text:
# Окскарбазепін
Окскарбазепін (англ. Oxcarbazepine, лат. Oxcarbazepinum) — синтетичний лікарський препарат, який за своєю хімічною структурою є аналогом іншого препарату — карбамазепіну, що є похідним трициклічного іміностільбену, та належить до протисудомних препаратів. Окскарбазепін застосовується виключно перорально. Окскарбазепін уперше синтезований у 1966 році, та застосовується у клінічній практиці з 1990 року.

## Фармакологічні властивості
Окскарбазепін — синтетичний лікарський препарат, який за своєю хімічною структурою є аналогом іншого препарату — карбамазепіну, що за хімічною структурою є похідним трициклічних сполук. Механізм дії окскарбазепіну повністю не вивчений. Основним механізмом дії препарату є блокування потенціалзалежних натрієвих каналів у нервовій системі, частково також впливають на кальцієві та калієві канали, що призводить до стабілізації перевзбуждених мембран нейронів, інгібуванню виникнення серійних нейрональних розрядів та зниженню синаптичного проведення імпульсів. Усе це призводить до зупинки приступу судом та запобігає виникненню приступів епілепсії. Окскарбазепін застосовується як при простих, так і складних парціальних приступах, при потиличній епілепсії, сімейній нічній епілепсії, а також при фокальній епілепсії. Окскарбазепін є основним препаратом для застосування у випадку епілепсії в дитячому віці, який став першим препаратом, схваленим для монотерапії епілепсії в дитячому віці. На відміну від карбамазепіну, окскарбазепін не індукує власний метаболізм, і при його метаболізмі не утворюється токсичний метаболіт карбамазепін-10,11-епоксид, що значно покращує переносимість окскарбазепіну. Окскарбазепін може застосовуватися при нейропатичному болю при невралгії трійчастого нерва, діабетичній нейропатії, при хронічному алкоголізмі, зокрема при синдромі відміни від алкоголю для профілактики судомних нападів, при афективних та шизоафективних психозах. При застосуванні окскарбазепіну спостерігається менша кількість побічних ефектів, ніж при застосуванні більшості інших протисудомних препаратів. При застосуванні окскарбазепіну при вагітності спостерігається низький тератогенний ризик.

### Фармакокінетика
Окскарбазепін швидко всмоктується при пероральному застосуванні, та перетворюється у свій основний активний метаболіт — моногідроксипохідне окскарбазепіну, максимальна концентрація якого в крові досягається протягом 4,5—6 годин після прийому препарату. Біодоступність окскарбазепіну складає 95 %. Препарат у помірній кількості (до 40 %) зв'язується з білками плазми крові. Препарат проникає через гематоенцефалічний бар'єр, через плацентарний бар'єр, та виділяється у грудне молоко. Метаболізується окскарбазепін у печінці з утворенням спочатку активного, потім неактивних метаболітів. Виводиться препарат із організму переважно із сечею у вигляді неактивних метаболітів (950 %), незначна кількість виводиться із калом (5 %). Період напіввиведення окскарбазепіну становить 1,3—2,3 години, а основного метаболіту 7,5—11,1 годин.

## Показання до застосування
Окскарбазепін застосовується при епілепсії, як при простих, так і складних парціальних приступах, генералізованих тоніко-клонічних судомних нападах, а також при фокальній епілепсії.

## Побічна дія
Окскарбазепін позиціонується як препарат, при застосуванні якого спостерігається незначна кількість побічних ефектів. Найчастішими побічними явищами при застосуванні препарату є головний біль, запаморочення, нудота, сонливість, атаксія, диплопія. Найважчим побічним ефектом може стати гіпонатріємія. яка у важких випадках може проявлятися загальною слабістю, нудотою, сонливістю, з пізнішим приєднанням психозів, судом та коми. Іншими побічними ефектами карбамазепініну є:
- Алергічні реакції та з боку шкірних покривів — свербіж шкіри, алопеція, акне, дисемінований червоний вовчак, гарячка, синдром Стівенса-Джонсона, анафілактичний шок, набряк Квінке, кропив'янка, синдром Лаєлла, мультиформна еритема.
- З боку травної системи — блювання, запор або діарея, гепатит, панкреатит, біль у животі.
- З боку нервової системи — збудження, ністагм, нервозність, сплутаність свідомості, затруднення мислення, депресія, емоційна лабільність, порушення уваги, розмитість зору, затуманення перед очима, шум у вухах.
- З боку серцево-судинної системи — артеріальна гіпертензія, аритмії, AV-блокада.
- Зміни в лабораторних аналізах — лейкопенія, еозинофілія, агранулоцитоз, тромбоцитопенія, апластична анемія, гемолітична анемія, підвищення активності ферментів печінки, зміна рівня тиреоїдних гормонів у крові, підвищення рівня сечової кислоти в крові.

## Протипокази
Окскарбазепін протипоказаний при підвищеній чутливості до препарату. Не рекомендоване застосування препарату при вагітності, годуванні грудьми та дітям до 3 років.

## Форми випуску
Окскарбазепін випускається у вигляді таблеток по 0,15; 0,3 та 0,6 г; і суспензії для перорального застосування із вмістом 300 мг препарату у 5 мл суспензії.

title: Окскарбазепін

wikitext:
{{медпопередження}}
{{Лікарський засіб |
|Зображення = Oxcarbazepine.svg
|IUPAC_name = 10,11-dihydro-10-oxo-5''H''-dibenz(b,f)azepine-5-carboxamide
|CAS_number = 28721-07-5
| ATC_prefix = N03
| ATC_suffix = AF02
| PubChem = 34312
|  C = 15|H =12|N =2|O =2
| Молярна маса = 252,268
| Біодоступність = 95%
| Метаболізм = [[Печінка]]
| Період напіввиведення = 1,3—2,3 год. (окскарбазепін), 7,5—11,1 год. (метаболіт)
| Екскреція = [[Нирки]] (95%), фекалії (5%)
| Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата = ОКСАПІН®,
«КУСУМ ХЕЛТХКЕР ПВТ ЛТД»,Індія
'''UA/11096/01/01'''
12.11.2015-12/11/2020
}}
'''Окскарбазепін''' ({{lang-en|Oxcarbazepine}}, {{lang-lat|Oxcarbazepinum}}) — синтетичний [[лікарський препарат]], який за своєю хімічною структурою є аналогом іншого препарату — [[карбамазепін]]у<ref name="neuronews.com.ua">[https://neuronews.com.ua/ru/issue-article-510/Okskarbazepin-novye-vozmozhnosti-v-detskoy-epileptologii#gsc.tab=0 Окскарбазепин — новые возможности в детской эпилептологии] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170722182307/http://neuronews.com.ua/ru/issue-article-510/Okskarbazepin-novye-vozmozhnosti-v-detskoy-epileptologii#gsc.tab=0 |date=22 липня 2017 }} {{ref-ru}}</ref><ref name="rmj.ru">[https://www.rmj.ru/articles/nevrologiya/Okskarbazepin_v_lechenii_fokalynoy_epilepsii/ Окскарбазепин в лечении фокальной эпилепсии] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190506195250/https://www.rmj.ru/articles/nevrologiya/Okskarbazepin_v_lechenii_fokalynoy_epilepsii/ |date=6 травня 2019 }} {{ref-ru}}</ref>, що є похідним трициклічного [[іміностільбен]]у<ref>[http://www.rmj.ru/articles/psikhiatriya/Karbamazepin_v_lechenii_epilepsii/ Карбамазепин в лечении эпилепсии] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190506200810/https://www.rmj.ru/articles/psikhiatriya/Karbamazepin_v_lechenii_epilepsii/ |date=6 травня 2019 }} {{ref-ru}}</ref>, та належить до [[судома|протисудомних]] препаратів.<ref name="utis.in.ua">{{Cite web |url=http://utis.in.ua/oxcarbazepine/ |title=Ліки і вагітність. Окскарбазепін |accessdate=6 травня 2019 |archive-date=14 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190414081653/http://utis.in.ua/oxcarbazepine/ }}</ref><ref name="drugs.com">[https://www.drugs.com/monograph/oxcarbazepine.html Oxcarbazepine] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190330115046/https://www.drugs.com/monograph/oxcarbazepine.html |date=30 березня 2019 }} {{ref-en}}</ref> Окскарбазепін застосовується виключно [[пероральний прийом лікарських засобів|перорально]].<ref name="compendium.com.ua">[https://compendium.com.ua/info/173140/oksapin-sup-sup-/ ОКСАПИН® (OXAPIN®)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190506195243/https://compendium.com.ua/info/173140/oksapin-sup-sup-/ |date=6 травня 2019 }} {{ref-ru}}</ref><ref name="vidal.ru">http://www.vidal.ru/drugs/molecule/1345 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190506195311/https://www.vidal.ru/drugs/molecule/1345 |date=6 травня 2019 }} {{ref-ru}}</ref> Окскарбазепін уперше синтезований у 1966 році<ref name="neuronews.com.ua"/>, та застосовується у клінічній практиці з 1990 року.<ref name="rmj.ru"/><ref name="neuronews.com.ua"/>

