успіху було випущено два романи-продовження. Роман «World's End» («Кінець світу») був опублікований у 1984 році, у 1985 році номінувався на премію «Локус». Третій роман, «The Summer Queen» («Королева Літа»), вийшов у 1991 році та у 1992 році номінувався на премії «Г'юго» та «Локус». Крім того, у 2000 році був виданий роман-пріквел «Tangled Up in Blue» («Заплутана у блакиті»), дія якого йде паралельно роману «Снігова королева».

== Нагороди та номінації ==
* Премія «[[Неб'юла]]» [[Премія «Неб'юла» за найкращий роман|за найкращий роман]]: 1980 рік (номінація)
* Премія «[[Г'юго (премія)|Г'юго]]» [[Премія «Г'юго» за найкращий роман|за найкращий роман]]: 1981 рік (переможець)
* Премія «[[Локус (премія)|Локус]]» за найкращий научно-фантастичний роман: 1981 рік (переможець)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.fantlab.ru/work78807 Снігова королева] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161021001416/http://www.fantlab.ru/work78807 |date=21 жовтня 2016 }} на сайті «[[Лабораторія фантастики|Лаборатория Фантастики]]»
* {{Isfdb title|id=1180|title=The Snow Queen}}(англ.)
* {{Cite web|url=http://archivsf.narod.ru/1948/joan_vinge/story_01.htm|title=Снігова Королева. Джоан Віндж|last=Карацупа В.|authorlink1=|website=Анонси|publisher=Архів фантастики|archiveurl=https://www.webcitation.org/66ZVkEa9l?url=http://archivsf.narod.ru/1948/joan_vinge/story_01.htm|archivedate=31 березня 2012|accessdate=2009-05-18}}
{{Бібліоінформація}}
{{ВП-портали|Біографії|Література|Книги|Фантастика|Наукова фантастика|США|}}

[[Категорія:Науково-фантастичні романи США]]
[[Категорія:Романи, нагороджені премією «Локус»]]
[[Категорія:Романи, нагороджені премією «Г'юго»]]
[[Категорія:Науково-фантастичні романи 1980]]
[[Категорія:Англомовні фантастичні романи]]
[[Категорія:Джоан Д. Вінжі]]

title: The Snow Queen

Жанр: роман

Форма: роман

Автор: Джоан Вінжі

Мова: англійська

Опубліковано: квітень 1980

Видавництво: Dial Press

Ілюстратор: Майкл Велан

Художник обкладинки: Лео і Даян Діллон

Наступний твір: «Кінець світу»

Нагороди: Премія «Г'юґо» за найкращий роман (1981) Премія «Локус» за найкращий науково-фантастичний роман (1981)


text:
# Мала Березівка (Світловодський район)
Мала Березівка (Леонтьєвка; Лекарівка) — колишній населений пункт Захарівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

## Стислі відомості
В часі Голодомору 1932—1933 років нелюдською смертю померло 105 людей. 1933 року до складу Захарівської сільської ради входило чотири села: Захарівка, Мала Березівка, Медерове, Лазаропіль. За даними краєзнавця Олександра Олексенка, на території сільради 1932 року проживало близько 700 осіб. В часі Голодомору загинуло 428 осіб. За свідченнями очевидців більшість жертв Голодомору в Захарівці поховано у братській могилі на старому кладовищі. Трупи жертв вивозили спеціальні робітники — за що їм видавали пайок. Місце поховання розташоване на території хутора Романівка.
Уродженцем села є Леонтьєв Микола Степанович (1862—1910) — ефіопський граф Абай, військовий і політичний діяч, дослідник Ефіопії, організатор абіссінської армії. Започаткував дипломатичні відносини Росії з Ефіопією.

title: Мала Березівка (Світловодський район)

wikitext:
{{Колишній населений пункт
 | тип             = село
 | назва           =Мала Березівка
 | область         = [[Кіровоградська область]]
 | район           =[[Світловодський район]]
 | рада            =[[Захарівська сільська рада (Світловодський район)]]
| зображення       =
| величина          =
| підпис            =
| код КОАТУУ      =
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = ?
 | населення       = 0
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | щільність       =
 | поштовий індекс =
 | телефонний код  =
 | існувало до     =
 | зняте з обліку  = друга половина 20 століття
 | координати      =
  |lat_deg =|lat_min =|lat_sec =
  |lon_deg = |lon_min =|lon_sec =
 |CoordAddon             =
  |CoordScale             = 50000
| висота          =
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | адреса          =
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 }}
{{також|Мала Березівка (значення)}}
'''Мала Березівка''' (Леонтьєвка; Лекарівка) — колишній населений пункт Захарівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

== Стислі відомості ==

[[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Кіровоградська область)|В часі Голодомору 1932—1933 років]] нелюдською смертю померло 105 людей<ref>[https://holodomormuseum.org.ua/wp-content/uploads/2019/10/kirovogradska_oblast_ch.2.pdf Національна книга пам'яті жертв Голодомору 1932—1933 років в Україні. Кіровоградська область; стор. 705]</ref>. 1933 року до складу Захарівської сільської ради входило чотири села: [[Захарівка (Світловодський район)|Захарівка]], Мала Березівка, Медерове, [[Лазаропіль]]. За даними краєзнавця Олександра Олексенка, на території сільради 1932 року проживало близько 700 осіб. В часі Голодомору загинуло 428 осіб. За свідченнями очевидців більшість жертв Голодомору в Захарівці поховано у братській могилі на старому кладовищі. Трупи жертв вивозили спеціальні робітники — за що їм видавали пайок. Місце поховання розташоване на території хутора Романівка.

Уродженцем села є [[Леонтьєв Микола Степанович]] (1862—1910) — ефіопський граф Абай, військовий і політичний діяч, дослідник Ефіопії, організатор абіссінської армії. Започаткував дипломатичні відносини Росії з Ефіопією.<ref>[https://uain.press/blogs/kava-nashhadki-solomona-graf-ta-ihtamnyeti-734911 Кава, нащадки Соломона, граф та «іхтамнєти»]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://map.memorialholodomor.org.ua/map/selo-zaharivka-svitlovodskogo-rajonu-kirovogradskoyi-oblasti-2/ Голодомор. Захарівка.]
* [https://svetlovodsk.com.ua/11133-bagata-storya-sl-zaharvskoyi-slskoyi-radi.html Багата історія сіл Захарівської сільської ради]

{{Kirovohrad-obl-stub}}

[[Категорія:Колишні населені пункти Кіровоградської області]]
[[Категорія:Історія Олександрійського району]]

title: село Мала Березівка

Країна: Україна

Область: Кіровоградська область

Район/міськрада: Світловодський район

title: Основні дані

Зняте з обліку: друга половина 20 століття


text:
# Крук (рід)
Крук або воро́на (Corvus) — рід великих птахів, типовий рід родини воронових (Corvidae) з ряду горобцеподібних (Passeriformes).
Складається із близько сорока видів, поширених у всій північній півкулі, Азії, Африці, Австралії. Етимологія: лат. corvus — «крук». Назва крук праслов'янського походження, від дієслова крукати — видавати хриплі звуки. Типовий вид: крук — Corvus corax.
Види Corvus мають повністю чорне або чорне з додаванням білого, або сірого оперення. Вони міцні з сильними дзьобами й ногами. Є обмежений статевий диморфізм. Види роду Corvus в основному зграйні, територіальні та всеїдні. Поживою є комахи, насіння, фрукти, різні види відходів, м'ясо. Деякі ворони можуть жити до віку 20 років, задокументовано, що найстаріша ворона померла у віці 59 років.
У Європі мешкають такі птахи цього роду: крук, грак, галка, чорна ворона та сіра ворона. Інколи ворону чорну та ворону сіру розглядають як підвиди. Ареал чорної ворони складається з двох незв'язних частин — вона поширена на заході Європи та в Азії, а в проміжку між ними живе сіра ворона. Там, де зустрічаються два види ворон можливі змішування. Нащадки змішаних пар мають більше чорного забарвлення, ніж у звичайної сірої ворони.

