text:
# Імперіум
Імперіум Людства (англ. Imperium of Mankind, лат. Imperium Hominis) — у вигаданому всесвіті Warhammer 40000 найбільша імперія галактики Чумацького Шляху, держава людської раси, що утримує мільйони планет під владою Імператора, котрий шанується як божество. За історією, що подається в численних джерелах і творах по Warhammer 40000, Імперіум був заснований 10 тисяч років тому (тобто, біля 30000-х років) людиною, відомою як Імператор, який продовжує очолювати його, — можливо, лише номінально. З часу заснування перетворився на теократичну олігархічну диктатуру.
Імперіум ділить Галактику на п'ять областей — Сегментумів, однак підвладний йому космос являє собою безліч контрольованих планет різного рівня розвитку, сполучених за допомогою надсвітлових польотів через Варп. На території Імперіуму знаходяться володіння численних інших рас, а на краях галактики є планети, досі не приєднані до Імперіуму.
Пануванню і процвітанню Імперіуму загрожують сили Хаосу, елдари, орки, тираніди, тау, некрони та інші ксеноси (не-люди). Зсередини влада Імперіуму підточується бунтівниками, єретиками та мутантами.

## Історія

### Темна Ера Технологій
Утворенню Імперіуму передував довгий період процвітання людства з 15-го по 25-е тисячоліття, відомий як Темна Ера Технологій (англ. Dark Age of Technology). В цей час люди опанували надсвітлові космічні перельоти крізь Варп з використанням екстрасенсів-псайкерів і розселилися по всій галактиці. Вони колонізували численні планети і володіли технологіями, які були одними з найрозвиненіших в галактиці. Вся інфраструктура була уніфікована завдяки Стандартним Шаблонним Конструкціям (англ. Standard Template Construct) — комп'ютерам, які містили послідовні інструкції зі створення будь-якого пристрою з наявних ресурсів.
Незадовго до кінця цієї епохи стався бунт Залізних Людей (англ. Iron Man) — мислячих роботів, які доти служили людям у найрізноманітніших сферах життя. Хоча його вдалося придушити, боротьба була затяжною і далася ціною величезних збитків і жертв. Звикле до праці Залізних Людей, людство було змушене повернутися до роботи власноруч і надалі заборонити створення мислячих машин.

### Епоха розділення
Крах людства відбувся через масові бурі в Варпі, викликані народженням з надміру емоцій, передусім цивілізації елдарів, бога Хаосу Слаанеш. Це унеможливило дальні космічні перельоти та зв'язок і розділило планети. Як наслідок, Земля та інші планети деградували, а численні технології були втрачені. На Землі впродовж тисяч років стали правити тирани, які створювали власні царства, пізніше відомі як «техно-варвари». Деякі колонії скотилися до кам'яної доби чи середньовіччя, однак деякі зберегли досить високий рівень розвитку. З часом бурі вщухли і виниклий на Марсі культ Механікус, який зберіг численні досягнення минулого, відновив міжзоряні польоти, засновуючи нові колонії та шукаючи втрачені знання.
Наприкінці цієї епохи Землю війнами знову об'єднала людина, знана як Імператор. Ці війни велися солдатами, які були генетично поліпшені Імператором, Громовими Воїнами (не плутати з Космодесантниками).

### Утворення Імперіуму
Коли збурення Варпу навколо Землі вщухли, після захоплення наукових лабораторій і космічних станцій на Місяці, а також фабрик і вчених на Марсі, Імператор взявся за об'єднання людства під єдиною владою. Ці три фракції, Терра (Земля), Марс і Місяць, підписали договір про створення Імперіуму. Для відновлення дальніх космічних польотів Імператор спроектував маяк Астрономікан, який підживлювався його власною психічною силою та слугував для навігації кораблів.
Був побудований величезний флот, і почався двохсотлітній Великий Хрестовий Похід з метою об'єднання всіх вцілілих людських планет. Для цього Імператор створив 20 надлюдей — Примархів, але ті були викрадені силами Хаосу і розкидані по всій галактиці. Тоді Імператор використав свої напрацювання для створення генетично змінених звичайних людей — легіонів Космодесанту. Згодом всі Примархи (крім двох, доля яких невідома) були знайдені і поставлені на чолі легіонів. Спільно з армією, що складалася з Імператорської Гвардії і Флоту Імператора, могутність Імперіуму з часом охопила тисячі світів. Разом з тим деякі піддані Імператора стали сумніватися в доцільності його правління. Зокрема Примарх Лоргар, який шанував батька як бога, за його докори став шукати «справжніх» богів, якими знайшов чотирьох богів Хаосу і став таємно служити їм.
Тим часом Великий Похід досягнув свого апогею в Улланорському поході проти імперії орків на межі 30 і 31 тисячоліть. Перемога в ньому позначила тріумф людства, за якого Імператор вже не потребував особистого керівництва об'єднанням галактики. Він нарік свого найвидатнішого примарха Гора Войовником (англ. Warmaster), тобто верховним головнокомандувачем всіх військ Імперіуму, а сам повернувся на Землю. Там Імператор взявся за втілення проекту з адаптації до переміщення людства через елдарську Павутину, яка б дозволила назавжди відмовитися від небезпечних подорожей крізь Варп. Для цього він використав знайдений під поверхнею Азії артефакт Темної Ери технологій, що пізніше став ядром так званого Золотого трону. Імперіум на той час об'єднав більше 2 мільйонів планет.

### Єресь Гора
Великий Похід закінчився зрадою першого примарха, Гор. Будучи пораненим, він за сприяння легіону Лоргара підпали під вплив сил Хаосу, котрі показали йому похмуре майбутнє Імперіуму, в якому Імператора шанують як бога, повсюди панує жорстока диктатура і фанатизм, а Гора зганьблено. Гор поклявся врятувати людство від такої долі, скинувши батька. Він, володіючи видатними лідерськими здібностями, переконав приєднатися ще 8 примархів і знищити прихильнників Імператора та його самого. Паралельно відбувалося навернення легіонів до шанування сил Хаосу, яке почалося від Лоргара. «Носії слова», «Сини Гора», «Пожирачі Світів», «Гвардія Смерті» та «Діти Імператора» стали противниками Імператора. На додаток Гор переманив на свій бік чимало техножерців, обіцяючи більше свободи в дослідженнях.
Поворотним моментом стала «Різанина на Істваані», де Гор сподівався під приводом придушення повстання знищити лояльних Імператору осіб у своїх рядах. Попри величезні втрати, частині вдалося втекти і попередити Землю про зраду. З цього почалося повстання, відоме як Єресь Гора. Воно тривало близько десяти років і забрало життя понад двох трильйонів людей. Однак, прихильним до Імператора примархам вдалося відбити важливі позиції та устаткування.
Гор, розуміючи, що не витримає затяжної війни, спрямував свої сили безпосередньо до Землі — Священної Терри. В Сонячній системі розгорнулася битва лояльних і зрадницьких легіонів, яка досягла піку в облозі Землі. Облога затягнулася на понад місяць і Гор кинув Імператору виклик на двобій. На час відсутності правителя Золотий Трон зайняв регент Мелкадор. В останній битві Гора та Імператора перший був знищений, а Імператор отримав смертельні поранення і був поміщений примархом Рогалом Дорном у Золотий трон у стані штучної коми. В такому стані він знаходиться з того часу впродовж 10 тисяч років. Зрадники, втративши очільника, зазнали поразки і були змушені відступити.
Впродовж кількох років легіони-зрадники і їх союзники повільно виходили з Імперського простору, і зрештою осіли в Ocullaris Terribus, більш відомому як Око Жаху - варп-розлам, на місці давньої імперії елдарів, що утворився після народження бога Слаанеш, де матеріальний світ близько межує з Варпом.

### Реформація
Примархом Робаутом Джилліманом було розпочато реформацію Імперіуму задля відновлення держави і недопущення нових повстань такого мастшабу. Цей процес зайняв ще близько 1000 років, у які примарх носив титул лорда-командира і формально був лідером держави. За його правління Імперську армію було розділено на Флот і Гвардію, аби вона не могла перекидати одночасно великі війська між планетами. Відбувалася відбудова й повторна колонізація постраждалих планет. Багато віднайдених у Великому Хрестовому поході знань і технологій знову загубилися або не було засобів для їх застосування. Численні машини стали реліквіями, що існують в одиничних екземплярах. Чистки від зрадників на вцілілих планетах забрали життя ще понад чотирьох трильйонів. Паралельно сили Хаосу і примархи-зрадники не покидали спроб завершити справу Гора — знищити чи бодай ще більше ослабити Імперіум.
Оскільки Імператор не міг більше служити психічним маяком у Варпі, послідовники Мелкадора заснували Інквізицію, яка шукала псайкерів для підживлення маяка Астрономікана. Легіони Космодесанту було розділено на численні ордени в ході так званого Другого Заснування. Влада була доручена Лордам Терри, які правили від імені Імператора. Робаут залишався лордом-командиром, але не вирішував усі справи особисто.
Вцілілі примархи або невдовзі загинули в боях з послідовниками Гора, або пішли у добровільне вигнання. Джилліман зазнав смертельної рани в бою і був поміщений до стазису за мить від смерті. Таким чином влада цілком відійшла до Лордів Терри. Проект зі створення нової армії Космодесанту, заснованої на відредагованому Джилліманом геносімені примархів, було заморожено.
Після цього сталася велика 900-річна громадянська війна між Імперіумом і самопроголошеною імперією зі столицею на Новій Террі. Вона стала найбільшим внутрішнім конфліктом після Єресі Гора і релігійні війни під час неї стали підставою до збільшення ролі імперської церкви як об'єднавчої сили.

### Ера Відступництва
У 36-му тисячолітті внаслідок політичних інтриг реальну владу в Імперіуму зосередив один з Лордів Терри, Гог Вандір. Поставивши в різних структурах Імперіуму маріонеткових лідерів, він зрештою захопив контроль і над церквою, верховне духовенство якої «випадково» зникло під час космічної подорожі. Вандір втім боявся, що його так чи інакше усунуть, що призвело до божевілля. Він вимагав вседержавного шанування Імператора та його самого у формі надмірних дійств, зведення колосальних монументів. Гог зібрав велику мережу шпигунів та найманих убивць, влаштовував страти й геноцид цілих планет за найменшу підозру в невірності. В пошуках кандидатів на місце ідеальної охорони, він завербував жіночу секту Дочок Імператора, пізніше відомих як Наречені Імператора і Сестри битви.
У секторі Обскурус тим часом здобував популярність молодий проповідник Себастьян Тор, який закликав до повалення Вандіра. Каральний флот Вандіра зник у новоутвореному Штормі гніву Імператора, що посприяло укріпленню позицій Тора.
Тим часом Адептус Механікус і Адептус Астартес зайняли нейтральну позицію, що було розцінено Вандіром як зрада. Він розпустив уряд Адміністратум і віддав наказ знищити їх, що призвело до розколу в його силах. Війська Механікус і Астартес почали штурм палацу Вандіра, де зустріли опір Наречених Імператора. Для мирного вирішення конфлікту втрутилася особиста охорона Імператора, Адептус Кустодес. Вони провели очільницю Наречених Імператора в тронний зал, де вона невідомими чином переконалася у відступництві Вандіра і особисто стратила його.
Адміністратум було відновлено та почато судові процеси над прибічниками Вандіра. Себастьян Тор прославився численними чудесами і врешті був запрошений на Терру для з'ясування природи його здібностей. За рішенням суду його було визнано лояльним Імперіуму та обрано главою церкви. Під його керівництвом було реформовано владу так, щоб Адміністратум не міг більше захопити владу над нею, а сама церква не мала армії. Сам Тор провів більшість життя у подорожах Імперіумом і після смерті був визнаний святим.

