text:
# Алексіс Мак Аллістер
Алексіс Мак Аллістер (ісп. Alexis Mac Allister, нар. 24 грудня 1998, Санта-Роса) — аргентинський футболіст, півзахисник англійського клубу «Ліверпуль».
Виступав, зокрема, за клуби «Архентінос Хуніорс», «Бока Хуніорс» та «Брайтон», а також національну збірну Аргентини.
Син футболіста Карлоса Мак Аллістер, брат футболістів Кевіна і Френсіса Мак Аллістерів.

## Клубна кар'єра
Народився 24 грудня 1998 року в місті Санта-Роса, провінція Ла-Пампа. Вихованець футбольної школи клубу «Архентінос Хуніорс». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2016 року в основній команді того ж клубу, в якій провів три сезони, взявши участь у 66 матчах чемпіонату. Більшість часу, проведеного у складі «Архентінос Хуніорс», був основним гравцем команди.
До складу клубу «Брайтон енд Гоув» приєднався 2019 року.
19 червня 2019 був орендований у «Боку Хуніорс».
На початку 2020 повернувся до складу «Брайтона». Станом на 10 січня 2021 року відіграв за клуб з Брайтона 14 матчів в національному чемпіонаті.
8 червня 2023 року були завершенні перемовини щодо переходу Мак Аллістера до англійського «Ліверпулю» з однойменного міста. Ціна транферу становить близько 35 мільйонів фунтів стерлінгів, хоч і може зрости до 55 мільйонів.

## Виступи за збірну
2019 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Аргентини.
| Дата       | Місто                | Господарі  | Результат               | Гості     | Турнір                  | Голи | Примітки |
| ---------- | -------------------- | ---------- | ----------------------- | --------- | ----------------------- | ---- | -------- |
| 5-9-2019   | Лос-Анджелес         | Чилі       | 0 – 0                   | Аргентина | товариський матч        | -    | 70'      |
| 10-9-2019  | Сан-Антоніо          | Аргентина  | 4 – 0                   | Мексика   | товариський матч        | -    | 65'      |
| 24-3-2022  | Буенос-Айрес         | Аргентина  | 3 – 0                   | Венесуела | Відбір до ЧС 2022       | -    | 70'      |
| 29-3-2022  | Гуаякіль             | Еквадор    | 1 – 1                   | Аргентина | Відбір до ЧС 2022       | -    | 18'      |
| 5-6-2022   | Памплона             | Аргентина  | 5 – 0                   | Естонія   | товариський матч        | -    | 62'      |
| 23-9-2022  | Маямі-Гарденс        | Аргентина  | 3 – 0                   | Гондурас  | товариський матч        | -    | 72'      |
| 28-9-2022  | Гаррісон             | Аргентина  | 3 – 0                   | Ямайка    | товариський матч        | -    | 72'      |
| 16-11-2022 | Абу-Дабі             | ОАЕ        | 0 – 5                   | Аргентина | товариський матч        | -    | 46'      |
| 26-11-2022 | Лусаїл               | Аргентина  | 2 – 0                   | Мексика   | ЧС 2022 - груповий етап | -    | 69'      |
| 30-11-2022 | Доха                 | Польща     | 0 – 2                   | Аргентина | ЧС 2022 - груповий етап | 1    | 84'      |
| 3-12-2022  | Ер-Раян              | Аргентина  | 2 – 1                   | Австралія | ЧС 2022 - 1/8 фіналу    | -    | 80'      |
| 9-12-2022  | Лусаїл               | Нідерланди | 2 – 2 д.ч. (3 – 4 п.п.) | Аргентина | ЧС 2022 - чвертьфінал   | -    |          |
| 13-12-2022 | Лусаїл               | Аргентина  | 3 – 0                   | Хорватія  | ЧС 2022 - півфінал      | -    | 86'      |
| 18-12-2022 | Лусаїл               | Аргентина  | 3 – 3 д.ч. (4 – 2 п.п.) | Франція   | ЧС 2022 - фінал         | -    | 116'     |
| 23-3-2023  | Буенос-Айрес         | Аргентина  | 2 – 0                   | Панама    | товариський матч        | -    | 46'      |
| 28-3-2023  | Сантьяго-дель-Естеро | Аргентина  | 7 – 0                   | Кюрасао   | товариський матч        | -    | 50'      |
| Усього     |                      | Матчів     | 16                      |           | Голів                   | 1    |          |

## Титули і досягнення
- Володар Кубка Футбольної ліги (1):

«Ліверпуль»: 2023-24
- Чемпіон Англії (1):

«Ліверпуль»: 2024-25
Збірні
- Чемпіон світу: 2022
- Переможець Суперкласіко де лас Амерікас: 2019

title: Алексіс Мак Аллістер

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Алексіс Мак Аллістер
| зображення =
| місце-народження = [[Санта-Роса (Аргентина)|Санта-Роса]], [[Ла-Пампа]]
| країна-народження = [[Аргентина]]
| дата-народження = 24.12.1998
| зріст = 174 см
| поточний-клуб = {{Прапорець|ENG}} [[Ліверпуль (футбольний клуб)|«Ліверпуль»]]
| позиція = [[півзахисник]]
| номер = 10
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|ARG}} «[[Архентінос Хуніорс]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2016–2019 | {{Прапорець|ARG}} | «[[Архентінос Хуніорс]]» | 56 |8}}
{{Футболіст рядок 0|2019–2023 | {{Прапорець|ENG}} | [[Брайтон енд Гоув Альбіон|«Брайтон енд Гоув»]] | 98 |16}}
{{Футболіст рядок 1|2019 |{{оренда}} {{Прапорець|ARG}} | «[[Архентінос Хуніорс]]» | 10 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2019 |{{оренда}} {{Прапорець|ARG}} | «[[Бока Хуніорс]]» | 13 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2023– | {{Прапорець|ENG}} | [[Ліверпуль (футбольний клуб)|«Ліверпуль»]] | 63 |9}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2020–2021 | {{Прапорець|ARG}} | [[Олімпійська збірна Аргентини з футболу|Аргентина U-23]] | 5 |4}}
{{Футболіст рядок 0|2019– | {{Прапорець|ARG}} | [[збірна Аргентини з футболу|Аргентина]] | 38 |4}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 10 квітня 2025
| збірна-поновлення = 10 квітня 2025
}}
{{othernames|Макаллістер}}
'''Алексіс Мак Аллістер''' ({{lang-es|Alexis Mac Allister}}, {{нар}} [[24 грудня]] [[1998]], [[Санта-Роса (Аргентина)|Санта-Роса]]) — аргентинський [[футболіст]], [[півзахисник]] англійського клубу [[Ліверпуль (футбольний клуб)|«Ліверпуль»]].

Виступав, зокрема, за клуби «[[Архентінос Хуніорс]]», «[[Бока Хуніорс]]» та [[Брайтон енд Гоув Альбіон|«Брайтон»]], а також [[збірна Аргентини з футболу|національну збірну Аргентини]].

Син футболіста [[Карлос Мак Аллістер|Карлоса Мак Аллістер]], брат футболістів [[Кевін Мак Аллістер|Кевіна]] і Френсіса Мак Аллістерів.

== Клубна кар'єра ==
Народився [[24 грудня]] [[1998]] року в місті [[Санта-Роса (Аргентина)|Санта-Роса]], провінція [[Ла-Пампа]]. Вихованець футбольної школи клубу «[[Архентінос Хуніорс]]». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2016 року в основній команді того ж клубу, в якій провів три сезони, взявши участь у 66 матчах чемпіонату. Більшість часу, проведеного у складі «Архентінос Хуніорс», був основним гравцем команди.

До складу клубу [[Брайтон енд Гоув Альбіон|«Брайтон енд Гоув»]] приєднався 2019 року.

19 червня 2019 був орендований у «[[Бока Хуніорс|Боку Хуніорс]]»<ref>{{Cite web|title=Midfielder Completes Loan Move|url=https://www.brightonandhovealbion.com/news/1273272/midfielder-completes-loan-move|website=www.brightonandhovealbion.com|accessdate=2021-01-11|language=en|archive-date=8 березня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210308011737/https://www.brightonandhovealbion.com/news/1273272/midfielder-completes-loan-move}}</ref>.

На початку 2020 повернувся до складу [[Брайтон енд Гоув Альбіон|«Брайтона»]]. Станом на 10 січня 2021 року відіграв за клуб з [[Брайтон]]а 14 матчів в національному чемпіонаті.

8 червня 2023 року були завершенні перемовини щодо переходу Мак Аллістера до англійського [[Ліверпуль (футбольний клуб)|«Ліверпулю»]] з однойменного міста<ref>{{Cite web|title=Alexis Mac Allister: Liverpool complete transfer of World Cup-winning midfielder from Brighton|url=https://www.skysports.com/football/news/11095/12897984/alexis-mac-allister-liverpool-complete-transfer-of-world-cup-winning-midfielder-from-brighton|website=Sky Sports|accessdate=2023-06-08|language=en}}</ref>. Ціна транферу становить близько 35 мільйонів фунтів стерлінгів, хоч і може зрости до 55 мільйонів.

== Виступи за збірну ==
2019 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Аргентини з футболу|національної збірної Аргентини]].

== Статистика виступів ==

=== Статистика клубних виступів ===
{| class="wikitable" style="font-size:90%;width:66%;text-align:center;"
|-
!rowspan="2"|Сезон
!rowspan="2"|Команда
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="3"|Національний кубок
!colspan="3"|Континентальні кубки
!colspan="3"|Інші змагання
!colspan="3"|Усього
|-
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ігор
!Голів
|-
|| 2016–17
|rowspan=3|{{прапорець|ARG}} «[[Архентінос Хуніорс]]»
|| [[Прімера B Насьйональ 2016–17|ПН]]|| 23 || 3
|| [[Кубок Аргентини з футболу 2016–17|КА]]|| 0 || 0
|| - || - || -|| - || - || - || 23 || 3
|-
|| 2017–18
|| [[Прімера Дивізіон (Аргентина) 2017–18|ПД]]|| 24 || 2
|| [[Кубок Аргентини з футболу 2017–18|КА]]|| 1 || 0
|| - || - || -|| - || - || - || 25 || 2
|-
|| 2018–19
|| [[Прімера Дивізіон (Аргентина) 2018–19|ПД]]|| 19 || 5
|| [[Кубок Аргентини з футболу 2018–19|КА]]+КЛ || 3+7 || 1+1
|| [[Південноамериканський кубок 2019|СА]] || 4 || 0
|| - || - || - || 33 || 7
|-
!colspan="3"|Усього за «Архентінос Хуніорс» || 66 || 10 || || 11 || 2 || || 4 || 0 || || - || - || 81 || 12
|-
|| 2019–20
||{{прапорець|ARG}} «[[Бока Хуніорс]]»
|| [[Прімера Дивізіон (Аргентина) 2019–20|ПД]]|| 13 || 1
|| [[Кубок Аргентини з футболу 2019–20|КА]]|| 1 || 0
|| [[Кубок Лібертадорес 2019|Л]] || 6 || 1
|| - || - || - || 20 || 2
|-
|| 2019–20 || rowspan="4" |{{прапорець|ENG}} [[Брайтон енд Гоув Альбіон|«Брайтон»]] || [[Чемпіонат Англії з футболу 2019—2020: Прем'єр-ліга|ПЛ]] || 9 || 0 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || 9 || 0
|-
|| 2020–21 || [[Чемпіонат Англії з футболу 2020—2021: Прем'єр-ліга|ПЛ]] || 21 || 1 || [[Кубок Англії з футболу 2020—2021|КА]]+[[Кубок Футбольної ліги 2020—2021|КЛ]] || 3+3 || 0+2 || - || - || - || - || - || - || 27 || 3
|-
|| 2021–22 || [[Чемпіонат Англії з футболу 2021—2022: Прем'єр-ліга|ПЛ]] || 33 || 5 || [[Кубок Англії з футболу 2021—2022|КА]]+[[Кубок Футбольної ліги 2021—2022|КЛ]] || 1+2 || 0 || - || - || - || - || - || - || 36 || 5
|-
|| 2022–23  || [[Чемпіонат Англії з футболу 2022—2023: Прем'єр-ліга|ПЛ]] || 35 || 10 || [[Кубок Англії з футболу 2022—2023|КА]]+[[Кубок Футбольної ліги 2022—2023|КЛ]] || 5+0 || 2+0 || - || - || - || - || - || - || 40 || 12
|-
! colspan="3" |Усього за «Брайтон»|| 98 || 16 || || 14 || 4 || || - || - || || - || - || 112 || 20
|-
! colspan="3" |Усього за кар'єру || 177 || 27 || || 26 || 6 || || 10 || 1 || || - || - || 213 || 34
|}

=== Статистика виступів за збірну ===
{{Матчі за збірну початок|ARG}}
{{Матчі за збірну|5-9-2019|Лос-Анджелес|CHL|0|0|ARG|-|Тов|13={{Sostin|70}}}}
{{Матчі за збірну|10-9-2019|Сан-Антоніо|ARG|4|0|MEX|-|Тов|13={{Sostout|65}}}}
{{Матчі за збірну|24-3-2022|Буенос-Айрес|ARG|3|0|VEN|-|ВідбірЧС|2022|13={{Sostout|70}}}}
{{Матчі за збірну|29-3-2022|Гуаякіль|ECU|1|1|ARG|-|ВідбірЧС|2022|13={{Cartellinogiallo|18}}}}
{{Матчі за збірну|5-6-2022|Памплона|ARG|5|0|EST|-|Тов|13={{Sostout|62}}}}
{{Матчі за збірну|23-9-2022|Маямі-Гарденс|ARG|3|0|HND 1949-2022|-|Тов|13={{sostin|72}}}}
{{Матчі за збірну|28-9-2022|Гаррісон|ARG|3|0|JAM|-|Тов|13={{sostout|72}}|14=Гаррісон (Нью-Джерсі)}}
{{Матчі за збірну|16-11-2022|Абу-Дабі|UAE|0|5|ARG|-|Тов|13={{sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|26-11-2022|Лусаїл|ARG|2|0|MEX|-|ЧС|2022|груповий етап|13={{sostout|69}}}}
{{Матчі за збірну|30-11-2022|Доха|POL|0|2|ARG|1|ЧС|2022|груповий етап|13={{sostout|84}}}}
{{Матчі за збірну|3-12-2022|Ер-Раян|ARG|2|1|AUS|-|ЧС|2022|1/8 фіналу|13={{sostout|80}}|14=Ер-Раян (муніципалітет)}}
{{Матчі за збірну|9-12-2022|Лусаїл|NLD|2|2|ARG|-|ЧС|2022|чвертьфінал|dts|3 – 4}}
{{Матчі за збірну|13-12-2022|Лусаїл|ARG|3|0|HRV|-|ЧС|2022|півфінал|13={{sostout|86}}}}
{{Матчі за збірну|18-12-2022|Лусаїл|ARG|3|3|FRA|-|ЧС|2022|фінал|dts|4 – 2|13={{sostout|116}}}}
{{Матчі за збірну|23-3-2023|Буенос-Айрес|ARG|2|0|PAN|-|Тов|13={{Sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|28-3-2023|Сантьяго-дель-Естеро|ARG|7|0|CUW|-|Тов|13={{Sostout|50}}|14=Сантьяго-дель-Естеро (місто)}}
{{Матчі за збірну кінець|16|1}}

