text:
# Квінт Фабій Максим Рулліан
Квінт Фа́бій Макси́м Рулліа́н (лат. Quintus Fabius Maximus Rullianus; IV століття до н. е.) — видатний військовий та політичний діяч Римської республіки, консул 322, 310, 308, 297 і 295 років до н. е.

## Життєпис
Представник патриціанського роду Фабіїв. Син Марка Фабія Амбуста, консула 360, 356 та 354 років до н. е. У 331 році до н. е. став курульним еділом. Викрив змову дружин, які труїли своїх чоловіків отруйним зіллям.
У 325 році до н. е. став начальником кінноти при диктаторові Луції Папірії Курсорі. У цей час точилася війна із самнітами. На деякий час Папірій повернувся до Риму. Скориставшись з цього Фабій напав на самнітів й розбив їх під Імбрінієм. Тим не менш за порушення наказу Папірій мав намір стратити Фабія. Тільки заступництво родини, сенату та плебсу врятувало життя Квінту Фабію.
322 року до н. Фабія Максима було обрано консулом разом з Луцієм Фульвієм Курвом. Він вів успішну війну в Апулії під час Другої війни з самнітами й повернувся до Риму з величезною здобиччю. За успіхи на війні Фабій отримав тріумф.
У 320 році до н. е. його обрано інтеррексом разом з Марком Валерієм Максимом Корвом для обрання нових консулів. У 315 році до н. е. Фабій став диктатором для війни із самнітами. Він захопив місто Сатикули, але у битві при Лавтулах не зміг досягти повної перемоги над ворогом.
310 року до н. е. став вдруге консулом, разом з Гаєм Марцієм Рутілом Цензоріном. На цій посаді вів війну з етрусками. Спочатку він при місті Сутріумі розбив ворогів, а згодом й союзників етрусків — умбрів. За наказом сенату призначив диктатором Луція Папірія Курсора для допомогу своєму колезі — Гаю Марцію Рутілу Цензоріну. Після цього Фабій також розбив самнітів при Перузії. За всі ці звитяги він отримав черговий тріумф.
У 308 році до н. е. він втретє став консулом разом з Публієм Децієм Мусом. Війну Фабій вів проти самнітів, захопивши їх важливе місто Нуцерію Алфатерську. Після цього завдав рішучої поразки об'єднаним силам марсів та самнітів. У цей час до Лаціуму вдерлися умбри. Фабій Максим, повернувшись назад, у битві при Меланії вщент розбив ворога.
307 року до н. е. Квінта Фабія призначили проконсулом для продовження війни проти самнітів. він цього ж року завдає тяжкої поразки самнітам при Аліфах.
У 304 році до н. е. Квінт Фабій Максим обраний цензором разом з Публієм Децієм Мусом. На цій посаді він скасував розпорядження Аппія Клавдія Цека. Увесь ринковий натовп він поділив на 4 міські триби. Також Фабій запровадив урочистий в'їзд вершників у квінктільські іди.
301 чи 300 року до н. е. його призначив начальником кінноти диктатор Марк Валерій Максим Корв, але він відмовився від посади, тому начальником кінноти призначено Марка Емілія Павла.
У 297 році до н. е. Квінта Фабія вчетверте було обрано консулом, разом з Публієм Децієм Мусом. Головним завданням було здолати самнітів. Спочатку він уклав мир з етрусками, а після цього рушив у Самніум. У битві при Тиферні Фабій завдав поразки ворогові, а згодом захопив місто Циметру.
295 року до н. е. Квінт Фабій вп'яте став консулом, знову разом з Публієм Децієм Мусом. Того ж року він воював з об'єднаними силами галлів та самнітів. У вирішальній битві при Сентині Фабій вщент розбив ворогів, за що отримав ще один тріумф.
У 292 році до н. е. Фабій став легатом при своєму сині Фабії Максимі Гург, який досить невдало воював з самнітами. Рулліан допоміг синові здолати ворога й справити тріумф.

## Родина
- Син Квінт Фабій Максим Гург, консул 292 року до н. е.

title: Квінт Фабій Максим Рулліан

wikitext:
{{othernames|Квінт Фабій}}
{{Особа
| ім'я                 = Квінт Фабій Максим Рулліан
| місце_проживання     = [[Рим]]
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  = Quintus Fabius Maximus Rullianus
| дата_народження      = ?
| місце_народження     =
| дата_смерті          = ?
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| громадянство         = [[Римська республіка]]
| національність       =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| посада               = [[Консул (Стародавній Рим)|консул]]
| термін               = 322, 310, 308, 297 і 295 рік до н. е.
| попередник           =
| дружина              =
| діти                 = [[Квінт Фабій Максим Гург]], консул 292 року до н. е.
| рід                  = [[Фабії (рід)|Фабії]]
| родичі               =
| батько               = [[Марк Фабій Амбуст]]
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Квінт Фа́бій Макси́м Рулліа́н''' ({{lang-la|Quintus Fabius Maximus Rullianus}}; IV століття до н. е.) — видатний військовий та [[Політик|політичний]] діяч [[Римська республіка|Римської республіки]], [[Консул (Стародавній Рим)|консул]] 322, 310, 308, 297 і 295 років до н. е.

== Життєпис ==
Представник [[Патрицій|патриціанського]] роду [[Фабії (рід)|Фабіїв]]. Син [[Марк Фабій Амбуст|Марка Фабія Амбуста]], консула 360, 356 та 354 років до н. е. У 331 році до н. е. став курульним [[еділ]]ом. Викрив змову дружин, які труїли своїх чоловіків отруйним зіллям.

У 325 році до н. е. став [[Начальник кінноти|начальником кінноти]] при [[Диктатор (Стародавній Рим)|диктаторові]] [[Луцій Папірій Курсор (консул 326 року до н. е.)|Луції Папірії Курсорі]]. У цей час точилася [[Самнітські війни|війна]] із [[самніти|самнітами]]. На деякий час Папірій повернувся до Риму. Скориставшись з цього Фабій напав на самнітів й розбив їх під Імбрінієм. Тим не менш за порушення наказу Папірій мав намір стратити Фабія. Тільки заступництво родини, [[Сенат (Стародавній Рим)|сенату]] та [[плебс]]у врятувало життя Квінту Фабію.

322 року до н. Фабія Максима було обрано консулом разом з [[Луцій Фульвій Курв|Луцієм Фульвієм Курвом]]. Він вів успішну війну в Апулії під час [[Друга самнітська війна|Другої війни з самнітами]] й повернувся до Риму з величезною здобиччю. За успіхи на війні Фабій отримав [[тріумф]].

У 320 році до н. е. його обрано [[інтеррекс]]ом разом з [[Марк Валерій Максим Корв|Марком Валерієм Максимом Корвом]] для обрання нових консулів. У 315 році до н. е. Фабій став диктатором для війни із самнітами. Він захопив місто Сатикули, але у битві при Лавтулах не зміг досягти повної перемоги над ворогом.

310 року до н. е. став вдруге консулом, разом з [[Гай Марцій Рутіл Цензорін|Гаєм Марцієм Рутілом Цензоріном]]. На цій посаді вів війну з [[Етруски|етрусками]]. Спочатку він при місті [[Сутріо|Сутріумі]] розбив ворогів, а згодом й союзників етрусків — [[умбри|умбрів]]. За наказом сенату призначив диктатором Луція Папірія Курсора для допомогу своєму колезі — Гаю Марцію Рутілу Цензоріну. Після цього Фабій також розбив самнітів при Перузії. За всі ці звитяги він отримав черговий тріумф.

У 308 році до н. е. він втретє став консулом разом з [[Публій Децій Мус (консул 312 року до н. е.)|Публієм Децієм Мусом]]. Війну Фабій вів проти самнітів, захопивши їх важливе місто Нуцерію Алфатерську. Після цього завдав рішучої поразки об'єднаним силам [[марси|марсів]] та самнітів. У цей час до Лаціуму вдерлися [[умбри]]. Фабій Максим, повернувшись назад, у битві при Меланії вщент розбив ворога.

307 року до н. е. Квінта Фабія призначили [[Проконсул (Стародавній Рим)|проконсулом]] для продовження війни проти самнітів. він цього ж року завдає тяжкої поразки самнітам при Аліфах.

У 304 році до н. е. Квінт Фабій Максим обраний [[Цензор (Стародавній Рим)|цензором]] разом з Публієм Децієм Мусом. На цій посаді він скасував розпорядження [[Аппій Клавдій Цек|Аппія Клавдія Цека]]. Увесь ринковий натовп він поділив на 4 міські триби. Також Фабій запровадив урочистий в'їзд вершників у квінктільські іди.

301 чи 300 року до н. е. його призначив начальником кінноти диктатор [[Марк Валерій Максим Корв]], але він відмовився від посади, тому начальником кінноти призначено [[Марк Емілій Павло (консул 302 року до н. е.)|Марка Емілія Павла]].

У 297 році до н. е. Квінта Фабія вчетверте було обрано консулом, разом з Публієм Децієм Мусом. Головним завданням було здолати самнітів. Спочатку він уклав мир з етрусками, а після цього рушив у Самніум. У битві при Тиферні Фабій завдав поразки ворогові, а згодом захопив місто Циметру.

295 року до н. е. Квінт Фабій вп'яте став консулом, знову разом з Публієм Децієм Мусом. Того ж року він воював з об'єднаними силами галлів та самнітів. У вирішальній [[Битва при Сентині|битві при Сентині]] Фабій вщент розбив ворогів, за що отримав ще один тріумф.

У 292 році до н. е. Фабій став [[Легат (Стародавній Рим)|легатом]] при своєму сині Фабії Максимі Гург, який досить невдало воював з самнітами. Рулліан допоміг синові здолати ворога й справити тріумф.

== Родина ==
* Син [[Квінт Фабій Максим Гург]], консул 292 року до н. е.

== Джерела ==
* T. Robert S. Broughton: The Magistrates Of The Roman Republic. Vol. 1: 509 B.C. — 100 B.C.. Cleveland / Ohio: Case Western Reserve University Press, 1951. {{ref-en}}

{{Римські консули 325-301 до н.е.}}
{{Римські консули 300-276 до н.е.}}
{{Цензори}}
{{Диктатори та начальники кінноти Стародавнього Риму IV століття до н. е.}}
[[Категорія:Диктатори Стародавнього Риму]]
[[Категорія:Еділи]]
[[Категорія:Інтеррекси]]
[[Категорія:Принцепси сенату]]
[[Категорія:Фабії Максими]]
[[Категорія:Начальники кінноти]]

title: лат. Quintus Fabius Maximus Rullianus

Ім'я при народженні: Quintus Fabius Maximus Rullianus

Народився: невідомо · Стародавній Рим

Помер: невідомо · Рим, Римська республіка

Громадянство: Римська республіка

Місце проживання: Рим

Діяльність: давньоримський політик, давньоримський військовий

Знання мов: латина

Суспільний стан: патрицій і шляхтич

Посада: консул

Рід: Фабії

Батько: Марк Фабій Амбуст

Брати, сестри: Caeso Fabius Maximusd


text:
# Олійник Антон Якимович
Антон Якимович Олійник, псевдо «Мрія», «Індус» (нар. 11 лютого 1926, хутір Березина, село Друхів, Рівненська область — пом. 6 лютого 1967, Київ)— підпільник ОУН, учасник боротьби за відновлення незалежности України.

## Родина
Народився в селянській родині, котра переселилась сюди з Волинської області. Батько бачив в синові хлібороба, малий Антон мріяв про науку, з дитинства тягнувся до книжки. Після початкової школи він закінчив Березнівську українську школу, де пропагували національні ідеї. Друга світова війна змінила його світогляд: в ці роки він зрозумів, що Україна, яка прагне незалежності, має двох затятих ворогів — нацистів та більшовиків. Саме задля боротьби проти них він вступає в ОУН.
Батько, Яким Маркович, помер в квітні 1947-го року, мати, Марія, на час арешту Антона мала близько 50 років. Мав молодшу сестру, Надію, 1932 року народження.

