text:
# RG-32 Scout
RG-32 Scout — південно-африканська повнопривідна легка панцирна машина компанії BAE Systems Land Systems South Africa — одному з підрозділів компанії BAE Systems. Машина збудована у декількох модифікаціях на базі RG-31 Nyala, що широко використовуються у миротворчих операціях.

## Конструкція
Кузов машини типу монокок з 4 дверима, двома люками на даху з'єднано зварюванням з панцирних плит. Машина передбачає перевезення водія+4 бійців з спорядженням у стандартному компонуванні і водія+6 бійців при використанні всього об'єму кабіни. Передбачено при перевезенні 5 осіб місце для їхнього спорядження, спецтехніки, запасів для 48-годинної бойової місії. Базова модель має 1 рівень захисту по стандарту STANAG 4569 — може витримати попадання 7,62-мм і 5,56-мм куль на відстані 30 м. Машина може витримати потрапляння гранати, коктейлю Молотова, вибух протипіхотної міни. При встановленні зовні на болтах модулів додаткового захисту можна досягнути 2 рівня захисту STANAG 4569. Спеціальна модифікація витримує вибух протитанкової міни ТМ-57. У корпусі передбачені бійниці для стрілецької зброї. на даху можливе встановлення бойового модуля з 12,7-мм і 7,62-мм кулеметами.
Транспортний літак C-130 Hercules може одночасно перевозити дві RG-32 Scout.
Північну модифікацію машини для температури до −35 °C виготовили для Швеції, Фінляндії. Перший зразок RG-32 з передбачених 380 машин надійшов у травні 2005 до Швеції. Він отримав позначення Terrängbil 16 Galten (Всюдихідна машина 16 Кабан). Збройні сили Швеції отримали перші машини на початку 2006, а у березні 2010 модифіковані машини з тепловізором, бойовим модулем. Машини призначались для перекидання військ і мало використовуються.

### Мотор
Рядний 6-циліндровий турбодизель робочим об'ємом 3,2 л австрійської компанії Steyr-Daimler-Puch розвиває потужність 181 к.с.. При виключенні системи очищення вихлопних газів потужність зростає до 215 к.с. Трансмісія отримала автоматичну 5-ступінчасту коробку передач Allison 1000, систему блокування міжосьового диференціала, тягу Панара, підвіска гідравлічні амортизатори подвійної дії, кермо гідравлічний підсилювач.

## Модифікації
- RG-32M Standard (Екіпаж 4)
- RG-32M Full armour (Екіпаж 8) з посиленим захистом
- RG-32M LTV (Light Tactical Vehicle) — легка патрульна машина з протимінним захистом

## RG-32M LTV
Ця модифікація була презентована у лютому 2009 на міжнародній виставці озброєння. RG-32M LTV отримала просторішу кабіну завдяки встановленню товстішого куленепробивного скла зовні кузова, клиноподібне дно для захисту від мін, що посилило захист екіпажу. Ширина зросла на 200 мм, висота на 50 мм. Машина має 2 рівень захисту STANAG 4569 і протимінний рівень 2а і 2b (під колесом і під центром).
Завдяки більшій вантажопідйомності у 2,0 т, новому відсіку завантаження машина може перевозити протиракетне обладнання. Машина може отримувати оснащення відповідно до запланованої місії. Машина привернула увагу військових Ірландії, які вирішили першими придбати машини для свого миротворчого контингенту. З 2010 була презентована під назвою RG Outrider (Верщник) у США, чиї військові використовують її в Афганістані.

## Країни-оператори RG-32
- ПАР
- Швеція — 260+120
- Фінляндія — 74
- Єгипет — 180
- ООН
- Ірландія
- Грузія
- Словаччина

title: RG-32 Scout

wikitext:
{{Бронетехніка
|назва                    = RG-32 Scout
|зображення               = RG-32 Scouts.jpg
|розм_зобр                = 250px
|опис_зображення          =
|класифікація             =
|модифікація              = Standard, Full Armour
|компонувальна схема      =
|вартість                 =
|країна-виробник          = {{ZAF}}
|розробник                = BAE Land Systems OMC
|компанія-виробник        = BAE Land Systems OMC
|роки виробництва         = 2002→
|кількість виробів        =
|роки експлуатації        = 2002→
|модифікації              =
|основні країни-оператори = {{ZAF}}
|війни                    =
|бойова маса              = 4,45
|екіпаж                   = 1
|десант                   = 3
|довжина                  = 4.970
|ширина                   = 2.060
|висота                   = 2.050
|кліренс                  = 380
|база                     =
|колія                    =
|тип броні                =
|лоб корпусу              =
|лоб корпусу (верх)       =
|лоб корпусу (середина)   =
|лоб корпусу (низ)        =
|борт корпусу             =
|борт корпусу (верх)      =
|борт корпусу (низ)       =
|корма корпусу            =
|корма корпусу (верх)     =
|корма корпусу (середина) =
|корма корпусу (низ)      =
|дах корпусу              =
|днище                    =
|лоб башти                =
|маска гармати            =
|борт башти               =
|корма башти              =
|дах башти                =
|активний захист          =
|динамічний захист        =
|основне озброєння        =
|калібр, марка та тип гармати =
|довжина ствола           = <!-- в калібрах -->
|скорострільність         =
|кути ВН                  =
|кути ГН                  =
|дальність стрільби       =
|боєкомплект гармати      =
|приціли                  =
|кулемети                 =
|боєкомплект              =
|додаткове_озброєння      =
|боєкомплект (2)          =
|тип, марка двигуна       = 6-циліндровий M16 TCI
|потужність двигуна       = 148
|пальне                   =
|трансмісія               = [[Коробка передач|КП]] Allison 1000<br/>
|підвіска                 =
|колісна формула          = 4×4
|гусениці                 =
|швидкість по шосе        = 105
|швидкість по перетятій місцевості  =
|запас ходу по шосе                 =
|запас ходу по перетятій місцевості =
|питома потужність          =
|питомий тиск на ґрунт      =
|допустимий нахил           = 40°
|підйом, що долається       = 60°
|стінка, що долається       = 0,35
|рів, що долається          = 0,5
|брід, що долається         = 0,8
|засоби зв'язку             =
}}
'''RG-32 Scout''' — [[Південно-Африканська Республіка|південно-африканська]] [[Повний привід|повнопривідна]] легка [[Броня|панцирна]] машина компанії {{iw|BAE Systems Land Systems South Africa}} — одному з підрозділів компанії [[BAE Systems]]. Машина збудована у декількох модифікаціях на базі [[RG-31 Nyala]], що широко використовуються у [[Миротворча операція|миротворчих операціях]].

== Конструкція ==
Кузов машини типу [[монокок]] з 4 дверима, двома люками на даху з'єднано [[зварювання]]м з [[Броня|панцирних]] плит. Машина передбачає перевезення водія+4 бійців з спорядженням у стандартному компонуванні і водія+6 бійців при використанні всього об'єму кабіни. Передбачено при перевезенні 5 осіб місце для їхнього спорядження, спецтехніки, запасів для 48-годинної бойової місії. Базова модель має 1 рівень захисту по стандарту [[STANAG 4569]] — може витримати попадання 7,62-мм і 5,56-мм [[Куля|куль]] на відстані 30 м. Машина може витримати потрапляння [[Граната|гранати]], [[Коктейль Молотова|коктейлю Молотова]], вибух протипіхотної міни. При встановленні зовні на болтах модулів додаткового захисту можна досягнути 2 рівня захисту STANAG 4569. Спеціальна модифікація витримує вибух [[Протитанкова міна|протитанкової міни]] ТМ-57. У корпусі передбачені бійниці для стрілецької зброї. на даху можливе встановлення [[Бойовий модуль (комплекс озброєння)|бойового модуля]] з 12,7-мм і 7,62-мм [[кулемет]]ами.

Транспортний літак [[Lockheed C-130 Hercules|C-130 Hercules]] може одночасно перевозити дві RG-32 Scout.

Північну модифікацію машини для температури до −35 °C виготовили для [[Швеція|Швеції]], [[Фінляндія|Фінляндії]]. Перший зразок RG-32 з передбачених 380 машин надійшов у [[Травень|травні]] 2005 до [[Швеція|Швеції]]. Він отримав позначення Terrängbil 16 Galten (Всюдихідна машина 16 Кабан). [[Збройні сили Швеції]] отримали перші машини на початку 2006, а у [[Березень|березні]] 2010 модифіковані машини з [[тепловізор]]ом, [[Бойовий модуль (комплекс озброєння)|бойовим модулем]]. Машини призначались для перекидання військ і мало використовуються.

=== Мотор ===
Рядний 6-циліндровий [[турбодизель]] [[Робочий об'єм|робочим об'ємом]] 3,2 л [[Австрія|австрійської]] компанії [[Steyr-Daimler-Puch]] розвиває [[потужність]] 181 [[Кінська сила|к.с.]]. При виключенні системи очищення вихлопних газів потужність зростає до 215 к.с. [[Трансмісія]] отримала автоматичну 5-ступінчасту [[Коробка передач|коробку передач]] Allison 1000, систему блокування міжосьового [[Диференціал (механіка)|диференціала]], [[Тяга Панара|тягу Панара]], [[Підвіска автомобіля|підвіска]] гідравлічні [[амортизатор]]и подвійної дії, [[кермо]] гідравлічний підсилювач.

== Модифікації ==
* '''RG-32M Standard''' (Екіпаж 4)
* '''RG-32M Full armour''' (Екіпаж 8) з посиленим захистом
* '''RG-32M LTV''' ('''L'''ight '''T'''actical '''V'''ehicle) — легка патрульна машина з протимінним захистом

{{-}}

== RG-32M LTV ==
{{Бронетехніка
|назва                    = RG Outrider (RG-32M LTV)
|зображення               =  Irish Army RG-32M Light Tactical Armoured Vehicle LTAV (4520429843).jpg
|розм_зобр                = 250px
|альт                     =
|опис_зображення          =
|класифікація             = легка патрульна машина з протимінним захистом [[Машини із захистом від мін і засідок|MRAP]]
|модифікація              =
|компонувальна схема      =
|вартість                 =
|країна-виробник          = {{ZAF}}
|розробник                = BAE Systems
|компанія-виробник        = BAE Systems
|роки виробництва         = 2009/10→
|кількість виробів        =
|роки експлуатації        =
|модифікації              =
|основні країни-оператори = {{IRL}}
|війни                    =
|бойова маса              = 9,5
|екіпаж                   = 1
|десант                   = 3
|довжина                  = 6.000
|ширина                   = 2.205
|висота                   = 2.190
|кліренс                  = 430
|база                     = 3.340
|колія                    =
|тип броні                =
|лоб корпусу              =
|лоб корпусу (верх)       =
|лоб корпусу (середина)   =
|лоб корпусу (низ)        =
|борт корпусу             =
|борт корпусу (верх)      =
|борт корпусу (низ)       =
|корма корпусу            =
|корма корпусу (верх)     =
|корма корпусу (середина) =
|корма корпусу (низ)      =
|дах корпусу              =
|днище                    =
|лоб башти                =
|маска гармати            =
|борт башти               =
|корма башти              =
|дах башти                =
|активний захист          =
|динамічний захист        =
|основне озброєння        =
|калібр, марка та тип гармати =
|довжина ствола           = <!-- в калібрах -->
|скорострільність         =
|кути ВН                  =
|кути ГН                  =
|дальність стрільби       =
|боєкомплект гармати      =
|приціли                  =
|кулемети                 =
|боєкомплект              =
|додаткове_озброєння      =
|боєкомплект (2)          =
|тип, марка двигуна       = M16 SCI
|потужність двигуна       = 270 (200)
|пальне                   =
|трансмісія               = КП Allison 1000
|підвіска                 =
|колісна формула          = 4×4
|гусениці                 =
|швидкість по шосе        = >120
|швидкість по перетятій місцевості  =
|запас ходу по шосе                 =
|запас ходу по перетятій місцевості =
|питома потужність          =
|питомий тиск на ґрунт      =
|допустимий нахил           = 30°
|підйом, що долається       = 60°
|стінка, що долається       =
|рів, що долається          =
|брід, що долається         =
|засоби зв'язку             =
}}
Ця модифікація була презентована у [[Лютий|лютому]] [[2009]] на міжнародній виставці озброєння. RG-32M LTV отримала просторішу кабіну завдяки встановленню товстішого куленепробивного скла зовні кузова, клиноподібне дно для захисту від [[Міна|мін]], що посилило захист екіпажу. Ширина зросла на 200 мм, висота на 50 мм. Машина має 2 рівень захисту STANAG 4569 і протимінний рівень 2а і 2b (під колесом і під центром).

