text:
# Еволюція китоподібних
Китоподібні (кити, дельфіни, морські свині) походять від сухопутних предків, про що свідчать багато з їхніх ознак:
- дихання атмосферним повітрям за допомогою легенів,
- кістки плавників китоподібних нагадують кістки кінцівок наземних ссавців,
- рух хвоста і вигинання хребта у вертикальній площині більш характерно для ссавця, що біжить, ніж для риби, що пливе, в якої хребет згинається зазвичай в горизонтальній площині.

Питання про те, як наземні ссавці еволюціонували в морських, довгий час залишався загадкою через відсутність викопних решток перехідних видів. Однак завдяки відкриттю пакіцетуса (Pakicetus inachus, Gingerich et Russell, 1981) стало можливим прояснити низку питань і побачити стадії переходу від наземних тварин до морських.

## Предки китоподібних
Традиційні погляди на еволюцію китоподібних полягали в тому, що їх найближчими родичами і, ймовірно, предками були мезоніхії — вимерлий ряд хижих копитних, які нагадували вовків з копитцями замість кігтів і були сестринської групою парнокопитних. Ці тварини мали зуби незвичайної конічної форми, схожі на зуби китоподібних. Зокрема через це вчені довгий час вважали, що китоподібні походять від якоїсь предкової мезоніхії. Однак нові молекулярно-генетичні дані свідчать про те, що китоподібні — близькі родичі парнокопитних, зокрема, гіпопотамів. На основі цих даних пропонується навіть включати китоподібних до складу ряду парнокопитних і пропонується назва Cetartiodactyla для монофілетичного таксона, що включає дві ці групи. Однак найбільший вік відомих викопних решток антракотеріев, предків бегемотів, на кілька мільйонів років менше, ніж вік пакіцетуса, найдревнішого з відомих предків китів.
Недавнє відкриття роду пакіцетусів, найдавнішого з відомих «прото-китоподібних», підтверджує молекулярні дані. Будова хребта пакіцетуса показує, що кити не є прямими нащадками мезоніхій. Навпаки, предки китів відділилися від парнокопитних і перейшли до водного способу життя вже після того, як самі парнокопитні відділилися від спільних з мезоніхіями предків. Таким чином, прото-китоподібні були ранніми формами парнокопитних, які зберегли деякі характерні для мезоніхій ознаки (конічну форму зубів), втрачені сучасними парнокопитними. Цікаво, що найбільш ранні предки всіх копитних ссавців були, ймовірно, частково м'ясоїдними або «сміттярами».

## Найбільш ранні тварини зродиникитових: пакіцетус чи індогіус?
Пакіцетуси були копитними тваринами, іноді їх класифікують як ранніх китів. Вони жили на території сучасного Пакистану (звідки і назва — «кит з Пакистану») в ранньому еоцені, близько 53 млн років тому. Це була тварина, яка зовні нагадувала собаку, проте з копитами на пальцях і з довгим тонким хвостом. З китами пакіцетуса ріднить будова вуха: слухова булла пакіцетуса, як і у кита, утворилася виключно з барабанної кістки. Форма вушної області пакіцетуса вельми незвичайна і знаходить аналоги тільки в китоподібних. Спочатку передбачалося, що вухо пакіцетуса було пристосоване для життя під водою, проте, як засвідчили подальші дослідження, вуха пакіцетуса підходять тільки для повітряного середовища, і якщо пакіцетус дійсно предок китів, то можливість чути під водою була пізнішої адаптацією вже наявного слухового апарату. Як стверджує Тевісен, зуби пакіцетуса також нагадують зуби викопних китів.
Тевісеном було також виявлено, що схожий пристрій вуха наявний в скам'янілостях невеликої, схожої на оленя тварини індогіуса. Індогіус жив близько 48 млн років тому в Кашмірі.
Це невелика, розміром з домашню кішку, травоїдна тварина, з деякими рисами, що зближують її з китами і свідчать про адаптацію до водного середовища. Серед цих рис — товста і важка кісткова оболонка, що нагадує кісткову оболонку деяких сучасних напівводних тварин, таких як гіпопотам, що допомагає зменшенню плавучості і як наслідок, дозволяє залишатися під водою. Це дозволяє припустити, що індогіус, подібно до сучасного водяного оленька, пірнав під воду, щоб сховатися від хижака.

## Амбулоцетиди і ремінгтоноцетиди
Найбільш примітним з древніх китів є амбулоцет, відомий з еоцену Пакистану. Зовні цей ссавець був схожий на триметрового крокодила. Амбулоцет був напівводною твариною: його задні лапи краще пристосовані для плавання, ніж для ходіння суходолом. Ймовірно, він плавав, згинаючи тіло у вертикальній площині, як сучасні видри, тюлені та кити. Припускають, що амбулоцетиди полювали подібно до сучасних крокодилів, підстерігаючи в засідці риб і тварин, які прийшли на водопій.
Близькими родичами амбулоцета були ремінгтоноцетиди. Представники цієї родини були дрібніші за розміром, мали більш подовжену морду і були краще пристосовані до підводного життя. Передбачається, що способом життя вони нагадували сучасних видр, полюючи із засідки на риб.
У представників обох груп ніздрі розташовувалися на кінці морди, як у наземних ссавців.

## Протоцетиди
Протоцетиди утворюють велику і різноманітну групу, відому за знахідками в Азії, Європі, Африці та Північній Америці. Ця родина має у своєму складі велику кількість родів, деякі з них досить добре вивчені (наприклад, родоцетус, відомий з третинних відкладень Белуджистану). Всі відомі протоцетиди мали добре розвинені передні і задні кінцівки, які могли підтримувати тіло на землі; ймовірно, вони вели амфібіотичний спосіб життя, мешкаючи як у водному середовищі, так і на суходолі. Поки не відомо, чи був у протоцетид хвостовий плавник, як у сучасних китоподібних, проте очевидно, що вони були непогано пристосовані до водного способу життя. Наприклад, крижі — частина хребта, до якої кріпиться таз — у родоцетуса складався з п'яти окремих хребців, у той час як хребці в крижах наземних ссавців злиті. Носові отвори зсунулися у протокетід вгору по рилу — це є першим кроком до розташованих на маківці ніздрів нинішніх китоподібних.
Версія про амфібійну природу протоцетид підкріплена знахідкою вагітної самки майацетуса з скам'янілим плодом, поверненим головою до вихідного отвору. Це змушує припустити, що пологи у майацетуса проходили на суходолі — в іншому випадку дитинча мав шанси захлинутися.
Про походження ранніх китів від копитних свідчать такі особливості, як, наприклад, наявність копит на кінцях пальців у родоцетуса і Peregocetus pacificus.

## Базилозавриди і дорудонтиди: повністю морські китоподібні
Базилозавр (виявлений у 1840 р. і спочатку прийнятий за рептилію, що пояснює «рептильне» ім'я) і дорудон жили приблизно 38 мільйонів років тому і були повністю морськими тваринами. Базилозавр був такий же великий, як великі сучасні кити, досягаючи часом 18 метрів в довжину. Дорудонтиди були дещо менше, до 5 метрів. При всій схожості з сучасними китами, у базилозаврид і дорудонтид відсутній лобно-жирової виступ, так звана «диня», що дозволяє нині існуючим китоподібним ефективно використовувати ехолокацію. Мозок базилозаврид був порівняно невеликого розміру, з чого можна припустити, що вони вели одиночний спосіб життя і не мали такої складної соціальної структури, як у деяких сучасних китоподібних. У зв'язку з переходом до повністю водного способу життя у базилозаврид спостерігається деградація задніх кінцівок — вони, хоч і добре сформовані, але невеликі і вже не можуть використовуватися для пересування. Втім, можливо, вони грали допоміжну роль при паруванні. Тазові кістки базилозаврид вже не пов'язані з хребтом, як це було у протоцетид.

## Поява ехолокації
Зубаті кити (Odontoceti) здійснюють ехолокацію, створюючи серію клацань на різних частотах. Звукові імпульси випромінюються через лобові дині, відбиваються від об'єкта і реєструються за допомогою нижньої щелепи. Вивчення черепів Squalodon дозволяє припустити первинне виникнення ехолокації саме у цього виду. Squalodon жив з початку середнього олігоцену до середини міоцену, приблизно 33—14 млн років тому, і мав ряд ознак, подібних ознакам сучасних зубатих китів. Наприклад, сильно сплюснутий череп і винесені щелепні дуги найхарактерніші для сучасних зубатих китів. Попри це, можливість походження сучасних дельфінів від Squalodon вважається малоймовірною.

title: Еволюція китоподібних

wikitext:
[[Файл:Cetaceans.svg|thumb|right|320px|Сучасні види ряду Китоподібні.]]
'''[[Китоподібні]]''' ([[кити]], [[дельфіни]], [[морські свині]]) походять від сухопутних предків, про що свідчать багато з їхніх ознак:
* дихання атмосферним повітрям за допомогою легенів,
* кістки плавників китоподібних нагадують кістки кінцівок наземних ссавців,
* рух хвоста і вигинання хребта у вертикальній площині більш характерно для ссавця, що біжить, ніж для риби, що пливе, в якої хребет згинається зазвичай в горизонтальній площині.

Питання про те, як наземні ссавці еволюціонували в морських, довгий час залишався загадкою через відсутність викопних решток перехідних видів. Однак завдяки відкриттю [[пакіцетус]]а (''Pakicetus inachus, Gingerich et Russell'', 1981) стало можливим прояснити низку питань і побачити стадії переходу від наземних тварин до морських.

== Предки китоподібних ==
[[Файл:Stamboom2.JPG|right|thumb|400px|left|Філогенетичне дерево]]
Традиційні погляди на еволюцію китоподібних полягали в тому, що їх найближчими родичами і, ймовірно, предками були [[мезоніхії]] — вимерлий [[Ряд (біологія)|ряд]] хижих [[Копитні|копитних]], які нагадували вовків з копитцями замість кігтів і були сестринської групою [[парнокопитні|парнокопитних]]. Ці тварини мали зуби незвичайної конічної форми, схожі на зуби китоподібних. Зокрема через це вчені довгий час вважали, що китоподібні походять від якоїсь предкової мезоніхії. Однак нові молекулярно-генетичні дані свідчать про те, що китоподібні — близькі родичі парнокопитних, зокрема, [[гіпопотам]]ів<ref name=science_news_3>{{cite web
 |url         = http://www.sciencedaily.com/releases/2005/02/050205103109.htm
 |title       = UC Berkeley, French Scientists Find Missing Link Between The Whale And Its Closest Relative, The Hippo
 |accessdate  = 2010-02-01
 |author      = University Of California, Berkeley (2005, February 7)
 |publisher   = ScienceDaily
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20090522111114/http://www.sciencedaily.com/releases/2005/02/050205103109.htm
 |archivedate = 2009-05-22
 |deadurl     = yes
}}</ref>. На основі цих даних пропонується навіть включати китоподібних до складу ряду парнокопитних і пропонується назва [[Cetartiodactyla]] для [[монофілія|монофілетичного]] [[таксон]]а, що включає дві ці групи. Однак найбільший вік відомих викопних решток [[антракотерій|антракотеріев]], предків бегемотів, на кілька мільйонів років менше, ніж вік [[пакіцетус]]а, найдревнішого з відомих предків китів.

Недавнє відкриття роду пакіцетусів, найдавнішого з відомих «прото-китоподібних», підтверджує молекулярні дані. Будова хребта пакіцетуса показує, що кити не є прямими нащадками мезоніхій. Навпаки, предки китів відділилися від парнокопитних і перейшли до водного способу життя вже після того, як самі парнокопитні відділилися від спільних з мезоніхіями предків. Таким чином, прото-китоподібні були ранніми формами парнокопитних, які зберегли деякі характерні для мезоніхій ознаки (конічну форму зубів), втрачені сучасними парнокопитними. Цікаво, що найбільш ранні предки всіх копитних ссавців були, ймовірно, частково м'ясоїдними або «сміттярами».