### «Нинішній» Імперіум
Темпи розширення Імперіуму пригальмувалися, хоча приєднання нових планет продовжується. Численні знання і технології часів Великого Походу було втрачено і здебільшого розвиток техніки відтоді є відшукуванням стародавніх зразків і креслень. Своїми здібностями Імператор, як вважається, продовжує підтримувати психічний маяк — Астрономікан. Хоча за життя він був проти релігії, з часом сам став об'єктом поклоніння, тепер як Бог-Імператор і спаситель людства. Релігія стала єднальним фактором, а імперська церква Екклезіархія ввібрала численні місцеві культи, якщо вони загалом не суперечили вірі в Імператора як божество.
До 41-го тисячоліття Імперіум перетворився на теократичний тоталітарний режим на чолі з Лордами Терри. За час існування цієї держави відбулося становлення в її межах імперії Тау, пробудження некронів і навала тиранідів. Не вщухали спалахи єресей, повсюдна корупція. Але, незважаючи на це, Імперіум лишався єдиною реальною силою, яка може зберегти людство. Він веде постійну боротьбу з численними ворогами, шукає втрачені технології Темної Ери та приєднує нові планети, що колись були частиною єдиного людства.
Проте з часом становище держави все погіршувалося і переломним моментом стало падіння планети Кадія, яка знаходилася на шляху від Ока Жаху до Терри. Лідер Космодесанту Хаосу, Абаддон Осквернитель, вирушив у Тринадцятий Чорний хрестовий похід до столиці Імперіуму. Як винятковий захід було ухвалено воскресити примарха Робаута. Верховний техножрець Белізарій Коул звернувся за допомогою до еладарів іннарі і оживив примарха, тіло котрого зберігалося в стазисі. Для цього знадобилися унікальні обладунки, які встигли одягти під час навали Космодесантників Хаосу на рідну планету Джиллімана.
Воскреслий Джилліман зумів зупинити просування сил Хаосу по одному з напрямів і вирушив на Терру. На шляху його флот потрапив у засідку, але Робаут вийшов з неї завдяки допомозі еладірів і Сайфера, легендарного відступника ордену Темних янголів. До орбіти Землі їх переслідував палий примарх Магнус, та був змушений відступити після битви на Місяці. Лорди Терри дали Джилліману надзвичайні повноваження Лорда-командира Імперіуму і надалі від його рішень залежить виживання держави. Примарх відновив проект створення нових Космодесантників, названих Космічні десантники Примаріс, поповнив ними постраждалі ордени й заснував нові. Після цього під його проводом було почато Нестримний Хрестовий похід (англ. Indomitus Crusade). Його метою було зупинити Чорний Хрестовий похід Абаддона і відвоювати захоплені Хаосом планети. Перший етап тривав 12 років і закінчився Чумними війнами в Ультрамарі. Відвоювавши Ультрамар, Джилліман залишився там і проголосив поширення Нестримного Хрестового походу по всьому Імперіуму.

## Структура Імперіуму
Адептус Терра — основна організація Імперіуму Людства, що містить в собі більшість інших офіційних департаментів і організацій. Керівництво Адептус Терра на вищому рівні здійснюють Вищі Лорди Терри. Фактично Адептус Терра виконує роль уряду. Тільки церква Екклезіархія і Інквізиція не є частиною Адептус Терра. Наймогутніша людина в Адептус Терра (і, на практиці, у всьому Імперіумі) — Магістр Адміністратуму.
Адептус Терра було створено в часи Єресі Гора, коли Імператор був смертельно поранений і поміщений у Золотий Трон. Він передав свою владу регенту Терри, а той — створив цю організацію. Формально Імператор продовжує керувати, а Адептус Терра «тимчасово» виконують його обов'язки. У зв'язку з винятковим становищем Імперіуму наприкінці 41 тисячоліття, найбільший вплив має воскреслий примарх Робаут Джилліман, якому доручено командування абсолютно всіма військовими силами.
Основні організації Імперіуму:
- Адептус Адміністратум — виконує всі адміністративні функції, є найбільшою з організацій Імперіуму. Містить велике число підрозділів, представництв та департаментів. Йому підпорядковуються Імперська Гвардія, ордени Космодесанту, Флот, планетарні уряди, Офіціо Ассасинорум та вільні торговці.
- Департамент Муніторум — підрозділ Адміністратуму, спрямований на управління і підтримку Імперської Гвардії.
- Адептус Астра Телепатика — керує імперськими санкціонованими псайкерами, шукає і тренує їх.
- Адептус Астрономіка — займається управлінням Астрономіканом, також використовує Навігаторів для польотів через варп.
- Адептус Механікус — техніки і вчені, які створюють імперську екіпіровку, кораблі і зброю. Має власні військові сили.
- Адептус Арбітес — поліція, що стежить за виконанням загальноімперських і місцевих законів.
- Офіціо Ассасинорум — організація вбивць та диверсантів, що знищують ключові особи противника.
- Інквізиція — секретна поліція, що займається загрозами з боку єретиків, зрадників, ксеносів і демонів. Інквізиція незалежна від Адептус Терра. В свою чергу поділяється на три основні Ордоси (крім малих Ордосів): Ордо Ксенос, Ордо Маллеус и Ордо Єретикус.
- Адептус Міністорум (Екклезіархія) — імперська церква, її глава — Екклезіарх, є одним з Вищих Лордів Терри[17].
- Імперський флот — поділяється на Військовий флот, Торговий і Цивільний[18].

Територіально Імперіум поділяється на Сегментуми:
- Сегментум Солар — внутрішній сегмент, центральний в Імперіумі. В ньому знаходиться Терра.
- Сегментум Пацифікус — знаходиться на галактичному заході.
- Сегментум Обскурус — найбільш захищений через численні загрози сектор на галактичній півночі. В ньому розташоване Око Жаху, а на північному сході розташовані Зорі гулів, що переходять у сегментум Ультіма. Там живуть численні ворожі цивілізації і крізь них проходить шлях вторгнення тиранідів.
- Сегментум Темпестус — південний сектор, який зазанає нападів ксеносів і піратів.
- Сегментум Ультіма — найбільший Сегментум на галактичному сході, де розташоване ядро галактики. В ньому знаходяться автономна імперія Ультрамар та імперія Тау. За ним залишається частина галактики, куди не досягають сигнали Астрономікана — Східна Межа[13][19].

У ході Тринадцятого Чорного Хрестового походу Абаддон знищив планету Кадія, що стримувала розширення Ока Жаху. Ритуалами й використанням стародавніх артефактів він створив варп-шторм Великий Розлом, який поділив галактику навпіл. Регіон за штормом перестав отримувати сигнали Астрономікана та отримав назву Темний Імперіум.

## Культура
Імперіум включає планети різного рівня розвитку і з різними умовами, від деградованих до кам'яної доби і до високотехнологічних. Населення планет найнижчого рівня розвитку належить до держави тільки формально, інколи навіть не здогадується про своє підданство й існування Імперіуму, або вважає його місцем життя богів. Планети середньовічного рівня, принаймні правляча еліта, мають уявлення про існування інших населених небесних тіл, можуть платити данину. Високотехнологічні колонії нерідко повністю покриті містами, або мають так звані Вулики — багаторівневі мегаполіси з населенням в мільярди чоловік. Для численних планет існує спеціалізаця, одні більшою мірою займаються важкою промисловістю, інші вирощуванням культурних рослин, є релігійними центрами, або слугують форпостами. Хоча на багатьох тривають війни, природні й техногенні катастрофи, існують тисячі цілком мирних колоній.
Імперіум використовує дві основні мови: низьку готику (англ. Low Gothic) і високу готику (англ. High Gothic). Низька готика — загальна, повсякденна мова, якою говорить більшість імперських планет як першою або другою мовою (поряд з місцевими). Більшість планет були частиною Імперіуму досить довго, щоб прийняти низьку готику як універсальну мову, але є багато Диких світів, на яких не говорять готикою взагалі. Діалекти готики відрізняються і можуть бути взаємно незрозумілими. Висока готика (представлена у вигляді латино-англійської мови), використовується в державних установах і організаціях (Адептус Терра, Інквізиція, Екклезіархія) та серед аристократії. Адептус Механікус мають свої мови — лінгва-техніс (англ. Lingua-technis), набір шиплячих звуків, і бінарну систему.
Імперська Календарна Система має в своїй основі григоріанський календар Землі. Дати записуються таким чином: <Рік тисячоліття>. М <Тисячоліття>, де М означає скорочене Millenia, тобто тисячоліття. Наприклад, 40 999 рік буде представлений як 999.M41. Однак 41 000 буде 000.M41, хоч нове тисячоліття і не має нульового року.
Імперіум має загальні заборони на: співпрацю або спілкування з ксеносами, розробку або з використання штучного інтелекту, участь у чаклунстві, надмірні мутації, вчинення несанкціонованого геноциду. Проте на практиці вони часто ігноруються або обходяться. Так, існування людей-мутантів з паранормальними здібностями (псайкерів) допускається через їхню виняткову корисність. Так само в Імперській Гвардії служать підвиди людей, огріни і ратлінги. Сірі лицарі та Інквізиція користуються допомогою розумних істот джокаеро, які офіційно визнаються тваринами з інстинктивним розумінням машин.

title: Імперіум

wikitext:
{{infobox
|title=Імперіум Людства
|image=
|caption=
|labelstyle=white-space:nowrap
|datastyle=text-align:left
|header1=В реальності
|label2=Серія
|data2=''[[Warhammer 40,000]]''
|label3=Творці
|data3=[[Games Workshop]]
|label4=Жанр
|data4=Наукова фентезі
|header5=В фантастиці
|label6=Девіз
|data6=''Імператор захищає''<ref>{{lang-en|The Emperor protects}}</ref>
|label7=Форма правління
|data7=[[Теократія|Теократична]] [[олігархія]]
|label8=Голова держави
|data8= Імператор Людства ([[де-юре]])

Лорд-командир Імперіуму Робаут Джилліман
,
Верховні Лорди Терри ([[де-факто]])
|label9=Заснований
|data9=30-е тисячоліття н. е.
|label10=Уряд
|data10=Рада Верховних Лордів Терри
|label11=Офіційна мова
|data11=Висока готика
|label12=Столиця
|data12=Свята Терра (сучасна [[Земля]])
|label13=Територія
|data13=Весь космос в радіусі 50000 [[Світловий рік|світлових років]] навколо Терри
|label14=Населення (склад)
|data14=люди, генетично і хірургічно вдосконалені люди, мутанти та види, що походять від людей
|label15=Населення(розмір)
|data15=точно невідомо, багато трильйонів осіб
}}

'''Імперіум Людства''' ({{lang-en|Imperium of Mankind}}, {{lang-la|Imperium Hominis}}) — у вигаданому всесвіті [[Warhammer 40000]] найбільша імперія галактики Чумацького Шляху, держава людської раси, що утримує мільйони планет під владою Імператора, котрий шанується як божество. За історією, що подається в численних джерелах і творах по Warhammer 40000, Імперіум був заснований 10 тисяч років тому (тобто, біля 30000-х років) людиною, відомою як Імператор, який продовжує очолювати його, — можливо, лише номінально. З часу заснування перетворився на [[Теократія|теократичну]] [[Олігархія|олігархічну]] [[Диктатура|диктатуру]].

