text:
# Опатинець
Опатинець (хорв. Opatinec) — населений пункт у Хорватії, у Загребській жупанії у складі міста Іванич-Град.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 321 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 10,99 °C, середня максимальна – 25,85 °C, а середня мінімальна – -6,23 °C. Середня річна кількість опадів – 852 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 6,16             | 8,36             | 12,91            | 17,45            | 22,82            | 25,85            | 24,96            | 24,18            | 20,15            | 14,99            | 9,30             | 5,14             |                  |
| Середня температура, °C                       | −0,04            | 2,18             | 6,71             | 11,26            | 16,62            | 19,66            | 21,08            | 20,30            | 16,30            | 11,10            | 5,43             | 1,27             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −6,23            | −4,04            | 0,53             | 5,06             | 10,44            | 13,48            | 17,22            | 16,42            | 12,40            | 7,24             | 1,56             | −2,61            |                  |
| Норма опадів, мм                              | 49               | 47               | 56               | 66               | 76               | 91               | 77               | 81               | 79               | 81               | 85               | 64               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.91             | 2.11             | 2.51             | 2.40             | 2.20             | 2.00             | 2.00             | 1.80             | 1.80             | 1.89             | 1.94             | 1.92             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4149             | 6923             | 10607            | 15084            | 19307            | 21278            | 22212            | 19429            | 14240            | 8791             | 4592             | 3351             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

wikiname: ukwiki

title: Опатинець

in_language: uk

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Опатинець
| other_name = Opatinec
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 45 | latm = 42 | lats = 36 | latNS = N
| longd = 16 | longm = 22 | longs = 48 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|45.71|16.38|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Загребська жупанія|Загребська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 321
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Опатинець''' ({{lang-hr|Opatinec}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], у [[Загребська жупанія|Загребській жупанії]] у складі міста [[Іванич-Град]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 321 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url = https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup01.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language = хорв.
|accessdate=22 червня 2018
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_01.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=22 червня 2018
|archive-date=2020-09-24
|archive-url=https://web.archive.org/web/20200924024423/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_01.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=500
|Крок більшої шкали=100
|Крок меншої шкали=20
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=389
|Рік2=1869|Значення2 =381
|Рік3=1880|Значення3 =374
|Рік4=1890|Значення4 =411
|Рік5=1900|Значення5 =415
|Рік6=1910|Значення6 =398
|Рік7=1921|Значення7 =390
|Рік8=1931|Значення8 =389
|Рік9=1948|Значення9 =323
|Рік10=1953|Значення10 =343
|Рік11=1961|Значення11 =327
|Рік12=1971|Значення12 = 282
|Рік13=1981|Значення13 = 246
|Рік14=1991|Значення14 = 235
|Рік15=2001|Значення15 = 316
|Рік16=2011|Значення16 = 321
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 10,99 °C, середня максимальна – 25,85 °C, а середня мінімальна – -6,23 °C. Середня річна кількість опадів – 852 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas. |authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology. }}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=-0.04           | Січ_сер_опади=49
| Лют_сер=2.18           | Лют_сер_опади=47
| Бер_сер=6.71           | Бер_сер_опади=56
| Кві_сер=11.26           | Кві_сер_опади=66
| Тра_сер=16.62           | Тра_сер_опади=76
| Чер_сер=19.66           | Чер_сер_опади=91
| Лип_сер=21.08           | Лип_сер_опади=77
| Сер_сер=20.30           | Сер_сер_опади=81
| Вер_сер=16.30           | Вер_сер_опади=79
| Жов_сер=11.10           | Жов_сер_опади=81
| Лис_сер=5.43           | Лис_сер_опади=85
| Гру_сер=1.27           | Гру_сер_опади=64

| Січ_сер_мін= -6.23       | Січ_сер_макс= 6.16
| Лют_сер_мін= -4.04       | Лют_сер_макс= 8.36
| Бер_сер_мін= 0.53       | Бер_сер_макс= 12.91
| Кві_сер_мін= 5.06       | Кві_сер_макс= 17.45
| Тра_сер_мін= 10.44       | Тра_сер_макс= 22.82
| Чер_сер_мін= 13.48       | Чер_сер_макс= 25.85
| Лип_сер_мін= 17.22       | Лип_сер_макс= 24.96
| Сер_сер_мін= 16.42       | Сер_сер_макс= 24.18
| Вер_сер_мін= 12.40       | Вер_сер_макс= 20.15
| Жов_сер_мін= 7.24       | Жов_сер_макс= 14.99
| Лис_сер_мін= 1.56       | Лис_сер_макс= 9.30
| Гру_сер_мін= -2.61       | Гру_сер_макс= 5.14

|Січ_вітер = 1.91	|Січ_рад = 4149
|Лют_вітер = 2.11	|Лют_рад = 6923
|Бер_вітер = 2.51	|Бер_рад = 10607
|Кві_вітер = 2.40	|Кві_рад = 15084
|Тра_вітер = 2.20	|Тра_рад = 19307
|Чер_вітер = 2.00	|Чер_рад = 21278
|Лип_вітер = 2.00	|Лип_рад = 22212
|Сер_вітер = 1.80	|Сер_рад = 19429
|Вер_вітер = 1.80	|Вер_рад = 14240
|Жов_вітер = 1.89	|Жов_рад = 8791
|Лис_вітер = 1.94	|Лис_рад = 4592
|Гру_вітер = 1.92	|Гру_рад = 3351
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Загребська жупанія}}

{{Croatia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

title: Координати45°43′ пн. ш. 16°23′ сх. д. / 45.71° пн. ш. 16.38° сх. д.: 45°42′36″ пн. ш. 16°22′48″ сх. д. / 45.71000° пн. ш. 16.38000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Загребська

Населення (2011)


text:
# Конвой № 2312
Конвой № 2312 — японський конвой часів Другої світової війни, проведення якого відбувалось у січні — лютому 1944 року.
Конвой сформували в Рабаулі — головній передовій базі в архіпелазі Бісмарка, з якої японці вже два роки провадили операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї. Місцем призначення при цьому був атол Трук (Чуук) на сході Каролінських островів, який до середини лютого 1944 року виконував роль головної бази японського ВМФ у південно-східному секторі фронту. До складу коновою увійшли транспорти «Ніппонкай-Мару» та «Мацутан-Мару» («Шотан-Мару»), а ескорт забезпечували есмінці «Мацукадзе» та «Фуміцукі».
30 січня 1944 року конвой вийшов із Рабаула та попрямував на північ. 1 лютого до нього приєднався тральщик W-21, що вийшов із Кавіенгу (друга за значенням японська база в архіпелазі Бісмарка на острові Нова Ірландія), а наступної доби тральщик та «Фуміцукі» зазнали пошкоджень при атаці американської авіації. Ввечері 4 лютого через пошкодження W-21 відстав від конвою, проте невдовзі наздогнав його. 6 лютого конвой досяг Труку.
«Ніппонкай-Мару» встигне покинути Трук, але «Мацутан-Мару» затримається тут та буде потоплений під час масштабної атаки авіаносного з'єднання 18 лютого 1944 року.

title: Конвой № 2312

wikitext:
{{Location map+ | Океанія
| width = 450
| caption = Маршрут конвою
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Рабаул'''
    | label_size =
    | position = right
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 4 | lat_min = 12 | lat_sec    = 00 | lat_dir = S
    | lon_deg = 152 | lon_min = 9| lon_sec    = 00| lon_dir = E
  }}
    {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Трук'''
    | label_size =
    | position = top
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 7 | lat_min = 25 | lat_sec    = 17 | lat_dir = N
    | lon_deg = 151 | lon_min = 46| lon_sec    = 3| lon_dir = E
  }}
}}

'''Конвой № 2312''' — японський конвой часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]], проведення якого відбувалось у січні — лютому 1944 року.

Конвой сформували в [[Рабаул|Рабаулі]] — головній передовій базі в [[Архіпелаг Бісмарка|архіпелазі Бісмарка]], з якої японці вже два роки провадили операції на [[Соломонові острови (архіпелаг)|Соломонових островах]] та сході Нової Гвінеї. Місцем призначення при цьому був атол Трук ([[Чуук]]) на сході [[Каролінські острови|Каролінських островів]], який до середини лютого 1944 року виконував роль головної бази [[Імперський флот Японії|японського ВМФ]] у південно-східному секторі фронту. До складу коновою увійшли транспорти «<nowiki/>[[Ніппонкай-Мару]]<nowiki/>» та «<nowiki/>[[Мацутан-Мару]]<nowiki/>» («Шотан-Мару»), а ескорт забезпечували есмінці «<nowiki/>[[Мацукадзе (1924)|Мацукадзе]]<nowiki/>» та «<nowiki/>[[Фумідзукі (1926)|Фуміцукі]]<nowiki/>».

30 січня 1944 року конвой вийшов із Рабаула та попрямував на північ. 1 лютого до нього приєднався тральщик [[W-21]], що вийшов із [[Кавіенг|Кавіенгу]] (друга за значенням японська база в архіпелазі Бісмарка на острові [[Нова Ірландія]]), а наступної доби тральщик та «Фуміцукі» зазнали пошкоджень при атаці американської авіації. Ввечері 4 лютого через пошкодження W-21 відстав від конвою, проте невдовзі наздогнав його. 6 лютого конвой досяг Труку.

«Ніппонкай-Мару» встигне покинути Трук, але «Мацутан-Мару» затримається тут та буде потоплений під час масштабної атаки авіаносного з'єднання 18 лютого 1944 року<ref>{{Cite web|title=Japanese Destroyer Tenders|url=http://www.combinedfleet.com/Nipponkai_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2020-12-23|archive-date=25 лютого 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200225205444/http://www.combinedfleet.com/Nipponkai_t.htm}}</ref><ref>{{Cite web|title=Japanese Minesweepers|url=http://www.combinedfleet.com/W-21_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2020-12-23|archive-date=29 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210629014318/http://www.combinedfleet.com/W-21_t.htm}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Японські конвої у кампанії на Соломонових островах|nocat=1}}

{{Японські конвої до/з бази на атолі Трук|nocat=1}}
[[Категорія:Японські конвої до Трука|2312]]

[[Категорія:Японські конвої до архіпелагу Бісмарка|2312]]
[[Категорія:Січень 1944]]
[[Категорія:Лютий 1944]]


text:
# Мунія мадагаскарська
Му́нія мадагаскарська (Lepidopygia nana) — вид горобцеподібних птахів родини астрильдових (Estrildidae). Ендемік Мадагаскару. Єдиний представник монотипового роду Мадагаскарська мунія (Lepidopygia).

## Опис
Довжина птаха становить 10 см, вага 7,4—9 г. Довжина хвоста становить 27—33 мм, довжина крила 43—47 мм, довжина дзьоба 9,5—10,5 мм, довжина цівки 13—14 мм. Виду не притаманний статевий диморфізм.
Голова і шия сірувато-коричневі, лоб і тім'я більш темні, обличчя і горло чорні. Верхня частина тіла оливково-коричнева, покривні пера крил чорнуваті з жовтувато-оливковими кінчиками. Стернові пера чорнувато-коричневі. Нижня частина тіла охриста або білувата, пера на ній мають темну центральну частину, що формує легкий лускоподібний візерунок. Очі чорнувато-карі, дзьоб чорний, лапи сірувато-тілесного кольору. У молодих птахів чорна пляма на горлі відсутня, лоб, тім'я і шия у них коричневі, а не сірі.

## Поширення і екологія
Мадагаскарські мунії є ендеміками острова Мадагаскар. Вони живуть на відкритих місцевостях, на луках, в чагарникових заростях, на узліссях і галявинах тропічних лісів, в садах і на плантаціях. Зустрічаються парами або невеликими зграйками до 20 птахів, іноді приєднуються до змішаних зграй птахів разом з червоними фуді. Живляться переважно насінням трав, іноді також ягодами, плодами, пагонами і дрібними літаючими комахами. Сезон розмноження триває з вересня по березень. Гніздо кулеподібне, робиться з рослинних волокон, розміщується в густій рослинності. В кладці від 4 до 7 яєць. Інкубаційний період триває 12-13 днів. Будують гніздо, насиджують яйця і доглядають за пташенятами і самиці, і самці. Пташенята покидають гніздо через 3 тижні після вилуплення, однак батьки продовжують піклуватися про них деякий час. За сезон може вилупитися 3-4 виводки.

title: Мунія мадагаскарська

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Мунія мадагаскарська
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=22719753|title=Lepidopygia nana|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.1|accessdate=19 вересня 2022}}</ref>
| image =Madagascar Munia - Lac Alarobia - Madagascar S4E6942 (15101198237).jpg
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Астрильдові]] (Estrildidae)
| subfamilia = Мунійні (Lonchurinae)
| genus = '''Мадагаскарська мунія (''Lepidopygia'')'''
| genus_authority = [[Людвіг Райхенбах|Reichenbach]], 1862
| species = '''Мунія мадагаскарська'''
| binomial = ''Lepidopygia nana''
| binomial_authority = ([[Жак Пюшран|Pucheran]], 1845)
| range_map =
| range_map_caption =
| synonyms = ''Pyrrhula nana'' Pucheran, 1845
''Lonchura nana'' (Pucheran, 1845)
''Lemuresthes nana'' (Pucheran, 1845)
| wikispecies = Lepidopygia nana
| commonscat = Lepidopygia nana
| commons = Lepidopygia nana
}}
'''Му́нія мадагаскарська'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Lepidopygia nana'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Астрильдові|астрильдових]] (Estrildidae)<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|year=2022|title=Waxbills, parrotfinches, munias, whydahs, Olive Warbler, accentors, pipits|work=IOC World Bird List Version 12.2|url=https://www.worldbirdnames.org/bow/waxbills/|publisher=International Ornithologists' Union|access-date=19 вересня 2022}}</ref>. [[Ендемік]] [[Мадагаскар]]у. Єдиний представник монотипового роду Мадагаскарська мунія (''Lepidopygia'').