== Найбільш ранні тварини з [[родина (біологія)|родини]] китових: пакіцетус чи індогіус? ==
[[Файл:Pakicetus BW.jpg|thumb|left|thumb|220px|Реконструкція [[пакіцетус]]а]]
[[Пакіцетус]]и були копитними тваринами, іноді їх класифікують як ранніх китів<ref>{{cite journal|author = [[Philip D. Gingerich]], D. E. Russell|year = 1981|title = ''Pakicetus inachus'', a new archaeocete (Mammalia, Cetacea) from the early-middle Eocene Kuldana Formation of Kohat (Pakistan)|journal = Univ. Mich. Contr. Mus. Paleont|volume = 25|pages = 235–246}}</ref><ref name=science_news_2>{{cite web
 |url         = http://www.sciencedaily.com/releases/2007/12/071220220241.htm
 |title       = Whales Descended From Tiny Deer-like Ancestors
 |accessdate  = 2007-12-21
 |author      = Northeastern Ohio Universities Colleges of Medicine and Pharmacy (2007, December 21)
 |publisher   = ScienceDaily
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20071222135646/http://www.sciencedaily.com/releases/2007/12/071220220241.htm
 |archivedate = 2007-12-22
 |deadurl     = yes
}}</ref>. Вони жили на території сучасного [[Пакистан]]у (звідки і назва — «кит з Пакистану») в ранньому [[еоцен]]і, близько 53 млн років тому. Це була тварина, яка зовні нагадувала собаку, проте з копитами на пальцях і з довгим тонким хвостом. З китами пакіцетуса ріднить будова вуха: [[слухова булла]] пакіцетуса, як і у кита, утворилася виключно з [[барабанна кістка|барабанної кістки]]. Форма вушної області пакіцетуса вельми незвичайна і знаходить аналоги тільки в китоподібних. Спочатку передбачалося, що вухо пакіцетуса було пристосоване для життя під водою, проте, як засвідчили подальші дослідження, вуха пакіцетуса підходять тільки для повітряного середовища, і якщо пакіцетус дійсно предок китів, то можливість чути під водою була пізнішої адаптацією вже наявного слухового апарату<ref>{{cite journal|author = J. G. M. Thewissen, E. M. Williams, L. J. Roe and S. T. Hussain|title = Skeletons of terrestrial cetaceans and the relationship of whales to artiodactyls|journal = Nature|volume = 413|pages = 277–281|year = 2001|doi = 10.1038/35095005}}</ref>. Як стверджує [[Тевісен Ханс|Тевісен]], зуби пакіцетуса також нагадують зуби викопних китів<ref>{{Cite web |url=http://darla.neoucom.edu/DEPTS/ANAT/whaleorigins.htm |title=Whale Origins |accessdate=8 жовтня 2011 |archiveurl=http://web.archive.bibalex.org/web/20050207065309/http://darla.neoucom.edu/DEPTS/ANAT/whaleorigins.htm |archivedate=7 лютого 2005 |deadurl=yes }}</ref>.

[[Файл:Indohyus BW.jpg|thumb|right|thumb|220px|Реконструкція [[індогіус]]а]]
Тевісеном було також виявлено, що схожий пристрій вуха наявний в скам'янілостях невеликої, схожої на оленя тварини [[індогіус]]а. Індогіус жив близько 48 млн років тому в Кашмірі<ref name=science_news_2/>.
Це невелика, розміром з домашню кішку, травоїдна тварина, з деякими рисами, що зближують її з китами і свідчать про адаптацію до водного середовища. Серед цих рис — товста і важка кісткова оболонка, що нагадує кісткову оболонку деяких сучасних напівводних тварин, таких як [[гіпопотам]]<ref name=science_news_1>{{cite web
 |url         = http://www.sciencedaily.com/releases/2001/09/010920072245.htm
 |title       = New Fossils Suggest Whales And Hippos Are Close Kin
 |accessdate  = 2007-12-21
 |author      = University Of Michigan (2001, September 20)
 |publisher   = ScienceDaily
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20071215172921/http://www.sciencedaily.com/releases/2001/09/010920072245.htm
 |archivedate = 2007-12-15
 |deadurl     = yes
}}</ref><ref name=science_news_3 />, що допомагає зменшенню плавучості і як наслідок, дозволяє залишатися під водою. Це дозволяє припустити, що індогіус, подібно до сучасного [[Водяний оленьок|водяного оленька]], пірнав під воду, щоб сховатися від хижака<ref name=TheLoom>{{cite web|url=http://scienceblogs.com/loom/2007/12/19/whales_from_so_humble_a_beginn.php|title=The Loom : Whales: From So Humble A Beginning...|accessdate=2007-12-21|author=Carl Zimmer|authorlink=Карл Ціммер (науковець)|date=2007-12-19|publisher=[[ScienceBlogs]]|archiveurl=https://web.archive.org/web/20071221103928/http://scienceblogs.com/loom/2007/12/19/whales_from_so_humble_a_beginn.php|archivedate=2007-12-21|deadurl=yes}}</ref><ref name=GuardianIndohyus >{{cite web|url=http://www.guardian.co.uk/science/2007/dec/19/whale.deer?gusrc=rss&feed=networkfront|title=Whales may be descended from a small deer-like animal - Science - Guardian Unlimited|accessdate=2007-12-21|author=Ian Sample|date=2007-12-19|work=|publisher=[[Guardian Unlimited]]|archiveurl=https://web.archive.org/web/20071220181326/http://www.guardian.co.uk/science/2007/dec/19/whale.deer?gusrc=rss&feed=networkfront|archivedate=2007-12-20|deadurl=yes}}</ref><ref name=PharyngulaIndohyus>{{cite web|url=http://scienceblogs.com/pharyngula/2007/12/indohyus.php|title=Pharyngula: Indohyus|accessdate=2007-12-21|author=PZ Myers|authorlink=PZ Myers|date=2007-12-19|work=[[Pharyngula (blog)|Pharyngula]]|publisher=[[ScienceBlogs]]|archiveurl=https://web.archive.org/web/20071220115757/http://scienceblogs.com/pharyngula/2007/12/indohyus.php|archivedate=2007-12-20|deadurl=yes}}</ref>.

== Амбулоцетиди і ремінгтоноцетиди ==
[[Файл:Kutchicetus BW.jpg|thumb|left|220px|Реконструкція ремінгтоноцетида [[кутчицетус]]а]]
[[Файл:Ambulocetus BW.jpg|thumb|right|220px|Реконструкція [[амбулоцет]]а (''Ambulocetus natans Thewissen,'' 1996)]]
Найбільш примітним з древніх китів є [[амбулоцет]], відомий з [[еоцен]]у [[Пакистан]]у. Зовні цей ссавець був схожий на триметрового крокодила. Амбулоцет був напівводною твариною: його задні лапи краще пристосовані для плавання, ніж для ходіння суходолом. Ймовірно, він плавав, згинаючи тіло у вертикальній площині, як сучасні [[видра|видри]], [[ластоногі|тюлені]] та [[кити]]. Припускають, що амбулоцетиди полювали подібно до сучасних крокодилів, підстерігаючи в засідці риб і тварин, які прийшли на водопій.

Близькими родичами амбулоцета були [[ремінгтоноцетиди]]. Представники цієї родини були дрібніші за розміром, мали більш подовжену морду і були краще пристосовані до підводного життя. Передбачається, що способом життя вони нагадували сучасних [[видра|видр]], полюючи із засідки на риб.

У представників обох груп ніздрі розташовувалися на кінці морди, як у наземних ссавців.

== Протоцетиди ==

[[Файл:Rhodocetus BW.jpg|thumb|right|220px|Реконструкція [[родоцетус]]а ]]
[[Файл:Georgiacetus_BW.jpg|thumb|right|220px|Реконструкція [[джорджиацет]]уса]]
[[Протоцетиди]] утворюють велику і різноманітну групу, відому за знахідками в Азії, Європі, Африці та Північній Америці. Ця родина має у своєму складі велику кількість родів, деякі з них досить добре вивчені (наприклад, [[родоцетус]], відомий з третинних відкладень [[Белуджистан]]у). Всі відомі протоцетиди мали добре розвинені передні і задні кінцівки, які могли підтримувати тіло на землі; ймовірно, вони вели амфібіотичний спосіб життя, мешкаючи як у водному середовищі, так і на суходолі. Поки не відомо, чи був у протоцетид хвостовий плавник, як у сучасних китоподібних, проте очевидно, що вони були непогано пристосовані до водного способу життя. Наприклад, [[Крижова_кістка|крижі]] — частина хребта, до якої кріпиться таз — у [[родоцетус]]а складався з п'яти окремих хребців, у той час як хребці в крижах наземних ссавців злиті. Носові отвори зсунулися у протокетід вгору по рилу — це є першим кроком до розташованих на маківці ніздрів нинішніх китоподібних.

Версія про амфібійну природу протоцетид підкріплена знахідкою вагітної самки [[майацетус]]а<ref name=plos_one_1>{{cite web
 |url         = http://www.plosone.org/article/info%3Adoi%2F10.1371%2Fjournal.pone.0004366
 |title       = New Protocetid Whale from the Middle Eocene of Pakistan: Birth on Land, Precocial Development, and Sexual Dimorphism
 |accessdate  = 2009-02-04
 |author      = Gingerich PD, ul-Haq M, von Koenigswald W, Sanders WJ, Smith BH, et al.
 |publisher   = PLoS one
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20090206035047/http://www.plosone.org/article/info:doi/10.1371/journal.pone.0004366
 |archivedate = 2009-02-06
 |deadurl     = yes
}}</ref> з [[Літопедіон|скам'янілим плодом]], поверненим головою до вихідного отвору. Це змушує припустити, що пологи у майацетуса проходили на суходолі — в іншому випадку дитинча мав шанси захлинутися.

Про походження ранніх китів від копитних свідчать такі особливості, як, наприклад, наявність копит на кінцях пальців у [[родоцетус]]а і [[Peregocetus pacificus]].

== Базилозавриди і дорудонтиди: повністю морські китоподібні ==
[[Файл:Basilosaurus BW.jpg|thumb|left|220px|Реконструкція [[базилозавр]]а]]
[[Файл:Dorudon BW.jpg|thumb|right|220px|Реконструкція [[дорудон]]а]]
[[Базилозавр]] (виявлений у 1840 р. і спочатку прийнятий за рептилію, що пояснює «рептильне» ім'я) і [[дорудон]] жили приблизно 38 мільйонів років тому і були повністю морськими тваринами. Базилозавр був такий же великий, як великі сучасні кити, досягаючи часом 18 метрів в довжину. Дорудонтиди були дещо менше, до 5 метрів. При всій схожості з сучасними китами, у базилозаврид і дорудонтид відсутній лобно-жирової виступ, так звана «диня», що дозволяє нині існуючим китоподібним ефективно використовувати ехолокацію. Мозок базилозаврид був порівняно невеликого розміру, з чого можна припустити, що вони вели одиночний спосіб життя і не мали такої складної соціальної структури, як у деяких сучасних китоподібних. У зв'язку з переходом до повністю водного способу життя у базилозаврид спостерігається деградація задніх кінцівок — вони, хоч і добре сформовані, але невеликі і вже не можуть використовуватися для пересування. Втім, можливо, вони грали допоміжну роль при паруванні. Тазові кістки базилозаврид вже не пов'язані з хребтом, як це було у протоцетид.

== Поява ехолокації ==
[[Файл:Squalodon BW.jpg|thumb|left|220px|Реконструкція [[Squalodon]]]]
[[Зубаті кити]] (''Odontoceti'') здійснюють ехолокацію, створюючи серію клацань на різних частотах. Звукові імпульси випромінюються через лобові дині, відбиваються від об'єкта і реєструються за допомогою нижньої щелепи. Вивчення черепів ''[[Squalodon]]'' дозволяє припустити первинне виникнення ехолокації саме у цього виду. ''Squalodon'' жив з початку середнього [[олігоцен]]у до середини [[міоцен]]у, приблизно 33—14 млн років тому, і мав ряд ознак, подібних ознакам сучасних зубатих китів. Наприклад, сильно сплюснутий череп і винесені щелепні дуги найхарактерніші для сучасних зубатих китів. Попри це, можливість походження сучасних дельфінів від ''Squalodon'' вважається малоймовірною.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.naturalist.if.ua/?p=224 Найдревніший предок китів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131214011902/http://www.naturalist.if.ua/?p=224 |date=14 грудня 2013 }}
* [http://www.naturalist.if.ua/?p=2219 Еволюція Китоподібних] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150408120223/http://www.naturalist.if.ua/?p=2219 |date=8 квітня 2015 }}

{{mammal-stub}}
[[Категорія:Китоподібні]]


text:
# Поремби (Мінський повіт)
Поремби (пол. Poręby) — село в Польщі, у гміні Дембе-Вельке Мінського повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 95 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Седлецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 56      | 11                 | 38               | 7                    |
| Жінки    | 39      | 5                  | 25               | 9                    |
| Разом    | 95      | 16                 | 63               | 16                   |

wikiname: ukwiki

title: Поремби (Мінський повіт)

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Поремби
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Poręby}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Poręby.jpg
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Мінський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Дембе-Вельке (гміна){{!}}Дембе-Вельке
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 95
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 25
|поштовий індекс        = 05-311
|автомобільний код      = WM
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0670150
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Поремби (значення)}}

'''Поремби''' ({{lang-pl|Poręby}}) — село в Польщі, у [[Дембе-Вельке (гміна)|гміні Дембе-Вельке]] [[Мінський повіт|Мінського повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:95}} {{МНОЖИНА:95|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Седлецьке воєводство|Седлецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=56 |ЧолПре=11 |ЧолПрац=38 |ЧолПост=7
|Жін=39 |ЖінПре=5 |ЖінПрац=25 |ЖінПост=9
|Разом=95 |РазомПре=16 |РазомПрац=63 |РазомПост=16
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Дембе-Вельке}}

[[Категорія:Села Мінського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Мінський повіт

Гміна: Дембе-Вельке

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WM

OSM: ↑336708 ·R (Ґміна Дембе-Вельке)


text:
# Загін «Дельта» 3: Вбивча гра
Загін «Дельта» 3: Вбивча гра (англ. Delta Force 3: The Killing Game) — американський бойовик 1991 року режисера Сема Фьорстенберга.