Завдяки більшій [[Вантажопідйомність|вантажопідйомності]] у 2,0 т, новому відсіку завантаження машина може перевозити протиракетне обладнання. Машина може отримувати оснащення відповідно до запланованої місії. Машина привернула увагу військових [[Ірландія|Ірландії]], які вирішили першими придбати машини для свого миротворчого контингенту. З 2010 була презентована під назвою '''RG Outrider''' (Верщник)<ref>{{Cite web |url=http://www.armyrecognition.com/us_army_wheeled_and_armoured_vehicle_uk/rg_outrider_bae_systems_armoured_utility_light_patrol_vehicle_data_sheet_information_specifications.html |title=RG Outrider BAE Systems light armoured utility patrol vehicle  |accessdate=9 грудня 2014 |archive-date=13 серпня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140813131948/http://www.armyrecognition.com/us_army_wheeled_and_armoured_vehicle_uk/rg_outrider_bae_systems_armoured_utility_light_patrol_vehicle_data_sheet_information_specifications.html }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140813131948/http://www.armyrecognition.com/us_army_wheeled_and_armoured_vehicle_uk/rg_outrider_bae_systems_armoured_utility_light_patrol_vehicle_data_sheet_information_specifications.html |date=2014-08-13 }}</ref> у [[Сполучені Штати Америки|США]], чиї військові використовують її в [[Афганістан]]і<ref>{{Cite web |url=http://www.engineeringnews.co.za/article/sa-armoured-vehicle-company-continues-to-target-and-win-in-us-market-2010-03-12 |title=South African armoured vehicle group continues to target and win in the US market  |accessdate=9 грудня 2014 |archive-date=24 вересня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150924014221/http://www.engineeringnews.co.za/article/sa-armoured-vehicle-company-continues-to-target-and-win-in-us-market-2010-03-12 }} South African armoured vehicle group continues to target and win in the US market {{ref-en}}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.prweb.com/releases/baesystems/rgoutrider/prweb3606854.htm |title=BAE Systems Demonstrates RG Outrider, a New Light Armored Mine Protected Vehicle for U.S. Military  |accessdate=9 грудня 2014 |archive-date=6 січня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150106234111/http://www.prweb.com/releases/baesystems/rgoutrider/prweb3606854.htm }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150106234111/http://www.prweb.com/releases/baesystems/rgoutrider/prweb3606854.htm |date=2015-01-06 }}</ref>.

== Країни-оператори RG-32 ==
* {{ZAF}}
* {{SWE}} — 260+120
* {{FIN}} — 74
* {{EGY}} — 180
* {{UNO }}
* {{IRL}}
* {{GEO}}
* {{SVK}}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Див. також ==
* [[Oshkosh M-ATV]]
* [[Oshkosh L-ATV]]
* [[KRAZ SHREK ONE]]
* [[KRAZ-ASV]]
* [[Кугуар (бронемашина)]]
* [[International MaxxPro]]
* [[RG-33]]
* [[Ocelot (MRAP)]]

== Посилання ==
* [http://www.steyr-motors.com/automotive/applications-gallery/bae-land-systems-omc-rg32-m16-tci-165/  RG-32] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141003175444/http://www.steyr-motors.com/automotive/applications-gallery/bae-land-systems-omc-rg32-m16-tci-165/ |date=3 жовтня 2014 }} {{ref-en}}
* [http://www.army-technology.com/projects/rg-32M/  RG32M Mine Hardened Armoured Patrol Vehicle, South Africa] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141014101254/http://www.army-technology.com/projects/rg-32M/ |date=14 жовтня 2014 }} {{ref-en}}
* [http://www.army-technology.com/news/newsfinnish-army-orders-additional-rg32m-vehicles-bae  Finnish Army orders additional RG32M vehicles from BAE] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141018234012/http://www.army-technology.com/news/newsfinnish-army-orders-additional-rg32m-vehicles-bae |date=18 жовтня 2014 }} {{ref-en}}
* [http://www.engineeringnews.co.za/article/local-defence-company-faces-future-with-range-of-new-or-improved-products-2009-09-25  South African defence company faces future with range of new or improved products] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924002830/http://www.engineeringnews.co.za/article/local-defence-company-faces-future-with-range-of-new-or-improved-products-2009-09-25 |date=24 вересня 2015 }} {{ref-en}}

{{Сучасні колісні БМП, БТР і бронеавтомобілі}}

[[Категорія:Позашляховики]]
[[Категорія:Машини з захистом від мін і засідок]]
[[Категорія:Бронетехніка війни в Афганістані (з 2001)]]
[[Категорія:Бронетехніка ПАР]]
[[Категорія:Військова продукція BAE Systems]]

title: RG-32 Scout

Тип: Standard, Full Armour

Походження: ПАР

title: Історія використання

Оператори: ПАР

title: Історія виробництва

Розробник: BAE Land Systems OMC

Виробник: BAE Land Systems OMC

title: Характеристики

Двигун: 6-циліндровий M16 TCI · 148

Трансмісія: КП Allison 1000

Швидкість: шосе: 105

Прохідність: нахил: 40° · підйом: 60° · стінка: 0,35 · рів: 0,5 · брід: 0,8

title: RG Outrider (RG-32M LTV)

Тип: легка патрульна машина з протимінним захистом MRAP

title: Історія використання

Оператори: Ірландія

title: Історія виробництва

Розробник: BAE Systems

Виробник: BAE Systems

title: Характеристики

Прохідність: нахил: 30° · підйом: 60°


text:
# Археологічний парк Сан-Аґустін
Археологі́чний парк Сан-Аґусті́н (ісп. Parque Arqueológico de San Agustín) — археологічний парк в муніципалітетах Сан-Аґустін і сан-Хосе-де-Існос в колумбійському департаменті Уїла. Це одна з найважливіших археологічних ділянок країни, що входить до списку Світової спадщини.
На території парку знаходиться найбільша в Південній Америці група релігійних пам'ятників та скульптур культури Сан-Аґустін, що дуже пророблені детально та містять багато натуралістичних та абстрактних форм. Скульптури парку, відомі як Чинас, були виготовлені з вулканічних порід та були яскраво забарвлені в червоні, сині та жовті кольори, хоча вони швидко знебарвлюються після відкопування. Люди на скульптурах мають різноманітні стилі одягу, зачіски та інших деталей. Розміри скульптур дуже різноманітні, від десятків сантиметрів до семи метрів заввишки і ваги у кілька тонн.
На жаль, багато структур достатньо маленькі, щоб їх можна було вкрасти з території парку, через це ця ділянка входить до списку археологічних об'єктів Латинської Америки, що знаходяться під найбільшою загрозою.

wikiname: ukwiki

title: Археологічний парк Сан-Аґустін

in_language: uk

wikitext:
{{Об'єкт Світової спадщини
 | назва               = Археологічний парк Сан-Аґустін
 | назва(офіційна-WHS) = ''San Agustín Archaeological Park''
 | зображення          = San Agustin parque arqueologic.jpg
 | підпис зображення   = Пернаті скульптури парку 1-8 століть
 | країна              = {{COL}}
 | тип                 = Культурний
 | критерії            = iii
 | ID                  = 744
 | регіон ЮНЕСКО       = Південна Америка і Карибський басейн
 | рік                 = 1995
 | внесено зміни       =
 | під загрозою        =
 | карта розташування  =
 | підпис карти        =
 | lat_NS = N |lat_deg = |lat_min = |lat_sec =
 | lon_EW = E |lon_deg = |lon_min = |lon_sec =
 | region              =
 | CoordScale          =
}}
'''Археологі́чний парк Сан-Аґусті́н''' ({{lang-es|Parque Arqueológico de San Agustín}}) — археологічний парк в муніципалітетах [[Сан-Аґустін (Уїла)|Сан-Аґустін]] і [[сан-Хосе-де-Існос]] в [[Колумбія|колумбійському]] департаменті [[Уїла (департамент)|Уїла]]. Це одна з найважливіших археологічних ділянок країни, що входить до списку [[Світова спадщина ЮНЕСКО|Світової спадщини]].

На території парку знаходиться найбільша в Південній Америці група релігійних пам'ятників та скульптур [[Сан-Аґустін (культура)|культури Сан-Аґустін]], що дуже пророблені детально та містять багато натуралістичних та абстрактних форм. Скульптури парку, відомі як Чинас, були виготовлені з вулканічних порід та були яскраво забарвлені в червоні, сині та жовті кольори, хоча вони швидко знебарвлюються після відкопування. Люди на скульптурах мають різноманітні стилі одягу, зачіски та інших деталей. Розміри скульптур дуже різноманітні, від десятків сантиметрів до семи метрів заввишки і ваги у кілька тонн.

На жаль, багато структур достатньо маленькі, щоб їх можна було вкрасти з території парку, через це ця ділянка входить до списку археологічних об'єктів Латинської Америки, що знаходяться під найбільшою загрозою.