== Опис ==
Довжина птаха становить 10 см, вага 7,4—9 г. Довжина хвоста становить 27—33 мм, довжина крила 43—47 мм, довжина дзьоба 9,5—10,5 мм, довжина цівки 13—14 мм<ref name="gb">{{cytuj książkę | url = http://books.google.pl/books?id=qaFLAQAAQBAJ&pg=PA903&dq=%22Pyrrhula+nana%22&hl=pl&sa=X&ei=KESrUoLSNsGdtAbOy4HYCg&ved=0CDgQ6AEwAQ#v=onepage&q=%22Pyrrhula%20nana%22&f=false | tytuł = The Birds of Africa | tom = VIII: The Malagasy Region | autor = Roger Safford & Frank Hawkins | strony = 903-905 | rok = 2013 | wydawca = A&C Black | isbn = 9780713665321}}</ref>. Виду не притаманний статевий диморфізм.

Голова і шия сірувато-коричневі, лоб і тім'я більш темні, обличчя і горло чорні. Верхня частина тіла оливково-коричнева, покривні пера крил чорнуваті з жовтувато-оливковими кінчиками. Стернові пера чорнувато-коричневі. Нижня частина тіла охриста або білувата, пера на ній мають темну центральну частину, що формує легкий лускоподібний візерунок. Очі чорнувато-карі, дзьоб чорний, лапи сірувато-тілесного кольору. У молодих птахів чорна пляма на горлі відсутня, лоб, тім'я і шия у них коричневі, а не сірі.

== Поширення і екологія ==
Мадагаскарські мунії є [[ендемік]]ами острова [[Мадагаскар (острів)|Мадагаскар]]. Вони живуть на відкритих місцевостях, на луках, в чагарникових заростях, на узліссях і галявинах тропічних лісів, в садах і на плантаціях. Зустрічаються парами або невеликими зграйками до 20 птахів, іноді приєднуються до змішаних зграй птахів разом з [[Фуді червоний|червоними фуді]]. Живляться переважно насінням трав, іноді також ягодами, плодами, пагонами і дрібними літаючими комахами. Сезон розмноження триває з вересня по березень. Гніздо кулеподібне, робиться з рослинних волокон, розміщується в густій рослинності. В кладці від 4 до 7 яєць. Інкубаційний період триває 12-13 днів. Будують гніздо, насиджують яйця і доглядають за пташенятами і самиці, і самці. Пташенята покидають гніздо через 3 тижні після вилуплення, однак батьки продовжують піклуватися про них деякий час. За сезон може вилупитися 3-4 виводки.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Jürgen Nicolai (Hrsg.), Joachim Steinbacher (Hrsg.), Renate van den Elzen, Gerhard Hofmann: ''Prachtfinken – Australien, Ozeanien, Südostasien.'' Eugen Ulmer Verlag, Stuttgart 2001, ISBN 3-8001-3249-4.
* Peter Clement, Alan Harris, John Davis: ''Finches and Sparrows. An Identification Guide.'' Christopher Helm, London 1993, ISBN 0-7136-8017-2.

{{Taxonbar|from=Q27075728}}
{{птахи-доробити}}

[[Категорія:Астрильдові]]
[[Категорія:Птахи, описані 1880]]
[[Категорія:Ендемічні птахи Мадагаскару]]
[[Категорія:Монотипові роди птахів]]

title: ?Мунія мадагаскарська

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Астрильдові (Estrildidae)

Підродина: Мунійні (Lonchurinae)

Рід: Мадагаскарська мунія (Lepidopygia) · Reichenbach, 1862

Вид: Мунія мадагаскарська

Вікісховище: Lepidopygia nana

Віківиди: Lepidopygia nana


text:
# Константиновка (Амурська область)
Константиновка (рос. Константиновка) — село у Константиновському районі Амурської області Російської Федерації. Розташоване на території українського історичного та етнічного краю Зелений Клин.
Входить до складу муніципального утворення Константинівська сільрада. Населення становить 5296 осіб (2018).

## Історія
З 25 січня 1944 року підпорядковане Константиновському районі. З 20 жовтня 1932 року входить до складу новоутвореної Амурської області.
З 1 січня 2006 року входить до складу муніципального утворення Константинівська сільрада.

title: Константиновка (Амурська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Константиновка
|назва ін.       = Константиновка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Амурська область]]
|район           = [[Константиновський район (Амурська область)|Константиновський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Константинівська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 5296{{RUS-AMU-census}} (2018)
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Якутський час|MSK+6]] ([[UTC+9]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Амурська область
}}
'''Константиновка''' ({{lang-ru|Константиновка}}) — [[село]] у [[Константиновський район (Амурська область)|Константиновському районі]] [[Амурська область|Амурської області]] [[Росія|Російської Федерації]]. Розташоване на території українського історичного та етнічного краю [[Зелений Клин]].

Входить до складу муніципального утворення [[Константинівська сільрада]]. Населення становить 5296 осіб (2018){{RUS-AMU-census}}.

== Історія ==

З 25 січня 1944 року підпорядковане [[Константиновський район (Амурська область)|Константиновському районі]]. З [[20 жовтня]] [[1932]] року входить до складу новоутвореної Амурської області.

З [[1 січня]] [[2006]] року входить до складу муніципального утворення Константинівська сільрада<ref>[http://docs.cntd.ru/document/961703873 Закон Амурской области от 30 сентября 2005 года N 72-ОЗ «Об установлении границ и наделении соответствующим статусом муниципального образования Константиновского района и муниципальных образований в его составе»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171111122847/http://docs.cntd.ru/document/961703873 |date=11 листопада 2017 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Константиновський район (Амурська область)}}
{{Amur-obl-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Константиновського району (Амурська область)]]
[[Категорія:Села Амурської області]]

title: село Константиновка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Амурська область

Муніципальний район: Константиновський район

Поселення: Константинівська сільрада

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK+6 (UTC+9)

Основні дані:
Мапа
· Константиновка · Константиновка


text:
# Пишецький замок
46°00′22″ пн. ш. 15°38′13″ сх. д. / 46.006111° пн. ш. 15.636944° сх. д.

Пишецький замок або Замок Пишеце або Град Пишеце (словен. grad Pišece, нім. Schloss Pischätz) — замок в Пишеце, Словенія.
Замок з'являється вперше в письмових джерелах в 1329 році, і був побудований, щоб служити архієпископству Зальцбурга, який мав маєтки в цьому районі. Архієпископи зберігали феодальні права на замок до 1803 року, хоча замок був куплений в 1595 році сім'єю Москон. Однак позов, що визначав належне володіння замком, не був вирішений до 1637 року, коли справа була завершена на користь сім'ї Москон. Сім'я володіла замком до кінця Другої світової війни. Реконструкційні роботи проводилися в замку в 1568 році, в епоху бароко, 1867 і 1884 рр.

title: Пишецький замок

wikitext:
{{coord|46.006111|15.636944|type:landmark|display=inline}}

{{Замок
 | назва               = Пишецький замок
 | місцева_назва       = {{lang-sl|grad Pišece }}
 | зображення          = Pišečki grad.jpg
 | зображення_розмір   = 300пкс
 | зображення_підпис   =
 | герб                =
 | статус              =
 | країна              = {{flagcountry|Slovenia}}
 | місце розташування  = [[Пишеце]]
 | координати          =
 | архітектурний стиль =
 | автор проєкту       =
 | матеріал            =
 | власник             =
 | будівник            =
 | архітектор          =
 | перша згадка        =
 | початок будівництва =
 | закінчення будівництва = до 1329 року
 | стан                =
 | сховище             = <!-- Заголовок сторінки у Вікісховищі -->
 | вебсторінка         =
 }}

'''Пишецький замок''' або '''Замок Пишеце''' або '''Град Пишеце''' ({{lang-sl | grad Pišece}}, {{lang-de|Schloss Pischätz}}) — [[замок (споруда)|замок]] в [[Пишеце]], [[Словенія]].

Замок з'являється вперше в письмових джерелах в 1329 році, і був побудований, щоб служити архієпископству Зальцбурга, який мав маєтки в цьому районі. Архієпископи зберігали [[феодалізм|феодальні]] права на замок до 1803 року, хоча замок був куплений в 1595 році сім'єю Москон. Однак позов, що визначав належне володіння замком, не був вирішений до 1637 року, коли справа була завершена на користь сім'ї Москон. Сім'я володіла замком до кінця [[Друга світова війна|Другої світової війни]]. Реконструкційні роботи проводилися в замку в 1568 році, в епоху [[бароко]], 1867 і 1884 рр.  <ref name=gradovi>{{cite web|url= http://www.gradovi.net/castle/pisece_castle|title= Pišece (castle)|last1= Žagar|first1= Gorazd|last2= |first2= |date= |website= Gradovi.net|publisher= |access-date= 23 липня 2015|quote= |archive-date=  23 листопада 2021|archive-url= https://web.archive.org/web/20211123221123/http://www.gradovi.net/castle/pisece_castle}}</ref>

== Галерея ==
<gallery>
File:Vischer - Topographia Ducatus Stiriae - 308 Piscchätz bei Rann - Pisece.jpg
File:Grad Pišeče 1928.jpg
File:Dvorana na gradu Pišece.jpg
File:Dvorišče na gradu Pišece.jpg
File:Grajsko dvorišče na Pišecah.jpg
File:Graščakova soba na gradu Pišece.jpg
File:Notranjost gradu Pišece.jpg
File:Soba na gradu Pišece.jpg
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Замки Словенії}}

[[Категорія:Замки Словенії]]
{{ac}}

title: Пишецький замок

Тип: замок

Статус спадщини: пам'ятка національного значення Словенії d [ 1 ]

Країна: Словенія : ISO3166-1 alpha-3: SVN ; ISO3166-1 цифровий: 705 ;

Розташування: Пишеце

Будівництво: до 1329 року


text:
# Албанія на пісенному конкурсі Євробачення
Албанія дебютувала на Пісенному конкурсі «Євробачення» у 2004 році. Першою, хто представляла країну на конкурсі стала Аньєза Шахіні, яка посіла 7-е місце з піснею «The Image of You». Найкращий результат здобула Рона Нішліу з піснею «Suus», яка зайняла 5-е місце у 2012 році. Албанія брала участь у конкурсі 19 разів.