## Діяльність в ОУН
До ОУН приєднався 1943 року, куди його залучив родич, Олійник Василь Семенович-«Полтавець». Спочатку Антон пройшов декілька вишколів і виконував обов'язки зв'язкового, а згодом йому доручили читати лекції під час навчання членів ОУН. У 1944 році Антон Олійник, на псевдо «Мрія», отримав посаду керівника юнацтва Людвипільського району. Та наступного року, через значні втрати й нові вказівки керівництва, робота з юнацтвом практично припинилася.
З 1945 року Олійник виконував завдання при боївці охорони районного проводу, спільно діє з «Полтавцем», «Студеним», «Хвилею» та іншими повстанцями. Пізньою весною 1945 року він був у підстаршинській школі УПА. Коли повернувся з неї, то знову перебував в охороні «Полтавця». Та невдовзі «Полтавець» і «Липа» загинули.
Продовжив підпільну діяльність і після закінчення війни. Через деякий час на місце «Полтавця» прибув новий керівник району — «Дуб» і Антон Олійник перейшов у його підпорядкування. Фактично до 1947 року проводив антикомуністичну агітацію, поширював антирадянські листівки, налагоджував систему взаємозв'язків збережених ОУНівських осередків.

## Арешт і покарання

### Перший арешт
30 червня 1947 року «Індус» (це було його друге оунівське псевдо — від словосполучення індивідуальний селянин) був вперше заарештований агентурно-бойовою групою, що діяла під виглядом оунівців-«кнопівців». При арешті було вилучено зброю (гвинтівку, 49 патронів, гранату Ф-1, пістолет ТТ), листівки та брошури із закликом боротися за вільну Україну. Спочатку його привезли до в'язниці, де 22 дні утримували в карцері, а згодом військовий трибунал виніс вирок — 25 років позбавлення волі.
Присуд радянської влади на той час був максимальним, тим паче, що Олійнику «нав'язали» цілу низку вбивств радянських активістів, керівників району. Від участі в ОУН він не відмовлявся, а от «нав'язаних» вбивств не признав навіть тоді, коли постав перед розстрілом. Відбувати покарання «Індусу» довелося в Мордовії.

### Втеча
Вперше в'язень втік в 1948 році. Проте його впіймали та кинули у карцер. У 1954 році Антон Олійник вдруге спробував утекти. З допомогою інших в'язнів «Індус» викопав 13- метровий тунель, яким вибрався на волю. Далі була довга дорога додому, кілометри, подолані на човні та потязі, і нарешті він дістався такої омріяної України.

### Другий арешт
Через місяць Антона було арештовано та засуджено ще раз на 25 років — тепер каторжних робіт. Надалі Олійник перебував у Дубравному ВТТ Мордовської АРСР, де, незважаючи на дві невдалі спроби врятуватися, «Індус» не переставав мріяти про свободу. Він спланував ще одну втечу, до якої ретельно готувався, записував адреси родичів ув'язнених, щоб мати де переховуватися на волі.

### Друга втеча
12 серпня 1965 року, разом з товаришем Романом Семенюком, зробивши прохід в огорожі, Антон Олійник втретє втікає з табору. Він повертається в Україну, подорожує Києвом, Харковом, Львовом, Запоріжжям, Рівним, відвідує могилу Тараса Шевченка в Каневі.

### Останній арешт
12 листопада 1965 року, через три місяці після втечі Антона Олійника знову арештували. Була створена ціла бригада з 5 слідчих, які вивчали 12-томну справу «Індуса», вдавалися до обману та фабрикування, щоб винести якомога жорстокіше рішення.
5 жовтня 1966 року Рівненська судова колегія у кримінальних справах ухвалила вирок — конфіскація майна і розстріл. Це був безпрецедентний випадок — як для юриспруденції самої республіки, так і загалом всього світу. Президія Верховної Ради УРСР ухвалила рішення судити людину не за чинним законодавством, а за тим, яке діяло ще у 1927 році.
Вирок виконано 6 лютого 1967 року в Києві.

wikiname: ukwiki

title: Олійник Антон Якимович

in_language: uk

wikitext:
{{Особа
 | ім'я = Антон Олійник
 | місце_проживання =
 | інші_імена = «Мрія», «Індус»
 | зображення = Файл:Антон Олійник.jpg
 | розмір_зображення =
 | підпис_зображення =
 | посада =
 | початок_терміну =
 | кінець_терміну =
 | попередник =
 | наступник =
 | ім'я_при_народженні =
 | дата_народження =
 | місце_народження =
 | дата_смерті =
 | місце_смерті =
 | причина_смерті =
 | громадянство      =
 | національність    = [[українці|українець]]
 | відомий (відома) =
 | рід діяльності = підпільник
 | партія = [[Організація українських націоналістів|ОУН]]
 | головував_(-ла) =
 | рід =
 | дружина =
 | діти =
 | нагороди =
}}
{{інші прізвища|Олійник}}

'''Антон Якимович Олійник''', [[псевдонім|псевдо]] «Мрія», «Індус» ({{нар}} {{ДН|11|2|1926}}, хутір Березина, село [[Друхів]], [[Рівненська область]] — {{пом}} {{ДС|6|2|1967}}, [[Київ]])— підпільник [[Організація українських націоналістів|ОУН]], [[Закон України «Про правовий статус та вшанування пам'яті борців за незалежність України у XX столітті»|учасник боротьби за відновлення незалежности України]].

== Родина ==
Народився в селянській родині, котра переселилась сюди з Волинської області. Батько бачив в синові хлібороба, малий Антон мріяв про науку, з дитинства тягнувся до книжки. Після початкової школи він закінчив Березнівську українську школу, де пропагували національні ідеї. Друга світова війна змінила його світогляд: в ці роки він зрозумів, що Україна, яка прагне незалежності, має двох затятих ворогів — нацистів та більшовиків. Саме задля боротьби проти них він вступає в ОУН<ref>[https://ukrainianpeople.us/останнього-оунівця-з-рівненщини-розс/ Останнього оунівця з Рівненщини розстріляли у 1967 році за законом 1927-го]</ref>.
Батько, Яким Маркович, помер в квітні 1947-го року, мати, Марія, на час арешту Антона мала близько 50 років. Мав молодшу сестру, Надію, 1932 року народження<ref>[https://galinfo.com.ua/articles/lyudyna_shcho_trychi_vtikala_z_gulagu_275255.html Людина, що тричі втікала з ГУЛАГу]</ref>.

== Діяльність в ОУН ==
[[Файл:Oliynyk 2.jpg|міні|праворуч|250пкс| Антон Олійник під час служби в УПА]]
До [[Організація українських націоналістів|ОУН]] приєднався 1943 року, куди його залучив родич, Олійник Василь Семенович-«Полтавець». Спочатку Антон пройшов декілька вишколів і виконував обов'язки зв'язкового, а згодом йому доручили читати лекції під час навчання членів ОУН. У 1944 році Антон Олійник, на псевдо «Мрія», отримав посаду керівника юнацтва Людвипільського району. Та наступного року, через значні втрати й нові вказівки керівництва, робота з юнацтвом практично припинилася.

З 1945 року Олійник виконував завдання при боївці охорони районного проводу, спільно діє з «Полтавцем», «Студеним», «Хвилею» та іншими повстанцями. Пізньою весною 1945 року він був у підстаршинській школі [[Українська повстанська армія|УПА]]. Коли повернувся з неї, то знову перебував в охороні «Полтавця». Та невдовзі «Полтавець» і «Липа» загинули.

Продовжив підпільну діяльність і після закінчення війни. Через деякий час на місце «Полтавця» прибув новий керівник району — «Дуб» і Антон Олійник перейшов у його підпорядкування. Фактично до 1947 року проводив антикомуністичну агітацію, поширював антирадянські листівки, налагоджував систему взаємозв'язків збережених ОУНівських осередків.

== Арешт і покарання ==

=== Перший арешт ===
30 червня 1947 року «Індус» (це було його друге оунівське псевдо — від словосполучення індивідуальний селянин) був вперше заарештований агентурно-бойовою групою, що діяла під виглядом оунівців-«кнопівців». При арешті було вилучено зброю (гвинтівку, 49 патронів, гранату Ф-1, пістолет ТТ), листівки та брошури із закликом боротися за вільну Україну. Спочатку його привезли до в'язниці, де 22 дні утримували в карцері, а згодом військовий трибунал виніс вирок — 25 років позбавлення волі<ref>[https://versii.if.ua/novunu/volya-daye-silu-slabkim-yak-chlen-oun-anton-oliynik-trichi-vtikav-z-vipravnogo-taboru/ «Воля дає силу слабким», — як член ОУН Антон Олійник тричі втікав з виправного табору]</ref>.

Присуд радянської влади на той час був максимальним, тим паче, що Олійнику «нав'язали» цілу низку вбивств радянських активістів, керівників району. Від участі в ОУН він не відмовлявся, а от «нав'язаних» вбивств не признав навіть тоді, коли постав перед розстрілом. Відбувати покарання «Індусу» довелося в [[Мордовія|Мордовії]].

=== Втеча ===
Вперше в'язень втік в 1948 році. Проте його впіймали та кинули у карцер. У 1954 році Антон Олійник вдруге спробував утекти. З допомогою інших в'язнів «Індус» викопав 13- метровий тунель, яким вибрався на волю. Далі була довга дорога додому, кілометри, подолані на човні та потязі, і нарешті він дістався такої омріяної України.

=== Другий арешт ===
Через місяць Антона було арештовано та засуджено ще раз на 25 років — тепер каторжних робіт. Надалі Олійник перебував у Дубравному ВТТ Мордовської АРСР, де, незважаючи на дві невдалі спроби врятуватися, «Індус» не переставав мріяти про свободу. Він спланував ще одну втечу, до якої ретельно готувався, записував адреси родичів ув'язнених, щоб мати де переховуватися на волі.

=== Друга втеча ===
12 серпня 1965 року, разом з товаришем Романом Семенюком, зробивши прохід в огорожі, Антон Олійник втретє втікає з табору<ref>{{Cite web |url=https://www.gazeta1.com/statti/ostanni-samurayi-upa-ternopilskyj-slid/?fbclid=IwY2xjawJYGVhleHRuA2FlbQIxMQABHTYv1thgg2ry0PHeU15ipF-uKvbC4-xXd-pqoTnmqPbCWdHe8--kPEQ8vw_aem_f2mnG2Y9hiuq71oKgqOf5g |title=Останні самураї УПА: тернопільський слід |website=ПЕРШИЙ онлайн |language=uk |access-date=2025-04-03}}</ref>. Він повертається в Україну, подорожує [[Київ|Києвом]], [[Харків|Харковом]], [[Львів|Львовом]], [[Запоріжжя]]м, [[Рівне|Рівним]], відвідує могилу Тараса Шевченка в [[Канів|Каневі]].

=== Останній арешт ===
12 листопада 1965 року, через три місяці після втечі Антона Олійника знову арештували. Була створена ціла бригада з 5 слідчих, які вивчали 12-томну справу «Індуса», вдавалися до обману та фабрикування, щоб винести якомога жорстокіше рішення.

5 жовтня 1966 року Рівненська судова колегія у кримінальних справах ухвалила вирок — конфіскація майна і розстріл. Це був безпрецедентний випадок — як для юриспруденції самої республіки, так і загалом всього світу. Президія Верховної Ради УРСР ухвалила рішення судити людину не за чинним законодавством, а за тим, яке діяло ще у 1927 році<ref>[https://www.bbc.com/ukrainian/blogs/2016/03/160321_history_blog_she Блог історика: його талант — втікати з ГУЛАГу]</ref>.

Вирок виконано 6 лютого 1967 року в Києві.

