text:
# Стенлі Ріджес
Стенлі Ріджес (англ. Stanley Ridges; 17 липня 1890 - 22 квітня 1951 ) — народився у Великобританії, найбільш відомий за ролями в американських фільмах 1930-40-х років.
У 1920-30-х роках Ріджес зробив успішну кар'єру на Бродвеї, а з середини 1930-х років почав багато працювати в кіно, зігравши в таких пам'ятних фільмах, як «Злочин без пристрасті» (1934), «Якби я був королем» (1938), «Пил буде моєю долею» (1939),            «Юніон Пасифік» (1939), «Сержант Йорк» (1941), «Морський вовк» (1941), «Вони померли на своїх постах» (1941), «Бути чи не бути» (1942), «Військово-повітряні сили» (1943), «підозрюваний» (1944), «Одержима» (1947), «Виходу немає» (1950) та «Справа Тельми Джордон» (1950).

## Біографія
Стенлі Ріджес народився 17 липня 1890 року в Саутгемптоні, Великобританія . Ріджес розпочав театральну кар'єру на лондонській сцені, де на нього звернула увагу зірка музичних комедій Беатріс Ліллі .
У 1917 році Ріджес перебрався до Нью-Йорка, де почав бродвейську кар'єру як співаючий та танцювальний актор у таких музичних комедіях, як «Китайська троянда» (1919-20), «Селлі» (1920-22), «Елсі» (1923), «Мері Джейн Маккейн» (1923-24), «Бай, бай, Барбара» (1924), «Наречена йде» (1925), «Бум-бум» (1929) і комедія «Зроблено у Франції» (1930). Пізніше Ріджес звернувся до романтичних ролей, зігравши в таких історичних драмах, як Марія Шотландська (1933-34) за п'єсою Максвелла Андерсона в ролі Лорда Мортона і Веллі-Фордж (1933-34) в ролі підполковника Люсіфера Тенча. Свою останню роль на Бродвеї Ріджес зіграв у комедії комедія "Перша леді" (1935-36)   .
У 1923 році Ріджес дебютував у німому фільмі «Успіх» (1923), після чого почалися ролі у трьох звукових короткометражках 1930-31 років. У 1934 році 43-річний Ріджес, який володіє відмінною дикцією і багатим голосом, легко перейшов у звукове кіно, де його першою великою роботою стала кримінальна мелодрама «Злочин без пристрасті» (1934) з Клодом Рейнсом у головній ролі самозакоханого адвоката . У цій картині Ріджес зіграв роль красеня з сумнівною репутацією і колишнього коханця танцівниці з нічного клубу, якого адвокат намагався спочатку підставити, а потім у пориві невиправданих ревнощів убив під час бійки в ресторані .
Як написав Хел Еріксон, «коли сиві волосся Риджеса поклали кінець його кар'єрі як романтичний головний герой, він став грати характерні ролі, спеціалізуючись на шляхетних, стриманих і зовсім небританських персонажах» . У 1939 році в кримінальній мелодрамі «Пил буде моєю долею» (1939) Ріджес зіграв грубого і постійно п'яного головного наглядача на фермі для ув'язнених. Критикуючи фільм за стереотипність сюжету, кінооглядач «Нью-Йорк Таймс» Френк Ньюджент проте відзначив «досить хорошу гру» низки акторів, у тому числі Ріджеса в ролі наглядача»  .
Однією з кращих кіноробіт Ріджеса, на думку історика кіно Хела Еріксона, була подвійна роль доброго професора-шизофреніка, що перетворюється на вбивцю, в хорор-трилері студії Universal «Чорна п'ятниця» (1940) . Незважаючи на присутність у картині таких акторів, як Борис Карлофф і Бела Лугоші, кінокритик Ганс Воллстейн вважає, що «справжньою зіркою цього фільму став досвідчений актор Стенлі Ріджес, який отримав роль свого життя, зігравши як доброго та освіченого професора Кінгслі, так і гангстера. вбивцю Реда Кеннона. Ріджес стає одкровенням, і, як і Спенсер Трейсі (у фільмі  «Доктор Джекілл і містер Хайд» (1941), вирішує важке завдання створення двох абсолютно різних персонажів, роблячи це практично без гриму». При цьому, за словами Воллстейна, «Ріджес у своїй ролі досягає успіху», а «Трейсі у своїй — провалюється» .
Надалі Ріджес часто грав ролі другого плану в багатьох класичних фільмах, зігравши головну роль ще одного разу на студії Republic Pictures у фільмі категорії B «Неправдиві особи» (1943). Як написав Еріксон, фільм став «типовим прикладом підбору акторів воєнного часу, коли всі актори-чоловіки взяті з-поміж тих, хто не був призваний в армію». Фільм розповідає про вбивство співачки, в якому підозрюється син окружного прокурора Стенлі Хардінга (роль прокурора грає Ріджес). Прокурор опиняється перед складним вибором — на підставі непрямих доказів йому, можливо, знадобиться довічне ув'язнення для власного сина .
Серед інших помітних ролей Ріджеса - інспектор Скотленд-Ярду, який ловить убивцю           (Чарльз Лоутон) у фільмі нуар «підозрюваний» (1944), майор Бакстон, командир головного героя (його грає Гері Купер ), у військовій драмі «Сержант Йорк», «професор-зрадник Селецьки в незрівнянній чорної комедії» Ернста Любіча «Бути чи не бути» (1942) та офіційний лікар Білого дому Кері Траверс Грейсон у біографічній фільмі «Вілсон» (1944). Він також зіграв роль лікаря у фільмі нуар «Одержима» (1947) з Джоан Кроуфорд у головній ролі, адвоката - у фільмі нуар «Справа Тельми Джордон» (1950) з Барбарою Стенвік . У фільмі нуар «Виходу немає» (1950) Ріджес був головним лікарем лікарні, який намагається спустити расовий конфлікт між лікарем і пацієнтом на гальмах  . Останнім фільмом Ріджеса стала комедія з «Джинджер Роджерс» «Наречений носив шпори» (1951), де він зіграв мафіозі. Картина вийшла на екрани за місяць до смерті актора .
Наприкінці кар'єри Ріджес встиг зіграти на телебаченні у кількох серіалах, серед них «Телетеатр від „Шевроле“» (1949), «Телетеатр від „Філко“» (1950), «Перша студія» (1950-51) та «Саспенс» ( 1950-51)

## Особисте життя
Ріджес був одружений двічі. У 1918 році він одружився з Енн Макгорен, цей шлюб закінчився розлученням. З 1930 і аж до своєї смерті в 1951 він був одружений на Доротеї С.Кроуфорд, в цьому шлюбі у актора народилася одна дитина .

## Смерть
Стенлі Ріджес помер 22 квітня 1951 року у Вестбруку, Коннектикут, у віці 60 років .

## Фільмографія
| Рік       |    | Українська назва                          | Оригінальна назва                                   | Роль                                                        |
| --------- | -- | ----------------------------------------- | --------------------------------------------------- | ----------------------------------------------------------- |
| 1923      | ф  | Успіх                                     | Success                                             | Гілберт Гордон                                              |
| 1930      | кф | Давай об'єднаємось                        | Let's Merge                                         |                                                             |
| 1930      | кф | Бідна риба                                | Poor fish                                           | Джордж                                                      |
| 1931      | кф | За два центи                              | For Two Cents                                       | репортер                                                    |
| 1932      | ф  | Знак хреста                               | The Sign of the Cross                               | капелан Ллойд (перевидання 1944 року) (в титрах не вказано) |
| 1934      | ф  | Злочин без пристрасті                     | Crime Without Passion                               | Едді Уайт                                                   |
| 1935      | ф  | Негідник                                  | The Scoundrel                                       | Пол Деккер                                                  |
| 1936      | ф  |                                           | Winterset                                           | Шедоу                                                       |
| 1936      | ф  | Грішник забирає все                       | Sinner Take All                                     | Маккелві                                                    |
| 1937      | ф  | стажерам не можна брати гроші             | Internes Can't Take Money                           | Інніс                                                       |
| 1938      | ф  | Жовта лихорадка                           | Yellow Jack                                         | доктор Джеймс Керролл                                       |
| 1938      | кф | Злочин не окупається: їх завжди спіймають | A Crime Does Not Pay Subject: They're Always Caught | доктор Джон Прітчард                                        |
| 1938      | ф  | Якби я був королем                        | If I Were King                                      | Рене де Монтіньі                                            |
| 1938      | ф  | Божевільна міс Ментон                     | The Mad Miss Manton                                 | Едвард Норріс                                               |
| 1939      | ф  | Знову та жінка                            | There's That Woman Again                            | Тоні Крой                                                   |
| 1939      | ф  | Дайте нам жити                            | Let Us Live                                         | окружной прокурор                                           |
| 1939      | ф  | срібло                                    | Silver on the Sage                                  | Ерл Бреннан / Дейв Телбот                                   |
| 1939      | ф  | Юніон Пасіфік                             | Union Pacific                                       | генерал Кейсмент                                            |
| 1939      | ф  | Кожного світанку я помираю                | Each Dawn I Die                                     | Мюллер                                                      |
| 1939      | ф  | Пил буде моєю долею                       | Dust Be My Destiny                                  | Чарлі Герретт                                               |
| 1939      | ф  | Шпигунський агент                         | Espionage Agent                                     | Хемілтон Пейтон                                             |
| 1939      | ф  | Нік Картер, майстер детектива             | Nick Carter, Master Detective                       | доктор Френктон                                             |
| 1939      | ф  | Я вкрав мільйон                           | I Stole a Million                                   | Даунс, продажний адвокат (у титрах не вказаний)             |
| 1940      | ф  | Черная пятница                            | Black Friday                                        | профессор Джордж Кінгслі / Ред Кеннон                       |
| 1941      | ф  | Морський вовк                             | The Sea Wolf                                        | Джонсон                                                     |
| 1941      | ф  | Пан окружний прокурор                     | Mr. District Attorney                               | окружний прокурор Том Ф. Вінтон                             |
| 1941      | ф  | Сержант Йорк                              | Sergeant York                                       | майор Бакстон                                               |
| 1941      | ф  | Вони померли в чоботях                    | They Died with Their Boots On                       | майор Ромулус Тэйпи                                         |
| 1942      | ф  | Леді готова                               | The Lady Is Willing                                 | Кеннет Хенлай                                               |
| 1942      | ф  | Бути чи не бути                           | To Be or Not to Be                                  | профессор Сілецкі                                           |
| 1942      | ф  | Великий постріл                           | The Big Shot                                        | Мартін Т. Флемінг, адвокат                                  |
| 1942      | ф  | Ескадрон «Орел»                           | Eagle Squadron                                      | міністр повітряного транспорту                              |
| 1942      | ф  | Очі в ночі                                | Eyes in the Night                                   | Хансен                                                      |
| 1943      | ф  | Тарзан тріумфує                           | Tarzan Triumphs                                     | полковник Вон Рейкард                                       |
| 1943      | ф  | Повітряні сили                            | Air Force                                           | майор Меллорі                                               |
| 1943      | ф  | Фальшиві обличчя                          | False Faces                                         | окружний прокурор Стенлі С. Хардинг                         |
| 1943      | ф  | Це армія                                  | This Is the Army                                    | майор Джон Б. Дейвідсон                                     |
| 1944      | ф  | Історія доктора Васселла                  | The Story of Dr. Wassell                            | командор Вільям Б. «Біл» Гоггінс                            |
| 1944      | ф  | Вілсон                                    | Wilson                                              | доктор Керрі Грейсон                                        |
| 1944      | ф  | Велика раса                               | The Master Race                                     | Дж.Філіп Карстон, майор американських військ                |
| 1944      | ф  | Підозрюваний                              | The Suspect                                         | Хакслі                                                      |
| 1945      | ф  | Бог мій другий пілот                      | God Is My Co-Pilot                                  | полковник Меріан «Стів» Купер                               |
| 1945      | ф  | Фантом говорить                           | The Phantom Speaks                                  | доктор Пол Ренвик                                           |
| 1945      | ф  | Капітан Едді                              | Captain Eddie                                       | полковник Ганс Адамсон                                      |
| 1946      | ф  | Через Нього                               | Because of Him                                      | Чарльз Гілберт                                              |
| 1946      | ф  | Прохід каньйону                           | Canyon Passage                                      | Джонас Овермайр                                             |
| 1946      | ф  | Містер Ас                                 | Mr. Ace                                             | Тумі                                                        |
| 1947      | ф  | Одержима                                  | Possessed                                           | доктор Гарві Віллард                                        |
| 1948      | ф  | Акт вбивства                              | An Act of Murder                                    | доктор Волтер Морісон                                       |
| 1949      | с  | Телетеатр «Шевроле»                       | The Chevrolet Tele-Theatre                          | 1 епізод                                                    |
| 1949—1951 | с  | Перша студія                              | Studio One                                          | 8 епізодів                                                  |
| 1949      | ф  | Вулиці Ларедо                             | Streets of Laredo                                   | мер Бейлі                                                   |
| 1949      | ф  | Ти моє все                                | You're My Everything                                | містер Генрі Мерсер                                         |
| 1949      | ф  | Оперативна група                          | Task Force                                          | сенатор Бентлі                                              |
| 1950      | ф  | діло про Тельму Джордон                   | The File on Thelma Jordon                           | Кінгслі Вілліс                                              |
| 1950      | ф  | Сплачено сповна                           | Paid in Full                                        | доктор П.Дж. «Філ» Вінстон                                  |
| 1950      | ф  | Немає виходу                              | No Way Out                                          | доктор Сем Морленд                                          |
| 1950      | ф  | Історія Дюпонів                           | The Du Pont Story                                   | генерал Генрі Дюпон                                         |
| 1950      | с  | Телетеатр «Філко»                         | The Philco Television Playhouse                     | 1 епізод                                                    |
| 1950      | с  | Час театра «Форд»                         | The Ford Theatre Hour                               | 1 епізод                                                    |
| 1950—1951 | с  | Саспенс                                   | Suspense                                            | 3 епізода                                                   |
| 1951      | ф  | Наречений носив шпори                     | The Groom Wore Spurs                                | Гаррі Каллен                                                |

title: Стенлі Ріджес

wikitext:
{{Кінематографіст
| оригінал імені = {{lang-en|Stanley Ridges}}
| зображення = Stanley Ridges No Way Out (1950).jpg
| ширина =
| опис зображення =
| ім'я при народженні =
| дата_народження = 17.07.1890
| місце народження = [[Великобританія]], [[Саутгемптон]]
| дата смерті = 22.04.1951
| місце смерті = [[Вестбрук (Коннектикут)|Вестбрук]], [[США]]
| професія = [[Актор]]
| громадянство = {{прапор|США}} [[США]]
| роки активності = 1917-1951
| нагороди =
| imdb_id = 0725897
}}'''Стенлі Ріджес''' ({{Lang-en|Stanley Ridges}}; [[17 липня]] [[1890 у кіно|1890]] - [[22 квітня]] [[1951 у кіно|1951]] ) — народився у Великобританії, найбільш відомий за ролями в американських фільмах 1930-40-х років.