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20130314051057/http://pwp.etb.net.co/fdrojas/Orfebreria/estatua.html Parque Arqueológico de San Agustín] ''Paisajes colombianas y su folclor'' {{ref-es}}
* [http://www.turismocolombia.com/DestinosyProductos/Productos/Culturahistoriaytradición/Turismoarqueológico/ParqueArqueológicodeSanAgustín/tabid/615/language/en-US/Default.aspx San Agustín Archaeological Park] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090110111750/http://www.turismocolombia.com/DestinosyProductos/Productos/Culturahistoriaytradición/Turismoarqueológico/ParqueArqueológicodeSanAgustín/tabid/615/language/en-US/Default.aspx |date=10 січня 2009 }} ''turismocolombia.com'' {{ref-en}}
* [http://www.ewakulak.com/colombia/lugares/parque_arqueologico_de_san_agustin_el_misterio_tallado_en_piedra_2.html Parque Arqueológico de San Agustín: El misterio tallado en piedra] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090120203955/http://www.ewakulak.com/colombia/lugares/parque_arqueologico_de_san_agustin_el_misterio_tallado_en_piedra_2.html |date=20 січня 2009 }} ''Eva Kulak'' {{ref-es}}
* [https://web.archive.org/web/20130729085745/http://www.icanh.gov.co/secciones/parques/sanagustin.htm Parque Arqueológico de San Agustín] ''ICANH'' {{ref-es}}
* [https://web.archive.org/web/20090219121507/http://www.amazoniavirtual.com/visitas_virtuales/paginas/san_agustin/index.html Parque Arqueológico de San Agustín] ''Amazonia Virtual'' {{ref-es}}

{{Colombia-geo-stub}}

{{Світова спадщина в Колумбії}}

[[Категорія:Світова спадщина в Колумбії]]
[[Категорія:Археологія Колумбії]]

title: San Agustín Archaeological Park

San Agustín Archaeological Park: Світова спадщина

San Agustín Archaeological Park: Пернаті скульптури парку 1-8 століть

Країна: Колумбія

Тип: Культурний

Критерії: iii

Регіон: Латинська Америка і Кариби


text:
# Адміністративний устрій Перемишлянського району
Адміністративний устрій Перемишлянського району — адміністративно-територіальний устрій Перемишлянського району Львівської області на 2 міські ради та 27 сільських рад, які об'єднують 89 населених пунктів і підпорядковані Перемишлянській районній раді. Адміністративний центр — місто Перемишляни, яке є містом обласного значення та не входить до складу району.

## Список радПеремишлянського району
| №  | Назва                           | Центр               | Населені пункти                                                                | Площа км² | Місце за площею | Населення (2001), осіб. | Місце за населенням |
| -- | ------------------------------- | ------------------- | ------------------------------------------------------------------------------ | --------- | --------------- | ----------------------- | ------------------- |
| 1  | Бібрська міська рада            | м. Бібрка           | м. Бібрка с. Шпильчина                                                         | 5,12      |                 | 4482                    |                     |
| 2  | Перемишлянська міська рада      | м. Перемишляни      | м. Перемишляни                                                                 | 4,65      |                 | 7565                    |                     |
| 3  | Бачівська сільська рада         | с. Бачів            | с. Бачів                                                                       | 3,12      |                 | 569                     |                     |
| 4  | Білецька сільська рада          | с. Біле             | с. Біле с. Новосілки с. Хомина                                                 | 7,01      |                 | 1188                    |                     |
| 5  | Болотнянська сільська рада      | с. Болотня          | с. Болотня с. Заставки-Яблунів с. Рівна с. Рубче                               | 2,99      |                 | 788                     |                     |
| 6  | Борщівська сільська рада        | с. Борщів           | с. Борщів с. Виписки с. Ладанці с. Пнятин                                      | 11,02     |                 | 2252                    |                     |
| 7  | Брюховицька сільська рада       | с. Брюховичі        | с. Брюховичі с. Білка с. Костенів                                              | 6,03      |                 | 1360                    |                     |
| 8  | Великоглібовицька сільська рада | с. Великі Глібовичі | с. Великі Глібовичі с. Волощина с. Підмонастир                                 | 10,17     |                 | 2991                    |                     |
| 9  | Вишнівчицька сільська рада      | с. Вишнівчик        | с. Вишнівчик с. Камінна с. Лонівка с. Плеників                                 | 7,64      |                 | 869                     |                     |
| 10 | Вовківська сільська рада        | с. Вовків           | с. Вовків с. Брикун с. Малий Полюхів с. Мерещів с. Плетеничі                   | 7,18      |                 | 1534                    |                     |
| 11 | Добряницька сільська рада       | с. Добряничі        | с. Добряничі с. Плоска с. Тучне                                                | 4,54      |                 | 782                     |                     |
| 12 | Дунаївська сільська рада        | с. Дунаїв           | с. Дунаїв с. Курний с. Підсмереки с. Смереківка с. Тернівка                    | 8,04      |                 | 1101                    |                     |
| 13 | Дусанівська сільська рада       | с. Дусанів          | с. Дусанів                                                                     | 6,18      |                 | 690                     |                     |
| 14 | Іванівська сільська рада        | с. Іванівка         | с. Іванівка                                                                    | 3,18      |                 | 535                     |                     |
| 15 | Кореличівська сільська рада     | с. Кореличі         | с. Кореличі с. Прибинь                                                         | 3,18      |                 | 1188                    |                     |
| 16 | Коросненська сільська рада      | с. Коросне          | с. Коросне с. Затемне с. Сивороги с. Унів                                      | 9,73      |                 | 1734                    |                     |
| 17 | Лагодівська сільська рада       | с. Лагодів          | с. Лагодів                                                                     | 3,72      |                 | 758                     |                     |
| 18 | Ланівська сільська рада         | с. Лани             | с. Лани с. Благодатівка с. Гончарів с. Любешка с. Сірники                      | 9         |                 | 1965                    |                     |
| 19 | Липовецька сільська рада        | с. Липівці          | с. Липівці с. Лоні                                                             | 9,54      |                 | 1376                    |                     |
| 20 | Осталовицька сільська рада      | с. Осталовичі       | с. Осталовичі с. Розсохи с. Утіховичі                                          | 5,97      |                 | 1476                    |                     |
| 21 | Подусівська сільська рада       | с. Подусів          | с. Подусів                                                                     | 1,97      |                 | 611                     |                     |
| 22 | Подусільнянська сільська рада   | с. Подусільна       | с. Подусільна                                                                  | 3,25      |                 | 316                     |                     |
| 23 | Романівська сільська рада       | с. Романів          | с. Романів с. Підгородище с. Під'ярків с. Селиська                             | 12,85     |                 | 2377                    |                     |
| 24 | Свірзька сільська рада          | с. Свірж            | с. Свірж с. Глібовичі с. Грабник с. Задубина с. Копань с. Мивсева с. Підвисоке | 11,78     |                 | 1841                    |                     |
| 25 | Станимирська сільська рада      | с. Станимир         | с. Станимир с. Ганачівка                                                       | 4,7       |                 | 1176                    |                     |
| 26 | Стрілківська сільська рада      | с. Стрілки          | с. Стрілки с. Вілявче с. Волове с. Малі Ланки с. Мостище с. Стоки              | 8,78      |                 | 2209                    |                     |
| 27 | Суходільська сільська рада      | с. Суходіл          | с. Суходіл с. Вільховець с. Лопушна                                            | 7,26      |                 | 1159                    |                     |
| 28 | Ушковичівська сільська рада     | с. Ушковичі         | с. Ушковичі с. Кимир с. Неділиська с. Чуперносів                               | 9,63      |                 | 1458                    |                     |
| 29 | Чемеринецька сільська рада      | с. Чемеринці        | с. Чемеринці с. Гуральня с. Кузубатиця с. Кучерівка                            | 8,89      |                 | 1209                    |                     |

* Примітки: м. — місто, смт — селище міського типу, с. — село, с-ще — селище

wikitext:
'''Адміністративний устрій Перемишлянського району''' — адміністративно-територіальний устрій [[Перемишлянський район|Перемишлянського району]] [[Львівська область|Львівської області]] на 2 [[міська рада|міські ради]] та 27 [[Сільська рада|сільських рад]], які об'єднують 89 [[населений пункт|населених пунктів]] і підпорядковані [[Перемишлянська районна рада|Перемишлянській районній раді]]. Адміністративний центр — місто [[Перемишляни]], яке є [[Місто обласного значення|містом обласного значення]] та не входить до складу району<ref>[http://static.rada.gov.ua/zakon/new/ADM/zmistlv.html Адміністративно-територіальний устрій Перемишлянського району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140619144723/http://static.rada.gov.ua/zakon/new/ADM/zmistlv.html |date=19 червня 2014 }} на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>.