== Титули і досягнення ==
* Володар [[Кубок Футбольної ліги|Кубка Футбольної ліги]] '''(1)''':
: [[Ліверпуль (футбольний клуб)|«Ліверпуль»]]: [[Кубок Футбольної ліги 2023—2024|2023-24]]
* [[Чемпіонат Англії з футболу: Прем'єр-ліга|Чемпіон Англії]] '''(1)''':
: [[Ліверпуль (футбольний клуб)|«Ліверпуль»]]: [[Чемпіонат Англії з футболу 2024—2025: Прем'єр-ліга|2024-25]]
;Збірні
* [[Чемпіонат світу з футболу|Чемпіон світу]]: [[Чемпіонат світу з футболу 2022|2022]]
* Переможець [[Суперкласіко де лас Амерікас]]: [[Суперкласіко де лас Амерікас 2019|2019]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{Soccerway}}
* {{Wfb}}

{{Склад ФК Ліверпуль}}
{{Склад футбольної збірної Аргентини на Олімпійських Іграх 2020}}
{{Склад збірної Аргентини на чемпіонаті світу 2022}}
{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Мак Аллістер Алексіс}}
[[Категорія:Аргентинські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Аргентини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Архентінос Хуніорс»]]
[[Категорія:Футболісти «Бока Хуніорс»]]
[[Категорія:Футболісти «Брайтон енд Гоув Альбіон»]]
[[Категорія:Футболісти «Ліверпуля»]]
[[Категорія:Аргентинські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]
[[Категорія:Уродженці Санта-Роси (Аргентина)]]
[[Категорія:Ірландці Аргентини]]
[[Категорія:Шотландці Аргентини]]

title: Особисті дані

Народження: 24 грудня 1998 (26 років)

Вага: 72 кг

Громадянство: Аргентина

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Ліверпуль»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Архентінос Хуніорс» · 56 · (8)

«Брайтон енд Гоув» · 98 · (16)

→ «Архентінос Хуніорс» · 10 · (2)
→ «Бока Хуніорс» · 13 · (1)

«Ліверпуль» · 63 · (9)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Аргентина U-23 · 5 · (4)

Аргентина · 38 · (4)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 10 квітня 2025.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 10 квітня 2025.


text:
# Карамирза (Карасуський район)
Карамирза́ (каз. Қарамырза) — село у складі Карасуського району Костанайської області Казахстану. Адміністративний центр Карамирзинського сільського округу.
Населення — 662 особи (2021; 916 у 2009, 876 у 1999, 1367 у 1989).

wikiname: ukwiki

title: Карамирза (Карасуський район)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Карамирза
| місцева назва          = {{Lang-kk|Қарамырза}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[костанайська область|Костанайська]]
| район                  = [[карасуський район|Карасуський]]
| округ                  = [[карамирзинський сільський округ|Карамирзинський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 662 особи ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 52 | lat_min= 32
           | lat_sec= 54
|lon_dir=E | lon_deg= 65 | lon_min= 49
           | lon_sec= 23
| карта розташування1    = Казахстан Костанайська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

{{Otheruses|Карамирза}}

'''Карамирза́''' ({{Lang-kk|Қарамырза}}) — [[село]] у складі [[карасуський район|Карасуського району]] [[костанайська область|Костанайської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр [[карамирзинський сільський округ|Карамирзинського сільського округу]].

Населення — 662 особи ([[2021]]; 916 у [[2009]], 876 у [[1999]], 1367 у [[1989]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|N-41-132}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=52.548018&lon=65.823383&z=14&m=b&show=/33621991/ru/Карамырза На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=52.548018&lon=65.823383&z=14&m=b&show=/33621991/ru/Карамырза |date=25 серпня 2011 }}

{{карасуський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Карасуського району]]
[[Категорія:Села Костанайської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Костанайська

Район: Карасуський

Округ: Карамирзинський

Основні дані:
Карта
· Карамирза · Карамирза


text:
# Магдалена Чищонь
Магдалена Чищонь (пол. Magdalena Czyszczoń; 4 березня 1995, Закопане, Польща) — польська шорт-трековичка, учасниця зимових Олімпійських ігор 2018 року.

## Біографія
Магдалена Чищонь народилася у місті Закопане, Малопольське воєводство, Польща. З дитинства займалася різними видами спорту, допоки одного разу, за порадою матері, не зупинила свій вибір на ковзанярському спорті. Трениується на базі клубу «AZS AWF Katowice». В національній збірній за її підготовку відповідає відомий в минулому ковзаняр, а наразі тренер польської команди ковзанярів — Кшиштоф Недзведзький.
На даний момент в активі Чищонь відсутні які-небудь медалі змагань міжнародного рівня. Свій найкращій результат вона продемонструвала під час чемпионаті Європи з ковзанярського спорту 2018 року, що відбувся в російському місті — Коломна. 7 січня в спортивному комплексі "Коломна" під час мас-старту серед жінок з результатом 8:44.04 (5.35) вона фінішувала шостою.
На зимових Олімпійських іграх 2018 року Магдалена Чищонь дебютувала в мас-старті. 24 лютого 2018 року на олімпійському Овалі Каннину в півфінальному забігу в мас-старті вона впала під час проходження повороту, але піднялася та продовжила забіг. Таким чином, не зважаючи на те, що Чищонь змогла наздогнати основну групу та фінішувати з результатом 8:56.66 першою, до фіналу Магдалена не пройшла. В загальному заліку вона зайняла 22-е місце.

### Персональні рекорди
Нижче наведені персональні рекорди, що Чищонь встановила під час забігів на різні дистанції:
| Забіг       | Результат | Локація             | Дата              |
| ----------- | --------- | ------------------- | ----------------- |
| 500 метрів  | 42,14     | Інцель, Німеччина   | 29 вересня 2017   |
| 1000 метрів | 1.21,03   | Калгарі, Канада     | 25 листопада 2017 |
| 1500 метрів | 2.01,37   | Інцель, Німеччина   | 22 жовтня 2016    |
| 3000 метрів | 4.05,35   | Калгарі, Канада     | 1 грудня 2017     |
| 5000 метрів | 7.15,74   | Ставангер, Норвегія | 19 листопада 2017 |

title: Магдалена Чищонь

wikitext:
{{Спортсмен
|ім'я = Магдалена Чищонь
|повне ім'я = {{lang-pl|Magdalena Czyszczoń}}
|зображення =
|підпис =
|прізвисько =
|національність = [[Поляки|полячка]]
|місце проживання =
|дата народження = 4.4.1995
|дата смерті =
|місце народження =
|місце смерті =
|зріст = 165 см
|вага = 59 кг
|батько =
|мати =
|дружина =
|чоловік =
|діти =
|вебсторінка  =
|країна = {{POL}}
|вид спорту = [[ковзанярський спорт]]
|дисципліна =
|спортивне звання =
|студентська команда =
|клуб="AZS AWF Katowice"
|команда =
|нац. збірна =
|статус професіонала =
|тренери = Кшиштоф Недзведзький ({{lang-pl|Krzysztof Niedźwiecki}})
|завершення виступів =
|тренує =
|світові =
|регіональні =
|національні =
|олімпійські =
|паралімпійські =
|дефлімпійські =
|найвищий рейтинг =
|поточний рейтинг =
|особисті рекорди =
|медалі =
|show-medals = yes Кшиштоф Недзведзький
}}
'''Магдалена Чищонь''' ({{lang-pl|Magdalena Czyszczoń}}; [[4 березня]] [[1995]], {{Місце народження|Закопане}}, [[Польща]]) — [[Поляки|польська]] шорт-трековичка, учасниця зимових Олімпійських ігор 2018 року.

== Біографія ==
Магдалена Чищонь народилася у місті [[Закопане]], [[Малопольське воєводство]], [[Польща]]. З дитинства займалася різними видами спорту, допоки одного разу, за порадою матері, не зупинила свій вибір на ковзанярському спорті. Трениується на базі клубу «AZS AWF Katowice». В національній збірній за її підготовку відповідає відомий в минулому ковзаняр, а наразі тренер польської команди ковзанярів — {{не перекладено|треба=Кшиштоф Недзведзький|текст=Кшиштоф Недзведзький|мова=pl|є=Krzysztof Niedźwiecki}}<ref>{{Cite web|url=https://isu.html.infostradasports.com/cache/TheASP.asp@PageID%3D103037&SportID%3D103&Personid%3D1146782&TaalCode%3D2&StyleID%3D0&Cache%3D2.html?520168|title=SS - Person Bio|publisher=isu.html.infostradasports.com|accessdate=2018-04-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180311155417/https://isu.html.infostradasports.com/cache/TheASP.asp%40PageID%3D103037%26SportID%3D103%26Personid%3D1146782%26TaalCode%3D2%26StyleID%3D0%26Cache%3D2.html?520168|archivedate=2018-03-11}}</ref><ref>{{Cite news|title=Pjongczang 2018. Łyżwiarka szybka z Zakopanego Magdalena Czyszczoń gotowa na olimpijski debiut|first=Artur|last=Bogacki|url=http://www.gazetakrakowska.pl/sport/sporty-zimowe/a/pjongczang-2018-lyzwiarka-szybka-z-zakopanego-magdalena-czyszczon-gotowa-na-olimpijski-debiut,12910427/|work=Gazetakrakowska.pl|accessdate=2018-04-09|language=pl|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180220174448/http://www.gazetakrakowska.pl/sport/sporty-zimowe/a/pjongczang-2018-lyzwiarka-szybka-z-zakopanego-magdalena-czyszczon-gotowa-na-olimpijski-debiut,12910427/|archivedate=2018-02-20}}</ref>.

На даний момент в активі Чищонь відсутні які-небудь медалі змагань міжнародного рівня. Свій найкращій результат вона продемонструвала під час {{не перекладено|треба=Чемпионат Європи з ковзанярського спорту 2018|текст=чемпионаті Європи з ковзанярського спорту|мова=ru|є=Чемпионат Европы по конькобежному спорту 2018}} 2018 року, що відбувся в російському місті — [[Коломна]]. 7 січня в спортивному комплексі {{не перекладено|треба=Коломна (ковзанярський центр|текст="Коломна"|мова=ru|є=Коломна (конькобежный центр)}} під час мас-старту серед жінок з результатом 8:44.04 (5.35) вона фінішувала шостою<ref>{{Cite web|url=http://live.isuresults.eu/2017-2018/kolomna/r1115.htm|title=ISU World Single Distances Championships 2018|publisher=live.isuresults.eu|lang=en|accessdate=2018-04-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180108063418/http://live.isuresults.eu/2017-2018/kolomna/r1115.htm|archivedate=2018-01-08}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://isu.html.infostradasports.com/cache/TheASP.asp@PageID%3D103081&SportID%3D103&CompetitionID%3D28162&SeasonID%3D493&GenderID%3D2&ClassID%3D1&EditionID%3D1720866&EventPhaseID%3D1789374&PhaseID%3D1789374&EventID%3D16622&TaalCode%3D2&StyleID%3D0&Cache%3D2.html?503612|title=SS - PhaseEvent|publisher=isu.html.infostradasports.com|accessdate=2018-04-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180311155416/https://isu.html.infostradasports.com/cache/TheASP.asp%40PageID%3D103081%26SportID%3D103%26CompetitionID%3D28162%26SeasonID%3D493%26GenderID%3D2%26ClassID%3D1%26EditionID%3D1720866%26EventPhaseID%3D1789374%26PhaseID%3D1789374%26EventID%3D16622%26TaalCode%3D2%26StyleID%3D0%26Cache%3D2.html?503612|archivedate=2018-03-11}}</ref><ref>{{Cite news|title=ME w łyżwiarstwie szybkim: Magdalena Czyszczoń szósta w biegach ze startu wspólnego|last=INTERIA.PL|url=https://eurosport.interia.pl/zimowe/news-me-w-lyzwiarstwie-szybkim-magdalena-czyszczon-szosta-w-biega,nId,2505205|accessdate=2018-04-09|language=pl|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180311155417/https://eurosport.interia.pl/zimowe/news-me-w-lyzwiarstwie-szybkim-magdalena-czyszczon-szosta-w-biega,nId,2505205|archivedate=2018-03-11}}</ref>.

На [[Зимові Олімпійські ігри 2018|зимових Олімпійських іграх 2018]] року Магдалена Чищонь [[Польща на зимових Олімпійських іграх 2018|дебютувала]] в [[Ковзанярський спорт на зимових Олімпійських іграх 2018 — мас-старт (жінки)|мас-старті]]. 24 лютого 2018 року на [[Овал Каннин|олімпійському Овалі Каннину]] в півфінальному забігу в мас-старті вона впала під час проходження повороту, але піднялася та продовжила забіг. Таким чином, не зважаючи на те, що Чищонь змогла наздогнати основну групу та фінішувати з результатом 8:56.66 першою, до фіналу Магдалена не пройшла<ref>{{Cite news|title=Pjongczang: Magdalena Czyszczoń upadła podczas wyścigu i odpadła w półfinale|url=https://sport.onet.pl/pjongczang-2018/lyzwiarstwo-szybkie/pjongczang-magdalena-czyszczon-upadla-podczas-wyscigu-i-odpadla-w-polfinale/4ey7kpk|work=Onet Sport|date=2018-02-24|accessdate=2018-04-09|language=pl-PL|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180311155417/https://sport.onet.pl/pjongczang-2018/lyzwiarstwo-szybkie/pjongczang-magdalena-czyszczon-upadla-podczas-wyscigu-i-odpadla-w-polfinale/4ey7kpk|archivedate=2018-03-11}}</ref>. В загальному заліку вона зайняла 22-е місце<ref>{{Cite news|title=Lód był za śliski? Dwie polskie łyżwiarki upadły w trakcie wyścigu na igrzyskach w Pjonczangu|url=http://natemat.pl/230983,igrzyska-w-pjongczangu-dwie-polskie-lyzwiarki-wywrocily-sie|work=naTemat.pl|accessdate=2018-04-09|language=pl|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180224204442/http://natemat.pl/230983,igrzyska-w-pjongczangu-dwie-polskie-lyzwiarki-wywrocily-sie|archivedate=2018-02-24}}</ref><ref>{{Cite news|title=Результаты:  Пхёнчхан 2018 - Конькобежный спорт - женщины, масс-старт. Olympteka.ru|url=http://olympteka.ru/olymp/result/by_game/6122.html|work=Olympteka.ru: олимпийская энциклопедия, новости спорта, статистика|accessdate=2018-04-09|language=ru-RU|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170916223710/http://olympteka.ru/olymp/result/by_game/6122.html|archivedate=2017-09-16}}</ref><ref>{{Cite news|title=Olympics-Speedskating-Women's mass start 16 laps final results|url=https://www.reuters.com/article/olympics-speedskating-women-results/olympics-speedskating-womens-mass-start-16-laps-final-results-idUSISS956933|work=Reuters|date=Sat Feb 24 12:44:36 UTC 2018|accessdate=2018-04-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180307210516/https://www.reuters.com/article/olympics-speedskating-women-results/olympics-speedskating-womens-mass-start-16-laps-final-results-idUSISS956933|archivedate=2018-03-07}}</ref>.