== Див. також ==
* [[Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА]]

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://libr.rv.ua/ua/news/3262/ У Рівному видали книгу «Антон Олійник: нескорена «Мрія»]
* [https://www.gazeta1.com/statti/ostanni-samurayi-upa-ternopilskyj-slid/?fbclid=IwY2xjawJYGVhleHRuA2FlbQIxMQABHTYv1thgg2ry0PHeU15ipF-uKvbC4-xXd-pqoTnmqPbCWdHe8--kPEQ8vw_aem_f2mnG2Y9hiuq71oKgqOf5g Останні самураї УПА: тернопільський слід]

[[Категорія:Діячі ОУН]]
[[Категорія:Репресовані]]
[[Категорія:Українські антикомуністи]]
[[Категорія:Українські націоналісти]]
[[Категорія:Українські підпільники]]
[[Категорія:Вояки Української повстанської армії]]

title: Антон Олійник

Прізвисько: Індус, Мрія

Псевдо: «Мрія», «Індус»

Народився: 11 лютого 1926 · Друхів, ґміна Людвіполь, Костопільський повіт, Волинське воєводство, Польська Республіка

Помер: 6 лютого 1967 (40 років) · Київ, Українська РСР, СРСР

Країна: Польська Республіка · Українська держава · СРСР

Національність: українець

Місце проживання: Рівненська область

Діяльність: підпільник

Знання мов: українська

Партія: ОУН


text:
# Надеждінка (Новосибірська область)
Надеждінка (рос. Надеждинка) — присілок у Сєверному районі Новосибірської області Російської Федерації.
Входить до складу муніципального утворення Останінська сільрада. Населення становить 1 особа (2010).

## Історія
Згідно із законом від 2 червня 2004 року органом місцевого самоврядування є Останінська сільрада.

## Населення
| 1926 | 2002 | 2007 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- | ---- |
| 278  | ↘9   | ↘1   | →1   |

title: Надеждінка (Новосибірська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = присілок
|тип_род         =
|назва           = Надеждінка
|назва ін.       = Надеждинка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новосибірська область]]
|район           = [[Сєверний район (Новосибірська область)|Сєверний район]]
|міський округ   =
|поселення       =
|рада            = [[Останінська сільрада (Новосибірська область)|Останінська сільрада]]
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 1 (2010){{RUS-NVS-census}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси =
|телефонний код  =
|часовий пояс    =
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        =
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       =
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       =
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       =
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             =
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новосибірська область
}}
'''Надеждінка''' ({{lang-ru|Надеждинка}}) — [[присілок]] у [[Сєверний район (Новосибірська область)|Сєверному районі]] [[Новосибірська область|Новосибірської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Входить до складу муніципального утворення [[Останінська сільрада (Новосибірська область)|Останінська сільрада]]. Населення становить 1 особа (2010).{{RUS-NVS-census}}

== Історія ==
Згідно із законом від [[2 червня]] [[2004]] року органом місцевого самоврядування є [[Останінська сільрада (Новосибірська область)|Останінська сільрада]]<ref>[http://docs.cntd.ru/document/5415546 Закон Новосибирской области от 2 июня 2004 года № 200-ОЗ «О статусе и границах муниципальных образований Новосибирской области»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150112181712/http://docs.cntd.ru/document/5415546 |date=12 січня 2015 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==
{{Населення РФ|Надеждинка (Новосибирская область)}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Сєверний район (Новосибірська область)}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Присілки Новосибірської області]]

[[Категорія:Населені пункти Сєверного району (Новосибірська область)]]

title: присілок Надеждінка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Новосибірська область

Муніципальний район: Сєверний район

Поселення: Останінська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Надеждінка · Надеждінка


text:
# Басейн з кульками
Басейн з кульками (також сухий басейн) — конструкція для дитячих ігор і в деяких випадках для дитячої працетерапії, басейн (яма) без води, заповнений пластиковими кульками. Такі конструкції зазвичай встановлюються у місцях великого скупчення людей — наприклад, у великих торгових центрах чи великих ресторанах, — щоб захопити дітей, поки батьки роблять покупки чи займаються іншими справами. Активність у такому басейні може включати як ігри власне з кульками, так і, наприклад, стрибки та скочування в нього по гірці.
Глибина басейну з кульками складає, як правило, від третини до половини метра, довжина і ширина можуть становити від півметра до кількох метрів, хоча бувають і набагато більші басейни. Діаметр кульок зазвичай становить 7-8 см, їх число в одному басейні варіюється від сотень до декількох тисяч.
Стінки басейну з кульками зазвичай оббиті тонким шаром м'яких матеріалів, пофарбованих у різні кольори. Кожна кулька в басейні, як правило, конкретного кольору, але самих кольорів практично завжди два і більше — часто до шести або семи, нерідко вони відповідають кольорам веселки. Кульки зазвичай порожнисті, зроблені з тонкого і легкого пластику, щоб зменшити ймовірність удушення дітей, що глибоко залізли в кульки.
Відомі випадки, коли басейни з кульками використовують як елементи трудотерапії для дітей з розладами аутистичного спектру. Вважається, що ігри в таких басейнах допомагають покращити їхню сенсорну інтеграцію, дотик і настрій.
Перший у світі басейн із кульками був встановлений у 1976 році в океанаріумі Sea World у Сан-Дієго, США. Автором його проекту був Ерік МакМіллан.
В Австралії для подібних басейнів існують спеціальні правила щодо безпечної експлуатації. Басейни з кульками піддаються критиці з боку деяких медиків, які вважають їх небезпечними через ризик загибелі дітей за допомогою удушення, передачі бактерій через кульки, підвищену травмонебезпечність тощо.
У США басейни з кульками є об'єктами кількох «страшних» міських легенд, згідно з якими в них нібито зустрічаються отруйні змії або отруєні медичні голки, проте насправді подібні випадки не фіксували.

title: Басейн з кульками

wikitext:
[[Файл:2015-Ostsee-Baellebad.jpg|міні| Басейн з кульками|318x318пкс]]
'''Басейн з кульками''' (також '''сухий басейн''') — конструкція для дитячих ігор і в деяких випадках для дитячої працетерапії<ref>{{Cite web|url=http://www.old.health.gov.il/Download/pages/tpart1-3.pdf|title=דגמים לתכנון מרפאות ריפוי בעיסוק, משרד הבריאות, קובץ PDF|archive-url=https://web.archive.org/web/20131230233415/http://www.old.health.gov.il/Download/pages/tpart1-3.pdf|archive-date=2013-12-30|dead-url=no|access-date=2014-09-14}}</ref>, басейн (яма) без води, заповнений пластиковими кульками. Такі конструкції зазвичай встановлюються у місцях великого скупчення людей — наприклад, у великих торгових центрах чи великих ресторанах, — щоб захопити дітей, поки батьки роблять покупки чи займаються іншими справами. Активність у такому басейні може включати як ігри власне з кульками, так і, наприклад, стрибки та скочування в нього по [[Дитяча гірка|гірці]].

Глибина басейну з кульками складає, як правило, від третини до половини метра, довжина і ширина можуть становити від півметра до кількох метрів, хоча бувають і набагато більші басейни. Діаметр кульок зазвичай становить 7-8 см, їх число в одному басейні варіюється від сотень до декількох тисяч.

Стінки басейну з кульками зазвичай оббиті тонким шаром м'яких матеріалів, пофарбованих у різні кольори. Кожна кулька в басейні, як правило, конкретного кольору, але самих кольорів практично завжди два і більше — часто до шести або семи, нерідко вони відповідають кольорам веселки. Кульки зазвичай порожнисті, зроблені з тонкого і легкого пластику, щоб зменшити ймовірність удушення дітей, що глибоко залізли в кульки.

Відомі випадки, коли басейни з кульками використовують як елементи трудотерапії для [[Аутизм|дітей з розладами аутистичного спектру]]. Вважається, що ігри в таких басейнах допомагають покращити їхню сенсорну інтеграцію, дотик і настрій<ref>{{Cite web|url=http://www.infomed.co.il/article-1831/ריפוי_בעיסוק_לילדים_עם_קשיים_בויסות_חושי/|title=ריפוי בעיסוק לילדים עם קשיים בויסות חושי מאת: מערכת בטיפולנט 30/05/2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120911015338/http://www.infomed.co.il/article-1831/ריפוי_בעיסוק_לילדים_עם_קשיים_בויסות_חושי/|archive-date=2012-09-11|dead-url=no|access-date=2014-09-14}}</ref>.

Перший у світі басейн із кульками був встановлений у 1976 році в океанаріумі Sea World у Сан-Дієго, США. Автором його проекту був Ерік МакМіллан.

В Австралії для подібних басейнів існують спеціальні правила щодо безпечної експлуатації<ref>[http://kidshealth.schn.health.nsw.gov.au/sites/kidshealth.chw.edu.au/files/safety-factsheets/ball-pits.pdf Safety Fact Sheet for Ball Pits]{{Недоступная ссылка|date=2018-05|bot=InternetArchiveBot}}</ref>. Басейни з кульками піддаються критиці з боку деяких медиків, які вважають їх небезпечними через ризик загибелі дітей за допомогою удушення<ref>{{Cite web|url=https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/11496251|title=J Allergy Clin Immunol. 2001 Aug;108(2):298-300. Severe anaphylaxis induced by latex as a contaminant of plastic balls in play pits. Fiocchi A, Restani P, Ballabio C, Bouygue GR, Serra A, Travaini M, Terracciano L.|archive-url=https://web.archive.org/web/20171112120208/https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/11496251|archive-date=2017-11-12|dead-url=no|access-date=2017-10-03}}</ref>, передачі бактерій через кульки<ref>{{Cite web|url=https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/10532011|title=Pediatr Nurs. 1999 Mar-Apr;25(2):151-5. Are ball pits the playground for potentially harmful bacteria? Davis SG, Corbitt AM, Everton VM, Grano CA, Kiefner PA, Wilson AS, Gray M.|archive-url=https://web.archive.org/web/20171123070259/https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/10532011|archive-date=2017-11-23|dead-url=no|access-date=2017-10-03}}</ref>, підвищену травмонебезпечність<ref>[http://www.cpsc.gov/library/playgrnd.pdf Special Study: Injuries and Deaths Associated with Children’s Playground Equipment Deborah K. Tinsworth et Joyce E. McDonald, Consumer Product Safety Commission, April 2001] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130108233640/https://www.cpsc.gov/library/playgrnd.pdf|date=2013-01-08}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4353215,00.html|title=האם קפצה לבריכת כדורים, נפצעה ותפוצה|archive-url=https://web.archive.org/web/20140915030402/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4353215,00.html|archive-date=2014-09-15|dead-url=no|access-date=2014-09-14}}</ref> тощо.

У США басейни з кульками є об'єктами кількох «страшних» міських легенд, згідно з якими в них нібито зустрічаються отруйні змії<ref>{{Cite web|url=urbanlegends.about.com/library/blsnakes.htm|title=Urban Legends and Folklore: Snakes in the Ball Pit|archive-url=https://web.archive.org/web/20160826015504/urbanlegends.about.com/library/blsnakes.htm|archive-date=2016-08-26|dead-url=no|access-date=2014-09-14}}</ref> або отруєні медичні голки, проте насправді подібні випадки не фіксували<ref>{{Cite web|url=urbanlegends.about.com/library/blneedle.htm|title=Urban Legends and Folklore: The Needle in the Ball Pit|archive-url=https://web.archive.org/web/20160826022313/urbanlegends.about.com/library/blneedle.htm|archive-date=2016-08-26|dead-url=no|access-date=2014-09-14}}</ref>.

