text:
# Коррі Тенделу
Ненсі Софі Корнелі «Коррі» Тенделу (англ. Nancy Sophie Cornélie «Corry» Tendeloo; 3 вересня 1897, Тебінг Тінгі, Північна Суматра, Індонезія — 18 жовтня 1956, Вассенаар, Південна Голландія, Нідерланди) — нідерландська феміністська юристка та політична діячка, членкиня Палати представників від Вільнодумної демократичної ліги (VDB) з 1945 до 1946 та від Лейбористської партії (PvdA, єдина жінка-представниця) до своєї смерті в 1956 році. Послідовно відстоюючи права жінок у двох вибраних комітетах, Коррі Тенделу домоглася виборчих прав для жінок голландських колоній Суринам і Кюрасао (1948), рівної оплати праці (1955), відкриття урядом податкової академії і для жінок (1954), скасування заборони на роботу в державному секторі для одружених жінок. Відіграла важливу роль скасуванні ковертюри — закону 19-го століття, який визнавав одружених жінок некомпетентними діяти від власного імені та забороняв їм відкривати банківський рахунок без дозволу чоловіка.

## Життєпис
Народилася Ненсі Тенделу 3 вересня 1897 року в Тебінґ Тінгі на Суматрі, що була частиною Нідерландської Ост-Індії.
Її мати, Жанна Корнелі Штаммлер, походила із заможної родини, як і батько, високопоставлений державний службовець Анрі Тенделу.  Коли їй було п'ять, батько помер і мати переїхала з трьома дітьми до Голландії. Ненсі відвідувала початкову школу в Амерсфорті та середню школу в Лейдені.   В 1916 році родина переїхала до міста Утрехт. Через два роки Ненсі здобула диплом викладачки англійської мови та почала викладати в місцевій середній школі. Працювала на цій посаді до 1921 року, ставши за цей також дипломованою перекладачкою англійської мови.
У 1919 році Тенделу почала вивчати право в Утрехтському університеті, який закінчила у 1924 році.
Ненсі Тенделу померла в жовтні 1956 року, ще до узаконення прав жінок, які вона виборювала. Майже забуті після смерті, навіть під час другої хвилі фемінізму в 1960-1970-х, досягнення Ненсі Тенделу знову висвітлюються в XXI столітті.

## Адвокатка
Студенткою вона познайомилася з феміністичними активістками і представляла Асоціацію студенток Утрехта в Нідерландській жіночій раді. Під час її студентства жіночий рух у Нідерландах послабився. Перша хвиля фемінізму в Нідерландах зосереджувалася на праві жінок голосувати та балотуватися в парламент. Після того, як ці вимоги стали законом у 1919 році, менша кількість феміністок продовжила боротьбу за рівність в інших аспектах життя.
В 1924 році Тенделу приєдналася до юридичної фірми «Pieren&Folkers», а в 1927 році почала юридичну практику як незалежна адвокатка в Амстердамі. Вона спеціалізувалась на вирішенні жіночих юридичних питань, включаючи розлучення.  Вона також стикалася з випадками дискримінації жінок під час роботи pro bono для Vereniging Ons Huis (асоціація сприяння соціальному житлу). Вона погодилася зайняти посаду секретарки Vereniging Ons Huis, яку посідала до 1937 року. Коррі Тенделу очолювала житловий кооператив для неодружених жінок The New House в Амстердамі, в якому також проживала.
Коррі Тенделу померла від раку молочної залози 18 жовтня 1956 року у Вассенаарі, не доживши до узаконення своїх клопотань.  Похована у селі Білтховені 22 жовтня 1956 року. На її похоронах були присутні майже всі члени Палати представників. Лісбет Ріббіус Пелетьє, колишня голова організації VVGS та член PvdA, високо оцінила зусилля Тенделу та назвала її «енергійною і невпинною борчинею за права жінок».

## Політична діячка
Після Другої світової війни Тенделу призначена членом Палати представників VDB у національному надзвичайному парламенті, сформованому для відновлення країни після конфлікту та організації виборів. VDB об'єдналася з іншими партіями в PvdA, яку Тенделу представляла у парламенті. Вона брала участь у двох вибраних комітетах і відстоювала питання, пов'язані з правами жінок. Тенделу брала участь у забезпеченні загальне виборче право для голландських колоній Суринам і Кюрасао в 1948 році. На початку 1955 року Тенделу успішно виступила за рівну оплату праці, а пізніше того ж року висунула пропозицію щодо скасування заборони на державну роботу для одружених жінок. Наступного року вона відіграла важливу роль у впровадженні законодавства, яке поклало край кувертюрі — закону 19-го століття, який визнавав одружених жінок некомпетентними діяти від власного імені та забороняв їм відкривати банківський рахунок без дозволу чоловіка.

### Перші роки
В 1930-х роках Коррі Тенделу стала політично активною, приєднавшись до Вільнодумної демократичної ліги (VDB), партії, заснованої в 1901 році на платформі, що наголошувала на загальному виборчому праві. Вона також приєдналася до Association of Women with Higher Education (VVAO) і очолила її в 1933 році. Центральна позиція VVAO полягала в тому, що жінки можуть жити повноцінним життям завдяки академічним досягненням і без необхідності вступати в шлюб. Організація критикувала державні обмеження права одружених жінок шукати роботу.  Тенделу також приєдналася до Association for Women's Interests and Equal Citizenship (VVGS) і стала президентом їх молодіжного комітету. Обидві організації були засновані для сприяння рівним правам жінок, участі жінок у суспільному житті у розвитку суспільства. Вони сприяли змінам у три етапи: усвідомлення, юридична рівність і практична рівність.
Очолюючи молодіжний комітет VVGS, Тенделу та інші феміністки, такі як Віллемійн Постумус-ван дер Ґут, організували протести по всій країні в 1937 році, коли парламент обговорював проєкт закону міністра Карла Ромма про заборону одруженим жінкам отримувати оплачувану роботу. За учать Тенделу в протестах рада VDB висунула її кандидатом на виборах до Ради провінції Північної Голландії. Попри те, що вона не отримала місця в Раді, її виступ приніс їй місце в списку кандидатів на виборах до міської ради Амстердама. Ненсі Тенделу стала членом міської ради Амстердама в 1938 році та залишалася активісткою у VVGS, виступаючи за те, щоб чоловіки розглядали жінок як рівних у робочій силі, що могло б сприяти розвитку суспільства, а не лише сімейного життя. Вона сказала, що, як тільки погляд суспільства на жінок зміниться, то дискримінаційні, як і застарілі, закони будуть переписані. В 1941 році роботи міської ради були призупинені німецьким окупаційним режимом під час Другої світової війни. Коли членів єврейської ради було звільнено через Голокост, Коррі Тенделу висловила співчуття.

### Палата представників
Після завершення війни Тенделу повернувся до роботи в міській раді Амстердама та в листопаді 1945 року була призначена до Палати представників VDB у національному надзвичайному парламенті, сформованому для відновлення країни та організації виборів. Комітет призначив нових членів замість тих, що пішли в відставку або були убиті під час війни. Ненсі Тенделу змінила на посаді Бетсі Баккер-Норт, феміністку, якою вона захоплювалася: членом парламенту в 1922 році після кампанії за надання жінкам виборчих прав і яка не повернулася до парламенту після інтернування в нацистських концтаборах.
Коррі Тенделу продовжила свою юридичну практику, працюючи в міській раді та в національній політиці. Вона пішла у відставку з міської ради Амстердама у вересні 1946 року після злиття VDB із Соціал-демократичною робітничою партією (SDAP) і Християнсько-демократичним союзом (CDU), і її членство автоматично перейшло до новоствореної Лейбористської партії (PvdA). У списку кандидатів від PvdA на виборах 1946 року вона була третьою з п'яти від колишньої партії VDB. В тому році партія PvdA отримала 29 зі 100 місць, що зробило її другою за величиною партією після Католицької народної партії (KVP), з якою вони сформували коаліційний уряд.  Тенделу була єдиною жінкою-представницею PvdA. Незабаром після виборів вона приєдналася до комісії PvdA, для розробки маніфесту новоствореної партії. Тенделу почала вести регулярну колонку «Parlementaria» у щомісячному журналі VVGS про політичні новини, яку вела до квітня 1956 року.
У 1946 році Тенделу критикувала Міністерство соціальних справ за те, що воно замовило дослідження нестачі робочих жінок, стверджуючи, що перед війною уряд активно відмовляв жінкам брати участь у роботі, пов'язаній з фізичним навантаженням на тій підставі, що місце жінки вдома. Тенделу зробила висновок, що уряд змінив свою позицію щодо жінок на робочому місці, виходячи з потреб ринку праці. У 1947 році Тенделу намагалася зупинити міністерську постанову, висунуту міністром внутрішніх справ Луїсом Білем, в якій він просив міністерства обмежити найм одружених жінок. У 1948 році вона досягла успіху з Wim de Kort, забезпечивши виборче право для Суринаму та Кюрасао, вилучивши слово «чоловічий» із законопроєкту для нової хартії для голландських колоній.
У 1952 році Тенделу діагностовано рак молочної залози, тож вона залишила юридичну практику і майже рік була відсутня в парламенті. Уже в лютому 1953 року призначена президентом Комітету з питань юстиції Палати представників, де залишалася до вересня. До жовтня 1956 року працювала заступницею голови спеціального комітету з питань юстиції, працюючи над новим цивільним кодексом. Щоб підкреслити різницю у можливостях чоловіків та жінок, Тенделу під псевдонімом звернулася до tax academy у Роттердамі, тоді відкритому лише для чоловіків. Наступна дискусія в ЗМІ, де заявницю назвали «міс Ікс» в парламенті, досягла відкриття урядом у 1954 році податкової академії і для жінок. Того ж року Ненсі Тенделу отримала лицарське звання в Ордені Нідерландського Лева.

#### Рівна оплата праці
У березні 1955 року Тенделу обговорювала рівну оплату праці в Палаті представників. В колонці в газеті Het Vrije Volk вона стверджувала, що рух за права жінок почав виступати за рівну оплату праці в 1898 році, і висунула свою позицію в Лізі Націй, Організації Об’єднаних Націй і, зрештою, в Міжнародній організації праці, яка в 1951 році прийняла «Рівність». Конвенція про винагороду. Уряд Нідерландів, у принципі, прийняв рівну оплату праці, але виступив проти ратифікації та виконання на тій підставі, що розбіжність у оплаті праці в розмірі 30% має бути ліквідована з часом, а не відразу. Тенделу стверджувала, що конвенція не вимагає негайного усунення різниці в оплаті праці. Вона зі ще трьома членами погодилися з урядом, що впровадження має бути поступовим, і запропонувала зміни протягом восьми років.  Уряд також стверджував, що пріоритет рівної оплати праці належить приватному сектору. Тенделу стверджувала, що все, що стосується прав жінок, опиниться в кінці списку пріоритетів. Коли уряд заявив, що рівна оплата зашкодить економіці, Тенделу зазначила, що якщо колись і був час розібратися з вартістю соціальної справедливості, то це було тоді, коли економіка зростала. Тенделу, разом із шістьма іншими членами організації подала подання, закликаючи уряд пришвидшитись шодо ратифікування та виконати Конвенцію про рівну винагороду за рівну працю. Пропозиція була прийнята 47 голосами «за» та 39 «проти», причому найважливіші голоси «за» надійшли від партії Християнської історичної спілки (CHU) Крістін Вттеваль ван Стотвеген. Уряд на це не впливав.