У 1920-30-х роках Ріджес зробив успішну кар'єру на [[Бродвейський театр|Бродвеї]], а з середини 1930-х років почав багато працювати в кіно, зігравши в таких пам'ятних фільмах, як «<nowiki/>[[Злочин без пристрасті]]<nowiki/>» (1934), «<nowiki/>[[Якби я був королем (фільм)|Якби я був королем]]<nowiki/>» (1938), «<nowiki/>[[Пил буде моєю долею]]<nowiki/>» (1939),            «<nowiki/>[[Юніон Пасіфік|Юніон Пасифік]]<nowiki/>» (1939), «<nowiki/>[[Сержант Йорк]]<nowiki/>» (1941), «<nowiki/>[[Морський вовк]]<nowiki/>» (1941), «<nowiki/>[[Вони померли на своїх постах]]<nowiki/>» (1941), «<nowiki/>[[Бути чи не бути (фільм, 1942)|Бути чи не бути]]<nowiki/>» (1942), «<nowiki/>[[Повітряні сили (фільм)|Військово-повітряні сили]]<nowiki/>» (1943), «<nowiki/>[[Підозрюваний (фільм, 1944)|підозрюваний]]<nowiki/>» (1944), «<nowiki/>[[Одержима (фільм, 1947)|Одержима]]<nowiki/>» (1947), «<nowiki/>[[Виходу немає (фільм, 1950)|Виходу немає]]<nowiki/>» (1950) та «<nowiki/>[[Справа Тельми Джордон]]<nowiki/>» (1950).

== Біографія ==
Стенлі Ріджес народився [[17 липня]] [[1890 у кіно|1890 року]] в [[Саутгемптон|Саутгемптоні]], [[Велика Британія|Великобританія]] . Ріджес розпочав театральну кар'єру на лондонській сцені, де на нього звернула увагу зірка музичних комедій [[Беатріс Ліллі]] <ref name="Hal">{{Cite web|url=https://www.allmovie.com/artist/stanley-ridges-p128798|title=Stanley Ridges. Biography|last=Hal Erickson|date=|publisher=AllMovie|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2018-12-16|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181216210927/https://www.allmovie.com/artist/stanley-ridges-p128798|deadurl=no}}</ref>.

У 1917 році Ріджес перебрався до [[Нью-Йорк|Нью-Йорка]], де почав [[Бродвейський театр|бродвейську]] кар'єру як співаючий та танцювальний актор у таких музичних комедіях, як «Китайська троянда» (1919-20), «Селлі» (1920-22), «Елсі» (1923), «Мері Джейн Маккейн» (1923-24), «Бай, бай, Барбара» (1924), «Наречена йде» (1925), «Бум-бум» (1929) і комедія «Зроблено у Франції» (1930). Пізніше Ріджес звернувся до романтичних ролей, зігравши в таких історичних драмах, як Марія Шотландська (1933-34) за п'єсою [[Максвел Андерсон|Максвелла Андерсона]] в ролі Лорда Мортона і Веллі-Фордж (1933-34) в ролі підполковника Люсіфера Тенча. Свою останню роль на Бродвеї Ріджес зіграв у комедії комедія "Перша леді" (1935-36) <ref>{{Cite web|url=https://www.ibdb.com/broadway-cast-staff/stanley-ridges-57780|title=Stanley Ridges. Performer|last=|date=|publisher=Internet Broadway Database|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2018-12-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181218221430/https://www.ibdb.com/broadway-cast-staff/stanley-ridges-57780|deadurl=no}}</ref> <ref name="Hal"/> .

У 1923 році Ріджес дебютував у німому фільмі «Успіх» (1923), після чого почалися ролі у трьох звукових короткометражках 1930-31 років. У 1934 році 43-річний Ріджес, який володіє відмінною дикцією і багатим голосом, легко перейшов у звукове кіно, де його першою великою роботою стала кримінальна мелодрама «<nowiki/>[[Злочин без пристрасті]]<nowiki/>» (1934) з [[Клод Рейнс|Клодом Рейнсом]] у головній ролі самозакоханого адвоката <ref name="Hal"/>. У цій картині Ріджес зіграв роль красеня з сумнівною репутацією і колишнього коханця танцівниці з нічного клубу, якого адвокат намагався спочатку підставити, а потім у пориві невиправданих ревнощів убив під час бійки в ресторані <ref>{{Cite web|url=http://www.tcm.com/tcmdb/title/71814/Crime-Without-Passion/|title=Crime Without Passion (1934). Synopsis|last=|date=|publisher=Turner Classic Movies|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2017-10-10|archiveurl=https://web.archive.org/web/20171010031358/http://www.tcm.com/tcmdb/title/71814/Crime-Without-Passion/|deadurl=no}}</ref>.

Як написав Хел Еріксон, «коли сиві волосся Риджеса поклали кінець його кар'єрі як романтичний головний герой, він став грати характерні ролі, спеціалізуючись на шляхетних, стриманих і зовсім небританських персонажах» <ref name="Hal"/>. У 1939 році в кримінальній мелодрамі «<nowiki/>[[Пил буде моєю долею]]<nowiki/>» (1939) Ріджес зіграв грубого і постійно п'яного головного наглядача на фермі для ув'язнених. Критикуючи фільм за стереотипність сюжету, кінооглядач «<nowiki/>[[Нью-Йорк таймс|Нью-Йорк Таймс]]<nowiki/>» Френк Ньюджент проте відзначив «досить хорошу гру» низки акторів, у тому числі Ріджеса в ролі наглядача» <ref name="NYT"> {{Cite web|url=http://www.nytimes.com/movie/review?res=9C04E5D7173EE23ABC4F53DFB6678382629EDE/|title=The Warners Regenerate John Garfield Again in the Strand's 'Dust Be My Destiny'|last=Frank S. Nugent|date=1939-10-07|publisher=The New York Times|language=en|accessdate=2018-12-16}}</ref> .

Однією з кращих кіноробіт Ріджеса, на думку історика кіно Хела Еріксона, була подвійна роль доброго професора-шизофреніка, що перетворюється на вбивцю, в хорор-трилері студії ''[[Universal Pictures|Universal]]'' «<nowiki/>[[Чорна п'ятниця (фільм, 1940)|Чорна п'ятниця]]<nowiki/>» (1940) <ref name="Hal"/>. Незважаючи на присутність у картині таких акторів, як [[Борис Карлофф]] і [[Бела Лугоші]], кінокритик Ганс Воллстейн вважає, що «справжньою зіркою цього фільму став досвідчений актор Стенлі Ріджес, який отримав роль свого життя, зігравши як доброго та освіченого професора Кінгслі, так і гангстера. вбивцю Реда Кеннона. Ріджес стає одкровенням, і, як і [[Спенсер Трейсі]] (у фільмі  «<nowiki/>[[Доктор Джекілл та містер Хайд (фільм, 1941)|Доктор Джекілл і містер Хайд]]<nowiki/>» (1941), вирішує важке завдання створення двох абсолютно різних персонажів, роблячи це практично без гриму». При цьому, за словами Воллстейна, «Ріджес у своїй ролі досягає успіху», а «Трейсі у своїй — провалюється» <ref>{{Cite web|url=https://www.allmovie.com/movie/black-friday-v85192/review|title=Black Friday. Review|last=Hans J. Wollstein|date=|publisher=AllMovie|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2018-12-17|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181217014733/https://www.allmovie.com/movie/black-friday-v85192/review|deadurl=no}}</ref>.

Надалі Ріджес часто грав ролі другого плану в багатьох класичних фільмах, зігравши головну роль ще одного разу на студії ''[[Republic Pictures]]'' у [[Фільми категорії B|фільмі категорії B]] «<nowiki/>[[Ложные лица|Неправдиві особи]]<nowiki/>» (1943). Як написав Еріксон, фільм став «типовим прикладом підбору акторів воєнного часу, коли всі актори-чоловіки взяті з-поміж тих, хто не був призваний в армію». Фільм розповідає про вбивство співачки, в якому підозрюється син окружного прокурора Стенлі Хардінга (роль прокурора грає Ріджес). Прокурор опиняється перед складним вибором — на підставі непрямих доказів йому, можливо, знадобиться довічне ув'язнення для власного сина <ref>{{Cite web|url=https://www.allmovie.com/movie/false-faces-v90945|title=False Faces. Synopsis. Biography|last=Hal Erickson|date=|publisher=AllMovie|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2018-12-16|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181216074045/https://www.allmovie.com/movie/false-faces-v90945|deadurl=no}}</ref>.

Серед інших помітних ролей Ріджеса - інспектор [[Скотленд-Ярд|Скотленд-Ярду]], який ловить убивцю           ([[Чарльз Лотон|Чарльз Лоутон]]) у фільмі нуар «<nowiki/>[[Підозрюваний (фільм, 1944)|підозрюваний]]<nowiki/>» (1944), майор Бакстон, командир головного героя (його грає [[Гері Купер]] ), у військовій драмі «<nowiki/>[[Сержант Йорк]]<nowiki/>», «професор-зрадник Селецьки в незрівнянній чорної комедії» [[Ернст Любіч|Ернста Любіча]] «<nowiki/>[[Бути чи не бути (фільм, 1942)|Бути чи не бути]]<nowiki/>» (1942) та офіційний лікар [[Білий дім|Білого дому]] Кері Траверс Грейсон у біографічній фільмі «<nowiki/>[[Уилсон (фильм)|Вілсон]]<nowiki/>» (1944). Він також зіграв роль лікаря у фільмі нуар «<nowiki/>[[Одержима (фільм, 1947)|Одержима]]<nowiki/>» (1947) з [[Джоан Кроуфорд]] у головній ролі, адвоката - у фільмі нуар «<nowiki/>[[Справа Тельми Джордон]]<nowiki/>» (1950) з [[Барбара Стенвік|Барбарою Стенвік]] . У фільмі нуар «<nowiki/>[[Виходу немає (фільм, 1950)|Виходу немає]]<nowiki/>» (1950) Ріджес був головним лікарем лікарні, який намагається спустити расовий конфлікт між лікарем і пацієнтом на гальмах <ref name="Hal"/> <ref> {{Cite web|url=https://www.imdb.com/filmosearch?explore=title_type&role=nm0725897&ref_=filmo_ref_yr&sort=user_rating,desc&mode=detail&page=1&title_type=movie&release_date=1944%2C|title=Highest Rated Feature Film Titles Released 1 January 1944 Or Later With Stanley Ridges|last=|date=|publisher=Internet Movie Database|language=en|accessdate=2018-12-16}}</ref>. Останнім фільмом Ріджеса стала комедія з «<nowiki/>[[Джинджер Роджерс]]<nowiki/>» «<nowiki/>[[Жених носил шпоры|Наречений носив шпори]]<nowiki/>» (1951), де він зіграв мафіозі. Картина вийшла на екрани за місяць до смерті актора <ref>{{Cite web|url=http://www.tcm.com/tcmdb/title/77012/The-Groom-Wore-Spurs/|title=The Groom Wore Spurs (1951). Overview|last=|date=|publisher=Turner Classic Movies|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2020-10-31|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201031110048/https://www.tcm.com/tcmdb/title/77012/the-groom-wore-spurs|deadurl=no}}</ref>.

Наприкінці кар'єри Ріджес встиг зіграти на телебаченні у кількох серіалах, серед них «Телетеатр від „Шевроле“» (1949), «Телетеатр від „Філко“» (1950), «Перша студія» (1950-51) та «Саспенс» ( 1950-51) <ref>{{Cite web|url=http://www.tv.com/people/stanley-ridges/|title=Stanley Ridges. Biography|last=|date=|publisher=TV.com|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2018-12-16|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181216223912/http://www.tv.com/people/stanley-ridges/|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181216223912/http://www.tv.com/people/stanley-ridges/ |date=2018-12-16 }}</ref>

== Особисте життя ==
Ріджес був одружений двічі. У 1918 році він одружився з Енн Макгорен, цей шлюб закінчився розлученням. З 1930 і аж до своєї смерті в 1951 він був одружений на Доротеї С.Кроуфорд, в цьому шлюбі у актора народилася одна дитина <ref> {{Cite web|url=https://www.imdb.com/name/nm0725897/bio?ref_=nm_ov_bio_sm|title=Stanley Ridges. Biography. Spouse|last=|date=|publisher=Internet Movie Database|language=en|accessdate=2018-12-16}}</ref>.