Імперіум ділить Галактику на п'ять областей — Сегментумів, однак підвладний йому космос являє собою безліч контрольованих планет різного рівня розвитку, сполучених за допомогою надсвітлових польотів через [[Гіперпростір|Варп]]. На території Імперіуму знаходяться володіння численних інших рас, а на краях галактики є планети, досі не приєднані до Імперіуму.

Пануванню і процвітанню Імперіуму загрожують сили Хаосу, елдари, орки, тираніди, тау, некрони та інші ксеноси (не-люди). Зсередини влада Імперіуму підточується бунтівниками, єретиками та мутантами.

== Історія ==

=== Темна Ера Технологій ===
Утворенню Імперіуму передував довгий період процвітання людства з 15-го по 25-е тисячоліття, відомий як Темна Ера Технологій ({{lang-en|Dark Age of Technology}})<ref>«Темна» для жителів 41-го тисячоліття, оскільки технічні досягнення того часу незрозумілі і сприймаються як магія.</ref>. В цей час люди опанували надсвітлові космічні перельоти крізь [[Гіперпростір|Варп]] з використанням [[екстрасенс]]ів-[[псайкер]]ів і розселилися по всій галактиці. Вони колонізували численні планети і володіли технологіями, які були одними з найрозвиненіших в галактиці. Вся інфраструктура була уніфікована завдяки Стандартним Шаблонним Конструкціям ({{lang-en|Standard Template Construct}}) — комп'ютерам, які містили послідовні інструкції зі створення будь-якого пристрою з наявних ресурсів<ref>''Warhammer 40,000: Rulebook'' (5th Edition)</ref><ref>{{Cite book|url=https://books.google.com/books?id=BgxCnwEACAAJ|title=Galaxy in Flames|last=Counter|first=Ben|date=2014-04-15|year=2014|publisher=Games Workshop|location=|pages=410|language=en|isbn=9781849706223}}</ref><ref>''White Dwarf'' 178 (UK), «The Titan Legions» by Rick Priestley</ref>.

Незадовго до кінця цієї епохи стався бунт Залізних Людей ({{lang-en|Iron Man}}) — мислячих роботів, які доти служили людям у найрізноманітніших сферах життя. Хоча його вдалося придушити, боротьба була затяжною і далася ціною величезних збитків і жертв. Звикле до праці Залізних Людей, людство було змушене повернутися до роботи власноруч і надалі заборонити створення мислячих машин<ref>''Warhammer 40,000'' ''Rulebook'' (3rd Edition), ''«''The Journal of Keeper Cripias»</ref>.

=== Епоха розділення ===
Крах людства відбувся через масові бурі в Варпі, викликані народженням з надміру емоцій, передусім цивілізації елдарів, бога Хаосу Слаанеш. Це унеможливило дальні космічні перельоти та зв'язок і розділило планети. Як наслідок, Земля та інші планети деградували, а численні технології були втрачені. На Землі впродовж тисяч років стали правити тирани, які створювали власні царства, пізніше відомі як «техно-варвари». Деякі колонії скотилися до кам'яної доби чи середньовіччя, однак деякі зберегли досить високий рівень розвитку. З часом бурі вщухли і виниклий на Марсі культ Механікус, який зберіг численні досягнення минулого, відновив міжзоряні польоти, засновуючи нові колонії та шукаючи втрачені знання.

Наприкінці цієї епохи Землю війнами знову об'єднала людина, знана як Імператор. Ці війни велися солдатами, які були генетично поліпшені Імператором, Громовими Воїнами (не плутати з [[Космодесант (Адептус Астартес)|Космодесантниками]])<ref>''Warhammer 40,000 Rulebook'' (6th Edition), pg. 167</ref>.

=== Утворення Імперіуму ===
Коли збурення Варпу навколо Землі вщухли, після захоплення наукових лабораторій і космічних станцій на Місяці, а також фабрик і вчених на Марсі, Імператор взявся за об'єднання людства під єдиною владою. Ці три фракції, Терра (Земля), Марс і Місяць, підписали договір про створення Імперіуму. Для відновлення дальніх космічних польотів Імператор спроектував маяк Астрономікан, який підживлювався його власною психічною силою та слугував для навігації кораблів.

Був побудований величезний флот, і почався двохсотлітній Великий Хрестовий Похід з метою об'єднання всіх вцілілих людських планет. Для цього Імператор створив 20 [[Надлюдина|надлюдей]] — Примархів, але ті були викрадені силами Хаосу і розкидані по всій галактиці. Тоді Імператор використав свої напрацювання для створення генетично змінених звичайних людей — легіонів Космодесанту. Згодом всі Примархи (крім двох, доля яких невідома) були знайдені і поставлені на чолі легіонів. Спільно з армією, що складалася з Імператорської Гвардії і Флоту Імператора, могутність Імперіуму з часом охопила тисячі світів. Разом з тим деякі піддані Імператора стали сумніватися в доцільності його правління. Зокрема Примарх Лоргар, який шанував батька як бога, за його докори став шукати «справжніх» богів, якими знайшов чотирьох богів Хаосу і став таємно служити їм.

Тим часом Великий Похід досягнув свого апогею в Улланорському поході проти імперії орків на межі 30 і 31 тисячоліть. Перемога в ньому позначила тріумф людства, за якого Імператор вже не потребував особистого керівництва об'єднанням галактики. Він нарік свого найвидатнішого примарха Гора Войовником ({{lang-en|Warmaster}}), тобто верховним головнокомандувачем всіх військ Імперіуму, а сам повернувся на Землю. Там Імператор взявся за втілення проекту з адаптації до переміщення людства через елдарську Павутину, яка б дозволила назавжди відмовитися від небезпечних подорожей крізь Варп. Для цього він використав знайдений під поверхнею Азії артефакт Темної Ери технологій, що пізніше став ядром так званого Золотого трону. Імперіум на той час об'єднав більше 2 мільйонів планет.

=== Єресь Гора ===
Великий Похід закінчився зрадою першого примарха, Гор. Будучи пораненим, він за сприяння легіону Лоргара підпали під вплив сил Хаосу, котрі показали йому похмуре майбутнє Імперіуму, в якому Імператора шанують як бога, повсюди панує жорстока диктатура і фанатизм, а Гора зганьблено. Гор поклявся врятувати людство від такої долі, скинувши батька. Він, володіючи видатними лідерськими здібностями, переконав приєднатися ще 8 примархів і знищити прихильнників Імператора та його самого. Паралельно відбувалося навернення легіонів до шанування сил Хаосу, яке почалося від Лоргара. «Носії слова», «Сини Гора», «Пожирачі Світів», «Гвардія Смерті» та «Діти Імператора» стали противниками Імператора. На додаток Гор переманив на свій бік чимало техножерців, обіцяючи більше свободи в дослідженнях.

Поворотним моментом стала «Різанина на Істваані», де Гор сподівався під приводом придушення повстання знищити лояльних Імператору осіб у своїх рядах. Попри величезні втрати, частині вдалося втекти і попередити Землю про зраду. З цього почалося повстання, відоме як Єресь Гора. Воно тривало близько десяти років і забрало життя понад двох трильйонів людей. Однак, прихильним до Імператора примархам вдалося відбити важливі позиції та устаткування.

Гор, розуміючи, що не витримає затяжної війни, спрямував свої сили безпосередньо до Землі — Священної Терри. В Сонячній системі розгорнулася битва лояльних і зрадницьких легіонів, яка досягла піку в облозі Землі. Облога затягнулася на понад місяць і Гор кинув Імператору виклик на двобій. На час відсутності правителя Золотий Трон зайняв регент Мелкадор. В останній битві Гора та Імператора перший був знищений, а Імператор отримав смертельні поранення і був поміщений примархом Рогалом Дорном у Золотий трон у стані штучної коми. В такому стані він знаходиться з того часу впродовж 10 тисяч років. Зрадники, втративши очільника, зазнали поразки і були змушені відступити.

Впродовж кількох років легіони-зрадники і їх союзники повільно виходили з Імперського простору, і зрештою осіли в Ocullaris Terribus, більш відомому як Око Жаху - варп-розлам, на місці давньої імперії елдарів, що утворився після народження бога Слаанеш, де матеріальний світ близько межує з Варпом.

=== Реформація ===
Примархом Робаутом Джилліманом було розпочато реформацію Імперіуму задля відновлення держави і недопущення нових повстань такого мастшабу. Цей процес зайняв ще близько 1000 років, у які примарх носив титул лорда-командира і формально був лідером держави. За його правління Імперську армію було розділено на Флот і Гвардію, аби вона не могла перекидати одночасно великі війська між планетами. Відбувалася відбудова й повторна колонізація постраждалих планет. Багато віднайдених у Великому Хрестовому поході знань і технологій знову загубилися або не було засобів для їх застосування. Численні машини стали реліквіями, що існують в одиничних екземплярах. Чистки від зрадників на вцілілих планетах забрали життя ще понад чотирьох трильйонів. Паралельно сили Хаосу і примархи-зрадники не покидали спроб завершити справу Гора — знищити чи бодай ще більше ослабити Імперіум.

Оскільки Імператор не міг більше служити психічним маяком у Варпі, послідовники Мелкадора заснували Інквізицію, яка шукала псайкерів для підживлення маяка Астрономікана. Легіони Космодесанту було розділено на численні ордени в ході так званого Другого Заснування. Влада була доручена Лордам Терри, які правили від імені Імператора. Робаут залишався лордом-командиром, але не вирішував усі справи особисто.

Вцілілі примархи або невдовзі загинули в боях з послідовниками Гора, або пішли у добровільне вигнання. Джилліман зазнав смертельної рани в бою і був поміщений до [[стазис]]у за мить від смерті. Таким чином влада цілком відійшла до Лордів Терри<ref>''Codex: Chaos Space Marines'' (6th Edition), pp. 6, 8-12, 14, 20, 23, 40, 48, 57, 62, 69</ref><ref>''Deathwatch: Core Rulebook'' (RPG), pp. 12-13, 39, 41, 43-45, 48-49, 53, 79, 164, 182, 322—323, 361</ref>. Проект зі створення нової армії Космодесанту, заснованої на відредагованому Джилліманом геносімені примархів, було заморожено<ref name=":1">{{Cite web|url=https://www.warhammer-community.com/2017/05/15/a-new-breed-of-hero-may15gw-homepage-post-1/|title=A New Breed of Hero – Warhammer Community|accessdate=2017-05-18|archive-date=30 травня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170530205916/https://www.warhammer-community.com/2017/05/15/a-new-breed-of-hero-may15gw-homepage-post-1/}}</ref>.

Після цього сталася велика 900-річна громадянська війна між Імперіумом і самопроголошеною імперією зі столицею на Новій Террі. Вона стала найбільшим внутрішнім конфліктом після Єресі Гора і релігійні війни під час неї стали підставою до збільшення ролі імперської церкви як об'єднавчої сили<ref>{{Cite book|title=Codex: Space Marines (8th Edition)|last=|first=|year=2017|publisher=Games Workshop|location=Nottingham|pages=18-21|language=|isbn=}}</ref>.