## Інтелект
Види птахів з ряду горобцеподібних мають великий мозок у порівнянні з іншими птахами. Це особливо стосується родини воронових. Є загальна кореляція між відносною вагою мозку і вищою пізнавальною здатністю в птахів і ссавців. Підтвердженням цьому є, зокрема, види Corvus, які є досить новаторськими — можуть виготовляти інструменти (Corvus moneduloides), розв'язувати нові проблеми (Corvus corax, С. moneduloides), користати тактичний обман (С. corax) і вчитися в родичів (С. corax).

## Рід в Україні
На території України проживають круки, сірі ворони, граки та галки. Важливою як українською, так і загальносвітовою тенденцією останніх десятиліть є доволі активніша колонізація вороновими мегаполісів, що стало можливим завдяки їхнім великим пристосувальним можливостям, зокрема всеїдності. Це стосується навіть круків: попри те, що вид почувається комфортніше на позаміських гніздових територіях, за останні роки його популяція в Києві дещо зросла і, як підрахували вчені, нині становить 10 пар. Загалом же на території України за останні десятиріччя щільність популяції крука збільшилася з 0,25 до 0,45–0,5 пари на 1 км². Що ж до граків, то майже всі їхні життєві цикли відбуваються в урбанізованих екосистемах. Цікаво, що в Зоні відчуження довкола Чорнобильської атомної електростанції цих птахів немає: вони, на відміну від круків і сорок, полишили її впродовж кількох років після евакуації місцевого населення.

## Види
Рід нараховує 47 видів:
- Ворона індійська (Corvus splendens)
- Ворона новокаледонська (Corvus moneduloides)
- Ворона білошия (Corvus typicus)
- Ворона бангайська (Corvus unicolor)
- Ворона довгодзьоба (Corvus enca)
- Corvus samarensis[14]
- Corvus pusillus[15]
- Ворона серамська (Corvus violaceus)[16]
- Ворона флореська (Corvus florensis)
- Ворона гуамська (Corvus kubaryi)
- Ворона молуцька (Corvus validus)
- Ворона білодзьоба (Corvus woodfordi)
- Ворона бугенвільська (Corvus meeki)
- Ворона буроголова (Corvus fuscicapillus)
- Ворона новогвінейська (Corvus tristis)
- Ворона капська (Corvus capensis)
- Грак (Corvus frugilegus)
- Ворона американська (Corvus brachyrhynchos)
- Ворона мексиканська (Corvus imparatus)
- Ворона синалойська (Corvus sinaloae)
- Ворона берегова (Corvus ossifragus)
- Ворона пальмова (Corvus palmarum)
- Ворона карибська (Corvus minutus)[17]
- Ворона ямайська (Corvus jamaicensis)
- Ворона кубинська (Corvus nasicus)
- Ворона антильська (Corvus leucognaphalus)
- Крук гавайський (Corvus hawaiiensis)
- Ворона чорна (Corvus corone)
- Ворона сіра (Corvus cornix)
- Ворона гайнанська (Corvus torquatus)
- Ворона великодзьоба (Corvus macrorhynchos)
- Ворона джунглева (Corvus levaillantii)[18]
- Ворона низинна (Corvus culminatus)[19]
- Ворона австралійська (Corvus orru)
- Ворона дугодзьоба (Corvus insularis)
- Ворона мала (Corvus bennetti)
- Крук лісовий (Corvus tasmanicus)
- Крук малий (Corvus mellori)
- Крук австралійський (Corvus coronoides)
- Крук строкатий (Corvus albus)
- Крук пустельний (Corvus ruficollis)
- Крук еритрейський (Corvus edithae)
- Крук звичайний (Corvus corax)
- Крук мексиканський (Corvus cryptoleucus)
- Крук короткохвостий (Corvus rhipidurus)
- Крук великодзьобий (Corvus albicollis)
- Крук ефіопський (Corvus crassirostris)

## Вимерлі види
- Corvus antipodum (Нова Зеландія)
- Corvus impluviatus (Оаху, Гавайські острови)
- Corvus moriorum (Чатем, Нова Зеландія)
- Corvus pumilus (Пуерто-Рико, Віргінські острови)
- Corvus viriosus (Оаху й Молокаї, Гавайські острови)
- Corvus galushai
- Corvus larteti
- Corvus praecorax
- Corvus simionescui
- Corvus hungaricus
- Corvus moravicus
- Corvus pliocaenus
- Corvus antecorax
- Corvus betfianus
- Corvus fossilis
- Corvus neomexicanus

title: Крук (рід)

wikitext:
{{Otheruses}}
{{Картка:Таксономія
| name = Крук
| fossil_range = {{Geological range|11.1|0}}[[міоцен]] — [[голоцен|наш час]]
| image = Corvus corax (Common Raven), Yosemite NP, CA, US - Diliff.jpg
| image_width = 250px
| image_caption = [[Крук]] у [[Йосеміті (національний парк)|Йосеміті]], США
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Воронові]] (Corvidae)
| subfamilia = [[Corvinae]]
| genus = '''Крук''' (''Corvus'')
| genus_authority = [[Карл Лінней|Linnaeus]], 1758
| subdivision_ranks = Види
| subdivision =
* ''[[Corvus splendens]]''
* ''[[Corvus moneduloides]]''
* ''[[Corvus typicus]]''
* ''[[Corvus unicolor]]''
* ''[[Corvus enca]]''
* ''[[Corvus samarensis]]''
* ''[[Corvus pusillus]]''
* ''[[Corvus violaceus]]''
* ''[[Corvus florensis]]''
* ''[[Corvus kubaryi]]''
* ''[[Corvus validus]]''
* ''[[Corvus woodfordi]]''
* ''[[Corvus meeki]]''
* ''[[Corvus fuscicapillus]]''
* ''[[Corvus tristis]]''
* ''[[Corvus capensis]]''
* ''[[Corvus frugilegus]]''
* ''[[Corvus brachyrhynchos]]''
* ''[[Corvus imparatus]]''
* ''[[Corvus sinaloae]]''
* ''[[Corvus ossifragus]]''
* ''[[Corvus palmarum]]''
* ''[[Corvus minutus]]''
* ''[[Corvus jamaicensis]]''
* ''[[Corvus nasicus]]''
* ''[[Corvus leucognaphalus]]''
* ''[[Corvus hawaiiensis]]''
* ''[[Corvus corone]]''
* ''[[Corvus cornix]]''
* ''[[Corvus torquatus]]''
* ''[[Corvus macrorhynchos]]''
* ''[[Corvus levaillantii]]''
* ''[[Corvus culminatus]]''
* ''[[Corvus orru]]''
* ''[[Corvus insularis]]''
* ''[[Corvus bennetti]]''
* ''[[Corvus tasmanicus]]''
* ''[[Corvus mellori]]''
* ''[[Corvus coronoides]]''
* ''[[Corvus albus]]''
* ''[[Corvus ruficollis]]''
* ''[[Corvus edithae]]''
* ''[[Corvus corax]]''{{тип}}
* ''[[Corvus cryptoleucus]]''
* ''[[Corvus rhipidurus]]''
* ''[[Corvus albicollis]]''
* ''[[Corvus crassirostris]]''
| commonscat = Corvus
| wikispecies = Corvus
| ncbi = 30420
| itis = 179724
}}
'''Крук'''<ref>{{Cite web |url=http://pryroda.in.ua/fesenko/files/2011/01/Ready-1-112_new_third_ed.pdf |title=[[Фесенко Геннадій Васильович|Фесенко Г. В.]], [[Бокотей Андрій Андрійович (зоолог)|Бокотей А. А.]] Анотований список українських наукових назв птахів |accessdate=13 квітня 2015 |archive-date=5 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160305064945/http://pryroda.in.ua/fesenko/files/2011/01/Ready-1-112_new_third_ed.pdf }}</ref><ref>{{книга|автор=Булахов В. Л., Губкін А. А., Пономаренко О. Л., Пахомов О. Є.|заголовок=Біологічне різноманіття України. Дніпропетровська область. Птахи: Горобцеподібні (Aves: Passeriformes) : моногр|місце=Дніпро|видавництво=Вид-во ДНУ|рік=2015|сторінки=|сторінок=522|isbn=978-966-551-375-9|посилання=http://www.zoology.dp.ua/wp-content/downloads/pahomov/PA_15_01.pdf}}</ref><ref>{{книга|автор=Куйбіда В.В., Гаврись Г.Г., Лопатинська В.В.|заголовок=Зоологія хребетних. Практикум|місце=Київ|видавництво=Міленіум|рік=2007|сторінки=|сторінок=212|isbn=|посилання=http://ephsheir.phdpu.edu.ua:8081/xmlui/bitstream/handle/8989898989/1500/%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20.pdf?sequence=1|archivedate=2017-09-27|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170927202242/http://ephsheir.phdpu.edu.ua:8081/xmlui/bitstream/handle/8989898989/1500/%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20.pdf?sequence=1}}</ref> {{Comment|або '''воро́на'''|хоча назва роду наводиться як Воро́на, назву родини в словнику Маркевича наведено як Во́ронові}}<ref>[[Маркевич Олександр Прокопович|Маркевич О. П.]], [[Татарко Костянтин Іларіонович|Татарко К. І.]], 1983, с. 159. Російсько-українсько-латинський зоологічний словник: термінологія і номенклатура. — Київ: Наукова думка, 1983. — 412 с.</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.lucanus.org.ua/articles/vertebr/tetrapoda-ukr.pdf |title=Загороднюк І. Наземні хребетні України та їх охоронні категорії. — Ужгород, 2004. — 48 с. |accessdate=13 квітня 2015 |archive-date=4 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160304234004/http://www.lucanus.org.ua/articles/vertebr/tetrapoda-ukr.pdf }}</ref> (''Corvus'') — [[рід (біологія)|рід]] великих птахів, [[типовий рід]] родини [[Воронові|воронових]] (Corvidae) з ряду [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] (Passeriformes).