== Смерть ==
Стенлі Ріджес помер [[22 квітня]] [[1951 у кіно|1951 року]] у [[Уэстбрук (Коннектикут)|Вестбруку]], [[Коннектикут]], у віці 60 років <ref>{{Cite web|url=https://www.bfi.org.uk/films-tv-people/4ce2ba1e4ae62|title=Stanley Ridges|last=|date=|publisher=British Film Institute|language=en|accessdate=2018-12-16|archivedate=2018-12-17|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181217014712/http://www.bfi.org.uk/films-tv-people/4ce2ba1e4ae62|deadurl=no}}</ref>.

== Фільмографія ==
{{УФільміВерх}}
{{УФільмі|1923|Успіх|Success|Гілберт Гордон}}
{{УкФільмі|1930|Давай об'єднаємось|Let's Merge|}}
{{УкФільмі|1930|Бідна риба|Poor fish|Джордж}}
{{УкФільмі|1931|За два центи|For Two Cents|репортер}}
{{УФільмі|1932|Знак хреста|The Sign of the Cross|капелан Ллойд (перевидання 1944 року) (в титрах не вказано)}}
{{УФільмі|1934|Злочин без пристрасті|Crime Without Passion|Едді Уайт}}
{{УФільмі|1935|Негідник|The Scoundrel|Пол Деккер}}
{{УФільмі|1936||Winterset|Шедоу}}
{{УФільмі|1936|Грішник забирає все|Sinner Take All|Маккелві}}
{{УФільмі|1937|стажерам не можна брати гроші|Internes Can't Take Money|Інніс}}
{{УФільмі|1938|Жовта лихорадка|Yellow Jack|доктор Джеймс Керролл}}
{{УкФільмі|1938|Злочин не окупається: їх завжди спіймають|A Crime Does Not Pay Subject: They're Always Caught|доктор Джон Прітчард}}
{{УФільмі|1938|Якби я був королем|If I Were King|Рене де Монтіньі}}
{{УФільмі|1938|Божевільна міс Ментон|The Mad Miss Manton|Едвард Норріс}}
{{УФільмі|1939|Знову та жінка|There's That Woman Again|Тоні Крой}}
{{УФільмі|1939|Дайте нам жити|Let Us Live|окружной прокурор}}
{{УФільмі|1939|срібло|Silver on the Sage|Ерл Бреннан / Дейв Телбот}}
{{УФільмі|1939|[[Юніон Пасіфік]]|Union Pacific|генерал Кейсмент}}
{{УФільмі|1939|Кожного світанку я помираю|Each Dawn I Die|Мюллер}}
{{УФільмі|1939|Пил буде моєю долею|Dust Be My Destiny|Чарлі Герретт}}
{{УФільмі|1939|Шпигунський агент|Espionage Agent|Хемілтон Пейтон}}
{{УФільмі|1939|Нік Картер, майстер детектива|Nick Carter, Master Detective|доктор Френктон}}
{{УФільмі|1939|Я вкрав мільйон|I Stole a Million|Даунс, продажний адвокат (у титрах не вказаний)}}
{{УФільмі|1940|[[Чорна п'ятниця (фільм, 1940)|Черная пятница]]|Black Friday|профессор Джордж Кінгслі / Ред Кеннон}}
{{УФільмі|1941|Морський вовк|The Sea Wolf|Джонсон}}
{{УФільмі|1941|Пан окружний прокурор|Mr. District Attorney|окружний прокурор Том Ф. Вінтон}}
{{УФільмі|1941|[[Сержант Йорк]]|Sergeant York|майор Бакстон}}
{{УФільмі|1941|Вони померли в чоботях|They Died with Their Boots On|майор Ромулус Тэйпи}}
{{УФільмі|1942|Леді готова|The Lady Is Willing|Кеннет Хенлай}}
{{УФільмі|1942|[[Бути чи не бути (фільм, 1942)|Бути чи не бути]]|To Be or Not to Be|профессор Сілецкі}}
{{УФільмі|1942|Великий постріл|The Big Shot|Мартін Т. Флемінг, адвокат}}
{{УФільмі|1942|Ескадрон «Орел»|Eagle Squadron|міністр повітряного транспорту}}
{{УФільмі|1942|Очі в ночі|Eyes in the Night|Хансен}}
{{УФільмі|1943|Тарзан тріумфує|Tarzan Triumphs|полковник Вон Рейкард}}
{{УФільмі|1943|Повітряні сили|Air Force|майор Меллорі}}
{{УФільмі|1943|Фальшиві обличчя|False Faces|окружний прокурор Стенлі С. Хардинг}}
{{УФільмі|1943|Це армія|This Is the Army|майор Джон Б. Дейвідсон}}
{{УФільмі|1944|Історія доктора Васселла|The Story of Dr. Wassell|командор Вільям Б. «Біл» Гоггінс}}
{{УФільмі|1944|Вілсон|Wilson|доктор Керрі Грейсон}}
{{УФільмі|1944|Велика раса|The Master Race|Дж.Філіп Карстон, майор американських військ}}
{{УФільмі|1944|[[Підозрюваний (фільм, 1944)|Підозрюваний]]|The Suspect|Хакслі}}
{{УФільмі|1945|Бог мій другий пілот|God Is My Co-Pilot|полковник Меріан «Стів» Купер}}
{{УФільмі|1945|Фантом говорить|The Phantom Speaks|доктор Пол Ренвик}}
{{УФільмі|1945|Капітан Едді|Captain Eddie|полковник Ганс Адамсон}}
{{УФільмі|1946|Через Нього|Because of Him|Чарльз Гілберт}}
{{УФільмі|1946|Прохід каньйону|Canyon Passage|Джонас Овермайр}}
{{УФільмі|1946|Містер Ас|Mr. Ace|Тумі}}
{{УФільмі|1947|[[Одержима (фільм, 1947)|Одержима]]|Possessed|доктор Гарві Віллард}}
{{УФільмі|1948|[[Акт вбивства (фільм, 1948)|Акт вбивства]]|An Act of Murder|доктор Волтер Морісон}}
{{УСеріалі|1949||Телетеатр «Шевроле»|The Chevrolet Tele-Theatre|1 епізод}}
{{УСеріалі|1949|1951|Перша студія|Studio One|8 епізодів}}
{{УФільмі|1949|Вулиці Ларедо|Streets of Laredo|мер Бейлі}}
{{УФільмі|1949|Ти моє все|You're My Everything|містер Генрі Мерсер}}
{{УФільмі|1949|Оперативна група|Task Force|сенатор Бентлі}}
{{УФільмі|1950|діло про Тельму Джордон|The File on Thelma Jordon|Кінгслі Вілліс}}
{{УФільмі|1950|Сплачено сповна|Paid in Full|доктор П.Дж. «Філ» Вінстон}}
{{УФільмі|1950|Немає виходу|No Way Out|доктор Сем Морленд}}
{{УФільмі|1950|Історія Дюпонів|The Du Pont Story|генерал Генрі Дюпон}}
{{УСеріалі|1950||Телетеатр «Філко»|The Philco Television Playhouse|1 епізод}}
{{УСеріалі|1950||Час театра «Форд»|The Ford Theatre Hour|1 епізод}}
{{УСеріалі|1950|1951|Саспенс|Suspense|3 епізода}}
{{УФільмі|1951|Наречений носив шпори|The Groom Wore Spurs|Гаррі Каллен}}
{{УФільміНиз}}

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==

* [http://www.imdb.com/name/nm0725897/ Стенлі Ріджес] на сайті [[Internet Movie Database|IMDb]]
* [https://www.allmovie.com/artist/stanley-ridges-p128798 Стенлі Ріджес] на сайті [[AllMovie]]
* [http://www.tcm.com/tcmdb/person/161660%7C142038/Stanley-Ridges/ Стенлі Ріджес] на сайті [[Turner Classic Movies]]
* [http://www.bfi.org.uk/films-tv-people/4ce2ba1e4ae62 Стенлі Ріджес] на сайті [[Британський інститут кінематографії|Британського інституту кіно]]
[[Категорія:Кіноактори США]]
[[Категорія:Фільмографії, які слід доробити]]
[[Категорія:Актори XX століття]]
[[Категорія:Телеактори США]]
[[Категорія:Американські театральні актори]]
[[Категорія:Британські театральні актори]]
[[Категорія:Британські актори]]
[[Категорія:Актори США]]
[[Категорія:Актори за алфавітом]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Померли 1951]]
[[Категорія:Померли 22 квітня]]
[[Категорія:Уродженці Саутгемптона]]
[[Категорія:Народились 1890]]
[[Категорія:Народились 17 липня]]

title: англ. Stanley Ridges

англ. Stanley Ridges: Зображення

Місце народження: Великобританія, Саутгемптон

Дата смерті: 22 квітня 1951

Місце смерті: Вестбрук, США

Професія: Актор


text:
# Халясавейське сільське поселення
Халясаве́йське сільське поселення (рос. Халясавэйское сельское поселение) — сільське поселення у складі Пурівського району Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області Росії.
Адміністративний центр та єдиний населений пункт — село Халясавей.
Населення сільського поселення становить 866 осіб (2017; 775 у 2010, 651 у 2002).
Станом на 2002 рік існувала Халесовинська сільська рада (села Толька, Халясавей) з центром у селі Халясавей. Пізніше село Толька опинилось на міжселенній території.

wikiname: ukwiki

title: Халясавейське сільське поселення

in_language: uk

wikitext:
 {{Сільське поселення Росії|
  | назва               = Халясавейське сільське поселення<br/>{{lang-ru|Халясавэйское сельское поселение}}
  | прапор              =
  | опис прапора        =
  | герб                =
  | опис герба          =
  | розташування        =
  | країна              = {{RUS}}
  | регіон              = [[Ямало-Ненецький автономний округ]]
  | район               = [[Пурівський район]]
  | центр               = село [[Халясавей]]
  | голова              =
  | дата утворення      =
  | депутатський корпус =
  | площа               =
  | населення           = 866 осіб ([[2017]]{{RUS-population|2017}})
  | щільність           =
  | населені пункти     = 1 село
  | телефонний код      =
  | поштові індекси     =
  | часовий пояс        = [[UTC+5]]
  | ЗКАТО               =
  | сайт                =
 }}

'''Халясаве́йське сільське поселення''' ({{lang-ru|Халясавэйское сельское поселение}}) — [[сільське поселення Росії|сільське поселення]] у складі [[пурівський район|Пурівського району]] [[ямало-Ненецький автономний округ|Ямало-Ненецького автономного округу]] [[тюменська область|Тюменської області]] [[росія|Росії]].

Адміністративний центр та єдиний населений пункт — село [[Халясавей]].

Населення сільського поселення становить 866 осіб ([[2017]]; 775 у [[2010]]{{RUS-TYU-census}}, 651 у [[2002]]{{RUS-lingvarium}}).

Станом на 2002 рік існувала '''Халесовинська сільська рада''' (села Толька, Халясавей) з центром у селі Халясавей. Пізніше село Толька опинилось на [[міжселенна територія Пурівського району|міжселенній території]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Yamal-Nenets-geo-stub}}
{{пурівський район}}

[[Категорія:Поселення Пурівського району]]

title: Халясавейське сільське поселення · рос. Халясавэйское сельское поселение

Країна: Росія

Регіон: Ямало-Ненецький автономний округ

Район: Пурівський район

Центр: село Халясавей

title: Основні дані

Населені пункти: 1 село


text:
# Міфепристон/мізопростол
Міфепристон/mізопростол, також відомий як Міфегімізо, — це два препарати в одній упаковці, які переважно використовуються для здійснення медикаментозного аборту. Це поширений метод переривання вагітності на терміні до 11 тижнів, хоча він також може застосовуватися і в другому триместрі. Ці препарати також можуть використовуватися при самовільному перериванні вагітності до 12 тижня. Для підтвердження успішного переривання вагітності використовується тест на вагітність або ультразвукове дослідження. Препарати можна приймати перорально, або сублінгвально. Прийом препаратів в першому триместрі, як правило, може відбуватися на дому за призначенням сімейного лікаря, у тому числі за допомогою телемедицини, в той час, як в другому триместрі рекомендується госпіталізація.
Побічні дії можуть включати нудоту, розлад шлунку та помірне підвищення температури. Є вірогідність виникнення маткових спазмів та кровотечі з піхви. В рідкісних випадках можуть виникати сильні кровотечі, інфекції та відбуватися прогресування вагітності. Препарат не збільшує ризик виникнення проблем з психічним здоров'ям, раку молочної залози або безпліддя. До складу препарату входить міфепристон — антагоніст рецепторів прогестерону, який призводить до десквамації децидуальної оболонки, і мізопростол — синтетичне похідне простагландину E1, що стимулює розкриття шийки матки та скорочення її стінок.
У Франції Міфепристон почав використовуватися в 1987 році, а в Сполучених Штатах — у 2000 році. Як дженерик став доступним у 2019 році. Мізопростол було винайдено в 1973 році. Комбінацію препаратів включено до орієнтовного переліку основних лікарських засобів ВООЗ. Станом на 2023 рік, вартість препаратів у Сполучених Штатах може перевищувати 500 доларів США, хоча благодійні організації інколи надають його безплатно або за низькою ціною. У Канаді препарат коштує близько 300 до 450 канадських доларів, а для громадян Канади вартість покривається. У країнах з низьким і середнім рівнем доходу ціна коливалася від 4 до 36 доларів США станом на 2018 рік.