== Фармакологічні властивості ==
Окскарбазепін — синтетичний лікарський препарат, який за своєю хімічною структурою є аналогом іншого препарату — [[карбамазепін]]у, що за хімічною структурою є похідним трициклічних сполук. Механізм дії окскарбазепіну повністю не вивчений. Основним механізмом дії препарату є блокування потенціалзалежних [[натрій|натрієвих]] каналів у [[нервова система|нервовій системі]], частково також впливають на [[кальцієві канали|кальцієві]] та [[калій|калієві]] канали, що призводить до стабілізації перевзбуждених мембран нейронів, інгібуванню виникнення серійних нейрональних розрядів та зниженню синаптичного проведення імпульсів.<ref name="neuronews.com.ua"/><ref name="rmj.ru"/> Усе це призводить до зупинки приступу [[судоми|судом]] та запобігає виникненню приступів [[епілепсія|епілепсії]].<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru"/> Окскарбазепін застосовується як при простих, так і складних парціальних приступах, при потиличній епілепсії, сімейній нічній епілепсії<ref name="neuronews.com.ua"/>, а також при фокальній епілепсії.<ref name="rmj.ru"/> Окскарбазепін є основним препаратом для застосування у випадку епілепсії в дитячому віці<ref name="neuronews.com.ua"/>, який став першим препаратом, схваленим для монотерапії епілепсії в дитячому віці.<ref name="rmj.ru"/> На відміну від карбамазепіну, окскарбазепін не індукує власний метаболізм, і при його метаболізмі не утворюється токсичний метаболіт карбамазепін-10,11-епоксид, що значно покращує переносимість окскарбазепіну.<ref name="neuronews.com.ua"/><ref name="rmj.ru"/> Окскарбазепін може застосовуватися при нейропатичному болю при [[невралгія трійчастого нерва|невралгії трійчастого нерва]]<ref>{{cite journal|author = Cruccu G, Gronseth G, Alksne J, Argoff C, Brainin M, Burchiel K, Nurmikko T, Zakrzewska JM |title = AAN-EFNS guidelines on trigeminal neuralgia management |journal = European Journal of Neurology |volume = 15|issue = 10|pages = 1013–28|date = жовтень 2008 |pmid = 18721143 |doi = 10.1111/j.1468-1331.2008.02185.x}} {{ref-en}}</ref>, [[цукровий діабет|діабетичній]] нейропатії, при хронічному [[алкоголізм]]і, зокрема при [[синдром відміни|синдромі відміни]] від алкоголю для профілактики судомних нападів, при [[Афект (психологія)|афективних]] та шизоафективних [[психоз]]ах.<ref name="utis.in.ua"/> При застосуванні окскарбазепіну спостерігається менша кількість [[Побічна дія (медицина)|побічних ефектів]], ніж при застосуванні більшості інших протисудомних препаратів.<ref name="rmj.ru"/><ref name="neuronews.com.ua"/> При застосуванні окскарбазепіну при [[вагітність|вагітності]] спостерігається низький [[Тератогенез|тератогенний]] ризик.<ref name="rmj.ru"/>

=== Фармакокінетика ===
Окскарбазепін швидко всмоктується при пероральному застосуванні, та перетворюється у свій основний активний метаболіт — моногідроксипохідне окскарбазепіну, максимальна концентрація якого в крові досягається протягом 4,5—6 годин після прийому препарату.<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru"/> Біодоступність окскарбазепіну складає 95 %.<ref name="rmj.ru"/> Препарат у помірній кількості (до 40 %) зв'язується з білками плазми крові. Препарат проникає через [[гематоенцефалічний бар'єр]], через плацентарний бар'єр, та виділяється у грудне молоко. Метаболізується окскарбазепін у печінці з утворенням спочатку активного, потім неактивних метаболітів. Виводиться препарат із організму переважно із сечею у вигляді неактивних метаболітів (950 %), незначна кількість виводиться із калом (5 %). Період напіввиведення окскарбазепіну становить 1,3—2,3 години, а основного метаболіту 7,5—11,1 годин.<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru"/>

== Показання до застосування ==
Окскарбазепін застосовується при [[епілепсія|епілепсії]], як при простих, так і складних парціальних приступах, генералізованих тоніко-клонічних судомних нападах, а також при фокальній епілепсії.<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru"/>

== Побічна дія ==
Окскарбазепін позиціонується як препарат, при застосуванні якого спостерігається незначна кількість [[Побічна дія (медицина)|побічних ефектів]]. Найчастішими побічними явищами при застосуванні препарату є [[головний біль]], [[запаморочення]], [[нудота]], сонливість, [[атаксія]], [[диплопія]]. Найважчим побічним ефектом може стати [[гіпонатріємія]]. яка у важких випадках може проявлятися загальною слабістю, нудотою, сонливістю, з пізнішим приєднанням [[психоз]]ів, [[судоми|судом]] та [[кома (медицина)|коми]].<ref name="rmj.ru"/> Іншими побічними ефектами карбамазепініну є<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru"/>:
* [[Алергія|Алергічні реакції]] та з боку шкірних покривів — свербіж шкіри, [[алопеція]], [[акне]], дисемінований [[системний червоний вовчак|червоний вовчак]], [[гарячка]], [[синдром Стівенса-Джонсона]], [[анафілактичний шок]], [[набряк Квінке]], [[кропив'янка (хвороба)|кропив'янка]], [[синдром Лаєлла]], мультиформна [[еритема]].
* З боку [[травна система|травної системи]] — [[блювання]], [[запор]] або [[діарея]], [[гепатит]], [[панкреатит]], біль у животі.
* З боку [[нервова система|нервової системи]] — збудження, [[ністагм]], нервозність, [[сплутаність свідомості]], затруднення мислення, [[депресія (психологія)|депресія]], емоційна лабільність, порушення уваги, розмитість зору, затуманення перед очима, шум у вухах.
* З боку серцево-судинної системи — [[артеріальна гіпертензія]], [[аритмії]], [[AV-блокада]].
* Зміни в лабораторних аналізах — [[лейкопенія]], [[еозинофілія]], [[агранулоцитоз]], [[тромбоцитопенія]], [[апластична анемія]], [[гемолітична анемія]], підвищення активності ферментів печінки, зміна рівня тиреоїдних гормонів у крові, підвищення рівня [[сечова кислота|сечової кислоти]] в крові.

== Протипокази ==
Окскарбазепін протипоказаний при підвищеній чутливості до препарату. Не рекомендоване застосування препарату при вагітності, годуванні грудьми та дітям до 3 років.<ref name="compendium.com.ua"/><ref name="vidal.ru"/>

== Форми випуску ==
Окскарбазепін випускається у вигляді таблеток по 0,15; 0,3 та 0,6 г; і суспензії для перорального застосування із вмістом 300 мг препарату у 5 мл суспензії.<ref name="drugs.com"/><ref>https://www.vidal.ru/drugs/molecule-in/1345 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190507194002/https://www.vidal.ru/drugs/molecule-in/1345 |date=7 травня 2019 }} {{ref-ru}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=38504 Окскарбазепін на сайті ''mozdocs.kiev.ua'']
* http://www.rlsnet.ru/mnn_index_id_3286.htm {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190506195259/https://www.rlsnet.ru/mnn_index_id_3286.htm |date=6 травня 2019 }}

[[Категорія:Протисудомні препарати]]
[[Категорія:Лікарські засоби за алфавітом]]
[[Категорія:Тератогени]]
[[Категорія:Проліки]]
[[Категорія:Нормотиміки]]

Метаболізм: Печінка

Екскреція: Нирки (95%), фекалії (5%)

Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата: ОКСАПІН®, · «КУСУМ ХЕЛТХКЕР ПВТ ЛТД»,Індія · UA/11096/01/01 · 12.11.2015-12/11/2020


text:
# Дембно (Новотарзький повіт)
Дембно (пол. Dębno) — село в Польщі, у гміні Новий Торг Новотарзького повіту Малопольського воєводства. Населення — 841 особа (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Новосондецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 396     | 98                 | 258              | 40                   |
| Жінки    | 445     | 92                 | 261              | 92                   |
| Разом    | 841     | 190                | 519              | 132                  |

wikiname: ukwiki

title: Дембно (Новотарзький повіт)

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = [[село]]
|українська назва   = Дембно
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Dębno}}
|підпорядкування    =
|герб               =
|прапор             =
|ширина герба       =
|ширина прапора     =
|зображення         = Church of St. Michael in Dębno 2009 (7).jpg
|опис зображення    =  <!--Dębno-->
|вид регіону        = Воєводство
|регіон             = Малопольське воєводство
|вид району         = Повіт
|район              = [[Новотарзький повіт]]
|вид общини         = Гміна
|община             = Гміна Новий Тарг{{!}}Новий Тарг
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 841
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс       = +1
|DST                = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код     = (+48) 18
|поштовий індекс    = 34-434
|автомобільний код  = KNT
|вид ідентифікатора = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0457082
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Дембно (значення)}}
'''Дембно''' ({{lang-pl|Dębno}}) — [[село]] в [[Польща|Польщі]], у [[Новий Торг (гміна)|гміні Новий Торг]] [[Новотарзький повіт|Новотарзького повіту]] [[Малопольське воєводство|Малопольського воєводства]]. Населення — {{formatnum:841}} {{МНОЖИНА:841|особа|особи|осіб}} (2011){{R|nsp}}.