Складається із близько сорока видів, поширених у всій [[північна півкуля|північній півкулі]], Азії, Африці, Австралії. Етимологія: {{lang-la|corvus}} — «крук»<ref>{{книга |автор=Angus Stevenson|заголовок=Oxford Dictionary of English|посилання=https://books.google.com.ua/books?id=anecAQAAQBAJ&pg=PA393 |видавництво=Oxford University Press |рік=2010 |том= |сторінки=393 |isbn=0199571120}}</ref>. Назва ''крук'' праслов'янського походження<ref>{{ЕСУМ3|109}}</ref>, від дієслова ''крукати'' — видавати хриплі звуки<ref>Boryś, W. 2005. Słownik etymologiczny języka polskiego. Wydawnictwo Literackie, Kraków, P. 264, 862 pp. {{ref-pl}}</ref>. Типовий вид: [[крук]] — ''[[Corvus corax]]''<ref>{{книга |автор=Robert Ridgway, Herbert Friedmann|заголовок=The birds of North and Middle America|посилання =|видавництво=Govt. Print. Off.|рік=1904|том= 50|сторінки=256|сторінок= |isbn=}}</ref>.

Види ''Corvus'' мають повністю чорне або чорне з додаванням білого, або сірого оперення. Вони міцні з сильними дзьобами й ногами. Є обмежений [[статевий диморфізм]]. Види роду ''Corvus'' в основному зграйні, територіальні та всеїдні. Поживою є комахи, насіння, фрукти, різні види відходів, м'ясо. Деякі ворони можуть жити до віку 20 років, задокументовано, що найстаріша ворона померла у віці 59 років<ref>{{Cite web |url=http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2006/07/07/AR2006070700860.html |title=The Washington Post |accessdate=26 березня 2015 |archive-date=13 грудня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20141213023318/http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2006/07/07/AR2006070700860.html }}</ref>.

У Європі мешкають такі птахи цього роду: [[крук]], [[грак]], [[галка (птах)|галка]], [[Ворона чорна|чорна ворона]] та [[Ворона сіра|сіра ворона]]. Інколи ворону чорну та ворону сіру розглядають як підвиди. Ареал чорної ворони складається з двох незв'язних частин — вона поширена на заході [[Європа|Європи]] та в [[Азія|Азії]], а в проміжку між ними живе сіра ворона. Там, де зустрічаються два види ворон можливі змішування. Нащадки змішаних пар мають більше чорного забарвлення, ніж у звичайної сірої ворони.

== Інтелект ==
Види птахів з ряду горобцеподібних мають великий мозок у порівнянні з іншими птахами. Це особливо стосується родини воронових. Є загальна кореляція між відносною вагою мозку і вищою пізнавальною здатністю в птахів і ссавців. Підтвердженням цьому є, зокрема, види Corvus, які є досить новаторськими — можуть виготовляти інструменти (''Corvus moneduloides''), розв'язувати нові проблеми (''Corvus corax'', ''С. moneduloides''), користати тактичний обман (''С. corax'') і вчитися в родичів (''С. corax'')<ref>{{стаття|автор=Cnotka J., Güntürkün O., Rehkämper G., Gray R.D., Hunt G R.|назва=Extraordinary large brains in tool-using New Caledonian crows (Corvus moneduloides)|видання=Neuroscience letters|рік=2008|випуск=433|номер=3|сторінки=241–245|doi=|посилання=http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0304394008000608}}</ref>.

== Рід в Україні ==
На території України проживають круки, сірі ворони, граки та галки. Важливою як українською, так і загальносвітовою тенденцією останніх десятиліть є доволі активніша колонізація вороновими мегаполісів, що стало можливим завдяки їхнім великим пристосувальним можливостям, зокрема всеїдності. Це стосується навіть круків: попри те, що вид почувається комфортніше на позаміських гніздових територіях, за останні роки його популяція в [[Київ|Києві]] дещо зросла і, як підрахували вчені, нині становить 10 пар. Загалом же на території України за останні десятиріччя щільність популяції крука збільшилася з 0,25 до 0,45–0,5 пари на 1 км². Що ж до граків, то майже всі їхні життєві цикли відбуваються в урбанізованих екосистемах. Цікаво, що в [[Чорнобильська зона відчуження|Зоні відчуження]] довкола [[Чорнобильська атомна електростанція|Чорнобильської атомної електростанції]] цих птахів немає: вони, на відміну від круків і сорок, полишили її впродовж кількох років після евакуації місцевого населення<ref>{{Cite web |url=http://www.nas.gov.ua/UA/Messages/news1/Pages/ViewByRubric.aspx?MessageID=2624&RubricID=25 |title=Воронові птахи України: види, поведінка, поширеність — Новини НАН України |accessdate=17 листопада 2016 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20161118041016/http://www.nas.gov.ua/UA/Messages/news1/Pages/ViewByRubric.aspx?MessageID=2624&RubricID=25 |archivedate=18 листопада 2016 |deadurl=yes }}</ref>.