#### Працевлаштування одружених жінок
У вересні 1955 року з'явився «Рух Тенделу» («Motie Tendeloo») проти обов’язкового звільнення державних службовиць, що вступають в шлюб.  З 1924 року закон забороняв одруженим жінкам працювати на державу, частково на тій підставі, що їхнє місце ніби-то було з родиною, а частково, щоб допомогти заощадити гроші під час Великої депресії в Нідерландах. У 1930-х уряд Хендріка Колійна запропонував заборонити жінкам у шлюбі працювати і в приватному секторі, але пропозиції не були реалізовані. Під час і після Другої світової, за великої нестачі робочої сили закон обходили, пропонуючи звільненим одруженим жінкам тимчасовий контракт. Але вже у 1950 році працювало менше 2% одружених жінок.
Тенделу піднімала питання нерівності на робочому місці протягом усього свого перебування в парламенті. Так, у вересні 1955 року вона змусила провести опитування під час обговорення запропонованого закону для вчительства. Тенделу стверджувала, що позиція уряду щодо обов’язкового звільнення одружених вчительок, хоча й з більшими винятками, ніж раніше, не відповідає сучасному суспільству. Її основним аргументом було те, що це має бути рішення за подружньою парою, додавши, що це «таке обмеження особистої свободи, що я вважаю його недемократичним».  Вона закінчила свою промову, закликаючи уряд переглянути позицію, нагадавши, що «визнана помилка — помилка виправлена». Уряд же стверджував, що «здається фізично та психологічно безвідповідальним для жінки поєднувати сім'ю з роботою». Розчарована відповіддю, Тенделу разом із Жанною Фортаньє-де Віт подала на неї клопотання.
Після кількох днів дебатів, під час яких члени релігійних партій стверджували, що скасування заборони поставило б під загрозу добробут сімей, 22 вересня 1955 року пропозиція Tendeloo була винесена на голосування. У формулюванні Палата вважала, що держава не повинна забороняти працевлаштування пошлюблених жінок, забороняти випадки насильства і запропонувала уряду переглянути всі закони, які забороняють їх працевлаштування. Біл закликав Палату не приймати пропозицію, але сказав, що вона не є неприйнятною. Пропозиція була прийнята 46 голосами «за» та 44 «проти», в основному за партійною ознакою: усі члени PvdA, Комуністичної партії Нідерландів (КПН) і Народної партії за свободу та демократію (VVD) проголосували «за». Усі десять жінок проголосували «за», а з релігійних партій четверо чоловіків проголосували «за». Відразу після оголошення підрахунку голосів Біл привітав Тенделу. Наступного дня газети повідомили, що якби десять членів, які були відсутні, проголосували, пропозиція все одно була б прийнята 52 проти 48, виходячи з думок, висловлених відсутніми.

#### Скасування кувертюри
Ненсі Тенделу відіграла важливу роль у припиненні шлюбної влади (аналогічно ковертюрі за загальним правом) у Нідерландах. Як описано в Цивільному кодексі 1838 року, за шлюбною владою одружені жінки були юридично «недієздатними» (handelingsonbekwaam), подібно до неповнолітніх та людей із серйозними проблемами психічного здоров’я.  Це означало, що одружена жінка в принципі не могла відкривати банківський рахунок, подавати заявку на іпотеку чи страхування, підписувати трудовий договір без дозволу свого чоловіка. На практиці для більшості контрактів передбачалася «мовчазна згода» (stilzwijgende toestemming), але багато освічених жінок вважали своє правове становище принизливим. Подібні закони вже існували в інших країнах, часто протягом століть.    У січні 1956 року несподівано помер міністр юстиції Леендерт Донкер, і Тенделу закликала прем'єр-міністра Віллема Дріса призначити Юліуса Крістіана ван Овена через погляди ван Овена на рівні законні права для жінок і чоловіків, зокрема, ковертюру.
В лютому 1956 року ван Овен поставив основний принцип компетентності на голосування, яке було прийнято 56 голосами "за" проти 11 голосів.  Спеціальний комітет з питань правосуддя вніс зміни до законопроєкту, додавши речення про те, що «чоловік є головою шлюбу», щоб заспокоїти християнські партії, але це доповнення не повинно було мати юридичної сили. Тенделу виступила проти поправки, заявивши, що саме це поняття є коренем проблем, яке має вирішувати нове законодавство. Тим не менш, поправка була прийнята 41 голосом «за» та 35 «проти». У травні 1956 року палата прийняла новий закон, який тепер називається Лекс ван Овен, без голосування. Ненсі Тенделу відзначила перемогу словами: «Чоловік більше не правий у всьому автоматично, а підпорядкування дружини залишилося в минулому!». Ці дебати травня 1956 року, під час яких Тенделу сказала, що, «здається, представники чоловіків в палаті бояться бути останніми в парламенті», були для неї останніми. Наступного дня вона була госпіталізована для операції на грудях, яку відклала, аби бути в парламенті.

## Спадок і пам'ять
Лекс ван Овен набув чинності 1 січня 1957 року, через 3 місяці після смерті Ненсі Тенделу.  Під час наступного кабінету Дріса, у листопаді 1957 року, заборону на роботу для одружених жінок було скасовано. Речення «Чоловік — голова шлюбу» збереглося в законі до 1970 року. У 1975 році рівна оплата праці стала законом. Тенделу часто використовувала французьку приказку, щоб описати власний підхід до боротьби: «Frappez, frappez toujours!», що перекладається як «Стукай і продовжуй стукати!».
Мерел Ек з Музею демократії сказала, що прикладом цього невтомного духу є Тенделу, яка відклала власну операцію, щоб мати можливість обговорювати проблеми в парламенті. За словами Постумус-ван дер Гут, Тенделу застосувала прийоми членів Палати представників чоловічої статі: вони зазвичай спочатку заявляли, що з великим інтересом слухали доповідача та погоджувалися зі сказаним, лише з однією засторогою, а потім додавали різку критику. Тенделу сказала, що її можуть серйозно сприймати в парламенті, лише якщо вона використає цю техніку.
Яап Бургер, лідер Палати представників PvdA, сказав, що вона заслужила велику повагу в парламенті.  Прозвучала «Ода радості» Бетховена. Згодом спікер Палати представників Рад Кортенхорст сказав у парламенті, що вона була «апостолом» з «гострими юридичними знаннями». Прем'єр-міністр Дрииз високо оцінив її велику відданість питанням відстоювання прав жінок. Колега з PvdA Ріта де Брюїн назвала її «невтомною борчинею за права жінок». Algemeen Dagblad назвав її «однією з найздібніших та найуспішніших феміністок» і «з чесними та широкими поглядами, яка завжди виступала проти неправди». Гет Парул прокоментувала, що Тенделу, мабуть, була б задоволена перед смертю побачити призначення Марги Кломпе першою жінкою-міністеркою Нідерландів, на що вона спонукала Дріса ще в 1952 році.
Зрештою в ХХ столітті, попри другу хвилю фемінізму в 1960-х і 1970-х, згадки про Тенделу практично зникли.   Зовсім недавно Тенделу стали розглядати як одну з небагатьох, хто підтримували фемінізм у Нідерландах між першою та другою його хвилями. Ліліанна Плумен, член Палати представників від PvdA, у 2019 році заявила, що Тенделу зробила для жінок більше, ніж будь-який прем’єр-міністр за часів Тенделу, додавши, що настав час повернути згадки про Ненсі Тенделу до підручників з історії. Того ж року в ретроспективі рухів за права жінок голландський уряд назвав її «запеклою протестувальницею» проти гендерної нерівності в цивільному кодексі. У 2016 році на честь Ненсі Тенделу назвали міст в Амстердамі, а вулиці її імені є в Арнемі і Девентері. Онлайн-петиція про встановлення статуї на честь Тенделу Гаазі зібрала понад 18 000 разів, але призупинена з початком пандемії COVID-19.

## Публікації
- Tendeloo, N. S. C.; Hoek-Van Nieuwkerk, A. J. (1936). De oude-dags-voorziening voor werkende vrouwen [Providing for Working Women who Retired]. Rapport aan het bestuur van de Nederlandsche Bond van Vrouwen werkzaam in Bedrijf en Beroep afd. Amsterdam (нід.). Amsterdam. {{cite book}}: |first3= з пропущеним |last3= (довідка); Проігноровано невідомий параметр |ast3= (довідка)[3]
- Tendeloo, N. S. C.; Boer, J. (1940). De techniek van het vereenigingsleven [The Technique of Association Life] (нід.). Rotterdam: Nijgh & van Ditmar.[3][73]
- Tendeloo, N. S. C. (1946). De Vrijzinnig-Democratische vrouwen [The Free Democratic women]. У Pothuis-Smit, C. (ред.). Wat deden vrouwen met haar kiesrecht? [What did Women do with their Right to Vote?] (нід.). Arnhem: Van Loghum Slaterus. с. 161—71.[3]
- N. S. C. Tendeloo (1946—1956): Parlementaria column in Vrouwenbelangen (monthly magazine VVGS; in Dutch).[4]
- Tendeloo, N. S. C. (1949). Generale preventie [General prevention]. Socialisme en Democratie (нід.). 6 (12): 749—51.[3]

title: Коррі Тенделу

wikitext:
{{Картка:Лідер
| зображення      = CorryTendeloo.jpg
| ім'я            = Коррі Тенделу
| оригінал імені  = {{lang-en|Nancy Sophie Cornélie «Corry» Tendeloo}}
| дата_народження = 03.09.1897
| дата_смерті     = 18.10.1956
| мати            = Жанна Корнелі Штаммлер
| батько          = Анрі Тенделу
}}
'''Ненсі Софі Корнелі «Коррі» Тенделу''' ({{lang-en|Nancy Sophie Cornélie «Corry» Tendeloo}}; [[3 вересня]] [[1897]], [[Тебінг Тінгі]], [[Північна Суматра]], [[Індонезія]] — [[18 жовтня]] [[1956]], [[Вассенаар]], [[Південна Голландія]], [[Нідерланди]]) — [[Нідерланди|нідерландська]] [[Фемінізм|феміністська]] юристка та [[Політик|політична діячка]], членкиня [[Друга палата Генеральних штатів Нідерландів|Палати представників]] від [[Вільнодумна Демократична Ліга|Вільнодумної демократичної ліги (VDB)]] з 1945 до 1946 та від [[Партія праці (Нідерланди)|Лейбористської партії]] (PvdA, єдина жінка-представниця) до своєї смерті в 1956 році.<ref name="elections1946"/> Послідовно відстоюючи [[права жінок]] у двох [[Спеціальний комітет (парламентська система)|вибраних комітетах]], Коррі Тенделу домоглася [[Жіноче виборче право|виборчих прав для жінок]] голландських колоній Суринам і Кюрасао (1948), [[Рівна оплата за рівну працю|рівної оплати праці]] (1955), відкриття урядом податкової академії і для жінок (1954)<ref name="parlementdotcom2">{{Cite web|url=https://www.parlement.com/id/vg09llab3yy2/n_s_c_corry_tendeloo|website=Parlement.com|title=Mr. N.S.C. (Corry) Tendeloo|language=nl|accessdate=25 вересня 2021|archivedate=18 April 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210418043140/https://www.parlement.com/id/vg09llab3yy2/n_s_c_corry_tendeloo}}</ref><ref name="bwsa">{{Cite web|url=https://socialhistory.org/bwsa/biografie/tendeloo|title=Tendeloo, Nancy Sophia Cornélie|language=nl|website=Biografisch Woordenboek van het Socialisme en de Arbeidersbeweging in Nederland|first=Alice|last=Mul|date=2001|accessdate=11 жовтня 2021|archivedate=27 December 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211227165042/https://socialhistory.org/bwsa/biografie/tendeloo}}</ref>, скасування заборони на роботу в державному секторі для [[Дружина (шлюб)|одружених жінок]]. Відіграла важливу роль скасуванні [[Ковертюра|ковертюри]] — закону 19-го століття, який визнавав одружених жінок некомпетентними діяти від власного імені та забороняв їм відкривати банківський рахунок без дозволу [[Чоловік (шлюб)|чоловіка]].