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Новосондецьке воєводство|Новосондецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=396 |ЧолПре=98 |ЧолПрац=258 |ЧолПост=40
|Жін=445 |ЖінПре=92 |ЖінПрац=261 |ЖінПост=92
|Разом=841 |РазомПре=190 |РазомПрац=519 |РазомПост=132
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Dębno (powiat nowotarski)}}
{{reflist|2|refs=
<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html}}</ref>
}}
{{Портал|Польща}}
{{Гміна Новий Тарг}}
{{Малопольське-доробити}}

[[Категорія:Села Новотарзького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Малопольське воєводство

Повіт: Новотарзький повіт

Гміна: Новий Тарг

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: KNT

OSM: ↑2665236 ·R (Гміна Новий Тарг)


text:
# Уманець Юрій Іванович
Юрій Іванович Уманець (нар. 6 червня 1936, радгосп імені Яковлєва, тепер Курської області, Російська Федерація) — український діяч, стропальник Херсонського суднобудівного заводу. Народний депутат України 1-го скликання.

## Біографія
Народився у родині робітника. Освіта середня.
У 1952—1956 роках — учень слюсаря, слюсар цеху № 9 Херсонського суднобудівного заводу.
У 1956—1958 роках — служба в Радянській армії.
З 1958 року — слюсар, свердлувальник, кранівник, стропальник Херсонського суднобудівного заводу (виробничого об'єднання імені 60-річчя ВЛКСМ).
Член КПРС з 1966 по 1991 рік.
18.03.1990 року обраний народним депутатом України, 2-й тур 43,94 % голосів, 11 претендентів. Входив до групи «Злагода-Центр». Член Комісії ВР України з питань державного суверенітету, міжреспубліканських і міжнаціональних відносин.
Потім — на пенсії.

title: Уманець Юрій Іванович

wikitext:
{{Однофамільці|Уманець}}
{{Особа
| ім'я                 = Уманець Юрій Іванович
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200 пкс
| дата_народження      = 6.06.1936
| місце_народження     = радгосп імені Яковлєва, тепер [[Курська область|Курської області]], [[Росія|Російська Федерація]]
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[українець]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             =
}}
'''Юрій Іванович Уманець''' ({{н.}} {{ДН|6|06|1936}}, радгосп імені Яковлєва, тепер [[Курська область|Курської області]], [[Росія|Російська Федерація]]) — український діяч, стропальник Херсонського суднобудівного заводу. [[Народний депутат України]] 1-го скликання.

== Біографія ==
Народився у родині робітника. Освіта середня.

У 1952—1956 роках — учень слюсаря, слюсар цеху № 9 [[Херсонський суднобудівний завод|Херсонського суднобудівного заводу]].

У 1956—1958 роках — служба в Радянській армії.

З 1958 року — слюсар, свердлувальник, кранівник, стропальник Херсонського суднобудівного заводу (виробничого об'єднання імені 60-річчя ВЛКСМ).

Член [[КПРС]] з [[1966]] по [[1991]] рік.

18.03.1990 року обраний народним депутатом України, 2-й тур 43,94 % голосів, 11 претендентів. Входив до групи «Злагода-Центр». Член Комісії ВР України з питань державного суверенітету, міжреспубліканських і міжнаціональних відносин.

Потім — на пенсії.

== Посилання ==
* [http://static.rada.gov.ua/zakon/new/NEWSAIT/DEPUTAT1/394.htm Уманець Юрій Іванович]

[[Категорія:Уродженці Курської області]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Народні депутати України 1-го скликання]]
[[Категорія:Персоналії:Херсон]]

title: Уманець Юрій Іванович

Народився: 6 червня 1936 (88 років) · радгосп імені Яковлєва, тепер Курської області, Російська Федерація

Країна: Україна

Національність: українець

Діяльність: політик

Членство: Верховна Рада України I скликання

Партія: КПРС


text:
# Програма Плюс
«Програма Плюс» — кременчуцька україномовна рекламно-інформаційна газета. Тижневик, виходить щоп'ятниці. Наклад: 11 000 примірників.

## Історія
Засновано газету було Мельник Тамарою Миколаївною 1996 року.

## Зміст
Виходить газета на 24 аркушах формату А3.
Наповненням газети є новини Кременчука, програма телепередач, оголошення, погода у Кременчуці, реклама, поради.

title: Програма Плюс

wikitext:
{{Газета
|назва = Програма Плюс
|зображення = Програма Плюс - 05a.jpg
|підпис = Перша сторінка газети від 22 грудня 2011 року
|тип = тижневик
|формат = [[A3 (папір)|A3]]
|заснована = [[1996]]
|припинення публікацій =
|ціна = 3,50 [[Гривня|грн]].
|власник =
|видавець = трудовий колектив видання
|редактор =
|головний редактор = Олександр Курилов
|політична належність =
|мова = {{українська}}
|тираж = 11 000
|головний офіс = 39600, [[Кременчук]], [[Бульвар Пушкіна (Кременчук)|бульвар Пушкіна]], 8
|передплатний індекс =
|ISSN =
|вебсторінка  = [http://pplus.in.ua/]
}}

'''«Програма Плюс»''' — [[Кременчук|кременчуцька]] україномовна рекламно-інформаційна газета. Тижневик, виходить щоп'ятниці. Наклад: {{Formatnum:11000}} примірників<ref name="pres-krem ПП">[http://pressa-kremenchug.blogspot.com/p/blog-page_2229.html Газети Кременчука (pressa-kremenchug.blogspot.com)] {{ref-ru}}</ref>.

== Історія ==
Засновано газету було Мельник Тамарою Миколаївною [[1996]] року<ref name="pres-krem ПП"/>.

== Зміст ==
Виходить газета на 24 аркушах формату А3<ref name="pres-krem ПП"/>.

Наповненням газети є новини Кременчука, програма телепередач, оголошення, погода у Кременчуці, реклама, поради<ref>{{Cite web |url=http://kremenchug-ua.biz/54-gazeta-ejenedelnik-programma-plyus-pogoda.html |title=Програма Плюс |accessdate=2012-01-27 |archive-date=2012-05-25 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120525055934/http://kremenchug-ua.biz/54-gazeta-ejenedelnik-programma-plyus-pogoda.html }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20111024180329/http://www.knl.ua/news.php?cont=long&id=13149 Газеті «Програма плюс» та телекомпанії «Візит» довіряють найбільше]
* [http://pprosvita.at.ua/news/redakciji_dvokh_kremenchuckikh_gazet_telegraf_i_programa_pljus_zajavljajut_pro_cenzuru/2011-04-29-528 Редакції двох кременчуцьких газет «Телеграф» і «Програма плюс» заявляють про цензуру.]

{{Газети Кременчука}}

[[Категорія:Газети Кременчука]]
[[Категорія:Засновані в Україні 1996]]

title: Програма Плюс

Тип: тижневик

Мова: українська

Видавець: трудовий колектив видання

Головний редактор: Олександр Курилов

Головний офіс: 39600, Кременчук, бульвар Пушкіна, 8


text:
# Данні Дензонгпа
Тшерінґ Пхінто Дензонгпа, відомий як Данні Дензонгпа (англ. Tshering Phintso "Danny" Denzongpa; *25 лютого 1948) — індійський актор сіккімського походження, що знімався в багатьох фільмах Боллівуду. Дензонгпа народився в Сіккімі за часів монархії. За національністю — бхутія, його рідна мова — бхутія.
Він розпочав кар'єру співаючи індійські та непальські пісні та граючи в індійських та непальських фільмах. Він грав в багатьох фільмах мовою гінді, таких як Ашока і 16 Грудня. Також він грав і міжнародних фільмах, таких як Сім років в Тибеті, де він грав разом з Бредом Піттом. У 2003 році Дензонгпа отримав нагороду Padma Shree, четверту за значенням громадянську нагороду країни.

title: Данні Дензонгпа

wikitext:
{{Актор
|ім'я                 = Данні Дензонгпа
|зображення           =
|розмір               =
|підпис               =
|ім'я_при_народженні  =
|дата_народження      = 25.2.1948
|місце_народження     = [[Сіккім]]
|дата_смерті          = <!-- дд.мм.рррр -->
|місце_смерті         =
|інші_імена           =
|громадянство         =
|національність       =
|рід_діяльності       = [[актор]]
|роки_діяльності      =
|дружина              =
|чоловік              =
|діти                 =
|батьки               =
|imdb_id              =
|сторінка_в_інтернеті =
|провідні_ролі        =
|нагороди             =
}}
'''Тшерінґ Пхінто Дензонгпа''', відомий як '''Данні Дензонгпа''' ({{lang-en|Tshering Phintso "Danny" Denzongpa}}; *{{ДН|25|2|1948}}) — [[Індія|індійський]] [[актор]] [[сіккім]]ського походження, що знімався в багатьох [[фільм]]ах [[Боллівуд]]у. Дензонгпа народився в [[Сіккім]]і за часів монархії. За національністю — [[бхутія (народ)|бхутія]], його рідна мова — [[бхутія (мова)|бхутія]].