=== Персональні рекорди ===
Нижче наведені персональні рекорди, що Чищонь встановила під час забігів на різні дистанції<ref>{{Cite web|url=http://speedskatingresults.com/index.php?p=17&s=13316|title=Magdalena Czyszczoń - Personal Records|last=|first=|date=|website=speedskatingresults.com|publisher=|language=en|accessdate=2018-04-10|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160809102131/http://speedskatingresults.com/index.php?p=17&s=13316|archivedate=2016-08-09|deadurl=no}}</ref>:
{| class="wikitable"
|+
!Забіг
!Результат
!Локація
!Дата
|-
|500 метрів
|42,14
|[[Інцель]], [[Німеччина]]
|29 вересня 2017
|-
|1000 метрів
|1.21,03
|[[Калгарі]], [[Канада]]
|25 листопада 2017
|-
|1500 метрів
|2.01,37
|[[Інцель]], [[Німеччина]]
|22 жовтня 2016
|-
|3000 метрів
|4.05,35
|[[Калгарі]], [[Канада]]
|1 грудня 2017
|-
|5000 метрів
|7.15,74
|[[Ставангер]], [[Норвегія]]
|19 листопада 2017
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.eurosport.ru/olympics/athletes/athlete/czyszczon-magdalena/ Магдалена Чищонь]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} — профіль на сайті Eurosport.com{{ref-en}}
* [http://speedskatingresults.com/index.php?p=17&s=13316 Магдалена Чищонь] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160809102131/http://speedskatingresults.com/index.php?p=17&s=13316 |date=9 серпня 2016 }} — профіль на сайті Speedskatingresults.com{{ref-en}}
* [https://isu.html.infostradasports.com/cache/TheASP.asp@PageID%3D103037&SportID%3D103&Personid%3D1146782&TaalCode%3D2&StyleID%3D0&Cache%3D2.html?520168 Магдалена Чищонь] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180311155417/https://isu.html.infostradasports.com/cache/TheASP.asp%40PageID%3D103037%26SportID%3D103%26Personid%3D1146782%26TaalCode%3D2%26StyleID%3D0%26Cache%3D2.html?520168 |date=11 березня 2018 }} — профіль на сайті Міжнародного союзу ковзанярів{{ref-en}}
* [https://www.pyeongchang2018.com/en/game-time/results/OWG2018/en/speed-skating/athlete-profile-n3015334-magdalena-czyszczon.htm Магдалена Чищонь] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180421153742/https://www.pyeongchang2018.com/en/game-time/results/OWG2018/en/speed-skating/athlete-profile-n3015334-magdalena-czyszczon.htm |date=21 квітня 2018 }} — профіль на сайті Olympic.org{{ref-en}}
* [http://www.olimpijski.pl/pl/pyeongchang2018/t/682,1292,lyzwiarstwo-szybkie.html Магдалена Чищонь] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180310113434/http://www.olimpijski.pl/pl/pyeongchang2018/t/682,1292,lyzwiarstwo-szybkie.html |date=10 березня 2018 }} — профіль на сайті Olimpijski.pl{{ref-pl}}

[[Категорія:Польські шорт-трековики]]
[[Категорія:Шорт-трековики на зимових Олімпійських іграх 2018]]
[[Категорія:Спортсмени Закопаного]]

title: Загальна інформація

Національність: полячка

Громадянство: Республіка Польща

Народження: 4 квітня 1995 (29 років) · Закопане, Новосондецьке воєводство, Республіка Польща

Вага: 59 кг

title: Спорт

Країна: Польща

Вид спорту: ковзанярський спорт

Дисципліна: ковзанярський спорт на довгій доріжці

Клуб: "AZS AWF Katowice"

Тренери: Кшиштоф Недзведзький (пол. Krzysztof Niedźwiecki)


text:
# Вільянуева-де-Оскос
Вільянуева-де-Оскос (ісп. Villanueva de Oscos, галісійсько-астурійською Vilanova d'Ozcos) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Астурія. Населення — 382 осіб (2009).
Муніципалітет розташований на відстані близько 420 км на північний захід від Мадрида, 95 км на захід від Ов'єдо.
Муніципалітет складається з таких паррокій: Сан-Хосе-Хестосо, Мартуль, Сан-Крістобаль.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

## Галерея зображень
- Розташування муніципалітету

title: Вільянуева-де-Оскос

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Вільянуева-де-Оскос
 | місцева_назва       = {{lang-es|Villanueva de Oscos}}, [[Галісійсько-астурійська мова|галісійсько-астурійською]] ''Vilanova d'Ozcos''
 | прапор              =
 | герб                = Escudo de Villanueva de Oscos.svg
 | автономна_спільнота = [[Астурія]]
 | провінція           = [[Астурія]]
 | комарка             = [[Ео-Навія (комарка)|Ео-Навія]]
 | широта              = 43.312
 | довгота             = -6.987
 | висота              =
 | висота_макс         = О-Фільсо, 1202
 | населення           = 382
 | рік_насел           = 2009
 | площа               = 72,98
 | густота             = 5,23
 | поштові_індекси     =
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 33075
 | мер                 = Хосе Антоніо Гонсалес Бранья
 | рік_обрання         =
 | www                 =
}}
'''Вільянуева-де-Оскос''' ({{lang-es|Villanueva de Oscos}}, [[Галісійсько-астурійська мова|галісійсько-астурійською]] ''Vilanova d'Ozcos'') — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Астурія]]. Населення — {{formatnum:382}} осіб (2009).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 420 км на північний захід від [[Мадрид]]а, 95 км на захід від [[Ов'єдо]].

Муніципалітет складається з таких [[паррокія|паррокій]]: Сан-Хосе-Хестосо, Мартуль, Сан-Крістобаль.

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Villanueva de Oscos}}

== Галерея зображень ==
<gallery>
Файл:Vilanova d Ozcos Asturies map.svg|Розташування муніципалітету
</gallery>

== Посилання ==

* [http://www.facc.info/FichaConcejo.aspx?id=75&mn=2 Федерація муніципалітетів Астурії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120621063114/http://www.facc.info/FichaConcejo.aspx?id=75&mn=2 |date=21 червня 2012 }}
<!-- * [http://www.asturoccidente.com/villanueva.htm Guía del Occidente. Villanueva de Oscos] -->

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети Астурії}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети Астурії]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Астурія

Провінція: Астурія

Комарка: Ео-Навія

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Хосе Антоніо Гонсалес Бранья


text:
# Стефанів (Холмський повіт)
Стефанів, або Стефанув (пол. Stefanów) — колонія в Польщі, у гміні Дорогуськ Холмського повіту Люблінського воєводства. Населення становить 30 осіб.

## Історія
У часи входження до Російської імперії належало до гміни Турка Холмського повіту Люблінської губернії. Початково Стефанів був фільварком, виділеним зі складу села Плаваничі в 1879 році. Відстань до Холма становила 14 верст. Станом на 1884 рік, площа землі становила 1521 морг, з них 834 морги лісу, 494 морги луків, 128 моргів пасовиськ, 29 моргів посівної площі та 37 моргів невикористаних ґрунтів. Римо-католицька громада належала до парафії села Свірже.
У 1921 році колонія входила до складу гміни Турка Холмського повіту Люблінського воєводства Польської Республіки. За переписом населення Польщі 1921 року в колонії налічувалося 15 будинків та 81 мешканець, з них:
- 38 чоловіків та 43 жінки;
- 62 православні, 19 римо-католиків;
- 58 українців, 23 поляки.

За німецької окупації у 1939—1944 роках входило до громади Турка крайсгауптманшафту Холм Люблінського дистрикту Генеральної губернії. Чисельність населення за переписом 1943 року становило 120 осіб.

## Населення
За переписом населення Польщі 2011 року в колонії проживало 30 осіб (17 чоловіків і 13 жінок).

title: Стефанів (Холмський повіт)

wikitext:
{{НП}}
{{Також|Стефанув}}
'''Стефанів''', або '''Стефанув''' ({{lang-pl|Stefanów}}) — колонія в [[Польща|Польщі]], у [[Дорогуськ (гміна)|гміні Дорогуськ]] [[Холмський повіт|Холмського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]]. Населення становить 30 осіб<ref name=GUS/>.

== Історія ==
У часи входження до [[Російська імперія|Російської імперії]] належало до гміни Турка [[Холмський повіт (Російська імперія)|Холмського повіту]] [[Люблінська губернія|Люблінської губернії]]<ref name="SgKP"/>. Початково Стефанів був фільварком, виділеним зі складу села [[Плаваничі]] в 1879 році<ref name="SgKP"/>. Відстань до [[Холм]]а становила 14 верст<ref name="SgKP"/>. Станом на 1884 рік, площа землі становила 1521 [[Морг поля|морг]], з них 834 морги лісу, 494 морги луків, 128 моргів пасовиськ, 29 моргів посівної площі та 37 моргів невикористаних ґрунтів<ref name="SgKP"/>. Римо-католицька громада належала до парафії села [[Свірже]]<ref name="SgKP"/>.

У 1921 році колонія входила до складу гміни Турка [[Холмський повіт (Російська імперія)|Холмського повіту]] [[Люблінське воєводство (1919—1939)|Люблінського воєводства]] [[Польська Республіка (1918—1939)|Польської Республіки]]<ref name="населення 1921"/>. За [[Перепис населення Польщі (1921)|переписом населення Польщі 1921 року]] в колонії налічувалося 15 будинків та 81 мешканець, з них<ref name="населення 1921"/>:
* 38 чоловіків та 43 жінки;
* 62 православні, 19 римо-католиків;
* 58 українців, 23 поляки.

За німецької окупації у 1939—1944 роках входило до громади Турка крайсгауптманшафту Холм [[Дистрикт Люблін|Люблінського дистрикту]] [[Генеральна губернія|Генеральної губернії]]<ref name="населення 1943"/>. Чисельність населення за переписом 1943 року становило 120 осіб<ref name="населення 1943"/>.

== Населення ==
За [[Перепис населення Польщі (2011)|переписом населення Польщі 2011 року]] в колонії проживало 30 осіб (17 чоловіків і 13 жінок)<ref name=GUS>[http://stat.gov.pl/download/gfx/portalinformacyjny/pl/defaultaktualnosci/5670/21/1/1/1_miejscowosci_ludnosc_nsp2011.xlsx GUS: Ludność — struktura według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1921">{{cite book |title=Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej opracowany na podstawie wyników pierwszego powszechnego spisu ludności z dn. 30 września 1921 r. i innych źródeł urzędowych |url=https://polona.pl/item/skorowidz-miejscowosci-rzeczypospolitej-polskiej-opracowany-na-podstawie-wynikow,NjcwOTY1OTU/4/#info:metadata |year=1924 |publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі|Główny Urząd Statystyczny]] |location=Warszawa |page=16 |volume=Tom IV, Województwo Lubelskie }} {{ref-pl}}</ref>

<ref name="SgKP">{{SgKP|XI|317|Stefanów 28)}}</ref>

<ref name="населення 1943">{{книга |заголовок=Amtliches Gemeinde- und Dorfverzeichnis für das Generalgouvernement auf Grund der Summarischen Bevölkerungsbestandsaufnahme am 1. März 1943 |посилання=https://pbc.gda.pl/dlibra/publication/36451/ |відповідальний=Statistischen Amt des Generalgouvernements |місце=Krakau |видавництво=Burgverlag Krakau |рік=1943 |сторінки=38 }} {{ref-de}}</ref>

}}
{{Бібліоінформація}}

{{Гміна Дорогуськ}}
{{Портали|Польща}}

[[Категорія:Села Холмського повіту]]

title: Країна

Країна: Республіка Польща

Адмінодиниця: Ґміна Дорогуськ

Населення: 26 осіб (31 березня 2021)