## Учасники Євробачення від Албанії
Умовні позначення
     Переможець
     Друге місце
     Третє місце
     Четверте місце
     П'яте місце
     Останнє місце
     Автоматичний фіналіст
     Не пройшла до фіналу
     Участь скасовано
     Не брала участі
| Рік  | Місце проведення | Виконавець                      | Мова                  | Пісня                     | Переклад                       | Фінал                            | Фінал                            | Півфінал                         | Півфінал                         |
| Рік  | Місце проведення | Виконавець                      | Мова                  | Пісня                     | Переклад                       | Місце                            | Бали                             | Місце                            | Бали                             |
| ---- | ---------------- | ------------------------------- | --------------------- | ------------------------- | ------------------------------ | -------------------------------- | -------------------------------- | -------------------------------- | -------------------------------- |
| 2004 | Стамбул          | Аньєза Шахіні                   | англійська            | «The Image of You»        | Твій образ                     | 7-е                              | 106                              | 4-е                              | 167                              |
| 2005 | Київ             | Ledina Çelo                     | англійська            | «Tomorrow I Go»           | Завтра я піду                  | 16-е                             | 53                               | Торічний Tоп-12                  | Торічний Tоп-12                  |
| 2006 | Афіни            | Luiz Ejlli                      | албанська             | «Zjarr e ftohtë»          | Холодний вогонь                | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 14-е                             | 58                               |
| 2007 | Гельсінкі        | Фредерік Ндочі                  | англійська, албанська | «Hear My Plea»            | Почуй моє благання             | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 17-е                             | 49                               |
| 2008 | Белград          | Ольта Бока                      | албанська             | «Zemrën e lamë peng»      | Ми залишили серце в заручниках | 17-е                             | 55                               | 9-е                              | 67                               |
| 2009 | Москва           | Кейсі Тола                      | англійська            | «Carry Me in Your Dreams» | Неси мене у своїх мріях        | 17-е                             | 48                               | 7-е                              | 73                               |
| 2010 | Осло             | Юліана Паша                     | англійська            | «It's All About You»      | Це все про тебе                | 16-е                             | 62                               | 6-е                              | 76                               |
| 2011 | Дюссельдорф      | Аурела Гаче                     | англійська            | «Feel the Passion»        | Відчуй пристрасть              | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 13-е                             | 47                               |
| 2012 | Баку             | Рона Нішліу                     | албанська             | «Suus»                    | Таак                           | 5-е                              | 146                              | 2-е                              | 146                              |
| 2013 | Мальме           | Адріан Лулгюрай та Бледар Сейко | албанська             | «Identitet»               | Ідентичність                   | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 15-е                             | 31                               |
| 2014 | Копенгаген       | Герціана Матмуя                 | англійська            | «One Night's Anger»       | Гнів уночі                     | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 15-е                             | 22                               |
| 2015 | Відень           | Ельгаїда Дані                   | англійська            | «I'm Alive»               | Я — жива                       | 17-е                             | 34                               | 10-е                             | 62                               |
| 2016 | Стокгольм        | Енеда Таріфа                    | англійська            | «Fairytale»               | Казка                          | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 16-е                             | 45                               |
| 2017 | Київ             | Lindita                         | англійська            | «World»                   | Світ                           | Поза фіналом                     | Поза фіналом                     | 14-е                             | 76                               |
| 2018 | Лісабон          | Евгент Бушпепа                  | албанська             | «Mall»                    | Торгівельний центр             | 11-е                             | 184                              | 8-е                              | 162                              |
| 2019 | Тель-Авів        | Йоніда Малічі                   | албанська             | «Ktheju tokës»            | Повернення на землю            | 18-е                             | 90                               | 9-е                              | 96                               |
| 2020 | Роттердам        | Арілена Ара                     | англійська            | «Fall from the Sky»       | Падіння з неба                 | Конкурс скасовано через COVID-19 | Конкурс скасовано через COVID-19 | Конкурс скасовано через COVID-19 | Конкурс скасовано через COVID-19 |
| 2021 | Роттердам        | Анжела Перістері                | албанська             | «Karma»                   | Карма                          | 21-е                             | 57                               | 10-е                             | 112                              |
| 2022 | Турин            | Ронела Хаяті                    | албанська, англійська | «Sekret»                  | Секрет                         | Не вдалося отримати кваліфікацію | Не вдалося отримати кваліфікацію | 12-е                             | 58                               |
| 2023 | Ліверпуль        | Альбіна та родина Келменді      | албанська             | «Duje»                    | Ти хочеш                       | 22-е                             | 76                               | 9-е                              | 83                               |
| 2024 | Мальме           | Беса                            | англійська            | «Titan»                   | Титан                          | Не вдалося кваліфікуватися       | Не вдалося кваліфікуватися       | 15-е                             | 14                               |
| 2025 | Базель           | Shkodra Elektronike             | албанська             | «Zjerm»                   | Вогонь                         | 8-е                              | 218                              | 2-е                              | 122                              |
| 2026 |                  |                                 |                       |                           |                                |                                  |                                  |                                  |                                  |

## Галерея
- Аньєза Шахіні у Стамбулі (2004)
- Фредерік Ндочі у Гельсінкі (2007)
- Ольта Бока у Белграді (2008)
- Кейсі Тола у Москві (2009)
- Юліана Паша в Осло (2010)
- Рона Нішліу у Баку (2012)
- Адріан Лулгюрай та Бледар Сейко в Мальме (2013)
- Герціана Матмуя у Копенгагені (2014)
- Ельгаїда Дані у Відні (2015)
- Енеда Таріфа у Стокгольмі (2016)
- Lindita у Києві (2017)
- Евгент Бушпепа у Лісабоні (2018)
- Йоніда Малічі у Тель-Авіві (2019)
- Ронела Хаяті у Турині (2022)
- Альбіна та родина Келменді у Ліверпулі (2023)
- Беса в Мальме (2024)

## Нагороди
Премія Барбари Декс
| Рік  | Країна  | Виконавець  | Пісня  | Місце | Місто проведення |
| ---- | ------- | ----------- | ------ | ----- | ---------------- |
| 2012 | Албанія | Рона Нішліу | «Suus» | 5-е   | Баку             |

## Статистика голосувань (2004—2023)
| №  | Дано      | Дано | Отримано           | Отримано |
| №  | Країни    | Бали | Країни             | Бали     |
| -- | --------- | ---- | ------------------ | -------- |
| 1  | Італія    | 180  | Північна Македонія | 127      |
| 2  | Греція    | 155  | Греція             | 102      |
| 3  | Швеція    | 83   | Швейцарія          | 87       |
| 4  | Туреччина | 71   | Чорногорія         | 69       |
| 5  | Іспанія   | 68   | Італія             | 54       |
| 6  | Франція   | 60   | Хорватія           | 44       |
| 7  | Кіпр      | 60   | Туреччина          | 31       |
| 8  | Росія     | 52   | Австрія            | 28       |
| 9  | Болгарія  | 51   | Мальта             | 28       |
| 10 | Німеччина | 49   | Азербайджан        | 28       |

## Нотатки
1. ↑  Згідно з тодішніми правилами Євробачення, фінал складався зі співаків 24 країн. «Велика четвірка» та 10 країн, які посіли з 10 по 1 місце у фіналі минулого конкурсу, автоматично потрапляли до фіналу. Інші 10 країн потрапляють до фіналу з півфіналу. Якщо країна «Великої Четвірки» зайняла з 10 по 1 місце на минулорічному конкурсі, то з півфіналу до фіналу потрапляє 11 країн, і так далі (це залежить від кількості країн «Великої четвірки», які посіли з 10 по 1 місце у фіналі).
2. ↑  Містить рядки албанською
3. ↑  Містить рядки іспанською мовою

wikitext:
{{Країна-учасниця Євробачення
|Ім'я = [[Албанія]]
|Flag = EuroAlbania.svg
|ТВ канал = [[File:RTSH – Radio Televizioni Shqiptar (2020 Logo).svg|link=Radio Televizioni Shqiptar|80px|безрамки|RTSH – Radio Televizioni Shqiptar (2020 Logo).svg]]
|Відбір = {{Collapsible list
 | title = <small>'''Нацвідбір'''</small>
 | 2004 – нині
}}
|Участь = 19 (12 фіналістів)
|Перший виступ = [[Пісенний конкурс Євробачення 2004|2004]]
|Найкращий результат = 5-е місце: [[Пісенний конкурс Євробачення 2012|2012]]
|Найгірший результат = 17-е місце: [[Пісенний конкурс Євробачення 2007|2007 (п/ф)]]
|ЄМС = [https://eurovision.tv/country/albania Сторінка Албанії]
}}

'''[[Албанія]]''' дебютувала на [[Пісенний конкурс Євробачення|Пісенному конкурсі «Євробачення»]] у [[Пісенний конкурс Євробачення 2004|2004]] році. Першою, хто представляла країну на конкурсі стала [[Аньєза Шахіні]], яка посіла 7-е місце з піснею «The Image of You». Найкращий результат здобула [[Рона Нішліу]] з піснею «[[Suus]]», яка зайняла 5-е місце у [[Пісенний конкурс Євробачення 2012|2012]] році. Албанія брала участь у конкурсі 19 разів.

== Учасники Євробачення від Албанії ==
'''Умовні позначення'''
: {{colorbox|#FFCC33}} ''Переможець''
: {{colorbox|#CCCCCC}} ''Друге місце''
: {{colorbox|#cc9966}} ''Третє місце''
: {{colorbox|#87CEFA}} ''Четверте місце''
: {{colorbox|#C39AC3}} ''П'яте місце''
: {{colorbox|#FE8080}} ''Останнє місце''
: {{colorbox|#99FF99}} ''Автоматичний фіналіст''
: {{colorbox|#FFCDBD}} ''Не пройшла до фіналу''
: {{colorbox|#87A96B}} ''Участь скасовано''
: {{colorbox|#DCDCDC}} ''Не брала участі''
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
|- bgcolor="#a9c7f8"
! rowspan="2" | Рік
! rowspan="2" | Місце проведення
! rowspan="2" | Виконавець
! rowspan="2" | Мова
! rowspan="2" | Пісня
! rowspan="2" | Переклад
! colspan="2" | Фінал
! colspan="2" | Півфінал
|-
! Місце
! Бали
! Місце
! Бали
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2004|2004]]
| {{Прапорець|Туреччина}} [[Стамбул]]
| [[Аньєза Шахіні]]
| [[Англійська мова|англійська]]
| «The Image of You»
| Твій образ
|{{Center|7-е}}
|{{Center|106}}
| bgcolor="#87CEFA"| {{Center|4-е}}
| bgcolor="#87CEFA"| {{Center|167}}
|- bgcolor="#99FF99"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2005|2005]]
| {{Прапорець|Україна}} [[Київ]]
| Ledina Çelo
| англійська
| «Tomorrow I Go»
| Завтра я піду
|{{Center|16-е}}
|{{Center|53}}
| data-sort-value="99999" colspan="2" {{N/A|Торічний Tоп-12}}{{efn|Згідно з тодішніми [[Правила пісенного конкурсу Євробачення|правилами Євробачення]], фінал складався зі співаків 24 країн. «[[Пісенний конкурс «Євробачення»|Велика четвірка]]» та 10 країн, які посіли з 10 по 1 місце у фіналі минулого конкурсу, автоматично потрапляли до фіналу. Інші 10 країн потрапляють до фіналу з півфіналу. Якщо країна «Великої Четвірки» зайняла з 10 по 1 місце на минулорічному конкурсі, то з півфіналу до фіналу потрапляє 11 країн, і так далі (це залежить від кількості країн «Великої четвірки», які посіли з 10 по 1 місце у фіналі).}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2006|2006]]
| {{Прапорець|Греція}} [[Афіни]]
| Luiz Ejlli
| [[Албанська мова|албанська]]
| «Zjarr e ftohtë»
| Холодний вогонь
|data-sort-value="99999" rowspan="2" colspan="2" {{N/A|Поза фіналом}}
|{{Center|14-е}}
|{{Center|58}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2007|2007]]
| {{Прапорець|Фінляндія}} [[Гельсінкі]]
| [[Фредерік Ндочі]]
| англійська, албанська
|«Hear My Plea»
| Почуй моє благання
|{{Center|17-е}}
|{{Center|49}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2008|2008]]
| {{Прапорець|Сербія}} [[Белград]]
| [[Ольта Бока]]
| албанська
| «Zemrën e lamë peng»
| Ми залишили серце в заручниках
| {{Center|17-е}}
| {{Center|55}}
| {{Center|9-е}}
| {{Center|67}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2009|2009]]
| {{Прапорець|Росія}} [[Москва]]
| [[Кейсі Тола]]
| англійська
| «Carry Me in Your Dreams»
| Неси мене у своїх мріях
| {{Center|17-е}}
| {{Center|48}}
| {{Center|7-е}}
| {{Center|73}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2010|2010]]
| {{Прапорець|Норвегія}} [[Осло]]
| [[Юліана Паша]]
| англійська
| «It's All About You»
| Це все про тебе
|{{Center|16-е}}
|{{Center|62}}
|{{Center|6-е}}
|{{Center|76}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2011|2011]]
| {{Прапорець|Німеччина}} [[Дюссельдорф]]
| [[Аурела Гаче]]
| англійська{{efn|Містить рядки [[Албанська мова|албанською]]}}
| «[[Feel the Passion]]»
| Відчуй пристрасть
|data-sort-value="99999" colspan="2" {{N/A|Поза фіналом}}
|{{Center|13-е}}
|{{Center|47}}
|- bgcolor="#C39AC3"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2012|2012]]
| {{Прапорець|Азербайджан}} [[Баку]]
| [[Рона Нішліу]]
| албанська
| «[[Suus]]»
| Таак
|{{Center|5-е}}
|{{Center|146}}
|bgcolor="#CCCCCC" | {{Center|2-е}}
|bgcolor="#CCCCCC" | {{Center|146}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2013|2013]]
| {{Прапорець|Швеція}} [[Мальме]]
| [[Адріан Лулгюрай]] та [[Бледар Сейко]]
| албанська
| «[[Identitet]]»
| Ідентичність
|data-sort-value="99999" rowspan="2" colspan="2" {{N/A|Поза фіналом}}
|{{Center|15-е}}
|{{Center|31}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2014|2014]]
| {{Прапорець|Данія}} [[Копенгаген]]
| [[Герціана Матмуя]]
| англійська
| «[[One Night's Anger]]»
| Гнів уночі
|{{Center|15-е}}
|{{Center|22}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2015|2015]]
| {{Прапорець|Австрія}} [[Відень]]
| [[Ельгаїда Дані]]
| англійська
| «I'm Alive»
| Я — жива
|{{Center|17-е}}
|{{Center|34}}
|{{Center|10-е}}
|{{Center|62}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2016|2016]]
| {{Прапорець|Швеція}} [[Стокгольм]]
| [[Енеда Таріфа]]
| англійська
| «[[Fairytale (пісня Енеди Таріфи)|Fairytale]]»
|Казка
|data-sort-value="99999" rowspan="2" colspan="2" {{N/A|Поза фіналом}}
|{{Center|16-е}}
|{{Center|45}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2017|2017]]
| {{Прапорець|Україна}} [[Київ]]
| [[Ліндіта (співачка)|Lindita]]
|англійська
|«[[World (пісня)|World]]»
| Світ
|{{Center|14-е}}
|{{Center|76}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2018|2018]]
| {{Прапорець|Португалія}} [[Лісабон]]
| [[Евгент Бушпепа]]
|албанська
|«[[Mall]]»
| Торгівельний центр
|{{Center|11-е}}
|{{Center|184}}
|{{Center|8-е}}
|{{Center|162}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2019|2019]]
| {{Прапорець|Ізраїль}} [[Тель-Авів]]
| [[Йоніда Малічі]]
|албанська
|«<nowiki/>[[Ktheju tokës]]<nowiki/>»
|Повернення на землю
|{{Center|18-е}}
|{{Center|90}}
|{{Center|9-е}}
|{{Center|96}}
|-bgcolor="#87A96B"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2020|2020]]
| {{Прапорець|Нідерланди}} [[Роттердам]]
| [[Арілена Ара]]
|англійська
|«<nowiki/>[[Fall from the Sky]]<nowiki/>»
|Падіння з неба
|colspan="4" {{N/A|Конкурс скасовано через [[COVID-19]]}}
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2021|2021]]
| {{Прапорець|Нідерланди}} [[Роттердам]]
| [[Анжела Перістері]]
|албанська
|«<nowiki/>[[Karma (пісня)|Karma]]<nowiki/>»
|Карма
|{{Center|21-е}}
|{{Center|57}}
|{{Center|10-е}}
|{{Center|112}}
|-bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" |[[Пісенний конкурс Євробачення 2022|2022]]
|{{Прапорець|Італія}} [[Турин]]
|[[Ронела Хаяті]]
|албанська, англійська{{efn|Містить рядки [[Іспанська мова|іспанською мовою]]}}
|«Sekret»
|Секрет
|colspan="2" {{N/A|Не вдалося отримати кваліфікацію}}
|{{Center|12-е}}
|{{Center|58}}
|-
! scope="row" |[[Пісенний конкурс Євробачення 2023|2023]]
|{{Прапорець|Велика Британія}} [[Ліверпуль]]
| Альбіна та родина Келменді
| албанська
|«Duje»
|Ти хочеш
|{{Center|22-е}}
|{{Center|76}}
|{{Center|9-е}}
|{{Center|83}}
|- bgcolor="#FFCDBD"
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2024|2024]]
| {{Прапорець|Швеція}} [[Мальме]]
| [[Беса (співачка)|Беса]]
| англійська
| «[[Titan (пісня Беси)|Titan]]»
| Титан
|colspan="2" {{N/A|Не вдалося кваліфікуватися}}
|{{Center|15-е}}
|{{Center|14}}
|-
! scope="row" |[[Пісенний конкурс Євробачення 2025|2025]]
|{{Прапорець|Швейцарія}} [[Базель]]
| [[Shkodra Elektronike]]
| албанська
| «[[Zjerm]]»
| Вогонь
|{{Center|8-е}}
|{{Center|218}}
| bgcolor="#CCCCCC"| {{Center|2-е}}
| bgcolor="#CCCCCC"| {{Center|122}}
|-
![[Пісенний конкурс Євробачення 2026|2026]]
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|}