title: Міфепристон/мізопростол

wikitext:
{{Лікарський засіб}}

'''Міфепристон/mізопростол''', також відомий як '''Міфегімізо''', — це два препарати в одній упаковці, які переважно використовуються для здійснення [[Медикаментозний аборт|медикаментозного аборту]].<ref name="EML2023">{{Cite web|title=eEML - Electronic Essential Medicines List|url=https://list.essentialmeds.org/medicines/242|website=list.essentialmeds.org|access-date=8 September 2023|archive-date=4 June 2023|archive-url=https://web.archive.org/web/20230604111021/https://list.essentialmeds.org/medicines/242|url-status=live}}</ref> Це поширений метод переривання [[Вагітність|вагітності]] на терміні до 11 тижнів, хоча він також може застосовуватися і в [[Вагітність|другому триместрі]].<ref name="Mac2021" /><ref name="Gem2008">{{Cite journal|last=Gemzell-Danielsson|first=K|last2=Lalitkumar|first2=S|title=Second trimester medical abortion with mifepristone-misoprostol and misoprostol alone: a review of methods and management.|journal=Reproductive health matters|date=May 2008|volume=16|issue=31 Suppl|pages=162-72|doi=10.1016/S0968-8080(08)31371-8|pmid=18772097}}</ref> Ці препарати також можуть використовуватися при самовільному перериванні вагітності до 12 тижня.<ref name="Mac2021">{{Cite journal|last=Macnaughton|first=H|last2=Nothnagle|first2=M|last3=Early|first3=J|title=Mifepristone and Misoprostol for Early Pregnancy Loss and Medication Abortion.|journal=American family physician|date=15 April 2021|volume=103|issue=8|pages=473-480|pmid=33856168|url=https://www.aafp.org/pubs/afp/issues/2021/0415/p473.html|access-date=6 December 2023|archive-date=19 October 2023|archive-url=https://web.archive.org/web/20231019171655/https://www.aafp.org/pubs/afp/issues/2021/0415/p473.html|url-status=live}}</ref> Для підтвердження успішного переривання вагітності використовується [[тест на вагітність]] або [[Ультразвук|ультразвукове дослідження]].<ref name="Mac2021" /> Препарати можна приймати [[Пероральний прийом лікарських засобів|перорально]], або [[Сублінгвальне застосування лікарських засобів|сублінгвально]].<ref name="EML2023" /><ref name="Zh2022">{{Cite journal|vauthors=Zhang J, Zhou K, Shan D, Luo X|title=Medical methods for first trimester abortion|journal=The Cochrane Database of Systematic Reviews|issue=5|pages=CD002855|date=May 2022|volume=2022|doi=10.1002/14651858.CD002855.pub5|pmid=35608608|pmc=9128719}}</ref> Прийом препаратів в [[Вагітність|першому триместрі]], як правило, може відбуватися на дому за призначенням [[Сімейна медицина|сімейного лікаря]], у тому числі за допомогою [[Телемедицина|телемедицини]], в той час, як в другому триместрі рекомендується госпіталізація.<ref name="Mac2021" /><ref name="Gem2008" />

Побічні дії можуть включати нудоту, [[Біль у животі|розлад шлунку]] та помірне [[Гарячка|підвищення температури]].<ref name="Mac2021" /> Є вірогідність виникнення маткових спазмів та [[Маткова кровотеча|кровотечі з піхви]].<ref name="Mac2021" /> В рідкісних випадках можуть виникати сильні кровотечі, інфекції та відбуватися прогресування вагітності.<ref name="Mac2021" /> Препарат не збільшує ризик виникнення [[Психічний розлад|проблем з психічним здоров'ям]], [[Рак молочної залози|раку молочної залози]] або [[безпліддя]].<ref name="Mac2021" /> До складу препарату входить [[міфепристон]] — [[Антигестагени|антагоніст рецепторів прогестерону]], який призводить до [[Десквамація (медицина)|десквамації]] [[Децидуальна оболонка|децидуальної оболонки]], і [[мізопростол]] — синтетичне похідне простагландину E1, що стимулює розкриття шийки матки та скорочення її стінок.<ref name="Mac2021" />

У Франції Міфепристон почав використовуватися в 1987 році, а в Сполучених Штатах — у 2000 році.<ref>{{Cite book|last=Corey|first=E.J.|title=Molecules and Medicine|date=2012|publisher=John Wiley & Sons|isbn=9781118361733|chapter=Mifepristone|url-status=live|archive-url=https://web.archive.org/web/20170908184336/https://books.google.com/books?id=jz2GN6DYoOoC&pg=RA1-PT108|archive-date=2017-09-08}}</ref><ref name="FDA2023">{{Cite web|last=Research|first=Center for Drug Evaluation and|title=Information about Mifepristone for Medical Termination of Pregnancy Through Ten Weeks Gestation|url=https://www.fda.gov/drugs/postmarket-drug-safety-information-patients-and-providers/information-about-mifepristone-medical-termination-pregnancy-through-ten-weeks-gestation|website=FDA|access-date=10 September 2023|language=en|date=24 March 2023|archive-date=21 April 2023|archive-url=https://web.archive.org/web/20230421235002/https://www.fda.gov/drugs/postmarket-drug-safety-information-patients-and-providers/information-about-mifepristone-medical-termination-pregnancy-through-ten-weeks-gestation|url-status=live}}</ref> Як [[дженерик]] став доступним у 2019 році.<ref name="FDA2023" /> Мізопростол було винайдено в 1973 році.<ref>{{Cite book|last=Paul|first=Maureen|title=Management of Unintended and Abnormal Pregnancy: Comprehensive Abortion Care|date=2011|publisher=John Wiley & Sons|isbn=9781444358476|chapter=Misoprostol|access-date=20 December 2015|archive-date=22 December 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20151222100701/https://books.google.ca/books?id=iK7xrRr2p9sC&pg=RA1-PT161|url-status=live}}</ref> Комбінацію препаратів включено до [[Орієнтовний перелік основних лікарських засобів, розроблений ВООЗ|орієнтовного переліку основних лікарських засобів ВООЗ]].<ref name="WHO23rd">{{Cite book|title=The selection and use of essential medicines 2023: web annex A: World Health Organization model list of essential medicines: 23rd list (2023)|year=2023|authorlink1=World Health Organization|publisher=World Health Organization|location=Geneva|id=WHO/MHP/HPS/EML/2023.02}}</ref> Станом на 2023 рік, вартість препаратів у Сполучених Штатах може перевищувати 500 доларів США, хоча благодійні організації інколи надають його безплатно або за низькою ціною.<ref>{{Cite news|last=McCann|first=Allison|title=Inside the Online Market for Overseas Abortion Pills|url=https://www.nytimes.com/interactive/2023/04/13/us/abortion-pill-order-online-mifepristone.html|access-date=6 December 2023|work=The New York Times|date=13 April 2023|archive-date=30 October 2023|archive-url=https://web.archive.org/web/20231030201524/https://www.nytimes.com/interactive/2023/04/13/us/abortion-pill-order-online-mifepristone.html|url-status=live}}</ref><ref>{{Cite web|title=How Much Do Abortion Pills Cost?|url=https://www.goodrx.com/conditions/abortion/medication-abortion-pill-cost|website=GoodRx|access-date=10 September 2023}}</ref><ref>{{Cite web|title=How much does the abortion pill cost?|url=https://www.plannedparenthood.org/learn/abortion/the-abortion-pill/how-much-does-abortion-pill-cost|website=www.plannedparenthood.org|access-date=10 September 2023|language=en|archive-date=7 September 2023|archive-url=https://web.archive.org/web/20230907191048/https://www.plannedparenthood.org/learn/abortion/the-abortion-pill/how-much-does-abortion-pill-cost|url-status=live}}</ref> У Канаді препарат коштує близько 300 до 450 [[Канадський долар|канадських доларів]], а для громадян Канади вартість покривається.<ref>{{Cite web|title=FAQ: The Abortion Pill Mifegymiso {{!}} Action Canada for Sexual Health and Rights|url=https://www.actioncanadashr.org/resources/factsheets-guidelines/2019-04-06-faq-abortion-pill-mifegymiso|website=www.actioncanadashr.org|access-date=6 December 2023|archive-date=2023-05-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20230528103012/https://www.actioncanadashr.org/resources/factsheets-guidelines/2019-04-06-faq-abortion-pill-mifegymiso|url-status=live}}</ref> У [[Країни, що розвиваються|країнах з низьким і середнім рівнем доходу]] ціна коливалася від 4 до 36 доларів США станом на 2018 рік.<ref>{{Cite journal|last=Durocher|first=J|last2=Kilfedder|first2=C|last3=Frye|first3=LJ|last4=Winikoff|first4=B|last5=Srinivasan|first5=K|title=A descriptive analysis of medical abortion commodity availability and pricing at retail outlets in 44 countries across four regions globally.|journal=Sexual and reproductive health matters|date=December 2021|volume=29|issue=1|pages=1982460|doi=10.1080/26410397.2021.1982460|pmid=34719353}}</ref>

== Список літератури ==
<references />
[[Category:Translated from MDWiki]]


text:
# Список керівників держав 446 року
Список керівників держав 446 року — це перелік правителів країн світу 446 року.
Список керівників держав 445 року — 446 рік — Список керівників держав 447 року — Список керівників держав за роками

## Європа
- Айлех — Еоган Мак Ніалл (440—465)
- Арморика — Саломон (434—446); Алдрієн (446—464)
- Боспорська держава — цар Рескупорід IX (430—458)
- Брінейх — Гарбоніан ап Коел (420—445/460)
- Королівство бургундів — Гундіох (436—473)
- плем'я вандалів — король Гейзеріх (428—477)
- король вестготів — Теодорік I (418—451)
- Гепіди — Ардарік (420—454/460)
- плем'я гунів — цар Аттіла (434—453)
- Дал Ріада — Ерк мак Ехах (400—474)
- Дівед — Айргол Довгорукий (445—495)
- Думнонія — Ербін ап Костянтин (443—480)
- Ебраук — Кенеу ап Коель (420—450)
- Ірландія — верховний король Лоегайре мак Нілл (428—458)
- Король піктів — Друст I (412/413—452/480)
- Королівство Повіс — Друст I (412/413—452)
- Римська імперія — Валентиніан III (425—455)
- Візантійська імперія — Феодосій II (408—450)
- Королівство свевів — Рехіла (438—448)
- Стратклайд — Кінуіт ап Керетік (440—470)
- Салічні франки — Хлодіон (427/428—447/448)
- Святий Престол — папа римський — Лев I (440—461)
- Візантійський єпископ — Прокл (434—446); Флавіан (446—449)

## Азія
- Близький Схід:
  - Гассаніди — 3 правителі
  - Кінда — Акіль-аль-Мурар (425—458)
  - Лахміди — Аль-Мунзір I (418/428 — 472/473)
- Диньяваді (династія Сур'я) — раджа Тюрія Ната (418—459)
- Іберійське царство — цар Мітрідат V (435—447)
- Кавказька Албанія — цар Ваче II (444—461)
- Індія:
  - Царство Вакатаків — магараджа Праварасена II (415/420—450/455)
  - Імперія Гуптів — Кумарагупта I (415—455)
  - Держава Кадамба — Какуставарма (435—455)
  - Раджарата — раджа Худда Парінду (441—447)
- Індонезія:
  - Тарума — Вішнуварман (434—455)
- Китай:
  - Туюхун (Тогон) — Муюн Муліянь (436—452)
  - Династія Північна Вей — Тай У-ді (423—452)
  - Жужанський каганат — Юйцзюлюй Тухечжень (444—464)
- Корея:
  - Кая (племінний союз) — ван Чхвіхий (421—451)
  - Когурьо — тхеван (король) Чансу (413—491)
  - Пекче — король Пію (427—454)
  - Сілла — ісагим (король) Нольджи (417—458)
- Паган — король Тюе (439—494)
- Персія
  - Держава Сасанідів — шахіншах Єздигерд II (438/439-457)
    - хушнаваз й магашахі ефталітів і алхон-гунів в Траноксіані, Тохаристані й Гандхарі Хінґіла I (440—490)
- Тямпа — Фан Янг Маі II (431—455)
- Хим'яр — Хасан Їха'мін (440—458)
- Японія — Імператор Інґьо (410-453)

## Африка
- Королівство вандалів і аланів — Гейзеріх (439—477)

## Північна Америка
- Мутульське царство — Сіхях-Чан-К'авііль II (411—456)
- Баакульське царство — Каспер II (435/440-487)

title: Список керівників держав 446 року

wikitext:
{{Навігація для року|446}}

'''Список керівників держав 446 року''' — це перелік правителів країн світу [[446|446 року]].