== Види ==
Рід нараховує 47 видів:<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|editor3-last=Rasmussen|editor3-first=Pamela|editor3-link=Pamela Rasmussen|year=2022|title=Crows, mudnesters, melampittas, Ifrit, birds-of-paradise|work=IOC World Bird List Version 12.1|url=https://www.worldbirdnames.org/bow/crows/|publisher=International Ornithologists' Union|access-date=18 серпня 2022}}</ref>
* [[Ворона індійська]] (''Corvus splendens'')
* [[Ворона новокаледонська]] (''Corvus moneduloides'')
* [[Ворона білошия]] (''Corvus typicus'')
* [[Ворона бангайська]] (''Corvus unicolor'')
* [[Ворона довгодзьоба]] (''Corvus enca'')
* ''[[Corvus samarensis]]''<ref>{{avibase|82165B7C29F9B158|Corvus samarensis}}</ref>
* ''[[Corvus pusillus]]''<ref>{{avibase|D29583DE9F5E78D7|Corvus pusillus}}</ref>
* [[Ворона серамська]] (''Corvus violaceus'')<ref>{{avibase|7D09E879C147A7EE|Corvus violaceus}}</ref>
* [[Ворона флореська]] (''Corvus florensis'')
* [[Ворона гуамська]] (''Corvus kubaryi'')
* [[Ворона молуцька]] (''Corvus validus'')
* [[Ворона білодзьоба]] (''Corvus woodfordi'')
* [[Ворона бугенвільська]] (''Corvus meeki'')
* [[Ворона буроголова]] (''Corvus fuscicapillus'')
* [[Ворона новогвінейська]] (''Corvus tristis'')
* [[Ворона капська]] (''Corvus capensis'')
* [[Грак]] (''Corvus frugilegus'')
* [[Ворона американська]] (''Corvus brachyrhynchos'')
* [[Ворона мексиканська]] (''Corvus imparatus'')
* [[Ворона синалойська]] (''Corvus sinaloae'')
* [[Ворона берегова]] (''Corvus ossifragus'')
* [[Ворона пальмова]] (''Corvus palmarum'')
* [[Ворона карибська]] (''Corvus minutus'')<ref>{{avibase|E791045B51E060D9|Corvus minutus}}</ref>
* [[Ворона ямайська]] (''Corvus jamaicensis'')
* [[Ворона кубинська]] (''Corvus nasicus'')
* [[Ворона антильська]] (''Corvus leucognaphalus'')
* [[Крук гавайський]] (''Corvus hawaiiensis'')
* [[Ворона чорна]] (''Corvus corone'')
* [[Ворона сіра]] (''Corvus cornix'')
* [[Ворона гайнанська]] (''Corvus torquatus'')
* [[Ворона великодзьоба]] (''Corvus macrorhynchos'')
* [[Ворона джунглева]] (''Corvus levaillantii'')<ref>{{avibase|D229C9A2BC5312BF|Corvus levaillantii}}</ref>
* [[Ворона низинна]] (''Corvus culminatus'')<ref>{{avibase|7357197F63231C42|Corvus culminatus}}</ref>
* [[Ворона австралійська]] (''Corvus orru'')
* [[Ворона дугодзьоба]] (''Corvus insularis'')
* [[Ворона мала]] (''Corvus bennetti'')
* [[Крук лісовий]] (''Corvus tasmanicus'')
* [[Крук малий]] (''Corvus mellori'')
* [[Крук австралійський]] (''Corvus coronoides'')
* [[Крук строкатий]] (''Corvus albus'')
* [[Крук пустельний]] (''Corvus ruficollis'')
* [[Крук еритрейський]] (''Corvus edithae'')
* [[Крук звичайний]] (''Corvus corax'')
* [[Крук мексиканський]] (''Corvus cryptoleucus'')
* [[Крук короткохвостий]] (''Corvus rhipidurus'')
* [[Крук великодзьобий]] (''Corvus albicollis'')
* [[Крук ефіопський]] (''Corvus crassirostris'')

== Вимерлі види ==
* ''[[Corvus antipodum]]'' (Нова Зеландія)
* ''[[Corvus impluviatus]]'' (Оаху, Гавайські острови)
* ''[[Corvus moriorum]]'' ([[Чатем (архіпелаг)|Чатем]], Нова Зеландія)
* ''[[Corvus pumilus]]'' (Пуерто-Рико, Віргінські острови)
* ''[[Corvus viriosus]]'' (Оаху й Молокаї, Гавайські острови)
* ''[[Corvus galushai]]''
* ''[[Corvus larteti]]''
* ''[[Corvus praecorax]]''
* ''[[Corvus simionescui]]''
* ''[[Corvus hungaricus]]''
* ''[[Corvus moravicus]]''
* ''[[Corvus pliocaenus]]''
* ''[[Corvus antecorax]]''
* ''[[Corvus betfianus]]''
* ''[[Corvus fossilis]]''
* ''[[Corvus neomexicanus]]''

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{cite book|chapter=Crow|title=The international wildlife encyclopedia, Volume 10|publisher=Marshall Cavendish|year=2002|isbn=978-0-7614-7266-7|url=http://books.google.com/books?id=ojMQP6aWW6sC&pg=PA610|author=Burton, Maurice & Burton, Robert|accessdate=5 травня 2014|archive-date=6 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140706235304/http://books.google.com/books?id=ojMQP6aWW6sC&pg=PA610}}{{ref-en}}
* {{cite journal|ref=idGill2003|title=Osteometry and Systematics of the Extinct New Zealand Ravens (Aves: Corvidae: Corvus)|url=http://journals.cambridge.org/action/displayAbstract?fromPage=online&aid=149547.|author=Gill, B. J.|journal=Journal of Systematic Palaeontology|year=2003|volume=1|pages=43–58|accessdate=14 березня 2008|doi=10.1017/S1477201903001019|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160412195809/http://journals.cambridge.org/action/displayAbstract?fromPage=online&aid=149547.|archivedate=12 квітня 2016|deadurl=yes}}{{ref-en}}
* {{cite book|ref=idGoodwin1983|author=Goodwin, D.|title=Crows of the World|isbn=0-7022-1015-3|year=1983|publisher=Queensland University Press}}{{ref-en}}
* {{cite book|ref=idHeinrich1991|author=Heinrich, Bernd|title=Ravens in Winter|url=https://archive.org/details/ravensinwinter0000hein|isbn=0-679-73236-5|year=1991|publisher=Vintage Press}}{{ref-en}}
* {{cite book|ref=idHeinrich1999|author=Heinrich, Bernd|title=Mind of the Raven: Investigations and Adventures with Wolf-Birds|isbn=978-0-06-093063-9|year=1999|publisher=Cliff Street Books|url-access=registration|url=https://archive.org/details/mindofraven00bern}}{{ref-en}}
* {{cite book|ref=idKilham1991|author=Kilham, Lawrence|title=The American Crow and the Common Raven|isbn=0-89096-466-1|year=1991|publisher=Texas A&M University Press|url-access=registration|url=https://archive.org/details/americancrowcomm00lawr}}{{ref-en}}
* {{cite book|title=Crows and jays: a guide to the crows, jays, and magpies of the world|publisher=Houghton Mifflin|year=1994|isbn=978-0-395-67171-9|author=Madge, Steve & Burn, Hillary}}{{ref-en}}
* {{cite book|ref=idWesterfield2011|author=Westerfield, Michael|title=The Language of Crows: The crows.net Book of the American Crow|isbn=978-0-937992-00-5|year=2011|publisher=Ashford Press}}{{ref-en}}
* {{cite book|ref=idWorthy2002|title=The Lost World of the Moa: Prehistoric Life of New Zealand|url=https://archive.org/details/lostworldofmoapr0000wort|isbn=0-253-34034-9|year=2002|publisher=Indiana University Press|author=Worthy, Trevor H. & Holdaway, Richard N.}}{{ref-en}}
* {{книга |автор=Julian P. Hume, Michael Walters|заголовок=Extinct Birds||посилання =https://books.google.com.ua/books?id=z7RIAkGw0-UC&pg=PA245|видавництво=A&C Black|рік= 2012|том= |сторінки = 245|сторінок =544|isbn=1408158612}}{{ref-en}}

{{Taxonbar |from=Q43365}}
{{Портали|Біологія|Птахи}}

[[Категорія:Воронові]]
[[Категорія:Роди птахів]]
[[Категорія:Крук|*]]
[[Категорія:Птахи, що розмовляють]]
[[Категорія:Таксони, описані Карлом Ліннеєм]]

title: ?Крук · Час існування: 11.1–0 млн р. т. PreꞒ Ꞓ O S D C P T J K Ꝑ N міоцен — наш час

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Воронові (Corvidae)

Підродина: Corvinae

Рід: Крук (Corvus) · Linnaeus, 1758

Вікісховище: Corvus

Віківиди: Corvus


text:
# Лазаревська (Верхньотоємський район)
Лазаревська (рос. Лазаревская) — присілок в Верхньотоємському районі Архангельської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Верхньотоємський муніципальний округ.

## Історія
До 1 червня 2021 року входило до складу муніципального утворення Двинське муніципальне утворення.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 0    | →0   |

title: Лазаревська (Верхньотоємський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Лазаревська
|назва ін.       = Лазаревская
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Архангельська область]]
|район           = [[Верхньотоємський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Двинське муніципальне утворення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Архангельська область
}}
'''Лазаревська''' ({{lang-ru|Лазаревская}}) — [[присілок]] в [[Верхньотоємський район|Верхньотоємському районі]] [[Архангельська область|Архангельської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Верхньотоємський муніципальний округ.