Автомобільний код: LCH (Ґміна Дорогуськ)


text:
# Список кратерів на Марсі, І
| А Б В Г Д Е Є Ж З І Й К Л М Н О П Р С Т У Ф Х Ц Ч Ш Ю Я |

| Кратер    | Англійською | Координати                                                | Діаметр (км) | Назву затверджено | Названо на честь            |
| --------- | ----------- | --------------------------------------------------------- | ------------ | ----------------- | --------------------------- |
| Іазу      | Iazu        | 2°41′ пд. ш. 5°12′ зх. д. / 2.69° пд. ш. 5.2° зх. д.      | 6.8          | 2006              | румунського міста           |
| Ібрагімов | Ibragimov   | 25°42′ пд. ш. 59°42′ зх. д. / 25.7° пд. ш. 59.7° зх. д.   | 86.0         | 1982              | Ібрагімова Надіра Баба огли |
| Іґал      | Igal        | 20°18′ пд. ш. 249°12′ зх. д. / 20.3° пд. ш. 249.2° зх. д. | 8.6          | 1991              | угорського міста Іґал       |
| Іґл       | Eagle       | 42°12′ пн. ш. 8°12′ зх. д. / 42.2° пн. ш. 8.2° зх. д.     | 13.0         | 1976              | міста в Ідахо               |
| Ікей      | Ikej        | 21°12′ пн. ш. 247°36′ зх. д. / 21.2° пн. ш. 247.6° зх. д. | 4.7          | 1988              | російського міста Ікей      |
| Імґр      | Imgr        | 19°24′ пн. ш. 248°54′ зх. д. / 19.4° пн. ш. 248.9° зх. д. | 3.0          | 1988              | російського міста Імґр      |
| Інсбрук   | Innsbruck   | 6°30′ пд. ш. 40°00′ зх. д. / 6.5° пд. ш. 40.0° зх. д.     | 61.1         | 1976              | австрійського міста Інсбрук |
| Інс       | Ins         | 24°48′ пн. ш. 251°12′ зх. д. / 24.8° пн. ш. 251.2° зх. д. | 2.8          | 1988              | швейцарського міста Інс     |
| Інта      | Inta        | 24°36′ пд. ш. 25°12′ зх. д. / 24.6° пд. ш. 25.2° зх. д.   | 16.2         | 1976              | російського міста Інта      |
| Інувік    | Inuvik      | 78°42′ пн. ш. 28°36′ зх. д. / 78.7° пн. ш. 28.6° зх. д.   | 20.5         | 1988              | канадського міста Інувік    |
| Ірбіт     | Irbit       | 24°36′ пд. ш. 25°00′ зх. д. / 24.6° пд. ш. 25.0° зх. д.   | 13.3         | 1976              | російського міста Ірбіт     |
| Іргарен   | Irharen     | 34°48′ пн. ш. 219°12′ зх. д. / 34.8° пн. ш. 219.2° зх. д. | 6.5          | 1991              | алжирського міста Іргарен   |
| Ісиль     | Isil        | 27°18′ пд. ш. 272°12′ зх. д. / 27.3° пд. ш. 272.2° зх. д. | 82.0         | 1991              | іспансського міста Ісиль    |
| Істок     | Istok       | 45°24′ пд. ш. 85°48′ зх. д. / 45.4° пд. ш. 85.8° зх. д.   | 4.8          | 2014              | косовського міста Істок     |
| Ізенди    | Izendy      | 29°12′ пд. ш. 101°30′ зх. д. / 29.2° пд. ш. 101.5° зх. д. | 23.5         | 1991              | російського міста Ізенди    |

title: Список кратерів на Марсі, І

wikitext:
{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 0.5em 0 0.5em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; margin-left: auto; margin-right: auto;"
! colspan="6" bgcolor="#DDDDDD" |[[Список кратерів на Марсі]]
|-
|[[Список кратерів на Марсі, А|А]] [[Список кратерів на Марсі, Б|Б]] [[Список кратерів на Марсі, В|В]] [[Список кратерів на Марсі, Г|Г]] [[Список кратерів на Марсі, Д|Д]] [[Список кратерів на Марсі, Е|Е]] [[Список кратерів на Марсі, Є|Є]] [[Список кратерів на Марсі, Ж|Ж]] [[Список кратерів на Марсі, З|З]] '''[[Список кратерів на Марсі, І|І]][[Список кратерів на Марсі, Й| ]]'''[[Список кратерів на Марсі, Й|Й]] [[Список кратерів на Марсі, К|К]] [[Список кратерів на Марсі, Л|Л]] [[Список кратерів на Марсі, М|М]] [[Список кратерів на Марсі, Н|Н]] [[Список кратерів на Марсі, О|О]] [[Список кратерів на Марсі, П|П]][[Список кратерів на Марсі, Р| Р]] [[Список кратерів на Марсі, С|С]] [[Список кратерів на Марсі, Т|Т]] [[Список кратерів на Марсі, У|У]] [[Список кратерів на Марсі, Ф|Ф]] [[Список кратерів на Марсі, Х|Х]] [[Список кратерів на Марсі, Ц|Ц]] [[Список кратерів на Марсі, Ч|Ч]] [[Список кратерів на Марсі, Ш|Ш]] [[Список кратерів на Марсі, Ю|Ю]] [[Список кратерів на Марсі, Я|Я]]
|}
{| class="wikitable" style="min-width: 90%;"
!Кратер
! style="width:10em" |Англійською
! style="width:10em" |Координати
!Діаметр (км)
!Назву затверджено
!Названо на честь
|- id="Iazu"
|Іазу
|Iazu
|{{Coord|2.69|S|5.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Iazu}}
|6.8
|2006
|румунського міста
|- id="Ibragimov"
|[[Ібрагімов (кратер)|Ібрагімов]]
|Ibragimov
|{{Coord|25.7|S|59.7|W|globe:mars_type:landmark|name=Ibragimov}}
|86.0
|1982
|Ібрагімова Надіра Баба огли
|- id="Igal"
|Іґал
|Igal
|{{Coord|20.3|S|249.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Igal}}
|8.6
|1991
|угорського міста Іґал
|-
|Іґл
|Eagle
|{{Coord|42.2|N|8.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Igal}}
|13.0
|1976
|міста в Ідахо
|- id="Ikej"
|Ікей
|Ikej
|{{Coord|21.2|N|247.6|W|globe:mars_type:landmark|name=Ikej}}
|4.7
|1988
|російського міста Ікей
|- id="Imgr"
|Імґр
|Imgr
|{{Coord|19.4|N|248.9|W|globe:mars_type:landmark|name=Imgr}}
|3.0
|1988
|російського міста Імґр
|- id="Innsbruck"
|Інсбрук
|Innsbruck
|{{Coord|6.5|S|40.0|W|globe:mars_type:landmark|name=Innsbruck}}
|61.1
|1976
|австрійського міста [[Інсбрук]]
|- id="Ins"
|Інс
|Ins
|{{Coord|24.8|N|251.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Ins}}
|2.8
|1988
|швейцарського міста Інс
|- id="Inta"
|Інта
|Inta
|{{Coord|24.6|S|25.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Inta}}
|16.2
|1976
|російського міста [[Інта]]
|- id="Inuvik"
|[[Інувік (кратер)|Інувік]]
|Inuvik
|{{Coord|78.7|N|28.6|W|globe:mars_type:landmark|name=Inuvik}}
|20.5
|1988
|канадського міста Інувік
|- id="Irbit"
|Ірбіт
|Irbit
|{{Coord|24.6|S|25.0|W|globe:mars_type:landmark|name=Irbit}}
|13.3
|1976
|російського міста [[Ірбіт]]
|- id="Irharen"
|Іргарен
|Irharen
|{{Coord|34.8|N|219.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Irharen}}
|6.5
|1991
|алжирського міста Іргарен
|- id="Isil"
|Ісиль
|Isil
|{{Coord|27.3|S|272.2|W|globe:mars_type:landmark|name=Isil}}
|82.0
|1991
|іспансського міста Ісиль
|- id="Istok"
|Істок
|Istok
|{{Coord|45.4|S|85.8|W|globe:mars_type:landmark|name=Istok}}
|4.8
|2014
|косовського міста Істок
|- id="Izendy"
|Ізенди
|Izendy
|{{Coord|29.2|S|101.5|W|globe:mars_type:landmark|name=Izendy}}
|23.5
|1991
|російського міста Ізенди
|}

== Посилання ==

* [http://planetarynames.wr.usgs.gov/Page/MARS/target USGS: Martian system nomenclature]
* [http://planetarynames.wr.usgs.gov/SearchResults?target=MARS&featureType=Crater,%20craters USGS: Mars Nomenclature: Craters]
{{Марс}}
[[Список кратерів на Марсі, І#top|back to top]] [[Файл:WWC_arrow_up.png|посилання=Список_кратерів_на_Марсі,_І#top]]

[[Категорія:Метеоритні кратери на Марсі]]


text:
# Юність Діви Марії
Юність Діви Марії — картина написана олією в 1849 році, художником Братства прерафаелітів Данте Габріелем Россетті, розміром 83,2 на 65,4. см і зараз знаходиться в колекції Tate Britain, якій її передала в 1937 році Агнес Джекілл. Це була його перша завершена олійна картина, підписана «Данте Габріеле Россетті PRB 1849». Картина вперше виставлялася на «Вільній виставці» в галереї Hyde Park Corner.

## Історія
Россетті розпочав роботу влітку 1848 року, наполегливо працюючи та прагнучи завершити її для виставки в березні 1849 року. У листопаді 1848 року він згадував про свій вибір теми в листі до друга свого батька, Чарльза Лаєлла з Кінорді, заявляючи, що вона точно сподобається членам релігійної громади. Цей поширений сюжет у мистецтві Середньовіччя та Ренесансу зазвичай зображає Марію з книгою на колінах, коли її мати Анна вчить її читати. Замість цього Россетті показує Марію, яка вишиває лілію (традиційний символ чистоти Марії) під керівництвом Анни, а її батько, Йоаким, обрізає виноградну лозу на задньому плані, символізуючи увазі прихід Христа (який називає себе «правдивою виноградиною» в Івана 15.1). Виноградна лоза має форму хреста, будучи прообразом страстей Христа.
Россетті зробив кілька попередніх ескізів крейдою. Шотландський поет і художник Вільям Белл Скотт описував техніку молодого Россетті, побачивши його роботу в майстерні Ганта:
Він писав олією акварельними пензлями, так само тонко, як аквареллю, на полотні, яке заґрунтував білилами настільки, що поверхня стала гладкою, як картон, і кожен відтінок залишався прозорим. Я відразу побачив, що він не був ортодоксальним хлопчиком, а діяв суто з естетичних спонукань. Суміш геніальності та дилетантства обох чоловіків на мить змусила мене замовкнути й розпалила мою цікавість.
Моделями стали домашні мешканці: Анну було написано з матері Россетті Френсіс, його сестра Крістіна Джорджина була моделлю для Марії, а сімейний слуга Вільямс для Йоакима. Обличчя ангела спочатку було засновано на зведеній сестрі Томаса Вулнера (1825—1892), але в серпні 1849 року Россетті замінив її риси рисами іншої дівчини, рекомендованої йому його колегою-прерафаелітом Джеймсом Коллінсоном (1825—1881).
Россетті написав два сонети, щоб пояснити символізм картини – перший був вигравіюваний у нижній частині оригінальної рами, а другий був надрукований у каталозі вільної виставки. Перехрещена пальмова гілка на підлозі вказує на Вербну неділю та Страсну п'ятницю, а білі лілії та гілки у формі шипів на стіні – на страждання Христа та сім радощів і сім печалей Марії. Олійна лампа символізує благочестя, три книги мають кольори, що символізують три кардинальні чесноти, а троянда є ще одним символом Марії («троянда без шипів»). Прообразом Благовіщення є голуб, який символізує Святого Духа.
Картина отримала схвальні відгуки на Вільній виставці. Її купила за 80 фунтів стерлінгів Луїза, маркіза Бата, дружина Джона Тіна, 4-го маркіза Бата та друга сім'ї Россетті. Россетті перемалював сукню Марії та обличчя ангела перед тим, як надіслати їй роботу. Оплата за картину пішла на фінансування поїздки до Бельгії та Франції для Росетті та Ганта. Картина знову була виставлена у 1850 році у виставковій галереї Портленда в Королівській академії, де її зустріли менш доброзичливо. До 1864 року картиною володіла леді Луїза Філдінг. На її прохання Россетті змінив деякі деталі. Він перетворив крила ангела з білих на насичено-рожеві, а рукави Марії — з жовтих на коричневі. Оригінальна рамка із закругленими верхніми кутами також була замінена прямокутною рамкою з обома сонетами Россетті на її основі.

title: Юність Діви Марії

wikitext:
{{Витвір мистецтва
|зображення = Dante Gabriel Rossetti - The Girlhood of Mary Virgin.jpg
|музей = [[Тейт Британія|Tate Britain]]
|рік = 1849
|місцезнаходження = [[Лондон]]
|автор = [[Данте Габрієль Россетті]]
|розміри = 83,2 см × 65,4 см
|назва = Юність Діви Марії
}}'''''Юність Діви Марії''''' — картина написана олією в 1849 році, художником [[Прерафаеліти|Братства прерафаелітів]] [[Данте Габрієль Россетті|Данте Габріелем Россетті]], розміром 83,2 на 65,4. см і зараз знаходиться в колекції [[Тейт Британія|Tate Britain]], якій її передала в 1937 році Агнес Джекілл.<ref>{{Url|http://www.tate.org.uk/art/artworks/rossetti-the-girlhood-of-mary-virgin-n04872|Tate Britain - catalogue entry}}</ref> Це була його перша завершена олійна картина, підписана «Данте Габріеле Россетті PRB 1849».<ref>{{Cite web|title=The Girlhood of Mary Virgin by Dante Gabriel Rossetti|url=https://www.thehistoryofart.org/dante-gabriel-rossetti/girlhood-of-mary-virgin/|accessdate=2022-06-23|website=www.thehistoryofart.org}}</ref> Картина вперше виставлялася на «Вільній виставці» в галереї Hyde Park Corner.<ref name=":0">{{Cite web|title=The Girlhood of Mary Virgin|url=http://www.rossettiarchive.org/docs/s40.rap.html|accessdate=2021-10-01|website=www.rossettiarchive.org}}</ref>

== Історія ==
Россетті розпочав роботу влітку 1848 року, наполегливо працюючи та прагнучи завершити її для виставки в березні 1849 року. У листопаді 1848 року він згадував про свій вибір теми в листі до друга свого батька, [[Чарльз Лаєлл|Чарльза Лаєлла]] з Кінорді, заявляючи, що вона точно сподобається членам релігійної громади. Цей поширений сюжет у мистецтві Середньовіччя та Ренесансу зазвичай зображає Марію з книгою на колінах, коли її мати [[Анна (мати Діви Марії)|Анна]] вчить її читати. Замість цього Россетті показує Марію, яка вишиває лілію (традиційний символ чистоти Марії) під керівництвом Анни, а її батько, [[Йоаким (батько Діви Марії)|Йоаким]], обрізає виноградну лозу на задньому плані, символізуючи увазі прихід Христа (який називає себе «правдивою виноградиною» в [https://www.wordproject.org/bibles/uk/43/15.htm#0 Івана 15.1]). Виноградна лоза має форму хреста, будучи прообразом страстей Христа.