[[Список керівників держав 445 року]] — [[446|446 рік]] — [[Список керівників держав 447 року]] — [[Список керівників держав за роками]]

== Європа ==
* [[Айлех]] — [[Еоган Мак Ніалл]] ([[440]]—[[465]])
* [[Арморика (королівство)|Арморика]] — [[Саломон (король Арморики)|Саломон]] ([[434]]—[[446]]); [[Алдрієн]] ([[446]]—[[464]])
* [[Боспорська держава]] — цар [[Рескупорід IX]] ([[430]]—[[458]])
* [[Брінейх]] — [[Гарбоніан ап Коел]] ([[420]]—[[445]]/[[460]])
* [[Королівство бургундів]] — [[Гундіох]] ([[436]]—[[473]])
* [[Вандали|плем'я вандалів]] — король [[Гейзеріх]] ([[428]]—[[477]])
* [[вестготи|король вестготів]] — [[Теодорік I (король вестготів)|Теодорік I]] ([[418]]—[[451]])
* [[Гепіди]] — [[Ардарік]] ([[420]]—[[454]]/[[460]])
* [[Гуни|плем'я гунів]] — цар [[Аттіла]] ([[434]]—[[453]])
* [[Дал Ріада]] — [[Ерк мак Ехах]] ([[400]]—[[474]])
* [[Дівед (королівство)|Дівед]] — [[Айргол Довгорукий]] ([[445]]—[[495]])
* [[Думнонія]] — [[Ербін ап Костянтин]] ([[443]]—[[480]])
* [[Ебраук]] — [[Кенеу ап Коель]] ([[420]]—[[450]])
* [[Ірландія]] — верховний король [[Лоегайре мак Нілл]] ([[428]]—[[458]])
* [[Список королів піктів|Король піктів]] — [[Друст I]] ([[412]]/[[413]]—[[452]]/[[480]])
* [[Королівство Повіс]] — [[Друст I]] ([[412]]/[[413]]—[[452]])
* [[Римська імперія]] — [[Валентиніан III]] ([[425]]—[[455]])
* [[Візантійська імперія]] — [[Феодосій II]] ([[408]]—[[450]])
* [[Королівство свевів]] — [[Рехіла]] ([[438]]—[[448]])
* [[Стратклайд]] — [[Кінуіт ап Керетік]] ([[440]]—[[470]])
* [[Салічні франки]] — [[Хлодіон]] ([[427]]/[[428]]—[[447]]/[[448]])
* [[Святий Престол]] — папа римський — [[Лев I]] ([[440]]—[[461]])
* [[Список Константинопольських патріархів|Візантійський єпископ]] — [[Прокл (архієпископ Константинопольський)|Прокл]] ([[434]]—[[446]]); [[Флавіан (патріарх Константинопольський)|Флавіан]] ([[446]]—[[449]])

== Азія ==
* [[Близький Схід]]:
** [[Гассаніди]] — 3 правителі
** [[Кінда (царство)|Кінда]] — [[Акіль-аль-Мурар]] ([[425]]—[[458]])
** [[Лахміди]] — [[Аль-Мунзір I]] ([[418]]/[[428]] — [[472]]/[[473]])
* [[Диньяваді]] ([[династія Сур'я]]) — раджа [[Тюрія Ната]] ([[418]]—[[459]])
* [[Іберія (Східна Грузія)|Іберійське царство]] — цар [[Мітрідат V (цар Іберії)|Мітрідат V]] ([[435]]—[[447]])
* [[Кавказька Албанія]] — цар [[Ваче II]] ([[444]]—[[461]])
* [[Індія]]:
** [[Царство Вакатаків]] — магараджа [[Праварасена II]] ([[415]]/[[420]]—[[450]]/[[455]])
** [[Імперія Гуптів]] — [[Кумарагупта I]] ([[415]]—[[455]])
** [[Держава Кадамба]] — [[Какуставарма]] ([[435]]—[[455]])
** [[Раджарата]] — раджа [[Худда Парінду]] ([[441]]—[[447]])
* Індонезія:
** [[Тарума]] — [[Вішнуварман]] ([[434]]—[[455]])
* [[Китай]]:
** [[Туюхун]] (Тогон) — [[Муюн Муліянь]] ([[436]]—[[452]])
** [[Династія Північна Вей]] — [[Тай У-ді (Північна Вей)|Тай У-ді]] ([[423]]—[[452]])
** [[Жужанський каганат]] — [[Юйцзюлюй Тухечжень]] ([[444]]—[[464]])
* [[Корея]]:
** [[Кая (племінний союз)]] — ван [[Чхвіхий]] ([[421]]—[[451]])
** [[Когурьо]] — тхеван (король) [[Чансу]] ([[413]]—[[491]])
** [[Пекче]] — король [[Пію]] ([[427]]—[[454]])
** [[Сілла]] — ісагим (король) [[Нольджи]] ([[417]]—[[458]])
* [[Паган]] — король [[Тюе]] ([[439]]—[[494]])
* [[Персія]]
** [[Держава Сасанідів]] — шахіншах [[Єздигерд II]] ([[438]]/[[439]]-[[457]])
*** хушнаваз й магашахі ефталітів і алхон-гунів в Траноксіані, Тохаристані й Гандхарі [[Хінґіла I]] ([[440]]—[[490]])
* [[Тямпа]] — [[Фан Янг Маі II]] ([[431]]—[[455]])
* [[Хим'яр]] — [[Хасан Їха'мін]] ([[440]]—[[458]])
* [[Японія]] — [[Імператор Інґьо]] ([[410]]-[[453]])

== Африка ==
* [[Королівство вандалів і аланів]] — [[Гейзеріх]] ([[439]]—[[477]])

== Північна Америка ==
* [[Мутульське царство]] — [[Сіхях-Чан-К'авііль II]] ([[411]]—[[456]])
* [[Баакульське царство]] — [[Каспер II]] ([[435]]/[[440]]-[[487]])
[[Категорія:Керівники держав за роками]]

title: Рік:

Століття: III · IV — V — VI · VII

Тисячоліття: 1-ше до н. е. — 1-ше — 2-ге


text:
# Альберто Горріс
Альберто Горріс (ісп. Alberto Górriz; нар. 16 лютого 1958, Ірун) — іспанський футболіст, що грав на позиції захисника за «Реал Сосьєдад», а також національну збірну Іспанії.
Дворазовий чемпіон Іспанії. Володар Суперкубка Іспанії з футболу. Володар Кубка Іспанії.

## Клубна кар'єра
Народився 16 лютого 1958 року в місті Ірун. Вихованець футбольної школи клубу «Реал Сосьєдад». У дорослому футболі дебютував 1977 року виступами за команду «Реал Сосьєдад Б», в якій провів два сезони, взявши участь у 60 матчах чемпіонату.
1978 року почав залучатися до «основи» клубу «Реал Сосьєдад», за який відіграв 15 сезонів. Більшість часу, проведеного у складі «Реал Сосьєдада», був основним гравцем захисту команди. 1981 року допоміг команді здобути перший в її історії титул чемпіона Іспанії, а наступного сезону захистити цей титул. Також ставав володарем Суперкубка Іспанії з футболу і національного кубка. Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за команду «Реал Сосьєдад» у 1993 році.

## Виступи за збірні
1988 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Іспанії. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 3 роки, провів у формі головної команди країни 12 матчів, забивши 1 гол.
У складі збірної був учасником чемпіонату світу 1990 року в Італії, де взяв участь у трьох іграх групового етапу. Єдиний гол протягом своєї кар'єри у збірній забив саме на цьому турнірі — став автором вирішального м'яча у грі проти бельгійців (2:1).

## Титули і досягнення
- Чемпіон Іспанії (2):

«Реал Сосьєдад»: 1980–1981, 1981–1982
- Володар Суперкубка Іспанії з футболу (1):

«Реал Сосьєдад»: 1982
- Володар Кубка Іспанії (1):

«Реал Сосьєдад»: 1986–1987

title: Альберто Горріс

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Альберто Горріс
| зображення = Alberto Gorriz.jpg
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 16.2.1958
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  = завершив кар'єру
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|ESP}} «[[Реал Сосьєдад]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1977–1979 | {{Прапорець|ESP|1979}} | «[[Реал Сосьєдад Б]]» | 60 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1978–1993 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Сосьєдад]]» | 461 |14}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1988–1990 | {{Прапорець|ESP}} | [[збірна Іспанії з футболу|Іспанія]] | 12 |1}}
{{Футболіст рядок 1|? | {{Прапорець|EUS}} | [[збірна Країни Басків з футболу|Країна Басків]] | 1 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Альберто Горріс''' ({{lang-es|Alberto Górriz}}; {{нар}} [[16 лютого]] [[1958]], [[Ірун]]) — іспанський [[футболіст]], що грав на позиції [[Захисник (футбол)|захисника]] за «[[Реал Сосьєдад]]», а також [[збірна Іспанії з футболу|національну збірну Іспанії]].

Дворазовий [[Ла-Ліга|чемпіон Іспанії]]. Володар [[Суперкубок Іспанії з футболу|Суперкубка Іспанії з футболу]]. Володар [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[16 лютого]] [[1958]] року в місті [[Ірун]]. Вихованець футбольної школи клубу «[[Реал Сосьєдад]]». У дорослому футболі дебютував 1977 року виступами за команду «[[Реал Сосьєдад Б]]», в якій провів два сезони, взявши участь у 60 матчах чемпіонату.

1978 року почав залучатися до «основи» клубу «[[Реал Сосьєдад]]», за який відіграв 15 сезонів. Більшість часу, проведеного у складі «Реал Сосьєдада», був основним гравцем захисту команди. [[Ла-Ліга 1980—1981|1981 року]] допоміг команді здобути перший в її історії титул [[Ла-Ліга|чемпіона Іспанії]], а [[Ла-Ліга 1981—1982|наступного сезону]] захистити цей титул. Також ставав володарем [[Суперкубок Іспанії з футболу|Суперкубка Іспанії з футболу]] і [[Кубок Іспанії з футболу|національного кубка]]. Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за команду «Реал Сосьєдад» у 1993 році.

== Виступи за збірні ==
1988 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Іспанії з футболу|національної збірної Іспанії]]. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 3 роки, провів у формі головної команди країни 12 матчів, забивши 1 гол.

У складі збірної був учасником [[Чемпіонат світу з футболу 1990|чемпіонату світу 1990 року]] в [[Італія|Італії]], де взяв участь у трьох іграх групового етапу. Єдиний гол протягом своєї кар'єри у збірній забив саме на цьому турнірі — став автором вирішального м'яча у грі проти [[Збірна Бельгії з футболу|бельгійців]] (2:1).

== Титули і досягнення ==
* [[Файл:Liga.png|20пкс]] [[Ла-Ліга|Чемпіон Іспанії]] '''(2)''':
: «[[Реал Сосьєдад]]»: [[Ла-Ліга 1980—1981|1980–1981]], [[Ла-Ліга 1981—1982|1981–1982]]
* [[Файл:RFEF - Supercopa de España.svg|20пкс]] Володар [[Суперкубок Іспанії з футболу|Суперкубка Іспанії з футболу]] '''(1)''':
: «[[Реал Сосьєдад]]»: [[Суперкубок Іспанії з футболу 1982|1982]]
* [[Файл:RFEF - Copa del Rey.svg|20пкс]] Володар [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]] '''(1)''':
: «[[Реал Сосьєдад]]»: [[Кубок Іспанії з футболу 1986—1987|1986–1987]]

== Посилання ==
* {{FIFA player}}
* {{Soccerway}}
* {{Bdfutbol}}
* {{EU-Football}}
* {{NFT player}}

{{Склад збірної Іспанії на чемпіонаті світу 1990}}
{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Горріс}}
[[Категорія:Іспанські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Іспанії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Реал Сосьєдада»]]
[[Категорія:Спортсмени Іруна]]

title: Особисті дані

Народження: 16 лютого 1958 (67 років)

Вага: 79 кг

Громадянство: Іспанія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: завершив кар'єру

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Реал Сосьєдад Б» · 60 · (0)

«Реал Сосьєдад» · 461 · (14)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Іспанія · 12 · (1)

Країна Басків · 1 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Єнгорбой
Єнгорбой (рос. Енгорбой) — улус Закаменського району, Бурятії Росії. Входить до складу Сільського поселення Єнгорбойське.
Населення — 705 осіб (2015 рік).

title: Єнгорбой

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 |тип                   =улус
 |тип_род               =
 |назва                 =Єнгорбой
 |назва ін.             ={{lang-ru|Енгорбой}}
 |прапор                =
 |опис прапор           =
 |герб                  =
 |опис герба            =
 |розташування          =
 |опис розташування     =
 |зображення            = Енгорбой.jpg
 |зображення_розмір     = 300px
 |зображення_підпис     =
 | mapx                 =
 | mapy                 =
 |суб'єкт РФ            =[[Бурятія]]
 |район                 =[[Закаменський район]]
 |міський округ         =
 |поселення             =[[Сільське поселення Єнгорбойське]]
 |рада                  =
 |код ЗКАТУ             = 81221810001<ref>[http://www.ocato.ru/okato.php?code=81221810001 Код ЗКАТУ для населених пунктів Закаменського району]{{ref-ru}}</ref>
 |засноване             =
 |перша згадка          =
 |завойоване            =
 |статус                =
 |поділ                 =
 |населення             =705 осіб ([[2015]] рік)
 |площа                 =
 |ref-площа             =
 |густота               =
 |поштові індекси       = 671931
 |телефонний код        = 301370
 |координати            =
 |часовий пояс          =[[UTC+8]]
 |висота                =
 |водойма               =
 |станція               =
 |відстань              =
 |залізниця р           =
 |автошлях р            =
 |фізична р             =
 |залізниця о           =
 |автошлях о            =
 |фізична о             =
 |залізниця с           =
 |автошлях с            =
 |фізична с             =
 |схема                 =
 |міста-побратими       =
 |день міста            =
 |катойконіми           =
 |адреса                =
 |вебсторінка           =
 |голова                =
 |ремарки               =
 |карта розташування1   =Росія Бурятія
}}

'''Єнгорбой''' ({{lang-ru|Енгорбой}}) — [[улус]] [[Закаменський район|Закаменського району]], [[Бурятія|Бурятії]] [[Росія|Росії]]. Входить до складу [[Сільське поселення Єнгорбойське|Сільського поселення Єнгорбойське]].
Населення — 705 осіб ([[2015]] рік).