== Життєпис ==
Народилася Ненсі Тенделу 3 вересня 1897 року в [[Тебінг Тінгі|Тебінґ Тінгі]] на [[Суматра|Суматрі]], що була частиною [[Нідерландська Ост-Індія|Нідерландської Ост-Індії]]<ref name="parlementdotcom2"/>.

Її мати, Жанна Корнелі Штаммлер, походила із заможної родини, як і батько, високопоставлений державний службовець Анрі Тенделу.<ref name="huygens">{{Cite web|url=http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Tendeloo|title=Tendeloo, Nancy Sophia Cornélie (1897–1956)|first=Anneke|last=Linders|website=Digitaal Vrouwenlexicon van Nederland|language=nl|date=19 жовтня 2017|accessdate=29 вересня 2021|archivedate=20 November 2020|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201120180320/http://resources.huygens.knaw.nl/vrouwenlexicon/lemmata/data/Tendeloo}}</ref> {{Sfn|van Kamp|2004|с=133}} Коли їй було п'ять, батько помер і мати переїхала з трьома дітьми до Голландії.<ref name="huygens" /> Ненсі відвідувала початкову школу в [[Амерсфорт]]і та середню школу в [[Лейден]]і.<ref name="parooldeath">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=2&identifier=ABCDDD:010832306:mpeg21:a0199&resultsidentifier=ABCDDD:010832306:mpeg21:a0199&rowid=3|title=Mej. Tendeloo overleden|language=nl|trans_title=Ms Tendeloo Passed Away|work=[[Het Parool]]|date=18 жовтня 1956|accessdate=15 жовтня 2021}}</ref> {{Sfn|Linders|1997|с=117}} <ref name="bwsa" /> В 1916 році родина переїхала до міста [[Утрехт]].<ref name="bwsa" /> Через два роки Ненсі здобула диплом викладачки англійської мови та почала викладати в [[Meer Uitgebreid Lager Onderwijs|місцевій середній школі]]. Працювала на цій посаді до 1921 року, ставши за цей також дипломованою перекладачкою англійської мови.<ref name="bwsa" /><ref name="huygens" /><ref name="parooldeath" />

У 1919 році Тенделу почала вивчати право в [[Утрехтський університет|Утрехтському університеті]], який закінчила у 1924 році.

Ненсі Тенделу померла в жовтні 1956 року, ще до узаконення прав жінок, які вона виборювала. Майже забуті після смерті, навіть під час [[Фемінізм другої хвилі|другої хвилі фемінізму]] в 1960-1970-х, досягнення Ненсі Тенделу знову висвітлюються в XXI столітті.

== Адвокатка ==
Студенткою вона познайомилася з [[Фемінізм|феміністичними]] активістками і представляла Асоціацію студенток Утрехта в [[Нідерландська жіноча рада|Нідерландській жіночій раді]].<ref name="huygens" /> Під час її студентства [[Фемінізм у Нідерландах|жіночий рух у Нідерландах]] послабився. [[Фемінізм першої хвилі|Перша хвиля фемінізму]] в Нідерландах зосереджувалася на [[Жіноче виборче право|праві жінок голосувати та балотуватися]] в парламент. Після того, як ці вимоги стали законом у 1919 році, менша кількість феміністок продовжила боротьбу за рівність в інших аспектах життя.{{Sfn|Cornelis|Hinderink|1989|сторінки=14, 30, 35, 37}}

В 1924 році Тенделу приєдналася до юридичної фірми «Pieren&Folkers», а в 1927 році почала юридичну практику як незалежна адвокатка в [[Амстердам]]і. Вона спеціалізувалась на вирішенні жіночих юридичних питань, включаючи [[розлучення]].<ref name="huygens" />{{Sfn|Linders|1997|с=117}} <ref name="bwsa"/> Вона також стикалася з випадками [[Сексизм|дискримінації жінок]] під час роботи ''[[pro bono]]'' для {{Iw|Vereniging Ons Huis||nl}} (асоціація сприяння соціальному житлу).<ref name="huygens" /><ref name="atriabio">{{Cite web|url=https://atria.nl/nieuws-publicaties/feminisme/bekende-feministen/corry-tendeloo/|title=Corry Tendeloo|language=nl|date=23 серпня 2008|first=Mariek|last=Hilhorst|website=[[Atria Institute on gender equality and women's history]]|accessdate=18 жовтня 2021|archivedate=15 April 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210415041922/https://atria.nl/nieuws-publicaties/feminisme/bekende-feministen/corry-tendeloo/}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://archief.amsterdam/inventarissen/details/827|title=Inventaris van het Archief van de Vereniging Ons Huis|language=nl|trans_title=Inventary of the Archives of the Vereniging Ons Huis in 1928|website=Gemeente Amsterdam Stadsarchief|accessdate=27 квітня 2022|archivedate=28 April 2022|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220428212021/https://archief.amsterdam/inventarissen/details/827}}</ref> Вона погодилася зайняти посаду секретарки {{Iw|Vereniging Ons Huis||nl}}, яку посідала до 1937 року.<ref name="huygens"/> Коррі Тенделу очолювала житловий кооператив для неодружених жінок [[Het Nieuwe Huis|The New House]] в Амстердамі, в якому також проживала.<ref name="atriabio"/>

Коррі Тенделу померла від [[Рак молочної залози|раку молочної залози]] 18 жовтня 1956 року у [[Вассенаар]]і, не доживши до узаконення своїх клопотань.<ref name="parlementdotcom2"/><ref name="atria20062">{{Cite web|url=https://atria.nl/haargeschiedenis/politiek-en-recht/corrie-tendeloo-indisch-en-strijdend-voor-gelijke-rechten/|title=Corry Tendeloo, Indisch en strijdend voor gelijke rechten|language=nl|trans_title=Corry Tendeloo, from the Dutch East Indies, and fighting for equal rights|date=28 червня 2006|accessdate=3 травня 2022|website=[[Atria Institute on gender equality and women's history]]}}</ref>  Похована у селі [[Більховен|Білтховені]] 22 жовтня 1956 року. На її похоронах були присутні майже всі члени Палати представників. [[Лісбет Ріббіус Пелет'є|Лісбет Ріббіус Пелетьє]], колишня голова організації VVGS та член PvdA, високо оцінила зусилля Тенделу та назвала її «енергійною і невпинною борчинею за права жінок».<ref name="parool19562">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?query=corry+tendeloo&coll=ddd&identifier=ABCDDD:010832310:mpeg21:a0122&resultsidentifier=ABCDDD:010832310:mpeg21:a0122&rowid=3|title=Onverdroten voorvechtster voor rechten der vrouw|language=nl|trans_title=Relentless Fighter of Women's Rights|work=[[Het Parool]]|date=23 жовтня 1956|accessdate=15 жовтня 2021}}</ref><ref name="vrijevolk19562">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?query=corry+tendeloo&coll=ddd&identifier=ddd:010952608:mpeg21:a0148&resultsidentifier=ddd:010952608:mpeg21:a0148&rowid=7|title=Corry Tendeloo begraven in Bilthoven|language=nl|trans_title=Corry Tendeloo Laid to Rest in Bilthoven|date=23 жовтня 1956|accessdate=15 жовтня 2021|work=[[Het Vrije Volk]]}}</ref>

== Політична діячка ==
[[Файл:CorryTendelooMerkelbach.jpg|міні|Тенделу в 1926 році]]Після [[Нідерланди у Другій світовій війні|Другої світової війни]] Тенделу призначена членом Палати представників VDB у [[Шафа Шермерхорна-Дриса|національному надзвичайному парламенті]], сформованому для відновлення країни після конфлікту та організації виборів. VDB об'єдналася з іншими партіями в PvdA, яку Тенделу представляла у парламенті. Вона брала участь у двох [[Спеціальний комітет (парламентська система)|вибраних комітетах]] і відстоювала питання, пов'язані з [[Права жінок|правами жінок]]. Тенделу брала участь у забезпеченні [[загальне виборче право]] для голландських колоній [[Сурінам (голландська колонія)|Суринам]] і [[Кюрасао та залежні території|Кюрасао]] в 1948 році. На початку 1955 року Тенделу успішно виступила за [[Рівна оплата за рівну працю|рівну оплату праці]], а пізніше того ж року висунула пропозицію щодо скасування заборони на державну роботу для [[Дружина (шлюб)|одружених жінок]]. Наступного року вона відіграла важливу роль у впровадженні законодавства, яке поклало край [[Кувертюра|кувертюрі]] — закону 19-го століття, який визнавав одружених жінок некомпетентними діяти від власного імені та забороняв їм відкривати банківський рахунок без дозволу [[Чоловік (шлюб)|чоловіка]].

=== Перші роки ===
В 1930-х роках Коррі Тенделу стала політично активною, приєднавшись до [[Вільнодумна Демократична Ліга|Вільнодумної демократичної ліги]] (VDB), партії, заснованої в 1901 році на платформі, що наголошувала на [[Загальне виборче право|загальному виборчому праві]].<ref name="parlementdotcom2"/>{{Sfn|Linders|1997|с=112}} Вона також приєдналася до {{Iw|Асоціація жінок з вищою освітою VVAO|Association of Women with Higher Education|nl|Vereniging van vrouwen met hogere opleiding VVAO}} (VVAO) і очолила її в 1933 році. Центральна позиція VVAO полягала в тому, що жінки можуть жити повноцінним життям завдяки академічним досягненням і без необхідності вступати в шлюб. Організація критикувала державні обмеження права одружених жінок шукати роботу. {{Sfn|Linders|1997|с=116}} Тенделу також приєдналася до {{Iw|Асоціація інтересів жінок і рівного громадянства|Association for Women's Interests and Equal Citizenship|nl|Nederlandse Vereniging voor Vrouwenbelangen en Gelijk Staatsburgerschap}} (VVGS) і стала президентом їх молодіжного комітету.{{Sfn|Linders|1997|с=115}} Обидві організації були засновані для сприяння [[Статева рівність|рівним правам жінок]], участі жінок у суспільному житті у розвитку суспільства. Вони сприяли змінам у три етапи: усвідомлення, юридична рівність і практична рівність.{{Sfn|Linders|1997|с=115}}

Очолюючи молодіжний комітет VVGS, Тенделу та інші [[Фемінізм|феміністки]], такі як {{Не перекладено|Віллемійн Постумус-ван дер Ґут|3=en|4=Willemijn Posthumus-van der Goot}}, організували протести по всій країні в 1937 році, коли парламент обговорював проєкт закону міністра [[Карл Ромме|Карла Ромма]] про заборону одруженим жінкам отримувати оплачувану роботу.<ref name="atriabio"/> За учать Тенделу в протестах рада VDB висунула її кандидатом на виборах до [[Провінційна рада Північної Голландії|Ради провінції Північної Голландії]]. Попри те, що вона не отримала місця в Раді, її виступ приніс їй місце в списку кандидатів на виборах до [[Амстердам (община)|міської ради Амстердама]].<ref name="huygens"/> Ненсі Тенделу стала членом міської ради Амстердама в 1938 році та залишалася активісткою у VVGS, виступаючи за те, щоб чоловіки розглядали жінок як рівних у робочій силі, що могло б сприяти розвитку суспільства, а не лише сімейного життя. Вона сказала, що, як тільки погляд суспільства на жінок зміниться, то [[Дискримінація|дискримінаційні]], як і застарілі, закони будуть переписані.<ref name="bwsa"/><ref>{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&identifier=ddd:110530010:mpeg21:a0089&resultsidentifier=ddd:110530010:mpeg21:a0089&rowid=6|title=Vrijz. Demcrat. Jongeren Organisatie|language=nl|trans_title=Free Democratic Youth Organisation|work=[[Haarlems Dagblad|Oprechte Haarlemsche Courant]]|date=19 лютого 1940|accessdate=15 жовтня 2021}}</ref> В 1941 році роботи міської ради були призупинені [[Нідерланди у Другій світовій війні|німецьким окупаційним режимом]] під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]].<ref name="parlementdotcom2"/> Коли членів єврейської ради було [[Голокост у Нідерландах|звільнено через Голокост]], Коррі Тенделу висловила співчуття.<ref name="bwsa" />

