text:
# Родріго Морено Мачадо
Родріго Морено Мачадо (ісп. Rodrigo Moreno Machado; нар. 6 березня 1991, Ріо-де-Жанейро) — іспанський футболіст бразильського походження, нападник катарського клубу «Ер-Раян» і національної збірної Іспанії. Двоюрідний брат інших футболістів Тьяго Алькантари і Рафіньї.

## Клубна кар'єра

### Ранні роки
Народився 6 березня 1991 року в місті Ріо-де-Жанейро. Розпочав займатись футболом 2002 року у місцевому клубі «Фламенгу», проте вже наступного року потрапив в академію іспанського клубу «Урека», а у 2007 році став навчатись в кантері клубу «Сельта Віго».

### Реал
2009 року потрапив в структуру мадридського «Реалу» і розпочав виступи у клубі «Реал Мадрид С», що є третім складом основної команди. Потім бразилець перейшов в «Кастілью», де провів один сезон, забивши 5 голів в 18 матчах.

### Бенфіка
31 липня 2010 року Родріго перейшов в «Бенфіку», підписавши контракт на 5 років. Сума трансферу склала 6 млн євро. Вона увійшла в суму по переходу в стан мадридців Анхеля Ді Марії. За договором між командами «Реал» мав право викупити трансфер форварда назад за 12 млн євро протягом двох років, якщо на те буде бажання «Королівського клубу». У тому ж році, 31 серпня, Родріго був орендований англійським клубом «Болтон Вондерерз». Причиною трансферу стала неможливість португальської команди гарантувати нападнику ігрову практику. 21 вересня він дебютував у складі команди у матчі Кубка ліги проти «Бернлі». 24 жовтня форвард зіграв свій перший матч у чемпіонаті Англії проти «Вігана». 5 січня 2011 року Родріго забив перший м'яч за «Болтон», вразивши ворота того ж «Вігана». Цей гол став єдиним для Родріго в сезоні, в якому він зіграв 20 зустрічей.
По закінченні сезону Родріго повернувся в «Бенфіку», незважаючи на бажання «Болтона», який запропонував викупити нападника за 4 млн євро. Тоді ж лісабонський клуб став повністю володіти трансфером гравця: можливість викупу «Реалом» контракту форварда була включена в угоду в рамках переходу в стан «Королівського клубу» Фабіу Коентрау. Однак 8 лютого 2012 мадридці спробували викупити трансфер Родріго, але їм було відмовлено. У сезоні 2011/12 іспанець став гравцем основи клубу, склавши зв'язку форвардів разом із Оскаром Кардосо, витіснивши з основи Ноліто. Всього у складі португальського клубу провів наступні три роки своєї кар'єри гравця. Більшість часу, проведеного у складі «Бенфіки», був основним гравцем атакувальної ланки команди і одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,41 голу за гру першості.

### Валенсія
23 липня 2014 року Родріго разом з одноклубником Андре Гомешом був орендований до кінця сезону «Валенсією». Форвард за рік забив лише 3 голи у 31 матчі чемпіонату, тим не менш 15 червня 2015 року «кажани» викупила права на футболіста за 30 млн євро. Контракт був підписаний до кінця червня 2019 року.
Відтоді регулярно виходив на поле у складі валенсійської команди, проте мав проблеми з результативністю. По-справжньому проявляти себе у завершальних стадіях атаки почав по ходу сезону 2017/18, в якому забив за валенсійську команду 19 голів у 44 матчах в різних змаганнях.

### Лідс
Влітку 2020 року Родріго Морено за 30 мільйонів євро перейшов до «Лідс Юнайтед».

## Виступи за збірні
2010 року дебютував у складі юнацької збірної Іспанії. Разом з нею дійшов до фіналу юнацького чемпіонату Європи 2010. У вирішальній зустрічі проти Франції Родріго відкрив рахунок голам у матчі, але потім французи забили два м'ячі і виграли турнір. Всього взяв участь у 16 іграх на юнацькому рівні, відзначившись 9 забитими голами.
Протягом 2011—2013 років залучався до складу молодіжної збірної Іспанії. 2011 року Родріго грав на молодіжному чемпіонаті світу, де забив 3 голи. А його команда дійшла до чвертьфіналу, де програла пенальті майбутнім чемпіонам, бразильцям. Всього на молодіжному рівні зіграв у 16 офіційних матчах, забив 15 голів.
2012 року захищав кольори олімпійської збірної Іспанії на Олімпійських іграх 2012 року у Лондоні, а наступного року у складі збірної до 21 року став переможцем молодіжного Євро-2013.
3 жовтня 2014 року був вперше включений до списку з 23 гравців, обраних головним тренером збірної Іспанії Вісенте дель Боске на матчі відбору до Євро-2016 проти Словаччини і Люксембургу. Дебютував Родріго 12 жовтня в другому матчі, замінивши  Дієго Косту на 82-й хвилині і через 6 хвилин віддав результативну передачу на іншого дебютанта «фурії рохи» Хуана Берната, який встановив остаточний рахунок матчу — 4:0.
Наступного виклику до національної збірної Родріго довелося чекати три роки — 6 жовтня 2017 року він вийшов у стартовому складі команди на матч відбору до чемпіонату світу 2018 проти Албанії, у ворота якої й забив свій дебютний гол за збірну Іспанії.
У травні 2018 року гравець, що на той час мав в активі лише 4 гри і 2 голи за національну команду, був включений до її заявки для участі у тогорічному чемпіонаті світу в Росії.
| Дата       | Місто           | Господарі  | Результат             | Гості                | Турнір                               | Голи | Примітки |
| ---------- | --------------- | ---------- | --------------------- | -------------------- | ------------------------------------ | ---- | -------- |
| 12-10-2014 | Люксембург      | Люксембург | 0 – 4                 | Іспанія              | Відбір до ЧЄ 2016                    | -    | 82'      |
| 6-10-2017  | Аліканте        | Іспанія    | 3 – 0                 | Албанія              | Відбір до ЧС 2018                    | 1    | 82'      |
| 14-11-2017 | Санкт-Петербург | Росія      | 3 – 3                 | Іспанія              | товариський матч                     | -    |          |
| 23-3-2018  | Дюссельдорф     | Німеччина  | 1 – 1                 | Іспанія              | товариський матч                     | 1    | 66'      |
| 3-6-2018   | Вільярреал      | Іспанія    | 1 – 1                 | Швейцарія            | товариський матч                     | -    | 60'      |
| 9-6-2018   | Краснодар       | Іспанія    | 1 – 0                 | Туніс                | товариський матч                     | -    | 60'      |
| 20-6-2018  | Казань          | Іран       | 0 – 1                 | Іспанія              | ЧС 2018 - груповий етап              | -    | 89'      |
| 25-6-2018  | Калінінград     | Іспанія    | 2 – 2                 | Марокко              | ЧС 2018 - груповий етап              | -    | 84'      |
| 1-7-2018   | Москва          | Іспанія    | 1 – 1 д.ч. (3-4 п.п.) | Росія                | ЧС 2018 - 1/8 фіналу                 | -    | 104'     |
| 8-9-2018   | Лондон          | Англія     | 1 – 2                 | Іспанія              | Ліга націй УЄФА 2018-2019 - 1-й етап | 1    |          |
| 11-9-2018  | Ельче           | Іспанія    | 6 – 0                 | Хорватія             | Ліга націй УЄФА 2018-2019 - 1-й етап | 1    |          |
| 11-10-2018 | Кардіфф         | Уельс      | 1 – 4                 | Іспанія              | товариський матч                     | -    | 81'      |
| 15-10-2018 | Севілья         | Іспанія    | 2 – 3                 | Англія               | Ліга націй УЄФА 2018-2019 - 1-й етап | -    | 72'      |
| 15-11-2018 | Загреб          | Хорватія   | 3 – 2                 | Іспанія              | Ліга націй УЄФА 2018-2019 - 1-й етап | -    | 61'      |
| 18-11-2018 | Лас-Пальмас     | Іспанія    | 1 – 0                 | Боснія і Герцеговина | товариський матч                     | -    | 64'      |
| 23-3-2019  | Валенсія        | Іспанія    | 2 – 1                 | Норвегія             | Відбір до ЧЄ 2020                    | 1    |          |
| 26-3-2019  | Мдіна           | Мальта     | 0 – 2                 | Іспанія              | Відбір до ЧЄ 2020                    | -    | 79'      |
| 10-6-2019  | Мадрид          | Іспанія    | 3 – 0                 | Швеція               | Відбір до ЧЄ 2020                    | -    | 71'      |
| 5-9-2019   | Бухарест        | Румунія    | 1 – 2                 | Іспанія              | Відбір до ЧЄ 2020                    | -    | 71'      |
| 8-9-2019   | Хіхон           | Іспанія    | 4 – 0                 | Фарерські острови    | Відбір до ЧЄ 2020                    | 2    |          |
| 12-10-2019 | Осло            | Норвегія   | 1 – 1                 | Іспанія              | Відбір до ЧЄ 2020                    | -    | 35'      |
| 15-10-2019 | Стокгольм       | Швеція     | 1 – 1                 | Іспанія              | Відбір до ЧЄ 2020                    | 1    | 66'      |
| 3-9-2020   | Штутгарт        | Німеччина  | 1 – 1                 | Іспанія              | Ліга націй УЄФА 2020—2021 - 1-й етап | -    |          |
| 7-10-2020  | Лісабон         | Португалія | 0 – 0                 | Іспанія              | товариський матч                     | -    | 46'      |
| 13-10-2020 | Київ            | Україна    | 1 – 0                 | Іспанія              | Ліга націй УЄФА 2020—2021 - 1-й етап | -    | 58'      |
| 11-11-2021 | Афіни           | Греція     | 0 – 1                 | Іспанія              | Відбір до ЧС 2022                    | -    | 57'      |
| 14-11-2021 | Севілья         | Іспанія    | 1 – 0                 | Швеція               | Відбір до ЧС 2022                    | -    | 59'      |
| 15-6-2023  | Енсхеде         | Іспанія    | 2 – 1                 | Італія               | Ліга націй УЄФА 2022—2023 - півфінал | -    | 46'      |
| Усього     |                 | Матчів     | 28                    |                      | Голів                                | 8    |          |

## Титули і досягнення

### Командні
- Чемпіон Португалії (1):

«Бенфіка»: 2013-14
- Володар Кубка Португалії (1):

«Бенфіка»: 2013-14
- Володар Кубка португальської ліги (2):

«Бенфіка»: 2011-12, 2013-14
- Володар Кубка Іспанії (1):

«Валенсія»: 2018-19
- Володар Кубка Еміра Катару (1):

«Аль-Гарафа»: 2025
Збірні
- Чемпіон Європи (U-21) (1):

Іспанія U-21: 2013
- Переможець Ліги націй УЄФА (1):

Іспанія: 2022-23

title: Родріго Морено Мачадо

wikitext:
{{ІІ|[[Морено]]|[[Мачадо]]}}
{{Футболіст
| ім'я = Родріго
| зображення = Rodrigo 2018 2.jpg
| зображення розмір =
| підпис =
| повне-ім'я = Родріго Морено Мачадо
| дата-народження =
| зріст = 178 см
| вага = 74 кг
| прізвисько =
| громадянство =
| поточний-клуб = {{Прапорець|QAT}} [[Ер-Раян (футбольний клуб)|«Ер-Раян»]]
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| номер = 19
| юнацькі-роки = 2002
 2003–2007
 2007–2009
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|BRA}} «[[Фламенгу]]»
{{Прапорець|ESP}} «Урека»
 {{Прапорець|ESP}} «[[Сельта]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2009 |{{фарм-клуб}} {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Мадрид С]]» | 4 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2009–2010 |{{фарм-клуб}} {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Мадрид Кастілья|Реал Кастілья]]» | 18 |5}}
{{Футболіст рядок 1|2010–2015 | {{Прапорець|POR}} | [[Бенфіка (футбольний клуб)|«Бенфіка»]] | 68 |27}}
{{Футболіст рядок 0|2010–2011 |{{оренда}} {{Прапорець|ENG}} | «[[Болтон Вондерерз]]» | 17 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2014–2015 |{{оренда}} {{Прапорець|ESP}} | [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсія»]] | 31 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2015–2020 |{{Прапорець|ESP}} | [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсія»]] | 141 |35}}
{{Футболіст рядок 1|2020–2023 |{{Прапорець|ENG}} | «[[Лідс Юнайтед]]» | 88 |26}}
{{Футболіст рядок 0|2023– |{{Прапорець|QAT}} | [[Ер-Раян (футбольний клуб)|«Ер-Раян»]] | 10 |4}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2009–2010 | {{Прапорець|ESP}} | [[Юнацька збірна Іспанії з футболу (U-19)|Іспанія U-19]] | 11 |6}}
{{Футболіст рядок 0|2011 | {{Прапорець|ESP}} | [[Юнацька збірна Іспанії з футболу|Іспанія U-20]] | 6 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2013 | {{Прапорець|ESP}} | [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|Іспанія U-21]] | 16 |15}}
{{Футболіст рядок 0|2012 | {{Прапорець|ESP}} | [[Олімпійська збірна Іспанії з футболу|Іспанія (ол.)]] | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2014– | {{Прапорець|ESP}} | [[збірна Іспанії з футболу|Іспанія]] | 28 |8}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 29 грудня 2023
| збірна-поновлення = 15 червня 2023
}}
'''Родріго Морено Мачадо''' ({{lang-es|Rodrigo Moreno Machado}}; {{н}} {{ДН|6|3|1991}}, [[Ріо-де-Жанейро]]) — іспанський [[футболіст]] бразильського походження, [[Нападник (футбол)|нападник]] катарського клубу [[Ер-Раян (футбольний клуб)|«Ер-Раян»]] і [[збірна Іспанії з футболу|національної збірної Іспанії]]. Двоюрідний брат інших футболістів [[Тьяго Алькантара|Тьяго Алькантари]] і [[Рафа Алькантара|Рафіньї]].