=== Ера Відступництва ===
У 36-му тисячолітті внаслідок політичних інтриг реальну владу в Імперіуму зосередив один з Лордів Терри, Гог Вандір. Поставивши в різних структурах Імперіуму маріонеткових лідерів, він зрештою захопив контроль і над церквою, верховне духовенство якої «випадково» зникло під час космічної подорожі. Вандір втім боявся, що його так чи інакше усунуть, що призвело до божевілля. Він вимагав вседержавного шанування Імператора та його самого у формі надмірних дійств, зведення колосальних монументів. Гог зібрав велику мережу шпигунів та найманих убивць, влаштовував страти й геноцид цілих планет за найменшу підозру в невірності. В пошуках кандидатів на місце ідеальної охорони, він завербував жіночу секту Дочок Імператора, пізніше відомих як Наречені Імператора і Сестри битви.

У секторі Обскурус тим часом здобував популярність молодий проповідник Себастьян Тор, який закликав до повалення Вандіра. Каральний флот Вандіра зник у новоутвореному Штормі гніву Імператора, що посприяло укріпленню позицій Тора.

Тим часом Адептус Механікус і Адептус Астартес зайняли нейтральну позицію, що було розцінено Вандіром як зрада. Він розпустив уряд Адміністратум і віддав наказ знищити їх, що призвело до розколу в його силах. Війська Механікус і Астартес почали штурм палацу Вандіра, де зустріли опір Наречених Імператора. Для мирного вирішення конфлікту втрутилася особиста охорона Імператора, Адептус Кустодес. Вони провели очільницю Наречених Імператора в тронний зал, де вона невідомими чином переконалася у відступництві Вандіра і особисто стратила його.

Адміністратум було відновлено та почато судові процеси над прибічниками Вандіра. Себастьян Тор прославився численними чудесами і врешті був запрошений на Терру для з'ясування природи його здібностей. За рішенням суду його було визнано лояльним Імперіуму та обрано главою церкви. Під його керівництвом було реформовано владу так, щоб Адміністратум не міг більше захопити владу над нею, а сама церква не мала армії. Сам Тор провів більшість життя у подорожах Імперіумом і після смерті був визнаний святим<ref>{{Cite book|title=Codex: Witch Hunters (3rd Edition)|last=|first=|year=2003|publisher=|location=|pages=4-5|language=|isbn=}}</ref>.

=== «Нинішній» Імперіум ===
Темпи розширення Імперіуму пригальмувалися, хоча приєднання нових планет продовжується. Численні знання і технології часів Великого Походу було втрачено і здебільшого розвиток техніки відтоді є відшукуванням стародавніх зразків і креслень. Своїми здібностями Імператор, як вважається, продовжує підтримувати психічний маяк — Астрономікан. Хоча за життя він був проти релігії, з часом сам став об'єктом поклоніння, тепер як Бог-Імператор і спаситель людства. Релігія стала єднальним фактором, а імперська церква [[Екклезіархія]] ввібрала численні місцеві культи, якщо вони загалом не суперечили вірі в Імператора як божество.

До 41-го тисячоліття Імперіум перетворився на теократичний тоталітарний режим на чолі з Лордами Терри. За час існування цієї держави відбулося становлення в її межах імперії Тау, пробудження некронів і навала тиранідів. Не вщухали спалахи єресей, повсюдна корупція. Але, незважаючи на це, Імперіум лишався єдиною реальною силою, яка може зберегти людство. Він веде постійну боротьбу з численними ворогами, шукає втрачені технології Темної Ери та приєднує нові планети, що колись були частиною єдиного людства.

Проте з часом становище держави все погіршувалося і переломним моментом стало падіння планети Кадія, яка знаходилася на шляху від Ока Жаху до Терри. Лідер Космодесанту Хаосу, Абаддон Осквернитель, вирушив у Тринадцятий Чорний хрестовий похід до столиці Імперіуму. Як винятковий захід було ухвалено воскресити примарха Робаута. Верховний техножрець Белізарій Коул звернувся за допомогою до еладарів іннарі і оживив примарха, тіло котрого зберігалося в стазисі. Для цього знадобилися унікальні обладунки, які встигли одягти під час навали Космодесантників Хаосу на рідну планету Джиллімана.

Воскреслий Джилліман зумів зупинити просування сил Хаосу по одному з напрямів і вирушив на Терру. На шляху його флот потрапив у засідку, але Робаут вийшов з неї завдяки допомозі еладірів і Сайфера, легендарного відступника ордену Темних янголів. До орбіти Землі їх переслідував палий примарх Магнус, та був змушений відступити після битви на Місяці. Лорди Терри дали Джилліману надзвичайні повноваження Лорда-командира Імперіуму і надалі від його рішень залежить виживання держави<ref name=":0">{{Cite book|title=Gathering Storm: Rise of the Primarch|last=|first=|year=2017|publisher=Games Workshop|location=|pages=1-136|language=|isbn=}}</ref>. Примарх відновив проект створення нових Космодесантників, названих Космічні десантники Примаріс, поповнив ними постраждалі ордени й заснував нові<ref name=":1" />. Після цього під його проводом було почато Нестримний Хрестовий похід ({{lang-en|Indomitus Crusade}}). Його метою було зупинити Чорний Хрестовий похід Абаддона і відвоювати захоплені Хаосом планети<ref name=":2">{{Cite web|url=https://www.warhammer-community.com/2017/05/16/new-warhammer-40000-the-dark-imperium-may16gw-homepage-post-4/|title=New Warhammer 40,000: The Indomitus Crusade & the Dark Imperium – Warhammer Community|accessdate=2017-05-18|archive-date=10 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170710064209/https://www.warhammer-community.com/2017/05/16/new-warhammer-40000-the-dark-imperium-may16gw-homepage-post-4/}}</ref>. Перший етап тривав 12 років<ref>{{Cite web|url=https://www.warhammer-community.com/2020/12/05/the-warhammer-preview-online-black-library/|title=The Warhammer Preview Online: Black Library|date=05 грудня 2020|website=Warhammer Community|accessdate=08.05.2021|archive-date=17 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210117154523/https://www.warhammer-community.com/2020/12/05/the-warhammer-preview-online-black-library/}}</ref> і закінчився Чумними війнами в Ультрамарі. Відвоювавши Ультрамар, Джилліман залишився там і проголосив поширення Нестримного Хрестового походу по всьому Імперіуму<ref>{{Cite book
|url=https://www.worldcat.org/oclc/989984121
|title=Dark imperium
|last=Haley
|first=Guy
|date=2018
|location=Nottingham, UK
|isbn=1-78496-664-9
|oclc=989984121
}}</ref>.

== Структура Імперіуму ==
[[Файл:Imperium Map WH40K.png|міні|Карта Імперіуму]]
Адептус Терра — основна організація Імперіуму Людства, що містить в собі більшість інших офіційних департаментів і організацій. Керівництво Адептус Терра на вищому рівні здійснюють Вищі Лорди Терри. Фактично Адептус Терра виконує роль уряду. Тільки церква Екклезіархія і Інквізиція не є частиною Адептус Терра. Наймогутніша людина в Адептус Терра (і, на практиці, у всьому Імперіумі) — Магістр Адміністратуму.

Адептус Терра було створено в часи Єресі Гора, коли Імператор був смертельно поранений і поміщений у Золотий Трон. Він передав свою владу регенту Терри, а той — створив цю організацію. Формально Імператор продовжує керувати, а Адептус Терра «тимчасово» виконують його обов'язки. У зв'язку з винятковим становищем Імперіуму наприкінці 41 тисячоліття, найбільший вплив має воскреслий примарх Робаут Джилліман, якому доручено командування абсолютно всіма військовими силами.

Основні організації Імперіуму:

* '''Адептус Адміністратум''' — виконує всі адміністративні функції, є найбільшою з організацій Імперіуму. Містить велике число підрозділів, представництв та департаментів. Йому підпорядковуються Імперська Гвардія, ордени Космодесанту, Флот, планетарні уряди, Офіціо Ассасинорум та вільні торговці.
* '''Департамент Муніторум''' — підрозділ Адміністратуму, спрямований на управління і підтримку Імперської Гвардії.
* '''Адептус Астра Телепатика''' — керує імперськими санкціонованими псайкерами, шукає і тренує їх.
* '''Адептус Астрономіка''' — займається управлінням Астрономіканом, також використовує Навігаторів для польотів через варп.
* '''Адептус Механікус''' — техніки і вчені, які створюють імперську екіпіровку, кораблі і зброю. Має власні військові сили.
* '''Адептус Арбітес''' — поліція, що стежить за виконанням загальноімперських і місцевих законів.
* '''Офіціо Ассасинорум''' — організація вбивць та диверсантів, що знищують ключові особи противника.
* '''Інквізиція''' — секретна поліція, що займається загрозами з боку єретиків, зрадників, ксеносів і демонів. Інквізиція незалежна від Адептус Терра. В свою чергу поділяється на три основні Ордоси (крім малих Ордосів): Ордо Ксенос, Ордо Маллеус и Ордо Єретикус.
* '''Адептус Міністорум ([[Екклезіархія]])''' — імперська церква, її глава — Екклезіарх, є одним з Вищих Лордів Терри<ref>[http://wh40k.lexicanum.com/wiki/File:ImpHierarchy.png#.U5GyHnC0M3A Схема організації Імперіуму] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140810192137/http://wh40k.lexicanum.com/wiki/File:ImpHierarchy.png#.U5GyHnC0M3A |date=10 серпня 2014 }} {{ref-en}}</ref>.
* '''Імперський флот''' — поділяється на Військовий флот, Торговий і Цивільний<ref>{{Cite web |url=http://wh40k.lexicanum.com/wiki/Imperial_Fleet#.U5Gzu3C0M3A |title=Imperial Fleet |accessdate=6 червня 2014 |archive-date=13 квітня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140413163532/http://wh40k.lexicanum.com/wiki/Imperial_Fleet#.U5Gzu3C0M3A }}</ref>.

Територіально Імперіум поділяється на Сегментуми:

* '''Сегментум Солар''' — внутрішній сегмент, центральний в Імперіумі. В ньому знаходиться Терра.
* '''Сегментум Пацифікус''' — знаходиться на галактичному заході.
* '''Сегментум Обскурус''' — найбільш захищений через численні загрози сектор на галактичній півночі. В ньому розташоване Око Жаху, а на північному сході розташовані Зорі гулів, що переходять у сегментум Ультіма. Там живуть численні ворожі цивілізації і крізь них проходить шлях вторгнення тиранідів.
* '''Сегментум Темпестус''' — південний сектор, який зазанає нападів ксеносів і піратів.
* '''Сегментум Ультіма''' — найбільший Сегментум на галактичному сході, де розташоване ядро галактики. В ньому знаходяться автономна імперія Ультрамар та імперія [[Тау (Warhammer 40000)|Тау]]. За ним залишається частина галактики, куди не досягають сигнали Астрономікана — Східна Межа<ref name=":0" /><ref>Battlefleet Gothic Rulebook. Andy Chambers, Gavin Thorpe, Jervis Johnson, ISBN 1869893654</ref>.
У ході Тринадцятого Чорного Хрестового походу Абаддон знищив планету Кадія, що стримувала розширення Ока Жаху. Ритуалами й використанням стародавніх артефактів він створив варп-шторм Великий Розлом, який поділив галактику навпіл. Регіон за штормом перестав отримувати сигнали Астрономікана та отримав назву Темний Імперіум<ref name=":2" />.