== Примітки ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Розваги]]
[[Категорія:Дитячий майданчик]]


text:
# Мала Пристава (Шмарє-при-Єлшах)
Мала Пристава (словен. Mala Pristava) — поселення в общині Шмарє-при-Єлшах, Савинський регіон, Словенія.
Висота над рівнем моря: 271,4 м.

title: Мала Пристава (Шмарє-при-Єлшах)

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Мала Пристава
 | місцева_назва       = Mala Pristava
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Савинський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 76 (2013)
 | площа           = 1,1
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd=46|latm=14 |lats=13.66 |latNS=N
|longd=15|longm=31 |longs=29.56|longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Мала Пристава''' ({{lang-sl|Mala Pristava}}) — поселення в общині [[Шмарє-при-Єлшах (община)|Шмарє-при-Єлшах]], [[Савинський регіон]], [[Словенія]].
Висота над рівнем моря: 271,4 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Шмарє-при-Єлшах}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Мала Пристава · Mala Pristava

Країна: Словенія

Регіон: Савинський регіон

Площа: 1,1 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: CE

OSM: ↑1681491 ·R (Шмарє-при-Єлшах (община))


text:
# Airbus A330neo
Аеробус A330neo (фр.: [ɛʁbys] ( прослухати), укр. Ерб́юс, англ.: [ˈɛərbʌs] — укр. Ейрб́ас) є широкофюзеляжним авіалайнером, що знаходиться у розробці концерном Airbus на заміну Airbus A330 (як A330ceo («Current Engine Option» або «Варіант з поточними двигунами»)). Заплановано два різновиди A330neo: A330-800neo та A330-900neo. Літери «neo» у назві означають «New Engine Option» або «Варіант з новими двигунами». Двигуни Rolls-Royce Trent 7000 плануються як єдиний силовий агрегат для літака. A330neo також представить інші нововведення на зразок вінглетів (інспірованих моделлю Airbus A350), довшим розмахом крил (64 м) та новими пілонами двигунів. За твердженням представників Airbus, дані зміни зменшать витрати пального на 14 % в розрахунку на одного пасажира, таким чином перетворюючи A330neo на найбільш ефективний широкофюзеляжний літак середнього радіуса на ринку.

## Розвиток
Керівництво Airbus довший час займалося дослідженнями з приводу оснащення моделі A330, що користувалась найбільшим попитом, новішими та ефективнішими двигунами «New Engine Option» або «neo» з метою збереження динаміки продажів. Директор із продажу в Airbus John Leahy стверджував, що А330 конкурує на середніх дистанціях з Boeing 787, навіть без нових двигунів. Також він був найдешевшим широкофюзеляжником для обслуговування щільних рейсів довжиною не більше 7400 км та потенційно міг створити монополію на цьому ринковому сегменті. Щобільше, експлуатанти на кшталт AirAsia X та Delta Air Lines були зацікавлені у переоснащеному новими двигунами А330 та спонукали Airbus для втілення такого проєкту. Однак A330neo міг створити й проблеми для Airbus: перебуваючи у тому ж широкофюзеляжному сегменті ринку, що і Airbus A350, A330neo міг завадити продажам останнього.

## Модифікації
Airbus пропонуватиме два варіанти A330neo: A330-800neo (котрий безпосередньо замінить Airbus A330-200) та A330-900neo (відповідно — Airbus A330-300). A330-800neo розмістить 252 пасажирів у типовій двокласній компоновці (на 6 більше за попередника), а A330-900neo — відповідно 310 пасажирів у аналогічному салоні (на 10 більше за попередню модель). Обидві модифікації також матимуть більшу віддаль польоту.

## Замовлення
Після представлення A330neo на авіашоу Фарнборо у липні 2014 р. Airbus підписала меморандуми про порозуміння на 121 літак. Усі зі 121 домовленостей підписані з трьома авіа- і трьома лізинговими компаніями. AirAsia X підписалась на 50 одиниць A330-900neo, Трансаэро — на 12 одиниць та чотири літаки було підписано невідомим азійським перевізником. Air Lease Corporation оголосила наміри на 25 A330neos, CIT Group домовилась про 15 літаків, і Avolon пообіцяла викупити також 15.
Після авіашоу у Фарнборо Hawaiian Airlines повідомили про підписання меморандуму про розуміння з Airbus на шість одиниць A330-800neo, який містив права на придбання додаткових шести літаків цього типу. Дане замовлення замінило попереднє, що включало 12 літаків (шість твердих замовлень та шість додаткових — з правом придбання) моделі Airbus A350-800.
19 листопада 2014 р. Delta Air Lines стала першою авіакомпанією, котра повідомила про тверде замовлення на Airbus A330neo у кількості 25 одиниць модифікації −900neo. Авіакомпанія також стає покупцем першого екземпляра літака Airbus A330-900neo після його передачі в експлуатацію.
3 грудня 2014 р. CIT Group підтвердила твердим замовленням придбання 15 одиниць A330-900neo. 15 грудня 2014 р. AirAsia X анонсувала тверде замовлення на 55 одиниць Airbus A330-900neo; на п'ять більше, ніж раніше фігурувало у меморандумі про порозуміння, що було підписане у липні 2014 р. на авіашоу Фарнборо. На цей час це є найбільше окреме замовлення для представника сімейства A330. 18 грудня 2014 р. Hawaiian Airlines завершили своє замовлення на 6 одиниць A330-800neo, замість раніше замовлених Airbus A350-800. 23 грудня 2014 р. Avolon підтвердила тверде замовлення на 15 одиниць A330neo. 24 грудня 2014 р. тайванський перевізник Transasia Airways дезавуювала себе як невідомого покупця на авіашоу Фарнборо для підтвердження намірів про придбання чотирьох Airbus A330neo. Авіакомпанія повідомила про тверде замовлення на чотири одиниці Airbus A330-800neos.

### Тверді замовлення
| Дата замовлення | Країна   | Покупець          | Тип АС | Тип АС | Разом |
| Дата замовлення | Країна   | Покупець          | 800neo | 900neo | Разом |
| --------------- | -------- | ----------------- | ------ | ------ | ----- |
| 19.11.14        | США      | Delta Air Lines   | 0      | 25     | 25    |
| 03.12.14        | США      | CIT Group         | 0      | 15     | 15    |
| 15.12.14        | Малайзія | AirAsia X         | 0      | 55     | 55    |
| 18.12.14        | США      | Hawaiian Airlines | 6      | 0      | 6     |
| 23.12.14        | Ірландія | Avolon            | 0      | 15     | 15    |
| 24.12.14        | Тайвань  | Transasia Airways | 4      | 0      | 4     |
| Totals          | Totals   | Totals            | 10     | 110    | 120   |

Примітки
1. ↑  Замовник першого експлуатаційного екземпляра A330-900neo.

## Галерея
- Нові закінцівки крила (sharklets)
- Киль та шарклети (закінцівки)
- Neo на фоні злітаючого А350 Qatar

## Специфікації
|                                    | A330-800neo                                                                                | A330-900neo                                                                                |
| ---------------------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Кабінний екіпаж                    | Двоє                                                                                | Двоє                                                                                |
| Кількість крісел, типово           | 252 (2 класи)                                                                                | 310 (2 класи)                                                                                |
| Довжина                            | 58,82 м                                                                                | 63,69 м                                                                                |
| Розмах крил                        | 64 м                                                                                | 64 м                                                                                |
| Ширина крісла                      | 45,72 см в типовому економі (восьмеро у ряд) або 41,91 см у щільному економі (дев'ятеро у ряд) | 45,72 см в типовому економі (восьмеро у ряд) або 41,91 см у щільному економі (дев'ятеро у ряд) |
| Максимальна злітна вага (MTOW)     | 242 тонн                                                                                | 242 тонн                                                                                |
| Максимальна посадкова вага         | 186 тонн                                                                                | 191 тонн                                                                                |
| Максимальна ємність палива         | 139090 л                                                                                | 139090 л                                                                                |
| Максимальна дистанція (з резервом) | > 13 800 км                                                                                | > 11482 км                                                                                |
| Двигун (×2)                        | Rolls-Royce Trent 7000                                                                         | Rolls-Royce Trent 7000                                                                         |
| Тяга (×2)                          | 302,48 кН — 320,27 кН                                                                          | 302,48 кН — 320,27 кН                                                                          |

title: Airbus A330neo

wikitext:
{{Картка:Літальний апарат
 | назва = Аеробус A330neo
 | зображення =File:Airbus A330neo.jpg
 | підпис =
 | тип = [[широкофюзеляжний літак|широкофюзеляжний реактивний]] [[пасажирський літак]]
 | розробник = багатонаціональний проект
 | виробник = [[Airbus]]
 | перший політ = 19 жовтня 2017 р.<ref>{{Cite web |url=http://www.airbus.com/newsroom/press-releases/en/2017/10/first-a330neo-becomes-airborne-for-its-maiden-flight2.html |title=Архівована копія |accessdate=20 жовтня 2017 |archive-date=19 жовтня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171019201119/http://www.airbus.com/newsroom/press-releases/en/2017/10/first-a330neo-becomes-airborne-for-its-maiden-flight2.html }}</ref>
 | початок експлуатації = Очікується в IV кварталі 2017 р.<ref name=Airbus3/>
 | статус = У розробці
 | вартість одиниці = A330-800neo: 241,7 млн дол. США (2014)<ref name="Airbus average list prices 2014">{{cite web | title=Airbus average list prices 2014 | publisher=Airbus.com | date=13 January 2014 | url=http://www.ausbt.com.au/airbus-a330neo-a330-800neo-a330-900neo | accessdate=14 January 2014 | archive-date=17 липня 2014 | archive-url=https://web.archive.org/web/20140717022656/http://www.ausbt.com.au/airbus-a330neo-a330-800neo-a330-900neo }}</ref>,
A330-900neo: 275,6 млн дол. США (2014)<ref name="Airbus average list prices 2014"/>
 | базова модель = [[Airbus A330]]
}}
'''Аеробус A330neo''' ({{IPA-fr|ɛʁbys|lang|Airbus2.ogg}}, {{lang-uk|Ерб́юс}}, {{IPA-en|ˈɛərbʌs|lang}} — {{lang-uk|Ейрб́ас}}) є широкофюзеляжним авіалайнером, що знаходиться у розробці концерном [[Airbus]] на заміну [[Airbus A330]] (як A330''ceo'' («Current Engine Option» або «Варіант з поточними двигунами»)). Заплановано два різновиди A330neo: A330-800neo та A330-900neo<ref name=Airbus3>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/living-up-to-its-billing-airbus-officially-launches-the-a330neo-programme | title=Living up to its billing: Airbus officially launches the A330neo programme | publisher=Airbus.com | accessdate=13 січня 2015 | archive-date=13 лютого 2017 | archive-url=https://web.archive.org/web/20170213171717/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/living-up-to-its-billing-airbus-officially-launches-the-a330neo-programme/ }}</ref>. Літери ''«neo»'' у назві означають «New Engine Option» або «Варіант з новими двигунами». Двигуни [[:en:Rolls-Royce Trent#Trent 7000|Rolls-Royce Trent 7000]] плануються як єдиний силовий агрегат для літака<ref name=Airbus3/>. A330neo також представить інші нововведення на зразок вінглетів (інспірованих моделлю [[Airbus A350]]), довшим розмахом крил (64 м) та новими пілонами двигунів. За твердженням представників [[Airbus]], дані зміни зменшать витрати пального на 14 % в розрахунку на одного пасажира, таким чином перетворюючи A330neo на найбільш ефективний широкофюзеляжний літак середнього радіуса на ринку<ref name=Airbus1>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/airbus-launches-the-a330neo | title=Airbus launches the A330neo | publisher=Airbus.com | accessdate=13 січня 2015 | archive-date=20 липня 2014 | archive-url=https://web.archive.org/web/20140720000446/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/airbus-launches-the-a330neo/ }}</ref>.
{{вікіфікувати}}