== Клубна кар'єра ==

=== Ранні роки ===
Народився [[6 березня]] [[1991]] року в місті [[Ріо-де-Жанейро]]. Розпочав займатись футболом 2002 року у місцевому клубі «[[Фламенгу]]», проте вже наступного року потрапив в академію іспанського клубу «Урека», а у 2007 році став навчатись в [[Кантера|кантері]] клубу «[[Сельта Віго]]».

=== Реал ===
2009 року потрапив в структуру [[мадрид]]ського «[[Реал Мадрид|Реалу]]» і розпочав виступи у клубі «[[Реал Мадрид С]]», що є третім складом [[Реал Мадрид (футбольний клуб)|основної команди]]. Потім бразилець перейшов в «[[Реал Мадрид Кастілья|Кастілью]]», де провів один сезон, забивши 5 голів в 18 матчах.

=== Бенфіка ===
[[Файл:Valencia-Zenit (7).jpg|міні|ліворуч|254x254px|Родріго під час виступів за [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсію»]]. [[16 вересня]] [[2015]] року.]]
[[31 липня]] [[2010]] року Родріго перейшов в «[[Бенфіка (Лісабон)|Бенфіку]]», підписавши контракт на 5 років<ref>[http://www.sports.ru/football/72237842.html Форвард юніорської збірної Іспанії перейшов з «Реала» в «Бенфіку»]</ref>. Сума трансферу склала 6 млн [[євро]]. Вона увійшла в суму по переходу в стан мадридців [[Анхель Ді Марія|Анхеля Ді Марії]]<ref>{{Cite web |url=http://boltonfc.org/viewpage.php?page_id=31 |title=Родріго Морено |accessdate=30 вересня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140113175335/http://boltonfc.org/viewpage.php?page_id=31 |archivedate=13 січня 2014 |deadurl=yes }}</ref>. За договором між командами «Реал» мав право викупити трансфер форварда назад за 12 млн євро протягом двох років, якщо на те буде бажання «Королівського клубу»<ref>[http://www.marca.com/2010/07/31/futbol/futbol_internacional/1280582429.html El Real Madrid traspasa a Rodrigo al Benfica por seis millones de euros]</ref>. У тому ж році, [[31 серпня]], Родріго був орендований [[Англія|англійським]] клубом «[[Болтон Вондерерз]]»<ref name="ukfootball">{{Cite web |url=http://ukfootball.ru/transfers-1094.html |title=Родріго Морено приєднався до «Болтону» |accessdate=30 вересня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20120516010652/http://ukfootball.ru/transfers-1094.html |archivedate=16 травня 2012 |deadurl=yes }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.bwfc.co.uk/page/General/0,,1004~2140482,00.html |title=Rodrigo Signs On At The Reebok |accessdate=30 вересня 2015 |archiveurl=https://archive.today/20120630225330/http://www.bwfc.co.uk/page/General/0,,1004~2140482,00.html |archivedate=30 червня 2012 |deadurl=yes }}</ref><ref>[http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/b/bolton_wanderers/8957937.stm Bolton sign Rodrigo Moreno from Benfica on loan]</ref>. Причиною трансферу стала неможливість португальської команди гарантувати нападнику ігрову практику<ref>[http://www.championat.com/football/news-586579-bolton-arendoval-u-benfiki-rodrigo-moreno.html «Болтон» орендував у «Бенфіки» Родріго Морено]</ref>. [[21 вересня]] він дебютував у складі команди у матчі [[Кубок Футбольної ліги|Кубка ліги]] проти «[[Бернлі (футбольний клуб)|Бернлі]]». [[24 жовтня]] форвард зіграв свій перший матч у [[Чемпіонат Англії з футболу|чемпіонаті Англії]] проти «[[Віган Атлетік|Вігана]]». [[5 січня]] [[2011]] року Родріго забив перший м'яч за «Болтон», вразивши ворота того ж «Вігана». Цей гол став єдиним для Родріго в сезоні, в якому він зіграв 20 зустрічей.

По закінченні сезону Родріго повернувся в «Бенфіку», незважаючи на бажання «Болтона», який запропонував викупити нападника за 4 млн євро<ref>[http://www.soccer.ru/news/247380.shtml «Болтон» хоче повернути до свого складу Родріго Морено]</ref>. Тоді ж [[лісабон]]ський клуб став повністю володіти трансфером гравця: можливість викупу «Реалом» контракту форварда була включена в угоду в рамках переходу в стан «Королівського клубу» [[Фабіу Коентрау]]<ref>[http://www.record.xl.pt/Futebol/Nacional/1a_liga/Benfica/interior.aspx?content_id=715265 Real Madrid континуумом a seguir Rodrigo]</ref><ref>[http://www.record.xl.pt/Futebol/Nacional/1a_liga/Benfica//interior.aspx?content_id=711184 Real perde direitos sobre Rodrigo]</ref>. Однак [[8 лютого]] [[2012]] [[мадрид]]ці спробували викупити трансфер Родріго, але їм було відмовлено<ref>[http://www.sports.ru/football/136220322.html «Бенфіка» відмовилася продати «Реалу» нападника Родріго]</ref>. У сезоні 2011/12 іспанець став гравцем основи клубу, склавши зв'язку форвардів разом із [[Оскар Кардосо|Оскаром Кардосо]]<ref>{{Cite web |url=http://www.sports.ru/tribuna/blogs/benfica/285084.html |title=Як забиває «Бенфіка». Тактика і статистика |accessdate=2015-09-30 |archive-date=2017-07-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170715024505/https://www.sports.ru/tribuna/blogs/benfica/285084.html }}</ref>, витіснивши з основи [[Ноліто]]<ref>[http://www.championat.com/football/news-1086512-rodrigo-mozhet-propustit-otvetnyj-match-s-zenitom.html Родріго може пропустити матч з «Зенітом»]</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.championat.com/football/article-114948-porazhencheskaja-serija-benfiki-zatjagivaetsja.html |title=Програшна серія «Бенфіки» затягується |accessdate=2015-09-30 |archive-date=2016-03-04 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160304103503/http://www.championat.com/football/article-114948-porazhencheskaja-serija-benfiki-zatjagivaetsja.html }}</ref>. Всього у складі португальського клубу провів наступні три роки своєї кар'єри гравця. Більшість часу, проведеного у складі «Бенфіки», був основним гравцем атакувальної ланки команди і одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,41 голу за гру першості.

=== Валенсія ===
23 липня 2014 року Родріго разом з одноклубником [[Андре Гомеш]]ом був орендований до кінця сезону [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсією»]]. Форвард за рік забив лише 3 голи у 31 матчі чемпіонату, тим не менш [[15 червня]] [[2015]] року «кажани» викупила права на футболіста за 30 млн євро. Контракт був підписаний до кінця червня 2019 року.

Відтоді регулярно виходив на поле у складі валенсійської команди, проте мав проблеми з результативністю. По-справжньому проявляти себе у завершальних стадіях атаки почав по ходу [[Ла-Ліга 2017—2018|сезону 2017/18]], в якому забив за валенсійську команду 19 голів у 44 матчах в різних змаганнях.

=== Лідс ===
Влітку 2020 року Родріго Морено за 30 мільйонів євро перейшов до «[[Лідс Юнайтед]]»<ref>{{Cite web|title="Лидс" сообщил о подписании Родриго за рекордную сумму|url=https://campeones.ua/football/84346/|website=campeones.ua|accessdate=2021-11-13|language=ru}}</ref>.

== Виступи за збірні ==
2010 року дебютував у складі [[Юнацька збірна Іспанії з футболу|юнацької збірної Іспанії]]. Разом з нею дійшов до фіналу [[Юнацький чемпіонат Європи з футболу (U-19) 2010|юнацького чемпіонату Європи 2010]]. У вирішальній зустрічі проти Франції Родріго відкрив рахунок голам у матчі, але потім французи забили два м'ячі і виграли турнір. Всього взяв участь у 16 іграх на юнацькому рівні, відзначившись 9 забитими голами.

Протягом 2011—2013 років залучався до складу [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|молодіжної збірної Іспанії]]. 2011 року Родріго грав на [[Чемпіонат світу з футболу серед молодіжних команд 2011|молодіжному чемпіонаті світу]], де забив 3 голи. А його команда дійшла до чвертьфіналу, де програла [[пенальті]] майбутнім чемпіонам, бразильцям. Всього на молодіжному рівні зіграв у 16 офіційних матчах, забив 15 голів.

2012 року захищав кольори [[Олімпійська збірна Іспанії з футболу|олімпійської збірної Іспанії]] на [[Літні Олімпійські ігри 2012|Олімпійських іграх 2012 року]] у [[Лондон]]і, а наступного року у складі збірної до 21 року став переможцем молодіжного Євро-2013.

[[3 жовтня]] [[2014]] року був вперше включений до списку з 23 гравців, обраних головним тренером збірної Іспанії [[Вісенте дель Боске]] на матчі [[Чемпіонат Європи з футболу 2016 (кваліфікаційний раунд)|відбору до Євро-2016]] проти Словаччини і Люксембургу. Дебютував Родріго [[12 жовтня]] в другому матчі, замінивши [[Дієго Коста| Дієго Косту]] на 82-й хвилині і через 6 хвилин віддав результативну передачу на іншого дебютанта «фурії рохи» [[Хуан Бернат|Хуана Берната]], який встановив остаточний рахунок матчу — 4:0.

Наступного виклику до національної збірної Родріго довелося чекати три роки — 6 жовтня 2017 року він вийшов у стартовому складі команди на матч [[Чемпіонат світу з футболу 2018 (кваліфікаційний раунд)|відбору до чемпіонату світу 2018]] проти [[Збірна Албанії з футболу|Албанії]], у ворота якої й забив свій дебютний гол за збірну Іспанії.

У травні 2018 року гравець, що на той час мав в активі лише 4 гри і 2 голи за національну команду, був включений до її заявки для участі у [[Чемпіонат світу з футболу 2018|тогорічному чемпіонаті світу]] в [[Росія|Росії]].

== Статистика виступів ==

=== Статистика клубних виступів ===
''Станом на 20 травня 2018 року''
{| class="wikitable" style="font-size:90%;width:66%;text-align:center;"
|-
!rowspan="2"|Сезон
!rowspan="2"|Команда
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="3"|Національний кубок
!colspan="3"|Континентальні кубки
!colspan="3"|Інші змагання
!colspan="2"|Усього
|-
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ігор
!Голів
|-
|| 2009–2010 || rowspan=1|{{прапорець|ESP}} «[[Реал Мадрид Кастілья|Реал Кастілья]]» || [[Сегунда Дивізіон|СД]] || 18 || 5 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || 18 || 5
|-
!colspan="3"|Усього за «Реал Кастілья» || 18 || 5 || || - || - || || - || - || || - || - || 18 || 5
|-
|| 2010–11 || rowspan=1|{{прапорець|ENG}} «[[Болтон Вондерерз|Болтон]]» || [[Англійська прем'єр-ліга 2010–11|ПЛ]] || 17 || 1 || [[Кубок Англії з футболу 2010–11|КА]]+[[Кубок Футбольної Ліги 2010–11|КЛ]] || 3+1 || 0 || - || - || - || - || - || - || 21 || 1
|-
|| 2011–12 || rowspan=3|{{прапорець|PRT}} [[Бенфіка (футбольний клуб)|«Бенфіка»]] || [[Чемпіонат Португалії з футболу 2011–12|ПЛ]] || 22 || 9 || [[Кубок Португалії з футболу 2011–12|КП]]+[[Кубок португальської ліги з футболу|КЛ]] || 3+4 || 2+4 || [[Ліга чемпіонів УЄФА 2011–12|ЛЧ]] || 9 || 1 || - || - || - || 38 || 16
|-
||2012–13 || [[Чемпіонат Португалії з футболу 2012–13|ПЛ]] || 20 || 7 || [[Кубок Португалії з футболу 2012–13|КП]]+[[Кубок португальської ліги з футболу|КЛ]] || 6+3 || 1+2 || [[Ліга чемпіонів УЄФА 2012–13|ЛЧ]]+[[Ліга Європи УЄФА 2012–13|ЛЄ]] || 4+6 || 0+1 || - || - || - || 39 || 11
|-
||2013–14 || [[Чемпіонат Португалії з футболу 2013–14|ПЛ]] || 26 || 11 || [[Кубок Португалії з футболу 2013–14|КП]]+[[Кубок португальської ліги з футболу 2013–14|КЛ]] || 5+3 || 2+1 || [[Ліга чемпіонів УЄФА 2013–14|ЛЧ]]+[[Ліга Європи УЄФА 2013–14|ЛЄ]] || 2+7 || 1+3 || - || - || - || 43 || 18
|-
!colspan="3"|Усього за «Бенфіку» || 68 || 27 || || 24 || 12 || || 28 || 6 || || - || - || 120 || 45
|-
||2014–15 || rowspan=4|{{прапорець|ESP}} [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсія»]] || [[Ла-Ліга 2014—2015|ПД]] || 31 || 3 || [[Кубок Іспанії з футболу 2014—2015|КІ]] || 1 || 1 || - || - || - || - || - || - || 32 || 4
|-
|| 2015–16 || [[Ла-Ліга 2015—2016|ПД]] || 25 || 2 || [[Кубок Іспанії з футболу 2015—2016|КІ]] || 4 || 2 || [[Ліга чемпіонів УЄФА 2015–16|ЛЧ]]+[[Ліга Європи УЄФА 2015–16|ЛЄ]] || 5<ref>2 гри кваліфікаційного раунду.</ref>+4 || 1<ref name=prel>У кваліфікаційному раунді.</ref>+2 || - || - || - || 38 || 7
|-
|| 2016–17 || [[Ла-Ліга 2016—2017|ПД]] || 19 || 5 || [[Кубок Іспанії з футболу 2016—2017|КІ]] || 2 || 2 || - || - || - || - || - || - || 21 || 7
|-
|| 2017–18 || [[Ла-Ліга 2017—2018|ПД]] || 37 || 16 || [[Кубок Іспанії з футболу 2017—2018|КІ]] || 7 || 3 || - || - || - || - || - || - || 44 || 19
|-
!colspan="3"|Усього за «Валенсію» || 112 || 26 || || 14 || 8 || || 9 || 3 || || - || - || 135 || 37
|-
!colspan="3"|Усього за кар'єру || 215 || 59 || || 41 || 20 || || 37 || 9 || || - || - || 294 || 88
|}