Він розпочав кар'єру співаючи індійські та [[непал]]ьські пісні та граючи в індійських та непальських фільмах. Він грав в багатьох фільмах мовою [[гінді]], таких як ''[[Ашока (фільм 2001 року)|Ашока]]'' і ''[[16 грудня (фільм)|16 Грудня]]''. Також він грав і міжнародних фільмах, таких як ''[[сім років в Тибеті (фільм 1997 року)|Сім років в Тибеті]]'', де він грав разом з [[Бред Пітт|Бредом Піттом]]. У 2003 році Дензонгпа отримав нагороду ''[[Padma Shree]]'', четверту за значенням громадянську нагороду країни.

== Посилання ==
{{без джерел|дата=квітень 2017}}

{{actor-stub}}

{{DEFAULTSORT:Дензонґпа Данні}}
[[Категорія:Індійські актори]]

title: гінді डैनी डेन्जोंगपा · англ. Danny Denzongpa

Народився: 25 лютого 1948 (77 років) · Сіккім

Громадянство: Індія

Релігія: буддизм

Діяльність: актор

Alma mater: Film and Television Institute of Indiad, Birla Vidya Mandird, St Joseph's College, Darjeelingd і University of North Bengald

Роки діяльності: 1963 — тепер. час

У шлюбі з: Gawa Denzongpad

Діти: Pema Denzongpad і Rinzing Denzongpad

гінді डैनी डेन्जोंगपा · англ. Danny Denzongpa: Нагороди та премії

гінді डैनी डेन्जोंगपा · англ. Danny Denzongpa: Filmfare Award for Best Supporting Actord (1993) Filmfare Award for Best Supporting Actord (1992)

гінді डैनी डेन्जोंगपा · англ. Danny Denzongpa: Данні Дензонгпа у Вікісховищі


text:
# Феррерас-де-Абахо
Феррерас-де-Абахо (ісп. Ferreras de Abajo) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кастилія-і-Леон, у провінції Самора. Населення — 603 особи (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 260 км на північний захід від Мадрида, 50 км на північний захід від Самори.
На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік)
- Феррерас-де-Абахо: 484 особи
- Літос: 119 осіб

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Феррерас-де-Абахо

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Феррерас-де-Абахо
 | місцева_назва       = ''Ferreras de Abajo''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Кастилія-і-Леон]]
 | провінція           = [[Самора (провінція)|Самора]]
 | комарка             =
 | широта              = 41.897
 | довгота             = -6.078
 | висота              = 826
 | населення           = 603
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 88,15
 | густота             = 6,84
 | поштові_індекси     = 49335
 | телефонний_код      = 34 980
 | код_INE             = 49066
 | мер                 = Грегоріо Сан Педро Фернандес
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 =
}}
'''Феррерас-де-Абахо''' ({{lang-es|Ferreras de Abajo}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кастилія-і-Леон]], у провінції [[Самора (провінція)|Самора]]. Населення — {{formatnum:603}} особи (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 260 км на північний захід від [[Мадрид]]а, 50 км на північний захід від [[Самора|Самори]].

На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік)<ref>{{cite web|url=http://www.ine.es/nomen2/|title=Nomenclátor. Relación de unidades poblacionales|publisher=[[Національний інститут статистики Іспанії]] (INE)|language=іспанською|accessdate=2011-06-12|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Cbe6GOiV?url=http://www.ine.es/nomen2/|archivedate=2012-12-02|deadurl=yes}}</ref>
* Феррерас-де-Абахо: 484 особи
* Літос: 119 осіб

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Ferreras de Abajo}}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Самора}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Самора]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кастилія-і-Леон

Провінція: Самора

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Грегоріо Сан Педро Фернандес (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка


text:
# PAX4
PAX4 (англ. Paired box 4) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 7-ї хромосоми. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 350 амінокислот, а молекулярна маса — 37 833.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MHQDGISSMN |  | QLGGLFVNGR |  | PLPLDTRQQI |  | VRLAVSGMRP |  | CDISRILKVS |
| NGCVSKILGR |  | YYRTGVLEPK |  | GIGGSKPRLA |  | TPPVVARIAQ |  | LKGECPALFA |
| WEIQRQLCAE |  | GLCTQDKTPS |  | VSSINRVLRA |  | LQEDQGLPCT |  | RLRSPAVLAP |
| AVLTPHSGSE |  | TPRGTHPGTG |  | HRNRTIFSPS |  | QAEALEKEFQ |  | RGQYPDSVAR |
| GKLATATSLP |  | EDTVRVWFSN |  | RRAKWRRQEK |  | LKWEMQLPGA |  | SQGLTVPRVA |
| PGIISAQQSP |  | GSVPTAALPA |  | LEPLGPSCYQ |  | LCWATAPERC |  | LSDTPPKACL |
| KPCWDCGSFL |  | LPVIAPSCVD |  | VAWPCLDASL |  | AHHLIGGAGK |  | ATPTHFSHWP |
|            |  |            |  |            |  |            |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функціями належить до репресорів, білків розвитку.
Задіяний у таких біологічних процесах, як транскрипція, регуляція транскрипції, диференціація клітин, альтернативний сплайсинг.
Білок має сайт для зв'язування з ДНК.
Локалізований у ядрі.

title: PAX4

wikitext:
{{Картка гена}}
'''PAX4''' ({{lang-en|Paired box 4}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 7-ї хромосоми.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8618 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:8618 |language=англ. |accessdate=7 вересня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 350 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 37 833<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/O43316#sequences |title=UniProt, O43316 |language=англ. |accessdate=7 вересня 2017 |archive-date=17 серпня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170817235847/http://www.uniprot.org/uniprot/O43316#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MHQDGISSMN		QLGGLFVNGR		PLPLDTRQQI		VRLAVSGMRP		CDISRILKVS

NGCVSKILGR		YYRTGVLEPK		GIGGSKPRLA		TPPVVARIAQ		LKGECPALFA

WEIQRQLCAE		GLCTQDKTPS		VSSINRVLRA		LQEDQGLPCT		RLRSPAVLAP

AVLTPHSGSE		TPRGTHPGTG		HRNRTIFSPS		QAEALEKEFQ		RGQYPDSVAR

GKLATATSLP		EDTVRVWFSN		RRAKWRRQEK		LKWEMQLPGA		SQGLTVPRVA

PGIISAQQSP		GSVPTAALPA		LEPLGPSCYQ		LCWATAPERC		LSDTPPKACL

KPCWDCGSFL		LPVIAPSCVD		VAWPCLDASL		AHHLIGGAGK		ATPTHFSHWP

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[репресори (генетика)|репресор]]ів, [[білок розвитку|білків розвитку]].
Задіяний у таких біологічних процесах, як [[транскрипція (біологія)|транскрипція]], регуляція [[транскрипція (біологія)|транскрипції]], [[диференціація клітин]], [[альтернативний сплайсинг]].
Білок має сайт для зв'язування з [[Дезоксирибонуклеїнова кислота|ДНК]].
Локалізований у [[клітинне ядро|ядрі]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 7 (людина)|Хромосома 7]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Фактори транскрипції}}

[[Категорія:Транскрипційні фактори]]

title: Ідентифікатори

Символи: PAX4, KPD, MODY9, paired box 4

Зовнішні ІД: OMIM: 167413 MGI: 97488 HomoloGene: 4515 GeneCards: PAX4

title: Пов'язані генетичні захворювання

Пов'язані генетичні захворювання: цукровий діабет 1-го типу, maturity-onset diabetes of the young type 9

Молекулярна функція: • GO:0000980 RNA polymerase II cis-regulatory region sequence-specific DNA binding · • DNA binding · • sequence-specific DNA binding · • GO:0001078, GO:0001214, GO:0001206 DNA-binding transcription repressor activity, RNA polymerase II-specific · • зв’язування дволанцюгових ДНК · • GO:0001200, GO:0001133, GO:0001201 DNA-binding transcription factor activity, RNA polymerase II-specific · • GO:0001948, GO:0016582 protein binding

Клітинна компонента: • нуклеоплазма · • клітинне ядро

Біологічний процес: • диференціація клітин · • GO:0009373 regulation of transcription, DNA-templated · • negative regulation of apoptotic process · • GO:1901227 negative regulation of transcription by RNA polymerase II · • transcription, DNA-templated · • multicellular organism development · • retina development in camera-type eye · • циркадний ритм · • positive regulation of cell differentiation · • animal organ morphogenesis · • регуляція диференціювання клітин · • response to cAMP · • GO:0045996 negative regulation of transcription, DNA-templated · • endocrine pancreas development · • pancreas development

title: Шаблон експресії

Шаблон експресії:
·
Більше даних

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Перепеличний Олександр Володимирович
Олександр Володимирович Перепеличний (рос. Александр Владимирович Перепеличный, деякі російські джерела наводять по-батькові Юрійович) (15 липня 1968, Володимир-Волинський — 10 листопада 2012, Вейбридж) — російський підприємець, фінансист, інформатор європейських слідчих і Вільяма Браудера у справі Магнітського.
Смерть Перепеличного подавалась європейськими засобами масової інформації як імовірна нова «справа Литвиненка». У 2018 році у британської поліції з'явились докази причетності російських спецслужб до вбивства Перепеличного. Проведено ексгумацію тіла померлого бізнесмена для проведення токсикологічної експертизи, результати якої були оприлюднені 19 грудня 2018 року: коронер зробив висновок, що Перепеличний «найімовірніше помер природною смертю, а саме — внаслідок синдрому раптової аритмічної смерті».