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Закаменський район}}

{{Buryat-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія|Азія}}

[[Категорія:Уласи Бурятії]]
[[Категорія:Населені пункти Закаменського району]]

title: улус Єнгорбой

Суб'єкт Російської Федерації: Бурятія

Муніципальний район: Закаменський район

Поселення: Сільське поселення Єнгорбойське

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Єнгорбой · Єнгорбой


text:
# Венетська теорія
Венетська теорія (словен. Venetska teorija) — широко поширена автохтонна теорія походження словенців, яка заперечує слов'янське заселення Східних Альп в VI столітті, а також стверджує, що прото-словенці (також відомі як венети) населяли згаданий регіон з давніх часів. Хоча ця теорія була відхилена деякими вченими-опонентами, вона стала впливовою і надавала альтернативне пояснення словенського етногенезу. У 1980-і роки і 1990-і роки, вона отримала велику увагу в Словенії та колишній Югославії.

## Походження
Теорія була розвинена в середині 1980-х роки групою словенських дослідників, серед котрих відомі академік Матей Бор, доктор наук Йожко Шавлі та Іван Томажич. У книзі, виданій в 1984 році вони запропонували науці альтернативну історію, етногенез словенців: вони відкинули тезу про походження словенців від слов'ян, які оселилися були у цім краї в VI столітті н. е., до того ж ствердили, що предки сучасних словенців були насправді народом, що існував до Стародавнього Риму, котрі називалися як венеди (які включають адріатичних венетів, балтійських венетів, паннонських венетів, поморських венетів та деякі інші народи, які традиційна історіографія ідентифікувала як кельтів, або як іллірійців). Згідно з цією венетською теорією, стародавні венети говорили протоослов'янською мовою, з якої виникла сучасна словенська мова й західнослов'янські мови.
Попередньо існувало кілька аналогічних венетських теорій. Історик й етимолог Даворін Трстеняк (словен. Davorin Trstenjak, *1817-†1890 рр.) стверджував, що словенці були древніми корінними жителями Словенії, і що слов'яни правили Європою, Африкою та Азією в давнину. Лінгвіст Хенрік Тума (словен. Henrik Tuma, *1858-†1935 рр.) стверджував, що словенці були першими людьми, які оселилися в Європі. А письменник й журналіст Франц Єза (словен. Franc Jeza, *1916-†1984 рр.) заявив, що словенці мають шведське походження.

## Передумови
Венетська теорія базується на кількох різних аргументах. Одним з них є традиційне німецьке найменування кількох слов'янських народів, таких як «венди», погляд німців на слов'ян (див. «Норманська теорія»). Ця традиція збереглася в архаїчній німецькій назві сорбів-серболужичан (нім. Wenden) і словенців (нім. Windischen або нім. Winden). Деякі середньовічні літописці прирівнюють стародавніх венетів до слов'ян.
Другим аргументом, на якому заснована зазначена теорія, є припущення, що зустрічаються слов'янські (прото-словенські) топоніми досліджені науковцями в усій Центральній Європі та Північній Італії.
Третій аргумент заснований був на древньому венетському написі, знайденому на північному сході Італії та в словенському районі Littoral, яку лінгвіст Матей Бор інтерпретував як слов'янський напис.

## Сприйняття
Венетська теорія викликала суперечки у словенській та югославській громадськості наприкінці 1980 років. Кілька найвідоміших словенських істориків, такі як Бого Графенауранд (словен. Bogo Grafenauerand), Петер Штіх (словен. Peter Štih) виступили у полеміці з творцями цієї теорії. З іншого боку, багато видатних громадських діячів публічно підтримали Венетську теорію, серед них Оскар Когой (словен. Oskar Kogoj), Зорко Сімчич (словен. Zorko Simčič) і Луціян Вуга (словен. Lucijan Vuga), і Змаго Єлінчич Племеніті (словен. Zmago Jelinčič Plemeniti).
У 1990-х роках теорія отримала інституційну підтримку Світового Словенського Конгресу у вигляді публікації великої частини літератури, що захищає цю теорію, і в організації міжнародних симпозіумів. Ця теорія також отримала підтримку в деяких націоналістичних колах. Однак, згадана теорія не має широкої підтримки в Словенії й була відхилена панівною історіографією.
Академік Російської академії наук Чудінов Валерій Олексійович ствердив, що за Закарпатською теорією, словенці в Словенію прибули в VI столітті н. е. з Прип'ятських боліт (Прип'ятське Полісся). А вважаючи «український світ» частиною «російського світу», він також вважає щодо Венетської теорії, що «всі слов'янські народи, включаючи словенців, були спадкоємцями російської мови і російської писемності». Що через ідеологічні та політичні причини югославської версії панславізму та за узгодженням з німецьким поглядом на історію слов'ян (див. «Норманська теорія»), місцеве керівництво створило такі умови й рамки історичних та лінгвістичних наук, в яких було складно науково досліджувати етногенез, публікувати і пропагувати автохтонне походження та самостійну ранню історію словенської нації, у дусі теорії безперервності професорів Маріо і Марка Отте. Результати сьогоднішніх досліджень сучасної популяційної генетики та генеалогії в сучасній лінгвістиці в значній мірі підтверджують тезу Івана Томажича про час і місце формування етнічних коренів словенців. Це — Лужицька культура похоронних урн. Так, відомий австрійський археолог і лінгвіст професор Пітер Анрайтер зазначає, що в залізну добу, і навіть раніше, всі Східні Альпи були населені єдиною культурою індоєвропейських народів, розділених на різні племена, серед яких були і кельти. На відміну від багатьох інших венетологів панівної історіографії, зазначений прихильник Венетської теорії Іван Томажич успішно читав венетські написи.

title: Венетська теорія

wikitext:
'''Венетська теорія''' ({{lang-sl|Venetska teorija}}) — широко поширена [[Автохтонне населення|автохтонна]] [[теорія]] походження [[словенці]]в, яка заперечує [[Заселення слов'янами Східних Альп|слов'янське заселення Східних Альп]] в [[VI століття|VI столітті]], а також стверджує, що прото-словенці (також відомі як [[венети]]) населяли згаданий регіон з давніх часів. Хоча ця теорія була відхилена деякими вченими-[[опонент]]ами, вона стала впливовою і надавала альтернативне пояснення словенського [[етногенез]]у. У 1980-і роки і 1990-і роки, вона отримала велику увагу в [[Словенія|Словенії]] та колишній [[Соціалістична Федеративна Республіка Югославія|Югославії]].

== Походження ==
Теорія була розвинена в середині 1980-х роки групою [[словенці|словенських]] [[дослідник]]ів, серед котрих відомі [[академік]] [[Матей Бор]], [[доктор наук]] [[Йожко Шавлі]] та [[Іван Томажич]]. У [[Книга|книзі]], виданій в 1984 році вони запропонували науці альтернативну історію, етногенез словенців: вони відкинули [[Теза|тезу]] про походження словенців від [[Слов'яни|слов'ян]], які оселилися були у цім [[Край|краї]] в VI столітті н. е., до того ж ствердили, що предки сучасних словенців були насправді народом, що існував до [[Стародавній Рим|Стародавнього Риму]], котрі називалися як [[венеди]] (які включають [[Адріатичні венети|адріатичних венетів]], [[Балти|балтійських]] венетів, [[Паннонія|паннонських]] венетів, [[Поморські венети|поморських]] венетів та деякі інші народи, які традиційна [[історіографія]] ідентифікувала як [[Кельти|кельтів]], або як [[іллірійці]]в). Згідно з цією ''венетською теорією'', стародавні венети говорили [[Протослов'янська мова|протоослов'янською мовою]], з якої виникла сучасна [[словенська мова]] й [[західнослов'янські мови]].

Попередньо існувало кілька аналогічних ''венетських теорій''. [[Історик]] й [[етимолог]] {{не перекладено|Даворін Трстеняк|Даворін Трстеняк|sl|Davorin Trstenjak}} ({{lang-sl|Davorin Trstenjak}}, *1817-†1890 рр.) стверджував, що словенці були древніми корінними жителями Словенії, і що слов'яни правили [[Європа|Європою]], [[Африка|Африкою]] та [[Азія|Азією]] в давнину. [[Лінгвіст]] {{не перекладено|Хенрік Тума|Хенрік Тума|sl|Henrik Tuma}} ({{lang-sl|Henrik Tuma}}, *1858-†1935 рр.) стверджував, що словенці були першими людьми, які оселилися в Європі. А [[письменник]] й [[журналіст]] {{не перекладено|Франц Єза|Франц Єза|sl|Franc Jeza}} ({{lang-sl|Franc Jeza}}, *1916-†1984 рр.) заявив, що словенці мають [[Шведи|шведське]] походження.

== Передумови ==
''Венетська теорія'' базується на кількох різних [[аргумент]]ах. Одним з них є традиційне німецьке найменування кількох слов'янських народів, таких як «венди», погляд [[німці]]в на [[Слов'яни|слов'ян]] (див. «[[Норманська теорія]]»). Ця традиція збереглася в архаїчній німецькій назві [[Сорби|сорбів]]-[[Серболужичани|серболужичан]] ({{lang-de|Wenden}}) і [[словенці]]в ({{lang-de|Windischen}} або {{lang-de|Winden}}). Деякі середньовічні [[Літописець|літописці]] прирівнюють стародавніх венетів до слов'ян.

''Другим'' аргументом, на якому заснована зазначена теорія, є припущення, що зустрічаються слов'янські (прото-словенські) [[топонім]]и [[Наукове дослідження|досліджені науковцями]] в усій [[Центральна Європа|Центральній Європі]] та [[Північна Італія|Північній Італії]].

''Третій'' аргумент заснований був на древньому венетському написі, знайденому на північному сході Італії та в словенському районі [[Словенське Примор'я|Littoral]], яку [[лінгвіст]] [[Матей Бор]] [[Інтерпретація|інтерпретував]] як слов'янський напис.

== Сприйняття ==
''Венетська теорія'' викликала суперечки у словенській та югославській громадськості наприкінці 1980 років. Кілька найвідоміших словенських [[історик]]ів, такі як Бого Графенауранд ({{lang-sl|Bogo Grafenauerand}}), {{не перекладено|Петер Штіх|Петер Штіх|sl|Peter Štih}} ({{lang-sl|Peter Štih}}) виступили у [[Полеміка|полеміці]] з творцями цієї теорії. З іншого боку, багато видатних громадських діячів публічно підтримали ''Венетську теорію'', серед них {{не перекладено|Оскар Когой|Оскар Когой|sl|Oskar Kogoj}} ({{lang-sl|Oskar Kogoj}}), {{не перекладено|Зорко Сімчич|Зорко Сімчич|sl|Zorko Simčič}} ({{lang-sl|Zorko Simčič}}) і {{не перекладено|Луціян Вуга|Луціян Вуга|sl|Lucijan Vuga}} ({{lang-sl|Lucijan Vuga}}), і {{не перекладено|Змаго Єлінчич Племеніті|Змаго Єлінчич Племеніті|sl|Zmago Jelinčič Plemeniti}} ({{lang-sl|Zmago Jelinčič Plemeniti}}).

У 1990-х роках теорія отримала інституційну підтримку Світового Словенського Конгресу у вигляді [[Публікація|публікації]] великої частини [[Література|літератури]], що захищає цю теорію, і в організації міжнародних [[симпозіум]]ів. Ця теорія також отримала підтримку в деяких [[Націоналізм|націоналістичних]] колах. Однак, згадана теорія не має широкої підтримки в Словенії й була відхилена панівною [[Історіографія|історіографією]].

[[Академік]] [[Російська академія наук|Російської академії наук]] [[Чудінов Валерій Олексійович]] ствердив, що за ''[[Закарпаття|Закарпатською]] теорією'', словенці в [[Словенія|Словенію]] прибули в VI столітті н. е. з [[Прип'ятські болота|Прип'ятських боліт]]<ref name="Чудинов">[[Чудінов Валерій Олексійович|Чудинов В. А.]], [http://chudinov.ru/tomazhich/ Памяти Ивана Томажича] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150324112828/http://chudinov.ru/tomazhich/ |date=24 березня 2015 }}, Расшифровка славянского слогового и буквенного письма, 10 марта 2014 г. {{ref-ru}}</ref> ([[Прип'ятське Полісся]]). А вважаючи «[[український світ]]» частиною «[[Російський світ|російського світу]]», він також вважає щодо ''Венетської теорії'', що «всі слов'янські народи, включаючи словенців, були спадкоємцями [[російська мова|російської мови]] і російської [[Писемність|писемності]]»<ref name="Чудинов"/>. Що через [[Ідеологія|ідеологічні]] та [[Політика|політичні]] причини югославської версії [[панславізм]]у та за узгодженням з німецьким поглядом на [[Історія слов'ян|історію слов'ян]] (див. «[[Норманська теорія]]»), місцеве керівництво створило такі умови й рамки [[Історія|історичних]] та [[Мовознавство|лінгвістичних]] наук, в яких було складно [[Наукове дослідження|науково досліджувати]] [[етногенез]], публікувати і пропагувати автохтонне походження та самостійну ранню історію словенської [[Нація|нації]], у дусі теорії безперервності професорів Маріо і Марка Отте<ref name="Чудинов"/>. Результати сьогоднішніх досліджень сучасної [[Популяційна генетика|популяційної генетики]] та [[Генеалогія|генеалогії]] в сучасній [[Лінгвістика|лінгвістиці]] в значній мірі підтверджують тезу [[Іван Томажич|Івана Томажича]] про час і місце формування [[Етнічність|етнічних]] коренів словенців<ref name="Чудинов"/>. Це — [[Лужицька культура]] [[Поховальна урна|похоронних урн]]<ref name="Чудинов"/>. Так, відомий австрійський [[археолог]] і лінгвіст [[професор]] Пітер Анрайтер зазначає, що в [[Залізна доба|залізну добу]], і навіть раніше, всі [[Східні Альпи]] були населені єдиною культурою [[Індоєвропейці|індоєвропейських народів]], розділених на різні [[Плем'я|племена]], серед яких були і [[кельти]]<ref name="Чудинов"/>. На відміну від багатьох інших венетологів панівної історіографії, зазначений прихильник ''Венетської теорії'' Іван Томажич успішно читав венетські написи<ref name="Чудинов"/>.