=== Статистика виступів за збірну ===
{{Оновлено|15 червня 2023 року}}
{{Матчі за збірну початок|ESP}}
{{Матчі за збірну|12-10-2014|Люксембург|LUX|0|4|ESP|-|ВідбірЧЄ|2016|13={{Sostin|82}}|14=Люксембург (місто)}}
{{Матчі за збірну|6-10-2017|Аліканте|ESP|3|0|ALB|1|ВідбірЧС|2018|13={{Sostout|82}}}}
{{Матчі за збірну|14-11-2017|Санкт-Петербург|RUS|3|3|ESP|-|Тов|}}
{{Матчі за збірну|23-3-2018|Дюссельдорф|GER|1|1|ESP|1|Тов|13={{Sostout|66}}}}
{{Матчі за збірну|3-6-2018|Вільярреал|ESP|1|1|SUI|-|Тов|13={{Sostin|60}}}}
{{Матчі за збірну|9-6-2018|Краснодар|ESP|1|0|TUN|-|Тов|13={{Sostout|60}}}}
{{Матчі за збірну|20-6-2018|Казань|IRI|0|1|ESP|-|ЧС|2018|груповий етап|13={{Sostin|89}}}}
{{Матчі за збірну|25-6-2018|Калінінград|ESP|2|2|MAR|-|ЧС|2018|груповий етап|13={{Sostin|84}}}}
{{Матчі за збірну|1-7-2018|Москва|ESP|1|1|RUS|-|ЧС|2018|1/8 фіналу|dts|3-4|13={{Sostin|104}}}}
{{Матчі за збірну|8-9-2018|Лондон|ENG|1|2|ESP|1|Ліга націй УЄФА|2018-2019|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|11-9-2018|Ельче|ESP|6|0|CRO|1|Ліга націй УЄФА|2018-2019|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|11-10-2018|Кардіфф|WAL|1|4|ESP|-|Тов|13={{Sostin|81}}}}
{{Матчі за збірну|15-10-2018|Севілья|ESP|2|3|ENG|-|Ліга націй УЄФА|2018-2019|1-й етап|13={{Sostout|72}}}}
{{Матчі за збірну|15-11-2018|Загреб|CRO|3|2|ESP|-|Ліга націй УЄФА|2018-2019|1-й етап|13={{Sostout|61}}}}
{{Матчі за збірну|18-11-2018|Лас-Пальмас|ESP|1|0|BIH|-|Тов|13={{Sostin|64}}|14=Лас-Пальмас-де-Гран-Канарія}}
{{Матчі за збірну|23-3-2019|Валенсія|ESP|2|1|NOR|1|ВідбірЧЄ|2020}}
{{Матчі за збірну|26-3-2019|Мдіна|MLT|0|2|ESP|-|ВідбірЧЄ|2020|13={{Sostin|79}}}}
{{Матчі за збірну|10-6-2019|Мадрид|ESP|3|0|SWE|-|ВідбірЧЄ|2020|13={{Sostout|71}}}}
{{Матчі за збірну|5-9-2019|Бухарест|ROU|1|2|ESP|-|ВідбірЧЄ|2020|13={{Sostout|71}}}}
{{Матчі за збірну|8-9-2019|Хіхон|ESP|4|0|FRO|2|ВідбірЧЄ|2020}}
{{Матчі за збірну|12-10-2019|Осло|NOR|1|1|ESP|-|ВідбірЧЄ|2020|13={{Cartellinogiallo|35}}}}
{{Матчі за збірну|15-10-2019|Стокгольм|SWE|1|1|ESP|1|ВідбірЧЄ|2020|13={{Sostin|66}}}}
{{Матчі за збірну|3-9-2020|Штутгарт|GER|1|1|ESP|-|Ліга націй УЄФА|2020—2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|7-10-2020|Лісабон|PRT|0|0|ESP|-|Тов|13={{Sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|13-10-2020|Київ|UKR|1|0|ESP|-|Ліга націй УЄФА|2020—2021|1-й етап|13={{Sostout|58}}}}
{{Матчі за збірну|11-11-2021|Афіни|GRE|0|1|ESP|-|ВідбірЧС|2022|13={{Sostin|57}}}}
{{Матчі за збірну|14-11-2021|Севілья|ESP|1|0|SWE|-|ВідбірЧС|2022|13={{Sostin|59}}}}
{{Матчі за збірну|15-6-2023|Енсхеде|ESP|2|1|ITA|-|Ліга націй УЄФА|2022—2023|півфінал|13={{Sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну кінець|28|8}}

== Титули і досягнення ==

=== Командні ===
* [[Прімейра-Ліга|Чемпіон Португалії]] '''(1)''':
: [[Бенфіка (Лісабон)|«Бенфіка»]]: [[Прімейра-ліга 2013—2014|2013-14]]
* Володар [[Кубок Португалії з футболу|Кубка Португалії]] '''(1)''':
: [[Бенфіка (Лісабон)|«Бенфіка»]]: [[Кубок Португалії з футболу 2013—2014|2013-14]]
* Володар [[Кубок португальської ліги з футболу|Кубка португальської ліги]] '''(2)''':
: [[Бенфіка (Лісабон)|«Бенфіка»]]: [[Кубок португальської ліги з футболу 2011—2012|2011-12]], [[Кубок португальської ліги з футболу 2013—2014|2013-14]]
* Володар [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]] '''(1)''':
: [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсія»]]: [[Кубок Іспанії з футболу 2018—2019|2018-19]]
* Володар [[Кубок Еміра Катару з футболу|Кубка Еміра Катару]] '''(1)''':
: «[[Аль-Гарафа]]»: [[Кубок Еміра Катару з футболу 2025|2025]]

;Збірні
* [[Чемпіонат Європи з футболу серед молодіжних команд|Чемпіон Європи (U-21)]] '''(1)''':
: [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|Іспанія U-21]]: [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2013|2013]]
* Переможець [[Ліга націй УЄФА|Ліги націй УЄФА]] '''(1)''':
: [[Збірна Іспанії з футболу|Іспанія]]: [[Ліга націй УЄФА 2022—2023|2022-23]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{transfermarkt|131505}}
* {{NFT player|pid=57448}}
* {{bdfutbol|200434}}
* {{Soccerway|rodrigo-moreno/116726}}

{{ac}}
{{Склад збірної Іспанії U20 на чемпіонаті світу 2011}}
{{Склад футбольної збірної Іспанії на Олімпійських іграх 2012}}
{{Склад збірної Іспанії U21 на чемпіонаті Європи 2013}}
{{Склад збірної Іспанії на чемпіонаті світу 2018}}
{{footballer-stub}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Морено Мачадо Родріго}}
[[Категорія:Іспанські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Іспанії з футболу]]
[[Категорія:Гравці збірної Іспанії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Реал Мадрид Кастілья»]]
[[Категорія:Футболісти «Болтон Вондерерз»]]
[[Категорія:Футболісти «Бенфіки» (Лісабон)]]
[[Категорія:Футболісти «Валенсії»]]
[[Категорія:Футболісти «Лідс Юнайтед»]]
[[Категорія:Футболісти «Ер-Раяна»]]
[[Категорія:Іспанські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Португалії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Катарі]]
[[Категорія:Натуралізовані громадяни Іспанії]]
[[Категорія:Бразильські емігранти до Іспанії]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Родріго Морено Мачадо

Народження: 6 березня 1991 (34 роки)

Вага: 74 кг

Громадянство: Іспанія

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Ер-Раян»

title: Юнацькі клуби

«Фламенгу» · «Урека» · «Сельта»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

→ «Реал Мадрид С» · 4 · (1)

→ «Реал Кастілья» · 18 · (5)

«Бенфіка» · 68 · (27)

→ «Болтон Вондерерз» · 17 · (1)

→ «Валенсія» · 31 · (3)

«Валенсія» · 141 · (35)

«Лідс Юнайтед» · 88 · (26)

«Ер-Раян» · 10 · (4)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Іспанія U-19 · 11 · (6)

Іспанія U-20 · 6 · (3)

Іспанія U-21 · 16 · (15)

Іспанія (ол.) · 4 · (0)

Іспанія · 28 · (8)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 29 грудня 2023.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 15 червня 2023.


text:
# Кривчик
Кри́вчик — село в Україні, у Дунаєвецькій міській територіальній громаді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області.

## Історія
В 1493 році село згадується під назвою Криве. Ряд археологічних знахідок дають підстави вважати історію поселення значно давнішою. В околицях села знайдено поселення епохи пізнього палеоліту на звивистих берегах річки Тернава, а на горі Грабина збереглися рештки скіфського городища.
Станом на 1888 рік в селі діяло близько 5 водяних млинів.
З архівних документів відомо що станом на 1905 рік в селі діяли: 1 православна церква, 1 єврейська молитовна школа, церковно-приходська школа, урядницький пункт, винокурня та цегельний завод. В наш час в селі можна знайти залишки старих погребів, у яких найвірогідніше зберігалася продукція винокурні.
Кінці 40-х — на початку 50-х років село було пов'язане з діяльністю загонів Дунаєвецького надрайонного проводу ОУН. Чи не найпотужнішу мережу конспіративних квартир мав саме Дунаєвецький надрайоний провід ОУН. Наприклад, конспіративні квартири були у селах: Зеленче, Нестерівці, Гірчична, Руда-Гірчичнянська, Іванківці, Кривчик, Чаньків, Ганівка, Стріхівці, Глушківці, Томашівка, Кадиївка.
З 1991 року в складі незалежної України.
13 серпня 2015 року шляхом об'єднання сільських рад, село увійшло до складу Дунаєвецької міської громади.
17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Дунаєвецького району, село увійшло до складу Кам'янець-Подільського району.
Колишній орган місцевого самоуправління — Рахнівська сільська рада.

### Палац Крупинських
Наприкінці XIX століття, зусиллями генерала та члена Державної Думи — Михайла Георгійовича (Єгоровича) Крупецького, у селі будується палац. Двоповерхова будівля з верандами поєднує в собі стилі бароко та пізньої готики. Особливістю маєтку є чотириповерхова восьмигранна вежа з годинником. Від залишків колишнього парку, фруктового саду, оранжереї та теплиць збереглись лише невеличкий фонтан та штучне озеро. Після жовтневого перевороту спадкоємці палацу втекли закордон. Сама будівля спочатку 2 роки слугувала піонерським табором, потім будинком відпочинку на 47 місць, інтернатом для незрячих. У 1945 році після закінчення Другої світової війни в будівлі розміщувався інтернат для інвалідів війни, яким нікуди було повертатися. З 1978 р. він був реорганізований у психоневрологічний інтернат, діючий і тепер.
- Комплекс споруд садиби Крупинських
- Комплекс споруд садиби Крупинських 2019 рік
- Палац
- Флігель
- Палац
- Водяний млин (травень 2020 року)
- Вид на млин (травень 2020 року)
- Деталь (травень 2020 року)

## Пам'ятки
Серед природних пам'яток села варто відмітити товтру «Грабина», що розташована на південно-західній околиці. Гора є відомим місцем серед туристів адже з неї можна насолодитися панорамними видами на все село та навколишні місця. Крім того на Грабині розташовані малі печери, які у місцевому фольклорі нерідко пов'язують з повстанською діяльністю Устима Кармалюка, хоча достовірних свідчень цього немає.