## Сюжет
В одному з міст Америки терорист, утримуючи заручників, загрожує привести в дію атомну бомбу. У президента США залишається єдиний шанс знищити фанатика і врятувати людей від катастрофи — довіритися підрозділу Дельта. Разом з двома офіцерами російської розвідки, один з яких — чарівна дама, починається операція. Світ, затамувавши подих, стежить за розвитком подій. Годинник невблаганно відраховує час до моменту, коли терорист попрямує до пульта управління вибуховим пристроєм.

## У ролях
- Нік Кассаветіс — Чарлі
- Ерік Дуглас — Сем
- Майк Норріс — Грег
- Меттью Пенн — Річард
- Джон Райан — Сергій
- Хана Азулай-Хасафрі — Іринка
- Грегорі Таль — Брук
- Марк Іванір — Петре
- Кендес Брекер — Венді Джексон
- Дан Турджеман — Хусейн
- Джонатан Черчі — Кедал
- Сенді Ворд — Генерал Вільсон
- Джонатан Аркін — Дельта 1
- Кевін Паттерсон — Дельта 2
- Баруч Дрор — Дельта 3
- Марк Мейсон — Дельта 4
- Клод Авірам — Юрій
- Натан Сган-Коен — Андрій
- Джефф Гернер — Агент ФБР
- Даніель Дайкер — Агент ФБР
- Джек Коен — Анвар Моссач
- Айк Сіменс — Диктор
- Ірвінг Каплан — Мішель Роланд
- Джон Дікс — ТБ гість
- Джон Філліпс — Президент Академії
- Сігал Харарі — молода жінка
- Габі Шошан — особистий охоронець 1
- Еві Коен — особистий охоронець 2
- Елад Катлан — арабський хлопчик
- Ейтан Мілграм — працівник служби безпеки
- Джеррі Хейман — черговий адміністратор
- Йааков Коен — торговець наркотиками
- Альберт Ілуз — Ахмед
- Тіква Азіз — арабська жінка
- Ларрі Прайс — ТБ гість
- Майкл Морім — капітан
- Дов Пеледж — пілот вертольота
- Йосеф Барел — пілот вертольота
- Офер Леві — Sudalian in cave 1
- Девід Шамул — Sudalian in cave 2
- Джоел Дрора  — Головний наркоторговець
- Якоб Банай — арабський шейх
- Роні Акріш — торговець наркотиками

title: Загін «Дельта» 3: Вбивча гра

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Загін «Дельта» 3: Вбивча гра
| оригінальна назва = Delta Force 3: The Killing Game
| жанр              = [[бойовик]]
| режисер           = [[Сем Фьорстенберг]]
| продюсер          = [[Крістофер Пірс]]
[[Гаррі Алан Тауерс]]
| сценарист         = [[Боаз Девідсон]]
[[Ендрю Дойч]]
[[Грег Леттер]]
| на основі         =
| актори            =
| композитор        = [[Роберт Томас Мейн]]
| оператор          = [[Авраам Карпік]]
| художник          = [[Девід Варод]]
[[Рона Дорон]]
| монтаж            = [[Майкл Дж. Дуті]]
| кінокомпанія      =
| дистриб’ютор      =
| тривалість        = 97 хв.
| мова              = англійська
| країна            = {{USA}}
| рік               = 1991
| дата виходу       =
| кошторис          =
| касові збори      =
| ідентифікатор     = 0101702
| сайт              =
| попередній        = [[Загін «Дельта» 2]]
| наступний         =
| зображення= Deltaforce3.jpg
}}
'''Загін «Дельта» 3: Вбивча гра''' ({{lang-en|Delta Force 3: The Killing Game}}) — [[Сполучені Штати Америки|американський]] бойовик 1991 року режисера Сема Фьорстенберга.

== Сюжет ==
В одному з міст Америки терорист, утримуючи заручників, загрожує привести в дію атомну бомбу. У президента США залишається єдиний шанс знищити фанатика і врятувати людей від катастрофи — довіритися підрозділу Дельта. Разом з двома офіцерами російської розвідки, один з яких — чарівна дама, починається операція. Світ, затамувавши подих, стежить за розвитком подій. Годинник невблаганно відраховує час до моменту, коли терорист попрямує до пульта управління вибуховим пристроєм.

== У ролях ==
* [[Нік Кассаветіс]] — Чарлі
* [[Ерік Дуглас]] — Сем
* [[Майк Норріс]] — Грег
* [[Меттью Пенн]] — Річард
* [[Джон Райан]] — Сергій
* [[Хана Азулай-Хасафрі]] — Іринка
* [[Грегорі Таль]] — Брук
* [[Марк Іванір]] — Петре
* [[Кендес Брекер]] — Венді Джексон
* [[Дан Турджеман]] — Хусейн
* [[Джонатан Черчі]] — Кедал
* [[Сенді Ворд]] — Генерал Вільсон
* [[Джонатан Аркін]] — Дельта 1
* [[Кевін Паттерсон]] — Дельта 2
* [[Баруч Дрор]] — Дельта 3
* [[Марк Мейсон]] — Дельта 4
* [[Клод Авірам]] — Юрій
* [[Натан Сган-Коен]] — Андрій
* [[Джефф Гернер]] — Агент ФБР
* Даніель Дайкер — Агент ФБР
* [[Джек Коен]] — Анвар Моссач
* [[Айк Сіменс]] — Диктор
* [[Ірвінг Каплан]] — Мішель Роланд
* [[Джон Дікс]] — ТБ гість
* [[Джон Філліпс]] — Президент Академії
* [[Сігал Харарі]] — молода жінка
* [[Габі Шошан]] — особистий охоронець 1
* [[Еві Коен]] — особистий охоронець 2
* Елад Катлан — арабський хлопчик
* [[Ейтан Мілграм]] — працівник служби безпеки
* [[Джеррі Хейман]] — черговий адміністратор
* [[Йааков Коен]] — торговець наркотиками
* [[Альберт Ілуз]] — Ахмед
* [[Тіква Азіз]] — арабська жінка
* [[Ларрі Прайс]] — ТБ гість
* Майкл Морім — капітан
* [[Дов Пеледж]] — пілот вертольота
* [[Йосеф Барел]] — пілот вертольота
* [[Офер Леві]] — Sudalian in cave 1
* Девід Шамул — Sudalian in cave 2
* Джоел Дрора  — Головний наркоторговець
* [[Якоб Банай]] — арабський шейх
* Роні Акріш — торговець наркотиками

== Посилання ==
* {{IMDb title|0101702}}
* {{Amg title|delta-force-3-the-killing-game-v13149}}
* {{Rotten-tomatoes|delta_force_3}}

{{Фільми Сема Фьорстенберга}}

[[Категорія:Фільми США 1991]]
[[Категорія:Фільми-бойовики США]]
[[Категорія:Фільми-сиквели]]
[[Категорія:Фільми Golan-Globus]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Фільми-бойовики 1991]]

title: Delta Force 3: The Killing Game

Жанр: бойовик

Режисер: Сем Фьорстенберг

Продюсер: Крістофер Пірс · Гаррі Алан Тауерс

Сценарист: Боаз Девідсон · Ендрю Дойч · Грег Леттер

У головних · ролях: Нік Кассаветіс, Ерік Дуґласd, Майк Норрісd, John Saint Ryand і Марк Іванір

Оператор: Авраам Карпік

Композитор: Роберт Томас Мейн

Монтаж: Майкл Дж. Дуті

Художник: Девід Варод · Рона Дорон

Дистриб'ютор: The Cannon Groupd і Netflix

Мова: англійська

Країна: США

Попередній: Загін «Дельта» 2


text:
# Вільноандріївка
Вільноандрі́ївка — село в Україні, Запорізькому районі Запорізької області. Входить до складу Михайлівської сільської громади.
Площа села — 56,9 га. Кількість дворів — 367, кількість населення на 01.01.2007 р. — 871 чол.

## Географія
Село Вільноандріївка знаходиться на лівому березі річки Дніпро в місці впадання в неї річки Вільнянка, вище за течією на відстані в 4 км розташоване село Андріївка, вище за течією річки Вільнянка на відстані 1,5 км розташоване село Вільнокур'янівське.
Село розташоване за 34 км від міста Вільнянськ, за 26 км від обласного центру.
Найближча залізнична станція — платформа 9 км — знаходиться за 20 км від села.

## Історія
Вільноадріївка утворилась на межі 1920-1930-х років переселенцями із с. Вознесенка (нині — центр Запоріжжя).
В 1917 році селище входить до складу Української Народної Республіки.
Внаслідок поразки Перших визвольних змагань Вільноандріївка надовго окупована радянськими військами.
В 1932–1933 селяни Вільноандріївки пережили радянський геноцид українців.
11 жовтня 1943 року Вільноандріївку було звільнено Червоною Армією. Через це день села досі відзначається 11 жовтня.
З 24 серпня 1991 року село входить до складу незалежної України.

## Сьогодення
В центрі села знаходиться братська могила вояків Червоної армії і пам'ятник односельцям, загиблим під час Другої світової війни.
На території села розміщено дитячий оздоровчий табір «Маяк» (ВАТ Мотор-Січ) та санаторій профілакторій ВАТ Мотор-Січ.
В селі працює дев'ятирічна загальноосвітня школа.
09 липня 2014 року місцева футбольна команда ФК "Андріївка", яка була створена Володимиром Колядою та Володимиром Голіщевим, стала срібним призером Кубку міста Запоріжжя з футболу сезону 2014 року, програвши у фіналі на стадіоні "Славутич Арена" 2:10 ФК "Мотор".
https://youtu.be/MqJMwderG0Y
https://youtu.be/pcEq0n6hzH4
25 лютого 2015 року у селі невідомі завалили пам'ятник Леніну.

title: Вільноандріївка

wikitext:
{{Село
| назва           = Вільноандріївка
| область         = [[Запорізька область]]
| район           = [[Запорізький район]]
| громада         = [[Михайлівська сільська громада (Запорізька область)|Михайлівська сільська громада]]
| код КОАТУУ      =
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=02.01.2008&rf7571=12121 Вільноандріївка]
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       = 1929
| населення       = 839
| територія       = 0.504
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       = 1664.68
| поштовий індекс = 70032
| телефонний код  = 6143
| координати      = {{coord|47|57|56|N|35|8|42|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 47|
| lat_min         = 57|
| lat_sec         = 56
| lon_deg         = 35|
| lon_min         = 8|
| lon_sec         = 42
| висота          =
| ref-висота      =
| водойма         = Дніпро, Вільнянка
| адреса          = 70030, Запорізька обл., Вільнянський р-н, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, 17
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Вільноандрі́ївка''' — село в [[Україна|Україні]], [[Запорізький район|Запорізькому районі]] [[Запорізька область|Запорізької області]]. Входить до складу [[Михайлівська сільська громада (Запорізька область)|Михайлівської сільської громади]].

Площа села — 56,9 га. Кількість дворів — 367, кількість населення на 01.01.2007 р. — 871 чол.

== Географія ==
Село ''Вільноандріївка'' знаходиться на лівому березі річки [[Дніпро]] в місці впадання в неї річки [[Вільнянка (притока Дніпра)|Вільнянка]], вище за течією на відстані в 4 км розташоване село [[Андріївка (Запорізький район)|Андріївка]], вище за течією річки Вільнянка на відстані 1,5 км розташоване село [[Вільнокур'янівське]].

Село розташоване за 34 км від міста [[Вільнянськ]], за 26 км від обласного центру.

Найближча залізнична станція — платформа 9 км — знаходиться за 20 км від села.

== Історія ==
Вільноадріївка утворилась на межі 1920-1930-х років переселенцями із с. Вознесенка (нині — центр [[Запоріжжя]]).

В [[1917]] році селище входить до складу [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки]].

Внаслідок поразки [[Українська революція (1917—1921)|Перших визвольних змагань]] Вільноандріївка надовго окупована радянськими військами.

В [[1932]]–[[1933]] селяни Вільноандріївки пережили [[Голодомор в Україні (1932—1933)|радянський геноцид українців]].