== Історія ==

До 1 червня 2021 року входило до складу муніципального утворення [[Двинське муніципальне утворення]]<ref>{{Cite web |url=http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/2900202104270003?index=0&rangeSize=1 |title=Областной закон Архангельской области от 26.04.2021 № 413-25-ОЗ «О преобразовании сельских поселений Верхнетоемского муниципального района Архангельской области путем их объединения и наделения вновь образованного муниципального образования статусом Верхнетоемского муниципального округа Архангельской области» |access-date=2021-04-28 |archive-date=2021-04-27 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210427195828/http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/2900202104270003?index=0&rangeSize=1 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Лазаревская (Верхнетоемский район)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Верхньотоємський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Верхньотоємського району]]

title: присілок Лазаревська

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Архангельська область

Муніципальний район: Верхньотоємський район

Поселення: Двинське муніципальне утворення

title: Основні дані

Населення: ▬ 0

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Лазаревська · Лазаревська


text:
# Королівська Академія мистецтв Сан Карлос
Королівська Академія мистецтв Сан Карлос, ісп. La Real Academia de Bellas Artes de San Carlos — академія мистецтв у Валенсії, Іспанія.

## Історія
Попередником Академії Сан Карлос була Академія Санта Барбари, що розміщувалася у корпусі Університету Валенсії, названа на честь дружини короля Фердинанда VI, Барбари де Браґанси, і створена його розпорядженням на прохання художників Валенсії.
Після смерті монарха через економічні труднощі Академію ліквідували. Намагаючись відродити заклад, 14 лютого 1768 король Карлос III видає указ про створення Академії зразка Королівської Академії мистецтв Сан Фернандо, яка б втілювала найкращі риси тогочасних закладів Іспанії та Франції. Тодішня офіційна назва закладу — Королівська Академія Трьох Благородних Мистецтв Сан Карлос.
Через неймовірне зростання числа студентів невелике приміщення стало непридатним для Академії. У 1838 році держава передала у власність Академії монастир Ель-Кармен, де продовжилося викладання дисциплін та розширення колекції творів, які зберігалися в музеї мистецтв та старожитностей.
З 1909 року офіційно став художньою організацією, яка функціонувала у трьох основних напрямках: академічний — розвиток художньої ерудиції, доповіді та обговорення; дидактичний — теорія та практика викладання мистецтв; освітній — створення Музею живопису та скульптури. Королівським указом 24 липня 1913 Музей був офіційно відокремлений від Академії.
У 1942 році приміщення монастиря перейшло до Школи Мистецтв, а Академія та музейний фонд переїхали у колишній монастир святого Пія V, де в 2007 закріпилися офіційно.

## Структура та підрозділи
Діяльність Академії регулюється статутами та правилами. Академія складається з чотирьох відділів: архітектури, скульптури, малюнка-ритини, музики.
Діяльність та організація Академії регулюється постановою уряду Комунідаду Валенсії від 1989. Рада управління Академії: Високий Патрон — король Іспанії, Почесна президія в яку входять члени уряду Валенсії.

wikitext:
{{Картка:Університет
|назва              = Королівська Академія мистецтв Сан Карлос
|абревіатура        =
|емблема            =
|зображення         =
|підпис             =
|оригінал           =
|назва латиною      =
|девіз              =
|рік заснування     = 1768
|дата заснування    = 14 лютого
|день вишу          =
|рівень акредитації =
|президент          =
|ректор             =
|декан              =
|розташування       = [[Валенсія]]
|тип                =
|бюджет             =
|студенти           =
|інтерни            =
|співробітники      =
|аспіранти          =
|докторанти         =
|доктори            =
|професори          =
|кандидати          =
|доценти            =
|викладачі          =
|положення          =
|кольори            =
|кількість факультетів =
|кампус             =
|приналежність      =
|сайт               =
|нагороди           =
|адреса             =
|примітки           =
}}
'''Королівська Академія мистецтв Сан Карлос''', {{lang-es|La Real Academia de Bellas Artes de San Carlos}} — академія мистецтв у [[Валенсія|Валенсії]], [[Іспанія]].

== Історія ==
Попередником Академії Сан Карлос була Академія Санта Барбари, що розміщувалася у корпусі Університету Валенсії, названа на честь дружини короля [[Фердинанд VI|Фердинанда VI]], [[Барбара де Браганса|Барбари де Браґанси]], і створена його розпорядженням на прохання художників Валенсії.

Після смерті монарха через економічні труднощі Академію ліквідували. Намагаючись відродити заклад, 14 лютого 1768 король [[Карл III (король Іспанії)|Карлос III]] видає указ про створення Академії зразка [[Королівська Академія красних мистецтв Сан Фернандо|Королівської Академії мистецтв Сан Фернандо]], яка б втілювала найкращі риси тогочасних закладів Іспанії та [[Франція|Франції]]. Тодішня офіційна назва закладу — Королівська Академія Трьох Благородних Мистецтв Сан Карлос.

Через неймовірне зростання числа студентів невелике приміщення стало непридатним для Академії. У 1838 році держава передала у власність Академії монастир Ель-Кармен, де продовжилося викладання дисциплін та розширення колекції творів, які зберігалися в музеї мистецтв та старожитностей.

З 1909 року офіційно став художньою організацією, яка функціонувала у трьох основних напрямках: академічний — розвиток художньої ерудиції, доповіді та обговорення; дидактичний — теорія та практика викладання мистецтв; освітній — створення Музею живопису та скульптури. Королівським указом 24 липня 1913 Музей був офіційно відокремлений від Академії.

У 1942 році приміщення монастиря перейшло до Школи Мистецтв, а Академія та музейний фонд переїхали у колишній монастир святого [[Пій V|Пія V]], де в 2007 закріпилися офіційно.

== Структура та підрозділи ==
Діяльність Академії регулюється статутами та правилами. Академія складається з чотирьох відділів: [[Архітектура|архітектури]], [[Скульптура|скульптури]], малюнка-[[Ритина|ритини]], [[Музика|музики]].

Діяльність та організація Академії регулюється постановою уряду Комунідаду Валенсії від 1989. Рада управління Академії: Високий Патрон — король Іспанії, Почесна президія в яку входять члени уряду Валенсії.

== Посилання ==
* [http://www.realacademiasancarlos.com Офіційний сайт Академії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220602131026/https://realacademiasancarlos.com/ |date=2 червня 2022 }}

[[Категорія:Мистецтво Іспанії]]
[[Категорія:Засновані в Іспанії 1768]]

title: |рівень акредитації |кількість факультетів

Тип: художня академія

Країна: Іспанія

Розташування: Валенсія

Засновано: 14 лютого 1768

Засновник: Карл III

Штаб-квартира: Museu de Belles Arts de Valènciad


text:
# Горчанський національний парк
Горча́нський націона́льний парк (пол. Gorczański Park Narodowy) — національний парк на півдні Польщі. Розташований у  Малопольському воєводстві, на території Лімановського і  Новотаргського повітів.

## Географія
Займає центральну і північно-східну частину Горчанських гір, які є частиною масиву  Західних Бескид. Парк був створений в 1981 році з площею 23,9 км²; сучасна площа становить 70,3 км², з яких 65,91 км² зайняті лісом, 0,19 км² — внутрішніми водами і 4,18 км² — іншими землями. У парку відсутні великі річки та озера, є тільки невеликі струмки. Вища точка Горчанського парку — гора Турбач (1310 м над рівнем моря). У парку є кілька печер.

## Флора і фауна
На території парку зростає близько 900 видів судинних рослин, 25 видів мохів і 450 видів лишайників. Ліси представлені головним чином ялиною, березою і ялицею.
У парку мешкають 185 видів хребетних, з яких 21 представлені в Червоній книзі тварин Польщі. Це такі види як: карпатський тритон, тетерук, білоспинний дятел, трипалий дятел, глухар, малий підорлик, беркут, пугач, сова довгохвоста, сичик-горобець, сич волохатий, вовчок лісовий, Пергач північний, північний кожанок , бурий ведмідь, малий підковоніс, вовчок звичайний, кутора мала, рись, вовк і лісовий кіт. Водяться 9 видів кажанів, 130 видів птахів (близько 100 з них гніздяться в парку) і 7 видів земноводних.