## Населення
Населення становить 412 осіб.

### Мова
У селі поширені західноподільська говірка та південноподільська говірка, що відносяться до подільського говору, який належить до південно-західного наріччя.

wikiname: ukwiki

title: Кривчик

in_language: uk

wikitext:
{{Село
| назва           = Кривчик
| область         = [[Хмельницька область]]
| район           = [[Кам'янець-Подільський район]]
| громада         = [[Дунаєвецька міська громада]]
| код КОАТУУ      = 6821887605
| зображення      = Комплекс споруд садиби Крупинських Кривчик.jpg
| зображення_розмір =
| зображення_підпис = Комплекс споруд садиби Крупинських
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       = 1493
| населення       = 412
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 2,935
| ref-площа       =
| щільність       = 207,5
| поштовий індекс = 32447
| телефонний код  = 3858
| координати      = {{coord|48|48|37|N|26|49|49|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 48|
| lat_min         = 48|
| lat_sec         = 37
| lon_deg         = 26|
| lon_min         = 49|
| lon_sec         = 49
| висота          = 281
| ref-висота      =
| водойма         = річка [[Тернава (річка)|Тернава]]
| адреса          = 32400, Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський р-н, м. Дунаївці, вул. Шевченка, 50
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Кри́вчик''' — [[село]] в Україні, у [[Дунаєвецька міська громада|Дунаєвецькій міській територіальній громаді]] [[Кам'янець-Подільський район|Кам'янець-Подільського району]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]].

== Історія ==
В 1493 році село згадується під назвою Криве. Ряд археологічних знахідок дають підстави вважати історію поселення значно давнішою. В околицях села знайдено поселення епохи пізнього палеоліту на звивистих берегах річки Тернава, а на горі Грабина збереглися рештки [[Скіфи|скіфського]] городища.

Станом на 1888 рік в селі діяло близько 5 водяних млинів.

З архівних документів відомо що станом на 1905 рік в селі діяли: 1 православна церква, 1 єврейська молитовна школа, церковно-приходська школа, урядницький пункт, винокурня та цегельний завод. В наш час в селі можна знайти залишки старих погребів, у яких найвірогідніше зберігалася продукція винокурні.

Кінці 40-х — на початку 50-х років село було пов'язане з діяльністю загонів Дунаєвецького надрайонного проводу ОУН. Чи не найпотужнішу мережу конспіративних квартир мав саме Дунаєвецький надрайоний провід [[ОУН]]. Наприклад, конспіративні квартири були у селах: [[Зеленче (Кам'янець-Подільський район)|Зеленче]], [[Нестерівці (Кам'янець-Подільський район)|Нестерівці]], [[Гірчична]], [[Руда-Гірчичнянська]], [[Іванківці (Дунаєвецька міська громада)|Іванківці]], Кривчик, [[Чаньків]], [[Ганівка]], [[Стріхівці]], [[Глушківці]], [[Томашівка (Хмельницький район)|Томашівка]], [[Кадиївка]].

З [[1991]] року в складі незалежної [[Україна|України]].

13 серпня [[2015]] року шляхом об'єднання сільських рад, село увійшло до складу Дунаєвецької міської громади<ref>{{ВВРУ|2015|47|2413}}</ref>.

[[17 липня]] [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Дунаєвецький район|Дунаєвецького району]], село увійшло до складу Кам'янець-Подільського району<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

Колишній орган місцевого самоуправління — [[Рахнівська сільська рада]].

=== Палац Крупинських ===
Наприкінці XIX століття, зусиллями генерала та члена Державної Думи — [[Крупецький Михайло Георгійович|Михайла Георгійовича (Єгоровича) Крупецького]], у селі будується палац. Двоповерхова будівля з верандами поєднує в собі стилі бароко та пізньої готики. Особливістю маєтку є чотириповерхова восьмигранна вежа з годинником. Від залишків колишнього парку, фруктового саду, оранжереї та теплиць збереглись лише невеличкий фонтан та штучне озеро. Після жовтневого перевороту спадкоємці палацу втекли закордон. Сама будівля спочатку 2 роки слугувала піонерським табором, потім будинком відпочинку на 47 місць, інтернатом для незрячих. У 1945 році після закінчення Другої світової війни в будівлі розміщувався інтернат для інвалідів війни, яким нікуди було повертатися. З 1978 р. він був реорганізований у психоневрологічний інтернат, діючий і тепер.

<gallery>
Палац, село Кривчик.jpg|Комплекс споруд садиби Крупинських
Комплекс споруд садиби Крупинських, село Кривчик.jpg|Комплекс споруд садиби Крупинських 2019 рік
Файл:Палац, село Кривчик,.jpg|Палац
Файл:Флігель, село Кривчик.jpg|Флігель
Kryvchyk Palac.jpg|Палац
Руїни млина в с. Кривчик 02.jpg|Водяний млин (травень 2020 року)
Руїни млина в с. Кривчик 03.jpg|Вид на млин (травень 2020 року)
Руїни млина в с. Кривчик 01.jpg|Деталь (травень 2020 року)
</gallery>

== Пам'ятки ==
[[Файл:Товтра "Грабина".jpg|ліворуч|міні|266x266пкс|Товтра «Грабина»]]
[[Файл:68-218-0140 Городище двошарове - охоронний номер 2047 (село Кривчик).jpg|міні|ліворуч|266пкс|Городище двошарове]]
Серед природних пам'яток села варто відмітити [[Товтри|товтру]] «Грабина», що розташована на південно-західній околиці. Гора є відомим місцем серед туристів адже з неї можна насолодитися панорамними видами на все село та навколишні місця. Крім того на Грабині розташовані малі печери, які у місцевому фольклорі нерідко пов'язують з повстанською діяльністю [[Устим Кармалюк|Устима Кармалюка]], хоча достовірних свідчень цього немає.

== Населення ==
Населення становить 412 осіб.

=== Мова ===
У селі поширені західноподільська говірка та південноподільська говірка, що відносяться до [[Подільський говір|подільського говору]], який належить до [[Південно-західне наріччя української мови|південно-західного наріччя]].

== Див. також ==
* [[Поділля]] — історико-географічна область.
* [[Подоляни]] — етнографічна група українців, населення Поділля.
* [[Подільський говір]] — різновид говорів української мови.
* [[Децентралізація в Україні|Децентралізація]] — реформа місцевого самоврядування для формування ефективної і відповідальної місцевої влади.
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Хмельницька область)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/hmel'nickaja/12306 Погода в селі Кривчик] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111220121303/http://weather.in.ua/ua/hmel'nickaja/12306 |date=20 грудня 2011 }}.
* [http://tutbuv.com/?p=3571 tutbuv.com — Забутий Кривчик] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201122232014/http://tutbuv.com/?p=3571 |date=22 листопада 2020 }}.
* {{SgKP|IV|802|Krzywczyk}}

== Джерела ==
* Крылов А. — Населенныя мѣста Подольской губерніи, 1905. {{ref-ru}}
* Список Землевладельцев Ушицкого уезда на 1914 год.{{ref-ru}}
* Гульдман В. К. — Справочная книжка Подольской губернии, 1888, с.568 {{ref-ru}}
* [http://krokzakrokom.ucoz.ua/publ/uchnivski_tvori/proza/shevernogij_ju_krivchik_ne_zabute_bogom_selo/3-1-0-16 Шеверногий Ю. — Кривчик — не «забуте Богом село»!] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305004322/http://krokzakrokom.ucoz.ua/publ/uchnivski_tvori/proza/shevernogij_ju_krivchik_ne_zabute_bogom_selo/3-1-0-16 |date=5 березня 2016 }}
* [http://kampod.at.ua/publ/turizm/pishokhidni_marshruti/krivchik_zagadkova_perlina_podillja/8-1-0-482 Володимир Кроль, Володимир Кроль, Сергій Єрмаков — Вічний камянець — Кривчик, загадкова перлина Поділля] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181018113855/http://kampod.at.ua/publ/turizm/pishokhidni_marshruti/krivchik_zagadkova_perlina_podillja/8-1-0-482 |date=18 жовтня 2018 }}
{{Khmelnytskyi-geo-stub}}
{{Дунаєвецька міська громада}}
{{Дунаєвецький район}}

[[Категорія:Села Хмельницької області]]
[[Категорія:Населені пункти Кам'янець-Подільського району]]

title: село Кривчик

Країна: Україна

Область: Хмельницька область

Район: Кам'янець-Подільський район

Тер. громада: Дунаєвецька міська громада

title: Основні дані

Густота населення: 207,5 осіб/км²

title: Географічні дані

Водойми: річка Тернава

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Кривчик

title: Мапа

Мапа: Кривчик у Вікісховищі


text:
# Рой Романов
Рой Джон Романов (англ. Roy John Romanow; 12 серпня 1939, Саскатун) — канадський політик українського походження, 12-й Прем'єр Саскачевану (з 1991 до 2001).

## Біографія
Рой Романов народився 12 серпня 1939 року в сім'ї українських мігрантів Михайла та Текли Романових, в місті Саскатун — найбільшому місті провінції Саскачеван, що в Канаді. Разом з іншими українцями Майкл переїхав до Саскачевану наприкінці 1920-х років у пошуках кращого життя. Його дружина Текла та їхня донька Ганна залишилися в селі Ордів у Західній Україні до 1938 року, після чого приєдналися до Михайла в Канаді. Михайло працював на Канадську тихоокеанську залізницю та купив невеликий будинок на західній стороні Саскатуна, де виріс Рой (єдиний із чотирьох дітей, народжений у Канаді). Рой виріс, занурений у життя та культуру іммігрантської спільноти своїх батьків, і вивчив українську як свою рідну мову, що й не завадило йому добре вчитися в школі з англійською мовою викладання.
Навчався у Саскачеванському університеті, отримав ступінь бакалавр мистецтв, за спеціальністю політологія отримав ступінь бакалавр права.
Будучи прем'єр-міністром, він відновив фінансове здоров'я Саскачевану в 1990-х роках. Пристрасний прихильник державного медичного обслуговування, він очолював у 2001—2002 роках Королівську комісію з питань майбутнього охорони здоров'я в Канаді. Був співтворцем Конституції Канади.
У 2016 році Романов був призначений співголовою правління Канадського альянсу за подолання бездомності. Того ж року він був призначений канцлером Саскачеванського університету на трирічний термін.

## Родина
У 1967 році Романов одружився з Елеонорою Бойкович, радіописьменницею та рекламним продюсером. Дітей у них не було.

## Визнання
На знак визнання його довічного внеску в канадську політику Романов був призначений до Таємної ради Канади в 2003 році.
У 2004 році став офіцером Ордена Канади.

title: Рой Романов

wikitext:
{{Картка:Лідер
| ім'я              =Рой Джон Романов
{{lang-en|Roy John Romanow}}
| зображення        =
| розмір_зображення =
| підпис_під_зображенням =
| посада            = 12-й [[Прем'єр Саскачевану|Прем'єр]] {{CAN-SA}} ({{CAN}})
| попередник        = [[Грант Девайн]]
| наступник         = [[Лорн Кальверт]]
| початок_терміну   = {{Дата|1991|11|01}}
| кінець_терміну    = {{Дата|2001|02|08}}
| посада2           =
| початок_терміну2  =
| кінець_терміну2   =
| попередник2       =
| наступник2        =
| віце-президент    =
| президент         =
| президент2        =
| прем'єр-міністр   =
| дата_народження   = 12.8.1939
| місце_народження  = {{CAN}}:
{{CAN-SA}}:
[[Саскатун]]
| дата_смерті       =
| місце_смерті      =
| громадянство      = {{CAN}}
| національність    = [[україноканадці|україноканадець]]
| виборчий_округ    =
| дружина           = Елеонора Романова
| діти              =
| родичі            =
| професія          = політик
| релігія           =
| особистий підпис  =
| нагороди          =
| партія            = [[Нова демократична партія Канади|Нова демократична партія]] [[Нова демократична партія Саскачевану|Саскачевану]]
}}
{{Однофамільці|Романов}}
'''Рой Джон Романов''' ({{lang-en|Roy John Romanow}}; {{Дата|1939|08|12}}, [[Саскатун]]) — [[канадці|канадський]] політик [[Українці Канади|українського походження]], 12-й [[Прем'єр Саскачевану|Прем'єр]] [[Саскачеван]]у (з [[1991]] до [[2001]]).

== Біографія ==
Рой Романов народився 12 серпня 1939 року в сім'ї українських мігрантів Михайла та Текли Романових, в місті [[Саскатун]] — найбільшому місті провінції [[Саскачеван]], що в [[Канада|Канаді]]. Разом з іншими українцями Майкл переїхав до Саскачевану наприкінці 1920-х років у пошуках кращого життя. Його дружина Текла та їхня донька Ганна залишилися в селі [[Ордів]] у [[Західна Україна|Західній Україні]] до 1938 року, після чого приєдналися до Михайла в Канаді. Михайло працював на [[Канадська тихоокеанська залізниця|Канадську тихоокеанську залізницю]] та купив невеликий будинок на західній стороні Саскатуна, де виріс Рой (єдиний із чотирьох дітей, народжений у Канаді). Рой виріс, занурений у життя та культуру іммігрантської спільноти своїх батьків, і вивчив [[Українська мова|українську]] як свою рідну мову, що й не завадило йому добре вчитися в школі з [[Англійська мова|англійською мовою]] викладання.

Навчався у [[Саскачеванський університет|Саскачеванському університеті]], отримав ступінь [[бакалавр мистецтв]], за спеціальністю [[політологія]] отримав ступінь [[бакалавр права]].