Россетті зробив кілька попередніх ескізів крейдою. Шотландський поет і художник Вільям Белл Скотт описував техніку молодого Россетті, побачивши його роботу в майстерні [[Вільям Голман Гант|Ганта]]:
{{Blockquote|Він писав олією акварельними пензлями, так само тонко, як аквареллю, на полотні, яке заґрунтував білилами настільки, що поверхня стала гладкою, як картон, і кожен відтінок залишався прозорим. Я відразу побачив, що він не був ортодоксальним хлопчиком, а діяв суто з естетичних спонукань. Суміш геніальності та дилетантства обох чоловіків на мить змусила мене замовкнути й розпалила мою цікавість.<ref>Marsh, Jan (1996). The Pre-Raphaelites: Their Lives in Letters and Diaries. London: Collins & Brown., page 17</ref>}}
Моделями стали домашні мешканці: Анну було написано з матері Россетті Френсіс, його сестра [[Крістіна Россетті|Крістіна Джорджина]] була моделлю для Марії, а сімейний слуга Вільямс для Йоакима. Обличчя ангела спочатку було засновано на зведеній сестрі Томаса Вулнера (1825—1892), але в серпні 1849 року Россетті замінив її риси рисами іншої дівчини, рекомендованої йому його колегою-прерафаелітом Джеймсом Коллінсоном (1825—1881).

Россетті написав два [[сонет]]и, щоб пояснити символізм картини – перший був вигравіюваний у нижній частині оригінальної рами, а другий був надрукований у каталозі вільної виставки.<ref>[http://www.rossettiarchive.org/img/n8640.a8.18.jpg Catalogue of the Free Exhibition p.18]</ref> Перехрещена пальмова гілка на підлозі вказує на [[Вербна неділя (християнство)|Вербну неділю]] та [[Страсна п'ятниця|Страсну п'ятницю]], а білі лілії та гілки у формі шипів на стіні – на страждання Христа та сім радощів і сім печалей Марії. Олійна лампа символізує благочестя, три книги мають кольори, що символізують три кардинальні чесноти, а троянда є ще одним символом Марії («троянда без шипів»). [[Благовіщення|Прообразом Благовіщення]] є голуб, який символізує [[Святий Дух|Святого Духа]].

Картина отримала схвальні відгуки на Вільній виставці. Її купила за 80 фунтів стерлінгів Луїза, маркіза Бата, дружина Джона Тіна, 4-го маркіза Бата та друга сім'ї Россетті. Россетті перемалював сукню Марії та обличчя ангела перед тим, як надіслати їй роботу. Оплата за картину пішла на фінансування поїздки до Бельгії та Франції для Росетті та Ганта. Картина знову була виставлена у 1850 році у виставковій галереї Портленда в [[Королівська академія мистецтв|Королівській академії]], де її зустріли менш доброзичливо. До 1864 року картиною володіла леді Луїза Філдінг. На її прохання Россетті змінив деякі деталі. Він перетворив крила ангела з білих на насичено-рожеві, а рукави Марії — з жовтих на коричневі. Оригінальна рамка із закругленими верхніми кутами також була замінена прямокутною рамкою з обома сонетами Россетті на її основі.<ref name=":0"/>

== Список літератури ==
{{примітки}}

== Бібліографія ==

* Преттеджон, Елізабет, ''Мистецтво прерафаелітів'', 2007, Tate Publishing, Millbank, Лондон.{{ISBN|9781854377265}}{{ISBN|978-1854377265}}
* Доннеллі, Брайан, ''Сонет-образ-інтертекст: Читання Россетті «Дівчинство Марії Діви і знайдено''», стаття у ''Victorian Poetry'', том. 48, № 4
{{Росетті}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Картини Данте Габрієля Россетті]]
[[Категорія:Зображення Діви Марії]]
[[Категорія:Картини Галереї Тейт]]
[[Категорія:Картини 1849]]
[[Категорія:Ангели в мистецтві]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: Юність Діви Марії

Творець: Данте Габрієль Россетті

Матеріал: олійна фарба і полотно

Жанр: сакральне мистецтво

Зберігається: Лондон

Музей: Tate Britain


text:
# 9m88
Тан Юґі (кит.: 湯毓綺, піньїнь: Tāng Yùqǐ; нар. 20 листопада 1990 року), відома під сценічним псевдонімом 9m88 — тайванська співачка і авторка пісень.
Стала відомою у соціальних мережах завдяки своєму дуету з King Leo у синглі «陪妳過假日» у листопаді 2016 року та його сольному синглу «九頭身日奈», випущеному на початку 2017. 8 серпня 2019 року вона офіційно випустила свій перший сольний альбом «平庸之上 Beyond Mediocrity».

## Походження
Сценічний псевдонім Тан Юґі походить від її англійського імені Джоан, яке омофонне китайській вимові «9m» (піньїнь: Jiǔ m), а «88» — це її учнівський номер з часів молодшої школи. Друзі Тан називають її «Баба» (кит.: 芭芭) у власному житті.
Після закінчення факультету дизайну одягу в Університеті Ши Ши в 2014 році у віці 25 років Тан поїхала до Нью-Йорку на чотиримісячне стажування до студії Джейсона Ву. У 2015 році вона поступила до унверситету Нова школа в Нью-Йорку щоб вивчати джаз. Тан випустилася звідти наприкінці 2018 року.

## Музичний стиль
Після прибуття до Нью-Йорка на факультеті джазу вона розширила свій інтерес до різних жанрів музики, включаючи ритм-енд-блюз та поп. Її лірика зазвичай стосується особистих солодко-гірких щоденних історій.

## Соціальний активізм
У 2020 році Тан разом з іншими виконавцями записала трек для збірного альбому виконавця T-POP, присвяченого першій річниці легалізації одностатевих шлюбів у Тайвані No Fear In Love.

## Дискографія

### Альбоми
- 2019: 平庸之上
- 2022: 9m88 Radio
- 2023: SENT

### EP
- 2021: 暫時集合

### Сингли та колаборативні снигли
- 2019:«為i篩檢»
- 2020:«Hello Bye Bye»
- 2020:«Aim High - ASIA RISING FOREVER»
- 2020:«Bag Lady- ASIA RISING FOREVER»
- 2021:«看不見的城»
- 2021:«月亮代表我的心»
- 2022:«若我告訴你其實我愛的只是你»(想你到月球｜張雨生特展)

## Зовнішні посилання
- Офіційний сайт
- 9m88 у соцмережі «Facebook»
- 9m88  у соцмережі «Instagram»
- Відео на YouTube
- 9m88的新浪微博

title: 9m88

wikitext:
{{Співак}}

'''Тан Юґі''' ({{lang-zh|湯毓綺}}, {{lang-zh|p=Tāng Yùqǐ}}; {{Нар|н}} 20 листопада 1990 року), відома під сценічним псевдонімом '''9m88''' — [[Тайванці|тайванська]] [[Автор-виконавець|співачка і авторка пісень]].

Стала відомою у соціальних мережах завдяки своєму дуету з King Leo у синглі «陪妳過假日» у листопаді 2016 року та його сольному синглу «九頭身日奈», випущеному на початку 2017.<ref>{{Cite news|url=https://www.setn.com/News.aspx?NewsID=560960|title=獨家／靈魂樂女神9m88是誰？　跟她合作竟全部得金曲獎|last=蕭翰弦|date=2019-07-01|publisher=三立新聞網|language=zh-tw|archive-url=https://web.archive.org/web/20190701071713/https://www.setn.com/News.aspx?NewsID=560960|archive-date=2019-07-07|dead-url=no|access-date=2019-07-01}}</ref> 8 серпня 2019 року вона офіційно випустила свій перший сольний альбом «平庸之上 Beyond Mediocrity».<ref>{{Cite news|url=https://www.rti.org.tw/news/view/id/2030306|title=最夯新人9m88首發片 與新科歌王Leo王再度「合體」|last=江昭倫|date=2019-08-09|publisher=中央廣播電台|language=zh-tw|archive-url=https://web.archive.org/web/20190831052951/http://www.rti.org.tw/news/view/id/2030306|archive-date=2019-08-31|dead-url=no|access-date=2019-09-18}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://ent.ltn.com.tw/news/paper/1311511|title=9m88獨立音樂路 狠拒國際合約|last=陽昕翰|date=2019-08-19|publisher=自由時報|language=zh-tw|archive-url=https://web.archive.org/web/20191001225359/https://ent.ltn.com.tw/news/paper/1311511|archive-date=2019-10-01|dead-url=no|access-date=2019-09-18}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://memeon-music.com/2019/08/09/9m88-2/|title=【迷迷訪問】 9m88 首張個人創作專輯《平庸之上》發行 台北強震 笑稱：「差點以為好不容易發片生命就結束了」 - MeMeOn 迷迷音|date=2019-08-09|website=MeMeOn  迷迷音|language=zh-TW|archive-url=https://web.archive.org/web/20210225235141/https://memeon-music.com/2019/08/09/9m88-2/|archive-date=2021-02-25|access-date=2019-10-13}}</ref>

== Походження ==
Сценічний псевдонім Тан Юґі походить від її англійського імені Джоан, яке омофонне китайській вимові «9m» ({{lang-zh|p=Jiǔ m}}), а «88» — це її учнівський номер з часів молодшої школи. Друзі Тан називають її «Баба» ({{lang-zh|芭芭}}) у власному житті.<ref>{{Cite news|url=http://www.nikeinc.com.cn/tch/page-3295.html|title=9M88以復古時尚及無懼態度演繹經典風格|publisher=Nike,INC|archive-url=https://web.archive.org/web/20200210112247/http://www.nikeinc.com.cn/tch/page-3295.html|archive-date=2020-02-10|dead-url=yes|access-date=2020-04-15}}</ref>

Після закінчення факультету дизайну одягу в Університеті Ши Ши в 2014 році у віці 25 років Тан поїхала до [[Нью-Йорк|Нью-Йорку]] на чотиримісячне стажування до студії Джейсона Ву. У 2015 році вона поступила до [[Нова школа (університет)|унверситету Нова школа]] в Нью-Йорку щоб вивчати джаз. Тан випустилася звідти наприкінці 2018 року.<ref>{{Cite web|url=https://www.chinatimes.com/realtimenews/20200823003279-263301?chdtv|title=斜槓爵士女伶9m88 從服裝設計更懂唱歌 - 時事|last=中時新聞網|date=2020-08-23|website=中時新聞網|language=zh-Hant|access-date=2024-12-13}}</ref>

== Музичний стиль ==
Після прибуття до Нью-Йорка на факультеті джазу вона розширила свій інтерес до різних жанрів музики, включаючи [[ритм-енд-блюз]] та [[Попмузика|поп]].<ref>{{Cite web|url=https://www.buzzfeed.com/sarahhan/9m88-cifika-rising-asian-artists-interview|title=Meet The Women Changing The Asian Music Scene For The Better|last=Han|first=Sarah|date=9 грудня 2018|website=BuzzFeed|language=en|access-date=2020-04-04}}</ref> Її лірика зазвичай стосується особистих солодко-гірких щоденних історій.<ref>{{Cite web|url=http://thefemin.com/2020/02/interview-9m88/|title=「不做自己，我到底要做什麼。」── 專訪 9m88|date=2020-02-28|website=The Femin|language=en-US|access-date=2020-04-04}}</ref>

== Соціальний активізм ==
У 2020 році Тан разом з іншими виконавцями записала трек для збірного альбому виконавця T-POP, присвяченого першій річниці легалізації [[Одностатевий шлюб|одностатевих шлюбів]] у Тайвані ''No Fear In Love''.<ref>{{cite news|url=https://www.taipeitimes.com/News/taiwan/archives/2020/05/25/2003737004|title=Equality campaign marks same-sex law anniversary|last=Hsiao|first=Sherry|date=25 травня 2020|work=[[Taipei Times]]|access-date=29 травня 2020}}</ref>

== Дискографія ==

=== Альбоми ===

* 2019: ''平庸之上''
* 2022: ''9m88 Radio''
* 2023: ''SENT''

=== EP ===

* 2021: ''暫時集合''

=== Сингли та колаборативні снигли ===

* 2019:«為i篩檢»
* 2020:«Hello Bye Bye»
* 2020:«Aim High - ASIA RISING FOREVER»
* 2020:«Bag Lady- ASIA RISING FOREVER»
* 2021:«看不見的城»
* 2021:«月亮代表我的心»
* 2022:«若我告訴你其實我愛的只是你»(想你到月球｜張雨生特展)

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Зовнішні посилання ==

* {{Official|https://9m88.co/}}
* {{Facebook|9m88baba}}
* {{Instagram|9m88}}
* {{YouTube|9m88}}
* 9m88的新浪微博
[[Категорія:Персоналії:Тайбей]]
[[Категорія:Тайванські співачки]]

title: Основна інформація

Дата народження: 20 листопада 1990 (34 роки)

Місце народження: Тайбей, Тайвань

Роки активності: 2017 — тепер. час

Громадянство: Тайвань

Професії: музикантка, співачка, акторка, модель

Освіта: Shih Chien Universityd

Жанри: джаз, поп, ритм-енд-блюз і неосоул


text:
# Апайка
«Апайка» — радянський художній фільм-драма 1930 року, знятий режисером Іоакімом Максимовим-Кошкінським на студії «Чувашкіно». Фільм не зберігся.

## Сюжет
Дія відбувається в 1918 році, коли Казань була зайнята чехословаками. У центрі сюжету — повстання робітників Алфузовського заводу і заводу № 40. Чуваська дівчина допомагає більшовикам в підпільній роботі проти білогвардійців.

## У ролях
- Тані Юн — Таїса
- Клавдія Чєбишова — господиня пральні
- Олександр Тимонтаєв — Валієв, більшовик
- Олександр Малєєв — Глинський, білогвардієць
- Георгій Парне — епізод

## Знімальна група
- Режисер — Іоакім Максимов-Кошкінський
- Сценарист — Іоакім Максимов-Кошкінський
- Оператор — Е. Нікулеско
- Художник — А. Певзнер

title: Апайка

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =Апайка
|оригінальна назва =
|зображення =Апайка 1930.jpg
|жанр       =драма
|режисер    =[[Максимов-Кошкінський Іоакім Степанович|Іоакім Максимов-Кошкінський]]
|сценарист  =[[Максимов-Кошкінський Іоакім Степанович|Іоакім Максимов-Кошкінський]]
|Продюсер   =
|Актори     =[[Тані Юн]]<br/>[[Клавдія Чєбишова]]
|оператор   =Е. Нікулеско
|композитор =
|художник   =А. Певзнер
|кінокомпанія =«Чувашкіно»
|країна     = {{USSR}}
|тривалість =
|рік        =1930
| ідентифікатор =
}}
'''«Апайка»''' — радянський художній фільм-драма 1930 року, знятий режисером [[Максимов-Кошкінський Іоакім Степанович|Іоакімом Максимовим-Кошкінським]] на студії «Чувашкіно». Фільм не зберігся.

== Сюжет ==
Дія відбувається в 1918 році, коли Казань була зайнята чехословаками. У центрі сюжету — повстання робітників Алфузовського заводу і заводу № 40. Чуваська дівчина допомагає більшовикам в підпільній роботі проти білогвардійців.