== Галерея ==
<gallery mode="packed">
Файл:Anjeza Shahini - Albania 2004 Final.jpg|[[Аньєза Шахіні]] у [[Стамбул|Стамбулі]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2004|2004]])
Файл:Ndoci 2007 Eurovision.jpg|[[Фредерік Ндочі]] у [[Гельсінкі]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2007|2007]])
Файл:Flickr - proteusbcn - Semifinal 2 Eurovision 2008 (29).jpg|[[Ольта Бока]] у [[Белград|Белграді]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2008|2008]])
Файл:Kejsi Tola.jpg|[[Кейсі Тола]] у [[Москва|Москві]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2009|2009]])
Файл:Juliana Pasha, Albania.jpg|[[Юліана Паша]] в [[Осло]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2010|2010]])
Файл:Rona Nishliu Eurovision 2012 Baku Semi-Final.jpg|[[Рона Нішліу]] у [[Баку]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2012|2012]])
Файл:ESC2013 - Albania 10.jpg|[[Адріан Лулгюрай]] та [[Бледар Сейко]] в [[Мальме]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2013|2013]])
Файл:ESC2014 - Albania 04.jpg|[[Герціана Матмуя]] у [[Копенгаген|Копенгагені]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2014|2014]])
Файл:20150515 ESC 2015 Elhaida Dani 7496.jpg|[[Ельгаїда Дані]] у [[Відень|Відні]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2015|2015]])
Файл:ESC2016 - Albania 10.jpg|[[Енеда Таріфа]] у [[Стокгольм|Стокгольмі]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2016|2016]])
Файл:ESC2017 - Albania 01.jpg|[[Ліндіта (співачка)|Lindita]] у [[Київ|Києві]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2017|2017]])
Файл:ESC2018 - Albania 05.jpg|[[Евгент Бушпепа]] у [[Лісабон|Лісабоні]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2018|2018]])
Файл:Eurovision 2019 Albania.jpg|[[Йоніда Малічі]] у [[Тель-Авів|Тель-Авіві]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2019|2019]])
Файл:Eurovision 2022 - Semi-final 1 - Albania - Ronela Hajati.jpg|[[Ронела Хаяті]] у [[Турин|Турині]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2022|2022]])
Файл:Eurovision 2023 - Jury Semi-final 2 - Albania - Albina & Familja Kelmendi (03).jpg|Альбіна та родина Келменді у [[Ліверпуль|Ліверпулі]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2023|2023]])
Файл:Besa Eurovision Song Contest 2024 Final Malmö dress rehearsal semi 2 05.jpg|[[Беса (співачка)|Беса]] в [[Мальме]] ([[Пісенний конкурс Євробачення 2024|2024]])
</gallery>

== Нагороди ==
'''[[Премія Барбари Декс]]'''
{| class="wikitable plainrowheaders"
|-
! Рік
! Країна
! Виконавець<ref>{{cite web|url=http://www.eurovision.de/teilnehmer/mode/barbaradexaward101.html|title=Barbara Dex Award - Die Gewinner seit 1997|website=www.eurovision.de}}{{ref-de}}</ref>
! Пісня
! Місце
! Місто проведення
|-
! scope="row" | [[Пісенний конкурс Євробачення 2012|2012]]
| [[Албанія]]
| [[Рона Нішліу]]<ref>{{cite web|url=http://www.esctoday.com/36582/rona-nishliu-wins-barbara-dex-award/|title=Rona Nishliu wins Barbara Dex Award|publisher=ESC Today|first=Victor|last=Hondal|date=5 червня 2012}}{{ref-en}}</ref>
| «[[Suus]]»
| {{Center|5-е}}
| {{Прапорець|Азербайджан}} [[Баку]]
|}

== Статистика голосувань (2004—2023) ==
{| class="wikitable"
|+Бали які віддала та отримала Албанія
! rowspan="2" |№
! colspan="2" |Дано
! colspan="2" |Отримано
|-
!Країни
!Бали
!Країни
!Бали
|- bgcolor="gold"
!1
|{{ESC|Італія}}
|{{Center|180}}
|{{ESC|Північна Македонія}}
|{{Center|127}}
|- bgcolor="silver"
!2
|{{ESC|Греція}}
|{{Center|155}}
|{{ESC|Греція}}
|{{Center|102}}
|- bgcolor="#CC9966"
!3
|{{ESC|Швеція}}
|{{Center|83}}
|{{ESC|Швейцарія}}
|{{Center|87}}
|-
!4
|{{ESC|Туреччина}}
|{{Center|71}}
|{{ESC|Чорногорія}}
|{{Center|69}}
|-
!5
|{{ESC|Іспанія}}
|{{Center|68}}
|{{ESC|Італія}}
|{{Center|54}}
|-
!6
|{{ESC|Франція}}
| rowspan="2"|{{Center|60}}
|{{ESC|Хорватія}}
|{{Center|44}}
|-
!7
|{{ESC|Кіпр}}
|{{ESC|Туреччина}}
|{{Center|31}}
|-
!8
|{{ESC|Росія}}
|{{Center|52}}
|{{ESC|Австрія}}
| rowspan="3"|{{Center|28}}
|-
!9
|{{ESC|Болгарія}}
|{{Center|51}}
|{{ESC|Мальта}}
|-
!10
|{{ESC|Німеччина}}
|{{Center|49}}
|{{ESC|Азербайджан}}
|}

== Див. також ==
* [[Албанія на Дитячому пісенному конкурсі Євробачення]] — дитяча версія Пісенного конкурсу «Євробачення».
* [[Албанія на Євробаченні Юних Музикантів]] — конкурс, який організовується [[Європейська Мовна Спілка|ЄМС]] для музикантів віком від 12 до 21 року.

== Нотатки ==
{{Notelist}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.eurovision.tv/ Офіційна сторінка конкурсу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190525171357/https://eurovision.tv/ |date=25 травня 2019 }}

{{Бібліоінформація}}
{{Країни на Євробаченні}}
{{ВП-портали|Євробачення|Албанія}}
{{Албанія на пісенному конкурсі Євробачення}}
{{Албанія в темах}}

[[Категорія:Країни на Євробаченні]]
[[Категорія:Албанія на пісенному конкурсі Євробачення|*]]

title: Албанія

Відбір: Нацвідбір - 2004 – нині

title: Участь

Участь: 19 (12 фіналістів)

title: Зовнішні посилання

ЄМС: Сторінка Албанії


text:
# Ревізор (професія)
Ревізор — особа, що здійснює перевірку (ревізію) діяльності закладу або посадової особи.

## Визначення
Відповідно до тлумачного словника чужомовних слів в українській мові ревізор це особа, яка здійснює ревізію.
Великий тлумачний словник сучасної української мови дає таке визначення слова ревізор — особа, яка здійснює ревізію або особа, яку уповноважено перевірити діяльність, звітність, підприємства, установи або організації.
Також словники визначають ревізором контролера в окремих ділянках служби руху.
Сутність визначення відображається також в класифікації професій. Так Національний класифікатор України, Класифікатор професій ДК 003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, виділяє низку професійних назв роботи, пов'язаних зі словом «ревізор», зокрема:
| Професійна назва роботи                         | Професія                                                                                |
| ----------------------------------------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Ревізор, Інспектор-ревізор,                     | Інші технічні фахівці в галузі управління                                                                      |
| Головний ревізор з безпеки руху                 | Головні фахівці — керівники виробничих підрозділів на транспорті, в складському господарстві та зв'язку        |
| Головний державний податковий ревізор-інспектор | Керівні працівники апарату центральних органів державної влади                                                 |
| Головний ревізор                                | Керівники фінансових, бухгалтерських, економічних, юридичних та адміністративних підрозділів та інші керівники |
| Бухгалтер-ревізор                               | Аудитори та кваліфіковані бухгалтери                                                                           |
| Ревізор комерційний                             | Агенти з комерційних послуг та торговельні брокери                                                             |
| Контролер-ревізор                               | Касири та білетери                                                                                |

## Ревізори вдержавному секторі
В Україні посада ревізора на державній службі була визначена в органах державної контрольно-ревізійної служби (ГоловКРУ, наразі Держаудитслужба) та називалась — контролер-ревізор (головний, провідний, старший).
Були визначені основні повноваження, права та завдання контролера-ревізора, зокрема він проводить контрольний захід особисто або очолює ревізійну групу, або бере участь у її складі з проведення ревізій (перевірок) використання бюджетних коштів, матеріальних цінностей та їх збереження. Формує матеріали ревізій (у тому числі для передачі іншим державним органам) та бере участь в узагальненні їх результатів. Здійснює контроль за усуненням порушень і недоліків фінансової дисципліни та бухгалтерського обліку, виявлених у ході контрольних заходів. Складає протоколи про адміністративні правопорушення у разі їх вчинення керівниками та посадовими особами об'єктів контролю.
Контролер-ревізор мав мати відповідні знання Конституції України, актів законодавства, що стосуються державної служби та діяльності органів державної контрольно-ревізійної служби та інших нормативних актів та документів, що регулюють питання організації та здійснення державного фінансового контролю тощо.