[[11 жовтня]] [[1943]] року Вільноандріївку було звільнено Червоною Армією. Через це день села досі відзначається 11 жовтня.

З [[24 серпня]] [[1991]] року село входить до складу незалежної [[Україна|України]].

== Сьогодення ==
В центрі села знаходиться братська могила вояків [[Червона армія|Червоної армії]] і пам'ятник односельцям, загиблим під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]].

На території села розміщено [[Дитячий табір|дитячий оздоровчий табір]] «Маяк» (ВАТ Мотор-Січ) та санаторій профілакторій ВАТ Мотор-Січ.

В селі працює дев'ятирічна загальноосвітня школа.

[[09 липня]] [[2014]] року місцева футбольна команда ФК "Андріївка", яка була створена Володимиром Колядою та Володимиром Голіщевим, стала срібним призером Кубку міста Запоріжжя з футболу сезону 2014 року, програвши у фіналі на стадіоні "Славутич Арена" 2:10 ФК "Мотор".
https://youtu.be/MqJMwderG0Y
https://youtu.be/pcEq0n6hzH4

[[25 лютого]] [[2015]] року у селі невідомі завалили пам'ятник Леніну.

== Див. також ==
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Запорізька область)]]

== Джерела ==

* Матеріали [[Вільнянський краєзнавчий музей|Вільнянського краєзнавчого музею]]
* [http://espreso.tv/news/2015/02/25/na_zaporizhzhi_povalyly_cherhovoho_illicha На Запоріжжі повалили чергового Ілліча] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304091654/http://espreso.tv/news/2015/02/25/na_zaporizhzhi_povalyly_cherhovoho_illicha |date=4 березня 2016 }}

{{Михайлівська сільська громада (Запорізька область)}}
{{Вільнянський район}}
{{Zaporizhia-geo-stub}}

{{Портали|Україна|Запорізька область|Географія}}
[[Категорія:Села Запорізької області]]

title: село Вільноандріївка

Країна: Україна

Область: Запорізька область

Район: Запорізький район

Тер. громада: Михайлівська сільська громада

Облікова картка: Вільноандріївка

title: Основні дані

title: Географічні дані

Водойми: Дніпро, Вільнянка

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Вільноандріївка


text:
# ГАЕС Nínghǎi
ГАЕС Nínghǎi (宁海抽水蓄能电站) — гідроакумулювальна електростанція, що споруджується на сході Китаю у провінції Чжецзян. Резервуари станції створять на водотоках гірського масиву, який тягнеться уздовж південного узбережжя затоки Сяншань (належить до Східнокитайського моря та глибоко вдається у суходіл на південь від міста Нінбо).
Верхній резервуар утримуватиме кам'яно-накидна гребля із бетонним облицюванням висотою 64 метри та довжиною 550 метрів. Це водосховище матиме об'єм 11,3 млн м3 (корисний об'єм 8,6 млн м3) та коливання рівня поверхні у операційному режимі між позначками 590 та 611 метрів НРМ (під час повені рівень зможе зростати до 612,5 метра НРМ, а об'єм — до 12,4 млн м3).
Нижній резервуар утримуватиме так само кам'яно-накидна гребля із бетонним облицюванням висотою 94 метри та довжиною 280 метрів. Її водосховище матиме об'єм 12,7 млн м3 (корисний об'єм 8,6 млн м3) та коливання рівня поверхні в операційному режимі між позначками 110 та 141 метр НРМ (під час повені рівень зможе зростати до 144,7 метра НРМ, а об'єм — до 14,1 млн м3).
З верхнього резервуара до машинного залу ресурс подаватиметься через два напірні тунелі довжиною по 1 км зі спадаючим діаметром від 6,2 до 5 метрів, кожен з яких у підсумку розгалужуватимуться на два патрубки зі спадаючим діаметром від 3,5 до 2,5 метра. З нижнім резервуаром гідроагрегати сполучатимуть чотири патрубки діаметром по 5,2 метра, які переходитимуть у два тунелі довжиною по 0,9 км з діаметром по 7,6 метра.
Споруджений у підземному виконанні машинний зал матиме розміри 179 × 25 метрів при висоті 56 метрів. Тут встановлять чотири оборотні турбіни потужністю по 350 МВт, які використовуватимуть напір до 578 метрів та забезпечуватимуть виробництво 1,4 млрд кВт·год електроенергії при споживанні для зворотного закачування 1,87 млрд кВт·год.
Зв'язок з енергосистемою відбуватиметься по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 500 кВ.
Введення гідроагрегатів у експлуатацію заплановане на 2024—2025 роки. Станом на весну 2019-го велась робота над спорудженням тунелів комплексу.

title: ГАЕС Nínghǎi

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     =
|Назва                 =     ГАЕС Nínghǎi
|Пікселі                        =
|Підпис                         =
|Країна                         = {{CHN}}
|lat_dir =N |lat_deg = 29 |lat_min = 23 |lat_sec = 49.8
  |lon_dir =E |lon_deg = 121 |lon_min = 35 |lon_sec = 20.4
|region     =
  |CoordScale =
|Статус = споруджується
|Річка =
|Каскад =
|Початок будівництва =
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[2024]]—[[2025]] (план)
|Встановлена потужність = 1400
|Середнє річне виробництво = 1400/1867 (генераторний/насосний режим)
|Тип ГЕС = гідроакумулювальна
|Розрахований напір = до 578
|Тип турбін = оборотні
|Кількість та марка турбін = 4
|Витрата через турбіни =
|Кількість та марка гідрогенераторів = 4
|Потужність гідроагрегатів = 4х350
|Тип греблі = кам'яно-накидна із бетонним облицюванням (верхній резервуар, нижній резервуар)
|Висота греблі = 64 (верхній резервуар), 94 (нижній резервуар)
|Довжина греблі = 550 (верхній резервуар), 280 (нижній резервуар)
|Шлюз =
|ЛЕП = 500
|Власник =
}}

'''ГАЕС Nínghǎi (宁海抽水蓄能电站)''' — гідроакумулювальна електростанція, що споруджується на сході Китаю у провінції [[Чжецзян]]. Резервуари станції створять на водотоках гірського масиву, який тягнеться уздовж південного узбережжя затоки Сяншань (належить до [[Східнокитайське море|Східнокитайського моря]] та глибоко вдається у суходіл на південь від міста [[Нінбо]]).

Верхній резервуар утримуватиме кам'яно-накидна гребля із бетонним облицюванням висотою 64 метри та довжиною 550 метрів. Це водосховище матиме об'єм 11,3 млн м3 (корисний об'єм 8,6 млн м3) та коливання рівня поверхні у операційному режимі між позначками 590 та 611 метрів [[Висота над рівнем моря|НРМ]] (під час повені рівень зможе зростати до 612,5 метра НРМ, а об'єм — до 12,4 млн м3).

Нижній резервуар утримуватиме так само кам'яно-накидна гребля із бетонним облицюванням висотою 94 метри та довжиною 280 метрів. Її водосховище матиме об'єм 12,7 млн м3 (корисний об'єм 8,6 млн м3) та коливання рівня поверхні в операційному режимі між позначками 110 та 141 метр НРМ (під час повені рівень зможе зростати до 144,7 метра НРМ, а об'єм — до 14,1 млн м3).

З верхнього резервуара до машинного залу ресурс подаватиметься через два напірні тунелі довжиною по 1 км зі спадаючим діаметром від 6,2 до 5 метрів, кожен з яких у підсумку розгалужуватимуться на два патрубки зі спадаючим діаметром від 3,5 до 2,5 метра. З нижнім резервуаром гідроагрегати сполучатимуть чотири патрубки діаметром по 5,2 метра, які переходитимуть у два тунелі довжиною по 0,9 км з діаметром по 7,6 метра.

Споруджений у підземному виконанні машинний зал матиме розміри 179 × 25 метрів при висоті 56 метрів. Тут встановлять чотири оборотні турбіни потужністю по 350 МВт, які використовуватимуть напір до 578 метрів та забезпечуватимуть виробництво 1,4 млрд кВт·год електроенергії при споживанні для зворотного закачування 1,87 млрд кВт·год.

Зв'язок з енергосистемою відбуватиметься по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 500 кВ.

Введення гідроагрегатів у експлуатацію заплановане на 2024—2025 роки. Станом на весну 2019-го велась робота над спорудженням тунелів комплексу<ref>{{Cite web|url=http://www.gbxmt.com/Portal/eWebEditor/uploadfile/20160720114646214.pdf|title=浙江宁海抽水蓄能电站 水土保持方案报告书 (报批稿)|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=29 серпня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190829164519/http://www.gbxmt.com/Portal/eWebEditor/uploadfile/20160720114646214.pdf}}</ref><ref>{{Cite web|title=浙江宁海抽水蓄能电站项目主体工程将于10月动工-新闻-能源资讯-中国能源网|url=https://www.china5e.com/news/news-1054128-1.html|website=www.china5e.com|accessdate=2019-08-29|archive-date=29 серпня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190829164439/https://www.china5e.com/news/news-1054128-1.html}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Гідроелектростанції Китаю|Nínghǎi]]
[[Категорія:Гідроакумулювальні електростанції Китаю|Nínghǎi]]

title: ГАЕС Nínghǎi

Країна: КНР

Стан: споруджується

title: Основні характеристики

Середнє річне виробництво: 1400/1867 (генераторний/насосний режим) млн кВт·год

Тип ГЕС: гідроакумулювальна

Розрахований напір: до 578 м

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: оборотні

Потужність гідроагрегатів: 4х350 МВт

title: Основні споруди

Висота греблі: 64 (верхній резервуар), 94 (нижній резервуар) м

Довжина греблі: 550 (верхній резервуар), 280 (нижній резервуар) м

Основні споруди: ГАЕС Nínghǎi


text:
# Таджикистан на зимових Паралімпійських іграх 2018
Таджикистан на зимових Паралімпійських іграх 2018 у Пхьончхані, Південна Корея буде представлений 2 спортсменами, обоє лижники. Разом з Грузією та КНДР команда Таджикистану вперше бере участь у зимовій Паралімпіаді. До Паралімпійських ігор спортсмени тренувались у Німеччині та Китаї.

wikitext:
{{Запланована подія
|День         = 9
|Місяць       = 3
|Рік          = 2018
|Текст        = про участь Таджикистану в зимових Паралімпійських іграх 2018, міжнародне змагання, яке
|ФотоПраворуч = [[File:PyeongChang 2018 Winter Olympics.svg|37px]]
|ДеньОк       = 9
|МісяцьОк     = 3
|РікОк        = 2018
|Подробиці    =
|ДодКатегорії =
}}

{{Таджикистан на Паралімпійських іграх
|Ігри = 2018 зимові
|Спортсмени =
|видах спорту =
|Прапороносець =
|Офіційні =
|Золото=0
|Срібло=0
|Бронза=0
|Всього=0
|Місце=
}}
'''[[Таджикистан]]''' на [[Зимові Паралімпійські ігри 2018|зимових Паралімпійських іграх 2018]] у [[Пхьончхан]]і, [[Південна Корея]] буде представлений 2 спортсменами, обоє лижники.<ref>[https://www.ozodi.org/a/Tajikistan-south-Korea-winter-Olympic-games/29001369.html Тоҷикистон дар Олимпиадаи зимистонаи 2018 ширкат намекунад] {{ref-tg}}</ref> Разом з Грузією та КНДР команда Таджикистану вперше бере участь у зимовій Паралімпіаді. До Паралімпійських ігор спортсмени тренувались у [[Німеччина|Німеччині]] та [[Китай|Китаї]].

== Посилання ==
* [https://www.paralympic.org/pyeongchang-2018/countries/tajikistan Сторінка команди Таджикистану на зимових Паралімпійських іграх 2018] {{ref-en}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Країни на зимових Паралімпійських іграх 2018}}
{{ВП-портали|Олімпійські ігри|Спорт}}

[[Категорія:Таджикистан на Паралімпійських іграх]]
[[Категорія:Країни на зимових Паралімпійських іграх 2018]]

Код МОК: TJK

НПК: Таджицький паралімпійський комітет

Медалі: Золото · 0 · Срібло · 0 · Бронза · 0 · Всього · 0


text:
# Блінов Роман Андрійович
Роман Андрійович Блінов (рос. Роман Андреевич Блинов; 3 березня 1986, Алейськ, РРФСР — 5 червня 2023, Нескучне, Україна) — російський офіцер, старший лейтенант ЗС РФ (2008). Герой Російської Федерації.