== Список рад [[Перемишлянський район|Перемишлянського району]] ==

{| class="wikitable sortable"
!№!!Назва!!Центр!!Населені пункти!!Площа
км²!!Місце
за площею!!Населення
([[Перепис населення України (2001)|2001]]), осіб.!!Місце
за населенням
|-
|1 || [[Бібрська міська рада]] || м. [[Бібрка]] || м. [[Бібрка]]
с. [[Шпильчина]] ||5,12|||| align="right" |4482||
|-
|2 || [[Перемишлянська міська рада]] || м. [[Перемишляни]] || м. [[Перемишляни]] ||4,65|||| align="right" |7565||
|-
|3 || [[Бачівська сільська рада (Перемишлянський район)|Бачівська сільська рада]] || с. [[Бачів]] || с. [[Бачів]] ||3,12|| || align="right"|569||
|-
|4 || [[Білецька сільська рада (Перемишлянський район)|Білецька сільська рада]] || с. [[Біле (Перемишлянський район)|Біле]] || с. [[Біле (Перемишлянський район)|Біле]]
с. [[Новосілки (Перемишлянський район)|Новосілки]]
с. [[Хомина]] ||7,01|| || align="right"|1188||
|-
|5 || [[Болотнянська сільська рада]] || с. [[Болотня (Перемишлянський район)|Болотня]] || с. [[Болотня (Перемишлянський район)|Болотня]]
с. [[Заставки-Яблунів]]
с. [[Рівна]]
с. [[Рубче (Перемишлянський район)|Рубче]] ||2,99|| || align="right"|788||
|-
|6 || [[Борщівська сільська рада (Перемишлянський район)|Борщівська сільська рада]] || с. [[Борщів (Перемишлянський район)|Борщів]] || с. [[Борщів (Перемишлянський район)|Борщів]]
с. [[Виписки]]
с. [[Ладанці]]
с. [[Пнятин]] ||11,02|| || align="right"|2252||
|-
|7 || [[Брюховицька сільська рада]] || с. [[Брюховичі (село)|Брюховичі]] || с. [[Брюховичі (село)|Брюховичі]]
с. [[Білка (Перемишлянський район)|Білка]]
с. [[Костенів]] ||6,03|| || align="right"|1360||
|-
|8 || [[Великоглібовицька сільська рада]] || с. [[Великі Глібовичі]] || с. [[Великі Глібовичі]]
с. [[Волощина (Перемишлянський район)|Волощина]]
с. [[Підмонастир]] ||10,17|| || align="right"|2991||
|-
|9 || [[Вишнівчицька сільська рада (Перемишлянський район)|Вишнівчицька сільська рада]] || с. [[Вишнівчик (Перемишлянський район)|Вишнівчик]] || с. [[Вишнівчик (Перемишлянський район)|Вишнівчик]]
с. [[Камінна]]
с. [[Лонівка]]
с. [[Плеників]] ||7,64|| || align="right"|869||
|-
|10 || [[Вовківська сільська рада (Перемишлянський район)|Вовківська сільська рада]] || с. [[Вовків (Перемишлянський район)|Вовків]] || с. [[Вовків (Перемишлянський район)|Вовків]]
с. [[Брикун]]
с. [[Малий Полюхів]]
с. [[Мерещів]]
с. [[Плетеничі]] ||7,18|| || align="right"|1534||
|-
|11 || [[Добряницька сільська рада]] || с. [[Добряничі]] || с. [[Добряничі]]
с. [[Плоска (Перемишлянський район)|Плоска]]
с. [[Тучне (Перемишлянський район)|Тучне]] ||4,54|| || align="right"|782||
|-
|12 || [[Дунаївська сільська рада (Перемишлянський район)|Дунаївська сільська рада]] || с. [[Дунаїв (Перемишлянський район)|Дунаїв]] || с. [[Дунаїв (Перемишлянський район)|Дунаїв]]
с. [[Курний]]
с. [[Підсмереки]]
с. [[Смереківка]]
с. [[Тернівка (Перемишлянський район)|Тернівка]] ||8,04|| || align="right"|1101||
|-
|13 || [[Дусанівська сільська рада]] || с. [[Дусанів]] || с. [[Дусанів]] ||6,18|| || align="right"|690||
|-
|14 || [[Іванівська сільська рада (Перемишлянський район)|Іванівська сільська рада]] || с. [[Іванівка (Перемишлянський район)|Іванівка]] || с. [[Іванівка (Перемишлянський район)|Іванівка]] ||3,18|| || align="right"|535||
|-
|15 || [[Кореличівська сільська рада]] || с. [[Кореличі (Перемишлянський район)|Кореличі]] || с. [[Кореличі (Перемишлянський район)|Кореличі]]
с. [[Прибинь (Перемишлянський район)|Прибинь]] ||3,18|| || align="right"|1188||
|-
|16 || [[Коросненська сільська рада]] || с. [[Коросне]] || с. [[Коросне]]
с. [[Затемне]]
с. [[Сивороги (Перемишлянський район)|Сивороги]]
с. [[Унів]] ||9,73|| || align="right"|1734||
|-
|17 || [[Лагодівська сільська рада (Перемишлянський район)|Лагодівська сільська рада]] || с. [[Лагодів (Перемишлянський район)|Лагодів]] || с. [[Лагодів (Перемишлянський район)|Лагодів]] ||3,72|| || align="right"|758||
|-
|18 || [[Ланівська сільська рада (Перемишлянський район)|Ланівська сільська рада]] || с. [[Лани (Перемишлянський район)|Лани]] || с. [[Лани (Перемишлянський район)|Лани]]
с. [[Благодатівка (Перемишлянський район)|Благодатівка]]
с. [[Гончарів (Перемишлянський район)|Гончарів]]
с. [[Любешка]]
с. [[Сірники (село)|Сірники]] ||9|| || align="right"|1965||
|-
|19 || [[Липовецька сільська рада (Перемишлянський район)|Липовецька сільська рада]] || с. [[Липівці]] || с. [[Липівці]]
с. [[Лоні]] ||9,54|| || align="right"|1376||
|-
|20 || [[Осталовицька сільська рада]] || с. [[Осталовичі]] || с. [[Осталовичі]]
с. [[Розсохи (Перемишлянський район)|Розсохи]]
с. [[Утіховичі]] ||5,97|| || align="right"|1476||
|-
|21 || [[Подусівська сільська рада]] || с. [[Подусів]] || с. [[Подусів]] ||1,97|| || align="right"|611||
|-
|22 || [[Подусільнянська сільська рада]] || с. [[Подусільна]] || с. [[Подусільна]] ||3,25|| || align="right"|316||
|-
|23 || [[Романівська сільська рада (Перемишлянський район)|Романівська сільська рада]] || с. [[Романів (Перемишлянський район)|Романів]] || с. [[Романів (Перемишлянський район)|Романів]]
с. [[Підгородище]]
с. [[Під'ярків]]
с. [[Селиська (Перемишлянський район)|Селиська]] ||12,85|||| align="right" |2377||
|-
|24 || [[Свірзька сільська рада]] || с. [[Свірж (Перемишлянський район)|Свірж]] || с. [[Свірж (Перемишлянський район)|Свірж]]
с. [[Глібовичі]]
с. [[Грабник (Перемишлянський район)|Грабник]]
с. [[Задубина]]
с. [[Копань (Перемишлянський район)|Копань]]
с. [[Мивсева]]
с. [[Підвисоке (Перемишлянський район)|Підвисоке]] ||11,78|||| align="right" |1841||
|-
|25 || [[Станимирська сільська рада]] || с. [[Станимир]] || с. [[Станимир]]
с. [[Ганачівка]] ||4,7|| || align="right"|1176||
|-
|26 || [[Стрілківська сільська рада (Перемишлянський район)|Стрілківська сільська рада]] || с. [[Стрілки (Перемишлянський район)|Стрілки]] || с. [[Стрілки (Перемишлянський район)|Стрілки]]
с. [[Вілявче]]
с. [[Волове]]
с. [[Малі Ланки]]
с. [[Мостище (Перемишлянський район)|Мостище]]
с. [[Стоки]] ||8,78|| || align="right"|2209||
|-
|27 || [[Суходільська сільська рада (Перемишлянський район)|Суходільська сільська рада]] || с. [[Суходіл (Перемишлянський район)|Суходіл]] || с. [[Суходіл (Перемишлянський район)|Суходіл]]
с. [[Вільховець (Перемишлянський район)|Вільховець]]
с. [[Лопушна (Перемишлянський район)|Лопушна]] ||7,26|| || align="right"|1159||
|-
|28 || [[Ушковичівська сільська рада]] || с. [[Ушковичі]] || с. [[Ушковичі]]
с. [[Кимир]]
с. [[Неділиська]]
с. [[Чуперносів]] ||9,63|| || align="right"|1458||
|-
|29 || [[Чемеринецька сільська рада]] || с. [[Чемеринці]] || с. [[Чемеринці]]
с. [[Гуральня (село)|Гуральня]]
с. [[Кузубатиця]]
с. [[Кучерівка (Перемишлянський район)|Кучерівка]] ||8,89|| || align="right"|1209||
|}

* Примітки: м. — [[місто]], смт — [[селище міського типу]], с. — [[село]], с-ще — [[селище]]

== Див. також ==
* [[Перемишлянський район]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Адміністративний устрій Львівської області}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Перемишлянського району|*]]
[[Категорія:Перемишлянський район]]


text:
# Цимбал Людмила Трохимівна
Цимбал Людмила Трохимівна (нар. 21 жовтня 1937, Харків — пом. 3 січня 2012) — вчена-фізик, доктор фізико-математичних наук, професор, член-кореспондент АН УРСР, Заслужена діячка науки і техніки України, лауреат Державної премії України в галузі науки і техніки.

## Біографія
Цимбал Людмила Трохимівна народилась 12 жовтня 1937 року у Харкові в сім'ї професора-анатома. Батьки Людмили Трохимівни походили з полтавських козацьких родів. Вона закінчила історичну 6-ту середню жіночу школу міста Харкова з золотою медаллю. У 1958 році закінчила радіофізичний факультет Харківського державного університету. З 1961 по 1964 рік Людмила Трохимівна навчалася в аспірантурі при Фізико-технічному інституті низьких температур (ФТІНТ) під керівництвом академіка О. О. Галкіна. У 1964 році в складі першої групи харківських фізиків переїхала до Донецька.
У 1971 році в Харківському університеті захистила кандидатську дисертацію, а у 1982 році — докторську в ДонФТІ.
З 1988 року — член-кореспондент АН УРСР.

## Трудова діяльність
Цимбал Людмила Трохимівна працювала на оборонному підприємстві а/я № 67 (нині «Хартрон»), де зробила вагомий внесок у розв'язання проблеми стійкості систем керування поточної серії міжконтинентальних балістичних ракет. У 1964 році почала працювати у щойно створеному Донецькому фізико-технічному інституті АН УРСР в місті Донецьк. З 1965 року працювала у Донецькому фізико-технічному Інституті НАН України. обіймала посади керівниці лабораторією, керівниці відділу ультразвукових досліджень твердого тіла, радника при дирекції інституту.

## Наукові дослідження
Л. Т. Цимбал була спеціалістом в області елементарних збуджень у твердих тілах, електронної фізики металів та фізики фазових перетворень. З її ім'ям пов'язані фундаментальні результати в області електродинаміки металів, аномального проникнення. Наукові праці стосуються дослідження електронних властивостей металів. Роботами Л. Т. Цимбал започатковано новий напрям фізичних досліджень — широкочастотну ультразвукову спектроскопію власних електромагнітних збуджень у твердотільній плазмі металу. Це дало змогу відкрити нове явище — доплерон-фононного резонансу. Останній виявився ефективним методом зондування електронно-діркової плазми металу. Було побудовано узагальнюючу панораму природи та спектрів власних низькочастотних електромагнітних збуджень у металі та характеру їх взаємодії з акустичними модами. Експериментально розв'язана принципова проблема роз'єднання і тим самим однозначного доведення існування двох принципово різних типів низькочастотних збуджень в електронній плазмі — колективних і квазіодночастинкових. Вивчено особливості взаємодії пружних хвиль з обома типами збуджень, що зумовило перегляд усталених поглядів на інтерпретацію результатів напрацьованих раніше магнітоакустичних експериментів. У практику досліджень введено ультразвукову спектроскопію поверхні (широкочастотні хвилі Релея), виявлено існування приповерхневого доплерон-фононного резонансу і, таким чином, експериментально доведено існування власних поверхневих електромагнітних збуджень в металах. Широке визнання отримали роботи Цимбал, присвячені комплексному вивченню магнітоакустики та динаміки фазових перетворень у магнітодіелектриках, зокрема — ортоферитах. На основі магніторезонансних та ультразвукових досліджень встановлено та переконливо обґрунтовано максимально повні та універсальні на сьогодні уявлення про динаміку складних багатопідграткових антиферомагнетиків. Детально
вивчена поведінка спонтанної намагніченості в області реорієнтації. Запропонована для її опису модифікована модель середнього поля без жодних невідомих параметрів припасування впевнено описує експериментальні результати, є загальною для фазових перетворень в ортоферитах і свідчить про їх
суто магнітну природу.

## Наукові праці
У Цимбал Л. Т. близько двохсот наукових праць. Вони визначаються ідейною новизною, широтою і всебічністю охоплення проблеми, методичною комплексністю та високою фізико-математичною культурою. Вони відомі у світі та принесли автору визнання наукової громадськості.