## Ревізори вприватному секторі
Ревізор (бухгалтер-ревізор) в приватному секторі залежно від специфіки діяльності суб'єкта господарювання проводить планові та позапланові ревізії і перевірки фінансово-господарської діяльності відокремлених підприємств або структурних підрозділів (магазини, склади, відділення тощо), бере участь у планових інвентаризаціях майн та зобов'язань, контролює достовірність обліку коштів, основних фондів і товарно-матеріальних цінностей, своєчасність відображення їх в обліку.
Ревізор надає також відповідно до компетенції дає вказівки щодо усунення порушень, недоліків, бере участь у розробці та впроваджені заходів щодо підвищення рівня бухгалтерського обліку на посилення контролю за фінансового-господарською діяльністю підконтрольного об'єкта.

title: Ревізор (професія)

wikitext:
{{Значення|Ревізор}}
{{Infobox occupation|name=|activity_sector=[[фінанси]], [[бухгалтерський облік]]|DK_code=|employment_field=|ed_time=|formation=Вища освіта|competencies=|speciality=фінансовий контроль, облік і аудит|type=Професія|synonyms=|official_names=Ревізор|caption=|alt=|image_size=|image=|pronounce=|related_occupation=}}
'''Ревізор''' — особа, що здійснює перевірку (ревізію) діяльності закладу або посадової особи.

== Визначення ==
Відповідно до тлумачного словника чужомовних слів в українській мові ревізор це особа, яка здійснює [[Ревізія|ревізію]].<ref>{{Cite book|url=https://www.worldcat.org/oclc/43329135|title=Тлумачний словник чужомовних слів в українській мові: Правопис. Граматика: 10 000 слів|last=О. М. Сліпушко.|first=|date=1999|year=|publisher=Криниця|location=Київ|pages=|language=|isbn=966-95558-5-X|oclc=43329135}}</ref>

Великий тлумачний словник сучасної української мови дає таке визначення слова ревізор — особа, яка здійснює ревізію або особа, яку уповноважено перевірити діяльність, [[Фінансова звітність|звітність]], [[Підприємство|підприємства]], [[Установа|установи]] або [[Організація|організації]].<ref>{{Cite book|url=|title=Великий тлумачний словник сучасної української мови|last=В. Т. Бусел.|first=|date=2007|year=|publisher=Перун|location=Київ|pages=|language=|isbn=966-569-013-2|oclc=48111606}}</ref>

Також [[Словник|словники]] визначають ревізором контролера в окремих ділянках служби руху.

Сутність визначення відображається також в класифікації професій. Так Національний класифікатор України, Класифікатор професій ДК 003:2010, затверджений наказом [[Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики|Держспоживстандарту]] України від 28.07.2010 № 327, виділяє низку професійних назв роботи, пов'язаних зі словом «ревізор», зокрема:<ref>{{Cite web|url=https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/va327609-10|website=zakon.rada.gov.ua|accessdate=|title=Національний класифікатор України, Класифікатор професій ДК 003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327|last=|first=|date=|publisher=|language=}}</ref>
{| class="wikitable"
|+Назви професій та професійних назв робіт
!Професійна назва роботи
!Професія
|-
|Ревізор, Інспектор-ревізор,
|Інші технічні фахівці в галузі управління
|-
|Головний ревізор з безпеки руху
|Головні фахівці — керівники виробничих підрозділів на транспорті, в складському господарстві та зв'язку
|-
|Головний державний податковий ревізор-інспектор
|Керівні працівники апарату центральних органів державної влади
|-
|Головний ревізор
|Керівники фінансових, бухгалтерських, економічних, юридичних та адміністративних підрозділів та інші керівники
|-
|Бухгалтер-ревізор
|[[Аудитор]]и та кваліфіковані [[Бухгалтер|бухгалтери]]
|-
|Ревізор комерційний
|Агенти з комерційних послуг та торговельні [[Брокер|брокери]]
|-
|Контролер-ревізор
|[[Касир]]и та білетери
|}

== Ревізори в [[Державний сектор|державному секторі]] ==
В Україні посада ревізора на [[Державна служба|державній службі]] була визначена в органах державної контрольно-ревізійної служби (ГоловКРУ, наразі [[Державна аудиторська служба України|Держаудитслужба]]) та називалась — контролер-ревізор (головний, провідний, старший).

Були визначені основні повноваження, права та завдання контролера-ревізора, зокрема він проводить контрольний захід особисто або очолює ревізійну групу, або бере участь у її складі з проведення ревізій (перевірок) використання [[Бюджет|бюджетних]] коштів, матеріальних [[Цінність|цінностей]] та їх збереження. Формує матеріали ревізій (у тому числі для передачі іншим державним органам) та бере участь в узагальненні їх результатів. Здійснює контроль за усуненням порушень і недоліків фінансової дисципліни та [[Бухгалтерський облік|бухгалтерського обліку]], виявлених у ході контрольних заходів. Складає протоколи про [[Адміністративне правопорушення|адміністративні правопорушення]] у разі їх вчинення керівниками та посадовими особами об'єктів контролю.

Контролер-ревізор мав мати відповідні знання [[Конституція України|Конституції України]], актів законодавства, що стосуються державної служби та діяльності органів державної контрольно-ревізійної [https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2939-12/ed20110101 служби] та інших [[Нормативна документація|нормативних актів]] та документів, що регулюють питання організації та здійснення [[Державний фінансовий контроль|державного фінансового контролю]] тощо.<ref>{{Cite web|url=https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v0045501-04|website=zakon.rada.gov.ua|accessdate=|title=Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад керівників та спеціалістів органів державної контрольно-ревізійної служби|last=|first=|date=|publisher=|language=}}</ref>

== Ревізори в [[Приватна власність|приватному секторі]] ==
Ревізор (бухгалтер-ревізор) в приватному секторі залежно від специфіки діяльності суб'єкта господарювання проводить планові та позапланові ревізії і перевірки фінансово-господарської діяльності відокремлених підприємств або структурних підрозділів (магазини, склади, відділення тощо), бере участь у планових [[Інвентаризація|інвентаризаціях]] майн та зобов'язань, контролює достовірність обліку коштів, основних фондів і товарно-матеріальних цінностей, своєчасність відображення їх в обліку.<ref>{{Cite web|title=Примірна посадова інструкція ревізора|url=https://jobs.ua/|website=jobs.ua|accessdate=|language=uk|last=|first=|date=|publisher=}}</ref>

Ревізор надає також відповідно до компетенції дає вказівки щодо усунення порушень, недоліків, бере участь у розробці та впроваджені заходів щодо підвищення рівня бухгалтерського обліку на посилення контролю за фінансового-господарською діяльністю підконтрольного об'єкта.<ref>{{Cite web|title=Бухгалтер – ревізор|url=http://proforientator.info/?page_id=6160|accessdate=|language=uk|last=|first=|date=|website=|publisher=|archive-date=2020-01-20|archive-url=https://web.archive.org/web/20200120161714/http://proforientator.info/?page_id=6160}}</ref><ref>{{Cite web|title=Бухгалтер-ревізор|url=https://jobs.ua/|website=jobs.ua|accessdate=|language=uk|last=|first=|date=|publisher=}}</ref>

== Див. також ==

* [[Аудитор]]
* [[Інспектор]]

== Посилання ==
{{reflist|2|colwidth=30em}}

[[Категорія:Бухгалтерський облік і аудит]]
[[Категорія:Фінансові професії]]
[[Категорія:Юридичні професії]]

title: Заняття

Назви: Ревізор

Тип: Професія

Сектор активності: фінанси, бухгалтерський облік

Спеціальність: фінансовий контроль, облік і аудит

title: Опис

Освіта: Вища освіта


text:
# Грачовка (Пономарьовський район)
Грачо́вка (рос. Грачёвка) — селище у складі Пономарьовського району Оренбурзької області, Росія.

## Населення
Населення — 16 осіб (2010; 36 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 89 %

title: Грачовка (Пономарьовський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = селище
 | тип_род         = селища
 | назва           = Грачовка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Грачёвка}}
 | карта розташування1 = Росія Оренбурзька область
 | герб            =
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Оренбурзька область]]
 | район           = [[пономарьовський район|Пономарьовський]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[максимовська сільська рада (Пономарьовський район)|Максимовська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 16 осіб ([[2010]]<ref>[http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2010/orenburgskaja.htm Дані перепису населення 2010 року]</ref>)
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 53
 | lat_min= 10
 | lat_sec= 46
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 54
 | lon_min= 20
 | lon_sec= 36
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Грачовка}}

'''Грачо́вка''' ({{lang-ru|Грачёвка}}) — [[селище]] у складі [[пономарьовський район|Пономарьовського району]] [[оренбурзька область|Оренбурзької області]], [[Росія]].

== Населення ==
Населення — 16 осіб ([[2010]]; 36 у [[2002]]<ref>[http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2002/orenburgskaja.htm Дані перепису населення 2002 року]</ref>).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 89 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-40-97}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{orenburg-geo-stub}}
{{пономарьовський район}}

[[Категорія:Населені пункти Пономарьовського району]]
[[Категорія:Селища Оренбурзької області]]

title: селище Грачовка

Суб'єкт Російської Федерації: Оренбурзька область

Муніципальний район: Пономарьовський

Поселення: Максимовська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Грачовка · Грачовка


text:
# Мадагаскарські сукулентні рідколісся
Мадагаскарські сукулентні рідколісся (ідентифікатор WWF: AT1312) — афротропічний екорегіон пустель і склерофітних чагарників, розташований на заході та південному заході Мадагаскару.

## Географія
Екорегіон мадагаскарських сукулентних рідколісь охоплює західні та південно-західні райони острова Мадагаскар. Він простягається від південного заходу Менабе через східні райони Аціму-Андрефани до північних районів Андруа та західних районів Анузі. На півночі регіон переходить у мадагаскарські сухі листяні ліси, а на півдні та південному заході — у ще більш сухі мадагаскарські колючі хащі. На сході, в горах Центрального нагір'я, на висоті понад 600 м над рівнем моря, сукулентні рідколісся регіону переходять у мадагаскарські помірно вологі ліси.
З геологічної точки зору основу прибережної частини екорегіону складають неконсолідовані піски, а внутрішніх районів — третинні вапняки та пісковики. На півдні регіону також трапляються метаморфічні та магматичні породи фундаменту. На більшій частині регіону переважають піщані ґрунти, а в долинах річок, таких як Мангокі та Унілахі, — алювіальні ґрунти. Рельєф регіону переважно представлений рівнинами, які поступово спускаються до Мозамбіцької протоки, однак подекуди, наприклад в масиві Макай, трапляються великі скельні відслонення, порізані глибокими, стрімкими долинами.

## Клімат
В межах екорегіону домінує посушливий тропічний клімат, який характеризується чітко вираженим сухим сезоном, який триває з травня по жовтень. Територія регіону лежить у дощовій тіні Мадагаскарського нагір'я, яке блокує надходження вологих повітряних мас з Індійського океану. Середньорічна кількість опадів тут коливається від 575 до 1330 мм, з яких більшість (в середньому 750 мм) випадає під час вологого сезону з листопада по квітень. Середньодобова температура коливається від 25 °C до 31 °C.

## Флора
Рослинний покрив екорегіону є подібний до рослинного покриву мадагаскарських сухих листяних лісів, однак вирізняється переважанням ксерофітних видів, пристосованих до більш посушливих умов. Ці рослини часто є сукулентами, тобто мають пристосування, які дозволяють їм накопичувати воду. Під час тривалого сухого сезону рослини екорегіону скидають листя і фотосинтезують за допомогою стебла.
Ліси та рідколісся екорегіону зазвичай досягають 15 м у висоту. Їх основу складають різні представники родин Молочаєві (Euphorbiaceae) та Бобові (Fabaceae), ендемічні баобаби Грандід'є (Adansonia grandidieri), які перебувають під загрозою зникнення, та баобаби за (Adansonia za), а також деякі ендемічні товстоноги (Pachypodium spp.) та хазомаланієві дерева (Hernandia voyronii). В чагарниковому ярусі переважають представники родин Сапіндові (Sapindaceae), Молочаєві (Euphorbiaceae), Фісташкові (Anacardiaceae) та Бурзерові (Burseraceae).