## Біографія
В 2003 році закінчив Уссурійське суворовське військове училище, в 2008 році — Новосибірське вище військове командне училище за спеціальністю «морально-психологічне забезпечення військ». В червні-грудні 2008 року — заступник командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї з виховної роботи гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону 50-го самохідно-артилерійського полку 42-ї мотострілецької дивізії. В 2008—2009 роках брав участь у Другій чеченській війні, в серпні 2008 року — в Російсько-грузинській війні. В 2009—2010 роках проходив службу в Дагестані. В лютому 2010 року звільнений в запас.
В 2014 році повернувся в армію, заступник командира мотострілецької роти з військово-політичної роботи 60-ї окремої мотострілецької бригади. З грудня 2022 року брав участь у вторгненні в Україну. Загинув у бою.

## Нагороди
- Медаль «За військові заслуги»
- Медаль «За відзнаку у військовій службі» 3-го ступеня (10 років)
- Звання «Герой Російської Федерації» (18 серпня 2023, посмертно) — «за мужність і героїзм, проявлені під час виконання військового обов'язку»[1][3].

## Вшаування пам'яті
14 листопада 2023 року на Алеї героїв Уссурійського суворовського військового училища був встановлений бюст Блінова.

title: Блінов Роман Андрійович

wikitext:
{{Особа
|військове звання = {{Ранг|країна=РФ|звання=Старший лейтенант}}
}}
'''Роман Андрійович Блінов''' ({{lang-ru|Роман Андреевич Блинов}}; [[3 березня]] [[1986]], [[Алейськ]], [[РРФСР]] — [[5 червня]] [[2023]], [[Нескучне (Волноваський район)|Нескучне]], [[Україна]]) — російський офіцер, [[старший лейтенант]] [[ЗС РФ]] (2008). [[Герой Російської Федерації]].

== Біографія ==
В 2003 році закінчив [[Уссурійське суворовське військове училище]]<ref name=":0">{{Cite web|url=https://ussvu.mil.ru/Ob_uchrezhdenii/Istoriya|title=Уссурийское суворовское военное училище.История|access-date=2024-01-20|archive-date=2023-10-25|archive-url=https://web.archive.org/web/20231025195613/https://ussvu.mil.ru/Ob_uchrezhdenii/Istoriya|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20231025195613/https://ussvu.mil.ru/Ob_uchrezhdenii/Istoriya |date=2023-10-25 }}</ref>, в 2008 році — [[Новосибірське вище військове командне училище]] за спеціальністю «морально-психологічне забезпечення військ». В червні-грудні 2008 року — заступник командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї з виховної роботи гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону 50-го самохідно-артилерійського полку [[42-га мотострілецька дивізія (РФ)|42-ї мотострілецької дивізії]]. В 2008—2009 роках брав участь у [[Друга російсько-чеченська війна|Другій чеченській війні]], в серпні 2008 року — в [[Російсько-грузинська війна (2008)|Російсько-грузинській війні]]. В 2009—2010 роках проходив службу в [[Дагестан]]і. В лютому 2010 року звільнений в запас.

В 2014 році повернувся в армію, заступник командира мотострілецької роти з військово-політичної роботи [[60-та окрема мотострілецька бригада (РФ)|60-ї окремої мотострілецької бригади]]. З грудня 2022 року брав участь у [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|вторгненні в Україну]]<ref>{{Cite web|url=https://opkhv.ru/news/9818|title=День Героев Отечества {{!}} Общественная палата Хабаровского края|website=opkhv.ru|access-date=2024-01-16}}</ref>. [[Загинув у бою]].

== Нагороди ==
* [[Медаль «За військові заслуги» (Міноборони РФ)|Медаль «]]<nowiki/>[[Медаль «За військові заслуги» (Міноборони РФ)|За військові заслуги»]]
* [[Медаль «За відзнаку у військовій службі» (Міноборони РФ)|М]]<nowiki/>[[Медаль «За відзнаку у військовій службі» (Міноборони РФ)|едаль «]]<nowiki/>[[Медаль «За відзнаку у військовій службі» (Міноборони РФ)|За відзнаку у військовій с]]<nowiki/>[[Медаль «За відзнаку у військовій службі» (Міноборони РФ)|лужбі»]] 3-го ступеня (10 років)
* Звання «<nowiki/>[[Герой Російської Федерації]]<nowiki/>» (18 серпня 2023, посмертно) — «за мужність і героїзм, проявлені під час виконання військового обов'язку»<ref name=":0" /><ref>{{Cite news|title=Гордость, доблесть и честь: в День Героев Отечества в Хабаровске вручили награды бойцам спецоперации|author=Елизавета Юрова|url=https://vestidv.ru/news/2023/12/12/72480|website=Вести.Хабаровск|date=12 декабря 2023}}</ref>.

== Вшаування пам'яті ==
14 листопада 2023 року на Алеї героїв Уссурійського суворовського військового училища був встановлений бюст Блінова<ref>{{Cite web|url=https://ussvu.mil.ru/More/Novosti/item/529643/|title=В УССУРИЙСКОМ СУВОРОВСКОМ ВОЕННОМ УЧИЛИЩЕ ОТКРЫЛИ БЮСТ ГЕРОЮ РФ СТАРШЕМУ ЛЕЙТЕНАНТУ БЛИНОВУ Р.А.|date=15 Ноября 2023|url-status=dead}}</ref>.

== Примітки ==
[[Категорія:Випускники суворовських військових училищ]]
[[Категорія:Військовики мотострілецьких військ Росії]]
[[Категорія:Учасники Другої чеченської війни]]
[[Категорія:Учасники російсько-грузинської війни (2008)]]
[[Категорія:Російські військовики, загиблі у російсько-українській війні (з 2014)]]
<references />

== Посилання ==
{{Бібліоінформація}}

title: рос. Роман Андреевич Блинов

Народився: 3 березня 1986 · Алейськ, Алтайський край, РРФСР, СРСР

Помер: 5 червня 2023 (37 років) · Нескучне, Великоновосілківська селищна громада, Волноваський район, Донецька область, Україна

Діяльність: офіцер

Alma mater: Suvorov Military School in Ussuriyskd і Новосибірське вище військове командне училищеd

Учасник: Друга чеченська війна, Російсько-грузинська війна і російське вторгнення в Україну (з 2022)

Військове звання: Старший лейтенант

Нагороди: Герой Російської Федерації · Медаль «За відзнаку у військовій службі» 3-го ступеня · Медаль «За бойові заслуги»


text:
# Хмельницька дитяча школа образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва
Хмельницька дитяча школа образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва (ХДШОтаДПМ) - підпорядкована управлінню культури і туризму Хмельницької міської ради та Міністерству культури і туризму України.

## Історія
Створена на базі ліквідованої Хмельницької дитячої художньої школи (заснована у 1968 р.)31.03.2010 р., є юридичною особою, має самостійні баланс і кошторис. Школа заснована Хмельницькою міською радою, на основі комунальної власності, має статус державного закладу освіти, який здійснює навчання і виховання дітей у позаурочний та позанавчальний час.
У школі навчаються 4 роки на бюджеті діти віком 10-17 років, які мають здібності до малювання, живопису, композиції та скульптури і проживають у Хмельницькому. Також в школі проходить навчання на самоокупності: діти віком 5-9 років в групах естетичного виховання; діти, колишні випускники школи в 5-6 кл.; дорослі мешканці міста в групі "Підготовка до вступу у ВНЗ".
У школі два відділення - образотворчого (малюнок, живопис, композиція, скульптура) та декоративно-прикладного (вишивка, декоративний розпис, кераміка, ткацтво, писанкарство) мистецтва. Школа дає загальну базову художню освіту, заохочує до мистецтва, виховує естетичний смак на найкращих зразках національного і світового мистецтва, а також є основним підготовчим закладом для художніх і дизайнерських спеціальностей.
У школі діє галерея, що має 3 виставкові зали, яка організовує та проводить виставки дитячих робіт, творів викладачів школи, міста, області, своїх випускників.

wikitext:
{{школа}}
'''Хмельницька дитяча школа образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва''' (ХДШОтаДПМ) - підпорядкована управлінню культури і туризму [[Хмельницька міська рада|Хмельницької міської ради]] та Міністерству культури і туризму України.
==Історія==

Створена на базі ліквідованої Хмельницької дитячої художньої школи (заснована у 1968 р.)31.03.2010 р., є юридичною особою, має самостійні баланс і кошторис. Школа заснована Хмельницькою міською радою, на основі комунальної власності, має статус державного закладу освіти, який здійснює навчання і виховання дітей у позаурочний та позанавчальний час.

У школі навчаються 4 роки на бюджеті діти віком 10-17 років, які мають здібності до малювання, живопису, композиції та скульптури і проживають у Хмельницькому. Також в школі проходить навчання на самоокупності: діти віком 5-9 років в групах естетичного виховання; діти, колишні випускники школи в 5-6 кл.; дорослі мешканці міста в групі "Підготовка до вступу у ВНЗ".

У школі два відділення - образотворчого (малюнок, живопис, композиція, скульптура) та декоративно-прикладного (вишивка, декоративний розпис, кераміка, ткацтво, писанкарство) мистецтва. Школа дає загальну базову художню освіту, заохочує до мистецтва, виховує естетичний смак на найкращих зразках національного і світового мистецтва, а також є основним підготовчим закладом для художніх і дизайнерських спеціальностей.

У школі діє галерея, що має 3 виставкові зали, яка організовує та проводить виставки дитячих робіт, творів викладачів школи, міста, області, своїх випускників<ref name="Історична довідка">Історична довідка про Хмельницьку дитячу школу образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва"</ref><ref name="Хмельницька дитяча школа">[https://detivgorode.ua/hmelnitska-dityacha-shkola-obrazotvorchogo-ta-dekorativno-prikladnogo-mistetstva-hdshotadpm/?city=18 Хмельницька дитяча школа образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Школи Хмельницького]]
[[Категорія:Українські художні школи]]

Розташування: Хмельницький


text:
# Роберт Девід Стіл
Роберт Девід Стіл (англ. Robert David Steele; 16 липня 1952, Нью-Йорк, Нью-Йорк, США — 29 серпня 2021, Флорида, США) — американський оперативник Центрального розвідувального управління, співзасновник розвідувального центру морської піхоти США, конспіролог.

## Біографія
Батько Стіла був керівником нафтової компанії, тому Стіл провів перші двадцять років свого життя в Азії та Латинській Америці. Здобув ступінь бакалавра мистецтв у галузі політичних наук, ступінь магістра міжнародних відносин і пройшов програму підвищення кваліфікації з державного управління. Був співробітником з політичних питань у посольстві США у Сальвадорі у роки громадянської війни в Сальвадорі. Потім досліджував штучний інтелект і когнітивну стратегію.
Його вважають автором термінів «віртуальний інтелект» й «інформація з підтримання миру». Закликав до реформ розвідки у США і виступав за те, щоб приватний сектор розробляв і продавав таку розвідку центральному уряду. Був прихильником розвідки на основі відкритих джерел і стверджував, що ЦРУ відмовляється серйозно сприймати інформацію на основі відкритих джерел і не повинно нести відповідальність за розробку нових систем, які суперечать його історії секретності.

## Конспіролог
Був постійним гостем радіошоу Алекса Джонса. В інтерв'ю якому у червні 2017 року стверджував, що НАСА утримує колонію на Марсі, населену людьми-рабами, яких викрали в дитинстві та відправили на планету. Прессекретар НАСА, відчуваючи потребу відповісти на численні неправдиві чутки, сказав «На Марсі немає людей» і що «в Інтернеті розповсюджується лише одна дурна чутка? Тепер це новина».
У своєму блозі Public Intelligence щонайменше 42 рази цитував «Протоколи сіонських мудреців», сфабрикований антисемітський документ, в якому роз'яснюється «сіоністська змова». У вересні 2019 року у своєму блозі написав, що євреї у фінансових секторах — «таємне товариство», яке «вважає, що може не дотримуватись усіх законів і звичаїв», за що його звинуватили в антисемітизмі, і закликав ув'язнити євреїв, які були недостатньо лояльними до республіки. Голокост назвав «надуманим міфом», а сіонізм — «раковою пухлиною людства», закликаючи викорінити «кожного сіоніста, який відмовляється бути лояльним до своєї країни проживання та верховенства права».
У вересні 2020 року натякнув, що «двоє сіоністів», одним із яких був Іцхак Рабин, перебували в Далласі та певним чином причетні до вбивства Джона Кеннеді. Крім того, стверджував, що Рабин і Дік Чейні узгодили пропозицію щодо терактів 11 вересня: «Сіоністи встановили контрольоване руйнування, яке сприяло тому, що, як я вважаю, було скерованою енергетично контрольованою частотною подією у вежах-близнюках, контрольоване руйнування тільки для семи ВТЦ, і було здійснено масове приховування… [судові] справи 9/11 не дійшли до суду; контрольовані сіоністські судді та прокурори гарантували, врегулювання справ».
Організував тримісячний тур «Arise USA» через всі 50 американських штатів. У «Дейлі біст» повідомлялося, що тур розпочався у травні 2021 року. Стіл просував заяви Дональда Трампа про шахрайство на президентських виборах 2020 року та розповідав своїм слухачам про «державну зраду та тяжкі злочини, пов'язаних з фальшивою пандемією, неконституційним карантином, масковим ідіотизмом, а також смертями, стерилізацією та мутаціями через неперевірені токсичні „вакцини“». У турі брали участь різні спікери, зокрема Річард Мак і пропагандист теорій змов Саша Стоун. У липні 2021 року провів демонстрацію в Белфасті, штат Мен, щоб заявити, що президентські вибори 2020 року сфальсифіковані, і назвав COVID-19 містифікацією. Стверджував, що саме він вперше назвав COVID-19 містифікацією. Тур завершився у серпні 2021 року після звинувачень у викрадені 300 000 доларів з бюджету туру. Також просував теорії змови QAnon.