== Розвиток ==
Керівництво Airbus довший час займалося дослідженнями з приводу оснащення моделі A330, що користувалась найбільшим попитом, новішими та ефективнішими двигунами «New Engine Option» або ''«neo»'' з метою збереження динаміки продажів. Директор із продажу в Airbus {{iw|John Leahy (executive)|John Leahy|en|John Leahy (executive)}} стверджував, що А330 конкурує на середніх дистанціях з [[Boeing 787]], навіть без нових двигунів<ref name=Delta_issue>{{cite web | url=http://www.aviationweek.com/Article.aspx?id=/article-xml/awx_03_11_2014_p0-671113.xml | title=Delta To Issue Major Widebody RFP For 747/767 Replacements | author=Jens Flottau | publisher=Aviation week | date=11 March 2014 | accessdate=13 лютий 2019 | archiveurl=https://web.archive.org/web/20140319101300/http://www.aviationweek.com/Article.aspx?id=%2Farticle-xml%2Fawx_03_11_2014_p0-671113.xml | archivedate=19 березень 2014 | deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140319101300/http://www.aviationweek.com/Article.aspx?id=%2Farticle-xml%2Fawx_03_11_2014_p0-671113.xml |date=2014-03-19 }}</ref>. Також він був найдешевшим широкофюзеляжником для обслуговування щільних рейсів довжиною не більше 7400 км та потенційно міг створити монополію на цьому ринковому сегменті<ref name=Def_prio>Flottau, Jens, «Defining priorities», Aviation Week and Space Technology, 14 July 2014, p. 70.</ref>. Щобільше, експлуатанти на кшталт [[AirAsia X]] та [[Delta Air Lines]] були зацікавлені у переоснащеному новими двигунами А330 та спонукали Airbus для втілення такого проєкту<ref name=Delta_issue/><ref>{{cite web | author=Weber, Tim | title=Airbus studies engine revamp of A330 jet: sources | url=http://news.yahoo.com/airbus-studies-engine-revamp-a330-sources-182216887--sector.html | publisher=[[Reuters]] | date=10 January 2014 | accessdate=13 січня 2015 | archive-date=24 січня 2021 | archive-url=https://web.archive.org/web/20210124200528/https://news.yahoo.com/airbus-studies-engine-revamp-a330-sources-182216887--sector.html }}</ref>. Однак A330neo міг створити й проблеми для Airbus: перебуваючи у тому ж широкофюзеляжному сегменті ринку, що і [[Airbus A350]], A330neo міг завадити продажам останнього<ref name=Def_prio/>.[[Файл:Airbus A330neo First Flight crew.jpg|ліворуч|міні|Екіпаж пілотів-випробувальників після виконання першого польоту]]

== Модифікації ==
[[Airbus]] пропонуватиме два варіанти A330neo: A330-800neo (котрий безпосередньо замінить [[Airbus A330|Airbus A330-200]]) та A330-900neo (відповідно — [[Airbus A330|Airbus A330-300]])<ref name=Airbus3/>. A330-800neo розмістить 252 пасажирів у типовій двокласній компоновці (на 6 більше за попередника), а A330-900neo — відповідно 310 пасажирів у аналогічному салоні (на 10 більше за попередню модель). Обидві модифікації також матимуть більшу віддаль польоту.
[[Файл:Airbus A330neo aircraft.jpg|міні|Буксирування на руліжну доріжку]]

== Замовлення ==
Після представлення A330neo на [[Міжнародний авіакосмічний салон у Фарнборо|авіашоу Фарнборо]] у липні 2014 р. Airbus підписала меморандуми про порозуміння на 121 літак<ref name="farnborough">{{Cite web |url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/reinforcing-airbus-widebody-leadership-a330neo-is-a-winner-at-the-farnborough-airshow/ |title=Reinforcing Airbus' widebody leadership: A330neo is a winner at the Farnborough Airshow |accessdate=28 січень 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140719075526/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/reinforcing-airbus-widebody-leadership-a330neo-is-a-winner-at-the-farnborough-airshow/ |archivedate=19 липень 2014 |deadurl=yes }}</ref>. Усі зі 121 домовленостей підписані з трьома авіа- і трьома лізинговими компаніями. [[AirAsia X]] підписалась на 50 одиниць A330-900neo<ref>{{cite web | title=AirAsia X to order 50 A330neo | url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/airasia-x-to-order-50-a330neo | publisher=Airbus | date=15 July 2014 | accessdate=28 січень 2015 | archiveurl=https://web.archive.org/web/20160206234405/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/airasia-x-to-order-50-a330neo/ | archivedate=6 лютий 2016 | deadurl=yes }}</ref><ref>{{cite news | author1=Tim Hepher | title=AirAsia to order 50 Airbus A330neo: sources | url=http://uk.reuters.com/article/2014/07/15/us-airshow-britain-airasia-idUKKBN0FK13520140715 | work=Reuters | date=15 July 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=6 жовтня 2014 | archive-url=https://web.archive.org/web/20141006122549/http://uk.reuters.com/article/2014/07/15/us-airshow-britain-airasia-idUKKBN0FK13520140715 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141006122549/http://uk.reuters.com/article/2014/07/15/us-airshow-britain-airasia-idUKKBN0FK13520140715 |date=2014-10-06 }}</ref>, [[Трансаэро]] — на 12 одиниць<ref>{{cite web | url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/transaero-airlines-commits-to-20-a330s | title=Transaero Airlines commits to 20 A330s | publisher=Airbus.com | date=17 July 2014 | accessdate=28 січень 2015 | archiveurl=https://web.archive.org/web/20160131052034/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/transaero-airlines-commits-to-20-a330s/ | archivedate=31 січень 2016 | deadurl=yes }}</ref> та чотири літаки було підписано невідомим азійським перевізником. {{iw|Air Lease Corporation}} оголосила наміри на 25 A330neos<ref>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/air-lease-corporation-signs-for-25-a330neo-and-60-a321neo | title=Air Lease Corporation signs for 25 A330neo and 60 A321neo | publisher=Airbus.com | accessdate=28 січень 2015 | archiveurl=https://web.archive.org/web/20160207055235/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/air-lease-corporation-signs-for-25-a330neo-and-60-a321neo/ | archivedate=7 лютий 2016 | deadurl=yes }}</ref>, {{iw|CIT Group}} домовилась про 15 літаків<ref>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/cit-commits-to-order-15-a330neo-and-5-a321ceo-aircraft | title=CIT commits to order 15 A330neo and 5 A321ceo aircraft | publisher=Airbus.com | accessdate=28 січень 2015 | archiveurl=https://web.archive.org/web/20160207060255/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/cit-commits-to-order-15-a330neo-and-5-a321ceo-aircraft/ | archivedate=7 лютий 2016 | deadurl=yes }}</ref>, і {{iw|Avolon}} пообіцяла викупити також 15<ref>{{cite web| title=Avolon announces commitment to purchase 15 Airbus A330neo aircraft valued at US$4.1 billion at current list prices| url=http://avolon.aero/avolon-announces-commitment-to-purchase-15-airbus-a330neo-aircraft-valued-at-us4-1-billion-at-current-list-prices| website=avolon.aero| publisher=Avolon| date=15 July 2014| accessdate=28 січня 2015| archive-date=7 лютого 2016| archive-url=https://web.archive.org/web/20160207002720/http://avolon.aero/avolon-announces-commitment-to-purchase-15-airbus-a330neo-aircraft-valued-at-us4-1-billion-at-current-list-prices/}}</ref>.

Після авіашоу у Фарнборо [[Hawaiian Airlines]] повідомили про підписання меморандуму про розуміння з Airbus на шість одиниць A330-800neo, який містив права на придбання додаткових шести літаків цього типу<ref>{{cite web| title=Hawaiian Airlines to order six A330-800neo aircraft| url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/hawaiian-airlines-to-order-six-a330-800neo-aircraft| publisher=Airbus| date=23 July 2014| accessdate=28 січень 2015| archiveurl=https://web.archive.org/web/20160207050759/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/hawaiian-airlines-to-order-six-a330-800neo-aircraft/| archivedate=7 лютий 2016| deadurl=yes}}</ref>. Дане замовлення замінило попереднє, що включало 12 літаків (шість твердих замовлень та шість додаткових — з правом придбання) моделі [[Airbus A350|Airbus A350-800]]<ref>{{cite web|title=Odds and Ends: Hawaiian orders A330-800, drops A350-800; A330neo market potential; Engines and Airbus|url=http://leehamnews.com/2014/07/22/odds-and-ends-hawaiian-orders-a330-800-drops-a350-800-engines-and-airbus/|publisher=Leeham News|date=22 липня 2014|accessdate=28 січня 2015|archive-date=16 березня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150316234452/http://leehamnews.com/2014/07/22/odds-and-ends-hawaiian-orders-a330-800-drops-a350-800-engines-and-airbus/}}</ref>.

19 листопада 2014 р. [[Delta Air Lines]] стала першою авіакомпанією, котра повідомила про тверде замовлення на Airbus A330neo у кількості 25 одиниць модифікації −900neo<ref>{{cite web | author1=Delphine Touitou | title=Airbus signs mega-deal with Delta for 50 planes | url=http://news.yahoo.com/airbus-sign-deal-delta-50-planes-104215488.html | website=news.yahoo.com | publisher=Yahoo | date=21 November 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=29 листопада 2014 | archive-url=https://web.archive.org/web/20141129074046/http://news.yahoo.com/airbus-sign-deal-delta-50-planes-104215488.html }}</ref><ref>{{cite news | author1=Dominic Gates | title=Boeing loses $6B Delta order; gives a big boost to Airbus | url=http://seattletimes.com/html/businesstechnology/2025059475_deltaairbusxml.html | work=The Seattle Times | date=19 November 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=30 січня 2015 | archive-url=https://web.archive.org/web/20150130225526/http://seattletimes.com/html/businesstechnology/2025059475_deltaairbusxml.html }}</ref><ref>{{cite web | title=Airbus wins Delta wide-body order | url=http://leehamnews.com/2014/11/19/airbus-wins-delta-wide-body-order | publisher=Leeham | date=19 November 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=16 березня 2015 | archive-url=https://web.archive.org/web/20150316234633/http://leehamnews.com/2014/11/19/airbus-wins-delta-wide-body-order/ }}</ref><ref name=delta/>. Авіакомпанія також стає покупцем першого екземпляра літака Airbus A330-900neo після його передачі в експлуатацію<ref>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/first-242-tonne-take-off-weight-a330-successfully-completes-first-flight/ | title=First 242 tonne take-off weight A330 successfully completes first flight | publisher=Airbus.com | date=12 January 2015 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=27 вересня 2016 | archive-url=https://web.archive.org/web/20160927051424/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/first-242-tonne-take-off-weight-a330-successfully-completes-first-flight/ }}</ref>.
[[Файл:Airbus A330neo first take-off.jpg|ліворуч|міні|Перший зліт]]
3 грудня 2014 р. {{iw|CIT Group}} підтвердила твердим замовленням придбання 15 одиниць A330-900neo<ref name=cit>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/cit-firms-up-order-for-15-a330neo-and-five-a321ceo-aircraft | title=CIT firms up order for 15 A330neo and five A321ceo aircraft | publisher=Airbus.com | date=3 December 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=14 лютого 2015 | archive-url=https://web.archive.org/web/20150214051531/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/cit-firms-up-order-for-15-a330neo-and-five-a321ceo-aircraft/ }}</ref>. 15 грудня 2014 р. [[AirAsia X]] анонсувала тверде замовлення на 55 одиниць Airbus A330-900neo; на п'ять більше, ніж раніше фігурувало у меморандумі про порозуміння, що було підписане у липні 2014 р. на авіашоу Фарнборо. На цей час це є найбільше окреме замовлення для представника сімейства A330<ref name=airasiafirm>{{cite web | url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/airasia-x-places-firm-order-for-55-a330neo | title=AirAsia X places firm order for 55 A330neo | publisher=Airbus.com | date=15 December 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=6 березня 2016 | archive-url=https://web.archive.org/web/20160306164436/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/airasia-x-places-firm-order-for-55-a330neo/ }}</ref>. 18 грудня 2014 р. [[Hawaiian Airlines]] завершили своє замовлення на 6 одиниць A330-800neo, замість раніше замовлених [[Airbus A350|Airbus A350-800]]<ref name="HawaiianOrder">{{cite web|title=Hawaiian Airlines finalizes A330-800neo order|url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/hawaiian-airlines-finalizes-a330-800neo-order/|website=airbus.com|publisher=Airbus|accessdate=21 грудня 2014|archive-date=24 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141224202945/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/hawaiian-airlines-finalizes-a330-800neo-order/}}</ref>. 23 грудня 2014 р. {{iw|Avolon}} підтвердила тверде замовлення на 15 одиниць A330neo<ref name="avalonfirm" />. 24 грудня 2014 р. тайванський перевізник [[Transasia Airways]] дезавуювала себе як невідомого покупця на авіашоу Фарнборо для підтвердження намірів про придбання чотирьох Airbus A330neo. Авіакомпанія повідомила про тверде замовлення на чотири одиниці Airbus A330-800neos<ref name="FG141224">{{cite web|title=TransAsia to take four A330-800neo jets|url=http://www.flightglobal.com/news/articles/transasia-to-take-four-a330-800neo-jets-407442/|website=Flight Global|publisher=Flight Global|date=24 грудня 2014|accessdate=28 січня 2015|archive-date=8 січня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150108095109/http://www.flightglobal.com/news/articles/transasia-to-take-four-a330-800neo-jets-407442/}}</ref>.