== Див. також ==
{{Div col|cols=2}}
* [[Слов'янознавство]]
* [[Австрославізм]]
* [[Ілліризм]]
* [[Слов'янофільство]]
* [[Панславізм]]
* [[Москвофільство]]
* [[Теорія палеолітичної безперервності]]

{{Div col end}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
{{refbegin|2}}
* [[Йожко Шавлі|Jožko Šavli]], [[Матей Бор|Matej Bor]], [[Томажич Іван Петрович|Ivan Tomažič]] // «Veneti: naši davni predniki» (English edition «Veneti: First Builders of European Community: Tracing the History and Language of the Early Ancestors of Slovenes»), Ljubljana, Dunaj, Maribor, 1989 letnik. COBISS 8083456; {{ref-sl}}
* Peter Štih, «O avtohtonističnih in podobnih teorijah pri Slovencih in na Slovenskem», ''Zgodovina za vse'' 3, no. 2, 1996 letnik, 66-80. {{ref-sl}}
* Milko Matičetov, «Slovenetska sprava — blizu ali daleč», ''Sodobnost'' 46, no. 5, 1998 letnik, 438–440; {{ref-sl}}
* Bogo Grafenauer, «Rojstna ura slovenskega naroda pred tisoč štiristo leti» ''Arheo'' 10, 1990 letnik, 11-17; {{ref-sl}}
* Bogo Grafenauer, «Ob tisočtristoletnici slovanske naselitve na današnje slovensko narodnostno ozemlje» in Paulus Diaconus, ''Zgodovina Langobardov — Historia Langobardorum'', Maribor: Obzorja, 1988 letnik; {{ref-sl}}
* Luka Lisjak Gabrijelčič, «[https://web.archive.org/web/20150924002622/http://www.etd.ceu.hu/2008/lisjak-gabrijelcic_luka.pdf The Dissolution of the Slavic Identity of the Slovenes in the 1980s: The Case of the Venetic Theory]», Budapest: Central European University, 2008; {{ref-en}}
* Zlatko Skrbiš, «The Emotional Historiography of Venetologists: Slovene Diaspora, Memory and Nationalism», Focaal: ''European Journal of Anthropology'' 39, 2002 letnik, 41-56; {{ref-en}}
* Zlatko Skrbiš, «'The First Europeans' Fantasy of Slovenian Venetologists: Emotions and Nationalist Imaginings», in ''[https://books.google.it/books?id=ncCEWHsFxucC&pg=PA138&lpg=PA138&dq=%22The+First+Europeans%22+Fantasy+of+Slovenian+Venetologists:&source=bl&ots=A2lzAa-so7&sig=us-bEhNsv9wZ0cDwkbqGPux6lbA&hl=it&ei=5S4aTbmdI43M4gaJq9SGAg&sa=X&oi=book_result&ct=result#v=onepage&q=%22The%20First%20Europeans%22%20Fantasy%20of%20Slovenian%20Venetologists%3A&f=false Postsocialism: Politics and Emotions] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305124818/https://books.google.it/books?id=ncCEWHsFxucC&pg=PA138&lpg=PA138&dq=%22The+First+Europeans%22+Fantasy+of+Slovenian+Venetologists:&source=bl&ots=A2lzAa-so7&sig=us-bEhNsv9wZ0cDwkbqGPux6lbA&hl=it&ei=5S4aTbmdI43M4gaJq9SGAg&sa=X&oi=book_result&ct=result#v=onepage&q=%22The%20First%20Europeans%22%20Fantasy%20of%20Slovenian%20Venetologists%3A&f=false |date=5 березня 2016 }}'', Maruska Svasek, ed., (Oxford, New York: Blackwell Publishing, 2008); {{ref-en}}
* Marjeta Šašel Kos, «Ethnic Manipulations with Ancient Veneti and Illyrians», in ''Le Identità Difficili'', Stefano Magnani and Carlo Marcaccini, eds. (Florence: Volo, 2007); {{ref-en}}
{{refend}}
== Посилання ==
* {{ЕСКМ2017|частина =Венетська мова|сторінки =80}}

{{Словенці}}
{{ВП-портали|Історія|Словенія}}
{{DEFAULTSORT:Венетська теорія}}
[[Категорія:Історія слов'ян]]
[[Категорія:Південні слов'яни]]
[[Категорія:Історія Словенії]]
[[Категорія:Історичні теорії]]
[[Категорія:Гіпотези походження етнічних груп]]


text:
# Синхронізація процесів
Синхронізація процесів в інформатиці — приведення двох або декількох процесів або потоків (нитей) до такого їхнього протікання, коли певні стадії різних процесів здійснюються в певному порядку, або одночасно, для уникнення конкуренції потоків або взаємного блокування. Загальна ідея полягає в тому, що в певних точках процесам необхідно разом домовитися про певний порядок дій зі спільними ресурсами.
Синхронізація необхідна у випадках, коли паралельно протікаючим процесам (або потокам одного процесу) необхідна взаємодія.

## Засоби синхронізації
Найпоширеніші засоби синхронізації такі:
- сигнали і повідомлення,
- критичні секції,
- м'ютекси
- семафори
- події
- бар'єри,
- канали (англ. pipe).

## Синхронізація у Windows
Для синхронізації потоків у Windows передбачено ряд функцій синхронізації.

### Синхронізація з одним об'єктом
Найпростішою функцією, яка очікує завершення переходу заданого об’єкта у сигнальний стан, є WaitForSingleObject.
Її опис мовою C:
```
DWORD WINAPI WaitForSingleObject(
 __in  HANDLE hHandle,
 __in  DWORD dwMilliseconds
);
```

Опис мовою Delphi:
```
function WaitForSingleObject(
  hHandle: THandle;         // Дескриптор об’єкта
  dwMilliseconds: DWORD     // Час очікування
): DWORD;
```

Функція очікує переходу об'єкта з дескриптором hHandle у сигнальний стан протягом dwMilliseconds мілісекунд. Якщо цим параметром передати значення INFINITE, функція буде чекати протягом необмеженого часу. Якщо dwMilliseconds дорівнює 0, то функція перевіряє стан об'єкта й негайно повертає керування. Дескриптор повинен бути відкритий з правом доступу SYNCHRONIZE.
Функція повертає одне з перелічених у таблиці значень.
| Значення       | Опис                                                                                |
| -------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| WAIT_OBJECT_0  | Об'єкт перейшов у сигнальний стан                                                                                |
| WAIT_ABANDONED | Означає, що заданий об’єкт є м'ютексом, і потік, який володів ним, завершився, не звільнивши його. Власником м'ютекса стає викликаючий потік, а сам м'ютекс переводиться у несигнальний стан |
| WAIT_TIMEOUT   | Вийшов час очікування                                                                                |
| WAIT_FAILED    | Відбулася помилка (наприклад, невірне значення hHandle)                                                                                |

#### Приклад використання функції WaitForSingleObject
Тут подано приклад коду, який створює новий процес, запускаючи стандартний текстовий редактор "Блокнот" (Notepad), і чекає на його завершення (приклад подано мовою Delphi).
```

var

PI

:

TProcessInformation
;

SI

:

TStartupInfo
;

begin

(* ............................ *)

FillChar
(
SI
,

Sizeof
(
SI
)
,

#0
)
;

SI
.
cb

:=

SizeOf
(
SI
)
;

if

not

CreateProcess
(
'c:\windows\system32\notepad.exe'
,

nil
,

nil
,

nil
,

false
,

NORMAL_PRIORITY_CLASS
,

nil
,

nil
,

SI
,

PI
)

then

MessageBox
(
Handle
,

'Не вдалося створити процес.'
,

''
,

MB_OK

or

MB_ICONERROR
)
;

WaitForSingleObject
(
PI
.
hProcess
,

INFINITE
)
;

```

### Синхронізація кількох об'єктів
Для синхронізації кількох об'єктів використовують фунцію API WaitForMultipleObjects. ЇЇ опис мовою C:
```
DWORD WINAPI WaitForMultipleObjects(
 __in  DWORD nCount,
 __in  const HANDLE *lpHandles,
 __in  BOOL bWaitAll,
 __in  DWORD dwMilliseconds
);
```

Опис мовою Delphi:
```
function WaitForMultipleObjects(
 nCount: DWORD;              // Кількість об’єктів
 lpHandles: PWOHandleArray;  // Адреса масиву об’єктів
 bWaitAll: BOOL;             // Чи чекати всі об’єкти
 dwMilliseconds: DWORD       // Період очікування
): DWORD;
```

Вказівник lpHandles посилається на масив, який містить дескриптори об’єктів очікування. Параметр nCount задає кількість елементів цього масиву. Якщо параметру bWaitAll задати значення true, функція очікуватиме на перехід у сигнальний стан усіх перелічених у масиві lpHandles об’єктів. Коли цей параметр дорівнює false, функція чекатиме на сигнальний стан одного з них. Параметр dwMilliseconds задає час очікування (як для функції WaitForSingleObject). Дескриптори повинні мати право доступу SYNCHRONIZE.
Функція повертає одне з перелічених у таблиці значень.
|                                                                         | Значення                                                                                | Опис |
| Число в діапазоні від WAIT_OBJECT_0 до WAIT_OBJECT_0 + nCount – 1       | Якщо bWaitAll дорівнює true, то це число означає, що всі об’єкти перейшли у сигнальний стан. Якщо false, то віднявши від отриманого значення WAIT_OBJECT_0, отримаємо індекс елемента масиву lpHandles, який перейшов у сигнальний стан                                                                                |      |
| Число в діапазоні від WAIT_ABANDONED_0 до WAIT_ABANDONED_0 + nCount – 1 | Якщо bWaitAll дорівнює true, то це означає, що всі об’єкти перейшли у сигнальний стан, але хоча б один з потоків, який володів ними, завершився, залишивши м'ютекс. Якщо false, то віднявши від результату значення WAIT_ABANDONED_0, отримаємо індекс елемента масиву lpHandles, який відповідає залишеному м'ютексу. Власником м'ютекса стає викликаючий потік, а сам м'ютекс переводиться у несигнальний стан |      |
| WAIT_TIMEOUT                                                            | Вийшов час очікування                                                                                |      |
| WAIT_FAILED                                                             | Сталася помилка                                                                                |      |

#### Приклад очікування кількох об'єктів
Очікування на завершення роботи трьох потоків з відомими дескрипторами (hThreadX) можна реалізувати так (код мовою Delphi):
```
var  Handles : array[0..2] of THandle;
............................................
Handles[0] := hThread1;
Handles[1] := hThread2;
Handles[2] := hThread3;
WaitForMultipleObjects(3, @Handles, true, INFINITE);
```

### Очікування з обробкою повідомлень
Функції WaitForSingleObject та WaitForMultipleObjects повністю зупиняють роботу викликаючого потоку, включаючи й стандартну обробку повідомлень графічної підсистеми Windows, тому програма не може навіть перемалювати своє вікно.
Тому функції WaitForSingleObject та WaitForMultipleObjects варто використовувати, коли час очікування невеликий. Якщо ж затримка значна, слід дати можливість програмі обробляти деякі системні повідомлення. Для цього можна використати функцію MsgWaitForMultipleObjects. Її опис мовою C:
```
DWORD WINAPI MsgWaitForMultipleObjects(
 __in  DWORD nCount,
 __in  const HANDLE *pHandles,
 __in  BOOL bWaitAll,
 __in  DWORD dwMilliseconds,
 __in  DWORD dwWakeMask
);
```

Опис мовою Delphi:
```
function MsgWaitForMultipleObjects(
 nCount: DWORD;     // Кількість об’єктів синхронізації
 var pHandles;      // Адреса масиву об’єктів
 fWaitAll: BOOL;    // Чи чекати на всі об’єкти
 dwMilliseconds,    // Період очікування
 dwWakeMask: DWORD  // Тип події, яка перериває очікування
): DWORD;
```

Основна відмінність цієї функції від функції WaitForMultipleObjects – параметр dwWakeMask, який є комбінацією бітових прапорів QS_XXX і задає типи повідомлень, які перериватимуть очікування незалежно від стану очікуваних об'єктів. Наприклад, маска QS_KEY дозволяє перервати очікування з появою в черзі повідомлень від клавіатури, маска QS_MOUSE забезпечує реакцію на повідомлення миші, а маска QS_PAINT – повідомлення перемальовування WM_PAINT. З появою в черзі викликаючого потоку повідомлень, які відповідають заданій масці, функція повертає значення WAIT_OBJECT_0 + nCount. Отримавши таке значення, програма може обробити його й знову викликати функцію очікування.

## Дивись також
- Багатонитевість
- Нить
- Критична секція
- Семафор (програмування)
- М'ютекс
- Ф'ютекс, швидкий користувацький м'ютекс
- Подія (Windows)

title: Синхронізація процесів

wikitext:
{{Otheruses|Синхронізація (інформатика)}}
'''Синхронізація процесів''' в [[інформатика|інформатиці]] — приведення двох або декількох [[процес (інформатика)|процесів]] або [[Потік (Windows)|потоків]] ([[нить|нитей]]) до такого їхнього протікання, коли певні стадії різних [[процес (інформатика)|процесів]] здійснюються в певному порядку, або одночасно, для уникнення [[Конкуренція потоків|конкуренції потоків]] або [[Взаємне блокування|взаємного блокування]]. Загальна ідея полягає в тому, що в певних точках [[процес (інформатика)|процесам]] необхідно разом домовитися про певний порядок дій зі спільними ресурсами.