== Культура ==
Імперіум включає планети різного рівня розвитку і з різними умовами, від деградованих до кам'яної доби і до високотехнологічних. Населення планет найнижчого рівня розвитку належить до держави тільки формально, інколи навіть не здогадується про своє підданство й існування Імперіуму, або вважає його місцем життя богів. Планети середньовічного рівня, принаймні правляча еліта, мають уявлення про існування інших населених небесних тіл, можуть платити данину. Високотехнологічні колонії нерідко повністю покриті містами, або мають так звані Вулики — багаторівневі мегаполіси з населенням в мільярди чоловік. Для численних планет існує спеціалізаця, одні більшою мірою займаються важкою промисловістю, інші вирощуванням культурних рослин, є релігійними центрами, або слугують форпостами. Хоча на багатьох тривають війни, природні й техногенні катастрофи, існують тисячі цілком мирних колоній.

Імперіум використовує дві основні мови: ''низьку готику'' ({{lang-en|Low Gothic}}) і ''високу готику'' ({{lang-en|High Gothic}}). Низька готика — загальна, повсякденна мова, якою говорить більшість імперських планет як першою або другою мовою (поряд з місцевими)<ref>Warhammer 40,000: Rogue Trader. Rick Priestley, Berkley Publishing Group, London 1989, ISBN 1-869893-23-9</ref>. Більшість планет були частиною Імперіуму досить довго, щоб прийняти низьку готику як універсальну мову, але є багато Диких світів, на яких не говорять готикою взагалі. Діалекти готики відрізняються і можуть бути взаємно незрозумілими. Висока готика (представлена у вигляді латино-англійської мови), використовується в державних установах і організаціях (Адептус Терра, Інквізиція, Екклезіархія) та серед аристократії. Адептус Механікус мають свої мови — лінгва-техніс ({{lang-en|Lingua-technis}}), набір шиплячих звуків, і бінарну систему.

Імперська Календарна Система має в своїй основі [[григоріанський календар]] Землі. Дати записуються таким чином: <Рік тисячоліття>. М <Тисячоліття>, де М означає скорочене Millenia, тобто тисячоліття. Наприклад, 40 999 рік буде представлений як 999.M41. Однак 41 000 буде 000.M41, хоч нове тисячоліття і не має нульового року.

Імперіум має загальні заборони на: співпрацю або спілкування з ксеносами, розробку або з використання штучного інтелекту, участь у чаклунстві, надмірні мутації, вчинення несанкціонованого геноциду. Проте на практиці вони часто ігноруються або обходяться. Так, існування людей-мутантів з паранормальними здібностями (псайкерів) допускається через їхню виняткову корисність. Так само в Імперській Гвардії служать підвиди людей, огріни і ратлінги. Сірі лицарі та Інквізиція користуються допомогою розумних істот джокаеро, які офіційно визнаються тваринами з інстинктивним розумінням машин<ref>Codex Grey Knights (5-th edition). Matthew Ward, Allesio Cavatore, Gav Thorpe, Robin Gruddace, Phil Kelly, ISBN 978-1841549910</ref>.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://wh40k.lexicanum.com/wiki/Portal:Imperium#.U5GCoHC0M3A Portal: Imperium] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140704134346/http://wh40k.lexicanum.com/wiki/Portal:Imperium#.U5GCoHC0M3A |date=4 липня 2014 }}{{ref-en}}

== Джерела ==
* Dark Heresy Core Rulebook, ISBN 9781844164356
* Warhammer 40,000 6th Edition Rulebook, ISBN 978-1907964794

{{Warhammer 40,000}}

[[Категорія:Warhammer 40000]]
[[Категорія:Вигадані організації]]
[[Категорія:Вигадані країни]]

title: Імперіум Людства

Серія: Warhammer 40,000

Творці: Games Workshop

Жанр: Наукова фентезі

title: В фантастиці

Девіз: Імператор захищає

Форма правління: Теократична олігархія

Голова держави: Імператор Людства (де-юре) · Лорд-командир Імперіуму Робаут Джилліман · , Верховні Лорди Терри (де-факто)

Заснований: 30-е тисячоліття н. е.

Уряд: Рада Верховних Лордів Терри

Офіційна мова: Висока готика

Столиця: Свята Терра (сучасна Земля)

Територія: Весь космос в радіусі 50000 світлових років навколо Терри

Населення(розмір): точно невідомо, багато трильйонів осіб


text:
# Кен Оман
Кен Оман (англ. Ken Oman, нар. 29 липня 1982, Дублін) — ірландський футболіст, захисник клубу «Портадаун».
Насамперед відомий виступами за клуб «Богеміанс», а також молодіжну збірну Ірландії.
Дворазовий володар Кубка Ірландії.

## Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 2001 року виступами за команду клубу «Богеміанс», в якій провів п'ять сезонів, взявши участь у 69 матчах чемпіонату.
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Деррі Сіті», до складу якого приєднався 2006 року. Відіграв за команду з Деррі наступні один сезон своєї ігрової кар'єри.
Протягом 2007–2010 років знову захищав кольори команди клубу «Богеміанс».
До складу клубу «Шемрок Роверс» приєднався 2011 року. Відіграв за команду з Дубліна 81 матч в національному чемпіонаті.
Сезон 2014–15 провів у складі клубу «Сент-Патрікс Атлетік».
З 2015 захищає кольори команди «Портадаун».

## Виступи за збірну
Протягом 2002–2003 років залучався до складу молодіжної збірної Ірландії. На молодіжному рівні зіграв у 4 офіційних матчах.

## Титули і досягнення
- Чемпіон Ірландії (3):

«Богеміанс 1905»: 2008, 2009
«Шемрок Роверс»: 2011
- Володар Кубка Ірландії (3):

«Деррі Сіті»: 2006
«Богеміанс 1905»: 2008
«Сент-Патрікс Атлетік»: 2014
- Володар Кубка ірландської ліги (4):

«Деррі Сіті»: 2006, 2007
«Богеміанс 1905»: 2009
«Шемрок Роверс»: 2013
- Володар Кубка Президента (1):

«Сент-Патрікс Атлетік»: 2014

wikiname: ukwiki

title: Кен Оман

in_language: uk

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Кен Оман
| зображення = Ken Oman crop.JPG
| підпис =
| повне-ім'я = Кеннет Оман
| місце-народження = [[Дублін]]
| країна-народження = [[Ірландія]]
| дата-народження = 29.7.1982
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 189 см
| вага = 81 кг
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|IRL}} «[[Шемрок Роверс]]»
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| номер  = 5
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2001–2006 | {{Прапорець|IRL}} |«[[Богеміан (футбольний клуб)|Богеміанс]]»|69 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2006–2007 | {{Прапорець|IRL}} | «[[Деррі Сіті]]» | 17 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2007–2010 | {{Прапорець|IRL}} |«[[Богеміан (футбольний клуб)|Богеміанс]]»|69 |7}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2013 | {{Прапорець|IRL}} | «[[Шемрок Роверс]]» | 81 |6}}
{{Футболіст рядок 0|2014–2015 | {{Прапорець|IRL}} |«[[Сент-Патрікс Атлетік]]»|6 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2015– | {{Прапорець|IRL}} | «[[Портадаун (футбольний клуб)|Портадаун]]» | 20 |4}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2002–2003 | {{Прапорець|IRL}} | [[Молодіжна збірна Ірландії з футболу|Ірландія U-21]] | 4 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
}}
'''Кен Оман''' ({{lang-en|Ken Oman}}, {{н}} [[29 липня]] [[1982]], [[Дублін]]) — [[Ірландія|ірландський]] [[футбол]]іст, [[Захисник (футбол)|захисник]] клубу «[[Портадаун (футбольний клуб)|Портадаун]]».

Насамперед відомий виступами за клуб «[[Богеміан (футбольний клуб)|Богеміанс]]», а також [[Молодіжна збірна Ірландії з футболу|молодіжну збірну Ірландії]].

Дворазовий володар [[Кубок Ірландії з футболу|Кубка Ірландії]].

== Клубна кар'єра ==
У дорослому футболі дебютував [[2001]] року виступами за команду клубу «[[Богеміан (футбольний клуб)|Богеміанс]]», в якій провів п'ять сезонів, взявши участь у 69 матчах чемпіонату.

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «[[Деррі Сіті]]», до складу якого приєднався [[2006]] року. Відіграв за команду з [[Деррі]] наступні один сезон своєї ігрової кар'єри.

Протягом [[2007]]–[[2010]] років знову захищав кольори команди клубу «[[Богеміан (футбольний клуб)|Богеміанс]]».

До складу клубу «[[Шемрок Роверс]]» приєднався [[2011]] року. Відіграв за команду з [[Дублін]]а 81 матч в національному чемпіонаті.

Сезон 2014–15 провів у складі клубу «[[Сент-Патрікс Атлетік]]».

З 2015 захищає кольори команди «[[Портадаун (футбольний клуб)|Портадаун]]».

== Виступи за збірну ==
Протягом [[2002]]–[[2003]] років залучався до складу [[Молодіжна збірна Ірландії з футболу|молодіжної збірної Ірландії]]. На молодіжному рівні зіграв у 4 офіційних матчах.

== Титули і досягнення ==
* [[Ірландський футбольний Прем'єр-дивізіон|Чемпіон Ірландії]] '''(3)''':
: «[[Богеміанс 1905]]»: [[Чемпіонат Ірландії з футболу 2008|2008]], [[Чемпіонат Ірландії з футболу 2009|2009]]
: «[[Шемрок Роверс]]»: [[Чемпіонат Ірландії з футболу 2011|2011]]
* Володар [[Кубок Ірландії з футболу|Кубка Ірландії]] '''(3)''':
: «[[Деррі Сіті]]»: [[Кубок Ірландії з футболу 2006|2006]]
: «[[Богеміанс 1905]]»: [[Кубок Ірландії з футболу 2008|2008]]
: «[[Сент-Патрікс Атлетік]]»: [[Кубок Ірландії з футболу 2014|2014]]
* Володар [[Кубок ірландської ліги з футболу|Кубка ірландської ліги]] '''(4)''':
: «[[Деррі Сіті]]»: [[Кубок ірландської ліги з футболу 2006|2006]], [[Кубок ірландської ліги з футболу 2007|2007]]
: «[[Богеміанс 1905]]»: [[Кубок ірландської ліги з футболу 2009|2009]]
: «[[Шемрок Роверс]]»: [[Кубок ірландської ліги з футболу 2013|2013]]
* Володар [[Кубок Президента з футболу|Кубка Президента]] '''(1)''':
: «[[Сент-Патрікс Атлетік]]»: [[Кубок Президента з футболу 2014|2014]]

== Посилання ==
* [http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.ken.oman.49986.en.html Статистика виступів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160310145854/http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.ken.oman.49986.en.html |date=10 березня 2016 }} на ''footballdatabase.eu'' {{ref-en}}

{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Оман Кен}}
[[Категорія:Ірландські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Ірландії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Деррі Сіті»]]
[[Категорія:Футболісти «Шемрок Роверс»]]
[[Категорія:Футболісти «Богеміана»]]
[[Категорія:Уродженці Дубліна]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Кеннет Оман

Вага: 81 кг

Громадянство: Ірландія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Шемрок Роверс»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Богеміанс» · 69 · (3)

«Деррі Сіті» · 17 · (2)

«Богеміанс» · 69 · (7)

«Шемрок Роверс» · 81 · (6)

«Сент-Патрікс Атлетік» · 6 · (0)