Будучи прем'єр-міністром, він відновив фінансове здоров'я Саскачевану в 1990-х роках. Пристрасний прихильник державного медичного обслуговування, він очолював у 2001—2002 роках Королівську комісію з питань майбутнього [[Охорона здоров'я в Канаді|охорони здоров'я в Канаді]]. Був співтворцем [[Конституція Канади|Конституції Канади]].

У 2016 році Романов був призначений співголовою правління Канадського альянсу за подолання бездомності. Того ж року він був призначений канцлером Саскачеванського університету на трирічний термін.

== Родина ==
У 1967 році Романов одружився з Елеонорою Бойкович, радіописьменницею та рекламним продюсером. Дітей у них не було.

== Визнання ==
На знак визнання його довічного внеску в канадську політику Романов був призначений до [[Таємна королівська рада Канади|Таємної ради Канади]] в 2003 році.

У 2004 році став офіцером [[Орден Канади|Ордена Канади]].

== Джерела ==
* {{cite web
|url = https://www.thecanadianencyclopedia.ca/en/article/roy-john-romanow
|назва = Життєпис
|прізвище =
|ім'я =
|дата =
|вебсайт = [[Енциклопедія Канадіана]]
|видавець =
|дата-доступу =
}} {{ref-en}}

{{Прем'єр-міністри Саскачевану}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Уродженці Саскатуна]]
[[Категорія:Прем'єр-міністри Саскачевану|Р]]
[[Категорія:Українська діаспора Канади]]
[[Категорія:Українці Саскатуна]]

title: 12-й Прем'єр Саскачеван ( Канада)

12-й Прем'єр Саскачеван ( Канада): 1 листопада 1991 — 8 лютого 2001

Попередник: Грант Девайн

Наступник: Лорн Кальверт

Народився: 12 серпня 1939 (85 років) · Канада: · Саскачеван: · Саскатун

Відомий як: політик, адвокат

Громадянство: Канада

Національність: україноканадець

Alma mater: Саскачеванський університет, Правничий коледж Саскачеванського університетуd і Bedford Road Collegiated

Політична партія: Нова демократична партія Саскачевану

У шлюбі з: Елеонора Романова

Професія: політик

Нагороди: офіцер ордена Канади


text:
# Франколово
Франколово (словен. Frankolovo) — поселення в общині Войник, Савинський регіон, Словенія.
Висота над рівнем моря: 371,7 м.

title: Франколово

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Франколово
 | місцева_назва       = Frankolovo
 | зображення          = SLO-Frankolovo4.JPG
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Савинський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 286 (2013)
 | площа           = 1,3
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd= 46|latm=19 |lats=20.53 |latNS=N
|longd=15|longm= 19|longs=15.24 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Франколово''' ({{lang-sl|Frankolovo}}) — поселення в общині [[Войник (община)|Войник]], [[Савинський регіон]], [[Словенія]].
Висота над рівнем моря: 371,7 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія]

{{Войник}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Франколово · Frankolovo

Країна: Словенія

Регіон: Савинський регіон

Площа: 1,3 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: CE

OSM: ↑1676310 ·R (Войник (община))


text:
# ТЕС Мюнхен Зюд
48°6′50.7″ пн. ш. 11°33′20.6″ сх. д. / 48.114083° пн. ш. 11.555722° сх. д.
ТЕС Мюнхен Зюд (Munchen Sud) – теплова електростанція на півдні Німеччини у федеральній землі Баварія.
На площадці станції, розташованій безпосередньо у столиці Баварії Мюнхені, діяльність з виробництва електроенергії здійснювалась із 1899 року. Перший енергоблок нової ТЕС, що створювалась з використанням технології комбінованого парогазового циклу та розрахованої на використання природного газу, ввели в експлуатацію у 1980 році. Він оснащений турбінами компанії Siemens: двома газовими V94.1 потужністю по 98,9 МВт та однією паровою 82,7 МВт.
В 2004 році станцію доповнили блоком Gud2, у складі якого працюють три турбіни однакової потужності по 139 МВт: дві газові General Electric 9001E та одна парова Alstom.
Окрім виробництва електроенергії, станція постачає тепло споживачам Мюнхену, причому її максимальна теплова потужність – 814 МВт – перевищує електричну.
Видача електроенергії відбувається по ЛЕП напругою 110 кВ.

title: ТЕС Мюнхен Зюд

wikitext:
{{Теплоелектростанція
|Назва                           = ТЕС Мюнхен Зюд
|Зображення                      =
|Розташування                    = {{GER}}, [[Баварія|земля Баварія]]
|Збудована                       = 1980 (блок 1), 2004 (блок 2)
|Модернізація                 =
|Паливо                          = природний газ
|Водозабір                       =
|Енергоблоки                 = 1х281, 1х417
|Котли                           = котли-утилізатори Balck
|Турбіни                         = 2 газові Siemens V94.1 + парова Siemens (блок 1), 2 газові GE 9001E + парова Alstom (блок 2)
|Генератори                      =
|Електрична потужність           = 698
|Теплова потужність              = 814
|Виробництво електрики           =
|Річне виробництво тепла         =
|Керівник                        =
|Кількість працівників           =
|Материнська компанія            = Stadtwerke Munchen
|Сайт                            =
|Дані оновлено                   =
}}
{{coord|48|6|50.7|N|11|33|20.6|E|display=title}}

'''ТЕС Мюнхен Зюд (Munchen Sud)''' – теплова електростанція на півдні Німеччини у федеральній землі [[Баварія]].

На площадці станції, розташованій безпосередньо у столиці Баварії [[Мюнхен|Мюнхені]], діяльність з виробництва електроенергії здійснювалась із 1899 року. Перший енергоблок нової ТЕС, що створювалась з використанням технології комбінованого парогазового циклу та розрахованої на використання природного газу, ввели в експлуатацію у 1980 році. Він оснащений турбінами компанії [[Siemens]]: двома газовими V94.1 потужністю по 98,9 МВт та однією паровою 82,7 МВт.

В 2004 році станцію доповнили блоком Gud2, у складі якого працюють три турбіни однакової потужності по 139 МВт: дві газові [[General Electric]] 9001E та одна парова [[Alstom]].

Окрім виробництва електроенергії, станція постачає тепло споживачам Мюнхену, причому її максимальна теплова потужність – 814 МВт – перевищує електричну.

Видача електроенергії відбувається по ЛЕП напругою 110 кВ.<ref>{{Cite web|url=http://www.globalenergyobservatory.org/geoid/44307|title=Munchen Sud CCGT CHP Power Plant Germany - GEO|website=www.globalenergyobservatory.org|language=en|accessdate=2017-05-11}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.industcards.com/cc-germany-by-he.htm|title=cc-germany-by-he|website=www.industcards.com|accessdate=2017-05-11|archiveurl=https://web.archive.org/web/20100515120052/http://www.industcards.com/cc-germany-by-he.htm|archivedate=2010-05-15|deadurl=yes}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Теплові електростанції Німеччини|Мюнхен Зюд]]
[[Категорія:Парогазові електростанції комбінованого циклу|Мюнхен Зюд]]

title: ТЕС Мюнхен Зюд

Країна: Німеччина

Розташування: Німеччина, земля Баварія

Вид палива: природний газ

Котельні агрегати: котли-утилізатори Balck

Материнська компанія: Stadtwerke Munchen

title: ідентифікатори і посилання

ідентифікатори і посилання: ТЕС Мюнхен Зюд


text:
# IC 3298
IC 3298 — галактика типу SBc () у сузір'ї Волосся Вероніки.
Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції індексного каталогу.

title: IC 3298

wikitext:
{{Галактика IC
| IC = 3298
| Назва = IC 3298
| Тип = [[галактика]]
| Сузір'я = Волосся Вероніки
| Позначення = PGC 40458, MCG 3-32-24, ZWG 99.40, VCC 768, KUG 1222+172
| Пряме_сходження = 12 год 25 [[Мінута|мін.]] 03,8 сек
| Відхилення = +17° 00′ 55″
| Код = SBc
| Хаббл-тип =
| Епоха = [[J2000.0]]
| Видима_зоряна_величина = 14,5
| Видимі_розміри = 1,10' × 0,3'
| Яскравість_поверхні = 13,1
| Фотографічна_зоряна_величина = 15,2
| Кутове_положення = 160
| bot = true
| dreyer = true
}}

'''IC 3298''' — [[галактика]] типу SBc () у сузір'ї [[Волосся Вероніки]].

Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції [[Індексний каталог|індексного каталогу]].

== Посилання ==

* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+3298 IC 3298] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070317124320/http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+3298 |date=17 березня 2007 }} в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-en}}
* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc_fr.cgi?IC+3298 IC 3298] в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-fr}}
* http://www.seds.org/~spider/ngc/revngcic.cgi?IC+3298 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070314081521/http://www.seds.org/~spider/ngc/revngcic.cgi?IC+3298 |date=14 березня 2007 }}
* [http://simbad.u-strasbg.fr/sim-id.pl?Ident=IC+3298 IC 3298 в базі SIMBAD]{{ref-en}}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://vizier.u-strasbg.fr/viz-bin/VizieR-S?IC+3298 IC 3298 в базі Vizier]{{ref-en}}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://nedwww.ipac.caltech.edu/cgi-bin/nph-objsearch?objname=IC+3298 IC 3298 в базі NASA Extragalactic  Database]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20070202212605/http://www.ngcic.org/steinicke/ Бази даних про об'єкти NGC/IC]{{ref-en}}

{{Навігатор NGC|IC 3294|IC 3295|IC 3296|IC 3297|IC 3298|IC 3299|IC 3300|IC 3301|IC 3302|}}

{{Бот|}}<!-- заберіть шаблон {{бот|}}, якщо вносите серйозні зміни в статтю -->

{{Портали|Астрономія}}

[[Категорія:Об'єкти IC|IC 3298]]
[[Категорія:Волосся Вероніки|IC 3298]]
[[Категорія:Галактики|IC 3298]]

title: Розташування (епоха J2000.0)

Сузір'я: Волосся Вероніки

Пряме піднесення: 12 год 25 мін. 03,8 сек

title: Характеристики

Тип: галактика

title: Позначення


text:
# 1952 Гесбург
1952 Гесбург (1952 Hesburgh) — астероїд головного поясу, відкритий 3 травня 1951 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,156.

title: 1952 Гесбург

wikitext:
{{Планета
| назва = 1952 Гесбург
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Університет Індіани]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Ґете Лінка]]
| дата відкриття = [[3 травня]] [[1951]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1951 JC'''
1936 ND
1939 AB
1940 GQ
1954 XC
1974 KQ
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|1952|2014.04.30|2013.07.29}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,543532757844 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,678192419042 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,110862588443 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,139083664771
| орбітальний період = 2004,101296501 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,179631638694 °/д
| середня аномалія = 321,2566941733°
| нахил орбіти = 14,23322246879°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 78,42499910677°
| арг_перицентру = 338,2982964997°
| розміри = 35,55 км
| альбедо = 0,1041
| період обертання = 47,7 год
| стандартна величина = 10,32
| спектр_тип =
}}

'''1952 Гесбург''' (1952 Hesburgh) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[3 травня]] [[1951]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,156.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Гесбург}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (1901-2000)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|1952}}
* http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}

{{Навігація малих планет|1951 Lick|1953 Rupertwildt}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1951]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 1952 Гесбург

Відкривач: Університет Індіани

Місце відкриття: Обсерваторія Ґете Лінка

Дата відкриття: 3 травня 1951

title: Позначення

Названа на честь: Theodore Hesburghd

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Токійський філармонічний оркестр
Токійський філармонічний оркестр (яп. 東京フィルハーモニー交響楽団) — найстаріший і найбільший симфонічний оркестр в Японії, що базується в Токіо.
Оркестр був заснований в місті Нагоя 1911 року. В 1938 база оркестру була перенесена в Токіо. З цього моменту оркестр став грати помітну роль у культурному житті країни. Під орудою німецького диригента і композитора Манфреда Гурлітта, який керував Токійським філармонічним оркестром з 1940 року, він вперше познайомив японську публіку з шедеврами європейського симфонічного та оперного репертуару. Незабаром після Другої світової війни Токійський філармонічний оркестр став повністю незалежною від держави організацією і отримав свою нинішню назву.
Сьогодні Токійський оркестр, що складається з 166 музикантів, є найбільшим в Японії. Він регулярно виступає з симфонічними програмами, оперними та балетними постановками на трьох провідних концертних майданчиках Токіо: «Bunkamura Orchard Hall», «Suntory Hall» та «Tokyo Opera City». Його основна база - концертний зал «Orchard Hall», що входить в комплекс культурного центру Бункамура. Оркестр випускає записи і співпрацює з телерадіокорпорацією NHK, гастролює в Європі. Крім того, Токійський філармонічний оркестр бере участь у записі саундтреків до мультфільмів («Повернення кота») і комп'ютерних ігор («Kingdom Hearts II», «Ace Attorney»).
З Токійським філармонічним оркестром співпрацюють багато відомих музикантів світу. Серед диригентів, що працюють з ним: Манфред Гурлітт, Казуо Ямада, Чон Мен Хун, Паскаль Верро. З 2000 а посаду головного запрошеного диригента в оркестрі займає Володимир Федосєєв.

title: Токійський філармонічний оркестр

wikitext:
{{Музичний колектив}}
'''Токійський філармонічний оркестр''' ({{lang-ja|東京フィルハーモニー交響楽団}}) — найстаріший і найбільший [[симфонічний оркестр]] в [[Японія|Японії]], що базується в [[Токіо]].