## Біографія
Олександр Перепеличний народився 15 липня 1968 року у Володимир-Волинському в сім'ї лікарів. Навчався у Володимир-Волинській школі № 2, пізніше перейшов на навчання у республіканський фізико-математичний інтернат. У 1980-х роках Перепеличний перебрався до Москви, та розпочав навчання в Московському фізико-технічному інституті. За спогадами його друзів, в інституті він був відмінником та хотів продовжити навчання в США, проте на це не було грошей. Щоб заробити, в 1989 році зайнявся торгівлею комп'ютерами, які поставляв державним організаціям. Олександр Перепеличний захопився бізнесом, і він відмовився від думок про аспірантуру. У 1991 році він закінчив факультет фізичної хімії та біології МФТІ, та розпочав торгувати на товарній біржі. До середини 1990-х років Перепеличний успішно керував інвестиційним фондом. Крім цього, він займався постачанням продуктів харчування й угодами з нерухомістю. Також керував компанією «Baikonur», яка надавала фінансові послуги.
Після кризи 2008 року успішний до цього бізнесмен розорився. Йому пред'явили позови про відшкодування значної заборгованості. Зокрема, він заборгував компанії, яка належала Дмитру Ковтуну, якого Велика Британія вважає одним із убивць Олександра Литвиненка Перепеличний також підозрювався у зв'язках з кримінальними колами.
У січні 2010 року Олександр Перепеличний разом із родиною емігрував до Великої Британії. Згідно деяких свідчень, він отримав дозвіл на проживання, інвестувавши в країну проживання більше 1 мільйона фунтів стерлінгів, а в статусі політичного біженця йому відмовили. Перепеличний установив контакт із керівником Hermitage Capital Management Вільямом Браудером, якому надав власну інформацію про розкрадання російських бюджетних коштів та про загибель у московському СІЗО аудитора Сергія Магнітського.
В останні роки життя Олександра Перепеличного турбувала зайва вага. До своєї загибелі йому вдалось подолати цю проблему завдяки дієті та регулярним заняттям бігом.

## Смерть і розслідування
Напередодні загибелі, в листопаді 2012 року, Перепеличний провів кілька днів у Парижі з коханкою, громадянкою України Ельмірою Мединською, з якою він познайомився в Інтернеті в березні того ж року. Пізніше Мединська заявила в суді, що Перепеличний сильно нервувався з-за роботи. 9 листопада, за день до смерті, під час вечері в ресторані він поскаржився на неприємний смак однієї із страв. Після повернення в готель бізнесмен протягом години блював.
Уранці 10 листопада Перепеличний повернувся з Парижа, після чого в кінці дня зробив пробіжку. Того ж дня його знайшли мертвим біля власного маєтку на околиці елітного містечка Вейбридж в графстві Суррей. Поховали Олександра Перепеличного в Лондоні.
Російські правозахисники заявили, що Перепеличного вбили. Сам бізнесмен здогадувався, що на нього готується замах. Західними засобами масової інформації смерть Перепеличного розглядалась як імовірна нова «справа Литвиненка».
Розслідування смерті проводила британська, французька і швейцарська поліція. За даними попереднього слідства, у шлунку Перепеличного знайдені сліди отруйної рослини гельземію. Під час розслідування виявилось, що Перепеличний був дуже багатою особою. У його комп'ютері знайшли банківські транзакції на сотні мильйонів фунтів стерлінгів, пов'язані з сільськогосподарським бізнесом. Орендований будинок бізнесмена в графстві Суррей коштував більш ніж 5 мільйонів фунтів. Незадовго до смерті він застрахував своє життя на 8 мільйонів фунтів, а також мав намір купити новий будинок в Англії та нерухомість у Маямі.
У листопаді 2012 року в провідних британських засобах масової інформації з посиланням на джерела в міністерстві закордонних справ Великої Британії з'явились публикації про те, що за півроку до смерті Перепеличного міністерству стало відомо про інтерес до діяльності Перепеличного російських правоохоронних органів у зв'язку з розслідуванням «справи рішал», яку ввів СК РФ: при обшуку в квартирі кілера Валіда Лурахмаева улітку 2012 року виявлені документи й на Перепеличного: один з паспортів, фотографія з сімейного архіву, вказівка адреси його проживання в Англії, маршрути поїздок. У слідчому комітеті вирішили попередити бізнесмена, вважаючи його черговою жертвою. У листопаді 2016 року уряд Великої Британії (як і в справі Литвиненко) добився засекречення частини матеріалів розслідування у справі Перепеличного.
У 2018 році, після отруєння Скрипалів, британська поліція відновила розслідування обставин смерті Перепеличного. У листопаді того ж року до розслідування підключились британські спецслужби. У грудні 2018 року газета «The Sunday Times» повідомила, що контртерористичний підрозділ Скотленд-Ярду виявив свідчення причетності російської влади до смерті Перепеличного. За даними слідства, співробітники ГРУ знаходились у Великій Британії у той же час, коли помер бізнесмен.
У березні 2018 року видання «BuzzFeed» повідомило, що в секретній доповіді Агентства національної безпеки для Конгресу США сказано, що з «високою долею впевненості» вбивство Перепеличного було санкціоновано Володимиром Путіним. За даними «BuzzFeed», у 2017 году американські спецслужби передали MI6 інформацію про причетність російської влади до вбивства Перепеличного.
У 2018 році проведено ексгумацію тіла померлого бізнесмена для проведення токсикологічної експертизи, результати якої були оприлюднені 19 грудня 2018 року: коронер зробив висновок, що Перепеличний «найімовірніше помер природною смертю, а саме — внаслідок синдрому раптової аритмічної смерті». Проте коронер не виключив і того, що Перепеличного могли отруїти якоюсь новою речовиною, яка не залишає після себе слідів.
Після того, як Велика Британія в 2018 році відновила розслідування обставин смерті Перепеличного, Генеральна прокуратура Росії висунула свою версію вбивства, згідно якої бізнесмена вбили за наказом Вільяма Браудера. 19 листопада 2018 року генпрокуратура Росії направила до Слідчого комітету Росії матеріали для відкриття щодо Браудера кримінальної справи за звинуваченням в організації вбивства Перепеличного. Саме Браудер сприяв прийняттю «Закону Магнітського» та санкцій щодо багатьох російських чиновників, і Росія до цього часу відкрила проти нього ряд кримінальних справ.

## Особисте життя
Олександр Перепеличний був одружений з Тетяною Галіївною Перепеличною, уродженкою Киргизії, з якою познайомився в Москві під час навчання. У пари було двоє дітей, які народились у 2001 і 2003 роках.

title: Перепеличний Олександр Володимирович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Олександр Володимирович Перепеличний
| оригінал імені       = Олександр Володимирович Перепеличний
| жінка                =
| місце_проживання     =
| інші_імена           =
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| зображення           = Олександр Перепеличний.jpg
| розмір_зображення    =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  = Олександр Володимирович Перепеличний
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| поховання            =
| громадянство         = {{URS}}→{{RUS}}
| підданство           =
| національність       = [[українець]]
| Alma_mater           =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                =
| посада               =
| військове звання     =
| платня               =
| термін               =
| попередник           =
| наступник            =
| партія               =
| головував_(-ла)      =
| конфесія             =
| батько               =
| матір                =
| рід                  =
| родичі               =
| дружина              = Тетяна Галіївна Перепелична
| чоловік              =
| діти                 =
| автограф             =
| розмір_автографа     =
| підпис               =
| нагороди             =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
| підпис_герба         =
}}
'''Олександр Володимирович Перепеличний''' ({{lang-ru|Александр Владимирович Перепеличный}}<ref>{{Cite web|url=https://www.vedomosti.ru/politics/articles/2012/11/28/v_velikobritanii_skoropostizhno_skonchalsya_svidetel|title=Информатор по "делу Магнитского" внезапно скончался в Великобритании|author=Наталья Райбман|website=|date=2012-11-28|publisher=Ведомости|accessdate=2019-04-21|archivedate=2019-04-21|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190421200811/https://www.vedomosti.ru/politics/articles/2012/11/28/v_velikobritanii_skoropostizhno_skonchalsya_svidetel|deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref>, деякі російські джерела наводять по-батькові '''Юрійович''') ([[15 липня]] [[1968]], [[Володимир-Волинський]] — [[10 листопада]] [[2012]], [[Вейбридж]]) — російський підприємець, фінансист, інформатор європейських слідчих і [[Вільям Браудер|Вільяма Браудера]] у [[Магнітський Сергій Леонідович|справі Магнітського]].