«Портадаун» · 20 · (4)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Ірландія U-21 · 4 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Острув (Мишковський повіт)
Острув (пол. Ostrów) — село в Польщі, у гміні Жарки Мишковського повіту Сілезького воєводства.
Населення — 266 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Ченстоховського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 127     | 28                 | 91               | 8                    |
| Жінки    | 139     | 23                 | 74               | 42                   |
| Разом    | 266     | 51                 | 165              | 50                   |

title: Острув (Мишковський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Острув
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Ostrów}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Сілезьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Мишковський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Жаркі{{!}}Жаркі
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 266
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 34
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = SMY
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0147565
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Острув}}

'''Острув''' ({{lang-pl|Ostrów}}) — село в Польщі, у [[Жарки (гміна)|гміні Жарки]] [[Мишковський повіт|Мишковського повіту]] [[Сілезьке воєводство|Сілезького воєводства]].
Населення — {{formatnum:266}} {{МНОЖИНА:266|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Ченстоховське воєводство|Ченстоховського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=127 |ЧолПре=28 |ЧолПрац=91 |ЧолПост=8
|Жін=139 |ЖінПре=23 |ЖінПрац=74 |ЖінПост=42
|Разом=266 |РазомПре=51 |РазомПрац=165 |РазомПост=50
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Жаркі}}

{{Сілезьке-доробити}}

[[Категорія:Села Мишковського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Сілезьке воєводство

Повіт: Мишковський повіт

Гміна: Жаркі

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: SMY

OSM: ↑2422064 ·R (Ґміна Жаркі)


text:
# Давньоверхньонімецька мова
Давньоверхньонімецька мова (нім. Althochdeutsch) — найдавніша засвідчена в письмовому вигляді форма німецької мови. Охоплює часовий період з 750 по 1050. Проте слід враховувати, що тимчасові рамки умовні, тому що зміни в мові по провідних параметрах хронологічно не завжди збігаються. Крім того, різні дослідники пропонують різні періодизації давньоверхньонімецької мови.
Давньоверхньонімецька — це не єдина і однорідна мова, як можна було б зрозуміти з визначення, а позначення для групи східнонімецьких діалектів, на яких говорили південніше від так званої лінії Бенрат, що проходить від Дюссельдорфського району «Бенрат» (приблизно в західно-східному напрямку). Ці діалекти відрізнялися від інших західнонімецьких мов або діалектів наявністю другого пересування приголосних. В діалектах північніше лінії Бенрат (в районі північно-германської низовини і на території сучасних Нідерландів) другого пересування приголосних не було. Ці діалекти отримали назву давньосаксонських (рідше давньонижньонімецьких). З давньосаксонських мов розвинулися середньо- та новонижньонімецька .
Оскільки давньоверхньонімецька являла собою групу близько споріднених діалектів, у ранньому Середньовіччі не було єдиної писемної мови. Давньоверхньонімецькими пам'ятками літератури були переважно релігійні тексти (молитви, переклади Біблії), кілька західних віршів («Пісня про Гільдебранда») або просто написи, заклинання тощо
Для давньоверхньонімецької було характерно повнозвучне звучання закінчень, наприклад:
| Давньоверхньонімецька | середньоверхньонімецька |
| --------------------- | ----------------------- |
| machôn                | machen                  |
| taga                  | Tage                    |
| demu                  | dem                     |
| perga                 | Berge                   |

У X столітті у зв'язку з політичною обстановкою писемність загалом і складання та фіксування текстів на німецькій мові особливо занепали. Відродження писемності німецькою мовою надалі спостерігається тільки в 1050 році. Оскільки письмова спадщина XI століття суттєво відрізняється за формою звучання і граматикою від більш ранніх текстів, німецьку мову з 1050 року позначають як середньоверхньонімецька.

title: Давньоверхньонімецька мова

wikitext:
{{Мова
 | Колір             = індоєвропейська
 | Назва             = давньоверхньонімецька мова
 | Самоназва         = Althochdeutsch
 | Регіон            = [[Центральна Європа]]
 | Кількість_носіїв  = [[Мертва мова]]
[[Індоєвропейські мови|Індоєвропейська сім'я]]
: [[Германські мови|Германська гілка]]
:: [[Західногерманські мови|Західногерманська група]]
 | Час розходження   = середина [[XI]] століття
 |}}

[[Файл:Hildebrandslied Teil 1 von 2.jpg|thumb|200px|Сторінка з [[Пісня про Гільдебранда|«Пісні про Гільдебранда»]], складеної давньоверхньонімецькою мовою]]

'''Давньоверхньонімецька мова''' ({{lang-de|Althochdeutsch}}) — найдавніша засвідчена в письмовому вигляді форма [[німецька мова|німецької мови]]. Охоплює часовий період з [[750]] по [[1050]]. Проте слід враховувати, що тимчасові рамки умовні, тому що зміни в мові по провідних параметрах хронологічно не завжди збігаються. Крім того, різні дослідники пропонують різні періодизації давньоверхньонімецької мови.

Давньоверхньонімецька — це не єдина і однорідна мова, як можна було б зрозуміти з визначення, а позначення для групи східнонімецьких [[діалект]]ів, на яких говорили південніше від так званої [[Бенратська межа|лінії Бенрат]], що проходить від [[Дюссельдорф]]ського району «Бенрат» (приблизно в західно-східному напрямку). Ці [[діалект]]и відрізнялися від інших західнонімецьких мов або [[діалект]]ів наявністю [[Німецьке пересування приголосних|другого пересування приголосних]]. В [[діалект]]ах північніше [[Бенратська межа|лінії Бенрат]] (в районі північно-германської низовини і на території сучасних [[Нідерланди|Нідерландів]]) [[Німецьке пересування приголосних|другого пересування приголосних]] не було. Ці діалекти отримали назву давньосаксонських (рідше давньонижньонімецьких). З [[давньосаксонська мова|давньосаксонських мов]] розвинулися [[середньонижньонімецька мова|середньо-]] та [[Нижньонімецька мова|новонижньонімецька]] .

Оскільки давньоверхньонімецька являла собою групу близько споріднених діалектів, у ранньому [[Середньовіччя|Середньовіччі]] не було єдиної писемної мови. Давньоверхньонімецькими пам'ятками літератури були переважно релігійні тексти ([[молитва|молитви]], переклади [[Біблія|Біблії]]), кілька західних віршів («[[Пісня про Гільдебранда]]») або просто написи, заклинання тощо

Для давньоверхньонімецької було характерно повнозвучне звучання закінчень, наприклад:

{| class="wikitable" cellspacing="12" cellpadding="0" style="text-align:center"
! | Давньоверхньонімецька
! | середньоверхньонімецька
|-----
| ''machôn'' || ''machen''
|-----
| ''taga'' || ''Tage''
|-----
| ''demu'' || ''dem''
|-----
| ''perga'' || ''Berge''
|}

У [[X століття|X столітті]] у зв'язку з політичною обстановкою писемність загалом і складання та фіксування текстів на німецькій мові особливо занепали. Відродження писемності німецькою мовою надалі спостерігається тільки в [[1050]] році. Оскільки письмова спадщина [[XI століття]] суттєво відрізняється за формою звучання і граматикою від більш ранніх текстів, німецьку мову з [[1050]] року позначають як [[середньоверхньонімецька мова|середньоверхньонімецька]].

== Література ==
* Вступ до германської філології: навчально-методичний посібник / П. П. Дрогомирецький, І. І. Данилюк. — 2-ге вид. — Івано-Франківськ: Симфонія форте. — 2014. — 76 с.
* Євченко В. В. Готська мова. — Житомир, 2002.
* Жлуктенко Ю. О., Яворська Т. А. Вступ до германського мовознавства. — К. : Вища школа, 1986.
* Задорожний Б. М. Порівняльна фонетика і морфологія готської мови. — Львів: ЛДУ, 1960.
* Історія німецької мови / В. Н. Бублик = Geschichte der deutschen Sprache / W. N. Bublyk: навч. посіб. для студ. ін-тів і фак. інозем. мов. — Київ: Вища шк., 1983. — 229, [2] с. : карти, рис., фотогр.
* Левицький В. В. Основи германістики. — Вінниця: Нова Книга, 2008. — 527 с.
* Максимчук Б. В., Петращук Н. Є. Історія німецької мови: практичний курс. — Львів: ЛНУ, 2003.
* Braune, W. Althochdeutsche Grammatik. — Halle (Saale), 1956.
* Braune, W. Althochdeutsche Grammatik. — Halle (Saale), 1956.
* Frings, Th. Grundlegung einer Geschichte der deutschen Sprache. — Halle (Saale), 1950.
* Mettke, H. Althochdeutsche Texte. — Leipzig, 1970.
* Schmidt, W. (hrsg.). Geschichte der deutschen Sprache. — Berlin, 1976.
* Sonderegger S. Althochdeutsche Sprache und Literatur. — Berlin, New York: Walter de
Gruyter, 2003. — 390 S.
* Steinmeyer E. Die kleineren althochdeutschen Sprachdenkmäler. 2. Aufl. — Berlin, Zürich: Weidmannsche Verlagsbuchhandlung, 1963. — 408 S.

== Посилання ==
{{інкубатор|goh||давньоверхньонімецькою|}}
* [https://web.archive.org/web/20050204143339/http://www.cis.uni-muenchen.de/ahdeutsch/haupt.html www.cis.uni-muenchen.de/ahdeutsch/haupt.html] — словник давньоверхньонімецького мови VIII століття
* [http://www.koeblergerhard.de/germanistischewoerterbuecher/althochdeutscheswoerterbuch/nhd-ahd.pdf Нововерхньонімецько-верхньонімецький словник] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111030200459/http://www.koeblergerhard.de/germanistischewoerterbuecher/althochdeutscheswoerterbuch/nhd-ahd.pdf |date=30 жовтня 2011 }} — в форматі PDF
* Давньоверхньонімецька мова на сайті Glottolog 3.0: [http://glottolog.org/resource/languoid/id/oldh1241 Language: Old High German (ca. 750—1050)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170828012623/http://glottolog.org/resource/languoid/id/oldh1241 |date=28 серпня 2017 }} {{ref-en}}

{{Бібліоінформація}}
{{Германські мови}}

[[Категорія:Західногерманські мови]]
[[Категорія:Німецька мова]]

title: Althochdeutsch

Регіон: Центральна Європа

Носії: Мертва мова Індоєвропейська сім'я Германська гілка Західногерманська група

Писемність: латинське письмо

Час розходження: середина XI століття

title: Коди мови

ISO 639-2: goh

ISO 639-3: goh

IETF: goh


text:
# Іл-Рівер-Кроссін
Іл-Рівер-Кроссін (англ. Eel River Crossing) — село в Канаді, у провінції Нью-Брансвік, у складі графства Рестіґуш.