## Смерть
Помер від COVID-19 у Флориді 29 серпня 2021 року у 69 років. Друг і конспіролог Марк Тассі, який підтвердив його смерть, стверджував, що здоров'я Стіла погіршилося після лікування від COVID-19. Перед тим, як захворіти Стіл проводив кампанію проти вакцинації.

## Публікації
- On Intelligence: Spies and Secrecy in an Open World (2000)
- The New Craft of Intelligence: Personal, Public, & Political (2002)
- Peacekeeping Intelligence: Emerging Concepts for the Future (2003)
- Information Operations: All Information, All Languages, All the Time (2005)
- The Smart Nation Act: Public Intelligence in the Public Interest (2006)
- The Open-Source Everything Manifesto: Transparency, Truth, and Trust (2012)
- Intelligence For Earth: Clarity, Diversity, Integrity, & Sustainability (2015)

## Фільмографія
- Американська нарковійна: Остання біла надія (2007)

title: Роберт Девід Стіл

wikitext:
{{Особа}}

'''Роберт Девід Стіл''' ({{Lang-en|Robert David Steele}}; {{Дата народження|16|липня|1952}}, [[Нью-Йорк]], [[Нью-Йорк (штат)|Нью-Йорк]], США — {{Дата смерті|29|серпня|2021}}, [[Флорида]], [[Сполучені Штати Америки|США]]) — американський оперативник [[Центральне розвідувальне управління|Центрального розвідувального управління]]<ref>«Guardian»{{Cite news|url=https://www.theguardian.com/environment/earth-insight/2014/jun/19/open-source-revolution-conquer-one-percent-cia-spy|title=The open source revolution is coming and it will conquer the 1% - ex CIA spy|last=Ahmed|first=Nafeez|date=June 19, 2014|language=en|work=Guardian}}</ref>, співзасновник розвідувального центру морської піхоти США<ref>«Guardian»{{Cite news|url=https://www.theguardian.com/environment/earth-insight/2014/jun/19/open-source-revolution-conquer-one-percent-cia-spy|title=The open source revolution is coming and it will conquer the 1% - ex CIA spy|last=Ahmed|first=Nafeez|date=June 19, 2014|language=en|work=Guardian}}</ref>, [[Теорія змови|конспіролог]]<ref>{{Cite magazine |last=Schachtman |first=Noah |date=December 14, 2007 |title=How to Restore Spies Credbility: Go Open Source |trans-title= |url=https://www.wired.com/2007/12/how-to-restore/ |journal=[[Wired (magazine)|Wired]] |language= |location= |access-date=September 2, 2021}}</ref><ref name="ind">{{Cite news|url=https://www.independent.co.uk/news/world/americas/qanon-anti-vaxxer-dies-from-covid-b1911586.html|title=Former CIA officer and conspiracy theorist who called pandemic a hoax dies of Covid|last=Mishra|first=Stuti|date=August 31, 2021|language=en|work=The Independent}}</ref>.

== Біографія ==
Батько Стіла був керівником нафтової компанії, тому Стіл провів перші двадцять років свого життя в Азії та Латинській Америці. Здобув ступінь бакалавра мистецтв у галузі політичних наук, ступінь магістра міжнародних відносин і пройшов програму підвищення кваліфікації з державного управління. Був співробітником з політичних питань у посольстві США у Сальвадорі у роки [[Громадянська війна в Сальвадорі|громадянської війни в Сальвадорі]]. Потім досліджував штучний інтелект і когнітивну стратегію<ref name="Toffler">{{Cite book |title=War and Anti-War: Survival at the Dawn of the 21st Century |url=https://archive.org/details/warantiwarsurviv00toff |last=Toffler |first=Alvin |authorlink1= |last2=Toffler |first2=Heidi |date=1993 |publisher=Little, Brown and Company |location=Boston |pages=[https://archive.org/details/warantiwarsurviv00toff/page/n247 230]–232 |isbn=0316850241}}</ref>.

Його вважають автором термінів «віртуальний інтелект» й «інформація з підтримання миру»<ref name="Toffler"/>. Закликав до реформ розвідки у США і виступав за те, щоб приватний сектор розробляв і продавав таку розвідку центральному уряду. Був прихильником [[Розвідка на основі відкритих джерел|розвідки на основі відкритих джерел]] і стверджував, що [[Центральне розвідувальне управління|ЦРУ]] відмовляється серйозно сприймати інформацію на основі відкритих джерел і не повинно нести відповідальність за розробку нових систем, які суперечать його історії секретності<ref name="Toffler" />.

== Конспіролог ==
Був постійним гостем радіошоу [[Алекс Джонс|Алекса Джонса]]<ref name="VICE202108302">Gilbert, David (August 30, 2021). [https://www.vice.com/en/article/93yjzp/qanon-anti-vaxxer-called-covid-a-hoax-even-as-his-lungs-stopped-functioning «QAnon Anti-Vaxxer Claimed COVID Was a Hoax Even As It Killed Him»]. ''VICE''. Retrieved September 2, 2021.</ref>. В інтерв'ю якому у червні 2017 року стверджував, що [[НАСА]] утримує колонію на Марсі, населену людьми-рабами, яких викрали в дитинстві та відправили на планету. Прессекретар НАСА, відчуваючи потребу відповісти на численні неправдиві чутки, сказав «На Марсі немає людей» і що «в Інтернеті розповсюджується лише одна дурна чутка? Тепер це новина»<ref>{{Cite news|url=https://www.lemonde.fr/big-browser/article/2017/07/03/accusee-par-des-complotistes-la-nasa-nie-avoir-envoye-des-enfants-esclaves-sur-mars_5155052_4832693.html|title=Accusée par des complotistes, la NASA obligée de nier qu'il y ait des enfants-esclaves sur Mars|date=July 3, 2017|location=|language=French|trans-title=|work=[[Le Monde]]|access-date=September 2, 2021}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.thedailybeast.com/nasa-denies-that-its-running-a-child-slave-colony-on-mars|title=NASA Denies That It's Running a Child Slave Colony on Mars|date=June 30, 2017|work=The Daily Beast|access-date=June 22, 2022}}</ref>.

У своєму блозі Public Intelligence щонайменше 42 рази цитував [[Протоколи сіонських мудреців|«Протоколи сіонських мудреців»]], сфабрикований [[Антисемітизм|антисемітський]] документ, в якому роз'яснюється «сіоністська змова». У вересні 2019 року у своєму блозі написав, що євреї у фінансових секторах — «таємне товариство», яке «вважає, що може не дотримуватись усіх законів і звичаїв», за що його звинуватили в антисемітизмі, і закликав ув'язнити євреїв, які були недостатньо лояльними до республіки<ref name="IREHR">{{Cite news|url=https://www.irehr.org/2021/07/02/constitutional-sheriffs-group-antisemitism/|title='Constitutional Sheriff's Group' Teams Up with Antisemitic Conspiracist|last=Tanner|first=Chuck|last2=Burghart|first2=Devin|date=June 2, 2021|work=Institute for Research and Education of Human Rights|access-date=September 26, 2021|quote=Lead tour organizer, Robert David Steele, is a prolific purveyor of antisemitism who spews conspiracy theories about 'satanic Zionists' engaged in a global plot against white people; deems Jews 'a secret society that believes itself to be exempt from all laws and customs of others;' promotes Holocaust denial; calls for jailing all Jews not sufficiently 'loyal to the Republic;' and declares that we must 'eradicate every Zionist who refuses to be loyal to their country of citizenship and the rule of law.'}}</ref>. Голокост назвав «надуманим міфом», а [[сіонізм]] — «раковою пухлиною людства», закликаючи викорінити «кожного сіоніста, який відмовляється бути лояльним до своєї країни проживання та верховенства права»<ref name="IREHR" /><ref>{{Cite news|url=https://www.algemeiner.com/2021/08/31/us-antisemitic-conspiracy-theorist-who-called-pandemic-a-hoax-dies-of-covid-19/|title=US Antisemitic Conspiracy Theorist Who Called Pandemic a 'Hoax' Dies of COVID-19|last=Cohen|first=Ben|date=August 31, 2022|work=The Algemeiner|access-date=June 22, 2022|quote=Calling Zionism 'a cancer on humanity,' Steele added: 'First, shut down Israel and restore Palestine; and second, eradicate every Zionist who refuses to be loyal to their country of citizenship and the rule of law.'}}</ref>.

У вересні 2020 року натякнув, що «двоє сіоністів», одним із яких був [[Іцхак Рабин]], перебували в Далласі та певним чином причетні до [[Убивство Джона Кеннеді|вбивства Джона Кеннеді]]. Крім того, стверджував, що Рабин і [[Дік Чейні]] узгодили пропозицію щодо [[Терористичний акт 11 вересня 2001 року|терактів 11 вересня]]: «Сіоністи встановили контрольоване руйнування, яке сприяло тому, що, як я вважаю, було скерованою енергетично контрольованою частотною подією у вежах-близнюках, контрольоване руйнування тільки для семи ВТЦ, і було здійснено масове приховування… [судові] справи 9/11 не дійшли до суду; контрольовані сіоністські судді та прокурори гарантували, врегулювання справ»<ref>{{Cite news|url=https://www.adl.org/resources/report/antisemitic-conspiracies-about-911-endure-20-years-later|title=Antisemitic Conspiracies About 9/11 Endure 20 Years Later|date=September 9, 2021|work=Anti-Defamation League|access-date=June 22, 2022}}</ref>.

Організував тримісячний тур «Arise USA» через всі 50 американських штатів<ref name="VICE202108302" />. У [[Дейлі біст|«Дейлі біст»]] повідомлялося, що тур розпочався у травні 2021 року. Стіл просував заяви [[Дональд Трамп|Дональда Трампа]] про шахрайство на [[Президентські вибори у США 2020|президентських виборах 2020 року]] та розповідав своїм слухачам про «державну зраду та тяжкі злочини, пов'язаних з фальшивою пандемією, неконституційним карантином, масковим ідіотизмом, а також смертями, стерилізацією та мутаціями через неперевірені токсичні „вакцини“»<ref>{{Cite news|url=https://www.thedailybeast.com/inside-the-disastrous-arise-usa-election-fraud-roadshow-that-likely-killed-covid-denier-robert-david-steele|title=Inside the Disastrous Conspiracy Roadshow That Likely Killed a COVID-Denying Ex-CIA Agent|last=Rohrlich|first=Justin|date=December 19, 2021|work=The Daily Beast|access-date=June 22, 2022}}</ref>. У турі брали участь різні спікери, зокрема Річард Мак і пропагандист теорій змов Саша Стоун. У липні 2021 року провів демонстрацію в [[Белфаст (Мен)|Белфасті, штат Мен]], щоб заявити, що президентські вибори 2020 року сфальсифіковані, і назвав [[Коронавірусна хвороба 2019|COVID-19]] містифікацією<ref>{{Cite news|url=https://www.mainepublic.org/politics/2021-07-28/as-far-right-activists-rally-in-belfast-protesters-gather-outside|title=As Far Right Activists Rally In Belfast, Protesters Gather Outside|last=Carpenter|first=Murray|date=July 28, 2021|location=|work=[[Maine Public Broadcasting Network]]|access-date=September 2, 2021}}</ref>. Стверджував, що саме він вперше назвав COVID-19 містифікацією<ref name="ind"/>. Тур завершився у серпні 2021 року після звинувачень у викрадені 300 000 доларів з бюджету туру<ref>{{Cite news|url=https://talkingpointsmemo.com/news/the-conspiracy-theory-tour-spreading-the-gospel-of-election-audits|title=The Conspiracy Theory Tour Spreading The Gospel Of Election Audits|last=Shuham|first=Matt|date=August 11, 2021|work=[[Talking Points Memo]]}}</ref>. Також просував теорії змови [[QAnon]]<ref name="VICE20210830">Gilbert, David (August 30, 2021). [https://www.vice.com/en/article/93yjzp/qanon-anti-vaxxer-called-covid-a-hoax-even-as-his-lungs-stopped-functioning «QAnon Anti-Vaxxer Claimed COVID Was a Hoax Even As It Killed Him»]. ''VICE''. Retrieved September 2, 2021.</ref>.