Смерть Перепеличного подавалась європейськими засобами масової інформації як імовірна нова [[Отруєння Олександра Литвиненка|«справа Литвиненка»]].<ref name="отруєння1">[https://www.youtube.com/watch?v=76hFfUZrlXo Новое «дело Литвиненко». Бизнесмен Перепеличный возможно отравлен] {{ref-ru}}</ref><ref name="отруєння2">[https://www.nytimes.com/2016/09/16/world/europe/britain-russia-alexander-perepilichnyy-litvinenko.html Another Russian Émigré Dies Mysteriously, but It's a Different Britain] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180331175110/https://www.nytimes.com/2016/09/16/world/europe/britain-russia-alexander-perepilichnyy-litvinenko.html |date=2018-03-31 }}{{ref-en}}</ref> У 2018 році у британської поліції з'явились докази причетності російських спецслужб до вбивства Перепеличного. Проведено [[ексгумація|ексгумацію]] тіла померлого бізнесмена для проведення [[токсикологія|токсикологічної]] експертизи, результати якої були оприлюднені 19 грудня 2018 року: [[коронер]] зробив висновок, що Перепеличний «найімовірніше помер природною смертю, а саме — внаслідок синдрому раптової [[аритмія|аритмічної]] смерті».<ref name="reuters1912">{{Cite web|url=https://www.reuters.com/article/us-britain-russia-perepilichny/russian-whistleblower-probably-died-of-natural-causes-uk-inquest-finds-idUSKBN1OI1OZ?il=0|title=Russian whistleblower probably died of natural causes, UK inquest finds|author=Michael Holden|date=19 грудня 2018|publisher=Reuters|accessdate=2020-09-07|archivedate=2020-11-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201108142515/https://www.reuters.com/article/us-britain-russia-perepilichny/russian-whistleblower-probably-died-of-natural-causes-uk-inquest-finds-idUSKBN1OI1OZ?il=0|deadlink=no}} {{ref-en}}</ref>

== Біографія ==
Олександр Перепеличний народився 15 липня 1968 року у [[Володимир (місто)|Володимир-Волинському]] в сім'ї лікарів. Навчався у Володимир-Волинській школі № 2<ref name="zaxid.net">[https://zaxid.net/britanska_politsiya_zapidozrila_rosiyu_u_vbivstvi_dvoh_biznesmeniv_n1471536 Британська поліція запідозрила Росію у вбивстві двох бізнесменів, серед яких є українець]</ref>, пізніше перейшов на навчання у республіканський фізико-математичний інтернат. У 1980-х роках Перепеличний перебрався до [[Москва|Москви]], та розпочав навчання в [[Московський фізико-технічний інститут|Московському фізико-технічному інституті]]. За спогадами його друзів, в інституті він був відмінником та хотів продовжити навчання в [[США]], проте на це не було грошей. Щоб заробити, в 1989 році зайнявся торгівлею комп'ютерами, які поставляв державним організаціям.<ref>{{Cite web |url=https://zona.media/article/2015/21/05/perepelichny-poisoning |title=Яд наш |publisher=Медиазона |lang=en |accessdate=2019-04-21 |archivedate=2019-04-21 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190421200812/https://zona.media/article/2015/21/05/perepelichny-poisoning |deadlink=no}}}</ref> Олександр Перепеличний захопився бізнесом, і він відмовився від думок про [[аспірантура|аспірантуру]]. У 1991 році він закінчив факультет фізичної хімії та біології МФТІ, та розпочав торгувати на товарній біржі.<ref>{{Cite web |url=https://mipt.ru/dmcp/graduate/years/1991b.php |title=Выпускники ФФХБ 1991 года — ФМХФ |publisher=mipt.ru |accessdate=2019-04-21 |archivedate=2019-04-21 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190421200812/https://mipt.ru/dmcp/graduate/years/1991b.php |deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref> До середини 1990-х років Перепеличний успішно керував інвестиційним фондом.<ref>{{Книга |автор=Harding, Luke |isbn=9781101973998 |сторінки= |місто=New York |заголовок=A Very Expensive Poison: The Assassination of Alexander Litvinenko and Putin's War with the West |посилання= |відповідальний= |видання= |видавництво=Vintage |рік=2017}} {{ref-en}}</ref> Крім цього, він займався постачанням продуктів харчування й угодами з нерухомістю. Також керував компанією «Baikonur»<ref name="Информатор">{{Cite web|url=https://www.vedomosti.ru/politics/articles/2012/11/28/v_velikobritanii_skoropostizhno_skonchalsya_svidetel|title=Информатор по «делу Магнитского» внезапно скончался в Великобритании|author=Наталья Райбман|accessdate=2019-04-21|archivedate=2019-04-21|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190421200811/https://www.vedomosti.ru/politics/articles/2012/11/28/v_velikobritanii_skoropostizhno_skonchalsya_svidetel|deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref>, яка надавала фінансові послуги.

Після [[Фінансова криза 2008-2010 в Росії|кризи 2008 року]] успішний до цього бізнесмен розорився. Йому пред'явили позови про відшкодування значної заборгованості.<ref name="Инквест">{{Cite web |url=https://www.novayagazeta.ru/articles/2017/09/09/73768-yadovyy-potentsial |title=Ядовый потенциал. Лондон устал от загадочных отравлений русских. Что стало известно в суде про жизнь и смерть «решалы» Перепеличного, важного информатора по делу Магнитского |author=Вера Челищева |website= |date=2017-09-09 |publisher=Новая газета |lang=ru |accessdate=2019-04-22 |archivedate=2019-03-24 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190324030104/https://www.novayagazeta.ru/articles/2017/09/09/73768-yadovyy-potentsial |deadlink=no }}</ref> Зокрема, він заборгував компанії, яка належала [[Ковтун Дмитро Володимирович|Дмитру Ковтуну]], якого [[Велика Британія]] вважає одним із убивць [[отруєння Олександра Литвиненка|Олександра Литвиненка]]<ref>{{Cite web |url=https://russian.rt.com/inotv/2012-12-06/Perepelichnij-zadolzhal-vozmozhnim-ubijcam-Litvinenko |title=Перепеличный задолжал возможным убийцам Литвиненко |accessdate=2018-03-31 |archivedate=2018-04-01 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180401003653/https://russian.rt.com/inotv/2012-12-06/Perepelichnij-zadolzhal-vozmozhnim-ubijcam-Litvinenko |deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref> Перепеличний також підозрювався у зв'язках з [[Російська мафія|кримінальними колами]].

У січні 2010 року Олександр Перепеличний разом із родиною емігрував до Великої Британії. Згідно деяких свідчень, він отримав дозвіл на проживання, інвестувавши в країну проживання більше 1 мільйона [[фунт стерлінгів|фунтів стерлінгів]], а в статусі політичного біженця йому відмовили.<ref name="echo">{{Cite web |url=https://echo.msk.ru/blog/morozowvp/990856-echo/ |title=Русская матрешка в Лондоне или Кто вы, доктор Перепеличный? |accessdate=2018-03-31 |archivedate=2018-03-06 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180306202523/https://echo.msk.ru/blog/morozowvp/990856-echo/ |deadlink=no}} {{ref-en}}</ref> Перепеличний установив контакт із керівником [[Hermitage Capital Management]] [[Вільям Браудер|Вільямом Браудером]], якому надав власну інформацію про розкрадання російських бюджетних коштів та про загибель у московському [[СІЗО]] аудитора [[Магнітський Сергій Леонідович|Сергія Магнітського]].