=== Палата представників ===
Після завершення війни Тенделу повернувся до роботи в міській раді Амстердама та в листопаді 1945 року була призначена до [[Друга палата Генеральних штатів Нідерландів|Палати представників]] VDB у [[Шафа Шермерхорна-Дриса|національному надзвичайному парламенті]], сформованому для відновлення країни та організації виборів.<ref name="parlementdotcom2"/><ref name="huygens"/> Комітет призначив нових членів замість тих, що пішли в відставку або були убиті під час війни. Ненсі Тенделу змінила на посаді [[Бетсі Баккер-Норт]], феміністку, якою вона захоплювалася: членом парламенту в 1922 році після кампанії за [[Жіноче виборче право|надання жінкам виборчих прав]] і яка не повернулася до парламенту після інтернування в [[Нацистські концентраційні табори|нацистських концтаборах]].<ref name="parlementdotcom2"/><ref name="bakkernort">{{Cite web|url=https://www.parlement.com/id/vg09lkxp6otv/b_betsy_bakker_nort|website=Parlement.com|title=Mr. B. (Betsy) Bakker-Nort|language=nl|accessdate=2 жовтня 2021|archivedate=25 August 2019|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190825133917/https://www.parlement.com/id/vg09lkxp6otv/b_betsy_bakker_nort}}</ref> {{Sfn|Bosch|2005|с=82}} {{Sfn|Taylor Allen|2005|с=175}}

Коррі Тенделу продовжила свою юридичну практику, працюючи в міській раді та в національній політиці.{{Sfn|Linders|1997|с=117}} Вона пішла у відставку з міської ради Амстердама у вересні 1946 року<ref name="parlementdotcom2"/> після злиття VDB із [[Соціал-демократична робітнича партія (Нідерланди)|Соціал-демократичною робітничою партією]] (SDAP) і [[Християнсько-демократичний союз (Нідерланди)|Християнсько-демократичним союзом]] (CDU), і її членство автоматично перейшло до новоствореної [[Партія праці (Нідерланди)|Лейбористської партії]] (PvdA).<ref name="huygens"/> У списку кандидатів від PvdA на [[Парламентські вибори в Нідерландах 1946|виборах 1946 року]] вона була третьою з п'яти від колишньої партії VDB.{{Sfn|Koole|Lucardie|Voerman|1988|с=34}} В тому році партія PvdA отримала 29 зі 100 місць, що зробило її другою за величиною партією після [[Католицька народна партія|Католицької народної партії]] (KVP), з якою вони сформували [[коаліційний уряд]].<ref name="elections1946">{{Cite web|url=https://www.parlement.com/id/vh8lnhronvwn/tweede_kamerverkiezingen_1946|title=Tweede Kamerverkiezingen 1946|language=nl|trans_title=House of Representatives Elections 1946|website=Parlement.com|accessdate=5 жовтня 2021|archivedate=19 May 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210519183654/https://www.parlement.com/id/vh8lnhronvwn/tweede_kamerverkiezingen_1946}}</ref> {{Sfn|Jansz|1983|с=116}} Тенделу була єдиною жінкою-представницею PvdA.<ref name="elections1946" /> Незабаром після виборів вона приєдналася до комісії PvdA, для розробки маніфесту новоствореної партії.{{Sfn|Albarda|Banning|2002|с=237}} Тенделу почала вести регулярну колонку «Parlementaria» у щомісячному журналі VVGS про політичні новини, яку вела до квітня 1956 року.<ref name="huygens" />

У 1946 році Тенделу критикувала [[Мінсоц|Міністерство соціальних справ]] за те, що воно замовило дослідження нестачі робочих жінок, стверджуючи, що перед війною уряд активно відмовляв жінкам брати участь у роботі, пов'язаній з фізичним навантаженням на тій підставі, що місце жінки вдома. Тенделу зробила висновок, що уряд змінив свою позицію щодо жінок на робочому місці, виходячи з потреб ринку праці.<ref>{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=9&identifier=ABCDDD:010828602:mpeg21:a0097&resultsidentifier=ABCDDD:010828602:mpeg21:a0097&rowid=7|date=4 листопада 1946|accessdate=17 жовтня 2021|language=nl|title=1946: tekort aan vrouwelijke arbeidskrachten|trans_title=1946: Shortage of Female Workers|work=[[Het Parool]]}}</ref> У 1947 році Тенделу намагалася зупинити міністерську постанову, висунуту [[Міністерство внутрішніх справ і відносин з королівством|міністром внутрішніх справ]] [[Луї Біль|Луїсом Білем]], в якій він просив міністерства обмежити найм одружених жінок.{{Sfn|Plantenga|1999|с=94}} У 1948 році вона досягла успіху з {{Iw|Wim de Kort||nl|Wim de Kort}}, забезпечивши виборче право для [[Сурінам (голландська колонія)|Суринаму]] та [[Кюрасао та залежні території|Кюрасао]], вилучивши слово «чоловічий» із [[Білль|законопроєкту]] для нової [[Хартія для Королівства Нідерландів|хартії для голландських колоній]].<ref>{{Cite web|url=https://atria.nl/nieuws-publicaties/vrouwen-in-de-politiek/vrouwenkiesrecht-op-voormalige-nederlandse-antillen/|title=Vrouwenkiesrecht op de voormalige Nederlandse Antillen|language=nl|date=2 травня 2019|trans_title=Voting Rights for Women in the Former Dutch Antilles|first=Roselle|last=Servage|website=[[Atria Institute on gender equality and women's history]]|accessdate=5 жовтня 2021|archivedate=5 October 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211005134633/https://atria.nl/nieuws-publicaties/vrouwen-in-de-politiek/vrouwenkiesrecht-op-voormalige-nederlandse-antillen/}}</ref>

У 1952 році Тенделу діагностовано [[рак молочної залози]], тож вона залишила юридичну практику і майже рік була відсутня в парламенті.<ref name="parlementdotcom2"/><ref name="trouw25062019">{{Cite news|url=https://www.trouw.nl/politiek/er-waait-een-omgekeerde-beeldenstorm-over-het-binnenhof~bc077f3f/|title=Er waait een omgekeerde beeldenstorm over het Binnenhof|language=nl|trans_title=Inverse Iconoclasm at the Binnenhof|work=[[Trouw]]|date=25 червня 2019|accessdate=23 квітня 2022}}</ref><ref name="radio1">{{Cite news|url=https://www.nporadio1.nl/nieuws/politiek/c16a98f4-499d-4a3d-b897-b79cf7b9e86e/trouwen-tot-1956-dan-tekende-je-een-onderwerpingsverdrag-aan-je-man|title=Trouwen tot 1956? 'Dan tekende je een onderwerpingsverdrag aan je man'|work=[[NPO Radio 1]]|language=nl|trans_title=Marrying before 1956? 'You Signed a Submission Agreement with your Husband'|date=8 грудня 2020|accessdate=25 вересня 2021|archivedate=25 September 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210925122104/https://www.nporadio1.nl/nieuws/politiek/c16a98f4-499d-4a3d-b897-b79cf7b9e86e/trouwen-tot-1956-dan-tekende-je-een-onderwerpingsverdrag-aan-je-man}}</ref> Уже в лютому 1953 року призначена президентом Комітету з питань юстиції Палати представників, де залишалася до вересня. До жовтня 1956 року працювала заступницею голови спеціального комітету з питань юстиції, працюючи над новим [[Burgerlijk Wetboek|цивільним кодексом]].<ref name="parlementdotcom2"/><ref name="bwsa"/> Щоб підкреслити різницю у можливостях чоловіків та жінок, Тенделу під [[псевдонім]]ом звернулася до {{Iw|Державна податкова академія (Нідерланди)|tax academy|nl|Rijksbelastingacademie}} у [[Роттердам]]і, тоді відкритому лише для чоловіків. Наступна дискусія в ЗМІ, де заявницю назвали «міс Ікс» в парламенті, досягла відкриття урядом у 1954 році податкової академії і для жінок.<ref name="parlementdotcom2"/><ref name="bwsa" /> Того ж року Ненсі Тенделу отримала лицарське звання в [[Орден Нідерландського лева|Ордені Нідерландського Лева]].<ref name="leiden1954">{{Cite news|url=https://leiden.courant.nu/issue/LD/1954-04-29/edition/0/page/3?query=|title=Koninklijke onderscheidingen op Koninginnedag|language=nl|date=29 квітня 1954|work=[[Leidsch Dagblad]]|trans_title=Royal Awards on Queen's Day|accessdate=19 жовтня 2021|archivedate=28 April 2022|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220428212025/https://leiden.courant.nu/issue/LD/1954-04-29/edition/0/page/3?query=}}</ref><ref name="telegraaf1956">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&identifier=ddd:110586733:mpeg21:a0171&resultsidentifier=ddd:110586733:mpeg21:a0171&rowid=5|title=Mej. Mr. Tendeloo overleden|language=nl|trans_title=Ms Tendeloo Passed Away|work=[[De Telegraaf]]|date=19 жовтня 1956|accessdate=15 жовтня 2021}}</ref>

==== Рівна оплата праці ====
{{Докладніше|Гендерний розрив в оплаті праці}}
У березні 1955 року Тенделу обговорювала [[Рівна оплата за рівну працю|рівну оплату праці]] в Палаті представників. В колонці в газеті ''[[Het Vrije Volk]]'' вона стверджувала, що [[Фемінізм|рух за права жінок]] почав виступати за рівну оплату праці в 1898 році, і висунула свою позицію в [[Ліга Націй|Лізі Націй]], Організації [[Організація Об'єднаних Націй|Об’єднаних Націй]] і, зрештою, в [[Міжнародна організація праці|Міжнародній організації праці]], яка в 1951 році прийняла «<nowiki/>[[Конвенція про рівну винагороду|Рівність]]<nowiki/>». [[Конвенція про рівну винагороду|Конвенція про винагороду]]. Уряд Нідерландів, у принципі, прийняв рівну оплату праці, але виступив проти ратифікації та виконання на тій підставі, що розбіжність у оплаті праці в розмірі 30% має бути ліквідована з часом, а не відразу. Тенделу стверджувала, що конвенція не вимагає негайного усунення [[Гендерний розрив в оплаті праці|різниці в оплаті праці]]. Вона зі ще трьома членами погодилися з урядом, що впровадження має бути поступовим, і запропонувала зміни протягом восьми років.<ref>{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=5&identifier=ddd:010952298:mpeg21:a0356&resultsidentifier=ddd:010952298:mpeg21:a0356&rowid=3|date=23 травня 1955|accessdate=17 жовтня 2021|title=Vrouwen strijden 'langs omweg' voor gelijk loon|language=nl|trans_title=Women Fight for Equal Pay the Long Way|work=[[Het Vrije Volk]]}}</ref> {{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=101–103}} Уряд також стверджував, що пріоритет рівної оплати праці належить приватному сектору. Тенделу стверджувала, що все, що стосується [[Права жінок|прав жінок]], опиниться в кінці списку пріоритетів. Коли уряд заявив, що рівна оплата зашкодить економіці, Тенделу зазначила, що якщо колись і був час розібратися з вартістю [[Соціальна справедливість|соціальної справедливості]], то це було тоді, коли економіка зростала.{{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=101–103}} Тенделу, разом із шістьма іншими членами організації подала [[питання|подання]], закликаючи уряд пришвидшитись шодо ратифікування та виконати Конвенцію про рівну винагороду за рівну працю. Пропозиція була прийнята 47 голосами «за» та 39 «проти», причому найважливіші голоси «за» надійшли від партії [[Християнський історичний союз|Християнської історичної спілки]] (CHU) [[Крістін Вттевал ван Стотвеген|Крістін Вттеваль ван Стотвеген]]. Уряд на це не впливав.{{Sfn|van Baalen|1998|с=105}} <ref name="parool210955">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=9&identifier=ABCDDD:010829763:mpeg21:a0138&resultsidentifier=ABCDDD:010829763:mpeg21:a0138&rowid=6|title=Geen gekakel|language=nl|trans_title=No Cackling|work=[[Het Parool]]|date=21 вересня 1955|accessdate=17 жовтня 2021}}</ref>