=== Тверді замовлення ===

{| class="wikitable sortable" style="text-align:center; background-color:#fbf8db"
|+ '''Тверді замовлення на Airbus A330neo'''
|- style="background:#ccddff;"
! style="background-color:#ccddff;" rowspan="2" | Дата
замовлення
! style="background-color:#ccddff;" rowspan="2" | Країна
! style="background-color:#ccddff;" rowspan="2" | Покупець
! style="background-color:#ccddff;" colspan="2" | Тип АС
! style="background-color:#ccddff;" rowspan="2" | Разом
|-
! style="background-color:#ccddff;" | 800neo
! style="background-color:#ccddff;" | 900neo
|-
| 19.11.14
| США
| [[Delta Air Lines]]{{#tag:ref|Замовник першого експлуатаційного екземпляра A330-900neo.|group="n"}}
| 0
| 25
| 25<ref name=delta>{{cite web | url=http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/delta-orders-50-airbus-widebody-aircraft | title=Delta orders 50 Airbus widebody aircraft | work=Airbus | date=November 2014 | accessdate=20 November 2014 | archive-date=4 березня 2016 | archive-url=https://web.archive.org/web/20160304065858/http://www.airbus.com/newsevents/news-events-single/detail/delta-orders-50-airbus-widebody-aircraft/ }}</ref>
|-
| 03.12.14
| США
| {{iw|CIT Group}}
| 0
| 15
| 15<ref name=cit/>
|-
| 15.12.14
| Малайзія
| [[AirAsia X]]
| 0
| 55
| 55<ref name=airasiafirm/>
|-
| 18.12.14
| США
| [[Hawaiian Airlines]]
| 6
| 0
| 6<ref name=Hawaiianfirm>{{cite web | title=Hawaiian Airlines finalizes A330-800neo order | url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/hawaiian-airlines-finalizes-a330-800neo-order/ | publisher=Airbus | date=18 December 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=27 січня 2015 | archive-url=https://web.archive.org/web/20150127011932/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/hawaiian-airlines-finalizes-a330-800neo-order/ }}</ref>
|-
| 23.12.14
| Ірландія
| {{iw|Avolon}}
| 0
| 15
| 15<ref name=avalonfirm>{{cite web | title=Avolon firms up order for 15 A330neo aircraft | url=http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/avolon-firms-up-order-for-15-a330neo-aircraft/ | publisher=Airbus | date=23 December 2014 | accessdate=28 січня 2015 | archive-date=12 січня 2015 | archive-url=https://web.archive.org/web/20150112152642/http://www.airbus.com/presscentre/pressreleases/press-release-detail/detail/avolon-firms-up-order-for-15-a330neo-aircraft/ }}</ref>
|-
| 24.12.14
| Тайвань
| [[Transasia Airways]]
| 4
| 0
| 4<ref name="FG141224"/>
|-
|colspan="3"| '''Totals''' || '''10''' || '''110''' || '''120'''
|}
;Примітки
{{Reflist|group="n"}}

== Галерея ==
<gallery>
Файл:Airbus A330neo - new sharklets.jpg|Нові закінцівки крила (sharklets)
Файл:Airbus A330neo, new sharklets.jpg|Киль та шарклети (закінцівки)
Файл:Airbus A330neo and A350 Qatar Airways.jpg|Neo на фоні злітаючого А350 Qatar
</gallery>

== Специфікації ==
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:96%;"
|+ Попередні специфікації за моделями
|-
!
! A330-800neo
! A330-900neo
|-
! scope="row" | Кабінний екіпаж
| colspan="2" | Двоє
|-
! scope="row" | Кількість крісел,
 типово
| colspan="1" | 252 (2 класи)|| 310 (2 класи)
|-
! scope="row" | Довжина
| colspan="1" | 58,82 м
| 63,69 м
|-
! scope="row" | Розмах крил
| colspan="2" | 64 м
|-
! scope="row" | Ширина крісла
| colspan="2" | 45,72 см в типовому економі (восьмеро у ряд) ''або'' 41,91 см у щільному економі (дев'ятеро у ряд)
|-
! scope="row" | [[Максимальна злітна маса|Максимальна злітна вага]]
(MTOW)
| colspan="2" | 242 тонн
|-
! scope="row" | [[Максимальна посадкова маса|Максимальна посадкова вага]]
| colspan="1" | 186 тонн || 191 тонн
|-
! scope="row" | Максимальна ємність палива
| colspan="2" | 139090 л
|-
! scope="row" | Максимальна дистанція (з резервом)
| colspan="1" | > 13 800 км || > 11482 км
|-
! scope="row" | Двигун (×2)
| colspan="2" | [[Rolls-Royce Trent 7000]]
|-
! scope="row" | Тяга (×2)
| colspan="2" | 302,48 кН — 320,27 кН
|-
|}

== Див. також ==
* Пов'язане виробництво: [[Airbus A330]]
* Моделі зі схожими характеристиками: [[Airbus A350]], [[Боїнг 787]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{ВП-портали|Авіація}}
{{Літак Аеробус}}

[[Категорія:Літаки Airbus]]
[[Категорія:Далекомагістральні літаки]]
[[Категорія:Жовтень 2017]]
[[Категорія:Двомоторні реактивні літаки]]
[[Категорія:Широкофюзеляжні літаки]]

title: Аеробус A330neo

Тип: широкофюзеляжний реактивний пасажирський літак

Розробник: багатонаціональний проект

Виробник: Airbus

Перший політ: 19 жовтня 2017 р.

Початок експлуатації: Очікується в IV кварталі 2017 р.

Статус: У розробці

Базова модель: Airbus A330


text:
# Меріон Кінг Габберт
Меріон Кінг Габберт (M. King Hubbert; 5 жовтня 1903 — 11 жовтня 1989) — американський геофізик з дослідницької лабораторії компанії «Shell» в Х'юстоні. Запропонував деякі важливі ідеї в галузі геології, геофізики, геології нафти. Найбільш відомі Крива Габберта та його теорія «піку нафти», які мали значні політичні наслідки.
Запропонував свою теорію «піку нафти» в 1956 році, згідно з якою історичний максимум нафтовидобутку буде досягнутий у США до 1970 року, а у світі — до 1995 року. У 1975 році Національна академія наук США визнала правильність теоретичних вирахувань Хабберта. Втім, в усі роки після 1995-го нафти було добуто значно більше, ніж 1995-го.

## Біографія
Народився в 1903 році в Сан-Саба (штат Техас). Навчався в Чиказькому університеті, здобув ступінь бакалавра в 1926, магістра в 1928, Ph.D в 1937 році. Спеціалізувався на геології, математиці та фізиці. Два роки працював геологом-асистентом в Amerada Petroleum Company під час підготовки дисертації, додатково викладав геофізику в Колумбійському Університеті. Працював аналітиком у Board of Economic Warfare. У 1943—1964 роках працював у Shell Oil Company. Після звільнення працював геофізиком-дослідником у Геологічній службі США (USGS) аж до 1976 року. Професор геології і геофізики в Стенфордському університеті (1963—1968), професор в Каліфорнійському університеті в Берклі (1973—1976).

## Дослідження
Роботи Габберта зробили внесок у геофізику, включаючи математичну демонстрацію того, що тверді гірські породи в земній корі, які перебувають під величезним тиском, повинні проявляти пластичність, як, наприклад, глина. Ця демонстрація дозволила пояснити спостережувану на геологічних масштабах часу деформацію земної кори. Також Хабберт вивчав течії підземних рідин.
Найбільше Кінг Хабберт відомий роботами про нафтові й газові запаси. Він передбачив, що для будь-якої заданої географічної області, як для окремого родовища, так і для всієї планети, графік швидкості видобутку нафти чи газу по часу повинен мати дзвоноподібну форму, коли видобуток спочатку зростає, потім проходить пік видобутку і потім зменшується. На основі цієї теорії він у 1956 році представив на семінарі American Petroleum Institute в Сан-Антоніо роботу, в якій показав, що швидкість видобутку нафти в США досягне піку в 1965—1970 роки. спочатку робота сприймалася негативно, на неї було дано безліч критичних відгуків, в тому числі тому, що в попередні півстоліття було зроблено безліч оцінок майбутніх запасів нафти. Попередні оцінки зазвичай ґрунтувалися на співвідношенні резервів і видобутку, не враховували майбутніх відкриттів, і в підсумку виявилися помилковими. До 1970 році прогноз Хабберта в загальних рисах виконався, і його робота отримала широке визнання.
Коли в період між жовтнем 1973 і березнем 1974 ОПЕК припинила поставки нафти в США внаслідок їх гуманітарної допомоги Ізраїлю в ізраїльсько-арабській війні, вибухнула нафтова криза 1973 року. У 1975 році, коли США все ще страждали від високих цін на нафту, Національна академія наук підтвердила розрахунки Хабберта з приводу виснаження нафтових запасів і визнала, що більш ранні прогнози були дуже оптимістичні й некоректні. Ця заява привернула до Хабберта широку увагу ЗМІ.
У 1974 Хабберт спрогнозував досягнення загальносвітового піку видобутку нафти приблизно до 1995, у разі, якщо сучасні йому тренди й далі виконуватимуться. Пізніше були дані різні доповнюючі публікації та прогнози.
Хабберт вірив, що сонячна енергія і ядерна енергетика дозволять людству розвиватися ще кілька століть. Також зазначив, що за умови ефективного глобального контролю за чисельністю населення людство може знайти джерело енергії (уран), яке б могло використовуватися як основне протягом кількох століть.
Має й інший внесок у науку: корекція закону Дарсі, передбачення шляхів міграції вуглеводнів, вивчав тепловий та енергетичний баланс Землі та ін.

title: Меріон Кінг Габберт

wikitext:
{{Науковець
}}
[[Файл:Hubbert_peak_oil_plot.svg|праворуч|міні|250x250пкс| Крива Хабберта являє собою [[модель]] доступності нафти в майбутньому.]]
'''Меріон Кінг Габберт''' (''M. King Hubbert''; [[5 жовтня]] [[1903]] — {{Дата смерті|11|10|1989}}) — американський геофізик з дослідницької лабораторії компанії «[[Royal Dutch Shell|Shell]]» в [[Х'юстон]]і. Запропонував деякі важливі ідеї в галузі геології, геофізики, геології нафти. Найбільш відомі {{нп3|Крива Габберта|Крива Габберта|en|Hubbert curve}} та {{нп3|Теорія піку нафти Хабберта|його теорія|en|Hubbert peak theory}} «[[Пік нафти|піку нафти]]», які мали значні політичні наслідки.

Запропонував свою теорію «[[Пік нафти|піку нафти]]» в 1956 році<ref name="kh56">[http://www.resilience.org/stories/2006-03-08/nuclear-energy-and-fossil-fuels NUCLEAR ENERGY AND THE FOSSIL FUELS] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180705175929/https://www.resilience.org/stories/2006-03-08/nuclear-energy-and-fossil-fuels/ |date=5 липня 2018 }}, M. KING HUBBERT // Drilling and Production Practice (1956) American Petroleum Institute, JUNE 1956 — Кинг Хабберт. «Атомная (ядерная) энергия и ископаемые топлива». ([http://www.hubbertpeak.com/hubbert/1956/1956.pdf pdf] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080527233843/http://www.hubbertpeak.com/hubbert/1956/1956.pdf |date=2008-05-27 }})</ref>, згідно з якою історичний максимум нафтовидобутку буде досягнутий у США до 1970 року<ref name=":0">{{Cite book|url=http://press.princeton.edu/chapters/s8845.html|title=Hubbert's Peak: The Impending World Oil Shortage|last=Deffeyes, Kenneth S.|year=2001|publisher=Princeton University press|pages=1–13|archiveurl=https://web.archive.org/web/20100703000000/http://press.princeton.edu/chapters/s8845.html|archivedate=2010-07-03}}</ref>, а у світі — до 1995 року. У 1975 році [[Національна академія наук США]] визнала правильність теоретичних вирахувань Хабберта. Втім, в усі роки після 1995-го нафти було добуто значно більше, ніж 1995-го.