В останні роки життя Олександра Перепеличного турбувала зайва вага. До своєї загибелі йому вдалось подолати цю проблему завдяки дієті та регулярним заняттям бігом.<ref name="Инквест"/>

== Смерть і розслідування ==
Напередодні загибелі, в листопаді 2012 року, Перепеличний провів кілька днів у [[Париж]]і з коханкою, громадянкою [[Україна|України]] Ельмірою Мединською, з якою він познайомився в [[Інтернет]]і в березні того ж року.<ref>{{Cite web |url=https://gordonua.com/news/localnews/ukrainka-dast-pokazaniya-britanskoy-policii-po-delu-o-gibeli-rossiyskogo-finansista-perepelichnogo-buzzfeed-241041.html |title=Украинка даст показания британской полиции по делу о гибели российского финансиста Перепеличного |accessdate=2020-09-07 |archivedate=2021-05-11 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20210511105857/https://gordonua.com/news/localnews/ukrainka-dast-pokazaniya-britanskoy-policii-po-delu-o-gibeli-rossiyskogo-finansista-perepelichnogo-buzzfeed-241041.html |deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref> Пізніше Мединська заявила в суді, що Перепеличний сильно нервувався з-за роботи. 9 листопада, за день до смерті, під час вечері в ресторані він поскаржився на неприємний смак однієї із страв. Після повернення в готель бізнесмен протягом години [[блювання|блював]].<ref>{{Cite news |title=Alexander Perepilichnyy: Lover appears at Russian's inquest |author= |url=https://www.bbc.com/news/uk-43731909 |work=BBC |date=2018-04-11 |accessdate=2019-04-22 |lang=en |archivedate=2019-04-22 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190422204605/https://www.bbc.com/news/uk-43731909 }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.independent.co.uk/news/uk/crime/alexander-perepilichnyy-russian-whistleblower-dead-vomiting-inquest-old-bailey-a8300466.html |title=Russian whistleblower 'appeared nervous and vomited repeatedly' before mysterious death |date=2018-04-11 |publisher=The Independent |lang=en |accessdate=2019-04-22 |archivedate=2019-04-22 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190422204031/https://www.independent.co.uk/news/uk/crime/alexander-perepilichnyy-russian-whistleblower-dead-vomiting-inquest-old-bailey-a8300466.html |deadlink=no}}</ref>

Уранці 10 листопада Перепеличний повернувся з Парижа, після чого в кінці дня зробив пробіжку.<ref name="one"/> Того ж дня його знайшли мертвим біля власного маєтку на околиці елітного містечка [[Вейбридж]] в графстві [[Суррей]]. Поховали Олександра Перепеличного в Лондоні.<ref>{{Cite web |url=https://www.thetimes.co.uk/article/russian-whistleblower-alexander-perepilichny-buried-in-london-m0p7vkwc73h |title=Russian ‘whistleblower’ Alexander Perepilichny buried in London |accessdate=2020-09-07 |archivedate=2021-06-08 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20210608123833/https://www.thetimes.co.uk/article/russian-whistleblower-alexander-perepilichny-buried-in-london-m0p7vkwc73h |deadlink=no}} {{ref-en}}</ref>

Російські правозахисники заявили, що Перепеличного вбили.<ref name="rt"/> Сам бізнесмен здогадувався, що на нього готується замах.<ref>[http://www.rosbalt.ru/moscow/2015/05/19/1399842.html Перепеличный перед смертью рассказал о возможных убийцах] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180401003850/http://www.rosbalt.ru/moscow/2015/05/19/1399842.html |date=2018-04-01 }} {{ref-ru}}</ref> Західними засобами масової інформації смерть Перепеличного розглядалась як імовірна нова [[Отруєння Олександра Литвиненка|«справа Литвиненка»]].<ref name="отруєння1"/><ref name="отруєння2"/>

Розслідування смерті проводила британська, французька і швейцарська поліція.<ref>{{Cite web |url=http://www.data24.co.il/?p=4769 |title=Французская полиция расследует смерть Перепеличного |accessdate=2018-03-31 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180401005245/http://www.data24.co.il/?p=4769 |archivedate=2018-04-01 |deadlink=yes}} {{ref-ru}}</ref><ref name="rt">[https://russian.rt.com/inotv/2012-12-01/SHvejcariya-zanyalas-rassledovaniem-smerti-Perepelichnogo Швейцария занялась расследованием смерти Перепеличного] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180401003624/https://russian.rt.com/inotv/2012-12-01/SHvejcariya-zanyalas-rassledovaniem-smerti-Perepelichnogo |date=2018-04-01 }} {{ref-ru}}</ref> За даними попереднього слідства, у шлунку Перепеличного знайдені сліди отруйної рослини [[гельземій|гельземію]].<ref>[https://www.theguardian.com/uk-news/2015/may/18/russian-whistleblower-traces-poison-stomach-plant-expert-says-alexander-perepilichnyy-inquest ''Russian whistleblower had traces of rare poison in stomach, plant expert says''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171020022343/https://www.theguardian.com/uk-news/2015/may/18/russian-whistleblower-traces-poison-stomach-plant-expert-says-alexander-perepilichnyy-inquest |date=2017-10-20 }} {{ref-en}}</ref><ref>{{Cite news |title = Alexander Perepilichny: Rare Chinese poison found in stomach of Russian whistleblower |url = http://www.abc.net.au/news/2015-05-20/poison-chemical-found-on-russian-who-died-in-uk3a-report/6483118 |work = ABC News |accessdate = 2015-06-02 |date = 2015-05-20 |archivedate = 2015-06-07 |archiveurl = https://web.archive.org/web/20150607165644/http://www.abc.net.au/news/2015-05-20/poison-chemical-found-on-russian-who-died-in-uk3a-report/6483118}} {{ref-en}}</ref><ref>[http://www.bbc.com/russian/uk/2016/01/160129_brit_press «В желудке Перепеличного нашли следы яда»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160130092652/http://www.bbc.com/russian/uk/2016/01/160129_brit_press |date=2016-01-30 }} {{ref-ru}}</ref> Під час розслідування виявилось, що Перепеличний був дуже багатою особою. У його комп'ютері знайшли банківські транзакції на сотні мильйонів фунтів стерлінгів, пов'язані з сільськогосподарським бізнесом. Орендований будинок бізнесмена в графстві Суррей коштував більш ніж 5 мільйонів фунтів. Незадовго до смерті він застрахував своє життя на 8 мільйонів фунтів, а також мав намір купити новий будинок в Англії та нерухомість у [[Маямі]].<ref>{{Cite web|url=https://theins.ru/korrupciya/10873|title=Магнитский-2. Кто стоит за отравлением еще одного разоблачителя махинаций с НДС.|date=10 липня 2015|author=Анастасия Кириленко|accessdate=2020-09-07|archivedate=2020-11-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201108100745/https://theins.ru/korrupciya/10873|deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref><ref name="bbc1912">{{Cite web|url=https://www.bbc.com/news/uk-43767428|title=Alexander Perepilichnyy: The questions raised by Russian whistleblower inquest|date=19 грудня 2018|publisher=BBC|accessdate=2020-09-07|archivedate=2020-09-03|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200903105400/https://www.bbc.com/news/uk-43767428|deadlink=no}} {{ref-en}}</ref>

У листопаді 2012 року в провідних британських засобах масової інформації з посиланням на джерела в міністерстві закордонних справ Великої Британії з'явились публикації про те, що за півроку до смерті Перепеличного міністерству стало відомо про інтерес до діяльності Перепеличного російських правоохоронних органів у зв'язку з розслідуванням «справи рішал», яку ввів [[Слідчий комітет Російської Федерації|СК РФ]]: при обшуку в квартирі [[кілер]]а Валіда Лурахмаева улітку 2012 року виявлені документи й на Перепеличного: один з паспортів, фотографія з сімейного архіву, вказівка адреси його проживання в Англії, маршрути поїздок. У слідчому комітеті вирішили попередити бізнесмена, вважаючи його черговою жертвою. У листопаді 2016 року уряд Великої Британії (як і в справі Литвиненко) добився засекречення частини матеріалів розслідування у справі Перепеличного.<ref name="Инквест"/>

У 2018 році, після [[Отруєння Сергія Скрипаля|отруєння Скрипалів]], британська поліція відновила розслідування обставин смерті Перепеличного. У листопаді того ж року до розслідування підключились британські спецслужби.<ref>[https://lb.ua/world/2012/11/30/180803_smert_svidetelya_delu_magnitskogo.html Смерть свидетеля по делу Магнитского заинтересовала британские спецслужбы] {{ref-ru}}</ref> У грудні 2018 року газета «[[The Sunday Times]]» повідомила, що контртерористичний підрозділ [[Скотленд-Ярд]]у виявив свідчення причетності російської влади до смерті Перепеличного. За даними слідства, співробітники [[ГРУ]] знаходились у Великій Британії у той же час, коли помер бізнесмен.<ref name="снобгру">{{Cite web |url=https://snob.ru/news/169330 |title=The Sunday Times: Британские следователи заподозрили Россию еще в двух убийствах |author=Ольга Морозова |website=Сноб |date= |publisher= |accessdate=2019-05-15 |archivedate=2021-04-14 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20210414015109/https://snob.ru/news/169330/ |deadlink=no }} {{ref-ru}}</ref><ref>[https://www.dsnews.ua/ukr/world/britaniya-podozrevaet-rossiyu-v-eshche-2-ubiystvah-na-territorii-09122018081800/amp Британія підозрює Росію у ще двох вбивствах на території Британії]</ref>

У березні 2018 року видання «[[BuzzFeed]]» повідомило, що в секретній доповіді [[Агентство національної безпеки|Агентства національної безпеки]] для [[Конгрес США|Конгресу США]] сказано, що з «високою долею впевненості» вбивство Перепеличного було санкціоновано [[Путін Володимир Володимирович|Володимиром Путіним]]. За даними «BuzzFeed», у 2017 году американські спецслужби передали [[MI6]] інформацію про причетність російської влади до вбивства Перепеличного.<ref name="buzzfeed">{{cite news|title=Poison in the System|url=https://www.buzzfeed.com/heidiblake/poison-in-the-system|publisher=[[Buzzfeed News]]|location=London|date=12 червня 2017|accessdate=9 березня 2018|archivedate=2020-09-22|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200922083757/https://www.buzzfeed.com/heidiblake/poison-in-the-system}} {{ref-en}}</ref>