==== Працевлаштування одружених жінок ====
У вересні 1955 року з'явився «Рух Тенделу» («Motie Tendeloo») проти обов’язкового звільнення державних службовиць, що вступають в шлюб.{{Sfn|Bosch|2005|с=82}} {{Sfn|van de Loo|2005|с=31}} З 1924 року закон забороняв одруженим жінкам працювати на державу, частково на тій підставі, що їхнє місце ніби-то було з родиною, а частково, щоб допомогти заощадити гроші під час [[Велика депресія в Нідерландах|Великої депресії в Нідерландах]].{{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=105–106}} У 1930-х уряд [[Хендрікус Колійн|Хендріка Колійна]] запропонував заборонити жінкам у шлюбі працювати і в приватному секторі, але пропозиції не були реалізовані.{{Sfn|Linders|1997|с=123}} Під час і після Другої світової, за великої нестачі робочої сили закон обходили, пропонуючи звільненим одруженим жінкам тимчасовий контракт.{{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=105–106}} Але вже у 1950 році працювало менше 2% одружених жінок.<ref name="parool210955"/>

Тенделу піднімала питання нерівності на робочому місці протягом усього свого перебування в парламенті.<ref name="bwsa"/> Так, у вересні 1955 року вона змусила провести опитування під час обговорення запропонованого закону для вчительства. Тенделу стверджувала, що позиція уряду щодо обов’язкового звільнення одружених вчительок, хоча й з більшими винятками, ніж раніше, не відповідає сучасному суспільству.{{Sfn|van Baalen|1998|с=107}} Її основним аргументом було те, що це має бути рішення за подружньою парою, додавши, що це «таке обмеження особистої свободи, що я вважаю його недемократичним».{{Sfn|van Baalen|1998|с=108}} {{Sfn|Linders|2003|с=183}} Вона закінчила свою промову, закликаючи уряд переглянути позицію, нагадавши, що «визнана помилка — помилка виправлена».{{Sfn|van Baalen|1998|с=108}} Уряд же стверджував, що «здається фізично та психологічно безвідповідальним для жінки поєднувати сім'ю з роботою». Розчарована відповіддю, Тенделу разом із [[Жанна Фортанье-де Віт|Жанною Фортаньє-де Віт]] подала на неї клопотання.{{Sfn|van Baalen|1998|с=109}} <ref name="ahdeath">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=4&identifier=MMKB19:000345040:mpeg21:a00024&resultsidentifier=MMKB19:000345040:mpeg21:a00024&rowid=5|title=Mej. Tendeloo overleden|language=nl|trans_title=Ms Tendeloo Passed Away|date=19 жовтня 1956|accessdate=16 жовтня 2021|work=[[Algemeen Dagblad]]}}</ref>

Після кількох днів дебатів, під час яких члени релігійних партій стверджували, що скасування заборони поставило б під загрозу добробут сімей, 22 вересня 1955 року пропозиція Tendeloo була винесена на голосування{{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=110,112}}. У формулюванні Палата вважала, що держава не повинна забороняти працевлаштування пошлюблених жінок, забороняти випадки [[Насильство проти жінок|насильства]] і запропонувала уряду переглянути всі закони, які забороняють їх працевлаштування.{{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=112,114}} Біл закликав Палату не приймати пропозицію, але сказав, що вона не є неприйнятною.<ref name="vrijevolk231056" /> Пропозиція була прийнята 46 голосами «за» та 44 «проти», в основному за партійною ознакою: усі члени PvdA, [[Комуністична партія Нідерландів|Комуністичної партії Нідерландів]] (КПН) і [[Народна партія за свободу і демократію|Народної партії за свободу та демократію]] (VVD) проголосували «за». Усі десять жінок проголосували «за», а з релігійних партій четверо чоловіків проголосували «за».{{Sfn|van Baalen|1998|сторінки=112,114}} Відразу після оголошення підрахунку голосів Біл привітав Тенделу.<ref name="volkskrant230955">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28gehuwde+ambtenares%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2223-09-1955%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&sortfield=date&identifier=ABCDDD:010843171:mpeg21:a0001&resultsidentifier=ABCDDD:010843171:mpeg21:a0001&rowid=3|date=23 вересня 1955|accessdate=29 січня 2022|language=nl|work=[[de Volkskrant]]|title=Kamermeerderheid voor afschaffing van ontslaggebod huwende ambtenares|trans_title=Majority Vote for Abolishing Automatic Dismissal of Married Female Civil Servants}}</ref> Наступного дня газети повідомили, що якби десять членів, які були відсутні, проголосували, пропозиція все одно була б прийнята 52 проти 48, виходячи з думок, висловлених відсутніми.<ref name="vrijevolk231056">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=6&identifier=ddd:010952171:mpeg21:a0001&resultsidentifier=ddd:010952171:mpeg21:a0001&rowid=10|date=23 вересня 1955|accessdate=17 жовтня 2021|work=[[Het Vrije Volk]]|title=Gehuwde ambtenares mag in dienst blijven vindt Kamer|language=nl|trans_title=Married Civil Servant Allowed To Stay in Work, House Decides}}</ref><ref name="volkskrant230955" /><ref name="parool230955">{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28gehuwde+ambtenares%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2223-09-1955%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&sortfield=date&identifier=ABCDDD:010829765:mpeg21:a0202&resultsidentifier=ABCDDD:010829765:mpeg21:a0202&rowid=6|title=Kamer tegen arbeidsverbod gehuwde ambtenares|trans_title=House Against Labour Ban Married Female Civil Servant|date=23 вересня 1955|accessdate=29 січня 2022|work=[[Het Parool]]|language=nl}}</ref>

==== Скасування кувертюри ====
{{Докладніше|Кувертюра}}[[Файл:Wet van Oven-2000px Foto Jan Zweerts.jpg|альт=Photograph of an official document|міні|Закон ''Лекс ван Овен'' (1956) про скасування кувертюри]]
Ненсі Тенделу відіграла важливу роль у припиненні [[Подружня сила|шлюбної влади]] (аналогічно [[Ковертюра|ковертюрі]] за загальним правом) у Нідерландах. Як описано в Цивільному кодексі 1838 року, за ''шлюбною владою'' [[Дружина (шлюб)|одружені жінки]] були юридично «''недієздатними''» (''handelingsonbekwaam''), подібно до [[Повноліття|неповнолітніх]] та людей із серйозними [[Психічний розлад|проблемами психічного здоров’я]].{{Sfn|Sikkema|2011|с=119}} {{Efn-ua|Already in the country's first civil code, dating from 1809 and based on the [[Napoleonic Code]], were the rights of married women limited.{{sfn|Holland (Kingdom)|1809|pages=23–25}}{{sfn|Hartkamp|1975|p=1059}}}} Це означало, що одружена жінка в принципі не могла відкривати банківський рахунок, подавати заявку на [[Іпотека|іпотеку]] чи страхування, підписувати [[трудовий договір]] без дозволу свого чоловіка. На практиці для більшості контрактів передбачалася «''мовчазна згода''» (''stilzwijgende toestemming''), але багато освічених жінок вважали своє правове становище принизливим. Подібні закони вже існували в інших країнах, часто протягом століть.{{Sfn|Bosch|2005|с=82}} <ref name="volkskrant">{{Cite news|url=https://www.volkskrant.nl/columns-opinie/gezocht-de-handelingsonbekwame-vrouwen-en-hun-echtgenoten~bfaeb926f/|title=Gezocht: De 'handelingsonbekwame' vrouwen en hun echtgenoten|language=nl|trans_title=Wanted: The “Incompetent To Act” Women and Their Husbands|work=[[de Volkskrant]]|date=1 червня 2021|first=Margriet|last=Oostveen|accessdate=25 вересня 2021|archivedate=25 September 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210925122048/https://www.volkskrant.nl/columns-opinie/gezocht-de-handelingsonbekwame-vrouwen-en-hun-echtgenoten~bfaeb926f/}}</ref> {{Sfn|Stretton|Kesselring|2013|с=4}} {{Efn-ua|In Europe, the roots of couverture dated from medieval [[Normandy]], spreading to England during the [[Norman conquest]], and subsequently many parts of the rest of the world during the colonial expansion of the [[British Empire]].{{sfn|Basch|1979|p=347}} Couverture codified in the Napoleonic Code spread with [[Napoleon]]'s conquests into Europe and later to colonies in the rest of the world.{{sfn|Glenn|1954|p=197}}}} У січні 1956 року несподівано помер міністр юстиції [[Лендерт Антоні Донкер|Леендерт Донкер]], і Тенделу закликала [[Прем'єр-міністр Нідерландів|прем'єр-міністра]] [[Віллем Дрес|Віллема Дріса]] призначити [[Юліус Крістіан ван Овен|Юліуса Крістіана ван Овена]] через погляди ван Овена на рівні законні права для жінок і чоловіків, зокрема, ковертюру.<ref name="parooldeath"/> {{Sfn|van Kamp|2004|с=134}} <ref name="bnnvara">{{Cite news|url=https://www.bnnvara.nl/artikelen/waarom-hoort-de-pinpas-thuis-in-het-museum-van-de-democratie|title=Waarom hoort de pinpas thuis in het Museum van de Democratie?|language=nl|trans_title=Why Should the Debit Card Be in the Museum for Democracy?|work=[[BNNVARA]]|date=15 вересня 2021|accessdate=25 вересня 2021|archivedate=25 September 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210925122049/https://www.bnnvara.nl/artikelen/waarom-hoort-de-pinpas-thuis-in-het-museum-van-de-democratie}}</ref>

В лютому 1956 року ван Овен поставив основний принцип компетентності на голосування, яке було прийнято 56 голосами "за" проти 11 голосів. {{Sfn|Jansen|2006|с=1259}} Спеціальний комітет з питань правосуддя вніс зміни до [[законопроєкт]]у, додавши речення про те, що «чоловік є головою шлюбу», щоб заспокоїти християнські партії, але це доповнення не повинно було мати [[Юридична сила|юридичної сили]]. Тенделу виступила проти поправки, заявивши, що саме це поняття є коренем проблем, яке має вирішувати нове законодавство.{{Sfn|Bosch|2005|с=82}} Тим не менш, поправка була прийнята 41 голосом «за» та 35 «проти».<ref>{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=7&identifier=ddd:010952506:mpeg21:a0251&resultsidentifier=ddd:010952506:mpeg21:a0251&rowid=7|title=Schaduw op 'gelukkige dag'|language=nl|trans_title=Shadow on 'Happy Day'|work=[[Het Vrije Volk]]|date=3 травня 1956|accessdate=17 жовтня 2021|archivedate=14 April 2022}}</ref> У травні 1956 року палата прийняла новий закон, який тепер називається ''Лекс ван Овен'', без голосування.{{Sfn|Jansen|2006|с=1259}} Ненсі Тенделу відзначила перемогу словами: «Чоловік більше не правий у всьому автоматично, а підпорядкування дружини залишилося в минулому!».<ref name="ahdeath"/> Ці дебати травня 1956 року, під час яких Тенделу сказала, що, «здається, представники чоловіків в палаті бояться бути останніми в парламенті», були для неї останніми. Наступного дня вона була госпіталізована для операції на грудях, яку відклала, аби бути в парламенті.<ref name="radio1"/> {{Sfn|Bosch|2005|с=83}}

== Спадок і пам'ять ==
[[Файл:Brug_713,_overspanning1.jpg|альт=Photograph of a bridge over a canal|міні| Міст Тенделу в [[Амстердам]]і]]''[[Лекс ван Овен]]'' набув чинності 1 січня 1957 року, через 3 місяці після смерті Ненсі Тенделу.{{Efn-ua|Although the law no longer forced women to be dismissed from employment, for years afterwards women voluntarily resigned at marriage or when their first child was born.{{sfn|Frijhoff|Schuyt|Spies|2004|p=258}}}} {{Sfn|van Kamp|2004|с=134}} Під час [[Третій кабінет Drees|наступного кабінету Дріса]], у листопаді 1957 року, заборону на роботу для одружених жінок було скасовано.{{Sfn|van Baalen|1998|с=114}} Речення «Чоловік — голова шлюбу» збереглося в законі до 1970 року.{{Sfn|Jansen|2006|с=1259}} У 1975 році рівна оплата праці стала законом.{{Sfn|van Baalen|1998|с=105}} Тенделу часто використовувала французьку приказку, щоб описати власний підхід до боротьби: «Frappez, frappez toujours!», що перекладається як «Стукай і продовжуй стукати!»<ref name="radio1" />.