## Фауна
Серед поширених в екорегіоні ссавців слід відзначити сіфаку Верро (Propithecus verreauxi), рудолобого лемура (Eulemur rufifrons), товстохвостого лемура (Cheirogaleus medius), західного вильчастосмугого лемура (Phaner pallescens), сірого мишачого лемура (Microcebus murinus), фоссу (Cryptoprocta ferox), звичайного тенрека (Tenrec ecaudatus), великого їжакового тенрека (Setifer setosus) та рудого крилана (Pteropus rufus), а також майже ендемічних карликових лемурів Кокереля (Mirza coquereli), земляних тенреків (Geogale aurita), малих їжакових тенреків (Echinops telfairi) та мадагаскарських криланів (Eidolon dupreanum). Ендеміками екорегіону є вузькосмугі кумани або бокібокі (Mungotictis decemlineata), велетенські мальгашощури (Hypogeomys antimena), рудохвості лемури (Lepilemur ruficaudatus), лепілемури Хаббарда (Lepilemur hubbardorum) та крихітні мишачі лемури (Microcebus berthae), найменші примати світу.
Серед поширених в екорегіоні птахів слід відзначити мадагаскарську куріпку (Margaroperdix madagarensis), мадагаскарську горлицю (Nesoenas picturatus), малагасійського вінаго (Treron australis), мадагаскарського рябка (Pterocles personatus), мадагаскарського яструба (Accipiter madagascariensis), мадагаскарського канюка (Buteo brachypterus), мадагаскарську сову (Asio madagascariensis), смугастогрудого боривітра (Falco zoniventris), великого папугу-вазу (Coracopsis vasa), рудоголового коуа (Coua ruficeps), східного коуа (Coua coquereli), мадагаскарського одуда (Upupa marginata), руду вангу (Schetba rufa), серподзьобу вангу (Falculea palliata), кінкімаво (Tylas eduardi), мадагаскарського шикачика (Ceblepyris cinereus), мадагаскарського фірлюка (Eremopterix hova), мадагаскарську мунію (Lepidopygia nana) та червоного фуді (Foudia madagascariensis). Майже ендемічними представниками екорегіону є реліктові тетраки (Xanthomixis apperti), білогруді роутело (Mesitornis variegatus), пустельні цикіріті (Nesillas lantzii) та довгохвості підкіпки (Uratelornis chimaera), а також мадагаскарські чирянки (Anas bernieri) та мадагаскарські пісочники (Charadrius thoracicus), які трапляються на узбережжях регіону.
Серед поширених в екорегіоні плазунів слід відзначити мадагаскарську ігуану Кюв'є (Oplurus cuvieri), мадагаскарського халародона (Chalarodon madagascariensis) та майже ендемічних фельзум Стандінга (Phelsuma standingi) та брукезій Брігу (Brookesia brygooi). Ендеміками екорегіону є гекони-вазімби (Paroedura vazimba) та дуже рідкісні пласкохвості павукові черепахи (Pyxis planicauda). Серед майже ендемічних амфібій, поширених в регіоні, слід відзначити Heterixalus luteostriatus та Dyscophus insularis.

## Збереження
Як і в багатьох інших екорегіонах країни, основною загрозою для збереження природи сукулентних рідколісь Мадагаскару, є пожежі, які люди навмисно розпалюють з метою розчистити територію під поля та пасовища. Часті пожежі призводять до фрагментації ізольованих осередків природної рослинності. Серед інших загроз слід відзначити вирубку лісів, перевипас худоби та полювання.
Оцінка 2017 року показала, що 1851 км², або 2 % екорегіону, є заповідними територіями. Природоохоронні території включають: Національний парк Зомбіце-Вохібасія, Національний парк Кірінді-Мітеа, Спеціальний заповідник Андраномена, Спеціальний заповідник Беза-Махафалі та Заповідну зону Менабе-Антімена.

title: Мадагаскарські сукулентні рідколісся

wikitext:
{{Infobox ecoregion
|name = Мадагаскарські сукулентні рідколісся
|image =Madagascar baobab.JPG
|image_size =
|image_alt = Мадагаскарські сукулентні рідколісся
|caption = {{нп|Алея баобабів||en|Avenue of the Baobabs}} поблизу [[Мурундава|Мурундави]]
| мапа =Ecoregion AT1312.svg
| мапа_ширина=
| мапа_підпис= Розташування екорегіону (фіолетовим)
|ecozone = [[Афротропіка]]
|biome = [[Пустелі і склерофітні чагарники]]
|animals =
|bird_species =
|mammal_species =
|border =
|borders = [[Мадагаскарські сухі листяні ліси]]
[[Мадагаскарські помірно вологі ліси]]
[[Мадагаскарські колючі хащі]]
[[Мадагаскарські мангри]]
|area = 79 397
|countries = [[Мадагаскар]]
|state =
|region_type =
|elevation =
|coordinates =
|geology =
|seas =
|rivers =
|climate =
|soil =
|conservation = критичний/зникаючий
|global200 = AT1312
|habitat_loss =
|habitat_loss_ref =
|protected = 1851 км² (2 %
|protected_ref = )<ref name="dinerstein">{{cite journal |last1=Dinerstein |first1=Eric |last2=Olson |first2=David |last3=Joshi |first3=Anup |last4=Vynne |first4=Carly |last5=Burgess |first5=Neil D. |last6=Wikramanayake |first6=Eric |last7=Hahn |first7=Nathan |last8=Palminteri |first8=Suzanne |last9=Hedao |first9=Prashant |last10=Noss |first10=Reed |last11=Hansen |first11=Matt |last12=Locke |first12=Harvey |last13=Ellis |first13=Erle C |last14=Jones |first14=Benjamin |last15=Barber |first15=Charles Victor |last16=Hayes |first16=Randy |last17=Kormos |first17=Cyril |last18=Martin |first18=Vance |last19=Crist |first19=Eileen |last20=Sechrest |first20=Wes |last21=Price |first21=Lori |last22=Baillie |first22=Jonathan E. M. |last23=Weeden |first23=Don |last24=Suckling |first24=Kierán |last25=Davis |first25=Crystal |last26=Sizer |first26=Nigel |last27=Moore |first27=Rebecca |last28=Thau |first28=David |last29=Birch |first29=Tanya |last30=Potapov |first30=Peter |last31=Turubanova |first31=Svetlana |last32=Tyukavina |first32=Alexandra |last33=de Souza |first33=Nadia |last34=Pintea |first34=Lilian |last35=Brito |first35=José C. |last36=Llewellyn |first36=Othman A. |last37=Miller |first37=Anthony G. |last38=Patzelt |first38=Annette |last39=Ghazanfar |first39=Shahina A. |last40=Timberlake |first40=Jonathan |last41=Klöser |first41=Heinz |last42=Shennan-Farpón |first42=Yara |last43=Kindt |first43=Roeland |last44=Lillesø |first44=Jens-Peter Barnekow |last45=van Breugel |first45=Paulo |last46=Graudal |first46=Lars |last47=Voge |first47=Maianna |last48=Al-Shammari |first48=Khalaf F. |last49=Saleem |first49=Muhammad |title=An Ecoregion-Based Approach to Protecting Half the Terrestrial Realm |journal=BioScience |date=2017 |volume=67 |issue=6 |pages=534–545 |doi=10.1093/biosci/bix014|display-authors=20}}</ref>
}}
'''Мадагаскарські сукулентні рідколісся''' (ідентифікатор WWF: AT1312) — [[Афротропіка|афротропічний]] [[екорегіон]] [[Пустелі і склерофітні чагарники|пустель і склерофітних чагарників]], розташований на заході та південному заході [[Мадагаскар]]у<ref name="ecomap">{{cite web|title=Map of Ecoregions 2017|url=https://ecoregions2017.appspot.com/|publisher=Resolve, using WWF data|language=en|access-date=30 березня 2024}}</ref>.

== Географія ==
Екорегіон мадагаскарських сукулентних рідколісь охоплює західні та південно-західні райони острова [[Мадагаскар (острів)|Мадагаскар]]. Він простягається від південного заходу {{нп|Менабе||en|Menabe}} через східні райони [[Аціму-Андрефана|Аціму-Андрефани]] до північних районів [[Андруа]] та західних районів [[Анузі]]. На півночі регіон переходить у [[мадагаскарські сухі листяні ліси]], а на півдні та південному заході — у ще більш сухі [[мадагаскарські колючі хащі]]. На сході, в горах [[Мадагаскарське нагір'я|Центрального нагір'я]], на висоті понад 600 м над рівнем моря, сукулентні рідколісся регіону переходять у [[мадагаскарські помірно вологі ліси]].

З геологічної точки зору основу прибережної частини екорегіону складають неконсолідовані [[Пісок|піски]], а внутрішніх районів — [[Третинний період|третинні]] [[вапняк]]и та [[пісковик]]и. На півдні регіону також трапляються [[Метаморфічні гірські породи|метаморфічні]] та [[Магматичні гірські породи|магматичні породи]] [[Фундамент (геологія)|фундаменту]]. На більшій частині регіону переважають піщані ґрунти, а в долинах річок, таких як [[Мангокі]] та {{нп|Унілахі||en|Onilahy River}}, — [[алювіальні ґрунти]]. Рельєф регіону переважно представлений рівнинами, які поступово спускаються до [[Мозамбіцька протока|Мозамбіцької протоки]], однак подекуди, наприклад в масиві {{нп|масив Макай|Макай|en|Makay Massif}}, трапляються великі скельні [[Відслонення гірських порід|відслонення]], порізані глибокими, стрімкими долинами.

== Клімат ==
В межах екорегіону домінує посушливий [[тропічний клімат]], який характеризується чітко вираженим [[Сухий сезон|сухим сезоном]], який триває з травня по жовтень. Територія регіону лежить у дощовій тіні [[Мадагаскарське нагір'я|Мадагаскарського нагір'я]], яке блокує надходження вологих повітряних мас з [[Індійський океан|Індійського океану]]. Середньорічна кількість опадів тут коливається від 575 до 1330 мм, з яких більшість (в середньому 750 мм) випадає під час [[Сезон дощів|вологого сезону]] з листопада по квітень. Середньодобова температура коливається від 25 °C до 31 °C<ref name="Crowley2004-succulent-woodlands">{{cite book|last1=Crowley |first1=H. |chapter=114 – Madagascar Succulent Woodlands |editor-last1=Burgess |editor-first1=N. |editor-last2=D'Amico Hales |editor-first2=J. |editor-last3=Underwood |editor-first3=E. |editor-last4=Dinerstein |editor-first4=E. |editor-last5=Olson |editor-first5=D. |editor-last6=Itoua |editor-first6=Illanga |editor-last7=Schipper |editor-first7=J. |editor-last8=Ricketts |editor-first8=T. |editor-last9=Newman |editor-first9=K. |display-editors=3 |year=2004 |title=Terrestrial Ecoregions of Africa and Madagascar: A Conservation Assessment |series=World Wildlife Fund Ecoregion Assessments |edition=2nd |publisher=Island Press |location=Washington D.C. |isbn=978-1559633642 |url=http://www.easternarc.or.tz/groups/webcontent/documents/pdf/Ecoregions_Book.pdf |archive-url=https://web.archive.org/web/20161101165430/http://www.easternarc.or.tz/groups/webcontent/documents/pdf/Ecoregions_Book.pdf |archive-date=2016-11-01 |pages=417–418}}</ref>.

== Флора ==
Рослинний покрив екорегіону є подібний до рослинного покриву [[Мадагаскарські сухі листяні ліси|мадагаскарських сухих листяних лісів]], однак вирізняється переважанням [[Ксерофіти|ксерофітних]] видів, пристосованих до більш посушливих умов. Ці рослини часто є [[Сукуленти|сукулентами]], тобто мають пристосування, які дозволяють їм накопичувати воду. Під час тривалого сухого сезону рослини екорегіону скидають листя і [[Фотосинтез|фотосинтезують]] за допомогою стебла.

Ліси та рідколісся екорегіону зазвичай досягають 15 м у висоту. Їх основу складають різні представники родин [[Молочайні|Молочаєві]] (Euphorbiaceae) та [[Бобові]] (Fabaceae), [[Ендемік|ендемічні]] [[Адансонія грандіозна|баобаби Грандід'є]] (''Adansonia grandidieri''), які перебувають під загрозою зникнення, та {{нп|Adansonia za|баобаби за|en|Adansonia za}} (''Adansonia za''), а також деякі ендемічні [[Пахіподіум|товстоноги]] (''Pachypodium'' spp.) та {{нп|Hernandia voyronii|хазомаланієві дерева|en|Hernandia voyronii}} (''Hernandia voyronii''). В чагарниковому ярусі переважають представники родин [[Сапіндові]] (Sapindaceae), Молочаєві (Euphorbiaceae), [[Фісташкові]] (Anacardiaceae) та [[Бурзерові]] (Burseraceae)<ref name="Crowley2004-succulent-woodlands"/>.