== Біографія ==
Народився в 1903 році в Сан-Саба ([[Техас|штат Техас]]). Навчався в [[Чиказький університет|Чиказькому університеті]], здобув ступінь бакалавра в 1926, магістра в 1928, [[Доктор філософії|Ph.D]] в 1937 році. Спеціалізувався на геології, математиці та фізиці. Два роки працював геологом-асистентом в Amerada Petroleum Company під час підготовки дисертації, додатково викладав геофізику в [[Колумбійський університет|Колумбійському Університеті]]. Працював аналітиком у Board of Economic Warfare. У 1943—1964 роках працював у Shell Oil Company. Після звільнення працював геофізиком-дослідником у [[Геологічна служба США|Геологічній службі США]] (USGS) аж до 1976 року. Професор геології і геофізики в [[Стенфордський університет|Стенфордському університеті]] (1963—1968), професор в [[Університет Каліфорнії (Берклі)|Каліфорнійському університеті в Берклі]] (1973—1976).

== Дослідження ==

:

Роботи Габберта зробили внесок у [[Геофізика|геофізику]], включаючи математичну демонстрацію того, що тверді [[Гірська порода|гірські породи]] в [[Земна кора|земній корі]], які перебувають під величезним тиском, повинні проявляти [[Пластичність (фізика)|пластичність]], як, наприклад, [[глина]]. Ця демонстрація дозволила пояснити спостережувану на геологічних масштабах часу деформацію земної кори. Також Хабберт вивчав течії підземних рідин.

Найбільше Кінг Хабберт відомий роботами про [[Ресурси і запаси нафти|нафтові]] й [[Природний газ|газові]] запаси. Він передбачив, що для будь-якої заданої географічної області, як для окремого родовища, так і для всієї планети, графік швидкості видобутку нафти чи газу по часу повинен мати дзвоноподібну форму, коли видобуток спочатку зростає, потім проходить пік видобутку і потім зменшується. На основі цієї теорії він у 1956 році представив на семінарі [[Американський нафтовий інститут|American Petroleum Institute]] в [[Сан-Антоніо]] роботу, в якій показав, що [[Пік нафти|швидкість видобутку нафти]] в США досягне піку в 1965—1970 роки.<ref name="Hubbert1956">[http://www.hubbertpeak.com/hubbert/1956/1956.pdf Nuclear Energy and the Fossil Fuels] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080527233843/http://www.hubbertpeak.com/hubbert/1956/1956.pdf |date=2008-05-27 }}, M.K. Hubbert, Presented before the Spring Meeting of the Southern District, American Petroleum Institute, Plaza Hotel, San Antonio, Texas, March 7-8-9, 1956</ref> спочатку робота сприймалася негативно, на неї було дано безліч критичних відгуків, в тому числі тому, що в попередні півстоліття було зроблено безліч оцінок майбутніх запасів нафти. Попередні оцінки зазвичай ґрунтувалися на [[співвідношення резервів і видобутку|співвідношенні резервів і видобутку]], не враховували майбутніх відкриттів, і в підсумку виявилися помилковими.<ref name=":0"/> До 1970 році прогноз Хабберта в загальних рисах виконався, і його робота отримала широке визнання.

Коли в період між жовтнем 1973 і березнем 1974 [[ОПЕК]] припинила поставки нафти в США внаслідок їх гуманітарної допомоги Ізраїлю в [[Війна Судного дня|ізраїльсько-арабській війні]], вибухнула [[нафтова криза 1973 року]]. У 1975 році, коли США все ще страждали від високих цін на нафту, [[Національна академія наук США|Національна академія наук]] підтвердила розрахунки Хабберта з приводу виснаження нафтових запасів і визнала, що більш ранні прогнози були дуже оптимістичні й некоректні. Ця заява привернула до Хабберта широку увагу ЗМІ.

У 1974 Хабберт спрогнозував досягнення загальносвітового піку видобутку нафти приблизно до 1995, у разі, якщо сучасні йому тренди й далі виконуватимуться.<ref>[http://www.hubbertpeak.com/hubbert/natgeog.htm «Oil, the Dwindling Treasure»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150319183100/http://www.hubbertpeak.com/hubbert/natgeog.htm |date=19 березня 2015 }} ''[[National Geographic (журнал)|National Geographic]]'', June 1974</ref> Пізніше були дані {{нп|Predicting the timing of peak oil|різні доповнюючі публікації та прогнози|en|Predicting the timing of peak oil}}.

Хабберт вірив, що сонячна енергія і ядерна енергетика дозволять людству розвиватися ще кілька століть. Також зазначив, що за умови ефективного глобального контролю за чисельністю населення людство може знайти джерело енергії (уран), яке б могло використовуватися як основне протягом кількох століть.<ref>{{Cite web|url=http://www.hubbertpeak.com/hubbert/1956/1956.pdf|title=Nuclear Energy and the Fossil Fuels 'Drilling and Production Practice'|last=M. King Hubbert|date=1956-06|publisher=American Petroleum Institute|page=36|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080527233843/http://www.hubbertpeak.com/hubbert/1956/1956.pdf|archivedate=2008-05-27|accessdate=2008-04-18}}</ref>

Має й інший внесок у науку: корекція [[Закон Дарсі|закону Дарсі]], передбачення шляхів міграції вуглеводнів, вивчав [[Тепловий баланс Землі|тепловий]] та енергетичний баланс Землі та ін.<ref>[https://web.archive.org/web/20081031155539/http://www.energy.wisc.edu/wp-content/uploads/2006/10/HubbertCycleLecture%20Patzek%20UWMadison%20Oct%202006.pdf The Hubbert Peaks], Tad Patzek, Civil & Environmental Engineering, U.C. Berkeley // University of Wisconsin, Madison, October 6, 2006</ref>

== Див. також ==

* Асоціація по дослідженню піку нафти і газу

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Габберт, Меріон Кінг}}
[[Категорія:Геофізики]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Науковці Університету Каліфорнії у Берклі]]
[[Категорія:Науковці Стенфордського університету]]
[[Категорія:Народились 5 жовтня]]
[[Категорія:Народились 1903]]
[[Категорія:Померли 11 жовтня]]
[[Категорія:Померли 1989]]
[[Категорія:Фізики XX століття]]
[[Категорія:Технократичний рух]]

title: Меріон Кінг Габберт

Народився: 5 жовтня 1903 · Сан-Саба, Техас, США

Помер: 11 жовтня 1989 (86 років) · Бетесда, Монтґомері, Мериленд, США

Країна: США

Діяльність: геофізик, викладач університету, інженер

Alma mater: Чиказький університет (1937)

Галузь: геологія і пік нафти

Заклад: Університет Каліфорнії (Берклі) · Shell · Геологічна служба США · Стенфордський університет

Посада: President of the Geological Society of Americad

Членство: Національна академія наук США · Американська академія мистецтв і наук

Нагороди: Arthur L. Day Medald (1954) медаль Елліота Крессона (1981) медаль Пенроуза (1973) премія Ветлесена (1981) William Smith Medald (1978)


text:
# Ульгі (Жамбильський район)
Ульгі́ (каз. Үлгі) — село у складі Жамбильського району Північноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Архангельського сільського округу.
Населення — 27 осіб (2021; 235 у 2009, 363 у 1999, 428 у 1989).
Національний склад станом на 1989 рік:
- казахи — 100 %.

title: Ульгі (Жамбильський район)

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Ульгі
| місцева назва          = {{Lang-kk|Үлгі}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[Північноказахстанська область|Північноказахстанська]]
| район                  = [[жамбильський район (Північно-Казахстанська область)|Жамбильський]]
| округ                  = [[архангельський сільський округ (Жамбильський район)|Архангельський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 27 осіб ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 54 | lat_min= 22
           | lat_sec= 01
|lon_dir=E | lon_deg= 67 | lon_min= 10
           | lon_sec= 14
| карта розташування1    = Казахстан Північно-Казахстанська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

{{Otheruses|Ульгі}}

'''Ульгі́''' ({{Lang-kk|Үлгі}}) — [[село]] у складі [[жамбильський район (Північно-Казахстанська область)|Жамбильського району]] [[Північноказахстанська область|Північноказахстанської області]] [[Казахстан]]у. Входить до складу [[архангельський сільський округ (Жамбильський район)|Архангельського сільського округу]].

Населення — 27 осіб ([[2021]]; 235 у [[2009]], 363 у [[1999]], 428 у [[1989]]<ref>[https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA291#v=onepage&q&f=false Итоги Всесоюзной переписи населения 1989 года по Казахской ССР. Том 3] {{ref-ru}}</ref>).

Національний склад станом на 1989 рік:
* [[казахи]] — 100 %.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|N-42-51}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.367058&lon=67.169895&z=14&m=b&show=/20198572/ru/ На Вікімапії]

{{жамбильський район (Північно-Казахстанська область)}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Жамбильського району (Північноказахстанська область)]]
[[Категорія:Села Північноказахстанської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Північноказахстанська

Район: Жамбильський

Округ: Архангельський

Основні дані:
Карта
· Ульгі · Ульгі


text:
# Хіміко-фотографічна промисловість
Хі́міко-фотографі́чна промисло́вість — підгалузь хімічної промисловості, яка виробляє кіно- та фотоплівку і магнітні стрічки, фотопапір і фотопластинки, хімікати для фото- і кіносправи.
На межі ХХ—ХХІ ст. хіміко-фотографічна промисловість перетерпіла суттєву трансформацію з переорієнтацією на спеціальні вироби.

title: Хіміко-фотографічна промисловість

wikitext:
'''Хі́міко-фотографі́чна промисло́вість''' — підгалузь [[Хімічна промисловість|хімічної промисловості]], яка виробляє кіно- та [[фотоплівка|фотоплівку]] і магнітні стрічки, [[фотопапір]] і [[фотопластинки]], хімікати для фото- і кіносправи.

На межі ХХ—ХХІ ст. хіміко-фотографічна промисловість перетерпіла суттєву трансформацію з переорієнтацією на спеціальні вироби.

== Джерела ==
* {{МГЕ}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Хімічна промисловість]]


text:
# Ганс-Йоахім фон Штольцманн
Франц Ганс-Йоахім Штольцманн, з 16 червня 1913 року — фон Штольцманн (нім. Franz Hans-Joachim von Stolzmann; 6 лютого 1898, Берлін — 29 травня 1971, Гамбург) — німецький воєначальник, генерал-майор вермахту. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.

## Біографія
Син генерала піхоти Прусської армії Паулюса фон Штольцманна і його дружини Матильди, уродженої Бюрінг. 15 червня 1916 року вступив в Прусську армію. Учасник Першої світової війни. З грудня 1918 по січень 1919 року служив у фрайкорі Фаупеля. Після демобілізації армії залишений в рейхсвері. З 1 липня 1937 року — ад'ютант 19-ї піхотної дивізії. З 15 березня 1940 року — командир 3-го (єгерського) батальйону 17-го піхотного полку, з 15 серпня 1941 року — всього полку. З 1 липня 1942 року — начальник піхотного відділу ОКГ (з 1943 року — загальне управління сухопутних військ). З 1 липня 1944 року — командир 31-ї піхотної (з 21 липня — гренадерської, з 9 жовтня — фольксгренадерської) дивізії. З 15 січня 1945 року — начальник командного штабу Північного узбережжя, з травня 1945 року — штабу вищого артилерійського командування «Мюллер», який керував справами військовополонених в Шлезвіг-Гольштейні. В червні штаб був розпущений, Штольцманн 15 липня був взятий в полон британськими військами. 27 лютого 1948 року звільнений.