## Населення
За даними перепису 2016 року, село нараховувало 1953 особи, показавши скорочення на 3,9%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 29,8 осіб/км².
З офіційних мов обидвома одночасно володіли 1 385 жителів, тільки англійською — 165, тільки французькою — 370. Усього 10 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних.
Працездатне населення становило 57,6% усього населення, рівень безробіття — 14,4%.
Середній дохід на особу становив $32 692 (медіана $28 134), при цьому для чоловіків — $38 804, а для жінок $26 100 (медіани — $34 016 та $22 176 відповідно).
21,7% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 31,8%, 46,6% мали післяшкільну освіту, з яких 14% мали диплом бакалавра, або вищий.
| Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення |
| ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- |
|                                    |                                    |                                    |                                    |                                    |
| Всього                             | Всього                             | 50,1%49,9%                         |                                    |                                    |
| 0 — 14 років                       | 0 — 14 років                       |                                    | 12,8%                              | 12,8%                              |
| 15 — 64 років                      | 15 — 64 років                      |                                    | 67,3%                              | 67,3%                              |
| 65 і більше                        | 65 і більше                        |                                    | 19,9%                              | 19,9%                              |
| 85 і більше                        | 85 і більше                        |                                    | 2%                                 | 2%                                 |
| Середній вік (років)               | Середній вік (років)               | 44,545,4                           | 45,0                               | 45,0                               |
| Медіана (років)                    | Медіана (років)                    | 49,249,1                           | 49,1                               | 49,1                               |
| — чоловіки — жінки                 |                                    |                                    |                                    |                                    |

| Походження мешканців:     | Походження мешканців:     | Походження мешканців: | Походження мешканців: | Походження мешканців: |
| ------------------------- | ------------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- |
| Походження                |                           |                       | осіб                  | %                     |
| Корінні американці        | Корінні американці        |                       | 275                   | 14.36%                |
| Інше північноамериканське | Інше північноамериканське |                       | 1 450                 | 75.72%                |
| Європейське               | Європейське               |                       | 680                   | 35.51%                |
| британське                | британське                |                       | 310                   | 16.19%                |
| французьке                | французьке                |                       | 510                   | 26.63%                |
| Азійське                  | Азійське                  |                       | 15                    | 0.78%                 |

## Клімат
Середня річна температура становить 3,6°C, середня максимальна – 21,7°C, а середня мінімальна – -18,6°C. Середня річна кількість опадів – 1 025 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | −6,21            | −4,83            | 1,00             | 8,07             | 15,18            | 20,99            | 21,71            | 20,71            | 15,78            | 9,80             | 3,48             | −4,33            |                  |
| Середня температура, °C                       | −12,39           | −11,01           | −5,17            | 1,88             | 9,00             | 14,80            | 18,14            | 17,14            | 12,20            | 6,24             | −0,07            | −7,91            |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −18,58           | −17,21           | −11,35           | −4,32            | 2,82             | 8,61             | 14,57            | 13,57            | 8,65             | 2,66             | −3,64            | −11,48           |                  |
| Норма опадів, мм                              | 80               | 59               | 73               | 76               | 90               | 89               | 102              | 100              | 87               | 89               | 89               | 91               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 4.85             | 4.77             | 4.67             | 4.39             | 4.07             | 3.80             | 3.46             | 3.49             | 3.83             | 4.28             | 4.56             | 4.78             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4865             | 8334             | 12273            | 15640            | 18548            | 20312            | 19668            | 17192            | 12470            | 7629             | 4473             | 3592             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Іл-Рівер-Кроссін

wikitext:
{{НП
|площа = 65,48
|рік перепису = 2016
|населення = 1 953
|густота населення  = 29,8
}}
'''Іл-Рівер-Кроссін''' ({{lang-en|Eel River Crossing}}) — [[село]] в Канаді, у провінції [[Нью-Брансвік]], у складі графства [[Рестіґуш]].

== Населення ==
За даними перепису 2016 року<ref name="stat_population"/>, село нараховувало 1953 особи, показавши скорочення на 3,9%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 29,8 осіб/км².

З [[Мови Канади|офіційних мов]] обидвома одночасно володіли 1 385 жителів, тільки англійською — 165, тільки французькою — 370. Усього 10 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних.<ref name="stat_lang"/>

Працездатне населення становило 57,6% усього населення, рівень безробіття — 14,4%<ref name="stat_labour"/>.

Середній дохід на особу становив $32 692 (медіана $28 134), при цьому для чоловіків — $38 804, а для жінок $26 100 (медіани — $34 016 та $22 176 відповідно)<ref name="stat_income"/>.

21,7% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 31,8%, 46,6% мали післяшкільну освіту, з яких 14% мали диплом бакалавра, або вищий<ref name="stat_education"/>.

{{bar box
|title=Статево-вікова структура населення<ref name="stat_population"/>
|width=400px
|barwidth=50%
|float=left
|caption=     — чоловіки
     — жінки
|bars=
{{bar percent 2| Всього |aqua|50.13| |value2=49.87|color2=lightcoral|text1=50,1%|text2=49,9%}}

{{bar percent 2| 0 — 14 років |aqua|6.91|12,8%|value2=5.88|color2=lightcoral}}
{{bar percent 2| 15 — 64 років |aqua|33.50|67,3%|value2=33.76|color2=lightcoral}}
{{bar percent 2| 65 і більше |aqua|9.72|19,9%|value2=10.23|color2=lightcoral}}
{{bar percent 2|
85 і більше
|aqua|1.02|2%|value2=1.02|color2=lightcoral}}

{{bar percent 2| Середній вік (років) |aqua|49.50|45,0|value2=50.50|color2=lightcoral|text1=44,5|text2=45,4}}
{{bar percent 2| Медіана (років) |aqua|50.05|49,1|value2=49.95|color2=lightcoral|text1=49,2|text2=49,1}}
}}
{{bar box
|title=Походження мешканців<ref name="stat_origin"/><ref name="stat_origin_expl"/>:
|width=400px
|left1=Походження
|right1=осіб
|float=left
|right2=%
|bars=
{{bar percent 2|Корінні американці|teal|14.36|right2=275}}
{{bar percent 2|Інше північноамериканське|darkgreen|75.72|right2=1 450}}
{{bar percent 2|Європейське|lightblue|35.51|right2=680}}
{{bar percent 2|
британське
|blue|16.19|right2=310}}
{{bar percent 2|
французьке
|red|26.63|right2=510}}
{{bar percent 2|Азійське |orange|0.78|right2=15}}
}}

{{clear}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 3,6°C, середня максимальна – 21,7°C, а середня мінімальна – -18,6°C. Середня річна кількість опадів – 1 025 мм.<ref name=worldclim/><ref name=determ/>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=-12.39           | Січ_сер_опади=80
| Лют_сер=-11.01           | Лют_сер_опади=59
| Бер_сер=-5.17           | Бер_сер_опади=73
| Кві_сер=1.88           | Кві_сер_опади=76
| Тра_сер=9.00           | Тра_сер_опади=90
| Чер_сер=14.80           | Чер_сер_опади=89
| Лип_сер=18.14           | Лип_сер_опади=102
| Сер_сер=17.14           | Сер_сер_опади=100
| Вер_сер=12.20           | Вер_сер_опади=87
| Жов_сер=6.24           | Жов_сер_опади=89
| Лис_сер=-0.07           | Лис_сер_опади=89
| Гру_сер=-7.91           | Гру_сер_опади=91

| Січ_сер_мін= -18.58       | Січ_сер_макс= -6.21
| Лют_сер_мін= -17.21       | Лют_сер_макс= -4.83
| Бер_сер_мін= -11.35       | Бер_сер_макс= 1.00
| Кві_сер_мін= -4.32       | Кві_сер_макс= 8.07
| Тра_сер_мін= 2.82       | Тра_сер_макс= 15.18
| Чер_сер_мін= 8.61       | Чер_сер_макс= 20.99
| Лип_сер_мін= 14.57       | Лип_сер_макс= 21.71
| Сер_сер_мін= 13.57       | Сер_сер_макс= 20.71
| Вер_сер_мін= 8.65       | Вер_сер_макс= 15.78
| Жов_сер_мін= 2.66       | Жов_сер_макс= 9.80
| Лис_сер_мін= -3.64       | Лис_сер_макс= 3.48
| Гру_сер_мін= -11.48       | Гру_сер_макс= -4.33

|Січ_вітер = 4.85	|Січ_рад = 4865
|Лют_вітер = 4.77	|Лют_рад = 8334
|Бер_вітер = 4.67	|Бер_рад = 12273
|Кві_вітер = 4.39	|Кві_рад = 15640
|Тра_вітер = 4.07	|Тра_рад = 18548
|Чер_вітер = 3.80	|Чер_рад = 20312
|Лип_вітер = 3.46	|Лип_рад = 19668
|Сер_вітер = 3.49	|Сер_рад = 17192
|Вер_вітер = 3.83	|Вер_рад = 12470
|Жов_вітер = 4.28	|Жов_рад = 7629
|Лис_вітер = 4.56	|Лис_рад = 4473
|Гру_вітер = 4.78	|Гру_рад = 3592
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=
<ref name="stat_population">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=1314011&Geo2=PR&Code2=13&B1=Population|title=Census Profile, 2016 Census. Population | publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_lang">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=1314011&Geo2=PR&Code2=13&B1=Language|title=Census Profile, 2016 Census. Language| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_labour">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=1314011&Geo2=PR&Code2=13&B1=Labour|title=Census Profile, 2016 Census. Labour| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_origin">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=1314011&Geo2=PR&Code2=13&B1=Ethnic%20origin|title=Census Profile, 2016 Census. Ethnic origin| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_origin_expl">сума відсотків може не дорівнювати 100, оскільки респонденти могли вказувати не одне походження. Детальніше див. джерело</ref>
<ref name="stat_income">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=1314011&Geo2=PR&Code2=13&B1=Income|title=Census Profile, 2016 Census. Income| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_education">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=1314011&Geo2=PR&Code2=13&B1=Education|title=Census Profile, 2016 Census. Education| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=18 травня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref>
<ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
}}

{{Нью-Брансвік}}
[[Категорія:Населені пункти Нью-Брансвіку]]
[[Категорія:Засновані в Канаді 1875]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: Канада

Адмінодиниця: Рестігуш

Межує з: | McNeishd ? |

Густота населення: 29,8 осіб/км²

OSM: ↑2043812 ·R (Рестігуш)


text:
# Сан-Мауро-Пасколі
Сан-Мауро-Пасколі (італ. San Mauro Pascoli) — муніципалітет в Італії, у регіоні Емілія-Романья,  провінція Форлі-Чезена.
Сан-Мауро-Пасколі розташований на відстані близько 250 км на північ від Рима, 100 км на південний схід від Болоньї, 33 км на південний схід від Форлі.
Населення — 11 587 осіб (2014). Щорічне свято покровителя комуни святого Криспіна відбувається 25 жовтня.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживали 1532 іноземці з 56 країн, серед них 188 громадян країн Євросоюзу та 62 громадяни України.

## Уродженці
- Джино Стаккіні (*1938) — італійський футболіст, півзахисник, нападник, нападник, згодом — футбольний тренер.

## Сусідні муніципалітети
- Белларія-Іджеа-Марина
- Ріміні
- Сантарканджело-ді-Романья
- Савіньяно-суль-Рубіконе

title: Сан-Мауро-Пасколі

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Сан-Мауро-Пасколі
 | місцева_назва = San Mauro Pascoli
 | герб          = <!-- SanMauroPascoli.gif -->
 | регіон        = EMR <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = FC <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 44
 | latm   = 6
 | lats   = 0
 | longd  = 12
 | longm  = 25
 | longs  = 0
 | висота = 21
 | населення     = 12186
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 17,35
 | густота       = 705,0
 | поштові_індекси  = 47030
 | телефонний_код = 0541
 | код_ISTAT     = 040041
 | покровитель   = Santi Crispino e Crispiniano|San Crispino
 | мер           = Luciana Garbuglia
 | обраний       = 26-5-2014
 | www           = http://www.comune.sanmauropascoli.fc.it
}}

'''Сан-Мауро-Пасколі''' ({{lang-it|San Mauro Pascoli}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Емілія-Романья]],  [[провінція Форлі-Чезена]].

Сан-Мауро-Пасколі розташований на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 250 км на північ від [[Рим|Рима]], 100 км на південний схід від [[Болонья|Болоньї]], 33 км на південний схід від [[Форлі]].