## Нагороди та відзнаки
- 1980 р. — Державна премія УРСР в галузі науки і техніки
- 1997 р. — Цимбал Л. Т. стала лауреаткою Премії НАН УРСР імені К. Д. Синельникова за Цикл робіт з фізики фазових переходів
- 1998 р. — Заслужена діячка науки і техніки України

title: Цимбал Людмила Трохимівна

wikitext:
{{Othernames|Цимбал}}
{{Науковець
|ім'я = '''Цимбал Людмила Трохимівна'''
|оригінал імені =
|зображення = Цимбал Людмила Трохимівна.jpg
|розмір_зображення =
|підпис_зображення =
|ім'я_при_народженні =
|підпис =
|дата народження = 12.10.1937
|місце народження = [[Харків]]
|резиденція =
|громадянство = {{URSR}} → {{UKR}}
|підданство =
|дата смерті = 03.01.2012
|місце смерті =
|alma_mater = [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківський університет]]
|заклад =
|alma mater =
|ступінь = [[доктор наук|доктор фізико-математичних наук]]
|відомий завдяки =
|звання =
|галузь = [[Фізика]]
|керівник =
|учні =
|членство = [[член-кореспондент]] [[Національна академія наук України|НАН України]]
|батько =
|мати =
|чоловік =
|дружина =
|діти =
|нагороди =
|сторінка_в_інтернеті =
}}
'''Цимбал Людмила Трохимівна''' ({{нар|а}} {{ДН|21|10|1937}}, {{МН|Харків|Харкова}} — {{пом|а}} {{ДС|3|01|2012}}) — вчена-фізик, [[Доктор наук|доктор фізико-математичних наук]], [[професор]], [[член-кореспондент]] [[АН УРСР]], [[заслужений діяч науки і техніки України|Заслужена діячка науки і техніки]] України, лауреат [[Державна премія України в галузі науки і техніки|Державної премії України в галузі науки і техніки]].<ref>{{Cite web|url=http://www.donphti.kiev.ua/site/wp-content/uploads/2012/01/Tsymbal.pdf|title=ЦИМБАЛ Людмила Трохимівна (12.X.1937 – 03.І.2012)|website=Донецький фізико-технічний інститут ім. О.О. Галкіна НАН України}}</ref>

== Біографія ==
Цимбал Людмила Трохимівна народилась [[12 жовтня]] [[1937]] року у [[Харків|Харкові]] в сім'ї професора-[[анатом]]а. Батьки Людмили Трохимівни походили з полтавських козацьких родів. Вона закінчила історичну 6-ту середню жіночу школу міста Харкова з [[Золота медаль|золотою медаллю]]. У [[1958]] році закінчила радіофізичний факультет [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківського державного університету]]. З [[1961]] по [[1964]] рік Людмила Трохимівна навчалася в аспірантурі при [[Фізико-технічний інститут низьких температур імені Б. І. Вєркіна НАН України|Фізико-технічному інституті низьких температур]] ([[ФТІНТ]]) під керівництвом академіка [[Галкін Олександр Олександрович|О. О. Галкіна]]. У [[1964]] році в складі першої групи харківських [[фізик]]ів переїхала до [[Донецьк]]а.
У [[1971]] році в [[Харківський університет|Харківському університеті]] захистила [[Кандидатська дисертація|кандидатську]] дисертацію, а у [[1982]] році — [[Докторська дисертація|докторську]] в [[ДонФТІ]].
З 1988 року — член-кореспондент [[АН УРСР]].

== Трудова діяльність ==
Цимбал Людмила Трохимівна працювала на оборонному підприємстві а/я № 67 (нині «[[Хартрон]]»), де зробила вагомий внесок у розв'язання проблеми стійкості систем керування поточної серії міжконтинентальних балістичних ракет. У [[1964]] році почала працювати у щойно створеному [[Донецький фізико-технічний інститут імені О. О. Галкіна НАН України|Донецькому фізико-технічному інституті АН УРСР]] в місті [[Донецьк]]. З [[1965]] року працювала у [[Донецьк]]ому фізико-технічному Інституті НАН України. обіймала посади керівниці лабораторією, керівниці відділу ультразвукових досліджень твердого тіла, радника при дирекції інституту.

== Наукові дослідження ==
Л. Т. Цимбал була спеціалістом в області елементарних збуджень у твердих тілах, електронної [[фізика|фізики]] металів та [[фізика|фізики]] фазових перетворень. З її ім'ям пов'язані фундаментальні результати в області електродинаміки металів, аномального проникнення. Наукові праці стосуються дослідження електронних властивостей металів. Роботами Л. Т. Цимбал започатковано новий напрям фізичних досліджень — широкочастотну ультразвукову [[спектроскопія|спектроскопію]] власних електромагнітних збуджень у твердотільній [[Плазма (агрегатний стан)|плазмі]] металу. Це дало змогу відкрити нове явище — доплерон-фононного [[резонанс]]у. Останній виявився ефективним методом зондування [[Електронно-дірковий перехід|електронно-діркової]] плазми [[метал]]у. Було побудовано узагальнюючу панораму природи та спектрів власних низькочастотних електромагнітних збуджень у металі та характеру їх взаємодії з акустичними модами. Експериментально розв'язана принципова проблема роз'єднання і тим самим однозначного доведення існування двох принципово різних типів низькочастотних збуджень в електронній плазмі — колективних і квазіодночастинкових. Вивчено особливості взаємодії пружних хвиль з обома типами збуджень, що зумовило перегляд усталених поглядів на інтерпретацію результатів напрацьованих раніше магнітоакустичних експериментів. У практику досліджень введено ультразвукову спектроскопію поверхні (широкочастотні хвилі Релея), виявлено існування приповерхневого доплерон-фононного резонансу і, таким чином, експериментально доведено існування власних поверхневих електромагнітних збуджень в металах. Широке визнання отримали роботи Цимбал, присвячені комплексному вивченню магнітоакустики та [[динаміка|динаміки]] фазових перетворень у магнітодіелектриках, зокрема — ортоферитах. На основі магніторезонансних та ультразвукових досліджень встановлено та переконливо обґрунтовано максимально повні та універсальні на сьогодні уявлення про динаміку складних багатопідграткових антиферомагнетиків. Детально
вивчена поведінка спонтанної намагніченості в області реорієнтації. Запропонована для її опису модифікована модель середнього поля без жодних невідомих параметрів припасування впевнено описує експериментальні результати, є загальною для фазових перетворень в ортоферитах і свідчить про їх
суто магнітну природу.<ref>{{Cite web|url=http://dspace.nbuv.gov.ua/bitstream/handle/123456789/575/a9-6-10.pdf?sequence=1|title=70-річчя члена-кореспондента НАН України  Л.Т. ЦИМБАЛ|publisher=ISSN 0372-6436. Вісн. НАН України, 2007, No 10, С. 79-81.}}</ref>

== Наукові праці ==
У Цимбал Л. Т. близько двохсот наукових праць. Вони визначаються ідейною новизною, широтою і всебічністю охоплення проблеми, методичною комплексністю та високою фізико-математичною культурою. Вони відомі у світі та принесли автору визнання наукової громадськості.

== Нагороди та відзнаки ==
* [[1980]] р. — [[Державна премія України в галузі науки і техніки|Державна премія УРСР в галузі науки і техніки]]
* [[1997]] р. — Цимбал Л. Т. стала лауреаткою [[Премія НАН України імені К. Д. Синельникова|Премії НАН УРСР імені К. Д. Синельникова]] за Цикл робіт з фізики фазових переходів
* [[1998]] р. — [[Заслужений діяч науки і техніки України|Заслужена діячка науки і техніки України]]

== Див. також ==
* [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна]]
* [[Фізико-технічний інститут АН УРСР]]
* [[Національна академія наук України]]
* [[Наука в Україні]]
* [[Фізика]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.nas.gov.ua/UA/PersonalSite/Pages/default.aspx?PersonID=0000014460 Біографія]. Цимбал Людмила Трохимівна // сайт НАН України
* [http://www.kipt.kharkov.ua/itp/lazarev/3_1_6.html Л. Т. Цымбал воспоминания] // Национальный научный центр Харьковский физико-технический институт{{ref-ru}}

== Література ==
* ''Л. Т. Цымбал'' // Б. Г. Лазарев, Жизнь в науке, Избранные труды, Воспоминания. — [[Харьков|Х]]., 2003.{{ref-ru}}

{{ac}}
{{ВП-портали|Біографії|Україна|Харків|Наука|Фізика}}

{{ukr-bio-stub}}

{{DEFAULTSORT:Цимбал Людмила Трохимівна}}
[[Категорія:Радянські фізики]]
[[Категорія:Уродженці Харкова]]
[[Категорія:Доктори наук СРСР]]
[[Категорія:Науковці Донецька]]
[[Категорія:Члени-кореспонденти НАН України]]
[[Категорія:Українські професори]]

title: Цимбал Людмила Трохимівна

Народилася: 12 жовтня 1937 · Харків

Померла: 3 січня 2012 (74 роки)

Країна: УРСР → Україна

Діяльність: вчена-фізик

Alma mater: ХНУ ім. В. Н. Каразіна

Галузь: Фізика

Заклад: ДонФТІ ім. О.О. Галкіна НАНУ

Науковий ступінь: доктор фізико-математичних наук

Науковий керівник: Галкін Олександр Олександрович

Членство: член-кореспондент НАН України


text:
# Агнеса Глогувська
Агнеса Глогувська або Агнеса Ратиборська (англ. Agnes Głogów; чеськ. Anežka Hlohovská; бл. 1321 — 7 липня 1362) — княжна Глогувська; в першому шлюбі — княгиня Ратиборська, в другому — княгиня Легницька і Брежзька.
Була далеким нащадком Великих князів Київських.

## Біографія
Агнеса народилася між 1312 і 1321 рр.
Вона була молодшою донькою князя Глогуво-Саганського і князя Великопольського Генріха IV та його дружини Матильди Бранденбурської.
1332 року вийшла заміж за Лешека, князя Ратиборського. Після весілля з'явилися перешкоди, що випливають з канонічного права, тому Лешеку довелося отримати Папську диспенсацію, яку він отримав 3 січня 1333 року. Шлюб тривав три роки, дітей в них не було.
1336 року, після смерті бездітного Лешека, Ратиборське князівство перейшло у володіння його зятя Микулаша ІІ Опавського, одруженого з Ганною Ратиборською, сестрою Лешека.
Після цього Агнеса повернулася в Загань.
У період між 1341 і 1345 рр. Агнеса вийшла заміж за князя Людвіка I Бжезького. У Агнеси та Людвіка І було 6 дітей.
Померла 6 або 7 липня 1362 року.

## Родина
1 Чоловік — Лешек, князь Ратиборського
Діти: не було
2 Чоловік — Людвіг, князь Брезький
Діти:
- Маргарита (1342/1343 — 18/22 лютого 1386), одружена 19 липня 1353 з Альбрехтом I Баварським
- Генрих VII (1343/1345 — 11 липня 1399), князь Бжезький (1361—1399)
- Катерина (1344/1345 — 1404/1405), Аббатиса в Требниці
- Ядвиґа (1346 — 30 січня 1385), одружена 1366 з князем Яном II Освенцимський
- Венцеслав (бл. 1350—1358/1361), помер в дитинстві
- Донька (нар. до липня 1351 — ?), померла в дитинстві.

title: Агнеса Глогувська

wikitext:
{{Король}}
'''Агнеса Глогувська''' або '''Агнеса Ратиборська''' ({{lang-en|Agnes Głogów}}; {{lang-cs|Anežka Hlohovská}}; бл. 1321 — 7 липня 1362) — княжна [[Глогувське князівство|Глогувська]]; в першому шлюбі — княгиня [[Ратиборське князівство|Ратиборська]], в другому — княгиня Легницька і Брежзька.