## Галерея
- Заростаюча лісом горчанська галявина

## Виноски
1. ↑   [Архівовано 2013-01-09 у Wayback Machine.]Gorczanski National Park University of Adam Mickiewicz, Poland (Uniwersytet im. Adama Mickiewicza w Poznaniu) Polish National Parks 2008 2013 архівовано

title: Горчанський національний парк

wikitext:
{{Картка:Природоохоронна територія
  | назва               = Горчанський національний парк
  | категорія_мсоп      = II
  | зображення          = Gorczanski.png
  | зображення_підпис   = Логотип парку
  | ширина_зображення   = 150
  | мапа                =
  | підпис              =
  | ширина_мапи         =
  | локатор_x           =
  | локатор_y           =
  | розташування        =
  | найближче_місто     =
  | lat_degrees         = 49
  | lat_minutes         = 35
  | lat_seconds         = 00
  | lat_direction       = N
  | long_degrees        = 20
  | long_minutes        = 03
  | long_seconds        = 00
  | long_direction      = E
  | площа               = 70,3 км²
  | заснований          = [[1981]] р.
  | число_відвідувачів  =
  | рік_відвідувачів    =
  | керуюча_організація =
  | ССЮ_назва           =
  | ССЮ_країна          = [[Польща]]
  | ССЮ_тип             =
  | ССЮ_критерії        =
  | ССЮ_ідентфікатор    =
  | ССЮ_регіон          = [[Малопольське воєводство]]
  | ССЮ_рік             =
  | ССЮ_сессія          =
  | WHS_Extension       = <!--тимчасово не імплементовано-->
  | ССЮ_загроза         =
  | ССЮ_посилання       =
  |Карта розташування = Польща
}}

'''Горча́нський націона́льний парк''' ({{lang-pl | Gorczański Park Narodowy}}) — [[національний парк]] на півдні [[Польща|Польщі]]. Розташований у [[Малопольське воєводство | Малопольському]] воєводстві, на території [[Лімановський повіт|Лімановського]] і [[Новотарський повіт| Новотаргського]] повітів.

== Географія ==
Займає центральну і північно-східну частину Горчанських гір, які є частиною масиву [[Західні Бескиди | Західних Бескид]]. Парк був створений в 1981 році з площею 23,9 км²; сучасна площа становить 70,3 км², з яких 65,91 км² зайняті [[ліс]]ом, 0,19 км² — [[внутрішні води|внутрішніми водами]] і 4,18 км² — іншими землями. У парку відсутні великі річки та озера, є тільки невеликі струмки. Вища точка Горчанського парку — гора Турбач (1310 м над рівнем моря). У парку є кілька печер.

== Флора і фауна ==
На території парку зростає близько 900 видів судинних рослин, 25 видів мохів і 450 видів лишайників. Ліси представлені головним чином [[ялина|ялиною]], [[Береза|березою]] і [[Ялиця|ялицею]].

У парку мешкають 185 видів хребетних, з яких 21 представлені в Червоній книзі тварин Польщі. Це такі види як: [[карпатський тритон]], [[тетерук]], [[білоспинний дятел]], [[трипалий дятел]], [[глухар]], [[малий підорлик]], [[беркут]], [[пугач]], [[сова довгохвоста]], [[сичик-горобець]], [[сич волохатий]], [[вовчок лісовий]], [[Пергач північний]], [[північний кожанок]] , [[бурий ведмідь]], [[малий підковоніс]], [[вовчок звичайний]], [[кутора мала]], [[рись]], [[вовк]] і [[лісовий кіт]]. Водяться 9 видів кажанів, 130 видів птахів (близько 100 з них гніздяться в парку) і 7 видів земноводних<ref name="amu.edu.pl">[http://www.staff.amu.edu.pl/~zbzw/ph/pnp/gorc.htm] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130109235716/http://www.staff.amu.edu.pl/~zbzw/ph/pnp/gorc.htm |date=2013-01-09 }}Gorczanski National Park University of Adam Mickiewicz, Poland (Uniwersytet im. Adama Mickiewicza w Poznaniu) Polish National Parks 2008 2013 архівовано</ref>.

== Галерея ==
<gallery>
Файл:Cortusa matthioli a2.jpg
Файл:Gorce a1.jpg
Файл:Aglais urticae 1 Luc Viatour.JPG
Файл:Feuersalamander gebändert1.jpg
Файл:Crocus scepusiensis a5.jpg
Файл:Gorce a2.jpg|Заростаюча лісом горчанська галявина
</gallery>

== Виноски ==
{{reflist}}

== Література ==
* Cieszkowski Marek, Luboński Paweł. Gorce- przewodnik dla prawdziwego turysty. — Pruszków : Oficyna Wydawnicza «Rewasz», 2004. — isbn 83-89188-19-8
* Gorce. Mapa turystyczna 1:50 000. — Kraków : Compass, 2007. — isbn 978-83-89165-39-8

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20181117203108/http://gorczanskipark.pl/ Офіційна сторінка Горчанського національного парку]

{{Національні парки Польщі}}

[[Категорія:Малопольське воєводство]]
[[Категорія:Національні парки Польщі]]
[[Категорія:Засновані в Польщі 1981]]

title: Горчанський національний парк

Країна:
Республіка Польща
Польща

Розташування: Малопольське воєводство

Регіон ЮНЕСКО: Малопольське воєводство


text:
# Верхньобільський
Верхньобі́льський (рос. Верхнебельский, башк. Верхнебельский) — село (колишнє селище) у складі Бєлорєцького району Башкортостану, Росія. Входить до складу Ніколаєвської сільської ради.
До 17 грудня 2004 року село входило до складу Тірлянської селищної ради.
Населення — 322 особи (2010; 417 в 2002).
Національний склад:
- росіяни — 46%
- башкири — 44%

title: Верхньобільський

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Верхньобільський
 | назва ін.       = {{lang-ru|Верхнебельский}}<br/>{{lang-ba|Верхнебельский}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[Бєлорєцький район]]
 | поселення       = [[ніколаєвська сільська рада (Бєлорєцький район)|Ніколаєвська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       = 80 211 834 003
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 322 особи ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси = 453556
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 54 | lat_min= 13 | lat_sec= 32
 | lon_dir=E | lon_deg= 58 | lon_min= 40 | lon_sec= 35
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Верхньобі́льський''' ({{lang-ru|Верхнебельский}}, {{lang-ba|Верхнебельский}}) — [[село]] (колишнє [[селище]]<ref>При переписі 2002 року визначалось як селище</ref>) у складі [[бєлорєцький район|Бєлорєцького району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Входить до складу [[ніколаєвська сільська рада (Бєлорєцький район)|Ніколаєвської сільської ради]].

До [[17 грудня]] [[2004]] року село входило до складу [[тірлянська сільська рада|Тірлянської селищної ради]].

Населення — 322 особи ([[2010]]; 417 в [[2002]]{{RUS-census2002}}).

Національний склад{{RUS-BA-population-2002-2009}}:
* [[росіяни]] — 46%
* [[башкири]] — 44%

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.226858&lon=58.671970&z=14&m=b&show=/16587576/ru/ На Вікімапії]

{{bash-stub}}
{{Бєлорєцький район}}

[[Категорія:Населені пункти Бєлорєцького району]]
[[Категорія:Села Башкортостану]]

title: село Верхньобільський

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Бєлорєцький район

Поселення: Ніколаєвська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Верхньобільський · Верхньобільський


text:
# Поворотне (Білогірський район)
Поворо́тне (до 1945 року — Айланма́, крим. Aylanma) — село в Україні, у Білогірському районі Автономної Республіки Крим. Підпорядковане Багатівській сільській раді.

## Виноски
1. ↑  також Айлянма́

title: Поворотне (Білогірський район)

wikitext:
{{Село
 | назва           = Поворотне
 | зображення      = Aylyanma 2.JPG
 | область         = [[Автономна Республіка Крим]]
 | район           = [[Білогірський район (Крим)|Білогірський район]]
 | рада            = [[Багатівська сільська рада]]
 | код КАТОТТГ=UA01040030050078807
 | код КОАТУУ      = 0120780805
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       =
 | населення       = 103
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | щільність       =
 | висота          =
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | поштовий індекс = 97650
 | телефонний код  = 6559
 | координати      =  {{coord|44|56|54|N|34|43|21|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 44 || lat_min = 56 || lat_sec = 54
   | lon_deg = 34 || lon_min = 43 || lon_sec = 21
 | адреса          = 97650, АРК, Білогірський район, с. Багате, вул. Московська, 54
 | облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=20.10.2003&rf7571=127 Поворотне]
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
}}
{{Otheruses|тип=НП|код КАТОТТГ=UA01040030050078807}}

'''Поворо́тне''' (до [[1945]] року — '''Айланма́'''<ref>також '''Айлянма́'''</ref>, {{lang-crh|Aylanma}}) — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Білогірський район (Крим)|Білогірському районі]] [[Автономна Республіка Крим|Автономної Республіки Крим]]. Підпорядковане [[Багатівська сільська рада|Багатівській сільській раді]].