[[Файл:Villa Torlonia.jpg|thumb|300px|none|]]

Населення — {{formatnum:11587}} {{МНОЖИНА:11587|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=2015-06-26 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>. Щорічне свято покровителя комуни [[Криспін і Криспініан|святого Криспіна]] відбувається 25 жовтня.

== Демографія ==
{{Демографія/San Mauro Pascoli}}
{{Іноземці в Італії | назва=Сан-Мауро-Пасколі | дата=1 січня 2023 року
 | всього=1532 | країн=56 | Укр=62 | ЄС=188 | таблиця= | країна1=[[Албанія|Албанії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Уродженці ==
* [[Джино Стаккіні]] (*[[1938]]) — італійський футболіст, [[півзахисник]], [[Нападник (футбол)|нападник]], [[Нападник (футбол)|нападник]], згодом — футбольний тренер.
== Сусідні муніципалітети ==

* [[Белларія-Іджеа-Марина]]
* [[Ріміні]]
* [[Сантарканджело-ді-Романья]]
* [[Савіньяно-суль-Рубіконе]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Форлі-Чезена]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Форлі-Чезена}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Форлі-Чезена]]

title: Сан-Мауро-Пасколі · San Mauro Pascoli

Країна: Італія

Регіон: Емілія-Романья

Провінція: Форлі-Чезена

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Luciana Garbuglia (26-5-2014)


text:
# Школьников Олексій Михайлович
Олексій Михайлович Школьников (15 січня 1914, місто Єгор'євськ Рязанської губернії, тепер Московської області, Росія — 7 лютого 2003, місто Москва) — радянський державний діяч, 1-й секретар Тамбовського, Воронезького, Волгоградського обласних комітетів КПРС, 1-й заступник голови Ради міністрів Російської РФСР, голова Комітету народного контролю СРСР. Кандидат у члени ЦК КПРС у 1952—1956 роках. Член ЦК КПРС у 1956—1989 роках. Депутат Верховної Ради СРСР 4—11-го скликань. Герой Соціалістичної Праці (13.01.1984).

## Життєпис
Народився 2 (15) січня 1914 року в місті Єгор'євську (за іншими даними — в селі Пашино Єгор'євського повіту Рязанської губернії) в селянській родині.
У 1933 році закінчив Подольський індустріальний технікум.
У 1933—1943 роках — бригадир, майстер, старший майстер, начальник котельні, заступник начальника, начальник цеху, головний енергетик заводу в місті Пермі (Молотові).
У 1937 році закінчив заочно три курси Промислової академії.
Член ВКП(б) з 1940 року.
У 1943—1945 роках — заступник секретаря, завідувач відділу Молотовського обласного комітету ВКП(б).
У 1945 — 21 квітня 1947 року — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Владимирській області; уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Воронезькій області.
У квітні 1947 — 1949 року — 2-й секретар Калузького обласного комітету ВКП(б).
У 1949—1952 роках — слухач Вищої партійної школи при ЦК ВКП(б), обирався секретарем партійного комітету ВПШ при ЦК ВКП(б).
У 1952 році — інспектор ЦК ВКП(б), завідувач підвідділу ЦК ВКП(б).
У серпні 1952 — жовтні 1955 року — 1-й секретар Тамбовського обласного комітету КПРС.
У жовтні 1955 — 26 листопада 1960 року — 1-й секретар Воронезького обласного комітету КПРС.
20 листопада 1960 — січень 1963 року — 1-й секретар Сталінградського (Волгоградського) обласного комітету КПРС. У січні 1963 — 15 грудня 1964 року — 1-й секретар Волгоградського сільського обласного комітету КПРС. 15 грудня 1964 —12 листопада 1965 року — 1-й секретар Волгоградського обласного комітету КПРС.
10 листопада 1965 — 30 липня 1974 року — 1-й заступник голови Ради міністрів Російської РФСР.
26 липня 1974 — 27 лютого 1987 року — голова Комітету народного контролю СРСР.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 13 січня 1984 року за великі заслуги перед Комуністичною партією і Радянською державою і в зв'язку з сімдесятиріччя з дня народження Школьникову Олексію Михайловичу присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і золотої медалі «Серп і Молот».
З лютого 1987 року — персональний пенсіонер союзного значення в Москві.
Помер 7 лютого 2003 року. Похований в Москві на Кунцевському цвинтарі.

## Нагороди і звання
- Герой Соціалістичної Праці (13.01.1984)
- шість орденів Леніна (15.01.1957, 15.01.1964, 26.08.1971, 14.01.1974, 24.04.1981, 13.01.1984)
- орден Трудового Червоного Прапора (1.04.1945)
- дві медалі «За трудову доблесть» (18.01.1942, 25.12.1959)
- медалі

title: Школьников Олексій Михайлович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Школьников Олексій Михайлович
| оригінал імені       =
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200пкс
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         = {{URS}}, {{RUS}}
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             =
}}
{{Однофамільці|Школьников}}
'''Олексій Михайлович Школьников''' ({{ДН|15|01|1914}}, місто [[Єгор'євськ]] [[Рязанська губернія|Рязанської губернії]], тепер [[Московська область|Московської області]], [[Росія]] — {{ДС|7|02|2003}}, місто [[Москва]]) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] державний діяч, 1-й секретар Тамбовського, Воронезького, Волгоградського обласних комітетів КПРС, 1-й заступник голови Ради міністрів Російської РФСР, голова Комітету народного контролю СРСР. Кандидат у члени [[Центральний Комітет Комуністичної партії Радянського Союзу|ЦК КПРС]] у 1952—1956 роках. Член [[Центральний Комітет Комуністичної партії Радянського Союзу|ЦК КПРС]] у 1956—1989 роках. Депутат [[Верховна рада Союзу Радянських Соціалістичних Республік|Верховної Ради СРСР]] 4—11-го скликань. [[Герой Соціалістичної Праці]] (13.01.1984).

== Життєпис ==
Народився 2 (15) січня 1914 року в місті Єгор'євську (за іншими даними — в селі Пашино Єгор'євського повіту Рязанської губернії) в селянській родині.

У 1933 році закінчив Подольський індустріальний технікум.

У 1933—1943 роках — бригадир, майстер, старший майстер, начальник котельні, заступник начальника, начальник цеху, головний енергетик заводу в місті Пермі (Молотові).

У 1937 році закінчив заочно три курси Промислової академії.

Член [[ВКП(б)]] з [[1940]] року.

У 1943—1945 роках — заступник секретаря, завідувач відділу Молотовського обласного комітету ВКП(б).

У 1945 — 21 квітня 1947 року — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Владимирській області; уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Воронезькій області.

У квітні 1947 — 1949 року — 2-й секретар Калузького обласного комітету ВКП(б).

У 1949—1952 роках — слухач Вищої партійної школи при ЦК ВКП(б), обирався секретарем партійного комітету ВПШ при ЦК ВКП(б).

У 1952 році — інспектор ЦК ВКП(б), завідувач підвідділу ЦК ВКП(б).

У серпні 1952 — жовтні 1955 року — 1-й секретар Тамбовського обласного комітету КПРС.

У жовтні 1955 — 26 листопада 1960 року — 1-й секретар Воронезького обласного комітету КПРС.

20 листопада 1960 — січень 1963 року — 1-й секретар Сталінградського (Волгоградського) обласного комітету КПРС. У січні 1963 — 15 грудня 1964 року — 1-й секретар Волгоградського сільського обласного комітету КПРС. 15 грудня 1964 —12 листопада 1965 року — 1-й секретар Волгоградського обласного комітету КПРС.

10 листопада 1965 — 30 липня 1974 року — 1-й заступник голови Ради міністрів Російської РФСР.

26 липня 1974 — 27 лютого 1987 року — голова Комітету народного контролю СРСР.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 13 січня 1984 року за великі заслуги перед Комуністичною партією і Радянською державою і в зв'язку з сімдесятиріччя з дня народження Школьникову Олексію Михайловичу присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і золотої медалі «Серп і Молот».

З лютого 1987 року — персональний пенсіонер союзного значення в Москві.

Помер 7 лютого 2003 року. Похований в Москві на Кунцевському цвинтарі.

== Нагороди і звання ==
* [[Герой Соціалістичної Праці]] (13.01.1984)
* шість [[орден Леніна|орденів Леніна]] (15.01.1957, 15.01.1964, 26.08.1971, 14.01.1974, 24.04.1981, 13.01.1984)
* [[орден Трудового Червоного Прапора]] (1.04.1945)
* дві [[медаль «За трудову доблесть»|медалі «За трудову доблесть»]] (18.01.1942, 25.12.1959)
* медалі

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=15285 Школьников Алексей Михайлович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200702014409/http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=15285 |date=2 липня 2020 }} {{ref-ru}}
* [http://www.knowbysight.info/ShSS/06005.asp Школьников Алексей Михайлович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200714074222/http://www.knowbysight.info/ShSS/06005.asp |date=14 липня 2020 }} {{ref-ru}}

{{Герої Соціалістичної Праці}}
{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 4-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 5-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 6-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 7-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 8-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 9-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 10-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 11-го скликання]]
[[Категорія:Члени ЦК КПРС]]

title: Школьников Олексій Михайлович

Народився: 15 січня 1914 · Єгор'євськ, Рязанська губернія, Російська імперія

Помер: 7 лютого 2003 (89 років) · Москва, Росія

Поховання: Кунцевський цвинтар

Громадянство: СРСР, Росія

Національність: росіянин

Діяльність: політик

Знання мов: російська

Членство: ЦК КПРС

Посада: депутат Верховної ради СРСР

Партія: КПРС

Нагороди: Герой Соціалістичної Праці · орден Леніна · орден Леніна · орден Леніна · орден Леніна · орден Леніна · орден Леніна · орден Трудового Червоного Прапора · медаль «За трудову доблесть» · медаль «За трудову доблесть»


text:
# Артюшкино (Ульяновська область)
Артюшкино (рос. Артюшкино) — село в Сенгилєєвському районі Ульяновської області Російської Федерації.
Населення становить 824 особи. Входить до складу муніципального утворення Тушнинське сільське поселення.

## Історія
Населений пункт розташований на території українського культурного та етнічного краю Жовтий Клин.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Тушнинське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 824  |

title: Артюшкино (Ульяновська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Артюшкино
|назва ін.       = Артюшкино
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Ульяновська область]]
|район           = [[Сенгилєєвський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Тушнинське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 824
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Самарський час|SAMT]] ([[UTC+4]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Ульяновська область
}}
'''Артюшкино''' ({{lang-ru|Артюшкино}}) — [[село]] в [[Сенгилєєвський район|Сенгилєєвському районі]] [[Ульяновська область|Ульяновської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 824 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Тушнинське сільське поселення]].

== Історія ==

Населений пункт розташований на території українського культурного та етнічного краю [[Жовтий Клин]].

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Тушнинське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/918001564 |title=Закон Ульяновской области от 13 июля 2004 года № 043-ЗО «О муниципальных образованиях Ульяновской области» |access-date=2020-07-23 |archive-date=2020-09-27 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200927114928/http://docs.cntd.ru/document/918001564 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Артюшкино (Ульяновская область)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Сенгилєєвський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Сенгилєєвського району]]

title: село Артюшкино

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Ульяновська область

Муніципальний район: Сенгилєєвський район

Поселення: Тушнинське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: SAMT (UTC+4)

Основні дані:
Мапа
· Артюшкино · Артюшкино