Була далеким нащадком Великих князів Київських.

== Біографія ==
Агнеса народилася між 1312 і 1321 рр.

Вона була молодшою донькою князя Глогуво-Саганського і князя Великопольського [[Генріх IV Вірний|Генріха IV]] та його дружини [[Матильда Бранденбург-Зальцведеля|Матильди Бранденбурської]].

1332 року вийшла заміж за Лешека, князя Ратиборського. Після весілля з'явилися перешкоди, що випливають з канонічного права, тому Лешеку довелося отримати Папську диспенсацію, яку він отримав 3 січня 1333 року. Шлюб тривав три роки, дітей в них не було.

1336 року, після смерті бездітного Лешека, Ратиборське князівство перейшло у володіння його зятя Микулаша ІІ Опавського, одруженого з Ганною Ратиборською, сестрою Лешека.

Після цього Агнеса повернулася в [[Жагань|Загань]].

У період між 1341 і 1345 рр. Агнеса вийшла заміж за князя Людвіка I Бжезького. У Агнеси та Людвіка І було 6 дітей.

Померла 6 або 7 липня 1362 року.

== Родина ==
1 Чоловік — Лешек, князь Ратиборського

Діти: не було

2 Чоловік — Людвіг, князь Брезький

Діти:

* [[Маргарита Бжезька|Маргарита]] (1342/1343 — 18/22 лютого 1386), одружена 19 липня 1353 з [[Альбрехт I (герцог Баварії)|Альбрехтом I Баварським]]
* Генрих VII (1343/1345 — 11 липня 1399), князь Бжезький (1361—1399)
* Катерина (1344/1345 — 1404/1405), Аббатиса в Требниці
* Ядвиґа (1346 — 30 січня 1385), одружена 1366 з князем Яном II Освенцимський
* Венцеслав (бл. 1350—1358/1361), помер в дитинстві
* Донька (нар. до липня 1351 — ?), померла в дитинстві.

== Генеалогія ==
{{Wikidata/Ancestors}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* JASIŃSKI, Kazimierz. Rodowód Piastów śląskich. Kraków: Avalon, 2007. ISBN 978-83-60448-28-1. S. 381.
* Raciborzanie Tysiąclecia, R. Kincel, Racibórz: wyd. Nowiny Raciborskie, 2002, ISBN 83-912666-2-1, OCLC 69501871

{{ac}}

[[Категорія:Персоналії:Ратибор]]
[[Категорія:Княгині і королеви Польщі]]
[[Категорія:Богемські княгині]]
[[Категорія:Правителі Європи XIV століття]]

title: Біографічні дані

У шлюбі з: Leszek of Racibórzd і Людвик І Бреґзькийd

Діти: Маргарита Бжезька, Catherine of Brzegd, Henry VII of Brzegd і Hedwig of Brzeg, Duchess of Oświęcimd

Династія: Глогуво-Жаганські П'ястиd

Батько: Генріх IV Вірний

Мати: Матильда Бранденбург-Зальцведельська


text:
# Кончерв'яно
Кончерв'яно (італ. Concerviano) — муніципалітет в Італії, у регіоні Лаціо,  провінція Рієті.
Кончерв'яно розташований на відстані близько 65 км на північний схід від Рима, 14 км на південний схід від Рієті.
Населення — 305 осіб (2014).

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 17 іноземців з 6 країн, серед них 14 громадян країн Євросоюзу.

## Сусідні муніципалітети
- Лонгоне-Сабіно
- Петрелла-Сальто
- Рієті
- Рокка-Сінібальда
- Варко-Сабіно

title: Кончерв'яно

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Кончерв'яно
 | місцева_назва = Concerviano
 | герб          = <!-- Concerviano-Stemma.png -->
 | регіон        = LAZ <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = RI <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 42
 | latm   = 19
 | lats   = 0
 | longd  = 12
 | longm  = 59
 | longs  = 0
 | висота = 560
 | населення     = 282
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 21,47
 | густота       = 13,2
 | поштові_індекси  = 02020
 | телефонний_код = 0765
 | код_ISTAT     = 057023
 | покровитель   =
 | мер           = Pierluigi Buzzi
 | обраний       = 25-05-2014
 | www           = http://www.comune.concerviano.ri.it
}}

'''Кончерв'яно''' ({{lang-it|Concerviano}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Лаціо]],  [[Рієті (провінція)|провінція Рієті]].

Кончерв'яно розташований на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 65 км на північний схід від [[Рим|Рима]], 14 км на південний схід від [[Рієті]].

Населення — {{formatnum:305}} {{МНОЖИНА:305|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=26 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.

== Демографія ==
{{Демографія/Concerviano}}
{{Іноземці в Італії | назва=Кончерв'яно | дата=1 січня 2023 року
 | всього=17 | країн=6 | Укр=0 | ЄС=14 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Лонгоне-Сабіно]]
* [[Петрелла-Сальто]]
* [[Рієті]]
* [[Рокка-Сінібальда]]
* [[Варко-Сабіно]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Рієті]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Рієті}}
{{Noimg}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Рієті]]

title: Кончерв'яно · Concerviano

Країна: Італія

Регіон: Лаціо

Провінція: Рієті

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Pierluigi Buzzi (25-05-2014)


text:
# Антті Туленгеймо
Антті Туленгеймо (фін. Antti Agathon Tulenheimo; 4 грудня 1879, Канґасала — 3 вересня 1952, Гельсінкі) — державний і політичний діяч Фінляндії, 12-ий прем'єр-міністр Фінляндії у 1925, депутат Едускунти, мер Гельсінкі, голова Національної коаліційної партії.

## Життєпис
12-ий прем'єр-міністр Фінляндії, депутат Едускунти, голова Національної коаліційної партії, мер Гельсінкі.
За освітою — юрист, викладав з 1911 по 1918 у Гельсінському університеті, в 1919 році призначений професором кримінального права в Гельсінському університеті.
З 1926 по 1930 рики — ректор, а з 1944 року до смерті — канцлер Гельсінського університету.
Політичну кар'єру почав в 1914 році, був обраний у фінський парламент (Едускунту).
Згодом обирався депутатом парламенту і представляв там з 1922 по 1923 і з 1930 по 1932 роки Національну коаліційну партію Фінляндії.
Після проголошення незалежності країни з травня 1918 до серпня 1919 — губернатор провінції Хяме, а також з листопада 1918 року по квітень 1919 року — міністр в кабінеті Лаурі Інґмана.
З 1921 по 1924 роки — голова Національної коаліційної партії.
У березні 1925 року — прем'єр-міністр коаліційного уряду Національної коаліційної партії і Аграрної ліги. Після відходу у відставку в грудні 1925 відійшов від участі в політичному житті.
З 1926 по 1930 роки — голова міської ради Гельсінкі, з 1931 по 1944 роки — мер Гельсінкі.

title: Антті Туленгеймо

wikitext:
{{Картка:Лідер
| ім'я              = Антті Туленгеймо
| оригінал імені    =
| жінка             = <!-- будь-яке значення якщо жінка -->
| зображення        = Antti-Tulenheimo-1939.jpg
| розмір            =
| опис зображення   =
| герб              =
| підпис_герба      =

| посада            = 12-ий [[прем'єр-міністр]] [[Фінляндія|Фінляндії]]
| монарх            =
| президент         =
| віце-президент    =
| прем'єр-міністр   =
| попередник        = [[Лаурі Інґман]]
| наступник         = Кюйості Калліо
| перехідний_період = <!-- будь-яке значення, якщо ще не зайняв посаду -->
| початок_терміну   = [[31 березня]] [[1925]]
| кінець_терміну    = [[31 грудня]] [[1925]]

| посада2           =
| монарх2           =
| президент2        =
| прем'єр-міністр2  =
| початок_терміну2  =
| кінець_терміну2   =
| попередник2       =
| наступник2        =

<!-- Далі те саме з номерами 3-9 -->

| дата_народження   = <!-- дд.мм.рррр -->
| місце_народження  =
| дата_смерті       = <!-- дд.мм.рррр -->
| місце_смерті      =
| похований         =
| громадянство      = {{FIN}}
| підданство        =
| національність    = [[Фіни|фін]]
| освіта            =
| alma mater        = [[Гельсінський університет]]
| виборчий_округ    =
| відомий_як        =
| династія          =
| рід               = <!-- альтернатива параметру «династія» -->
| мати              =
| батько            =
| дружина           =
| чоловік           =
| діти              =
| родичі            =
| брати             =
| професія          =
| звання            = <!--військове звання, якщо був полководцем-->
| релігія           =
| автограф          = <!--Example.jpg-->
| нагороди          =
| премії            =
| почесні звання    =
| партія            = [[Національна коаліція (Фінляндія)|Національна коаліція]]
| сайт              =
| сайт ВРУ =
}}

'''Антті Туленгеймо''' ({{Lang-fi|Antti Agathon Tulenheimo}}; {{ДН|4|12|1879}}, [[Канґасала]] — {{ДС|3|9|1952}}, [[Гельсінкі]]) — [[Державний діяч|державний]] і [[політичний діяч]] [[Фінляндія|Фінляндії]], 12-ий [[прем'єр-міністр]] [[Фінляндія|Фінляндії]] у [[1925]], [[депутат]] [[Едускунта|Едускунти]], [[мер]] [[Гельсінкі]]<ref>{{Cite web|url=http://www.valtioneuvosto.fi/hakemisto/ministerikortisto/ministeritiedot.asp?nro=405|title=Ministerikortisto|publisher=Valtioneuvosto|deadlink=404}}{{Недоступная ссылка|date=Декабрь 2017|bot=InternetArchiveBot}}</ref>, голова [[Національна коаліція (Фінляндія)|Національної коаліційної партії]].

== Життєпис ==
12-ий [[прем'єр-міністр]] [[Фінляндія|Фінляндії]], [[депутат]] [[Едускунта|Едускунти]], голова [[Національна коаліція (Фінляндія)|Національної коаліційної партії]], [[мер]] [[Гельсінкі]].

За освітою — [[юрист]], викладав з [[1911]] по [[1918]] у [[Гельсінський університет|Гельсінському університеті]], в [[1919]] році призначений [[професор]]ом [[Кримінальне право|кримінального права]] в [[Гельсінський університет|Гельсінському університеті]].

З [[1926]] по [[1930]] рики — ректор, а з [[1944]] року до смерті — [[канцлер]] [[Гельсінський університет|Гельсінського університету]].

Політичну кар'єру почав в [[1914]] році, був обраний у [[Едускунта|фінський парламент (Едускунту)]].

Згодом обирався [[депутат]]ом [[парламент]]у і представляв там з [[1922]] по [[1923]] і з [[1930]] по [[1932]] роки Національну коаліційну партію Фінляндії.