== У ролях ==
{{div col}}
* [[Тані Юн]] — ''Таїса
* [[Клавдія Чєбишова]] — ''господиня пральні
* [[Олександр Тимонтаєв]] — ''Валієв, більшовик
* [[Олександр Малєєв]] — ''Глинський, білогвардієць
* [[Георгій Парне]] — епізод
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* Режисер — [[Максимов-Кошкінський Іоакім Степанович|Іоакім Максимов-Кошкінський]]
* Сценарист — [[Максимов-Кошкінський Іоакім Степанович|Іоакім Максимов-Кошкінський]]
* Оператор — Е. Нікулеско
* Художник — А. Певзнер

== Посилання ==
* [https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/sov/88330/annot/ ''Апайка''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210806130335/https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/sov/88330/annot/ |date=6 серпня 2021 }} на сайті ''kino-teatr.ru''
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми СРСР 1930]]
[[Категорія:Фільми-драми СРСР]]
[[Категорія:Фільми про Громадянську війну в Росії]]
[[Категорія:Втрачені фільми 1930]]
[[Категорія:Втрачені фільми СРСР]]
[[Категорія:Втрачені фільми-драми]]

title: Апайка ·

Жанр: драма

Режисер: Іоакім Максимов-Кошкінський

Сценарист: Іоакім Максимов-Кошкінський

У головних · ролях: Тані Юн · Клавдія Чєбишова

Оператор: Е. Нікулеско

Художник: А. Певзнер

Кінокомпанія: «Чувашкіно»

Країна: СРСР


text:
# Жан-Дені Бреден
Жан-Дені Бреден (фр. Jean-Denis Bredin; 17 травня 1929, Париж — 1 вересня 2021, там само) — французький юрист і історик, член Французької академії (1989—2021).

## Біографія
Син ельзаського єврея і католички, народився 1929 року під ім'ям Жан-Дені Хірш. Батьки розлучилися, коли Жан-Дені був ще дитиною, і він залишився з матір'ю. Закінчив ліцей Карла Великого, потім — юридичний і філологічний факультети Паризького університету. У 21 рік отримав ступінь доктора права, 1950 року офіційно змінив прізвище на «Бреден» і був прийнятий в Паризьку колегію адвокатів.
Відкрив приватну юридичну практику, став співзасновником одного з найбільш престижних адвокатських бюро Bredin-Prat.
1957 року почав викладати приватне право в Реннському університеті, пізніше перевівся в Лілль, з 1969 року — професор Університету Париж-Дофін. Разом з Едгаром Фором брав участь в підготовці реформи системи вищої освіти Франції 1968 року. На початку 1980-х працював в Комісії з питань управління та аналізу аудіовізуальних засобів (Commission d'orientation et de réflexion sur l' audiovisuel) під керівництвом П'єра Муано, з 1982 по 1986 рік входив до ради директорів Національної бібліотеки.
Найбільш відомий книгами в історико-юридичній площині, зокрема — про справу Дрейфуса, вбивство Марата, процес над П'єром Мендес-Франсом в період режиму Віші. 1999 року Бреден зміцнив свою репутацію «історика антигероїв», опублікувавши книгу Une singulière famille (Особлива сім'я) про клан Неккера, зокрема про знаменитого міністра Людовика XVI Жака Неккера і його донькуМадам де Сталь, поставивши собі за мету переосмислення загальноприйнятої несправедливої оцінки персонажів.
15 червня 1989 року обраний до Французької академії на місце, яке лишилось вакантним після смерті Маргеріт Юрсенар.
Помер 1 вересня 2021 року.

## Праці
- Республіка пана Помпіду (La République de Monsieur Pompidou, Fayard, Paris, 1974).
- Французи при владі (Les Français au pouvoir, Grasset, Paris, 1977).
- Жозеф Кайо (Joseph Caillaux, Hachette, Paris, 1980).
- Справа (1983), перевидана в 1995 році під назвою «Справа Дрейфуса» (L'Affaire, Julliard, Paris, 1983, grand prix Gobert 1984, 8e prix Fondation Pierre-Lafue 1984, (devenu L'Affaire Dreyfus par Yves Boisset en 1995)).
- Винний (Un coupable, Gallimard, Paris, 1985).
- Відлучка (L'Absence, Gallimard, Paris, 1986).
- Сієс: ключ до Французької революції (Sieyès: La clé de la Révolution française, Librairie générale française, Paris, 1990).
- Биття серця (Battements de cœur, Fayard, Paris, 1991).
- Bernard Lazare, de Fallois, Paris, 1992.
- Comédie des apparences, Odile Jacob, Paris, 1994.
- Christian Ranucci, vingt ans après (Collectif), avec Gilles Perrault, Héloïse Mathon, Jean-François Le Forsonney et Daniel Soulez Larivière, Julliard, Paris, 1995.
- Encore un peu de temps, Gallimard, Paris, 1996..
- Une singulière famille: Jacques Necker, Suzanne Necker et Germaine de Staël, Fayard, Paris, 1999. (Prix du nouveau cercle de l'union 1999)
- Rien ne va plus, Fayard, Paris, 2000..
- Лист Богу-сину (Lettre à Dieu le Fils, Grasset, Paris, 2001).
- Un tribunal au garde-à-vous. Le procès de Pierre Mendès France, 9 mai 1941 року, Fayard, Paris, 2002.
- Et des amours desquelles nous parlons, Fayard, Paris, 2004.
- Вмирають лише одного разу: Шарлотта Корде (On ne meurt qu'une fois, Charlotte Corday, Fayard, 2006).
- Trop bien élevé, autobiographique, Grasset, 2007.
- Ce rendez-vous avec la gloire, Fayard, Paris 2009.
- L'infamie. Le procès de Riom, février-avril 1942 року, Grasset, Paris, 2012.

### Белетристика
- Завдання (La Tâche (nouvelles), Gallimard, Paris, 1986).
- Слухняний дитина (Un enfant sage (roman), Gallimard, Paris, 1990).

title: Жан-Дені Бреден

wikitext:
{{науковець}}
'''Жан-Дені Бреден''' ({{Lang-fr|Jean-Denis Bredin}}; [[17 травня]] [[1929]], [[Париж]] — [[1 вересня]] [[2021]], там само) — французький юрист і історик, член [[Французька академія|Французької академії]] (1989—2021).

== Біографія ==
Син [[ельзас]]ького єврея і католички, народився 1929 року під ім'ям Жан-Дені Хірш. Батьки розлучилися, коли Жан-Дені був ще дитиною, і він залишився з матір'ю<ref>{{Cite web|url=https://books.google.ru/books/about/The_Affair_The_Case_of_Alfred_Dreyfus.html?id=bV2mDwAAQBAJ&redir_esc=y|title=The Affair: The Case of Alfred Dreyfus|last=|date=|website=|publisher=google.ru|accessdate=2021-09-01|language=en|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210901184305/https://books.google.ru/books/about/The_Affair_The_Case_of_Alfred_Dreyfus.html?id=bV2mDwAAQBAJ&redir_esc=y|archivedate=1 вересня 2021}}</ref>. Закінчив ліцей Карла Великого, потім — юридичний і філологічний факультети [[Паризький університет|Паризького університету]]. У 21 рік отримав ступінь доктора права, 1950 року офіційно змінив прізвище на «Бреден» і був прийнятий в Паризьку колегію адвокатів<ref>{{Cite web|url=https://www.lemonde.fr/societe/article/2021/09/01/l-avocat-et-academicien-jean-denis-bredin-est-mort_6093044_3224.html|title=L’avocat et académicien Jean-Denis Bredin est mort|last=Jean-Baptiste de Montvalon|date=2021-09-01|website=|publisher=Le Monde|accessdate=2021-09-01|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211008135534/https://www.lemonde.fr/societe/article/2021/09/01/l-avocat-et-academicien-jean-denis-bredin-est-mort_6093044_3224.html|archivedate=8 жовтня 2021}}</ref>.

Відкрив приватну юридичну практику, став співзасновником одного з найбільш престижних адвокатських бюро Bredin-Prat<ref>{{Cite web|url=https://www.lefigaro.fr/actualite-france/jean-denis-bredin-le-style-fait-avocat-20210901|title=Jean-Denis Bredin, le style fait avocat|last=Paule Gonzalès|date=2021-09-02|website=|publisher=Le Figaro|accessdate=2021-09-03|language=en|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211003040906/https://www.lefigaro.fr/actualite-france/jean-denis-bredin-le-style-fait-avocat-20210901|archivedate=3 жовтня 2021}}</ref>.

1957 року почав викладати [[приватне право]] в [[Ренн]]ському університеті, пізніше перевівся в [[Лілль]], з 1969 року — професор [[Університет Париж IX|Університету Париж-Дофін]]. Разом з [[Едгар Фор|Едгаром Фором]] брав участь в підготовці реформи системи вищої освіти Франції 1968 року. На початку 1980-х працював в Комісії з питань управління та аналізу [[Аудіовізуальний твір|аудіовізуальних засобів]] (Commission d'orientation et de réflexion sur l' audiovisuel) під керівництвом П'єра Муано, з 1982 по 1986 рік входив до ради директорів [[Національна бібліотека Франції|Національної бібліотеки]]<ref>{{Cite web|url=http://evene.lefigaro.fr/celebre/biographie/jean-denis-bredin-4544.php|title=Jean-Denis Bredin|last=|date=|website=|publisher=Le Figaro|accessdate=2021-04-13|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210415080059/http://evene.lefigaro.fr/celebre/biographie/jean-denis-bredin-4544.php|archivedate=15 квітня 2021}}</ref>.

Найбільш відомий книгами в історико-юридичній площині, зокрема — про [[Справа Дрейфуса|справу Дрейфуса]], вбивство [[Жан-Поль Марат|Марата]], процес над [[П'єр Мендес-Франс|П'єром Мендес-Франсом]] в період [[Режим Віші|режиму Віші]]<ref>{{Cite web|url=https://www.liberation.fr/portrait/2008/01/02/le-prix-de-l-excellence_61795/|title=Portrait.Le prix de l'excellence|last=Renaud Lecadre|date=2008-01-02|website=|publisher=Liberation|accessdate=2021-04-13|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210910074839/https://www.liberation.fr/portrait/2008/01/02/le-prix-de-l-excellence_61795/|archivedate=10 вересня 2021}}</ref>. 1999 року Бреден зміцнив свою репутацію «історика антигероїв», опублікувавши книгу ''Une singulière famille'' (Особлива сім'я) про клан Неккера, зокрема про знаменитого міністра [[Людовик XVI|Людовика XVI]] [[Жак Неккер|Жака Неккера]] і його доньку[[Жермена де Сталь|Мадам де Сталь]], поставивши собі за мету переосмислення загальноприйнятої несправедливої оцінки персонажів<ref>{{Cite web|url=https://www.lemonde.fr/disparitions/article/2021/09/02/jean-denis-bredin-l-historien-des-antiheros_6093112_3382.html|title=Jean-Denis Bredin, l’historien des « antihéros »|last=Philippe-Jean Catinchi|date=2021-09-02|website=|publisher=Le Monde|accessdate=2021-09-03|language=en|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211004051659/https://www.lemonde.fr/disparitions/article/2021/09/02/jean-denis-bredin-l-historien-des-antiheros_6093112_3382.html|archivedate=4 жовтня 2021}}</ref>.

15 червня 1989 року обраний до Французької академії на місце, яке лишилось вакантним після смерті [[Маргеріт Юрсенар]]<ref>{{Cite web|url=https://www.liberation.fr/week-end/2006/07/15/la-societe-moderne-a-invente-le-juge-a-tout-faire_46108/|title=Interview {{!}} La société moderne a inventé le juge à tout faire|last=Jacqueline Coignard|date=2006-07-15|website=|publisher=Liberation|accessdate=2021-04-22|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210910101744/https://www.liberation.fr/week-end/2006/07/15/la-societe-moderne-a-invente-le-juge-a-tout-faire_46108/|archivedate=10 вересня 2021}}</ref>.

Помер 1 вересня 2021 року<ref>{{Cite web|url=https://www.lepoint.fr/culture/l-avocat-jean-denis-bredin-est-mort-01-09-2021-2441072_3.php|title=L’avocat Jean-Denis Bredin est mort|last=|date=2021-09-01|website=|publisher=Le Point|accessdate=2021-09-01|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211006215824/https://www.lepoint.fr/culture/l-avocat-jean-denis-bredin-est-mort-01-09-2021-2441072_3.php|archivedate=6 жовтня 2021}}</ref>.

== Праці ==
* Республіка пана [[Жорж Помпіду|Помпіду]] (La République de Monsieur Pompidou, Fayard, Paris, 1974).
* Французи при владі (Les Français au pouvoir, Grasset, Paris, 1977).
* Жозеф Кайо (Joseph Caillaux, Hachette, Paris, 1980).
* Справа (1983), перевидана в 1995 році під назвою «Справа Дрейфуса» (L'Affaire, Julliard, Paris, 1983, grand prix Gobert 1984, 8e prix Fondation Pierre-Lafue 1984, (devenu L'Affaire Dreyfus par Yves Boisset en 1995)).
* Винний (Un coupable, Gallimard, Paris, 1985).
* Відлучка (L'Absence, Gallimard, Paris, 1986).
* [[Еммануель-Жозеф Сієс|Сієс]]: ключ до [[Французька революція|Французької революції]] (Sieyès: La clé de la Révolution française, Librairie générale française, Paris, 1990).
* Биття серця (Battements de cœur, Fayard, Paris, 1991).
* Bernard Lazare, de Fallois, Paris, 1992.
* Comédie des apparences, Odile Jacob, Paris, 1994.
* Christian Ranucci, vingt ans après (Collectif), avec Gilles Perrault, Héloïse Mathon, Jean-François Le Forsonney et Daniel Soulez Larivière, Julliard, Paris, 1995.
* Encore un peu de temps, Gallimard, Paris, 1996..
* Une singulière famille: Jacques Necker, Suzanne Necker et Germaine de Staël, Fayard, Paris, 1999. (Prix du nouveau cercle de l'union 1999)
* Rien ne va plus, Fayard, Paris, 2000..
* Лист Богу-сину (Lettre à Dieu le Fils, Grasset, Paris, 2001).
* Un tribunal au garde-à-vous. Le procès de Pierre Mendès France, 9 mai 1941 року, Fayard, Paris, 2002.
* Et des amours desquelles nous parlons, Fayard, Paris, 2004.
* Вмирають лише одного разу: [[Шарлотта Корде]] (On ne meurt qu'une fois, Charlotte Corday, Fayard, 2006).
* Trop bien élevé, autobiographique, Grasset, 2007.
* Ce rendez-vous avec la gloire, Fayard, Paris 2009.
* L'infamie. Le procès de Riom, février-avril 1942 року, Grasset, Paris, 2012.