== Смерть ==
Помер від [[Коронавірусна хвороба 2019|COVID-19]] у [[Флорида|Флориді]] 29 серпня 2021 року у 69 років<ref>{{Cite news|url=https://www.mainepublic.org/politics/2021-08-30/conspiracy-theorist-who-spoke-at-far-right-rally-in-maine-dies-of-covid-19|title=Conspiracy Theorist Who Spoke At Far-Right Rally In Maine Dies Of COVID-19|last=Mistler|first=Steve|date=August 30, 2021|location=|work=Maine Public Broadcasting Network|access-date=September 2, 2021}}</ref>. Друг і конспіролог Марк Тассі, який підтвердив його смерть, стверджував, що здоров'я Стіла погіршилося після лікування від COVID-19<ref name="ind"/>. Перед тим, як захворіти Стіл проводив кампанію проти вакцинації<ref name="ind" />.

== Публікації ==

* ''On Intelligence: Spies and Secrecy in an Open World'' (2000)
* ''The New Craft of Intelligence: Personal, Public, & Political'' (2002)
* ''Peacekeeping Intelligence: Emerging Concepts for the Future'' (2003)
* ''Information Operations: All Information, All Languages, All the Time'' (2005)
* ''The Smart Nation Act: Public Intelligence in the Public Interest'' (2006)
* ''The Open-Source Everything Manifesto: Transparency, Truth, and Trust'' (2012)
* ''Intelligence For Earth: Clarity, Diversity, Integrity, & Sustainability'' (2015)

== Фільмографія ==

* ''Американська нарковійна: Остання біла надія'' (2007)

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Стіл Роберт Девід}}
[[Категорія:Працівники ЦРУ]]
[[Категорія:Інформатики США]]

title: Роберт Девід Стіл

Народився: 16 липня 1952 · Нью-Йорк, Нью-Йорк, США

Помер: 30 серпня 2021 (69 років) · Флорида, США

Діяльність: інформатик, історик, політик

Знання мов: англійська

Заклад: Центральне розвідувальне управління

Партія: Reform Party of the United States of Americad


text:
# Гагарінське
Гага́рінське (каз. Гагарин) — село у складі Бухар-Жирауського району Карагандинської області Казахстану. Адміністративний центр Гагарінського сільського округу.
Населення — 651 особа (2021; 758 у 2009, 730 у 1999, 683 у 1989).
Національний склад станом на 1989 рік:
- німці — 47 %;
- росіяни — 38 %.

title: Гагарінське

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Гагарінське
| місцева назва          = {{Lang-kk|Гагарин}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[карагандинська область|Карагандинська]]
| район                  = [[бухар-Жирауський район|Бухар-Жирауський]]
| округ                  = [[гагарінський сільський округ|Гагарінський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 651 особа ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long48
|lat_dir=N | lat_deg= 50 | lat_min= 08
           | lat_sec= 33
|lon_dir=E | lon_deg= 72 | lon_min= 48
           | lon_sec= 08
| карта розташування1    = Казахстан Карагандинська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

'''Гага́рінське''' ({{Lang-kk|Гагарин}}) — [[село]] у складі [[бухар-Жирауський район|Бухар-Жирауського району]] [[карагандинська область|Карагандинської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр [[гагарінський сільський округ|Гагарінського сільського округу]].

Населення — 651 особа ([[2021]]; 758 у [[2009]], 730 у [[1999]], 683 у [[1989]]<ref>[https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA143#v=onepage&q&f=false Итоги Всесоюзной переписи населения 1989 года по Казахской ССР. Том 3] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180612141303/https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA143#v=onepage&q&f=false |date=12 червня 2018 }} {{ref-ru}}</ref>).

Національний склад станом на 1989 рік:
* [[німці]] — 47 %;
* [[росіяни]] — 38 %.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|M-43-62}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=50.142806&lon=72.802448&z=13&m=b&show=/26398579/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=50.142806&lon=72.802448&z=13&m=b&show=/26398579/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{бухар-Жирауський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Бухар-Жирауського району]]
[[Категорія:Села Карагандинської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Карагандинська

Район: Бухар-Жирауський

Округ: Гагарінський

Основні дані:
Карта
· Гагарінське · Гагарінське


text:
# Греківка (річка)
Грекі́вка — мала річка в Україні, права притока Сіверського Дінця, впадає поблизу села Кам'янка. Басейн Сіверського Дінця. Довжина 8,8 км. Площа водозбірного басейну 150 км². Похил 3,4 м/км.
Бере початок в лісовому масиві біля с. Довгеньке. Тече переважно з півдня на північ територією Ізюмського району Харківської області. До річки впадають два-три невеликих потічки. Поблизу Кам'янки споруджено невелике водосховище Греківка, яке використовує рибне господарство СЗАТ «ІЗЮМРИБА».

title: Греківка (річка)

wikitext:
{{Річка
| назва             = Греківка
| зображення        =
| зображення_розмір =
| підпис            =
| довжина           = 8,8 [[км]]
| висота_витоку     =
| висота_гирла      =
| стік              = 3,4 м/км
| площа_басейну     = 150 км²
| витік             = с. [[Довгеньке (Ізюмський район)|Довгеньке]]
| витік_коорд       = {{coord|49|01|15|N|37|21|37|E}}
| гирло             = р. [[Сіверський Донець]], с. [[Кам'янка (Ізюмський район)|Кам'янка]]
| гирло_коорд       = {{coord|49|07|58|N|37|18|32|E}}
| країни_басейну    =
| прирічкові_країни = {{UKR}}<br/>* [[Харківська область]]
| притоки =
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

{{Otheruses|Греківка (значення)}}
'''Грекі́вка''' — мала [[річка]] в [[Україна|Україні]], права притока [[Сіверський Донець|Сіверського Дінця]], впадає поблизу села [[Кам'янка (Ізюмський район)|Кам'янка]]. Басейн [[Сіверський Донець|Сіверського Дінця]]. Довжина 8,8 [[км]]. Площа водозбірного басейну 150 [[км²]]. Похил 3,4 м/км.

Бере початок в [[ліс]]овому масиві біля с. [[Довгеньке (Ізюмський район)|Довгеньке]]. Тече переважно з півдня на північ територією [[Ізюмський район|Ізюмського]] району [[Харківська область|Харківської області]]. До річки впадають два-три невеликих потічки. Поблизу [[Кам'янка (Ізюмський район)|Кам'янки]] споруджено невелике водосховище '''Греківка''', яке використовує рибне господарство СЗАТ «ІЗЮМРИБА».

== Джерела ==
# [http://shron1.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf «Каталог річок України»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161221091748/http://shron1.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf |date=21 грудня 2016 }}. — К. : Видавництво АН УРСР, 1957. — С. 106. — (№ 1791).
# [https://shron1.chtyvo.org.ua/Zheliezniak_Iryna/Slovnyk_hidronimiv_Ukrainy.pdf? Словник гідронімів України] — К.: Наукова думка, 1979. — С. 154

{{River-stub}}
{{refimprove|дата=жовтень 2019}}
{{Портали|Географія|Гідрологія}}

[[Категорія:Малі річки України]]
[[Категорія:Річки Харківської області]]
[[Категорія:Річки Ізюмського району]]
[[Категорія:Статті про річки Харківської області без зображення в картці]]

title: 49°07′58″ пн. ш. 37°18′32″ сх. д. / 49.1328° пн. ш. 37.3089° сх. д.

Витік: с. Довгеньке

Гирло: р. Сіверський Донець, с. Кам'янка

Країни: Україна

Прирічкові країни: Україна · * Харківська область

Площа басейну: 150 км²


text:
# Дядя Стьопа (1939)
«Дядько Степа» — радянський чорно-білий мультиплікаційний фільм, створений в 1939 режисером-мультиплікатором Володимиром Сутьєвим. Екранізація поеми Сергія Міхалкова.

## Сюжет
Мультиплікаційний фільм за однойменною поемою Сергія Міхалкова про друга всієї московської дітвори, велетня дядька Степа. У мультфільмі також використовують вірші Михалкова «А що у вас?» та «Веселий турист». Мультфільм починається з появи дядька Степи в кінотеатрі і відомої фрази «Ви, товаришу, сядьте на підлогу, вам, товаришу, все одно». До управдому будинку 8/1 приходить з ордером на вселення новий мешканець — Степанов С. З.

## Над фільмом працювали
- Автори сценарію:
  - Сергій Міхалков, поет-орденоносець
  - Микола Адуєв
- Режисер: Володимир Сутєєв
- Сорежисер: Ламіс Бредіс
- Помічник: Валерія Фролова
- Композитор: Олексій Камін
- Художники-мультиплікатори:
  - Борис Дежкін
  - Фаїна Єпіфанова
  - Лідія Резцова
  - Надія Привалова
  - Т. Пузирьова
  - Федір Хітрук
  - Ганна Щекаліна
- Технічний помічник: І. Кульнєва
- Художники-фонувальники:
  - Олена Танненберг
  - Володимир Сутєєв
- Звукооператор: С. Ренський
- Оператор: А. Аліпова

## Факти
- У будинку можна бачити кошенят із михалківського вірша «Кошенята».
- Напис на паровозі змінюється. Коли паровоз переїжджає шосе, він ФД- 20. Коли Степана беруть за семафор, паровоз уже ФД 20-1. Коли він зупиняється, він ФД -20-1.
- На ордері на вселення, який дядько Степа пред'являє управдому для отримання квартири, помітні підписи режисерів фільму.
- Діти у розмові з дядьком Стьопою цитують ще один відомий вірш Михалкова — А що у вас? ", а під час походу лісом, співають пісню з вірша «Веселий турист».

title: Дядя Стьопа (1939)

wikitext:
{{Мультфільм
| назва             = Дядько Стьопа
| оригінальна назва = Дядя Стёпа
| тип               = [[Мальована анімація|анімація]]
| жанр              =
| сценарист         = [[Михалков Сергій Володимирович]]<br> [[Адуєв Микола Альфредович]]
| оператор          = А. Аліпова
| композитор        = [[Камін Олексій|Олексій Камін]]
| країни            = {{прапорець|СРСР}} [[СРСР]]
| рік               = 1939
| ідентифікатор     =
| bcdb_link         = 104990
| anim_id           = 5778
}}'''«Дядько Степа»''' — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] чорно-білий [[Анімація|мультиплікаційний фільм]], створений в [[1939]]<ref name="Дядя Стёпа»2">[http://video.yandex.ua/users/debussi17/view/112/# Мультфильм «Дядя Стёпа»]{{Недоступная ссылка|date=Июнь 2018|bot=InternetArchiveBot}}</ref> [[Режисер|режисером-мультиплікатором]] [[Сутєєв, Володимир Григорович|Володимиром Сутьєвим]]. Екранізація поеми [[Михалков Сергій Володимирович|Сергія Міхалкова]].

== Сюжет ==
Мультиплікаційний фільм за однойменною поемою [[Михалков Сергій Володимирович|Сергія Міхалкова]] про друга всієї московської дітвори, велетня [[Дядько Степа|дядька Степа]]. У мультфільмі також використовують вірші Михалкова «А що у вас?» та «Веселий турист». Мультфільм починається з появи дядька Степи в [[кінотеатр]]і і відомої фрази «Ви, товаришу, сядьте на підлогу, вам, товаришу, все одно». До управдому будинку 8/1 приходить з ордером на вселення новий мешканець — Степанов С. З.

== Над фільмом працювали ==

* Автори сценарію:
** [[Михалков Сергій Володимирович|Сергій Міхалков]], поет-орденоносець
** [[Адуєв, Микола Альфредович|Микола Адуєв]]
* Режисер: [[Сутєєв, Володимир Григорович|Володимир Сутєєв]]
* Сорежисер: [[Бредіс, Ламіс|Ламіс Бредіс]]
* Помічник: Валерія Фролова
* Композитор: Олексій Камін
* Художники-мультиплікатори:
** [[Дежкін, Борис Петрович|Борис Дежкін]]
** [[Єпіфанова, Фаїна Георгіївна|Фаїна Єпіфанова]]
** [[Резцова, Лідія Олексіївна|Лідія Резцова]]
** [[Привалова, Надія Михайлівна|Надія Привалова]]
** Т. Пузирьова
** [[Хитрук Федір Савелійович|Федір Хітрук]]
** Ганна Щекаліна
* Технічний помічник: І. Кульнєва
* Художники-фонувальники:
** Олена Танненберг
** [[Сутєєв, Володимир Григорович|Володимир Сутєєв]]
* Звукооператор: С. Ренський
* Оператор: А. Аліпова

== Факти ==

* У будинку можна бачити кошенят із михалківського вірша «Кошенята».
* Напис на паровозі змінюється. Коли паровоз переїжджає шосе, він [[Паровоз ФД|ФД-]] 20. Коли Степана беруть за семафор, паровоз уже [[Паровоз ФД|ФД]] 20-1. Коли він зупиняється, він [[Паровоз ФД|ФД]] -20-1.
* На ордері на вселення, який дядько Степа пред'являє управдому для отримання квартири, помітні підписи режисерів фільму.
* Діти у розмові з дядьком Стьопою цитують ще один відомий вірш Михалкова — А що у вас? ", а під час походу лісом, співають пісню з вірша «Веселий турист».