Після проголошення незалежності країни з травня [[1918]] до серпня [[1919]] — [[губернатор]] провінції Хяме, а також з листопада [[1918]] року по квітень [[1919]] року — міністр в кабінеті [[Лаурі Інґман]]а.

З [[1921]] по [[1924]] роки — голова [[Національна коаліція (Фінляндія)|Національної коаліційної партії]].

У березні [[1925]] року — [[прем'єр-міністр]] коаліційного уряду Національної коаліційної партії і Аграрної ліги. Після відходу у відставку в грудні [[1925]] відійшов від участі в політичному житті.

З [[1926]] по [[1930]] роки — голова міської ради [[Гельсінкі]], з [[1931]] по [[1944]] роки — [[мер]] [[Гельсінкі]].

== Примітки ==
{{Reflist}}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Туленгеймо, Антті}}
[[Категорія:Політики XX століття]]
[[Категорія:Науковці Гельсінського університету]]
[[Категорія:Прем'єр-міністри Фінляндії]]
[[Категорія:Випускники Гельсінського університету]]
[[Категорія:Депутати парламенту Фінляндії]]
[[Категорія:Політики Фінляндії]]
[[Категорія:Мери]]

title: 12-ий прем'єр-міністр Фінляндії

12-ий прем'єр-міністр Фінляндії:
31 березня 1925 — 31 грудня 1925
Медіафайли у Вікісховищі

Попередник: Лаурі Інґман

Наступник: Кюйості Калліо

Народився: 4 грудня 1879 · Канґасала, Тавастгуська губернія, Велике князівство Фінляндське, Російська імперія

Помер: 3 вересня 1952 (72 роки) · Гельсінкі, Фінляндія

Відомий як: політик, викладач університету

Місце роботи: Гельсінський університет

Громадянство: Фінляндія

Національність: фін

Alma mater: Гельсінський університет

Політична партія: Національна коаліція

Батько: Bror Axel Thuléd

У шлюбі з: Lilli Tulenheimod

Нагороди: Collar of the Order of Charles III · Орден Білої зірки 1 ступеня · Хрест Свободи · кавалер Великого хреста ордена Святого Олафа · Орден Трьох зірок 1 ступеня · Grand Cross of the Order of the White Rose of Finland · Commander First Class of the Order of the White Rose of Finland · Grand Cross of the Order of the Lion of Finland · Knight Grand Cross of the Order of Vasa · Commander 1st class of the Order of Vasa · Grand Cross of the Order of the Dannebrog · Великий Хрест ордена Відродження Польщі · Memorial medal of the Winter War · Medal of Merit, First Class, of the Civil Defence · Order of Merit of the Kingdom of Hungary (1922) · Орден за заслуги Німецького орла


text:
# Костел Святої Ганни (Мосар)
Костел Святої Ганни (біл. Касьцёл Сьвятой Ганны) — католицький храм у селі Мосар, Глибоцького району. Побудований у 1792 р. з цегли, розташований в центрі села. Пам'ятник архітектури класицизму.

## Історія
Костел був фундований Робертом і Ганною з Платерів Бжостовськими і названий на честь останньої. Храм зведений в неокласицистичному стилі, прямокутній у плані формі. Освячений у 1851 р. віленським єпископом Вацлавом Жилінським.
Кількість віруючих у 1929 році становила понад 5700 чоловік.
У 1945-1946 рр. богослужіння в храмі вів о. Болеслав Гаймар, у 1948-1954 рр. — Річард Стагандаль з Параф'яново, в 1954-1961 рр. — Михайло Сухаревич, який повернувся із сибірського заслання. До 1988 року постійного настоятеля не було, потім прихід прийняв Владислав Завальнюк. З 1990 року в Мосар призначений ксьондз Юозас Булька.
Будівля костелу була реставрована в 1922 році і 90-х рр. Перед останньою реставрацією були знищені рештки засновників костелу, що знаходилися в костьольному підвалі. На вшанування їх пам'яті ксьондз Юозас Булька поруч з храмом встановив дерев'яну скульптуру Ісуса. Також ксьондзом закладений дендропарк із рідкісними рослинами, безліччю квітів, фонтанами та садом каменів.
У 2004 році на вершині пагорба, який знаходиться на сході села, був встановлений 23-метровий хрест, який є найвищим в Білорусі і помітний за 15 км навколо в ясну погоду. Хрест був встановлений на честь 490-річчя села завдяки зусиллям священика Ю. Бульки.
15 серпня 2005 року поблизу стіни костелу, при великій кількості віруючих урочисто освячено пам'ятник Іоанну Павлу II.

## Архітектура
Пам'ятник архітектури класицизму. Вирішений прямокутним об'ємом під 2-скатним дахом. Головний і бічні фасади завершені високими трикутними фронтонами, розбиті на 3 частини канелюрованими пілястрами, прорізані в центрі прямокутним дверним і арочним віконним прорізами, з боків декорований квадратними панелями надарковими екседрами зі скульптурами святих. Бічні площинні фасади ритмічно розчленовані прямокутними віконними прорізами в лиштвах.
Зала перекрита дзеркальним склепінням. Стіни по периметру розмежовані канелюрованими пілястрами й оперезані потужним антаблементом з карнизом із дентикулами і фризом, декорованим тригліфами і вишуканим стуковим рослинним орнаментом. Плоска вівтарна стіна розчленована канелюрованими пілястрами, між якими в центрі великий образ «Розп'яття». Бічний вівтар вирішений 4-колонним портиком з антаблементом з ангелами; в центрі ікона «Богоматір Одигітрія» (XVIII ст.) По периметру інтер'єру над вікнами у прямокутних плакетках 14 сюжетних горельєфних пано-стацій на тему «Хресний шлях Христа» (межа XVIII-XIX ст). На кансольному балконі-хорах з трильяжним парапетом встановлений орган.
Костел оточений кам'яною аркатурною огорожею-муром з воротами і 3-ярусною шатровою дзвіницею, яка була зведена в 1931 р. із цегли та побутового каменю на місці дерев'яної кінця XIX ст. У 1997 році серед кам'яної огорожі з лівого боку побудована двоповерхова прямокутна в плані каплиця Богоматері Остробрамської під двосхилим дахом. 3 правого боку огорожу фланкірує триярусна чотиригранна шатрова дзвіниця; 1-й ярус із побутового мурування, верхній — цегляний, оштукатурений, з арочними прорізами. Кам'яна арочна брама огорожі завершена ступінчастим аттиком, крапована пілястрами та профільованим карнизом. Зусиллями ксьондза-прелата Ю. Бульки на території костелу розбитий парк, перед храмом поставлена копія скульптури Мікеланджело «П'єта», створений грот Божої Матері, споруджено 14 стацій страждань Христа та ін.

## Мощі Св. Юстина
У костелі знаходяться з 1838 р. мощі Святого Юстина. В архіві збереглися документи про освячення храму, автентичність реліквій Св. Юстина, а також про встановлення свята Св. Яна. У 1851 році віленським єпископом Вацлавом Жилінським реліквії опечатані і, згідно з відповідними документами, поміщені в дерев'яну з посрібленою бляхою похоронну труну, в якій висвітлюються верхня і передня частини і яка обшито зсередини шовковою тканиною. На труні колись стояли дві постаті ангелів посріблених і дві з жерсті, а також корона. До 1928 року чудотворні мощі перебували на головному вівтарі. В наші дні перенесені в бічну каплицю і поміщені біля вівтаря Богоматері.

title: Костел Святої Ганни (Мосар)

wikitext:
{{Культова споруда
|назва                      = Костел Святої Ганни
|зображення                 = Kaścioł śv. Hanny, Mosar, Biełaruś.jpg
|розмір_зображення          =
|підпис зображення          = Касцёл Святой Ганны
|місто                      = Мосар
|країна                     = [[Білорусь]]
|дата_закінчення_спорудження = [[1792]] р.
|архітектурний стиль        = [[Класицизм|класицизм]]
|релігійна конфесія         = [[Католицизм|католицизм]]
|сучасний статус            = діючий
|commons                    = St. Anne's Church in Mosar
|єпархія                    = -
|кр                         = -
}}
'''Костел Святої Ганни''' ({{lang-be|Касьцёл Сьвятой Ганны}}) — католицький храм у селі Мосар, [[Глибоцький район (Білорусь)|Глибоцького району]]. Побудований у 1792 р. з цегли, розташований в центрі села. Пам'ятник архітектури [[Класицизм|класицизму]].

== Історія ==
Костел був фундований Робертом і Ганною з [[Плятери|Платерів]] Бжостовськими і названий на честь останньої. Храм зведений в неокласицистичному стилі, прямокутній у плані формі. Освячений у 1851 р. віленським єпископом Вацлавом Жилінським.

Кількість віруючих у 1929 році становила понад 5700 чоловік.
[[Файл:Mosar, Śviatoj Hanny. Мосар, Сьвятой Ганны (1900).jpg|міні| Мосар на початку 20 ст., фотографія Яна Балзункевича ]]
У 1945-1946 рр. богослужіння в храмі вів о. Болеслав Гаймар, у 1948-1954 рр. — Річард Стагандаль з Параф'яново, в 1954-1961 рр. — Михайло Сухаревич, який повернувся із сибірського заслання. До 1988 року постійного [[Пробст|настоятеля]] не було, потім прихід прийняв [[Завальнюк Владислав Матвійович|Владислав Завальнюк]]. З 1990 року в Мосар призначений ксьондз Юозас Булька.

Будівля костелу була реставрована в 1922 році і 90-х рр. Перед останньою реставрацією були знищені рештки засновників костелу, що знаходилися в костьольному підвалі. На вшанування їх пам'яті ксьондз Юозас Булька поруч з храмом встановив дерев'яну скульптуру [[Ісус Христос|Ісуса]]. Також ксьондзом закладений [[Дендрологічний парк|дендропарк]] із рідкісними рослинами, безліччю квітів, фонтанами та садом каменів.

У 2004<ref name="jubilej">Лілія Брэкун. [http://media.catholic.by/ave/index.htm?/ave/n114/art18.htm Юбілей Мосара] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305014807/http://media.catholic.by/ave/index.htm?%2Fave%2Fn114%2Fart18.htm|date=5 березня 2016}} // «<nowiki/>[[Ave Maria, часопіс|Ave Maria]]<nowiki/>» № 11(114), 2004.</ref> році на вершині пагорба, який знаходиться на сході села, був встановлений 23-метровий хрест, який є найвищим в Білорусі і помітний за 15 км навколо в ясну погоду. Хрест був встановлений на честь 490-річчя села завдяки зусиллям священика Ю. Бульки.

15 серпня 2005 року поблизу стіни костелу, при великій кількості віруючих урочисто освячено пам'ятник [[Іван Павло II|Іоанну Павлу II]].