Оркестр був заснований в місті [[Нагоя]] [[1911]] року. В [[1938]] база оркестру була перенесена в Токіо. З цього моменту оркестр став грати помітну роль у культурному житті країни. Під орудою німецького диригента і композитора [[Гурлітт Манфред|Манфреда Гурлітта]], який керував Токійським філармонічним оркестром з [[1940]] року, він вперше познайомив японську публіку з шедеврами європейського симфонічного та оперного репертуару. Незабаром після [[Друга світова війна|Другої світової війни]] Токійський філармонічний оркестр став повністю незалежною від держави організацією і отримав свою нинішню назву.

Сьогодні Токійський оркестр, що складається з 166 музикантів, є найбільшим в Японії. Він регулярно виступає з симфонічними програмами, оперними та балетними постановками на трьох провідних концертних майданчиках Токіо: «Bunkamura Orchard Hall», «Suntory Hall» та «Tokyo Opera City». Його основна база - концертний зал «Orchard Hall», що входить в комплекс культурного центру Бункамура. Оркестр випускає записи і співпрацює з телерадіокорпорацією [[NHK]], гастролює в Європі. Крім того, Токійський філармонічний оркестр бере участь у записі саундтреків до мультфільмів ([[Повернення кота (аніме і манга)|«Повернення кота»]]) і комп'ютерних ігор («{{iw|Kingdom Hearts II|Kingdom Hearts II|en|Kingdom Hearts II}}», «Ace Attorney»).

З Токійським філармонічним оркестром співпрацюють багато відомих музикантів світу. Серед диригентів, що працюють з ним: [[Манфред Гурлітт]], [[Казуо Ямада]], [[Чон Мен Хун]], [[Паскаль Верро]]. З [[2000]] а посаду головного запрошеного диригента в оркестрі займає [[Володимир Федосєєв]].

== Посилання ==
* [http://www.tpo.or.jp/en/ Tokyo Philharmonic Orchestra]
{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Симфонічні оркестри]]
[[Категорія:Оркестри Токіо]]
[[Категорія:Засновані в Японії 1911]]
[[Категорія:Музичні колективи, що з'явились 1911]]
[[Категорія:Культура Токіо]]
[[Категорія:Супер Сентай]]
[[Категорія:Музиканти в індустрії відеоігор]]
[[Категорія:Kingdom Hearts]]

title: Основна інформація

Жанр: класична музика

Країна: Японія

Місто: Район Шінджюку


text:
# Попов Павло Іванович
Попов Павло Іванович (20(08). 12.1896—13.07.1937) — політичний діяч, ідеолог українського націонал-комунізму, вчений-аграрник.

## Життєпис
Народився в с. Демидівка (нині село Решетилівського району Полтавської області) в сім'ї агронома. 1915 закінчив Полтавське реальне училище, навчався на економічному факультеті Московського комерційного інституту. Учасник українських студентських організацій Москви, член Української соціал-демократичної робітничої партії з 1915. 1916 мобілізований до російської армії. Закінчив школу прапорщиків у м. Петергоф (нині місто у складі Петродворцевого району Санкт-Петербурга, РФ) і отримав відповідне офіцерське звання (лютий 1917). Після Лютневої революції 1917 обраний членом комітету 1-ї армії Північного фронту. Із грудня 1917 — у Києві, співробітник генерального секретарства військових справ УНР, слухач Київського комерційного інституту. Невдовзі увійшов до групи лівих українських соціал-демократів Є. Нероновича та М. Врублевського. Разом із цією групою в липні 1918 приєднався до КП(б)У. За Української Держави та Директорії Української Народної Республіки — у підпіллі. 1919 — голова Київського повітового виконкому, уповноважений ЦК КП(б)У у зведеному загоні, що діяв проти отамана Зеленого. У вересні 1919 П. дістався м. Кам'янець-Подільський, де таємно провів переговори з високопоставленими діячами УНР про спільні дії Армії Української Народної Республіки з Червоною армією проти Збройних сил Півдня Росії.

## Меморандум до ЦК РКП(б)
Відтак, прибувши до Москви, від групи членів КП(б)У (пізніше т. зв. фракція федералістів (див. Федералістів фракція у КП(б)У), одним з організаторів якої він став) у листопаді 1919 подав до ЦК РКП(б) меморандум. У ньому виклав бачення соціально-політичної ситуації та комуністичної стратегії в Україні. Визначивши минулу більшовицьку політику там як колоніальну і засудивши ставлення РКП(б) до України як поспіль «куркульської» країни, П. наголошував на особливостях її національно-історичного розвитку, соціальної й економічної структури. Наполягав на:
- цілковитій незалежності Української радянської республіки та її уряду від Москви;
- створенні самостійної національної української комуністичної партії більшовиків шляхом об'єднання останніх із боротьбистами та іншими українськими комуністичними групами. Висловлюючися за військово-господарський союз Української та Російської радянських республік, П. уявляв його «як федерацію на засадах рівності, … угоду двох революційних центрів».

## Відповідь ЦК РКП(б)
Політичні заяви П. розглядалися ЦК РКП(б), зокрема В.Леніним, Л.Троцьким. Вони великою мірою використали їх у своїй риториці з українського питання, але відкинули по суті. У відповідь П. 28 лютого 1920 заявив політбюро ЦК РКП(б) про вихід із партії. Після цього його було заарештовано в Харкові ВУЧК на 10 діб «за антипартійну діяльність». Із квітня 1920 — голова Полтавської губернської комісії з націоналізації земель для цукрової промисловості. У квітні 1921 поновлений у КП(б)У і призначений головою Правобережної комісії з націоналізації земель народного комісаріату землеробства УСРР. Із червня 1922 — завідувач Київського губернського земвідділу. Із 1923 — зав. земельних управлінь Київської і водночас Подільської губерній. 1924—25 — начальник управління землеустрою і меліорації наркомату землеробства УСРР. 1924 обраний членом ВУЦВК. Із червня 1925 — помічник 2-го секретаря ЦК КП(б)У І.Клименка (до 1928). 1928—29 — керівник кафедри усуспільнення земель Українського НДІ економіки сільського господарства. 1929 виступив на підтримку М.Бухаріна, О.Рикова, М.Томського — лідерів т. зв. правого ухилу. 1930—32 — у наркоматі землеробства УСРР, керівник бюро сівозмін. Віце-президент Всеукраїнської академії с.-г. наук, звідки його усунено 1933 на вимогу П.Постишева. Із грудня 1933 — заступник начальника Донецького обласного земельного управління, потім — нач. відділу землеустрою, нач. планово-фінансового управління Донецького обласного земельного управління. Відтак — член виставкового комітету Донецького обласного земельного управління. У грудні 1935 П. виключено з ВКП(б) як «прихованого ворога партії». 19 січня 1937 заарештований органами НКВС УРСР. Звинувачений у належності до «контрреволюційної організації правих на Україні». 13 липня 1937 військовою колегією Верховного суду СРСР засуджений до розстрілу.
Страчений у м. Київ.
Реабілітований у грудні 1959.

title: Попов Павло Іванович

wikitext:
{{особа}}
{{othernames|Попов}}
'''Попов Павло Іванович''' (20(08). 12.1896—13.07.1937) — політичний діяч, ідеолог українського [[націонал-комунізм]]у, вчений-аграрник.
== Життєпис ==
Народився в с. Демидівка (нині село [[Решетилівський район|Решетилівського району]] Полтавської області) в сім'ї [[агроном]]а. 1915 закінчив Полтавське [[реальне училище]], навчався на економічному факультеті [[Російський економічний університет імені Плеханова|Московського комерційного інституту]]. Учасник українських студентських організацій Москви, член [[Українська соціал-демократична робітнича партія|Української соціал-демократичної робітничої партії]] з 1915. 1916 мобілізований до російської армії. Закінчив школу прапорщиків у м. [[Петергоф]] (нині місто у складі Петродворцевого району Санкт-Петербурга, РФ) і отримав відповідне офіцерське звання (лютий 1917). Після [[Лютнева революція 1917 в Росії|Лютневої революції 1917]] обраний членом комітету 1-ї армії Північного фронту. Із грудня 1917 — у Києві, співробітник [[Генеральне секретарство військових справ|генерального секретарства військових справ]] [[УНР]], слухач [[Київський комерційний інститут|Київського комерційного інституту]]. Невдовзі увійшов до групи [[Українська соціал-демократична партія|лівих українських соціал-демократів]] [[Неронович Євген Васильович|Є. Нероновича]] та [[Врублевський Микола Євтихійович|М. Врублевського]]. Разом із цією групою в липні 1918 приєднався до [[КП(б)У]]. За Української Держави та [[Директорія Української Народної Республіки|Директорії Української Народної Республіки]] — у підпіллі. 1919 — голова Київського повітового виконкому, уповноважений ЦК КП(б)У у зведеному загоні, що діяв проти [[Отаман Зелений|отамана Зеленого]]. У вересні 1919 '''П.''' дістався м. [[Кам'янець-Подільський]], де таємно провів переговори з високопоставленими діячами УНР про спільні дії Армії Української Народної Республіки з [[Червона армія|Червоною армією]] проти [[Збройні Сили Півдня Росії|Збройних сил Півдня Росії]].

==Меморандум до ЦК РКП(б) ==
Відтак, прибувши до Москви, від групи членів КП(б)У (пізніше т. зв. фракція федералістів (див. Федералістів фракція у КП(б)У), одним з організаторів якої він став) у листопаді 1919 подав до ЦК РКП(б) меморандум. У ньому виклав бачення соціально-політичної ситуації та комуністичної стратегії в Україні. Визначивши минулу [[Більшовики|більшовицьку]] політику там як колоніальну і засудивши ставлення РКП(б) до України як поспіль [[Розкуркулення|«куркульської»]] країни, '''П.''' наголошував на особливостях її національно-історичного розвитку, соціальної й економічної структури. Наполягав на:
* цілковитій незалежності Української радянської республіки та її уряду від Москви;
* створенні самостійної національної української комуністичної партії більшовиків шляхом об'єднання останніх із боротьбистами та іншими українськими комуністичними групами. Висловлюючися за військово-господарський союз Української та Російської радянських республік, '''П.''' уявляв його «як федерацію на засадах рівності, … угоду двох революційних центрів».
==Відповідь ЦК РКП(б)==
Політичні заяви '''П.''' розглядалися ЦК РКП(б), зокрема В.Леніним, Л.Троцьким. Вони великою мірою використали їх у своїй риториці з українського питання, але відкинули по суті. У відповідь '''П.''' 28 лютого 1920 заявив [[Політбюро ЦК РКП(б)|політбюро ЦК РКП(б)]] про вихід із партії. Після цього його було заарештовано в Харкові [[ВУЧК]] на 10 діб «за антипартійну діяльність». Із квітня 1920 — голова Полтавської губернської комісії з націоналізації земель для [[Цукрова промисловість|цукрової промисловості]]. У квітні 1921 поновлений у КП(б)У і призначений головою Правобережної комісії з націоналізації земель [[Народний комісаріат землеробства СРСР|народного комісаріату землеробства УСРР]]. Із червня 1922 — завідувач Київського губернського земвідділу. Із 1923 — зав. земельних управлінь Київської і водночас Подільської губерній. 1924—25 — начальник управління землеустрою і меліорації наркомату землеробства УСРР. 1924 обраний членом [[ВУЦВК]]. Із червня 1925 — помічник 2-го секретаря ЦК КП(б)У І.Клименка (до 1928). 1928—29 — керівник кафедри усуспільнення земель Українського НДІ економіки сільського господарства. 1929 виступив на підтримку [[Бухарін Микола Іванович|М.Бухаріна]], [[Риков Олексій Іванович|О.Рикова]], М.Томського — лідерів т. зв. правого ухилу. 1930—32 — у наркоматі землеробства УСРР, керівник бюро сівозмін. Віце-президент Всеукраїнської академії с.-г. наук, звідки його усунено 1933 на вимогу [[Постишев Павло Петрович|П.Постишева]]. Із грудня 1933 — заступник начальника Донецького обласного земельного управління, потім — нач. відділу землеустрою, нач. планово-фінансового управління Донецького обласного земельного управління. Відтак — член виставкового комітету Донецького обласного земельного управління. У грудні 1935 '''П.''' виключено з ВКП(б) як «прихованого ворога партії». [[19 січня 1937]] заарештований органами [[НКВС]] [[УРСР]]. Звинувачений у належності до «контрреволюційної організації правих на Україні». [[13 липня]] [[1937]] [[Військова колегія Верховного суду СРСР|військовою колегією Верховного суду СРСР]] засуджений до розстрілу.

Страчений у м. Київ.

Реабілітований у грудні 1959.

== Джерела та література ==
* ''О. П. Юренко.'' [http://history.org.ua/?encyclop&termin=Popov_PI Попов Павло Іванович] // {{ЕІУ|8|423}}
[[Категорія:Українські націонал-комуністи]]
[[Категорія:Репресовані в СРСР]]
[[Категорія:Жертви Червоного терору]]
[[Категорія:Діячі революційного руху Росії, репресовані більшовиками]]

title: Попов Павло Іванович

Народився: 20 грудня 1896 · Демидівка, Полтавський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія

Помер: 13 липня 1937 (40 років) · Київ, Українська РСР, СРСР

Країна: Російська імперія · СРСР


text:
# Румунія на зимових Паралімпійських іграх 2014
Шаблон:Румунія на Паралімпійських іграх
Румунія на зимових Паралімпійських іграх 2014 року був представлений 1 спортсменом в одному виді спорту.