=== Белетристика ===
* Завдання (La Tâche (nouvelles), Gallimard, Paris, 1986).
* Слухняний дитина (Un enfant sage (roman), Gallimard, Paris, 1990).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Cite web|url=https://www.academie-francaise.fr/les-immortels/jean-denis-bredin|title=Jean-Denis BREDIN|last=|date=|website=|publisher=Académie française|accessdate=2021-04-13|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20211022122456/https://www.academie-francaise.fr/les-immortels/jean-denis-bredin|archivedate=22 жовтня 2021}}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Бреден}}
[[Категорія:Французькі довгожителі]]
[[Категорія:Члени Французької академії]]
[[Категорія:Французькі адвокати]]
[[Категорія:Померли в Парижі]]
[[Категорія:Уродженці Парижа]]

title: Жан-Дені Бреден

Ім'я при народженні: фр. Jean Denis Claude Alain Bredin

Народився: 17 травня 1929[…] · VIII округ Парижа, Париж

Помер: 1 вересня 2021[…] (92 роки) · VIII округ Парижа, Париж, Іль-де-Франс, Франція

Поховання: Гу

Країна: Франція

Діяльність: адвокат, письменник, правник

Alma mater: ліцей Карла Великого · Паризький літературний факультетd · Faculté de droit de Parisd

Галузь: право, творче та професійне письмоd і документальна література

Заклад: Університет Реннаd · Університет Лілльd · Університет Париж IX · Університет Париж I Пантеон-Сорбонна

Посада: президент, seat 3 of the Académie françaised і Secrétaire de la Conférenced

Науковий ступінь: доктор юридичних наук (1955) і Q48746355?

Науковий керівник: Henry Solusd

Аспіранти, докторанти: Jean-Pierre Brouillaudd

Членство: Французька академія (1 вересня 2021) · Ligue internationale contre le Racisme et l'Antisémitismed · Cercle de l'Union interalliéed

Партія: Радикальна партія лівих

Брати, сестри: Philippe Lemaired

У шлюбі з: Danièle Hervier-Bredind

Діти: Frédérique Bredind

Родичі: Gilbert Grandvald

Нагороди: Гран-прі Гобераd (1984) Prix Feydeau de Broud (1980) Pierre Lafue Prized (1984) почесний доктор Льєзького університетуd Q3405831? (1989)


text:
# Голланд-парк (станція метро)
51°30′26″ пн. ш. 0°12′20″ зх. д. / 51.507222222222° пн. ш. 0.20555555555556° зх. д.
Голланд-парк (англ. Holland Park) — станція Центральної лінії Лондонського метрополітену. Станція знаходиться у Голланд-парк, Кенсінгтон і Челсі, Лондон, у 2-й тарифній зоні, між метростанціями — Ноттінг-гілл-гейт та Шепгердс-Буш. В 2018 році пасажирообіг станції — 3.48 млн пасажирів

## Історія
- 30 липня 1900: відкриття станції

## Пересадки
На автобуси London Buses маршрутів: 31, 94, 148, 228 та N207

## Послуги
| Попередня станція | Лінія | Лінія                             | Лінія | Наступна станція |
| ----------------- | ----- | --------------------------------- | ----- | ---------------- |
| Ноттінг-гілл-гейт |       | Лондонське метро Центральна лінія |       | Шепгердс-Буш     |

title: Голланд-парк (станція метро)

wikitext:
{{unibox}}
'''Голланд-парк''' ({{lang-en|Holland Park}}) — станція [[Центральна лінія (Лондон)|Центральної лінії]] [[Лондонський метрополітен|Лондонського метрополітену]]. Станція знаходиться у [[Голланд-парк]], [[Кенсінгтон і Челсі]], [[Лондон]], у 2-й тарифній зоні, між метростанціями — {{М|Ноттінг-гілл-гейт}} та {{М|Шепгердс-Буш}}. В 2018 році пасажирообіг станції — 3.48 млн пасажирів<ref>{{cite web |url=http://content.tfl.gov.uk/passenger-flow-lul-2014.pdf |назва=COUNTS - 2014 - annual entries & exits |мова=en |format=PDF, 44 kB |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160221222711/http://content.tfl.gov.uk/passenger-flow-lul-2014.pdf |archivedate=21 лютого 2016 |deadurl=yes }}</ref>

== Історія ==
* 30 липня 1900: відкриття станції

== Пересадки ==
На автобуси [[London Buses]] маршрутів: 31, 94, 148, 228 та N207

== Послуги ==

{| class="wikitable"
|-
! Попередня станція
! colspan="3" | Лінія
! Наступна станція
|- style="text-align: center;"
| {{М|Ноттінг-гілл-гейт}}
| style="background:#FF0000 |
| {{rail-interchange|london|underground}} [[Лондонське метро]]
 [[Центральна лінія (Лондон)|Центральна лінія]]
| style="background:#FF0000|
| {{М|Шепгердс-Буш}}
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Центральна лінія}}

[[Категорія:Станції Центральної лінії (Лондон)]]

Транспортна мережа: Лондонський метрополітен

Країна: Велика Британія

Адміністративна одиниця: Кенсінгтон і Челсі

Історичне графство: Мідлсекс

Оператор: Transport for London

Сусідня станція: Ноттінг-Хілл-Гейт і Шепардс-Буш

Обслуговується маршрутом: Центральна лінія

Залізнична лінія: Центральна лінія

Тарифна зона: London fare zone 2d

Стан використання: використовується


text:
# Мова птахів (поема)
Мова птахів (لسان الطير Лісон ут-Тайр) — алегорична поема Алішера Навої, написана ним в кінці XV століття (1499). В основі поеми лежить перський твір «Бесіда птахів Аттара».
Мова птахів у суфізмі, -- це містична божественна мова. «Розмова птахів» (інші переклади «Мова птахів», «Логіка птахів», «Бесіда птахів»), епічна філософська поема перського суфійського мислителя Аттара, що складається з більш ніж 4500 рядків.
У Єрусалимському Талмуді, мудрість Соломона пояснено тим, що Бог наділив його даром розуміти мову птахів.
Ієрогліфічна мова єгиптян називається «алфавіт птахів», зі староєгипетського (MDW-ntjr) («слова богів» або «божественна мова»).

## Зміст
Птах Одуд прилітає в пташину зграю і розповідає про Сімурга — безмежного «володаря пернатих», який одночасно і далекий і близький. Він ближче власної душі і розлучення з ним означає смерть, однак наблизитися до нього без зусиль і страждань неможливо. Одного разу Сімург зронив перо, пролітаючи над Китаєм. З тих пір Китай став благословенним краєм. Попутно він оповідає про гурій, що дарують блаженство в раю, і Хизира, що допомагає людям на Землі. Розповідь Одуда мотивує птахів на пошуки Симурга. Серед співрозмовників Одуда — Папуга з Індостану, Павич, Соловей, Горлиця, Куропатка, Фазан, Турачей, Сокіл і Кречет. Одним з небагатьох, хто приручив Симурга був Олександр Македонський.
Шлях до Сімург лежить через 7 долин (ваді):
1. Долина шукань
2. Долина Любові. Тут Навої уподібнює дервіша метелику, що згорає в полум'ї свічки.
3. Долина Пізнання. Тут Навої викладає притчу про сліпців і слона.
4. Долина Байдужості. Тут Навої відзначає цінність незворушності. У притчі життя уподібнюється шаховій грі.
5. Долина Єднання. Тут Навої згадує про шейха Мансурі, який стверджував свою єдність з Богом.
6. Долина сум'яття
7. Долина відчуженості. Тут Навої згадує про ходже Накшбанді.

З незліченного воїнства птахів до Країни Вічності в розпачі добираються лише 30. Там в воді вони бачать свої відображення і усвідомлюють, що вони і є Сімург.

title: Мова птахів (поема)

wikitext:
'''Мова птахів''' (لسان الطير ''Лісон ут-Тайр'') — алегорична поема [[Алішер Навої|Алішера Навої]], написана ним в кінці XV століття (1499). В основі поеми лежить перський твір «Бесіда птахів [[Аттар]]а».

Мова птахів у суфізмі, -- це містична божественна мова. «[[Розмова птахів]]» (інші переклади «Мова птахів», «Логіка птахів», «Бесіда птахів»), епічна філософська поема перського суфійського мислителя Аттара, що складається з більш ніж 4500 рядків.
У Єрусалимському Талмуді, мудрість Соломона пояснено тим, що Бог наділив його даром розуміти мову птахів.
Ієрогліфічна мова єгиптян називається «алфавіт птахів», зі староєгипетського (MDW-ntjr) («слова богів» або «божественна мова»).

== Зміст ==
Птах Одуд прилітає в пташину зграю і розповідає про Сімурга — безмежного «володаря пернатих», який одночасно і далекий і близький. Він ближче власної душі і розлучення з ним означає смерть, однак наблизитися до нього без зусиль і страждань неможливо. Одного разу Сімург зронив перо, пролітаючи над Китаєм. З тих пір Китай став благословенним краєм. Попутно він оповідає про гурій, що дарують блаженство в раю, і Хизира, що допомагає людям на Землі. Розповідь Одуда мотивує птахів на пошуки Симурга. Серед співрозмовників Одуда — Папуга з Індостану, Павич, Соловей, Горлиця, Куропатка, Фазан, Турачей, Сокіл і Кречет. Одним з небагатьох, хто приручив Симурга був [[Олександр Македонський]].

Шлях до Сімург лежить через 7 долин (ваді):
# Долина шукань
# Долина Любові. Тут Навої уподібнює дервіша метелику, що згорає в полум'ї свічки.
# Долина Пізнання. Тут Навої викладає притчу про сліпців і слона.
# Долина Байдужості. Тут Навої відзначає цінність незворушності. У притчі життя уподібнюється шаховій грі.
# Долина Єднання. Тут Навої згадує про шейха Мансурі, який стверджував свою єдність з Богом.
# Долина сум'яття
# Долина відчуженості. Тут Навої згадує про ходже Накшбанді.

З незліченного воїнства птахів до Країни Вічності в розпачі добираються лише 30. Там в воді вони бачать свої відображення і усвідомлюють, що вони і є Сімург.

== Див. також ==
{{Вікіцитати1}}
* [[Алішер Навої]]

== Посилання ==
# [http://www.kutubxona.com/Алишер_Навои._Язык_птиц_(Лисон_ут-Тайр) Лисон ут-Тайр (Язык птиц)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170809234806/http://www.kutubxona.com/Алишер_Навои._Язык_птиц_(Лисон_ут-Тайр) |date=9 серпня 2017 }}
# [http://www.tloneditions.com/Ezequiel_Vinao_Simurgh_introduction.html el simurgh: an introduction] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161003054048/http://www.tloneditions.com/Ezequiel_Vinao_Simurgh_introduction.html |date=3 жовтня 2016 }}
# [https://archive.org/details/conference_of_the_birds-faridudin_attar Conference of the birds by Attar]

[[Категорія:Поеми]]
[[Категорія:Література XV століття]]
[[Категорія:Птахи в культурі]]


text:
# Бідняк та багач
«Бідняк та багач» (нім. Der Arme und der Reiche) — казка братів Грімм, опублікована у збірці «Дитячі та сімейні казки» (1815, том 2, казка 87). У казці простежується мотив з грецького міфу «Філемон і Бавкіда».

## Сюжет
Коли Бог ходив по світу між людей, то попросив одного багача впустити його переночувати, але той, бувши надто скупим, відмовив йому. Тоді Бог подався до бідняка, що жив по сусідству, і той гостинно прийняв його і нагодував. За проявлене милосердя Бог погодився виконати три його бажання. Бідняк побажав собі вічного щастя сердечного, здоров'я і хліба насущного, а оскільки більше бажань він не мав, то Бог додатково перетворив його старий будинок на новий.
Коли багач довідався про все, то зрозумів, що припустився помилки, не впустивши до себе мандрівника. За порадою дружини, він вирішив виправити все і подався вслід за Богом, а коли врешті наздогнав його, то перепросив за свою попередню поведінку, пояснюючи, що поки він шукав за ключами, то той уже пішов, і попросив й собі три бажання. Бог погодився, але зазначив, що добром це не закінчиться.
Коли багач думав, що б такого побажати, його кін спіткнувся, і той крикнув: «Та бодай би тобі шию скрутило». Так збулося його перше бажання, а оскільки йому було шкода залишити сідло, то кинув він його собі на плечі й рушив додому пішки. По дорозі багач почав проклинати дружину, як собі сидить вдома, поки він так мордується і побажав, щоб вона сиділа в цьому сідлі й не могла встати. Так збулося його друге бажання, а третім стало те, щоб жінка могла позбутися сідла і врешті з нього злізла.

title: Бідняк та багач

wikitext:
{{Літературний твір}}

'''«Бідняк та багач»''' ({{lang-de|Der Arme und der Reiche}}) — казка [[Брати Грімм|братів Грімм]], опублікована у збірці «[[Казки братів Грімм|Дитячі та сімейні казки]]» (1815, том 2, казка 87). У казці простежується мотив з грецького міфу «[[Філемон і Бавкіда]]»<ref>Röhrich, Lutz: Märchen — Mythos — Sage. In: Siegmund, Wolfdietrich (Hrsg.): Antiker Mythos in unseren Märchen. Kassel 1984. S. 27–30. (Veröffentlichungen der Europäischen Märchengesellschaft Bd. 6; ISBN 3-87680-335-7)</ref>.

== Сюжет ==
Коли Бог ходив по світу між людей, то попросив одного багача впустити його переночувати, але той, бувши надто скупим, відмовив йому. Тоді Бог подався до бідняка, що жив по сусідству, і той гостинно прийняв його і нагодував. За проявлене милосердя Бог погодився виконати три його бажання. Бідняк побажав собі вічного щастя сердечного, здоров'я і хліба насущного, а оскільки більше бажань він не мав, то Бог додатково перетворив його старий будинок на новий.

Коли багач довідався про все, то зрозумів, що припустився помилки, не впустивши до себе мандрівника. За порадою дружини, він вирішив виправити все і подався вслід за Богом, а коли врешті наздогнав його, то перепросив за свою попередню поведінку, пояснюючи, що поки він шукав за ключами, то той уже пішов, і попросив й собі три бажання. Бог погодився, але зазначив, що добром це не закінчиться.