## Звання
- Фанен-юнкер (15 червня 1916)
- Лейтенант без патенту (16 жовтня 1917)
  - 1 жовтня 1920 року отримав патент від 1 липня 1917 року.
- Оберлейтенант (1 квітня 1925)
- Гауптман (1 квітня 1933)
- Майор (1 жовтня 1936)
- Оберстлейтенант (1 квітня 1940)
- Оберст (1 січня 1942)
- Генерал-майор (1 жовтня 1944)

## Нагороди
Отримав численні нагороди, серед яких:
- Залізний хрест 2-го і 1-го класу
- Почесний хрест ветерана війни з мечами
- Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го, 3-го і 2-го класу (18 років)
- Застібка до Залізного хреста
  - 2-го класу (29 вересня 1939)
  - 1-го класу (21 травня 1940)
- Лицарський хрест Залізного хреста (29 вересня 1940)
- Почесна застібка на орденську стрічку для Сухопутних військ (22 липня 1941)
- Німецький хрест в золоті (28 лютого або 1 березня 1942)
- Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42» (28 серпня 1942)
- Штурмовий піхотний знак в сріблі (10 листопада 1942)

title: Ганс-Йоахім фон Штольцманн

wikitext:
{{Особа
|військове звання = {{Ранг|країна=3 Рейх|звання=Генерал-майор}}
|нагороди = {{(!}} stage="background: transparent"
{{!}}{{Лицарський хрест Залізного хреста}}{{!!}}{{Застібка до Залізного хреста 1-го класу}}{{!!}}{{Застібка до Залізного хреста 2-го класу}}
{{!}}-
{{!}}{{Золотий німецький хрест}}{{!!}}{{Залізний хрест 1-го класу}}{{!!}}{{Залізний хрест 2-го класу}}
{{!}}-
{{!}}{{Медаль «За вислугу років у Вермахті» 2-го класу}}{{!!}}{{Медаль «За вислугу років у Вермахті» 3-го класу}}{{!!}}{{Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу}}
{{!}}-
{{!}}{{Почесний хрест ветерана війни}}{{!!}}{{Штурмовий піхотний знак в сріблі}}{{!!}}{{Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42»}}
{{!}}-
{{!}}{{Почесна застібка на орденську стрічку для Сухопутних військ}}
{{!)}}
}}
'''Франц Ганс-Йоахім Штольцманн''', з 16 червня 1913 року — '''фон Штольцманн''' ({{lang-de|Franz Hans-Joachim von Stolzmann}}; [[6 лютого]] [[1898]], [[Берлін]] — [[29 травня]] [[1971]], [[Гамбург]]) — німецький воєначальник, [[генерал-майор]] [[Вермахт|вермахту]]. Кавалер [[Лицарський хрест Залізного хреста|Лицарського хреста Залізного хреста]].

== Біографія ==
Син [[Генерал піхоти|генерала піхоти]] [[Прусська армія|Прусської армії]] [[Паулюс фон Штольцманн (генерал)|Паулюса фон Штольцманна]] і його дружини Матильди, уродженої Бюрінг. 15 червня 1916 року вступив в Прусську армію. Учасник [[Перша світова війна|Першої світової війни]]. З грудня 1918 по січень 1919 року служив у [[Фрайкор|фрайкорі]] [[Вільгельм Фаупель|Фаупеля]]. Після демобілізації армії залишений в [[Рейхсвер|рейхсвері]]. З 1 липня 1937 року — ад'ютант [[19-та піхотна дивізія (Третій Рейх)|19-ї піхотної дивізії]]. З 15 березня 1940 року — командир 3-го (єгерського) батальйону 17-го піхотного полку, з 15 серпня 1941 року — всього полку. З 1 липня 1942 року — начальник піхотного відділу ОКГ (з 1943 року — загальне управління сухопутних військ). З 1 липня 1944 року — командир [[31-ша піхотна дивізія (Третій Рейх)|31-ї піхотної]] (з 21 липня — [[31-ша гренадерська дивізія (Третій Рейх)|гренадерської]], з 9 жовтня — [[31-ша фольксгренадерська дивізія (Третій Рейх)|фольксгренадерської]]) дивізії. З 15 січня 1945 року — начальник командного штабу Північного узбережжя, з травня 1945 року — штабу вищого артилерійського командування «Мюллер», який керував справами військовополонених в [[Шлезвіг-Гольштейн|Шлезвіг-Гольштейні]]. В червні штаб був розпущений, Штольцманн 15 липня був взятий в полон британськими військами. 27 лютого 1948 року звільнений.

== Звання ==

* [[Фанен-юнкер]] (15 червня 1916)
* [[Лейтенант]] без патенту (16 жовтня 1917)
** 1 жовтня 1920 року отримав патент від 1 липня 1917 року.
* [[Оберлейтенант]] (1 квітня 1925)
* [[Гауптман (звання)|Гауптман]] (1 квітня 1933)
* [[Майор]] (1 жовтня 1936)
* [[Оберстлейтенант]] (1 квітня 1940)
* [[Оберст]] (1 січня 1942)
* [[Генерал-майор]] (1 жовтня 1944)

== Нагороди ==
Отримав численні нагороди, серед яких:

* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]] 2-го і 1-го класу
* [[Почесний хрест ветерана війни]] з мечами
* [[Медаль «За вислугу років у Вермахті»]] 4-го, 3-го і 2-го класу (18 років)
* [[Застібка до Залізного хреста]]
** 2-го класу (29 вересня 1939)
** 1-го класу (21 травня 1940)
* [[Лицарський хрест Залізного хреста]] (29 вересня 1940)
* [[Почесна застібка на орденську стрічку для Сухопутних військ]] (22 липня 1941)
* [[Німецький хрест]] в золоті (28 лютого або 1 березня 1942)
* [[Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42»]] (28 серпня 1942)
* [[Штурмовий піхотний знак]] в сріблі (10 листопада 1942)

== Література ==

* [[Вальтер-Пер Фельгібель|Fellgiebel W.P.]] ''Elite of the Third Reich, The recipients of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939-1945: A Reference'', Helion & Company Limited, Solihull, 2003, ISBN 1-874622-46-9
* [[Клаус-Дітер Пацвалль|Patzwall K.]], [[Файт Шерцер|Scherzer V.]] ''Das Deutsche Kreuz 1941-1945, Geschichte und Inhaber Band II'', Verlag Klaus D. Patzwall, Norderstedt, 2001, ISBN 3-931533-45-X
* Scheibert, Horst. ''Die Träger der Ehrenblattspange des Heeres und der Waffen-SS/ Die Träger der Ehrentaffelspange der Kriegsmarine/ Die Inhaber des Ehrenpokals für Besondere Leistung im Lukftkrieg.'' Friedberg, Ger.: Podzun-Pallas Verlag, 1986, ISBN 3-7909-0283-7

== Посилання ==

* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/StolzmannvonJoachim.htm Біографія.]
{{DEFAULTSORT:Штольцманн Ганс-Йоахім фон}}
[[Категорія:Лейтенанти (Пруссія)]]
[[Категорія:Німецькі військовики Першої світової війни]]
[[Категорія:Члени Фрайкору]]
[[Категорія:Учасники Другої світової війни з Німеччини]]

title: нім. Hans-Joachim von Stolzmann

Народився: 6 лютого 1898 · Берлін, Німецька імперія

Помер: 29 травня 1971 (73 роки) · Гамбург, ФРН

Діяльність: офіцер

Учасник: Перша світова війна і Друга світова війна

Військове звання: Генерал-майор

Батько: Паулюс фон Штольцманн (генерал)

Брати, сестри: Paulus von Stolzmannd

Нагороди: | Лицарський хрест Залізного хреста | Застібка до Залізного хреста 1-го класу | Застібка до Залізного хреста 2-го класу | | Золотий німецький хрест | Залізний хрест 1-го класу | Залізний хрест 2-го класу | | Медаль «За вислугу років у Вермахті» | Медаль «За вислугу років у Вермахті» | Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу | | Почесний хрест ветерана війни (для учасників бойових дій) | Штурмовий піхотний знак в сріблі | Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42» | | Почесна застібка на орденську стрічку для Сухопутних військ | | |

title: Брати, сестри

Лицарський хрест Залізного хреста: Застібка до Залізного хреста 1-го класу · Застібка до Залізного хреста 2-го класу

Золотий німецький хрест: Залізний хрест 1-го класу · Залізний хрест 2-го класу

Медаль «За вислугу років у Вермахті»: Медаль «За вислугу років у Вермахті» · Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу

Почесний хрест ветерана війни (для учасників бойових дій): Штурмовий піхотний знак в сріблі · Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42»


text:
# Падма
Падма (бенг. পদ্মা, Pôdda) — річка в Індії (невелика ділянка) та Бангладеш, головний рукав Гангу, що утворюється після відділення від нього рукаву Бхаґіратхі.
| Річка | Це незавершена стаття про річку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

| Непал | Це незавершена стаття з географії Непалу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

| Індія | Це незавершена стаття з географії Індії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Падма

wikitext:
{{Без джерел|дата=червень 2022}}
{{Річка
| назва = Падма
| зображення = Boat Sailing up Padma River Bangladesh.jpg
| зображення_розмір = 300px
| підпис = Човен на Падмі в Бангладеш
| довжина = 120 км
| висота_витоку =
| висота_гирла =
| стік =
| площа_басейну =
| витік = [[Ганг]]
| гирло = {{nobr|[[Меґхна]]—[[Бенгальська затока]]}}
| країни_басейну = [[КНР]], [[Непал]], [[Індія]], [[Бангладеш]]
| прирічкові_країни = [[Індія]], [[Бангладеш]]
| притоки =
| мапа = Bangladesh-en.png
| мапа_розмір = 300px
| мапа_підпис = Річки Бангладеш включно з Падмою
}}
'''Падма''' ({{lang-bn|পদ্মা}}, ''Pôdda'') — річка в [[Індія|Індії]] (невелика ділянка) та [[Бангладеш]], головний рукав [[Ганг]]у, що утворюється після відділення від нього рукаву [[Бхаґіратхі (рукав Гангу)|Бхаґіратхі]].

{{river-stub}}
{{Nepal-geo-stub}}
{{india-geo-stub}}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Географія|Гідрологія}}

[[Категорія:Річки Бангладеш]]
[[Категорія:Річки Індії]]
[[Категорія:Річки Непалу]]
[[Категорія:Прикордонні річки]]
[[Категорія:Басейн Бенгальської затоки]]
[[Категорія:Міжнародні річки Азії]]

title: 23°15′42″ пн. ш. 90°35′41″ сх. д. / 23.261666666667° пн. ш. 90.594722222222° сх. д.

Витік: Ганг

Гирло: Меґхна—Бенгальська затока

Басейн: Гангський артезіанський басейн

Країни: КНР, Непал, Індія, Бангладеш

Прирічкові країни: Індія, Бангладеш

Притоки: Джамуна


text:
# Образ (дизайн)
О́браз — у методах дизайну — нечітко визначений термін, який означає уточнений в математичних формах (геометричній, функційній чи логічній) спосіб залежності між отриманими даними та певними параметрами системи. Це зокрема може бути статистично отримана залежність між двома чи більше змінними.
Знаходження таких образів, розпізнавання їх у великій кількості даних є одним із завдань досліджень та статистичного
аналізу даних.

title: Образ (дизайн)

wikitext:
'''О́браз''' — у методах [[дизайн]]у — нечітко визначений термін, який означає уточнений в математичних формах (геометричній, функційній чи логічній) спосіб залежності між отриманими даними та певними параметрами системи. Це зокрема може бути статистично отримана залежність між двома чи більше змінними.

Знаходження таких образів, розпізнавання їх у великій кількості даних є одним із завдань досліджень та статистичного
аналізу даних.

== Література ==
* Глосарій термінів з хімії // Й. Опейда, О. Швайка. Ін-т фізико-органічної хімії та вуглехімії ім. Л. М. Литвиненка НАН України, Донецький національний університет. — Донецьк: Вебер, 2008. — 758 с. — ISBN 978-966-335-206-0
{{stub}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Дизайн]]
[[Категорія:Абстрактні поняття]]