Мерел Ек з Музею демократії сказала, що прикладом цього невтомного духу є Тенделу, яка відклала власну операцію, щоб мати можливість обговорювати проблеми в парламенті.<ref name="bnnvara" /> За словами Постумус-ван дер Гут, Тенделу застосувала прийоми членів Палати представників чоловічої статі: вони зазвичай спочатку заявляли, що з великим інтересом слухали доповідача та погоджувалися зі сказаним, лише з однією засторогою, а потім додавали різку критику. Тенделу сказала, що її можуть серйозно сприймати в парламенті, лише якщо вона використає цю техніку.{{Sfn|Linders|1997|с=118}}

[[Яп Бургер|Яап Бургер]], лідер Палати представників PvdA, сказав, що вона заслужила велику повагу в парламенті.{{Sfn|Linders|1997|с=118}} <ref name="parool19562"/> Прозвучала «<nowiki/>[[Ода до радості|Ода радості]]<nowiki/>» [[Людвіг ван Бетховен|Бетховена]].{{Sfn|Linders|1997|с=118}} Згодом [[Спікер Палати представників (Нідерланди)|спікер Палати представників]] [[Рад Кортенгорст|Рад Кортенхорст]] сказав у парламенті, що вона була «апостолом» з «гострими юридичними знаннями». Прем'єр-міністр Дрииз високо оцінив її велику відданість питанням відстоювання прав жінок.<ref>{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=6&identifier=ABCDDD:010832310:mpeg21:a0140&resultsidentifier=ABCDDD:010832310:mpeg21:a0140&rowid=1|title=Nieuw kabinet voor het front van Tweede Kamer|language=nl|trans_title=New Cabinet in front of Parliament|work=[[Het Parool]]|date=23 жовтня 1956|accessdate=17 жовтня 2021|archivedate=14 April 2022}}</ref> Колега з PvdA Ріта де Брюїн назвала її «невтомною борчинею за права жінок».<ref name="bnnvara"/> ''[[Algemeen Dagblad]]'' назвав її «однією з найздібніших та найуспішніших феміністок» і «з чесними та широкими поглядами, яка завжди виступала проти неправди».<ref name="ahdeath"/> ''[[Het Parool|Гет Парул]]'' прокоментувала, що Тенделу, мабуть, була б задоволена перед смертю побачити призначення [[Марга Кломпе|Марги Кломпе]] першою жінкою-міністеркою Нідерландів, на що вона спонукала Дріса ще в 1952 році<ref name="parooldeath"/>.

Зрештою в ХХ столітті, попри [[Фемінізм другої хвилі|другу хвилю фемінізму]] в 1960-х і 1970-х, згадки про Тенделу практично зникли.<ref name="trouw25062019"/><ref name="radio1"/> {{Sfn|Linders|2003}} {{Sfn|van Baalen|2005|с=148}} Зовсім недавно Тенделу стали розглядати як одну з небагатьох, хто підтримували фемінізм у Нідерландах між [[Фемінізм першої хвилі|першою]] та другою його хвилями.{{Sfn|van Baalen|2005|с=150}} [[Ліліанна Плумен]], член Палати представників від PvdA, у 2019 році заявила, що Тенделу зробила для жінок більше, ніж будь-який прем’єр-міністр за часів Тенделу, додавши, що настав час повернути згадки про Ненсі Тенделу до підручників з історії.<ref name="mvdg" /> Того ж року в ретроспективі рухів за права жінок голландський уряд назвав її «запеклою протестувальницею» проти [[Гендерна нерівність|гендерної нерівності]] в цивільному кодексі.<ref>{{Cite news|url=https://www.netherlandsandyou.nl/latest-news/news/2019/03/08/think-equal-build-smart-and-innovate-for-change|title=Think equal, build smart and innovate for change|date=8 березня 2019|accessdate=28 квітня 2022|work=Kingdom of the Netherlands|archivedate=3 September 2019|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190903070819/https://www.netherlandsandyou.nl/latest-news/news/2019/03/08/think-equal-build-smart-and-innovate-for-change}}</ref> У 2016 році на честь Ненсі Тенделу назвали міст в Амстердамі, а вулиці її імені є в [[Арнем]]і і [[Девентер]]і.<ref name="mvdg">{{Cite web|url=https://www.maandvandegeschiedenis.nl/page/17475/als-ik-de-corry-tendeloobrug-passeer-bedank-ik-haar|title=Als ik de Corry Tendeloobrug passeer, bedank ik haar|first=Lilianne|last=Ploumen|authorlink1=Lilianne Ploumen|language=nl|trans_title=When I Cross the Corry Tendeloo Bridge, I Thank her|accessdate=29 вересня 2021|year=2019|website=Maand van de Geschiedenis|archivedate=29 September 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210929144443/https://www.maandvandegeschiedenis.nl/page/17475/als-ik-de-corry-tendeloobrug-passeer-bedank-ik-haar}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://zoek.officielebekendmakingen.nl/gmb-2016-91786.html|title=Gemeenteblad van Amsterdam|language=nl|trans_title=Amsterdam City Council Journal|accessdate=19 жовтня 2021|date=7 липня 2016|website=Overheid.nl|archivedate=10 July 2018|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180710140450/https://zoek.officielebekendmakingen.nl/gmb-2016-91786.html}}</ref><ref name="ad">{{Cite news|url=https://www.ad.nl/den-haag/corry-tendeloo-verdient-een-standbeeld~a524e9c8/|title='Corry Tendeloo verdient een standbeeld'|date=18 червня 2019|first=Till|last=Behne|language=nl|trans_title=Corry Tendeloo Deserves a Statue|accessdate=29 вересня 2021|work=[[Algemeen Dagblad]]|archivedate=29 September 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210929143453/https://www.ad.nl/den-haag/corry-tendeloo-verdient-een-standbeeld~a524e9c8/}}</ref> Онлайн-петиція про встановлення статуї на честь Тенделу [[Гаага|Гаазі]] зібрала понад 18 000 разів, але призупинена з початком [[Коронавірусна хвороба 2019 у Нідерландах|пандемії COVID-19]].<ref name="volkskrant31072021">{{Cite news|url=https://www.volkskrant.nl/nieuws-achtergrond/madeleijn-van-den-nieuwenhuizen-verzamelt-verhalen-over-handelingsonbekwame-vrouwen-moeder-joyce-werd-ooit-ontslagen-omdat-ze-zwanger-was~bed3514b/|title=Madeleijn van den Nieuwenhuizen verzamelt verhalen over handelingsonbekwame vrouwen, moeder Joyce werd ooit ontslagen omdat ze zwanger was|first=Greta|last=Riemersma|date=31 липня 2021|accessdate=29 вересня 2021|work=[[de Volkskrant]]|language=nl|archivedate=29 September 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210929142745/https://www.volkskrant.nl/nieuws-achtergrond/madeleijn-van-den-nieuwenhuizen-verzamelt-verhalen-over-handelingsonbekwame-vrouwen-moeder-joyce-werd-ooit-ontslagen-omdat-ze-zwanger-was~bed3514b/|trans_title=Madeleijn Van Den Nieuwenhuizen Collects Stories About “Incompetent” Women, Mother Joyce Was Once Dismissed for Being Pregnant}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.vpro.nl/programmas/ovt/speel~RBX_VPRO_15606022~standbeeld-voor-corry-tendeloo~.html|title=Standbeeld voor Corry Tendeloo|language=nl|trans_title=A Statue for Corry Tendeloo|date=16 червня 2019|work=[[VPRO]]|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220809201834/https://www.vpro.nl/programmas/ovt/speel~RBX_VPRO_15606022~standbeeld-voor-corry-tendeloo~.html|archivedate=9 August 2022}}</ref>

== Публікації ==
* {{Cite book|title=Rapport aan het bestuur van de Nederlandsche Bond van Vrouwen werkzaam in Bedrijf en Beroep afd. Amsterdam|last=Tendeloo|first=N. S. C.|last2=Hoek-Van Nieuwkerk|first2=A. J.|ast3=Weyers|first3=A. H.|year=1936|location=Amsterdam|chapter=De oude-dags-voorziening voor werkende vrouwen|trans_chapter=Providing for Working Women who Retired|language=nl
|ref=none
}}<ref name="bwsa"/>
* {{Cite book|title=De techniek van het vereenigingsleven|trans-title=The Technique of Association Life|last=Tendeloo|first=N. S. C.|last2=Boer|first2=J.|year=1940|publisher=Nijgh & van Ditmar|location=Rotterdam|language=nl|ref=none}}<ref name="bwsa" /><ref>{{Cite news|url=https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&query=%28corry+tendeloo%29&cql%5B%5D=%28date+_gte_+%2201-02-1940%22%29&cql%5B%5D=%28date+_lte_+%2201-02-1959%22%29&redirect=true&page=5&identifier=ddd:010997727:mpeg21:a0195&resultsidentifier=ddd:010997727:mpeg21:a0195&rowid=1|title=Nieuw verschenen|language=nl|trans_title=New Arrivals|work=Arnhemsche Courant|date=5 квітня 1940|accessdate=17 жовтня 2021}}</ref>
* {{Cite book|title=Wat deden vrouwen met haar kiesrecht?|trans-title=What did Women do with their Right to Vote?|last=Tendeloo|first=N. S. C.|year=1946|editor-last=Pothuis-Smit|editor-first=C.|publisher=Van Loghum Slaterus|location=Arnhem|pages=161–71|chapter=De Vrijzinnig-Democratische vrouwen|trans_chapter=The Free Democratic women|language=nl|ref=none}}<ref name="bwsa" />
* N. S. C. Tendeloo (1946—1956): Parlementaria column in ''Vrouwenbelangen'' (monthly magazine VVGS; in Dutch).<ref name="huygens"/>
* {{Cite journal|last=Tendeloo|first=N. S. C.|year=1949|title=Generale preventie|trans-title=General prevention|journal=Socialisme en Democratie|language=nl|volume=6|issue=12|pages=749–51|ref=none}}<ref name="bwsa" />