== Виноски ==
{{reflist}}
{{Білогірський район}}
{{Crimea-geo-stub}}
{{Портали|Україна|Крим|Географія України}}

title: село Поворотне

Регіон: Автономна Республіка Крим

Район/міськрада: Білогірський район

Рада: Багатівська сільська рада

Облікова картка: Поворотне

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Поворотне

title: Мапа

Мапа: Поворотне у Вікісховищі


text:
# Окала
Окала (англ. Ocala) — місто (англ. city) в США, в окрузі Меріон на півночі штату Флорида, посеред Флоридського півострову, над притокою річки Сент-Джонс річкою Оклавага. Населення — 63 591 особа (2020); агломерації — 328 547 осіб (2009 рік).
Окалі була столицею народу Тімукуа. На їхній мові назва міста значить «Великий гамак». Місто зареєстроване 1869 року. Залізниця прокладена 1881 року.
Біля міста розташований Сілвер-Спринґс артезіанське джерело — одне з найбільших у світі.
Середньодобова температура липня — +28 °C, січня — +14 °C. Щорічні опади — 1260 мм з піком на червень-вересень місяці.
У Окалі знаходиться Аппелтон музей мистецтва.

## Географія
Окала розташована за координатами 29°10′49″ пн. ш. 82°8′56″ зх. д. / 29.18028° пн. ш. 82.14889° зх. д. (29.180314, -82.148787).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 116,11 км², уся площа — суходіл.

### Клімат
| Клімат : Окала                        | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала | Клімат : Окала |
| Показник                              | Січ.           | Лют.           | Бер.           | Квіт.          | Трав.          | Черв.          | Лип.           | Серп.          | Вер.           | Жовт.          | Лист.          | Груд.          | Рік            |
| Абсолютний максимум, °C               | 31,1           | 32,2           | 36,1           | 36,7           | 38,9           | 40,6           | 40,0           | 39,4           | 38,3           | 36,7           | 34,4           | 32,2           | 40,6           |
| Середній максимум, °C                 | 21,8           | 23,6           | 26,1           | 28,9           | 32,1           | 33,4           | 34,0           | 33,7           | 32,5           | 29,6           | 25,9           | 22,6           | 28,7           |
| Середній мінімум, °C                  | 7,1            | 8,6            | 10,9           | 13,4           | 17,3           | 20,9           | 21,9           | 22,0           | 20,7           | 16,6           | 11,9           | 8,3            | 15,0           |
| Абсолютний мінімум, °C                | −11,7          | −11,1          | −5             | −1,1           | 6,7            | 8,9            | 14,4           | 15,6           | 7,2            | 0,0            | −5,6           | −9,4           | −11,7          |
| Норма опадів, мм                      | 81             | 83             | 116            | 61             | 76             | 188            | 170            | 161            | 154            | 77             | 53             | 65             | 1285           |
| Днів з опадами                        | 8,5            | 7,7            | 8,0            | 5,6            | 6,5            | 14,5           | 15,4           | 17,5           | 12,3           | 7,8            | 6,5            | 7,1            | 117,4          |
| ------------------------------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- |
| Джерело: NOAA (extremes 1893–present) |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 56 315 осіб у 23 103 домогосподарствах у складі 13 456 родин. Густота населення становила 485 осіб/км².  Було 26764 помешкання (231/км²).
Расовий склад населення:
| - 70,7 % — білих - 20,9 % — чорних або афроамериканців - 2,6 % — азіатів - 0,3 % — корінних американців - 2,9 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 2,4 %. Частка іспаномовних становила 11,7 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,4 % — особи молодші 18 років, 60,4 % — особи у віці 18—64 років, 17,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,2 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 90,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 52 717 доларів США (медіана — 35 924), а середній дохід на одну сім'ю — 63 901 долар (медіана — 48 598). Медіана доходів становила 36 790 доларів для чоловіків та 31 746 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 22,6 % осіб, у тому числі 32,9 % дітей у віці до 18 років та 12,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 21 511 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 25,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 12,8 %, роздрібна торгівля — 12,7 %.

## Галерея
- Мерія Окали
- Автострада 40 у центрі міста
- Окальський Аппелтон музей

## Відомі особистості
У поселенні народився:
- Бадді Маккей (* 1933) — американський політик.

title: Окала

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Окала
|оригінальна назва  = {{lang-en|Ocala}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = OcalaFLMontage.png
|опис зображення= <!-- Top, left to right: Downtown Ocala, horse on a farm, [[Marion Hotel (Ocala, Florida)|Marion Hotel]], Marion Theatre -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Флорида
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Меріон (округ, Флорида)|Меріон]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 116,11
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 485,01
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 352
|поштовий індекс        = 34470-34483
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1250750
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Окала''' ({{lang-en|Ocala}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Меріон (округ, Флорида)|Меріон]] на півночі штату [[Флорида]], посеред Флоридського півострову, над притокою річки [[Сент-Джонс (річка)|Сент-Джонс]] річкою [[Оклавага]]. Населення — {{formatnum:63591}} особа (2020); агломерації — 328 547 осіб (2009 рік).

Окалі була столицею народу [[Тімукуа]]. На їхній мові назва міста значить «Великий гамак». Місто зареєстроване 1869 року. Залізниця прокладена 1881 року.

Біля міста розташований Сілвер-Спринґс артезіанське джерело — одне з найбільших у світі.

Середньодобова температура липня — +28 °C, січня — +14 °C. Щорічні опади — 1260 мм з піком на червень-вересень місяці.

У Окалі знаходиться [[Музей мистецтва Епплтона|Аппелтон музей мистецтва]].

== Географія ==
Окала розташована за координатами {{Coord|29|10|49|N|82|8|56|W|type:city_region:US-DE}} (29.180314, -82.148787){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 116,11 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

=== Клімат ===
{{Клімат міста
| Місто_род = : Окала

| Січ_а_макс = 31.1
| Лют_а_макс = 32.2
| Бер_а_макс = 36.1
| Кві_а_макс = 36.7
| Тра_а_макс = 38.9
| Чер_а_макс = 40.6
| Лип_а_макс = 40.0
| Сер_а_макс = 39.4
| Вер_а_макс = 38.3
| Жов_а_макс = 36.7
| Лис_а_макс = 34.4
| Гру_а_макс = 32.2
| Рік_а_макс = 40.6

| Січ_сер_макс = 21.8
| Лют_сер_макс = 23.6
| Бер_сер_макс = 26.1
| Кві_сер_макс = 28.9
| Тра_сер_макс = 32.1
| Чер_сер_макс = 33.4
| Лип_сер_макс = 34.0
| Сер_сер_макс = 33.7
| Вер_сер_макс = 32.5
| Жов_сер_макс = 29.6
| Лис_сер_макс = 25.9
| Гру_сер_макс = 22.6
| Рік_сер_макс = 28.7

| Січ_сер_мін = 7.1
| Лют_сер_мін = 8.6
| Бер_сер_мін = 10.9
| Кві_сер_мін = 13.4
| Тра_сер_мін = 17.3
| Чер_сер_мін = 20.9
| Лип_сер_мін = 21.9
| Сер_сер_мін = 22.0
| Вер_сер_мін = 20.7
| Жов_сер_мін = 16.6
| Лис_сер_мін = 11.9
| Гру_сер_мін = 8.3
| Рік_сер_мін = 15.0

| Січ_а_мін = -11.7
| Лют_а_мін = -11.1
| Бер_а_мін = -5.0
| Кві_а_мін = -1.1
| Тра_а_мін = 6.7
| Чер_а_мін = 8.9
| Лип_а_мін = 14.4
| Сер_а_мін = 15.6
| Вер_а_мін = 7.2
| Жов_а_мін = 0.0
| Лис_а_мін = -5.6
| Гру_а_мін = -9.4
| Рік_а_мін = -11.7

| Січ_сер_опади = 81
| Лют_сер_опади = 83
| Бер_сер_опади = 116
| Кві_сер_опади = 61
| Тра_сер_опади = 76
| Чер_сер_опади = 188
| Лип_сер_опади = 170
| Сер_сер_опади = 161
| Вер_сер_опади = 154
| Жов_сер_опади = 77
| Лис_сер_опади = 53
| Гру_сер_опади = 65
| Рік_сер_опади = 1285

| Січ_опади =   8.5
| Лют_опади =   7.7
| Бер_опади =   8.0
| Кві_опади =   5.6
| Тра_опади =   6.5
| Чер_опади =  14.5
| Лип_опади =  15.4
| Сер_опади =  17.5
| Вер_опади =  12.3
| Жов_опади =   7.8
| Лис_опади =   6.5
| Гру_опади =   7.1
| Рік_опади = 117.4

| Джерело =  NOAA (extremes 1893–present)<ref name= NOAA>
  {{cite web
  |url = http://www.nws.noaa.gov/climate/xmacis.php?wfo=jax
  |title = NowData – NOAA Online Weather Data
  |publisher = [[Національне управління океанічних і атмосферних досліджень|NOAA]]
  |accessdate = 28 лютого 2012}}</ref>
| br = 1
}}