== Архітектура ==
Пам'ятник архітектури [[Класицизм|класицизму]]. Вирішений прямокутним об'ємом під 2-скатним дахом. Головний і бічні [[Фасад|фасади]] завершені високими трикутними [[Фронтон|фронтонами]], розбиті на 3 частини [[Канелюра|канелюрованими]] [[Пілястра|пілястрами]], прорізані в центрі прямокутним дверним і арочним віконним прорізами, з боків декорований квадратними панелями надарковими екседрами зі скульптурами святих. Бічні площинні фасади ритмічно розчленовані прямокутними віконними прорізами в [[Наличник|лиштвах]].

Зала перекрита дзеркальним [[Склепіння|склепінням]]. Стіни по периметру розмежовані канелюрованими [[Пілястра|пілястрами]] й оперезані потужним антаблементом з [[Карниз|карнизом]] із [[Дентикули|дентикулами]] і [[Фриз|фризом]], декорованим [[Тригліф|тригліфами]] і вишуканим [[Стукко|стуковим]] рослинним орнаментом. Плоска вівтарна стіна розчленована канелюрованими пілястрами, між якими в центрі великий образ «Розп'яття». Бічний вівтар вирішений 4-колонним портиком з [[Антаблемент|антаблементом]] з [[Ангел|ангелами]]; в центрі ікона «Богоматір Одигітрія» (XVIII ст.) По периметру інтер'єру над вікнами у прямокутних плакетках 14 сюжетних горельєфних пано-стацій на тему «Хресний шлях Христа» (межа XVIII-XIX ст). На кансольному балконі-хорах з трильяжним парапетом встановлений орган.
[[Файл:Мосар._Касцёл_Св._Ганны_(Глыбоцкі_р-н).jpg|ліворуч|міні| Парк перед костелом ]]
[[Файл:Манумент_перад_уваходам.jpg|міні| Мосарська П'єта ]]
[[Файл:Kaścioł_śv._Hanny,_Mosar,_park.jpg|міні| Скульптура в парку ]]
Костел оточений кам'яною [[Аркатура|аркатурною]] огорожею-муром з [[Ворота|воротами]] і 3-ярусною [[Шатро (архітектура)|шатровою]] [[Дзвіниця|дзвіницею]], яка була зведена в 1931 р. із цегли та побутового каменю на місці дерев'яної кінця XIX ст. У 1997 році серед кам'яної огорожі з лівого боку побудована двоповерхова прямокутна в плані [[каплиця]] Богоматері Остробрамської під двосхилим дахом. 3 правого боку огорожу фланкірує триярусна чотиригранна шатрова дзвіниця; 1-й ярус із побутового мурування, верхній — цегляний, оштукатурений, з арочними прорізами. Кам'яна арочна брама огорожі завершена ступінчастим [[Аттик|аттиком]], крапована пілястрами та профільованим карнизом. Зусиллями ксьондза-прелата Ю. Бульки на території костелу розбитий парк, перед храмом поставлена копія скульптури [[Мікеланджело Буонарроті|Мікеланджело]] «<nowiki/>[[П'єта]]<nowiki/>», створений грот Божої Матері, споруджено 14 [[Стація (екологія)|стацій]] [[Страсті Христові|страждань Христа]] та ін.

== Мощі Св. Юстина ==
У костелі знаходяться з 1838 р. [[мощі]] Святого Юстина. В архіві збереглися документи про освячення храму, автентичність реліквій Св. Юстина, а також про встановлення свята Св. Яна. У 1851 році віленським єпископом Вацлавом Жилінським реліквії опечатані і, згідно з відповідними документами, поміщені в дерев'яну з посрібленою бляхою похоронну [[Труна|труну]], в якій висвітлюються верхня і передня частини і яка обшито зсередини [[Шовк|шовковою]] тканиною. На труні колись стояли дві постаті ангелів посріблених і дві з жерсті, а також корона. До 1928 року чудотворні мощі перебували на головному вівтарі. В наші дні перенесені в бічну каплицю і поміщені біля вівтаря Богоматері.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Література ==

* Габро Т. В. Кам'яні хорали: Сакральна архітектура білоруського бароко / Т. В. Габро. М.: Урожай, 2001.- 287 с.: Ил. ISBN 985-04-0499-X, с. 266—267.
* Каплиця // Кулагін, А. М. Католицькі храми Білорусі / А. М. Кулагін; фотограф А. Л. Дибовський. — Мн., 2008. — С. 239.
* Церква Анни // Пам'ять: історико-документальна хроніка Глибоцького району / ред.: Б. І. Саченко [и др.]; худ. А. М. Хилькевич. — Мн., 1995. — С. 63-64.
* Костел святої Анни // Кулагін, А. М. Католицькі храми в Білорусі: Енциклопедичний довідник / О. М. Кулагін; худ. І. І. Бока. — Мн., 2000. — С. 102—103.
* Костел святої Анни // Християнські храми Білорусі на фотографіях Яна Балзункевіча. Початок XX століття / сост.: А. Н. Кулагін, В. А. Герасимович. — Мн., 2000. — С. 116.
* Колосовська, А. Н. Мосарскій костел Анни / О. М. Колосовська // Республіка Білорусь: енциклопедія <nowiki> : У 6 т. / Редкол.: Г.П. Пашков [и др.]. - Мн., 2007. - Т. 5. - С. 228. </nowiki>
* Костел Святої Анни // Духовний святині Вітебщини = Geistliche heiligtuemer des Gebiest Witebsk / текст Н. І. Степаненко, В. Г. Сінковец. — Вітебськ, 2007. — С. 24.
* Мосарскій костел Святої Анни // Туристично енциклопедія Білорусі / під ред. І. І. Пирожков. — Мн., 2007. — С. 365—366.
* Юркайть, А. Джерело прекрасного і піднесеного / А. Юркайть // Краєзнавча газета. — 2007. — № 8 (лютий). — С. 6.

== Посилання ==
{{Історико-культурна цінність Республіки Білорусь|212Г000397}}{{Commons|Category:St. Anne's Church in Mosar}}

{{ac}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Культові споруди, побудовані 1792]]
[[Категорія:Архітектура Речі Посполитої]]
[[Категорія:1792 у християнстві]]
[[Категорія:Засновані в Білорусі 1792]]

title: Костел Святої Ганни

Тип споруди: костел

Сучасний статус: діючий

Розташування: Білорусь, Мосар

Стиль: класицизм

Належність: католицизм

Стан: Державний список історико-культурних цінностей Республіки Білорусь

Епонім: Анна

Знак «Історико-культурна цінність»: Об'єкт Державного списку історико-культурних цінностей Республіки Білорусь, № 212Г000397


text:
# Червоне Заріччя
Черво́не Зарі́ччя — село в Україні, в Бориспільському районі Київської області. Входить до складу Яготинської міської громади. Населення становить 219 осіб.

## Історія
Відсутнє на мапі Шуберта 1869 року.
На мапі 1941 - хутір Червоне-Заріччя, 42 двори.
| Україна | Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Червоне Заріччя

wikitext:
{{Село
| назва           = Червоне Заріччя
| область         = [[Київська область]]
| район           = [[Бориспільський район]]
| громада         = [[Яготинська міська громада]]
| код КАТОТТГ     = UA32040210370034993
| код КОАТУУ      = 3225510101
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       = 1927
| населення       = 219
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 0,7
| ref-площа       =
| щільність       = 312,86
| поштовий індекс = 07700
| телефонний код  = 4575
| координати      = {{coord|50|18|52|N|31|44|20|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 18|
| lat_sec         = 52
| lon_deg         = 31|
| lon_min         = 44|
| lon_sec         = 20
| висота          = 121
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 07700, Київська обл., Яготинський р-н, м.Яготин, вул.Незалежності,67
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Черво́не Зарі́ччя''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], в [[Бориспільський район|Бориспільському районі]] [[Київська область|Київської області]]. Входить до складу [[Яготинська міська громада|Яготинської міської громади]]. Населення становить 219 осіб.

== Історія ==
Відсутнє на мапі Шуберта 1869 року.

На мапі 1941 - хутір Червоне-Заріччя, 42 двори.

{{Яготинська міська громада}}
{{Бориспільський район}}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Села Київської області]]

title: село Червоне Заріччя

Країна: Україна

Область: Київська область

Район: Бориспільський район

Тер. громада: Яготинська міська громада

title: Основні дані

Площа: 0,7 км²

Густота населення: 312,86 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Червоне Заріччя


text:
# Ґім (вірменська літера)
Գ, գ (ґім, вірм. գիմ) — третя літера вірменської абетки.
Позначає звук /ɡ/ у класичній вірменській мові та у східному діалекті. У західному — /kʰ/.
Числове значення — 3. Транслітерація — Ґ.
У Юнікоді має такі коди: U+0533 для Բ, U+0563 для բ. В інших типах кодування відсутня.
| Вірменська абетка                                                                                | Вірменська абетка |
| ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ----------------- |
| Ա · Բ · Գ · Դ · Ե · Զ · Է · Ը · Թ · Ժ · Ի · Լ · Խ · Ծ · Կ · Հ · Ձ · Ղ Ճ · Մ · Յ · Ն · Շ · Ո · Չ · Պ · Ջ · Ռ · Ս · Վ · Տ · Ր · Ց · Ւ · Փ · [[Ке (вірменська літера)\|АплКо |                   |

title: Ґім (вірменська літера)

wikitext:
{{Перекласти|hy}}{{без джерел|дата=червень 2023}}

'''Գ, գ''' ('''ґім''', {{lang-hy|գիմ}}) — третя літера [[вірменська абетка|вірменської абетки]].

Позначає звук [[Дзвінкий м'якопіднебінний проривний|'''/ɡ/''']] у класичній вірменській мові та у східному діалекті. У західному — [[Глухий м'якопіднебінний проривний|/kʰ/]].

[[Вірменська система числення|Числове значення]] — '''3'''. Транслітерація — '''Ґ'''.

У [[Юнікод]]і має такі коди: U+0533 для '''Բ''', U+0563 для '''բ'''. В інших типах кодування відсутня.

{{letter-stub}}
{{Вірменська абетка}}

[[Категорія:Вірменська абетка]]


text:
# Спіну
Спіну (рум. Spinu) — село у повіті Вилча в Румунії. Входить до складу комуни Перішань.
Село розташоване на відстані 170 км на північний захід від Бухареста, 31 км на північ від Римніку-Вилчі, 127 км на північ від Крайови, 98 км на захід від Брашова.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 497 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Спіну

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Спіну
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Spinu''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Вилча
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Перішань (комуна)|Перішань]]
 | код_SIRUTA          = 172242
 | широта              = 45.3907
 | довгота             = 24.4039
 | висота              = 629
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 497
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 247489
}}
'''Спіну''' ({{lang-ro|Spinu}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Вилча]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Перішань (комуна)|Перішань]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 170 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 31 км на північ від [[Римніку-Вилча|Римніку-Вилчі]], 127 км на північ від [[Крайова|Крайови]], 98 км на захід від [[Брашов|Брашова]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:497}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Вилча]]

title: Спіну · Spinu

Країна: Румунія

Повіт: Вилча

Комуна: Перішань

Телефонний код: +40 250 (Romtelecom, TR) · +40 350 (інші оператори)