== Примітки ==
<references group="upper-alpha" responsive="1"></references>

== Список літератури ==
<references responsive="1"></references>

== Джерела ==
* {{Cite book|title=Het sociaal-democratisch programma. De beginselprogramma's van SDB, SDAP en PVDA 1878–1977|url=https://archive.org/details/hetsociaaldemocr0000trom|trans-title=The Social-Democratic Programme. The Party Programmes of the SDB, SDAP and PVDA 1878–1977|last=Albarda|first=J. W.|last2=Banning|first2=W.|year=2002|publisher=Bert Bakker|location=Amsterdam|pages=https://archive.org/details/hetsociaaldemocr0000trom/page/237 237–290|chapter=Het PvdA-programma van 1947|trans_chapter=The 1947 PvdA program|language=nl|isbn=978-90-351-2526-1}}
* {{Cite journal|last=Basch|first=Norma|year=1979|title=Invisible Women: The Legal Fiction of Marital Unity in Nineteenth-Century America|url=https://www.jstor.org/stable/3177600|journal=Feminist Studies|volume=5|issue=2|pages=346–366|doi=10.2307/3177600|jstor=3177600}}
* {{Cite journal|last=Bosch|first=Mineke|year=2005|title=Anneke Linders,'Frappez, frappez toujours'. N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) en het feminisme van haar tijd|trans-title=Anneke Linders, 'Frappez, frappez toujours!' N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) and Feminism of her Time|url=https://ugp.rug.nl/genderstudies/article/view/1794/1788|journal=Tijdschrift voor Genderstudies|language=nl|volume=8|issue=4|pages=81–83}}
* {{Cite book|title=Vrouwen in Nederland en de Verenigde Staten – de geschiedenis vanaf 1929|trans-title=Women in the Netherlands and the United States - the History since 1929|last=Cornelis|irst=Mirjam
|last2=Hinderink|first2=Margot|year=1989|publisher=Fibula|location=Haarlem|language=nl|isbn=978-90-269-4460-4}}
* {{Cite book|title=Dutch Culture in a European Perspective: 1950, prosperity and welfare|last=Frijhoff|first=Willem|last2=Schuyt|first2=Kees|last3=Spies|first3=Marijke|year=2004|publisher=Royal Van Gorcum|location=Assen|isbn=978-90-232-3966-6}}
* {{Cite journal|last=Glenn|first=John G.|year=1954|title=Some Aspects of Roman Law in the World Today|url=https://www.jstor.org/stable/4343603|journal=The Classical Weekly|volume=47|issue=13|pages=196–199|doi=10.2307/4343603|jstor=4343603}}
* {{Cite journal|last=Hartkamp|first=Arthur S.|year=1975|title=Civil Code Revision in the Netherlands: A Survey of Its System and Contents, and Its Influence on Dutch Legal Practice|url=https://digitalcommons.law.lsu.edu/lalrev/vol35/iss5/6|journal=Louisiana Review|volume=35|issue=5|pages=1059–1090}}
* {{Cite book|url=https://www.google.co.uk/books/edition/Wetboek_Napoleon_ingerigt_voor_het_konin/S3c3AQAAMAAJ?hl=en&gbpv=1|title=Wetboek Napoleon, ingerigt voor het koningrijk Holland|trans-title=Napoleonic Code for the Kingdom of Holland|last=Holland (Kingdom)|year=1809|publisher=Koninklijke Staatsdrukkerij|location=The Hague|language=nl}}
* {{Cite journal|last=Jansen|first=C. J. H.|year=2006|title=De Lex-van Oven: 50 jaar opheffing handelingsonbekwaamheid van de gehuwde vrouw|trans-title=The Lex van Oven: 50 Years after Abolishing Married Women's Incompetency to Act|url=https://repository.ubn.ru.nl/bitstream/handle/2066/53806/53806.pdf?sequence=1&isAllowed=y|journal=Nederlands Juristen Blad|language=nl|volume=81|issue=23|pages=1256–1260}}
* {{Cite book|title=Vrouwen, ontwaakt! Driekwart eeuw sociaal-democratische vrouwenorganisatie tussen solidariteit en verzet|trans-title=Wake up, Women! A Social-democratic Women's Organisation between Solidarity and Resistance for Three Quarters of a Century|last=Jansz|first=Ulla|year=1983|publisher=Bert Bakker|location=Amsterdam|language=nl|isbn=978-90-6019-962-6}}
* {{Cite book|title=40 jaar vrij en verenigd – Geschiedenis van de VVD-partijorganisatie 1948–1988|trans-title=40 Years of Freedom and Association - History of the VVD Party 1948-1988|last=Koole|first=Ruud|last2=Lucardie|first2=Paul|last3=Voerman|first3=Gerrit|year=1988|publisher=Unieboek|location=Houten|language=nl|isbn=978-90-269-4620-2}}
* {{Cite book|url=https://www.google.co.uk/books/edition/Een_stille_revolutie/Q5mJY9mIbTkC?hl=en&gbpv=1|title=Een stille revolutie? Cultuur en mentaliteit in de lange jaren vijftig|trans-title=A Quiet Revolution? Culture and Mentality in the Long Decade of the 1950s|last=Linders|first=Anneke|year=1997|editor-last=Luykx|publisher=Verloren|location=Hilversum|pages=109–129|chapter=Vier fronten, een strijd|trans_chapter=Four frontiers, one struggle|language=nl|isbn=978-90-6550-549-1|lastauthoramp=Slot}}
* {{Cite book|title='Frappez, frappez toujours!' N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) en het feminisme in haar tijd|trans-title=‘Frappez, frappez toujours!' N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) and Feminism in her Time|last=Linders|first=Anneke|year=2003|publisher=Verloren|location=Hilversum|language=nl|isbn=978-90-6550-765-5}}
* {{Cite book|title=Nationaal goed. Feiten en cijfers over onze samenleving (ca.) 1800 – 1999|trans-title=A Diverging Pattern. Hundred Years of Women's Labour|last=Plantenga|first=J.|year=1999|editor-last=van der Bie|publisher=Centraal Bureau voor de Statistiek|location=Voorburg|pages=91–105|chapter=Een afwijkend patroon. Honderd jaar vrouwenarbeid|language=nl|isbn=978-90-6861-170-0|lastauthoramp=Dehing}}
* {{Cite book|url=https://scholarlypublications.universiteitleiden.nl/access/item%3A2883461/view|title=Signora Senatrice - Over Recht, Onderwijs en Politiek|trans-title=The Married Woman in the Civil Code|last=Sikkema|first=T. H.|year=2011|editor-last=de Breedveld|publisher=Boom Juridische Uitgevers|location=The Hague|pages=117–125|chapter=De gehuwde vrouw in het burgerlijk recht|language=nl|isbn=978-90-8974-582-8}}
* {{Cite book|title=Married Women and the Law: Coverture in England and the Common Law World|last=Stretton|first=Tim|last2=Kesselring|first2=Krista J.|year=2013|editor-last=Stretton|publisher=McGill-Queen's University Press|location=Montreal|pages=3–23|chapter=Introduction: Coverture and Continuity|isbn=978-0-7735-4297-6|oclc=860349875|lastauthoramp=Kesselring}}
* {{Cite book|title=Feminism and Motherhood in Western Europe, 1890–1970 – The Maternal Dilemma|last=Taylor Allen|first=Ann|year=2005|publisher=Palgrave Macmillan|location=New York|isbn=978-1-4039-6236-2}}
* {{Cite journal|last=van Baalen|first=C. C.|year=1998|title=De politiek en de rechtsgelijkheid van vrouwen op het gebied van arbeid (1955)|trans-title=The Politics and Rights Equality of Women in the Realm of Labour|journal=Politiek(E) Opstellen|language=nl|volume=18|pages=99–115|issn=0923-2850}}
* {{Cite journal|last=van Baalen|first=Carla|year=2005|title=A. Linders, 'Frappez, frappez toujours!' N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) en het feminisme in haar tijd|trans-title=A. Linders, 'Frappez, frappez toujours!' N. S. Corry Tendeloo (1897-1956) and Feminism of her Time|journal=BMGN: Low Countries Historical Review|language=nl|volume=120|issue=1|pages=148–150|doi=10.18352/bmgn-lchr.6191}}
* {{Cite book|title=De vrouw beslist - de tweede feministische golf in Nederland|trans-title=The Woman Decides – The Second Wave of Feminism in the Netherlands|last=van de Loo|first=Vilan|year=2005|publisher=Inmerc|location=Wormer|language=nl|isbn=978-90-6611-544-6}}
* {{Cite journal|last=van Kamp|first=J. E.|year=2004|title=Anneke Linders, Frappez, frappez toujours! N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) en het feminisme in haar tijd|trans-title=Anneke Linders, 'Frappez, frappez toujours!' N. S. Corry Tendeloo (1897–1956) and Feminism of her Time|journal=TSEG: The Low Countries Journal of Social and Economic History|language=nl|volume=1|issue=3|pages=133–134|doi=10.18352/tseg.846}}

{{Бібліоінформація}}{{Портали|Біографії|Політика|Право|Фемінізм}}

{{DEFAULTSORT:Тенделу}}
[[Категорія:Нідерландські феміністки]]
[[Категорія:Члени Партії праці (Нідерланди)]]
[[Категорія:Політики Нідерландів]]
[[Категорія:Суфражистки]]
[[Категорія:Жінки-політики]]
[[Категорія:Юристки]]
[[Категорія:Померли від раку молочної залози]]
[[Категорія:Політикині-феміністки]]

title: Коррі Тенделу

Народився: 3 вересня 1897 · Тебінг-Тінгі, Північна Суматра, Індонезія

Помер: 18 жовтня 1956 (59 років) · Вассенаар, Південна Голландія, Нідерланди

Відомий як: адвокатка, політична діячка, активістка за права жінок

Країна: Нідерланди

Alma mater: Утрехтський університет

Політична партія: Партія праці

Батько: Анрі Тенделу

Мати: Жанна Корнелі Штаммлер

Нагороди: лицар ордену Оранських-Нассау


text:
# Кисельов Григорій Леонідович
Григорій Леонідович Кисельов (19 квітня 1901, Овруч — 10 квітня 1952, Київ) — доцент Київської консерваторії, музикознавець, кандидат мистецтвознавства (1947; дисертація «Музика в житті і творчості Лесі Українки»).

## Біографія
Народився 19 квітня 1901 року в Овручі (тепер Житомирська область). В 1917 році закінчив Чернігівське музичне училище по класу фортепіано у професора Є. В. Богословського. Після декількох років роботи був направлений до Київської консерваторії. З 1923 року навчається на фортепіанному факультеті у професора С. Й. Короткевича, потім у М. П. Фролова і за пропозицією А. О. Альшванга переходить на новий «науково-теоретичний» факультет.  У 1927 закінчив науково-теоретичний відділ Музично-драматичного інституту ім. М.Лисенка. В 1927 році викладає теоретичні дисципліни в музичній школі ім. М. Леонтовича. У 1929 році у співавторстві з Л. В. Кулаковським Григорій Леонідович пише підручник з музичної грамоти, вперше виданий українською мовою в Києві в 1930 році. У 1930-1932 викладає у Музично-Драматичному інституті.
З 1932 року навчається в аспірантурі Московської консерваторії і веде курс історії музики в училищі ім. Гнесіних. У роки аспірантури Григорій Леонідович переробляє свій підручник для публікації російською мовою (два його видання вийшли в Москві в 1934 і 1936 роках).
У 1935 році Г. Л. Кисельов закінчує аспірантуру в Московській консерваторії і з листопада того ж року починає роботу в Свердловську. У консерваторії він працює на посаді доцента, веде музично-історичні предмети і виступає ініціатором створення нового історико-теоретичного факультету, а в 1936 році, з його відкриттям, стає першим деканом ІТФ.
У 1940–1941 керував науковою роботою Будинку-музею П. І. Чайковського у м. Клин.
На початку ВВВ пішов на фронт, але потрапив у полон і знаходився у м.Нюренберг. Щоб не втратити здібності грати на фортепіано, намалював клавіатуру на дошці і "грав".
У 1939–1940 роках і з 1945 року доцент і завідувач кафедрою історії російської музики Київської консерваторії, старший науковий співробітник Інституту мистецтвознавства, фольклору та етнографії АН УРСР.
Серед учнів Г.Л.Кисельова були видатні українські музикознавці М.Гордійчук, О.І.Малозьомова, Л.Б.Архимович, Н.О.Герасимова-Персидська, Ф.І.Аерова, К.В.Майбурова, Л.К.Каверина,Т.М.Некрасова, Н.Попова.
Був одружений з Оксаною Олександрівною Яструбецькою, піаністкою, його ученицею, рід якої мав родові стосунки з письменником М.Драй-Хмарою, художником М.Пімоненко та іншими представниками української інтелігенції  та "Розстріляного Відродження". Двоюрідним дядьком О.Яструбецької був Гнат Яструбецький, адміністратор капели "Думка" - близький товариш М.Леонтовича, який розслідував смерть композитора.
Факт перебування у полоні зіграв свою негативну роль у передчасній смерті від інфаркту. Неодноразово Г.Л.Кисельова викликали у Москву для того, щоб "давати свідчення". Крім того, критиці піддавалася його науково-викладацька діяльніть за "інтелігентність" та відсутність належного зв язку з "пролетарськими основами".
Помер 10 квітня 1952 року. Похований в Києві на Лук'янівському цвинтарі (ділянка № 13-3, ряд 2, місце 8).