## Гірськолижний спорт
Жінки
| Спортсмен     | Вид спорту                 | Забіг 1 | Забіг 1 | Забіг 1 | Забіг 2 | Забіг 2 | Забіг 2 | Остаточний/Всього | Остаточний/Всього | Остаточний/Всього |
| Спортсмен     | Вид спорту                 | Час     | Різн.   | Місце   | Час     | Різн.   | Місце   | Час               | Різн.             | Місце             |
| ------------- | -------------------------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- |
| Лаура Валеану | слалом, стоячи             | 1:05.42 | +6.05   | 6       | 1:04.71 | +4.23   | 4       | 2:10.13           | +10.28            | 5                 |
| Лаура Валеану | гігантський слалом, стоячи | 1:33.96 | +8.98   | 11      | 1:20.27 | +6.41   | 8       | 2:54.23           | +15.39            | 7                 |

wikitext:
{{Румунія на Паралімпійських іграх
|Ігри = 2014 зимові
|Спортсмени = 1
|видах спорту = 1
|Прапороносець =
|Офіційні =
|Золото=0
|Срібло=0
|Бронза=0
|Всього=0
|Місце=
}}
'''[[Румунія]] на [[Зимові Паралімпійські ігри 2014|зимових Паралімпійських іграх 2014 року]]''' був представлений 1 спортсменом в одному виді спорту<ref>{{cite web|url=http://www.paralympic.org/feature/romania-seven-facts-sochi-2014-paralympics |title=Romania: Seven facts on the Sochi 2014 Paralympics |publisher=www.paralympic.org |date= |accessdate=24 квітня 2015}}</ref>.

== [[Файл:Alpine skiing - Paralympic pictogram.svg|30px]] Гірськолижний спорт ==
{{main|Гірськолижний спорт на зимових Паралімпійських іграх 2014}}

'''Жінки'''
{|class="wikitable" style="font-size:100%"
|-
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Вид спорту
!colspan="3"|Забіг 1
!colspan="3"|Забіг 2
!colspan="3"|Остаточний/Всього
|-
!Час
!Різн.
!Місце
!Час
!Різн.
!Місце
!Час
!Різн.
!Місце
|-
|rowspan=2|[[Лаура Валеану]]
|[[Гірськолижний спорт на зимових Паралімпійських іграх 2014 – Слалом (жінки)#Стоячи|слалом, стоячи]]
|align="center"|1:05.42
|align="center"|+6.05
|align="center"|6
|align="center"|1:04.71
|align="center"|+4.23
|align="center"|4
|align="center"|2:10.13
|align="center"|+10.28
|align="center"|5
|-
|[[Гірськолижний спорт на зимових Паралімпійських іграх 2014 – Гігантський слалом (жінки)#Стоячи|гігантський слалом, стоячи]]
|align="center"|1:33.96
|align="center"|+8.98
|align="center"|11
|align="center"|1:20.27
|align="center"|+6.41
|align="center"|8
|align="center"|2:54.23
|align="center"|+15.39
|align="center"|7
|}

== Див. також ==
* [[Румунія на Паралімпійських іграх]]
* [[Румунія на зимових Олімпійських іграх 2014]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Країни на зимових Паралімпійських іграх 2014}}
[[Категорія:Спорт у Румунії]]
[[Категорія:2014 у румунському спорті]]


text:
# Рябченко Тетяна Миколаївна
Тетяна Микола́ївна Рябченко (нар. 28 серпня 1989, Малин, Житомирська область) — українська велосипедистка, зараз їздить за жіночу команду UCI Doltcini–Van Eyck.

## Життєпис
Навчалася у Малинській ЗОШ №6 (1996-2007). Закінчила Тернопільський національний економічний університет. (2012).
Велоспортом розпочала займатися у Малинській ДЮСШ в 6 класі у тренера Сукманової Лариси Володимирівни, а потім у тренера Раченка Віктора Григоровича.

## Основні результати
2013
Перше місце Tour of Chongming Island World Cup (CDM)
2016
Перше місце Horizon Park Women Challenge
2018
1-а Mountains classification Panorama Guizhou International Women's Road Cycling Race

## Зовнішні посилання
- Тетяна Рябченко (Tetyana Riabchenko) at Cycling Archives
- Рябченко Тетяна Миколаївна – ProCyclingStats

title: Рябченко Тетяна Миколаївна

wikitext:
{{Велогонщик
| ім'я гонщика     =
| зображення       = Tetyana Ryabchenko - 2018 UEC European Road Cycling Championships (Women's road race).jpg
| повне ім'я       = Тетяна Миколаївна Рябченко
| прізвисько       =
| дата народження  = 28.08.1989
| дата смерті      =
| країна           =
| зріст            = 172 см
| вага             = 57 кг
| дисципліна       = Road
| роль             = Rider
| Тип гонщика      =
| аматорські команди=
| аматорські роки   =
| профроки          = 2009–2013
2014
2015–2016
2017
2018–
| профкоманди       = USC Chirio Forno d'Asolo
S.C. Michela Fanini Rox
Inpa Sottoli Giusfredi
Lensworld–Kuota
Doltcini–Van Eyck
| менеджерські роки =
| менеджерські команди=
| головні перемоги  =
| зміни             =
}}

'''Тетяна Микола́ївна Рябченко''' ({{н|а}} [[28 серпня]] [[1989]], [[Малин]], [[Житомирська область]]) — українська [[Велосипедний спорт|велосипедистка]], зараз їздить за жіночу команду UCI Doltcini–Van Eyck.<ref>{{Cite news|url=http://www.vrouwenpeloton.be/home/2018/12/22/doltcini-van-eyck-met-belgische-en-franse-aanwinsten-naar-2019|title=Doltcini-Van Eyck met Belgische en Franse aanwinsten naar 2019|language=Dutch|trans_title=Doltcini-Van Eyck with Belgian and French acquisitions for 2019|date=22 грудня 2018|accessdate=11 лютого 2019|work=Vrouwenpeloton.be|publisher=Vrouwenpeloton|archive-date=2019-04-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20190428045325/http://www.vrouwenpeloton.be/home/2018/12/22/doltcini-van-eyck-met-belgische-en-franse-aanwinsten-naar-2019}}</ref>

== Життєпис ==
Навчалася у Малинській ЗОШ №6 (1996-2007). Закінчила [[Західноукраїнський національний університет|Тернопільський національний економічний університет]]. (2012).

Велоспортом розпочала займатися у Малинській ДЮСШ в 6 класі у тренера Сукманової Лариси Володимирівни, а потім у тренера Раченка Віктора Григоровича.

== Основні результати ==
; 2013
: Перше місце Tour of Chongming Island World Cup (CDM)  <ref>[https://www.procyclingstats.com/race/tour-of-chongming-island-world-cup/2013 2013»Tour of Chongming Island World Cup (CDM)] at procyclingstats.com</ref>

; 2016
: Перше місце [[Horizon Park Women Challenge]]

; 2018
: 1-а Mountains classification ''Panorama Guizhou International Women's Road Cycling Race''<ref>[https://www.procyclingstats.com/race/panorama-guizhou-international-women-s-road-cyclin/2018/kom 2018»Panorama Guizhou International Women's Road Cycling Race (2.2)General classification]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{cite web
|url = https://infomalin.biz/news/sport/malin/mayster-sportu-ukrayini-mizhnarodnogo-klasu-velosipedniy-sport-tetyana-ryabchenko.html
|назва = Майстер спорту України міжнародного класу: Велосипедний спорт – Тетяна Рябченко
|прізвище =Степаненко
|ім'я =Василь
|дата =01.04.2019
|веб-сайт = ІнфоМалин
|видавець =
|дата-доступу =
}}

== Зовнішні посилання ==
* [http://www.cyclingarchives.com/coureurfiche.php?coureurid=68898 Тетяна Рябченко (Tetyana Riabchenko)] at Cycling Archives
* {{ProCyclingStats|135748}}

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Рябченко, Тетяна}}
[[Категорія:Українські учасники Європейських ігор 2015]]
[[Категорія:Українські учасники Європейських ігор 2019]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]
[[Категорія:Українські велогонщиці]]

title: Персональні дані

Повне ім'я: Тетяна Миколаївна Рябченко

Дата народження: 28 серпня 1989 (35 років)

Місце народження: Малин, Житомирська область, Українська РСР, СРСР

Вага: 57 кг

title: Командна інформація

Дисципліна: Road

Роль: Rider

title: Професійні команди

USC Chirio Forno d'Asolo · S.C. Michela Fanini Rox · Inpa Sottoli Giusfredi · Lensworld–Kuota · Doltcini–Van Eyck


text:
# Офіцер запасу
«Офіцер запасу» — радянський художній фільм 1971 року, знятий на студії «Молдова-фільм» режисером Юрієм Борецьким.

## Сюжет
Фільм про трудівників молдавського села і про турботи головного героя — офіцера запасу, фронтовика, а нині секретаря райкому партії Кирила Бужора, який рішуче розбирається з десятками проблем, несподіваних подій, і особистих життєвих колотнеч.

## У ролях
- Борис Зайденберг — Бужор, перший секретар райкому партії
- Ірина Акулова — Віоріка
- Світлана Коркошко — Маріка
- Григора Грігоріу — Штефан Барбу, зоотехнік
- Володимир Козел — Цуркан
- Антоніна Максимова — Іоанна Павлівна Євдокимова
- Петро Любешкін — Матвеїч
- Іон Шкуря — Лозован
- Олександр Стародуб — Спатару
- Олег Лачін — коханий Віоріки
- Марія Сагайдак — Анка
- Іон Унгуряну — Ілля Миколайович Маріян
- Віктор Соцкі-Войніческу — епізод
- Павло Винник — епізод
- Віктор Чутак — епізод
- Лев Золотухін — епізод
- Мефодій Апостолов — епізод
- Всеволод Гаврилов — епізод
- Любов Воїнова-Шиканян — епізод
- Лілія Журкіна — епізод
- Світлана Крючкова — епізод

## Знімальна група
- Режисер — Юрій Борецький
- Сценаристи — Микола Гібу, Зінаїда Чиркова
- Оператор — Леонід Проскуров
- Композитор — Едуард Лазарев
- Художник — Антон Матер

title: Офіцер запасу

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =Офіцер запасу
|оригінальна назва =
|зображення =Офіцер запасу.jpg
|жанр       =драма
|режисер    =[[Борецький Юрій Олександрович|Юрій Борецький]]
|сценарист  =[[Гібу Микола Трохимович|Микола Гібу]]
[[Зінаїда Чиркова]]
|Актори     =[[Зайденберг Борис Ілліч | Борис Зайденберг]]
[[Акулова Ірина Григорівна | Ірина Акулова]]
|оператор   =[[Леонід Проскуров]]
|композитор =[[Едуард Лазарев]]
|художник   =[[Антон Матер]]
|кінокомпанія =«[[Молдова-фільм]]»
|країна     = {{USSR}}
|тривалість = 84 хв.
|рік        = 1971
| ідентифікатор =5303402
}}
'''«Офіцер запасу»''' — радянський художній фільм 1971 року, знятий на студії «[[Молдова-фільм]]» режисером [[Борецький Юрій Олександрович|Юрієм Борецьким]].

== Сюжет ==
Фільм про трудівників молдавського села і про турботи головного героя — офіцера запасу, фронтовика, а нині секретаря райкому партії Кирила Бужора, який рішуче розбирається з десятками проблем, несподіваних подій, і особистих життєвих колотнеч.