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 243
| 1870 = 600
| 1880 = 803
| 1890 = 2904
| 1900 = 3380
| 1910 = 4370
| 1920 = 4914
| 1930 = 7281
| 1940 = 8986
| 1950 = 11741
| 1960 = 13598
| 1970 = 22583
| 1980 = 37170
| 1990 = 42045
| 2000 = 45943
| 2010 = 56315
| 2020 = 63591
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|website=Census.gov|accessdate=4 червня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:56315}} осіб у {{formatnum:23103}} домогосподарствах у складі {{formatnum:13456}} родин. [[Густота населення]] становила 485 осіб/км².  Було 26764 помешкання (231/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 70,7 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 20,9 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 2,6 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 2,9 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 2,4 %. Частка іспаномовних становила 11,7 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,4 % — особи молодші 18 років, 60,4 % — особи у віці 18—64 років, 17,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,2 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 90,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:52717}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:35924}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:63901}} долар (медіана — {{formatnum:48598}}). Медіана доходів становила {{formatnum:36790}} доларів для чоловіків та {{formatnum:31746}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 22,6 % осіб, у тому числі 32,9 % дітей у віці до 18 років та 12,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:21511}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 25,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 12,8 %, роздрібна торгівля — 12,7 %.

== Галерея ==
<gallery>
Ocala city hall02.jpg|Мерія Окали
East FL SR 40 in Downtown Ocala.jpg|Автострада 40 у центрі міста
Ocala Appleton Museum with pool01.jpg|Окальський Аппелтон музей
</gallery>

== Відомі особистості ==
У поселенні народився:
* [[Бадді Маккей]] (* 1933) — американський політик.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}
{{Commonscat|Ocala, Florida}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist|2
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Меріон (округ, Флорида)}}

[[Категорія:Міста Флориди]]
[[Категорія:Населені пункти округу Меріон (Флорида)]]
[[Категорія:Окала]]
[[Категорія:Окружні центри Флориди]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1845]]

title: Країна

Штат: Флорида

Округ: Меріон

Mayor of Ocala, Floridad: Ben Marcianod

Густота населення: 485,01 осіб/км²

Міста-побратими: Піза

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Меченки (зупинний пункт)
Меченки — пасажирський залізничний зупинний пункт Полтавської дирекції Південної залізниці.
Розташований на лінії Прилуки — Гребінка між станціями Грабарівка (6 км) та Пирятин (11 км) між селами Сасинівка та Меченки Пирятинського району Полтавської області.
Відкрита до 1986 року.
Станом на березень 2020 року щодня п'ять пар дизель-потягів прямують за напрямком Прилуки/Ніжин — Гребінка.

title: Меченки (зупинний пункт)

wikitext:
{{Станція
| назва_колір = Blue1
| назва_колір_фону = yellow
| підзаголовок_колір = Purple1
| підзаголовок_колір_фону = Cyan1
| назва = Меченки
| лінія_верх = [[Полтавська дирекція залізничних перевезень|Полтавська дирекція]]
| система_верх =  [[Південна залізниця]]
| тип = зупинний пункт
| зображення =
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| розташування = с. [[Сасинівка]], [[Меченки]]
| адреса =
| координати = {{coord|50|30|38|N|32|23|22|E|type:railwaystation_region:UA_scale:10000}}
| лінії = [[Прилуки (станція)|Прилуки]] — [[Гребінка (станція)|Гребінка]]
| структура =
| глибина =
| рівнів =
| платформ = 1
| тип_платформ = 1 берегова
| колій = 1
| статус = діюча
| час_роботи =
| транспортні_послуги =
| супутні_послуги =
| інженер =
| відкрито = до 1986 року
| закрито =
| перебудовано =
| електрифіковано =
| колишні_назви = 773 км
| архітектор =
| стиль =
| поверхів =
| власник = [[Південна залізниця]]
| оператор = [[Укрзалізниця]]
| вебсайт =
| тип_коду =
| код =
| код_ємр = 428423
| код_експрес_2 = 2204620
| зона =
| пасажиропотік =
| мапа =
| мапа_стан =
| мапа_назва =
| мапа_маршруту =
| мапа_маршруту_стан =
| мапа_маршруту_назва =
}}

{{Бахмач — Гребінка}}
'''Меченки''' — пасажирський залізничний [[зупинний пункт]] [[Полтавська дирекція залізничних перевезень|Полтавської дирекції]] [[Південна залізниця|Південної залізниці]].

Розташований на лінії [[Прилуки (станція)|Прилуки]] — [[Гребінка (станція)|Гребінка]] між станціями [[Грабарівка (станція)|Грабарівка]] (6 км) та [[Пирятин (станція)|Пирятин]] (11 км) між селами [[Сасинівка]] та [[Меченки]] [[Пирятинський район|Пирятинського району]] [[Полтавська область|Полтавської області]].

Відкрита до 1986 року.

Станом на березень 2020 року щодня п'ять пар дизель-потягів прямують за напрямком Прилуки/Ніжин — Гребінка<ref>{{Cite web |url=https://swrailway.gov.ua/timetable/eltrain/?sid=2914&lng= |title=Розклад по 773 км |accessdate=9 березня 2020 |archive-date=25 червня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210625080241/https://swrailway.gov.ua/timetable/eltrain/?sid=2914&lng= }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{ТК4}}
* {{ЖДС}}
* [http://railwayz.info/photolines/station/9407 з.п. 773 км] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140714231610/http://railwayz.info/photolines/station/9407 |date=14 липня 2014 }}

{{railway-station}}

[[Категорія:Зупинні пункти Південної залізниці]]
[[Категорія:Транспорт Пирятинського району]]
[[Категорія:Зупинні пункти Полтавської області]]

title: Розташування

Розташування: с. Сасинівка, Меченки

title: Структура

Лінія(ї): Прилуки — Гребінка

Тип платформ: 1 берегова

title: Історія

Відкрито: до 1986 року

title: Інша інформація

Власник: Південна залізниця

Оператор: Укрзалізниця

title: Дільниця Бахмач — Гребінка

Бахмач-Пасажирський

668 · Курінь

675,8 · Варварівський

678,8 · Осинівка

684 · Фастівці

689 · Більмачівка

696,3 · Рожнівка

701,5 · Гужівка

716,8 · Августівський

720 · Сезьки

723 · Коломійцеве

726,6 · Ветеран

728,5 · Лісові Сорочинці

731,1 · Дачний

733,8 · Заїзд

вул. Переяславська

741,5 · Прилуки

745,5 · Сухоярівка

749,9 · Богданівка

754,2 · Линовиця

| Чернігівська область | | Полтавська область |

766,1 · Грабарівка

772,2 · Меченки

776,1 · Сосинівка

779,4 · Верхоярівка

783,9 · Пирятин

788,5 · Тарасівка

795,5 · База

662 · Бахмач-Київський

| Південно-Західна залізниця | | Південна залізниця |

737,5 · Трубарівський

797,7 · Депо

Дарниця – Черкаси

Ніжин
673 · Гришки

799,3 · Гребінка — Ромодан