Коли багач думав, що б такого побажати, його кін спіткнувся, і той крикнув: «Та бодай би тобі шию скрутило». Так збулося його перше бажання, а оскільки йому було шкода залишити сідло, то кинув він його собі на плечі й рушив додому пішки. По дорозі багач почав проклинати дружину, як собі сидить вдома, поки він так мордується і побажав, щоб вона сиділа в цьому сідлі й не могла встати. Так збулося його друге бажання, а третім стало те, щоб жінка могла позбутися сідла і врешті з нього злізла.

== Джерела ==
* Казки для дітей та родини. / Пер. з нім. — Матієв Р. І., Кульчицька О. Я.— Тернопіль: Навчальна книга — Богдан, 2009. — 816 c.— (Бібліотека світової літератури для дітей у 100 томах «Світовид». Серія друга. Література ХІХ століття.)

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Казки братів Грімм]]

title: нім. Der Arme und der Reiche

Жанр: казка

Автор: брати Грімм


text:
# Замок Майра
Замок Майра (англ. Myra Castle) — один із замків Ірландії, розташований в графстві Даун, Північна Ірландія, біля міста Даунпатрік. Маєток навколо замку Майра має площу 423 акра землі.

## Історія замку Майра
Замок Майра був побудований у 1844 році в стилі «під давнину» — у замку є низка псевдо-середньовічних деталей. Замок побудував Ровланд Крайг-Лаврі. Замок має високу чотириповерхову вежу з входом та сходами, на іншій стороні є кругла вежа. Замок має зубці і прямокутні вікна. Замок був побудований на південь від замку Велшстоун. Історик Льюїс стверджує, що замок Майра був побудований на основі більш давнього замку, що стояв на цьому місці і був побудований Джоном де Курсі — норманським феодалом, що захопив ці землі внаслідок англо-норманського завоювання Ірландії. Цей же історик Льюїс писав, що цими землями і замками володіли предки капітана Ричарда Андерсона з часів правління короля Англії Карла І у XVII столітті. Ричард Андерсон був тестем будівника нинішнього замку Майра Ровланда Крайг-Лаврі.
Ровланд Крайг-Лаврі (1810—1896) володів Червоним замком, замком Керкубрі та замком Майра — всі в графстві Даун. Він одружився в 1843 році з Джейн Андерсон — єдиною дитиною і спадкоємицею Річарда Форстера Андерсона, що жив в замку Велшстоун. Ровланд Крайг-Лаврі був старшим сином Джона Крайга (пом. 1837), був внуком Ровланда Крайга та його дружини Маргарет Бігам, що була внучатою племінницею Волтера Лаврі — володаря Червоного замку. Ровланд Крайг-Лаврі мав одного молодшого брата — Джона, що був полковником Британської армії, командував стрілецьким ополченням графства Даун. Ричард Форстер Андерсон довгий час жив в замку Велшстоун — замку, що 300 років був заселений власниками — один з 27 давніх замків Ірландії, що були заселені в ХІХ столітті.
Замок Майра стоїть на берегах озера Странгфорд-Лох і будувався як особняк для житла. Навколо замку був розбитий парк. Замок не позначений на картах 1834 року видання, але позначений на картах 1859 року видання. На цій карті також позначений довгий пірс, що тягнеться в озеро Странгфорд-Лох. Сучасний причал було побудовано на основі споруди 1859 року. Господар замку стверджує, що пірс був побудований невдало і не виконував належним чином своєї функції.
Замок становить естетичну цінність і вдало створює романтичний пейзаж на берегах озера Странгфорд-Лох. Поруч розташований старовинний замок Велшстоун — замок XVI століття, біля якого зберігся старовинний парк XVIII століття, хоча більша частина дерев цього парку була пізніше замінена.
Газони навколо замку Майра були створені у 1840-х роках для окраси новозбудованого замку. Ландшафт оформлювався з врахуванням традицій, була штучна водойма, літній будинок (нині закинутий). Огороджений сад на східній стороні замку Велшстоун має струмок, ставок, будинок садівника. Збереглися давні стайні, каретний будинок, ферма. До будинку примикає корінчаста готична вежа в стилі Тюдорів.

title: Замок Майра

wikitext:
{{замок}}
'''Замок Майра''' ({{lang-en|Myra Castle}}) — один із замків [[Ірландія|Ірландії]], розташований в графстві [[Даун (графство)|Даун]], [[Північна Ірландія]], біля міста Даунпатрік. Маєток навколо замку Майра має площу 423 акра землі.

== Історія замку Майра ==
Замок Майра був побудований у 1844 році в стилі «під давнину» — у замку є низка псевдо-середньовічних деталей. Замок побудував Ровланд Крайг-Лаврі. Замок має високу чотириповерхову вежу з входом та сходами, на іншій стороні є кругла вежа. Замок має зубці і прямокутні вікна. Замок був побудований на південь від замку Велшстоун. Історик Льюїс стверджує, що замок Майра був побудований на основі більш давнього замку, що стояв на цьому місці і був побудований Джоном де Курсі — норманським феодалом, що захопив ці землі внаслідок англо-норманського завоювання Ірландії. Цей же історик Льюїс писав, що цими землями і замками володіли предки капітана Ричарда Андерсона з часів правління короля [[Англія|Англії]] [[Карл I (король Англії)|Карла І]] у XVII столітті. Ричард Андерсон був тестем будівника нинішнього замку Майра Ровланда Крайг-Лаврі.

Ровланд Крайг-Лаврі (1810—1896) володів Червоним замком, замком Керкубрі та замком Майра — всі в графстві Даун. Він одружився в 1843 році з Джейн Андерсон — єдиною дитиною і спадкоємицею Річарда Форстера Андерсона, що жив в замку Велшстоун. Ровланд Крайг-Лаврі був старшим сином Джона Крайга (пом. 1837), був внуком Ровланда Крайга та його дружини Маргарет Бігам, що була внучатою племінницею Волтера Лаврі — володаря Червоного замку. Ровланд Крайг-Лаврі мав одного молодшого брата — Джона, що був полковником Британської армії, командував стрілецьким ополченням графства Даун. Ричард Форстер Андерсон довгий час жив в замку Велшстоун — замку, що 300 років був заселений власниками — один з 27 давніх замків Ірландії, що були заселені в ХІХ столітті.

Замок Майра стоїть на берегах озера Странгфорд-Лох і будувався як особняк для житла. Навколо замку був розбитий парк. Замок не позначений на картах 1834 року видання, але позначений на картах 1859 року видання. На цій карті також позначений довгий пірс, що тягнеться в озеро Странгфорд-Лох. Сучасний причал було побудовано на основі споруди 1859 року. Господар замку стверджує, що пірс був побудований невдало і не виконував належним чином своєї функції.

Замок становить естетичну цінність і вдало створює романтичний пейзаж на берегах озера Странгфорд-Лох. Поруч розташований старовинний замок Велшстоун — замок XVI століття, біля якого зберігся старовинний парк XVIII століття, хоча більша частина дерев цього парку була пізніше замінена.

Газони навколо замку Майра були створені у 1840-х роках для окраси новозбудованого замку. Ландшафт оформлювався з врахуванням традицій, була штучна водойма, літній будинок (нині закинутий). Огороджений сад на східній стороні замку Велшстоун має струмок, ставок, будинок садівника. Збереглися давні стайні, каретний будинок, ферма. До будинку примикає корінчаста готична вежа в стилі Тюдорів.

== Див. також ==
* [[Список замків Ірландії]]

== Джерела ==
* http://lordbelmontinnorthernireland.blogspot.com/2014/09/myra-castle.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160924205640/http://lordbelmontinnorthernireland.blogspot.com/2014/09/myra-castle.html |date=24 вересня 2016 }}

{{Список замків Ірландії}}{{Єдине джерело|дата=21 листопада 2024}}{{Ireland-stub}}{{Castle-stub}}
[[Категорія:Замки графства Даун]]
[[Категорія:Засновані в Ірландії 1844]]

title: Замок Майра

Країна: Ірландія : ISO3166-1 alpha-3: IRL ; ISO3166-1 цифровий: 372 ;


text:
# Нічна фіалка
«Нічна фіалка» (рос. Ночная фиалка) — російський драматичний фільм 2013 р. Головні ролі виконували Іван Жидков і Наталя Рудова.

## Сюжет
Багатий і впливовий чиновник утримує коханку, вродливу дівчину Риту, яку витягнув з борделя. Він забезпечив її всім — квартирою, авто, грошима, зажадавши натомість лише вірності. Рита, зовсім не кохаючи цю щедру жорстоку і цинічну людину, дотримується їх "договору", та лише миті, поки не зустрічає свою справжню любов. Альоша — студент МДУ, красивий, розумний, добрий, з хорошої сім'ї, в нього прекрасні перспективи. Шалено закохавшись у Риту, він закриває очі на її темне минуле і не занадто світле сьогодення. Він знає, що вона найпрекрасніша дівчина у світі і, захоплений любов'ю, мріє про те, щоб одружуватися з нею.
Покровитель Рити, дізнавшись про невірність коханки, віднімає все, чим колись обдарував, та виганяє. Рита та Альоша селяться у маленькому дачному будиночку в Підмосков'ї. Вони вирішують провести тут літо, потім Альоша знайде роботу, в них з'являться гроші, щоб винаймати квартиру.
До батьків Альоші доходять чутки про те, що їх прекрасний хлопчик зв'язався з повією, живе з нею і має намір одружуватися. Оного разу, коли він від'їжджає до Москви у справах, до Рити навідується Батько Альоші, просить, загрожує, вимагає, благає її розлучитися з його сином, не псувати йому життя, адже у хлопчика таке блискуче майбутнє.
Цей крик душі проникає глибоко в серце дівчини, коли пізно ввечері Альоша повертається, вона заявляє йому про те, що йде до свого колишнього покровителя, що не кохає Альошу. Приголомшений, хлопць кричить, щоб вона забиралася,він не хоче більше її бачити. Рита збирає сумку і від'їжджає, ні слова не сказавши ні про візит Батька, ні про свою природжену невиліковну хворобу. Через рік Альоша дізнається правду.

## Ролі
- Іван Жидков — Альоша
- Наталя Рудова — Рита
- Валерій Дев'ятих
- Антон Арзамасцев

title: Нічна фіалка

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Нічна фіалка
| оригінальна назва = Ночная фиалка
| плакат            =
| жанр              = [[Драматичний фільм|Драма]]
| режисер           = [[Вікторія Держицька]]
| продюсер          = [[Ірина Кузнєцова]]
[[Анастасія Щербакова]]
| сценарист         = [[Юнона Предибайло]]
| на основі         =
| актори            = [[Іван Жидков]]
[[Наталя Рудова]]
| композитор        =
| оператор          = [[Єгор Суровцев]]
| художник          = [[Сергій Філенко]]
| монтаж            =
| кінокомпанія      =
| дистриб’ютор      =
| тривалість        = 89 хв.
| мова              = [[російська]]
| країна            = [[Росія]]
| рік               = 2013
| дата виходу       = Світ: 2 червня 2013
РФ: 23 червня 2013
{{flagicon|UKR}} 2 червня 2013: Інтер<ref>[http://www.fm-tv.com.ua/fmtv_news/30957/view/ На "Інтері" відбудеться прем'єра художнього фільму "Нічна фіалка"]</ref>
| кошторис          =
| касові збори      =
| ідентифікатор     =
| сайт              =
| попередній        =
| наступний         =
}}

'''«Нічна фіалка»''' ({{lang-ru|Ночная фиалка}}) — [[Росія|російський]] драматичний фільм 2013 р. Головні ролі виконували [[Іван Жидков]] і [[Наталя Рудова]].

==Сюжет==

Багатий і впливовий [[чиновник]] утримує коханку, вродливу дівчину Риту, яку витягнув з борделя. Він забезпечив її всім — квартирою, авто, грошима, зажадавши натомість лише вірності. Рита, зовсім не кохаючи цю щедру жорстоку і цинічну людину, дотримується їх "договору", та лише миті, поки не зустрічає свою справжню любов. Альоша — студент [[МДУ]], красивий, розумний, добрий, з хорошої сім'ї, в нього прекрасні перспективи. Шалено закохавшись у Риту, він закриває очі на її темне минуле і не занадто світле сьогодення. Він знає, що вона найпрекрасніша дівчина у світі і, захоплений любов'ю, мріє про те, щоб одружуватися з нею.

Покровитель Рити, дізнавшись про невірність коханки, віднімає все, чим колись обдарував, та виганяє. Рита та Альоша селяться у маленькому дачному будиночку в Підмосков'ї. Вони вирішують провести тут літо, потім Альоша знайде роботу, в них з'являться гроші, щоб винаймати квартиру.

До батьків Альоші доходять чутки про те, що їх прекрасний хлопчик зв'язався з повією, живе з нею і має намір одружуватися. Оного разу, коли він від'їжджає до Москви у справах, до Рити навідується Батько Альоші, просить, загрожує, вимагає, благає її розлучитися з його сином, не псувати йому життя, адже у хлопчика таке блискуче майбутнє.

Цей крик душі проникає глибоко в серце дівчини, коли пізно ввечері Альоша повертається, вона заявляє йому про те, що йде до свого колишнього покровителя, що не кохає Альошу. Приголомшений, хлопць кричить, щоб вона забиралася,він не хоче більше її бачити. Рита збирає сумку і від'їжджає, ні слова не сказавши ні про візит Батька, ні про свою природжену невиліковну хворобу. Через рік Альоша дізнається правду.

==Ролі==
* [[Іван Жидков]] — ''Альоша''
* [[Наталя Рудова]] — ''Рита''
* Валерій Дев'ятих
* Антон Арзамасцев

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.fm-tv.com.ua/fmtv_news/30957/view/ На "Інтері" відбудеться прем'єра художнього фільму "Нічна фіалка"]
* [http://www.kinopoisk.ru/film/765650/ «Ночная фиалка» на Кинопоиск.ру]

[[Категорія:Фільми 2013]]
[[Категорія:Фільми російською мовою]]
[[Категорія:Фільми-драми Росії]]

title: Ночная фиалка

Жанр: Драма

Режисер: Вікторія Держицька

Продюсер: Ірина Кузнєцова · Анастасія Щербакова

Сценарист: Юнона Предибайло

У головних · ролях: Іван Жидков · Наталя Рудова

Оператор: Єгор Суровцев

Художник: Сергій Філенко

Мова: російська

Країна: Росія

Дата виходу: Світ: 2 червня 2013 · РФ: 23 червня 2013 · 2 червня 2013: Інтер