== Фауна ==
Серед поширених в екорегіоні ссавців слід відзначити {{нп|Propithecus verreauxi|сіфаку Верро|en|Verreaux's sifaka}} (''Propithecus verreauxi''), {{нп|Eulemur rufifrons|рудолобого лемура|en|Red-fronted lemur}} (''Eulemur rufifrons''), {{нп|Cheirogaleus medius|товстохвостого лемура|en|Fat-tailed dwarf lemur}} (''Cheirogaleus medius''), {{нп|Phaner pallescens|західного вильчастосмугого лемура|en|Pale fork-marked lemur}} (''Phaner pallescens''), [[Microcebus murinus|сірого мишачого лемура]] (''Microcebus murinus''), [[Фоса|фоссу]] (''Cryptoprocta ferox''), {{нп|Tenrec ecaudatus|звичайного тенрека|en|Tailless tenrec}} (''Tenrec ecaudatus''), {{нп|Setifer setosus|великого їжакового тенрека|en|Greater hedgehog tenrec}} (''Setifer setosus'') та [[Pteropus rufus|рудого крилана]] (''Pteropus rufus''), а також майже ендемічних [[Mirza coquereli|карликових лемурів Кокереля]] (''Mirza coquereli''), {{нп|Geogale aurita|земляних тенреків|en|Large-eared tenrec}} (''Geogale aurita''), {{нп|Setifer telfairi|малих їжакових тенреків|en|Lesser hedgehog tenrec}} (''Echinops telfairi'') та [[Eidolon dupreanum|мадагаскарських криланів]] (''Eidolon dupreanum''). Ендеміками екорегіону є [[Mungotictis decemlineata|вузькосмугі кумани]] або бокібокі (''Mungotictis decemlineata''), {{нп|Hypogeomys antimena|велетенські мальгашощури|en|Malagasy giant rat}} (''Hypogeomys antimena''), {{нп|Lepilemur ruficaudatus|рудохвості лемури|en|Red-tailed sportive lemur}} (''Lepilemur ruficaudatus''), [[Lepilemur hubbardorum|лепілемури Хаббарда]] (''Lepilemur hubbardorum'') та [[Microcebus berthae|крихітні мишачі лемури]] (''Microcebus berthae''), найменші [[Примати|примати]] світу<ref name="Goodman2003">{{cite book |last1=Goodman |first1=S.M. |last2=Ganzhorn |first2=J.U. |last3=Rakotondravony |first3=D. |year=2003 |chapter=Introduction to the Mammals |pages=1159–1190 |title=The Natural History of Madagascar |editor-last1=Goodman |editor-first1=S.M. |editor-last2=Benstead |editor-first2=J.P. |publisher=The University of Chicago Press |location=Chicago, London |isbn=978-0226303062}}</ref><ref name="Crowley2004-succulent-woodlands"/>.

Серед поширених в екорегіоні птахів слід відзначити [[Куріпка мадагаскарська|мадагаскарську куріпку]] (''Margaroperdix madagarensis''), [[Горлиця мадагаскарська|мадагаскарську горлицю]] (''Nesoenas picturatus''), [[Вінаго малагасійський|малагасійського вінаго]] (''Treron australis''), [[Рябок мадагаскарський|мадагаскарського рябка]] (''Pterocles personatus''), [[Яструб мадагаскарський|мадагаскарського яструба]] (''Accipiter madagascariensis''), {{нп|Канюк мадагаскарський|мадагаскарського канюка|en|Madagascar buzzard}} (''Buteo brachypterus''), [[Сова мадагаскарська|мадагаскарську сову]] (''Asio madagascariensis''), [[Боривітер смугастогрудий|смугастогрудого боривітра]] (''Falco zoniventris''), [[Папужець-ваза великий|великого папугу-вазу]] (''Coracopsis vasa''), [[Коуа рудоголовий|рудоголового коуа]] (''Coua ruficeps''), [[Коуа східний|східного коуа]] (''Coua coquereli''), [[Одуд мадагаскарський|мадагаскарського одуда]] (''Upupa marginata''), [[Ванга руда|руду вангу]] (''Schetba rufa''), [[Ванга серподзьоба|серподзьобу вангу]] (''Falculea palliata''), [[кінкімаво]] (''Tylas eduardi''), [[Шикачик мадагаскарський|мадагаскарського шикачика]] (''Ceblepyris cinereus''), [[Фірлюк мадагаскарський|мадагаскарського фірлюка]] (''Eremopterix hova''), [[Мунія мадагаскарська|мадагаскарську мунію]] (''Lepidopygia nana'') та [[Фуді червоний|червоного фуді]] (''Foudia madagascariensis''). Майже ендемічними представниками екорегіону є [[Тетрака реліктова|реліктові тетраки]] (''Xanthomixis apperti''), [[Роутело білогрудий|білогруді роутело]] (''Mesitornis variegatus''), [[Цикіріті пустельний|пустельні цикіріті]] (''Nesillas lantzii'') та [[Підкіпка довгохвоста|довгохвості підкіпки]] (''Uratelornis chimaera''), а також [[Чирянка мадагаскарська|мадагаскарські чирянки]] (''Anas bernieri'') та [[Пісочник мадагаскарський|мадагаскарські пісочники]] (''Charadrius thoracicus''), які трапляються на узбережжях регіону<ref name="Crowley2004-succulent-woodlands"/>.

Серед поширених в екорегіоні плазунів слід відзначити {{нп|Oplurus cuvieri|мадагаскарську ігуану Кюв'є|en|Oplurus cuvieri}} (''Oplurus cuvieri''), [[Chalarodon madagascariensis|мадагаскарського халародона]] (''Chalarodon madagascariensis'') та майже ендемічних {{нп|Phelsuma standingi|фельзум Стандінга|en|Standing's day gecko}} (''Phelsuma standingi'') та {{нп|Brookesia brygooi|брукезій Брігу|en|Brookesia brygooi}} (''Brookesia brygooi''). Ендеміками екорегіону є [[Paroedura vazimba|гекони-вазімби]] (''Paroedura vazimba'') та дуже рідкісні [[Павукова черепаха пласкохвоста|пласкохвості павукові черепахи]] (''Pyxis planicauda''). Серед майже ендемічних амфібій, поширених в регіоні, слід відзначити ''{{нп|Heterixalus luteostriatus||en|Heterixalus luteostriatus}}'' та ''{{нп|Dyscophus insularis||en|Dyscophus insularis}}''.

== Збереження ==
Як і в багатьох інших екорегіонах країни, основною загрозою для збереження природи сукулентних рідколісь Мадагаскару, є пожежі, які люди навмисно розпалюють з метою розчистити територію під поля та пасовища. Часті пожежі призводять до фрагментації ізольованих осередків природної рослинності. Серед інших загроз слід відзначити вирубку лісів, [[Надмірний випас худоби|перевипас худоби]] та полювання.

Оцінка 2017 року показала, що 1851 км², або 2 % екорегіону, є заповідними територіями<ref name="dinerstein" />. Природоохоронні території включають: {{нп|Національний парк Зомбіце-Вохібасія||en|Zombitse-Vohibasia National Park}}, {{нп|Національний парк Кірінді-Мітеа||en|Kirindy Mitea National Park}}, {{нп|Андраномена (заповідник)|Спеціальний заповідник Андраномена|en|Andranomena Special Reserve}}, {{нп|Беза-Махафалі|Спеціальний заповідник Беза-Махафалі|en|Beza Mahafaly Special Reserve}} та {{нп|Менабе-Антімена|Заповідну зону Менабе-Антімена|en|Menabe Antimena}}.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.worldwildlife.org/ecoregions/at1312 «Madagascar succulent woodlands». Terrestrial Ecoregions. World Wildlife Fund.]
* [https://www.oneearth.org/ecoregions/madagascar-succulent-woodlands/ «Madagascar Succulent Woodlands» — One Earth.]

[[Категорія:Екорегіони Мадагаскару]]

title: Мадагаскарські сукулентні рідколісся

Екозона: Афротропіка

Біом: Пустелі і склерофітні чагарники

Статус збереження: критичний/зникаючий

Межі: Мадагаскарські сухі листяні ліси · Мадагаскарські помірно вологі ліси · Мадагаскарські колючі хащі · Мадагаскарські мангри

Країни: Мадагаскар


text:
# Спін-трепінг
Спін-трепінг (рос. спин-трэппинг, англ. spin-trapping) —
- 1. Метод дослідження короткоживучих (транзієнтних) радикалів, що полягає у використанні реакції їх з діамагнітними реагентами в результаті якої утворюються більш стійкі спінові аддукти, які можна досліджувати методом ЕПР. Діамагнітний реагент називають спіновою пасткою, а стабільний радикальний продукт — спін-аддукт. Ключовою реакцією, як правило, є реакція прилучення. Типовими спіновими пастками виступають С-нітрозосполуки та нітрони, до яких високореактивні радикали швидко приєднуються з утворенням нітрильних радикалів.

- 2. Метод кількісного аналізу, при якому всі реактивні радикали, генеровані в системі, перехоплюються, називають спіновим ліченням.

Спін-трепінг застосовується для перехоплення радикалів, генерованих як в газовій фазі, так і в розчині.

title: Спін-трепінг

wikitext:
'''Спін-трепінг''' ({{lang-ru|спин-трэппинг}}, {{lang-en|spin-trapping}}) —
* 1. Метод дослідження короткоживучих (транзієнтних) радикалів, що полягає у використанні реакції їх з діамагнітними реагентами в результаті якої утворюються більш стійкі спінові аддукти, які можна досліджувати методом [[ЕПР]]. Діамагнітний реагент називають спіновою пасткою, а стабільний радикальний продукт — спін-аддукт. Ключовою реакцією, як правило, є реакція прилучення. Типовими спіновими пастками виступають С-нітрозосполуки та нітрони, до яких високореактивні радикали швидко приєднуються з утворенням нітрильних радикалів.

* 2. Метод кількісного аналізу, при якому всі реактивні радикали, генеровані в системі, перехоплюються, називають спіновим ліченням.

Спін-трепінг застосовується для перехоплення радикалів, генерованих як в газовій фазі, так і в розчині.

== Література ==
* Глосарій термінів з хімії // Й. Опейда, О. Швайка. Ін-т фізико-органічної хімії та вуглехімії ім. Л. М. Литвиненка НАН України, Донецький національний університет. — Донецьк : Вебер, 2008. — 758 с. — ISBN 978-966-335-206-0

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Chem-stub}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Хімічна термінологія]]


text:
# Оранжерея (Кассель)
Оранжере́я (нім. Orangerie) — будівля в парку Карлсауе в місті Кассель, земля Гессен, Німеччина. Оранжерею побудовано з 1702 по 1711 рік за указом ландграфа Гессен-Касселя Карла, приблизно за 400 м на південь від колишнього міського замку біля західного берега річки Фульда.

## Історія
У 1568 році на території нинішньої Оранжереї та прилеглого гессенського поля битви за бажанням Вільгема IV спроєктували замковий сад з невеличким замком з південної сторони. Його наступник ландграф Моріц дав указ переробити сад на початку XVII століття.
Нинішній бароковий замок спорудив приблизно з 1702 року у французькому стилі дворянський архітектор Йоганн Конрад Ґіслер. Основна будівля простягається на 139,40 метра в довжину. Довгі галереї виконували функцію як святкових залів, так і одночасно оранжереї для рослин, які були виставлені в горщиках у садах Оранжереї влітку. Кутовий павільйон використовувала сім'я ландграфа як літню резиденцію. На верхньому поверсі центральної будівлі розташовувався зал Аполлона. Цікаво, що до нього можна було потрапити тільки через відкритий дах — до нього не було сходів.
Ландграф Карл планував доповнити головну будівлю Оранжереї кількома павільйонами, трохи відокремленими один від одного. Проте протягом його життя була тільки споруджена будівля «Мармурова ванна» (1722 рік). Це була велична кімната, яка не виконувала жодних функцій, окрім як виставки численних мармурових скульптур Пьєра-Етьєна Монно. Тепер будівлю можна оглянути як частину екскурсії музеєм. Тільки у 1765 році Сімон Луїс де Рей збудував «Кухонний павільйон», який стоїть симетрично навпроти будівлі «Мармурова ванна» зі східної сторони Оранжереї.
Після того як Кургессен зайняли французькі війська Оранжерея виконувала функцію військового лазарету. У 1808 році вестфальський король Жером Бонапарт використовував Оранжерею як свій палац, поки не був перебудований Фрідеріціанум. У 1813 році Кассель визволила російська армія.
З 1830 року інтер'єр був сильно пошкоджений невдалими ремонтними роботами. Більшість штукатурних робіт та внутрішній живопис були втрачені. Також у 1872 році сильно змінили зовнішнє оздоблення. Наприклад, барокові медальйони римських імператорів замінили портретами гессенських правителів, а пошкоджені статуї вилучили з ніш на північній стороні. Часто основна частина Оранжереї та галявина перед будівлею — Voraue — використовувалися як виставкова будівля або приміщення для різного роду промислових, комерційних та професійних виставок.