## Твори
- Музична грамота [Архівовано 20 Лютого 2019 у Wayback Machine.] (разом з Л. В. Кулаковським). М., 1934; 2-е вид., виправлене і доп., 1936
- М. А. Балакірєв. Короткий нарис життя і діяльності. М. — Л., 1938
- «Могутня купка» та М. А. Балакірєв. М., 1940
- Короткий виклад нотної грамоти для заочників педагогічних училищ. Київ, 1949
- Людвіг ван Бетховен. Київ, 1949
- Л. М. Ревуцький. Київ, 1949
- Державний український народний хор. Київ, 1951
- Гулак-Артемовський. Київ, 1951: 2-е вид. 1955
- Сім струн серця (Музика в житті і творчості Лесі Українки) [Архівовано 22 Червня 2020 у Wayback Machine.]. Київ, 1968

wikiname: ukwiki

title: Кисельов Григорій Леонідович

in_language: uk

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Григорій Леонідович Кисельов
| зображення           = Кисельов Григорій Леонідович.jpg
| розмір_зображення    = 220пкс
| дата_народження      = 19.4.1901
| місце_народження = [[Овруч]]
| дата_смерті = 10.4.1952
| місце_смерті = [[Київ]]
| причина_смерті =
| громадянство ={{URS}}
| національність =
| Alma_mater =[[Київська консерваторія]]
| відомий_(відома) =
| рід_діяльності =[[музикознавець]]
| партія =
| нагороди =
}}{{Othernames|Кисельов}}
'''Григорій Леонідович Кисельов''' ([[19 квітня]] [[1901]], [[Овруч]] — [[10 квітня]] [[1952]], [[Київ]]) — [[доцент]] [[Київська консерваторія|Київської консерваторії]], [[музикознавець]], кандидат мистецтвознавства ([[1947]]; [[дисертація]] «Музика в житті і творчості Лесі Українки»).

== Біографія ==
Народився [[19 квітня]] [[1901]] року в [[Овруч]]і (тепер [[Житомирська область]]). В [[1917]] році закінчив Чернігівське музичне училище по класу [[фортепіано]] у [[професор]]а [[Богословський Євген Васильович|Є. В. Богословського]]. Після декількох років роботи був направлений до [[Київська консерваторія|Київської консерваторії]]. З [[1923]] року навчається на фортепіанному факультеті у професора [[Короткевич Сергій Йосипович|С. Й. Короткевича]], потім у [[Фролов Маркіян Петрович|М. П. Фролова]] і за пропозицією [[Альшванг Арнольд Олександрович|А. О. Альшванга]] переходить на новий «науково-теоретичний» факультет.  У 1927 закінчив науково-теоретичний відділ Музично-драматичного інституту ім. М.Лисенка. В [[1927]] році викладає теоретичні дисципліни в музичній школі ім. М. Леонтовича. У [[1929]] році у співавторстві з [[Кулаковський Лев Володимирович|Л. В. Кулаковським]] Григорій Леонідович пише підручник з музичної грамоти, вперше виданий [[українська мова|українською мовою]] в [[Київ|Києві]] в [[1930]] році. У 1930-1932 викладає у Музично-Драматичному інституті.

З [[1932]] року навчається в [[аспірантура|аспірантурі]] [[Московська консерваторія|Московської консерваторії]] і веде курс історії музики в училищі ім. Гнесіних. У роки аспірантури Григорій Леонідович переробляє свій підручник для публікації [[російська мова|російською мовою]] (два його видання вийшли в [[Москва|Москві]] в [[1934]] і [[1936]] роках).

У [[1935]] році Г. Л. Кисельов закінчує аспірантуру в Московській консерваторії і з листопада того ж року починає роботу в [[Єкатеринбург|Свердловську]]. У консерваторії він працює на посаді [[доцент]]а, веде музично-історичні предмети і виступає ініціатором створення нового історико-теоретичного факультету, а в [[1936]] році, з його відкриттям, стає першим деканом ІТФ.

У [[1940]]–[[1941]] керував науковою роботою Будинку-музею П. І. Чайковського у м. [[Клин (місто)|Клин]].

На початку ВВВ пішов на фронт, але потрапив у полон і знаходився у м.Нюренберг. Щоб не втратити здібності грати на фортепіано, намалював клавіатуру на дошці і "грав".

У [[1939]]–[[1940]] роках і з [[1945]] року [[доцент]] і завідувач кафедрою історії російської музики Київської консерваторії, старший науковий співробітник [[Інститут мистецтвознавства, фольклористики та етнології імені М. Т. Рильського НАН України|Інституту мистецтвознавства, фольклору та етнографії АН УРСР]].

Серед учнів Г.Л.Кисельова були видатні українські музикознавці М.Гордійчук, О.І.Малозьомова, Л.Б.Архимович, Н.О.Герасимова-Персидська, Ф.І.Аерова, К.В.Майбурова, Л.К.Каверина,Т.М.Некрасова, Н.Попова.

Був одружений з Оксаною Олександрівною Яструбецькою, піаністкою, його ученицею, рід якої мав родові стосунки з письменником М.Драй-Хмарою, художником М.Пімоненко та іншими представниками української інтелігенції  та "Розстріляного Відродження". Двоюрідним дядьком О.Яструбецької був Гнат Яструбецький, адміністратор капели "Думка" - близький товариш М.Леонтовича, який розслідував смерть композитора.
[[Файл:Могила Григорія Кисельова.jpg|міні|200пкс|Могила Григорія Кисельова]]
Факт перебування у полоні зіграв свою негативну роль у передчасній смерті від інфаркту. Неодноразово Г.Л.Кисельова викликали у Москву для того, щоб "давати свідчення". Крім того, критиці піддавалася його науково-викладацька діяльніть за "інтелігентність" та відсутність належного зв язку з "пролетарськими основами".

Помер [[10 квітня]] [[1952]] року. Похований в Києві на [[Лук'янівський цвинтар|Лук'янівському цвинтарі]] (ділянка № 13-3, ряд 2, місце 8).

== Твори ==
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=1235 Музична грамота] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190220181513/http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=1235 |date=20 Лютого 2019 }} (разом з [[Кулаковський Лев Володимирович|Л. В. Кулаковським]]). {{М.}}, 1934; 2-е вид., виправлене і доп., 1936
* М. А. Балакірєв. Короткий нарис життя і діяльності. М. — {{Л.}}, 1938
* «Могутня купка» та М. А. Балакірєв. {{М.}}, 1940
* Короткий виклад нотної грамоти для заочників педагогічних училищ. Київ, 1949
* Людвіг ван Бетховен. Київ, 1949
* Л. М. Ревуцький. Київ, 1949
* Державний український народний хор. Київ, 1951
* Гулак-Артемовський. Київ, 1951: 2-е вид. 1955
* [http://chtyvo.org.ua/authors/Kyselov_Hryhorii_Leonidovych/Sim_strun_sertsia_Muzyka_v_zhytti_i_tvorchosti_Lesi_Ukrainky/ Сім струн серця (Музика в житті і творчості Лесі Українки)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200622102748/http://chtyvo.org.ua/authors/Kyselov_Hryhorii_Leonidovych/Sim_strun_sertsia_Muzyka_v_zhytti_i_tvorchosti_Lesi_Ukrainky/ |date=22 Червня 2020 }}. Київ, 1968

== Література ==
* Большая биографическая энциклопедия. 2009.{{ref-ru}}
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=10586 Кисельов Г. Л. М. Ревуцький / Г. Кисельов. — Київ : Мистецтво, 1949. — 53 с. — (Майстри мистецтва Радянської України).] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190204200620/http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=10586 |date=4 Лютого 2019 }}
== Посилання ==
* {{УМузЕ-2|частина=Кисельов Григорій Леонідович|сторінки =403}}
[[Категорія:Уродженці Овруча]]
[[Категорія:Випускники Київської консерваторії]]
[[Категорія:Українські музикознавці]]
[[Категорія:Викладачі Київської консерваторії]]
[[Категорія:Кандидати мистецтвознавства СРСР]]
[[Категорія:Поховані на Лук'янівському кладовищі]]
[[Категорія:Померли в Києві]]

title: Григорій Леонідович Кисельов

Народився: 19 квітня 1901 · Овруч

Помер: 10 квітня 1952 (50 років) · Київ

Поховання: Державний історико-меморіальний Лук'янівський заповідник

Громадянство: СРСР

Діяльність: музикознавець

Alma mater: Київська консерваторія

Науковий ступінь: кандидат мистецтвознавства

Заклад: Національна музична академія України імені П. І. Чайковського


text:
# Остбеферн
Остбеферн (нім. Ostbevern) — сільська громада в Німеччині, знаходиться в землі Північний Рейн-Вестфалія. Підпорядковується адміністративному округу Мюнстер. Входить до складу району Варендорф.
Площа — 89,44 км2. Населення становить 11 116 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Остбеферн

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Остбеферн
| місцева_назва       = Ostbevern
| тип_НП              = сільська громада
| зображення          = St-Ambrosius-Kirche.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DE Ostbevern COA.svg
| прапор              =
| карта               = Ostbevern in WAF.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Остбеферн на карті району
| земля               = [[Північний Рейн-Вестфалія]]
| округ               = [[Мюнстер (округ)|Мюнстер]]
| район               = [[Варендорф (район)|Варендорф]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 54
| площа               = 89.44
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-NW||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-NW||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-NW|05570032}}
| latd=52 | latm=2| lats=20
| longd=7| longm=50| longs=45
| поштовий_код        = 48346
| телефонний_код      = 02532
| стат_код            = 05 5 70 032
| авто_номер          = WAF
| вебсайт             = [http://www.ostbevern.de/ www.ostbevern.de]
}}
'''Остбеферн''' ({{lang-de|Ostbevern}}) — сільська громада в [[Німеччина|Німеччині]], знаходиться в [[Землі Німеччини|землі]] [[Північний Рейн-Вестфалія]]. Підпорядковується [[Округ (Німеччина)|адміністративному округу]] [[Мюнстер (округ)|Мюнстер]]. Входить до складу району [[Варендорф (район)|Варендорф]].

Площа — 89,44 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-NW|05570032}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-NW||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:Nepomukstatue Rengering.jpg|
Файл:Ostbevern Annakapelle 04.jpg|
Файл:Ostbevern Brinkjans Krüüs 2.jpg|
Файл:Die loburg.jpg|
Файл:Die Klagenden2.JPG|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Ostbevern}}
* [http://www.ostbevern.de/ Офіційний сайт] {{ref-de}}

{{Район Варендорф}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4044007-2}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Північного Рейну-Вестфалії]]

title: — сільська громада —

— сільська громада —: Вид Остбеферн

title: Координати: 52°2′20″ пн. ш. 7°50′45″ сх. д. / 52.03889° пн. ш. 7.84583° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Північний Рейн-Вестфалія

Округ: Мюнстер

Район: Варендорф

Населення (31 грудня 2020)

Остбеферн на карті району

ОстбефернРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)