== У ролях ==
{{div col}}
* [[Зайденберг Борис Ілліч|Борис Зайденберг]] — ''Бужор, перший секретар райкому партії
* [[Акулова Ірина Григорівна|Ірина Акулова]] — ''Віоріка
* [[Коркошко Світлана Іванівна|Світлана Коркошко]] — ''Маріка
* [[Грігоріу Григоре Петрович|Григора Грігоріу]] — ''Штефан Барбу, зоотехнік
* [[Козел Володимир Георгійович|Володимир Козел]] — ''Цуркан
* [[Максимова Антоніна Михайлівна|Антоніна Максимова]] — ''Іоанна Павлівна Євдокимова
* [[Любешкін Петро Володимирович|Петро Любешкін]] — ''Матвеїч
* [[Іон Шкуря]] — ''Лозован
* Олександр Стародуб — ''Спатару
* Олег Лачін — ''коханий Віоріки
* [[Сагайдак Марія Іванівна|Марія Сагайдак]] — ''Анка
* [[Іон Унгуряну]] — ''Ілля Миколайович Маріян
* [[Соцкі-Войніческу Віктор Миколайович|Віктор Соцкі-Войніческу]] — ''епізод
* [[Винник Павло Борисович|Павло Винник]] — ''епізод
* [[Чутак Віктор Георгійович|Віктор Чутак]] — ''епізод
* [[Золотухін Лев Федорович|Лев Золотухін]] — ''епізод
* [[Апостолов Мефодій Максимович|Мефодій Апостолов]] — ''епізод
* [[Гаврилов Всеволод Сергійович (актор)|Всеволод Гаврилов]] — ''епізод
* [[Воїнова-Шиканян Любов Павлівна|Любов Воїнова-Шиканян]] — ''епізод
* [[Євстигнєєва Лілія Дмитрівна|Лілія Журкіна]] — ''епізод
* [[Крючкова Світлана Миколаївна|Світлана Крючкова]] — ''епізод
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* Режисер — [[Борецький Юрій Олександрович|Юрій Борецький]]
* Сценаристи — [[Гібу Микола Трохимович|Микола Гібу]], [[Зінаїда Чиркова]]
* Оператор — [[Леонід Проскуров]]
* Композитор — [[Едуард Лазарев]]
* Художник — [[Антон Матер]]

== Посилання ==
* {{imdb|id=5303402|name=''Офіцер запасу''}}
{{Бібліоінформація}}
{{Фільми Юрія Борецького}}
{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми СРСР 1971]]
[[Категорія:Фільми-драми СРСР]]
[[Категорія:Фільми студії «Молдова-фільм»]]
[[Категорія:Фільми Юрія Борецького]]

title: Офіцер запасу ·

Жанр: драма

Режисер: Юрій Борецький

Сценарист: Микола Гібу · Зінаїда Чиркова

У головних · ролях: Борис Зайденберг · Ірина Акулова

Оператор: Леонід Проскуров

Композитор: Едуард Лазарев

Художник: Антон Матер

Кінокомпанія: «Молдова-фільм»

Країна: СРСР


text:
# Спрінг-Міллс (Пенсільванія)
Спрінг-Міллс (англ. Spring Mills) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Сентр штату Пенсільванія. Населення — 365 осіб (2020).

## Географія
Спрінг-Міллс розташований за координатами 40°51′14″ пн. ш. 77°33′50″ зх. д. / 40.85389° пн. ш. 77.56389° зх. д. (40.853822, -77.563944).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 1,15 км², уся площа — суходіл. В 2017 році площа становила 1,51 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 268 осіб у 109 домогосподарствах у складі 83 родин. Густота населення становила 233 особи/км².  Було 116 помешкань (101/км²).
Расовий склад населення:
| - 99,6 % — білих |

До двох чи більше рас належало 0,4 %. Частка іспаномовних становила 0,4 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 18,7 % — особи молодші 18 років, 63,8 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 106,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 111,7 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 66 753 долари США (медіана — 67 885), а середній дохід на одну сім'ю — 74 079 доларів (медіана — 75 000). Медіана доходів становила 38 125 доларів для чоловіків та 45 833 долари для жінок. За межею бідності перебувало 14,2 % осіб, у тому числі 45,8 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 172 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 51,2 %, будівництво — 18,0 %, роздрібна торгівля — 14,0 %.

title: Спрінг-Міллс (Пенсільванія)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Спрінг-Міллс
|оригінальна назва  = {{lang-en|Spring Mills}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Old Gregg School Community Center Spring Mills Centre Co PA.jpg
|опис зображення= <!-- Old Gregg School Community Center in Spring Mills, PA -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Пенсільванія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Сентр (округ, Пенсільванія)|Сентр]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 1,15
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 233,04
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           =
|DST                    =
|телефонний код         = Area code 814
|поштовий індекс        = 16875
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4273288
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Спрінг-Міллс''' ({{lang-en|Spring Mills}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Сентр (округ, Пенсільванія)|Сентр]] штату [[Пенсільванія]]. Населення — 365 осіб (2020).

== Географія ==
Спрінг-Міллс розташований за координатами {{Coord|40|51|14|N|77|33|50|W|type:city_region:US-DE}} (40.853822, -77.563944){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 1,15 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 1,51 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 268
| 2020 = 365
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало 268 осіб у 109 домогосподарствах у складі 83 родин. [[Густота населення]] становила 233 особи/км².  Було 116 помешкань (101/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 99,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,4 %. Частка іспаномовних становила 0,4 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 18,7 % — особи молодші 18 років, 63,8 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 106,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 111,7 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:66753}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:67885}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:74079}} доларів (медіана — {{formatnum:75000}}). Медіана доходів становила {{formatnum:38125}} доларів для чоловіків та {{formatnum:45833}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 14,2 % осіб, у тому числі 45,8 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 172 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 51,2 %, будівництво — 18,0 %, роздрібна торгівля — 14,0 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Сентр (округ, Пенсільванія)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Пенсільванії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Сентр (Пенсільванія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Пенсільванія

Округ: Сентр

Населення: 365 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 233,04 осіб/км²

Телефонний код: Area code 814


text:
# Антон
Анто́н (також укр.  Антін) від лат. Antonius — чоловіче ім'я латинського походження. Слов'янізована форма імені Антоній (Антонін). Походить від назви давньоримського роду Антоніїв (лат. Antonius). За іншою версією, має зв'язок із дав.-гр. αντεω, ανταω («боротися», «вступати до бою», «готовий до бою») — один із особистих епітетів давньогрецького бога рослинності, виноробства та веселощів Діоніса.
Розмовні форми: Тоха, Антоха, Тося, Антоша, Антось, Антосько та інші.
По батькові: Антонович, Антонівна.
Прізвища, що походять від імені Антон: Антоненко, Антонюк, Антонов, Антонів, Антонець, Антонік.

## Іменини
17 січня, 12 лютого, 14 квітня, 12 травня,  10 липня, 24 липня, 3 серпня, 10 серпня, 2 вересня, 10 жовтня, 9 листопада, 7 грудня.

## Іншомовні аналоги
В інших мовах імені Антон відповідають імена:
- англійська — Anthony, Antony
- білоруська — Антон
- болгарська — Антон, Анто
- угорська — Antal
- грецька — Αντώνιος
- іспанська — Antonio, Antón
- італійська — Antonio
- німецька — Anton, Antonius
- польська — Antoniusz, Antoni
- румунська — Antoniu, Antonie
- португальська — Antônio, António, Antão
- латинська — Antonius
- російська — Антон
- фінська — Anton, Antton, Anttoni
- французька — Antoine
- чеська — Anton
- нідерландська — Anton, Antoon, Antoni
- сербська — Антоније
- сербська — Антоније
- іврит (по звучанню) — Йонатан, Натан (Наті), Натаніель.

## Відомі особи на ім'я Антон
- Антін Ангелович — український релігійний діяч, освітній і політичний діяч, ректор Львівського університету (1796—1797). Єпископ Української Греко-Католицької Церкви; з 25 вересня 1808 року 1-й греко-католицький Митрополит Галицький, Архієпископ Львівський і Єпископ Кам'янецький — предстоятель Української Греко-Католицької Церкви.
- Антін Головатий — кошовий отаман, командувач Чорноморської козацької флотилії,
- Антін Жданович — український військовий діяч періоду Хмельниччини, генеральний суддя.
- Антін Крушельницький — український письменник, літературний критик і літературознавець, педагог, міністр освіти УНР.
- Антін Мухарський — сучасний український актор, телеведучий, шоумен, музикант.
- Антон Чехов — російський драматург і прозаїк українського походження.
- Антон Макаренко — український та радянський педагог і письменник.
- Антон Осинський — львівський скульптор доби рококо.
- Антон Кохановський — барон, бургомістр Чернівців.
- Антон Крушельницький — український співак, диригент, збирач фольклору.
- Антон Денікін — російський генерал білої Добровольчої армії.
- Антон Фоккер — видатний авіаконструктор.
- Антон Веберн — австрійський композитор, диригент.

title: Антон

wikitext:
{{ім'я
|Стать=ч|Нім.=|Нід.=|Чес.=|Франц.=|Фін.=|Рос.=|Лат.=|Рум.=|Пол.=|Італ.=|Мова походження=латинська|Ісп.=|Угор.=|Бол.=|Біл.=|Англ.=|Похідні прізвища=Антоненко, Антонюк, Антонов, Антонів, Антонець, Антонік|жіноча форма=Антоніна|інші форми=Антін|Серб.=|пб ч=Антонович|пб ж=Антонівна|іменини=17 січня, 12 лютого, 14 квітня, 12 травня, 10 липня, 24 липня, 3 серпня, 10 серпня, 2 вересня, 10 жовтня, 9 листопада, 7 грудня}}
{{Otheruses|Антон (значення)}}
'''Анто́н''' (також укр. ''' Антін''') від {{lang-la|Antonius}} — [[чоловік|чоловіче]] [[ім'я]] латинського походження. Слов'янізована форма імені ''Антоній'' (''Антонін''). Походить від назви давньоримського роду [[Антонії]]в ({{lang-la|Antonius}}). За іншою версією, має зв'язок із {{lang-grc|αντεω}}, {{lang-grc2|ανταω}} («боротися», «вступати до бою», «готовий до бою») — один із особистих епітетів давньогрецького бога рослинності, виноробства та веселощів [[Діоніс]]а.

'''Розмовні форми:''' ''Тоха'', ''Антоха'', ''Тося'', ''Антоша'', ''Антось'', ''Антосько'' та інші.

'''По батькові''': Антонович, Антонівна.

'''Прізвища, що походять від імені Антон''': [[Антоненко]], [[Антонюк]], [[Антонов]], [[Антонів]], Антонець, Антонік.

== Іменини ==
[[Файл:Dionysos Louvre Ma87 n2.jpg|thumb|Давньогрецький бог вина і веселощів [[Діоніс]]]]
[[17 січня]], [[12 лютого]], [[14 квітня]], [[12 травня]],  [[10 липня]], [[24 липня]], [[3 серпня]], [[10 серпня]], [[2 вересня]], [[10 жовтня]], [[9 листопада]], [[7 грудня]].

== Іншомовні аналоги ==
В інших мовах імені Антон відповідають імена:
* [[англійська мова|англійська]] — Anthony, Antony
* [[білоруська мова|білоруська]] — Антон
* [[болгарська мова|болгарська]] — Антон, Анто
* [[угорська мова|угорська]] — Antal
* [[грецька мова|грецька]] — Αντώνιος
* [[іспанська мова|іспанська]] — Antonio, Antón
* [[італійська мова|італійська]] — Antonio
* [[німецька мова|німецька]] — Anton, Antonius
* [[польська мова|польська]] — Antoniusz, Antoni
* [[румунська мова|румунська]] — Antoniu, Antonie
* [[португальська мова|португальська]] — Antônio, António, Antão
* [[латинська мова|латинська]] — Antonius
* [[російська мова|російська]] — Антон
* [[фінська мова|фінська]] — Anton, Antton, Anttoni
* [[французька мова|французька]] — Antoine
* [[чеська мова|чеська]] — Anton
* [[нідерландська мова|нідерландська]] — Anton, Antoon, Antoni
* [[сербська мова|сербська]] — Антоније
* [[сербська мова|сербська]] — Антоније
* [[іврит]] (по звучанню) — [[Йонатан]], Натан (Наті), Натаніель.

== Відомі особи на ім'я Антон ==
* Антін Ангелович — український релігійний діяч, освітній і політичний діяч, [[ректор]] [[Львівський національний університет імені Івана Франка|Львівського університету]] (1796—1797). Єпископ [[Українська греко-католицька церква|Української Греко-Католицької Церкви]]; з [[25 вересня]] [[1808]] року 1-й греко-католицький Митрополит Галицький, Архієпископ Львівський і Єпископ Кам'янецький — [[Предстоятелі Української греко-католицької церкви|предстоятель Української Греко-Католицької Церкви]].
* [[Головатий Антін Андрійович|Антін Головатий]] — [[кошовий отаман]], командувач [[Чорноморська козацька флотилія|Чорноморської козацької флотилії]],
* [[Антін Жданович]] — український військовий діяч періоду [[Хмельниччина|Хмельниччини]], [[генеральний суддя]].
* [[Крушельницький Антін Владиславович|Антін Крушельницький]] — український [[письменник]], [[літературний критик]] і [[літературознавець]], [[педагог]], [[список міністрів освіти України|міністр освіти УНР]].
* [[Мухарський Антін Дмитрович|Антін Мухарський]] — сучасний український актор, телеведучий, шоумен, музикант.
* [[Антон Чехов]] — російський [[драматург]] і [[прозаїк]] українського походження.
* [[Антон Макаренко]] — український та радянський [[педагог]] і [[письменник]].
* [[Антон Осинський]] — львівський скульптор доби [[рококо]].
* [[Антон Кохановський]] — [[барон]], [[бургомістр]] [[Чернівці]]в.
* [[Крушельницький Антон Амвросійович|Антон Крушельницький]] — український [[співак]], [[диригент]], збирач фольклору.
* [[Антон Денікін]] — російський [[генерал]] білої [[Добровольча армія|Добровольчої армії]].
* [[Антон Фоккер]] — видатний авіаконструктор.
* [[Антон Веберн]] — австрійський [[композитор]], [[диригент]].

== Див. також ==
* [[Антонії]]
* [[Антоніна (ім'я)|Антоніна]]
* [[Антоній]]

[[Категорія:Чоловічі імена]]
[[Категорія:Українські імена]]
[[Категорія:Латинські чоловічі імена]]
[[Категорія:Німецькі імена]]

title: Особове ім'я

Стать: чоловіче ім'я

Мова походження: латинська

Жіноча форма: Антоніна

По батькові чол: Антонович

По батькові жін: Антонівна

Інші форми: Антін

title: Іншими мовами:

Пошук статей · у Вікіпедії: які починаються з імені · містять ім'я