## Використання в нинішній час
Оранжерея була сильно пошкоджена у Другу світову війну під час повітряних ударів британської авіації. Після цього руїни були тимчасово укріплені та у такому вигляді були виставковим місцем для другої Федеральної садової виставки та першої виставки documenta у 1955 році. У 1970-х роках був відновлений зовнішній вигляд Оранжереї, хоча історичні залишки південної частини були замінені неякісними мистецькими копіями. Декорації фасаду лише умовно відповідають стану будівлі 1872 року, інтер'єр повністю наново переробили.
У 1977 році з нагоди documenta 6 Оранжерея була частиною лазерної інсталяції Горста Бауманна та Петера Герта.
Нині в Оранжереї розміщуються астрономічно-фізичні кабінети з інтегрованим планетарієм. Таким чином, зберігається наукове значення астрономії, розвиток якої підтримувався у часи ландграфа Моріца. У той час перша установка для перегляду зірок та дослідження астрономічних явищ знаходилась у колишній оборонній вежі міського укріплення. З 1996 року до музею також належить «Планетарна доріжка Карлсауе».
Адміністрація Музейного ландшафту Гессена-Касселя прагне відновити оранжерею в Касселі. З цією метою в майбутньому планується, що в деяких частинах Оранжереї знову зимуватимуть дерева лимона, а влітку приміщення будівлі будуть використовувати для проведення різних заходів. Простора тераса відокремлює сад палацу від великої галявини і використовується влітку як кафе.
Протягом documenta 12 галявина використовувалась як виставкове місце, для якого побудували виставковий павільйон площею 9500 м². З 2008 року на галявині перед Оранжереєю відбувається щорічний концерт «HNA Sommer Open Air», який на цей час є другим за величиною концертом класичної музики просто неба Німеччини.

title: Оранжерея (Кассель)

wikitext:
{{визначна пам'ятка
|назва               = Оранжерея
|зображення          = Kassel Orangerie 2011 04.jpg
|підпис        = Вид на Оранжерею в 2011 році
|країна              = {{GER}}
|тип будівлі             = оранжерея
|архітектурний стиль     = бароко
|автор проєкту           = Йоганн Конрад Ґіслер
|засновник               = Карл, ландграф Гессен-Касселя
|перша згадка            = XVIII ст.
|сайт                    = http://www.museum-kassel.de/index_navi.php?parent=1060
}}

'''Оранжере́я''' ([[Німецька мова|нім]]. ''Orangerie'') — будівля в парку Карлсауе в місті [[Кассель]], земля [[Гессен]], [[Німеччина]]. Оранжерею побудовано з 1702 по 1711 рік за указом ландграфа Гессен-Касселя Карла, приблизно за 400 м на південь від колишнього міського замку біля західного берега річки [[Фульда (річка)|Фульда]].

== Історія ==
[[Файл:Orangerie,_Karlsaue,_Wilhelmshohe,_Cassel_(i.e.,_Kassel),_Hesse-Nassau,_Germany-LCCN2002713889.jpg|альт=|ліворуч|міні|Оранжерея, фотохром, 1900 рік]]
У 1568 році на території нинішньої Оранжереї та прилеглого гессенського поля битви за бажанням Вільгема IV спроєктували замковий сад з невеличким замком з південної сторони. Його наступник ландграф Моріц дав указ переробити сад на початку XVII століття.

Нинішній [[бароко]]вий замок спорудив приблизно з 1702 року у французькому стилі дворянський архітектор Йоганн Конрад Ґіслер. Основна будівля простягається на 139,40 метра в довжину. Довгі галереї виконували функцію як святкових залів, так і одночасно оранжереї для рослин, які були виставлені в горщиках у садах Оранжереї влітку. Кутовий [[павільйон]] використовувала сім'я ландграфа як літню резиденцію. На верхньому поверсі центральної будівлі розташовувався зал Аполлона. Цікаво, що до нього можна було потрапити тільки через відкритий дах — до нього не було сходів.

Ландграф Карл планував доповнити головну будівлю Оранжереї кількома [[павільйон]]ами, трохи відокремленими один від одного. Проте протягом його життя була тільки споруджена будівля «Мармурова ванна» (1722 рік). Це була велична кімната, яка не виконувала жодних функцій, окрім як виставки численних мармурових скульптур Пьєра-Етьєна Монно. Тепер будівлю можна оглянути як частину екскурсії музеєм. Тільки у 1765 році Сімон Луїс де Рей збудував «Кухонний павільйон», який стоїть симетрично навпроти будівлі «Мармурова ванна» зі східної сторони Оранжереї.

Після того як Кургессен зайняли французькі війська Оранжерея виконувала функцію військового лазарету. У 1808 році [[Вестфальське королівство|вестфальський]] король [[Жером Бонапарт]] використовував Оранжерею як свій палац, поки не був перебудований Фрідеріціанум. У 1813 році Кассель визволила російська армія.

З 1830 року інтер'єр був сильно пошкоджений невдалими ремонтними роботами. Більшість штукатурних робіт та внутрішній живопис були втрачені. Також у 1872 році сильно змінили зовнішнє оздоблення. Наприклад, барокові медальйони римських імператорів замінили портретами гессенських правителів, а пошкоджені статуї вилучили з ніш на північній стороні. Часто основна частина Оранжереї та галявина перед будівлею — ''Voraue'' — використовувалися як виставкова будівля або приміщення для різного роду промислових, комерційних та професійних виставок.

== Використання в нинішній час ==
Оранжерея була сильно пошкоджена у [[Друга світова війна|Другу світову війну]] під час повітряних ударів британської авіації. Після цього руїни були тимчасово укріплені та у такому вигляді були виставковим місцем для другої Федеральної садової виставки та першої виставки [[documenta]] у 1955 році. У 1970-х роках був відновлений зовнішній вигляд Оранжереї, хоча історичні залишки південної частини були замінені неякісними мистецькими копіями. Декорації фасаду лише умовно відповідають стану будівлі 1872 року, інтер'єр повністю наново переробили.
[[Файл:1101_Orangerie_Laser_Karlsaue.jpg|альт=|ліворуч|міні|Лазерна інсталяція в Оранжереї]]
У 1977 році з нагоди documenta 6 Оранжерея була частиною лазерної інсталяції Горста Бауманна та Петера Герта.

Нині в Оранжереї розміщуються астрономічно-фізичні кабінети з інтегрованим [[Планетарій|планетарієм]].<ref>{{Cite web|title=planetarium {{!}} Museumslandschaft Hessen Kassel|url=https://museum-kassel.de/de/museen-schloesser-parks/staatspark-karlsaue/planetarium|website=museum-kassel.de|accessdate=2019-07-11|last=|first=|date=|publisher=|language=de}}</ref> Таким чином, зберігається наукове значення астрономії, розвиток якої підтримувався у часи ландграфа Моріца. У той час перша установка для перегляду зірок та дослідження астрономічних явищ знаходилась у колишній оборонній вежі міського укріплення. З 1996 року до музею також належить «Планетарна доріжка Карлсауе».

Адміністрація Музейного ландшафту Гессена-Касселя прагне відновити оранжерею в Касселі. З цією метою в майбутньому планується, що в деяких частинах Оранжереї знову зимуватимуть дерева лимона, а влітку приміщення будівлі будуть використовувати для проведення різних заходів. Простора тераса відокремлює сад палацу від великої галявини і використовується влітку як кафе.

Протягом documenta 12 галявина використовувалась як виставкове місце, для якого побудували виставковий павільйон площею 9500 м².<ref>{{Cite web|title=documenta 12: Die ersten Formen des Aue-Pavillons|url=https://www.documenta12.de/de/aktuelles/aktuelles-inhalte/die-ersten-formen-des-aue-pavillons.html|website=www.documenta12.de|accessdate=2019-07-11|last=|first=|date=|publisher=|language=de}}</ref> З 2008 року на галявині перед Оранжереєю відбувається щорічний концерт «''HNA Sommer Open Air''»,<ref>{{Cite web|title=Termin für das Sommernachts-Open-Air vor der Orangerie steht fest|url=https://www.hna.de/kassel/kassel-termin-fuer-sommernachts-open-air-steht-fest-12234742.html|website=www.hna.de|date=2019-04-30|accessdate=2019-07-11|language=de}}</ref> який на цей час є другим за величиною концертом класичної музики просто неба Німеччини.

== Панорама ==
[[Файл:Orangeriekassel.jpg|center|thumb|1200 px|Вид на Оранжерею: зліва «Мармурова ванна», по центру Оранжерея, справа «Кухонний павільйон»]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{бібліоінформація}}

[[Категорія:Кассель]]
[[Категорія:Оранжереї]]
[[Категорія:Споруди, збудовані 1711]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1711]]

title: Оранжерея

Тип: оранжерея

Статус спадщини: cultural heritage monument in Hesse d

Країна: Німеччина : ISO3166-1 alpha-3: DEU ; ISO3166-1 цифровий: 276 ;

Розташування: Mitte d [ 1 ]

Тип будівлі: оранжерея

Архітектурний стиль: бароко

Автор проєкту: Йоганн Конрад Ґіслер

Засновник: Карл, ландграф Гессен-Касселя

Перша згадка: XVIII ст.


text:
# Експериментальна фонетика
Експеримента́льна фоне́тика — галузь загальної фонетики, в якій вивчення звуків та інших мовленнєвих одиниць, явищ і процесів провадять експериментальним шляхом. Експериментально-фонетичний метод застосовують у вивченні артикуляційних, акустичних та перцептивних об'єктів фонетики. Експериментально можна досліджувати сегментні та надсегментні одиниці, літературне і діалектне мовлення, фонетичні системи різних мов у зіставному аспекті.
Експериментальна фонетика покликана давати об'єктивні знання, коли необхідно перевірити теорію, гіпотезу, припущення тощо. Відтак вона послуговується широким спектром інструментальних засобів, що дозволяють фіксувати певні мовленнєві параметри у відповідних одиницях вимірювання. До таких технічних засобів збору об'єктивної інформації належать: комп'ютерні програми з аналізу акустичної хвилі, технічні пристрої, що відображають процеси творення звуків (артикулографи, палатографи, рентгенографічні апарати, МРТ-апарати тощо).

title: Експериментальна фонетика

wikitext:
{{Лінгвістика}}

'''Експеримента́льна фоне́тика''' — галузь загальної фонетики, в якій вивчення звуків та інших мовленнєвих одиниць, явищ і процесів провадять експериментальним шляхом. Експериментально-фонетичний метод застосовують у вивченні артикуляційних, акустичних та перцептивних об'єктів фонетики. Експериментально можна досліджувати сегментні та надсегментні одиниці, літературне і [[Діалект|діалектне]] мовлення, фонетичні системи різних мов у зіставному аспекті.

Експериментальна фонетика покликана давати об'єктивні знання, коли необхідно перевірити теорію, [[Гіпотеза|гіпотезу]], припущення тощо. Відтак вона послуговується широким спектром інструментальних засобів, що дозволяють фіксувати певні мовленнєві параметри у відповідних одиницях вимірювання. До таких технічних засобів збору об'єктивної інформації належать: комп'ютерні програми з аналізу акустичної хвилі, технічні пристрої, що відображають процеси творення звуків (артикулографи, палатографи, рентгенографічні апарати, МРТ-апарати тощо).

== Література ==
*[[Багмут Алла Йосипівна|Багмут А.Й.]] Експериментальна фонетика // Українська мова: Енциклопедія. Видання третє. — К., 2007. — С. 974.
* Іщенко О.С. Експериментальна фонетика у світлі сучасних комп'ютерних технологій // Інтелектуальні системи та прикладна лінгвістика: Матеріали конференції. - Харків: НТУ "Харківський політехнічний інститут", 2012. - С. 16-17.

== Посилання ==
*[http://phonetica.wordpress.com/expphonetics Експериментальна фонетика] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160827205419/https://phonetica.wordpress.com/expphonetics/ |date=27 серпня 2016 }}
*[http://philology.kiev.ua/Lingur/art_95.htm Внесок професора Ніни Іванівни Тоцької у розвиток експериментальної фонетики] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081024024518/http://www.philology.kiev.ua/Lingur/art_95.htm |date=24 жовтня 2008 }}

{{ling-stub}}

[[Категорія:Фонетика]]
[[Категорія:Експериментальні соціальні науки]]