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Мультфільми студії «Союзмультфільм»]]
[[Категорія:Мультфільми СРСР 1939]]

title: Дядя Стёпа

Вид: анімація

Режисер: Володимир Сутєєвd

Сценарист: Михалков Сергій Володимирович · Адуєв Микола Альфредович

На основі: Uncle Styopad

Оператор: А. Аліпова

Композитор: Олексій Камін

Кінокомпанія: Союзмультфільм

Країна: СРСР


text:
# Болва (Спас-Деменський район)
Болва (рос. Болва) — присілок в Спас-Деменському районі Калузької області Російської Федерації.
Населення становить 183 особи. Входить до складу муніципального утворення Присілок Болва.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Болва

## Населення
| 2002 | 2007 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 193  | ↘158 | ↗183 |

title: Болва (Спас-Деменський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Болва
|назва ін.       = Болва
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Калузька область]]
|район           = [[Спас-Деменський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Присілок Болва]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 183
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Калузька область
}}
'''Болва''' ({{lang-ru|Болва}}) — [[присілок]] в [[Спас-Деменський район|Спас-Деменському районі]] [[Калузька область|Калузької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 183 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Присілок Болва]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Болва<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/972212328 |title=Закон Калужской области от 04 октября 2004 года N 354-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований, расположенных на территории административно-территориальных единиц «Барятинский район», «Куйбышевский район», «Людиновский район», «Мещовский район», «Спас-Деменский район», «Ульяновский район», и наделении их статусом городского поселения, сельского поселения, муниципального района» |access-date=2018-09-19 |archive-date=2018-09-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180919133004/http://docs.cntd.ru/document/972212328 |deadlink=no }}</ref>

== Населення ==

{{Населення РФ | Болва (Спас-Деменский район) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Спас-Деменський район}}
{{Географія Калуга-доробити}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Спас-Деменського району]]

title: присілок Болва

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Калузька область

Муніципальний район: Спас-Деменський район

Поселення: Присілок Болва

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Болва · Болва


text:
# Піо Квінто
Піо Квінто — нікарагуанський десерт, що складається з торта, политого ромом, покритого заварним кремом і посипаного корицею. Деякі рецепти також включають замочені в ромі чорнослив або родзинки. Піо Квінто їдять після їжі або під час Різдва.
Вважається, що торт був названий на честь Папи Пія V, але точне походження назви невідоме.

title: Піо Квінто

wikitext:
{{Страва}}
'''Піо Квінто''' — [[Нікарагуанська кухня|нікарагуанський]] [[десерт]], що складається з [[Тістечко|торта]], политого [[ром]]ом, покритого [[Заварний крем|заварним кремом]] і посипаного [[Кориця (прянощі)|корицею]]. Деякі рецепти також включають замочені в ромі чорнослив або [[родзинки]]. Піо Квінто їдять після їжі або під час [[Різдво Христове|Різдва]].

Вважається, що торт був названий на честь [[Пій V|Папи Пія V]], але точне походження назви невідоме.<ref>{{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=Z20XOWapBCEC&dq=%22Pio+Quinto%22+-wikipedia&pg=PA60
|title=A World of Cake
|last=Krystina Castella
|date=2012
|publisher=Storey Publishing
|pages=60 and 74
|isbn=9781603424462
|accessdate=6 травня 2019
}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Торти]]
[[Категорія:Різдвяна їжа]]

title: Піо Квінто

Походження: Нікарагуа

Необхідні компоненти: яйце


text:
# Фуганок
Фуганок (нім. Fugbank) — інструмент, призначений для остаточної обробки деревини. Його використовують тоді, коли виникає необхідність вирівняти поверхню великого розміру, а також для вирівнювання довгих кромок, особливо коли припасовують деталі між собою.
Фуганок має довгу важку колодку, виготовлену з деревини твердих порід. Довжина колодки — 700—750 мм, ширина — 80 мм, висота - 70 мм. Ширина подвійного ножа — 60 мм, ставлять його в колодку під кутом 45 °. Ширина ротика -1,5 мм, довжина ножа — 200 мм.
Конструктивно фуганок являє собою довгий рубанок з подвійним ножем. У передній частині колодки фуганка встановлена пробка, щоб захистити дерев'яну колодку від ударів молотком при налагодженні та регулюванні. З заднього боку колодки кріплять ручку, яка розміщується позаду ножа.
Під час стругання правою рукою тримають фуганок за ручку, а лівою натискають на передню частину колодки приблизно біля пробки. При фугуванні фуганок відсувають назад від кінця заготовки, надають йому поступальний рух і ведуть вперед. Фуганок не слід відривати від поверхні, що стругається. За один прохід він знімає тонку стружку у вигляді стрічки на всю довжину заготовки. При струганні довгих заготовок, людина, яка працює, пересувається слідом за стругом на всю довжину заготовки, що стругається (обробляється)
Під час стругання довгих поверхонь фуганком іноді на початку роботи утворюється переривчаста стружка. Це пояснюється тим, що заготовка має нерівну (хвилясту) поверхню. Поява суцільної неперервної стружки показує, що поверхня вирівняна.
Від конструкції ножа залежить якість обробки поверхні. При роботі з одинарним ножем відбувається утворення стружки без її зламу, в результаті чого на поверхні часто виходять задираки, а іноді і відколи. А при струганні інструментом з подвійним ножем до ножа на відстань 0,5-1,5 мм від леза за допомогою гвинта кріпиться стружколом (інтервал встановлюється в залежності від товщини стружки і твердості деревини), і злам стружки після відділення запобігає можливості відщепа її або відколу від поверхні, що обробляється.
Невеликі за розмірами поверхні обробляють напівфуганком, який коротший і вужчий від фуганка.

title: Фуганок

wikitext:
{{unibox}}[[Файл: Fuganok-tool.JPG|thumb|120px|Фуганок]]
'''Фуганок''' ({{lang-de|Fugbank}}) — інструмент, призначений для остаточної обробки деревини. Його використовують тоді, коли виникає необхідність вирівняти поверхню великого розміру, а також для вирівнювання довгих кромок, особливо коли припасовують деталі між собою.

Фуганок має довгу важку колодку, виготовлену з деревини твердих порід. Довжина колодки — 700—750 мм, ширина — 80 мм, висота - 70 мм. Ширина подвійного ножа — 60 мм, ставлять його в колодку під кутом 45 °. Ширина ротика -1,5 мм, довжина ножа — 200 мм.<ref name=":0">{{Cite book
|title=Деревообробка
|last=Г.А. Громов, Г.М. Солодовников, Б.А. Черепашенець
|year=1991
|publisher=Радянська школа
|location=Київ
|pages=61
|language=укр.
|isbn=5-330-01548-0
}}</ref><ref>{{Cite book
|title=Столярные роботы в сельском доме
|last=А.М. Шепелев
|year=1986
|publisher=Россельхозиздат
|location=Москва
|pages=58
}}</ref>

Конструктивно фуганок являє собою довгий [[рубанок]] з подвійним ножем. У передній частині колодки фуганка встановлена пробка, щоб захистити дерев'яну колодку від ударів молотком при налагодженні та регулюванні. З заднього боку колодки кріплять ручку, яка розміщується позаду ножа.

Під час стругання правою рукою тримають фуганок за ручку, а лівою натискають на передню частину колодки приблизно біля пробки. При фугуванні фуганок відсувають назад від кінця заготовки, надають йому поступальний рух і ведуть вперед. Фуганок не слід відривати від поверхні, що стругається. За один прохід він знімає тонку стружку у вигляді стрічки на всю довжину заготовки. При струганні довгих заготовок, людина, яка працює, пересувається слідом за стругом на всю довжину заготовки, що стругається (обробляється)
[[Файл:Fuganok.jpg|thumb|left|Рукоятка саморобного фуганка]]
Під час стругання довгих поверхонь фуганком іноді на початку роботи утворюється переривчаста стружка. Це пояснюється тим, що заготовка має нерівну (хвилясту) поверхню. Поява суцільної неперервної стружки показує, що поверхня вирівняна.<ref name=":0" />

Від конструкції ножа залежить якість обробки поверхні. При роботі з одинарним ножем відбувається утворення стружки без її зламу, в результаті чого на поверхні часто виходять задираки, а іноді і відколи. А при струганні інструментом з подвійним ножем до ножа на відстань 0,5-1,5 мм від леза за допомогою гвинта кріпиться стружколом (інтервал встановлюється в залежності від товщини стружки і твердості деревини), і злам стружки після відділення запобігає можливості відщепа її або відколу від поверхні, що обробляється.<ref>{{Cite book
|title=Оброботка древесины в школьных мастерских
|last=Э.В.Рихвк
|year=1984
|publisher=Просвещение
|location=Москва
|pages=50-51
|language=рос
}}</ref>

Невеликі за розмірами поверхні обробляють напівфуганком, який коротший і вужчий від фуганка.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
{{tool-stub}}
{{Authority control}}
{{Столярні інструменти}}
{{Ручні інструменти}}

[[Категорія:Деревообробні інструменти]]


text:
# Фатяново (Владимирська область)
Фатяново (рос. Фатьяново) — присілок у Ковровському районі Владимирської області Російської Федерації.
Входить до складу муніципального утворення Клязьминське сільське поселення. Населення становить 4 особи (2010).

## Історія
Присілок розташований на землях фіно-угорського народу мещери.
Від 10 квітня 1929 року належить до Ковровського району, утвореного спочатку у складі Івановської промислової області, а відтак від 14 серпня 1944 року у складі новоутвореної Владимирської області.
Згідно із законом від 11 травня 2005 року входить до складу муніципального утворення Клязьминське сільське поселення.

## Населення
| 1859 | 1905 | 1926 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 69   | ↘47  | ↗104 | ↘6   | ↘4   |

title: Фатяново (Владимирська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Фатяново
|назва ін.       = Фатьяново
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Владимирська область]]
|район           = [[Ковровський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Клязьминське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 4 (2010){{RUS-VLA-census}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[UTC+3]], [[Літній час|літом]] [[UTC+4]]
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Владимирська область
}}
'''Фатяново''' ({{lang-ru|Фатьяново}}) — [[присілок]] у [[Ковровський район|Ковровському районі]] [[Владимирська область|Владимирської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Входить до складу муніципального утворення [[Клязьминське сільське поселення]]. Населення становить 4 особи (2010){{RUS-VLA-census}}.

== Історія ==

Присілок розташований на землях фіно-угорського народу [[Мещера (плем'я)|мещери]]<ref>''Боровков Е.'' [http://www.historicus.ru/mordva_muroma_meshera/ Мордва, мурома и мещера — древнее население Верхнего Поволжья]. Historicus.ru. {{ref-ru}}</ref>.

Від [[10 квітня]] [[1929]] року належить до Ковровського району, утвореного спочатку у складі [[Івановська промислова область|Івановської промислової області]], а відтак від [[14 серпня]] [[1944]] року у складі новоутвореної Владимирської області<ref>{{cite web|title=История АТД Владимирской области|url=http://vlarhiv.ru/view/media/files/Admin-territor_delenie.pdf|accessdate=2020-01-30}}</ref>.

Згідно із законом від 11 травня 2005 року входить до складу муніципального утворення Клязьминське сільське поселення<ref>{{cite web|url=http://7law.info/vladimir/act4e/v639.htm|deadlink=yes|title=Закон Владимирской области от 11.05.2005 № 52-ОЗ «О наделении Ковровского района и вновь образованных муниципальных образований, входящих в его состав, соответствующим статусом муниципальных образований и установлении их границ»|accessdate=2020-01-31|archive-date=2014-12-31|archive-url=https://web.archive.org/web/20141231150835/http://7law.info/vladimir/act4e/v639.htm}} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Фатьяново (Владимирская область) }}

{{Населення РФ | Фатьяново (Владимирская область) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Ковровський район}}

{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Присілки Владимирської області]]
[[Категорія:Населені пункти Ковровського району]]

title: присілок Фатяново

Суб'єкт Російської Федерації: Владимирська область

Муніципальний район: Ковровський район

Поселення: Клязьминське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: UTC+3, літом UTC+4

Основні дані:
Мапа
· Фатяново · Фатяново