Синхронізація необхідна у випадках, коли паралельно протікаючим [[процес (інформатика)|процесам]] (або [[Потік (Windows)|потокам]] одного [[процес (інформатика)|процесу]]) необхідна взаємодія.

== Засоби синхронізації ==
Найпоширеніші засоби синхронізації такі:
* [[сигнал (програмування)|сигнали]] і [[Повідомлення (Windows)|повідомлення]],
* [[критична секція|критичні секції]],
* [[м'ютекс]]и
* [[семафор (програмування)|семафори]]
* [[Подія (Windows)|події]]
* [[Бар'єр (програмування)|бар'єри]],
* канали ({{lang-en|pipe}}).

== Синхронізація у Windows ==
Для синхронізації [[Потік (Windows)|потоків]] у [[Windows]] передбачено ряд функцій синхронізації.

=== Синхронізація з одним об'єктом ===
Найпростішою функцією, яка очікує завершення переходу заданого об’єкта у сигнальний стан, є WaitForSingleObject.

Її опис мовою [[C++|C]]<ref>[http://msdn.microsoft.com/en-us/library/windows/desktop/ms687032%28v=vs.85%29.aspx MSDN: WaitForSingleObject function].</ref>:
 DWORD WINAPI WaitForSingleObject(
  __in  HANDLE hHandle,
  __in  DWORD dwMilliseconds
 );

Опис мовою [[Object Pascal|Delphi]]<ref name="konovalenko">[http://elartu.tntu.edu.ua/handle/123456789/1557 Коноваленко І.В., Федорів П.С. Системне програмування у Windows з прикладами на Delphi, Т:ТНТУ.- 2012].</ref>:
 function WaitForSingleObject(
   hHandle: THandle;         // Дескриптор об’єкта
   dwMilliseconds: DWORD     // Час очікування
 ): DWORD;
Функція очікує переходу об'єкта з дескриптором hHandle у сигнальний стан протягом dwMilliseconds мілісекунд. Якщо цим параметром передати значення INFINITE, функція буде чекати протягом необмеженого часу. Якщо dwMilliseconds дорівнює 0, то функція перевіряє стан об'єкта й негайно повертає керування. Дескриптор повинен бути відкритий з правом доступу SYNCHRONIZE.

Функція повертає одне з перелічених у таблиці значень.
{| class="wikitable" border="1"
|-
!Значення
!Опис
|-
| WAIT_OBJECT_0
| Об'єкт перейшов у сигнальний стан
|-
| WAIT_ABANDONED
| Означає, що заданий об’єкт є [[м'ютекс]]ом, і [[Потік (Windows)|потік]], який володів ним, завершився, не звільнивши його. Власником [[м'ютекс]]а стає викликаючий [[Потік (Windows)|потік]], а сам [[м'ютекс]] переводиться у несигнальний стан
|-
| WAIT_TIMEOUT
| Вийшов час очікування
|-
| WAIT_FAILED
| Відбулася помилка (наприклад, невірне значення hHandle)
|}

==== Приклад використання функції WaitForSingleObject ====
Тут подано приклад коду, який створює новий процес, запускаючи стандартний текстовий редактор "Блокнот" (Notepad), і чекає на його завершення (приклад подано мовою [[Object Pascal|Delphi]])<ref name="konovalenko" />.
<source lang="delphi">
 var
  PI : TProcessInformation;
  SI : TStartupInfo;
 begin
(* ............................ *)
 FillChar(SI, Sizeof(SI), #0);
 SI.cb := SizeOf(SI);
 if not CreateProcess('c:\windows\system32\notepad.exe', nil, nil, nil, false, NORMAL_PRIORITY_CLASS, nil, nil, SI, PI) then
    MessageBox(Handle, 'Не вдалося створити процес.', '',
      MB_OK or MB_ICONERROR);
 WaitForSingleObject(PI.hProcess, INFINITE);
</source>

=== Синхронізація кількох об'єктів ===
Для синхронізації кількох об'єктів використовують [[Windows API|фунцію API]] WaitForMultipleObjects. ЇЇ опис мовою [[C++|C]]<ref>[http://msdn.microsoft.com/en-us/library/windows/desktop/ms687025%28v=vs.85%29.aspx MSDN: WaitForMultipleObjects function].</ref>:
 DWORD WINAPI WaitForMultipleObjects(
  __in  DWORD nCount,
  __in  const HANDLE *lpHandles,
  __in  BOOL bWaitAll,
  __in  DWORD dwMilliseconds
 );

Опис мовою [[Object Pascal|Delphi]]<ref name="konovalenko" />:
 function WaitForMultipleObjects(
  nCount: DWORD;              // Кількість об’єктів
  lpHandles: PWOHandleArray;  // Адреса масиву об’єктів
  bWaitAll: BOOL;             // Чи чекати всі об’єкти
  dwMilliseconds: DWORD       // Період очікування
 ): DWORD;
Вказівник lpHandles посилається на масив, який містить дескриптори об’єктів очікування. Параметр nCount задає кількість елементів цього масиву. Якщо параметру bWaitAll задати значення true, функція очікуватиме на перехід у сигнальний стан усіх перелічених у масиві lpHandles об’єктів. Коли цей параметр дорівнює false, функція чекатиме на сигнальний стан одного з них. Параметр dwMilliseconds задає час очікування (як для функції WaitForSingleObject). Дескриптори повинні мати право доступу SYNCHRONIZE.
Функція повертає одне з перелічених у таблиці значень.

{| class="wikitable" border="1"
|
!Значення
!Опис
|-
| Число в діапазоні від WAIT_OBJECT_0 до WAIT_OBJECT_0 + nCount – 1
| Якщо bWaitAll дорівнює true, то це число означає, що всі об’єкти перейшли у сигнальний стан. Якщо false, то віднявши від отриманого значення WAIT_OBJECT_0, отримаємо індекс елемента масиву lpHandles, який перейшов у сигнальний стан
|-
| Число в діапазоні від WAIT_ABANDONED_0 до WAIT_ABANDONED_0 + nCount – 1
| Якщо bWaitAll дорівнює true, то це означає, що всі об’єкти перейшли у сигнальний стан, але хоча б один з [[Потік (Windows)|потоків]], який володів ними, завершився, залишивши [[м'ютекс]]. Якщо false, то віднявши від результату значення WAIT_ABANDONED_0, отримаємо індекс елемента масиву lpHandles, який відповідає залишеному [[м'ютекс]]у. Власником [[м'ютекс]]а стає викликаючий [[Потік (Windows)|потік]], а сам [[м'ютекс]] переводиться у несигнальний стан
|-
| WAIT_TIMEOUT
| Вийшов час очікування
|-
| WAIT_FAILED
| Сталася помилка
|}

==== Приклад очікування кількох об'єктів ====
Очікування на завершення роботи трьох [[Потік (Windows)|потоків]] з відомими дескрипторами (hThreadX) можна реалізувати так (код мовою [[Object Pascal|Delphi]])<ref name="konovalenko" />:
 var  Handles : array[0..2] of THandle;
 ............................................
 Handles[0] := hThread1;
 Handles[1] := hThread2;
 Handles[2] := hThread3;
 WaitForMultipleObjects(3, @Handles, true, INFINITE);

=== Очікування з обробкою повідомлень ===
Функції WaitForSingleObject та WaitForMultipleObjects повністю зупиняють роботу викликаючого [[Потік (Windows)|потоку]], включаючи й стандартну обробку повідомлень графічної підсистеми [[Windows]], тому програма не може навіть перемалювати своє вікно.

Тому функції WaitForSingleObject та WaitForMultipleObjects варто використовувати, коли час очікування невеликий. Якщо ж затримка значна, слід дати можливість програмі обробляти деякі системні повідомлення. Для цього можна використати функцію MsgWaitForMultipleObjects. Її опис мовою [[C++|C]]<ref>[http://msdn.microsoft.com/en-us/library/windows/desktop/ms684242%28v=vs.85%29.aspx MSDN: MsgWaitForMultipleObjects function].</ref>:
 DWORD WINAPI MsgWaitForMultipleObjects(
  __in  DWORD nCount,
  __in  const HANDLE *pHandles,
  __in  BOOL bWaitAll,
  __in  DWORD dwMilliseconds,
  __in  DWORD dwWakeMask
 );
Опис мовою [[Object Pascal|Delphi]]<ref name="konovalenko" />:
 function MsgWaitForMultipleObjects(
  nCount: DWORD;     // Кількість об’єктів синхронізації
  var pHandles;      // Адреса масиву об’єктів
  fWaitAll: BOOL;    // Чи чекати на всі об’єкти
  dwMilliseconds,    // Період очікування
  dwWakeMask: DWORD  // Тип події, яка перериває очікування
 ): DWORD;
Основна відмінність цієї функції від функції WaitForMultipleObjects – параметр dwWakeMask, який є комбінацією бітових прапорів QS_XXX і задає типи повідомлень, які перериватимуть очікування незалежно від стану очікуваних об'єктів. Наприклад, маска QS_KEY дозволяє перервати очікування з появою в черзі повідомлень від клавіатури, маска QS_MOUSE забезпечує реакцію на повідомлення миші, а маска QS_PAINT – повідомлення перемальовування WM_PAINT. З появою в черзі викликаючого [[Потік (Windows)|потоку]] повідомлень, які відповідають заданій масці, функція повертає значення WAIT_OBJECT_0 + nCount. Отримавши таке значення, програма може обробити його й знову викликати функцію очікування.

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Дивись також ==
* [[Багатонитевість]]
* [[Нить]]
* [[Критична секція]]
* [[Семафор (програмування)]]
* [[М'ютекс]]
* [[Ф'ютекс]], швидкий користувацький м'ютекс
* [[Подія (Windows)]]

{{Паралельні обчислення}}
{{refimprove|дата=січень 2016}}
{{Compu-prog-stub}}
{{Compu-OS-stub}}
[[Категорія:Паралельні обчислення]]
[[Категорія:Едсгер Дейкстра]]


text:
# Іван Васенко
Іван Васе́нко (нар. ?, Кам'янка Струмилова — пом. 30 листопада 1872, Убині) — український будівничий, тесляр.
Народився в селі Кам'янці-Струміловій (тепер місто Кам'янка-Бузька Львівської області, Україна). Працював в середині XIX століття на Львівщині. Був представником галицької школи народного зодчества. Автор низки дерев'яних споруд, серед них:
- Церква Введення Пресвятої Богородиці (1860, Старий Яричів);
- Церква святого Дмитра (1863, Кудирявці);
- Церква святого Архангела Михайла (1866, Кізлів);
- Церква святого Дмитра (1867, Яблунівка);
- Покровська церква і дзвіниця (1868, ремонт і реставрація, Ріпнів);
- Церква Кузьми і Дем'яна (1872, Убині).

Помер 18 [30] листопада 1872 року в селі Убині.

title: Іван Васенко

wikitext:
{{особа
|ім'я              = Іван Васенко
|дата народження   = ?
|місце народження  = {{МН|Кам'янка Струмилова|Кам'янки-Бузької}}
|дата смерті       = 30.11.1872
|місце смерті      = {{місце смерті|Убині|у Львівській області}}
|діяльність        = [[будівничий]]
}}
{{однофамільці|Васенко}}
'''Іван Васе́нко''' ({{н}} ?, [[Кам'янка-Бузька|Кам'янка Струмилова]] — {{с}} [[30 листопада]] [[1872]], [[Убині]]) — український [[будівничий]], [[тесляр]].

Народився в селі Кам'янці-Струміловій (тепер місто [[Кам'янка-Бузька]] [[Львівська область|Львівської області]], [[Україна]]). Працював в середині [[XIX століття]] на Львівщині. Був представником галицької школи народного зодчества. Автор низки [[деревина|дерев'яних]] споруд, серед них:
* Церква Введення Пресвятої Богородиці (1860, [[Старий Яричів]]);
* Церква святого Дмитра (1863, [[Кудирявці]]);
* Церква святого Архангела Михайла (1866, [[Кізлів]]);
* Церква святого Дмитра (1867, [[Яблунівка (Буська міська громада)|Яблунівка]]);
* Покровська церква і дзвіниця (1868, ремонт і реставрація, [[Ріпнів]]);
* Церква Кузьми і Дем'яна (1872, [[Убині]]).
Помер {{ДС2|30|11|1872|18}} року в селі [[Убині]].

{| class="toccolours" border="0" cellpadding="2" cellspacing="2"
|-
|[[Файл:Церква Введення в храм Пресвятої Богородиці (дер.), 1860р., с. Старий Яричів, Львівської обл.jpg|border|213px]]
|[[Файл:Україна, Львівщина, Буський р-н, с. Кизлiв, ц-ва Архистратига Михаїла 1866 року (4).jpg|border|240px]]
|[[Файл:Saint Demetrius of Thessaloniki church, Yablunivka (01).jpg|border|214px]]
|[[Файл:Церква Покрови Пресвятої Богородиці, Ріпнів (01).jpg|border|175px]]
|[[Файл:Saints Cosmas and Damian Church, Ubyni (01).jpg|border|238px]]
|-
|
''Церква в Старому Яричеві.''

|
''Церква в Кізлеві.''

|
''Церква в Яблунівці.''

|
''Церква в Ріпневі''

|
''Церква в Убині''

|}

== Література ==
* {{МУ-92|102}}

{{Портали|Біографії|Дерев'яна архітектура}}

[[Категорія:Українські будівельники]]
[[Категорія:Будівельники XIX століття]]
[[Категорія:Теслі]]

title: Іван Васенко

Народився: невідомо · Кам'янка Струмилова

Помер: 30 листопада 1872 · Убині

Діяльність: будівничий