У 2018 році проведено [[ексгумація|ексгумацію]] тіла померлого бізнесмена для проведення [[токсикологія|токсикологічної]] експертизи, результати якої були оприлюднені 19 грудня 2018 року: [[коронер]] зробив висновок, що Перепеличний «найімовірніше помер природною смертю, а саме — внаслідок синдрому раптової [[аритмія|аритмічної]] смерті».<ref name="reuters1912"/> Проте коронер не виключив і того, що Перепеличного могли отруїти якоюсь новою речовиною, яка не залишає після себе слідів.<ref>{{Cite web|lang=ru|url=https://novayagazeta.ru/news/2018/12/19/147771-britanskiy-koroner-informator-po-delu-magnitskogo-aleksandr-perepelichnyy-umer-estestvennoy-smertyu|title=Британский коронер: информатор по «делу Магнитского» Александр Перепеличный «вероятнее всего» умер естественной смертью|website=Новая газета - Novayagazeta.ru|date=1545233820000|accessdate=2021-07-14|archivedate=2021-07-14|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210714091332/https://novayagazeta.ru/news/2018/12/19/147771-britanskiy-koroner-informator-po-delu-magnitskogo-aleksandr-perepelichnyy-umer-estestvennoy-smertyu|deadlink=no}}</ref>

Після того, як Велика Британія в 2018 році відновила розслідування обставин смерті Перепеличного, [[Прокуратура Російської Федерації|Генеральна прокуратура Росії]] висунула свою версію вбивства, згідно якої бізнесмена вбили за наказом [[Вільям Браудер|Вільяма Браудера]]. 19 листопада 2018 року генпрокуратура Росії направила до Слідчого комітету Росії матеріали для відкриття щодо Браудера кримінальної справи за звинуваченням в організації вбивства Перепеличного.<ref name="коммгп">{{Cite web|url=https://www.kommersant.ru/doc/3804740|title=Генпрокуратура заявила, что Перепеличного могли убить по приказу Браудера|date=19.11.2018|publisher=Коммерсант|accessdate=2020-09-07|archivedate=2019-09-24|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190924071909/https://www.kommersant.ru/doc/3804740|deadlink=no}} {{ref-ru}}</ref> Саме Браудер сприяв прийняттю «[[Закон Магнітського|Закону Магнітського]]» та санкцій щодо багатьох російських чиновників, і Росія до цього часу відкрила проти нього ряд кримінальних справ.<ref>{{Cite web|lang=ru|url=https://russian.rt.com/russia/article/574652-brauder-ubiistvo-rozysk-genprokuratura|title=«Создание преступного сообщества»: в отношении Браудера возбудили новое уголовное дело|author=|website=RT на русском|date=2018-11-19|publisher=|accessdate=|archivedate=2020-08-06|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200806151708/https://russian.rt.com/russia/article/574652-brauder-ubiistvo-rozysk-genprokuratura|deadlink=no}}</ref><ref>{{Cite news|accessdate=|first=|last=|date=2018-07-16|id=|website=The New York Times|title=Who Is Bill Browder, Kremlin Foe Singled Out in Putin’s Offer?|url=https://www.nytimes.com/2018/07/16/world/europe/putin-bill-browder-magnitsky-investor.html|author=Michael Schwirtz, Kenneth P. Vogel|archivedate=2020-06-05|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200605211111/https://www.nytimes.com/2018/07/16/world/europe/putin-bill-browder-magnitsky-investor.html}} {{ref-en}}</ref>

== Особисте життя ==
Олександр Перепеличний був одружений з Тетяною Галіївною Перепеличною, уродженкою [[Киргизія|Киргизії]], з якою познайомився в Москві під час навчання.<ref>{{Cite web |url=https://www.independent.co.uk/news/uk/crime/alexander-perepilichnyy-inquest-kremlin-hit-list-russian-millionaire-murder-a8690691.html |title=Who was Alexander Perepilichnyy? The Russian millionaire 'murdered by Kremlin officials' |date=2018-12-19 |publisher=The Independent |lang=en |accessdate=2019-04-21 |archivedate=2019-04-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190421200811/https://www.independent.co.uk/news/uk/crime/alexander-perepilichnyy-inquest-kremlin-hit-list-russian-millionaire-murder-a8690691.html |deadlink=no }}</ref> У пари було двоє дітей, які народились у 2001 і 2003 роках.<ref name="one">{{Cite web |url=https://www.judiciary.gov.uk/wp-content/uploads/2017/04/5-June-2017-Transcript-day-one.pdf |title=Документ |accessdate=2018-04-08 |archivedate=2018-04-08 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180408210330/https://www.judiciary.gov.uk/wp-content/uploads/2017/04/5-June-2017-Transcript-day-one.pdf |deadlink=no}} {{ref-en}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Посилання ==
* [http://introvertum.com/podrobnosti-gibeli-v-londone-finansista-aleksandra-perepelichnogo/ Подробности гибели в Лондоне финансиста Александра Перепеличного] {{ref-ru}}
* [http://www.mzk1.ru/2017/10/inkvest-po-delu-aleksandra-perepelichnogo/ Инквест по делу Александра Перепеличного] {{ref-ru}}
* [http://rucompromat.com/articles/perepelichnyiy_pered_smertyu_rasskazal_o_vozmozhnyih_ubiytsah Перепеличный перед смертью рассказал о возможных убийцах] {{ref-ru}}
* [https://www.vesti.ru/doc.html?id=2595187 Британские СМИ: бизнесмена Перепеличного отравили редким ядом, «Вести», 20.05.2015.] {{ref-ru}}
* [https://www.golos-ameriki.ru/a/browder-on-perepelichnyy/2781278.html Билл Браудер о смерти Александра Перепеличного] {{ref-ru}}
* [https://www.theguardian.com/world/2013/mar/17/russian-killers-on-streets-of-britain Are Russian killers on the streets of Britain?] {{ref-en}}

{{нк}}

[[Категорія:Нерозкриті вбивства у Великій Британії]]
[[Категорія:Корупція в Росії]]
[[Категорія:Російські підприємці]]
[[Категорія:Поховані в Лондоні]]
[[Категорія:Російські емігранти до Великої Британії]]
[[Категорія:Убивства 2012]]

title: Олександр Володимирович Перепеличний

Ім'я при народженні: Олександр Володимирович Перепеличний

Народився: 15 липня 1968 · Володимир-Волинський, Волинська область, Українська РСР, СРСР

Помер: 10 листопада 2012 (44 роки) · Вейбридж, Елмбріджd, Суррей, Південно-Східна Англія, Англія, Велика Британія

Громадянство: СРСР→ Росія

Діяльність: бізнесмен

Alma mater: МФТІ

Знання мов: російська і українська

У шлюбі з: Тетяна Галіївна Перепелична


text:
# Саннікеллі
Саннікеллі (англ. Sanniquellie) — місто на північному сході Ліберії за 100 км від столиці країни — Монровії. Адміністративний центр графства Німба, порт на річці Нігер. Назва походить від слова «Sunny Kelly» (укр. Сонячний курорт)

## Клімат
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується кліматом тропічних саван. Найтепліший місяць — квітень із середньою температурою 25.3 °C (77.5 °F). Найхолодніший місяць — грудень, із середньою температурою 22.1 °С (71.8 °F).
| Клімат Саннікеллі       | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі | Клімат Саннікеллі |
| Показник                | Січ.              | Лют.              | Бер.              | Квіт.             | Трав.             | Черв.             | Лип.              | Серп.             | Вер.              | Жовт.             | Лист.             | Груд.             | Рік               |
| Середня температура, °C | 22,3              | 23,9              | 25,1              | 25,3              | 24,9              | 24,2              | 23,3              | 23,4              | 23,7              | 24                | 23,5              | 22,1              | 23,8              |
| Норма опадів, мм        | 15.8              | 49                | 117.8             | 158.4             | 178.2             | 231.4             | 240.9             | 303.7             | 347.8             | 198               | 77.5              | 28.2              | 1946.7            |
| Днів з опадами          | 1,6               | 3,5               | 8,1               | 10,7              | 15,9              | 18,1              | 21,1              | 23,9              | 23,5              | 18,1              | 8,8               | 3,2               | 156,5             |
| Вологість повітря, %    | 67.1              | 69.1              | 73.8              | 77.4              | 80.1              | 81.9              | 84                | 84.5              | 82.3              | 80.4              | 80.1              | 73.6              | 77.9              |
| ----------------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- |
| Джерело: Weatherbase    |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |

title: Саннікеллі

wikitext:
{{refimprove|дата=квітень 2021}}
{{НП}}
'''Саннікеллі''' ({{lang-en|Sanniquellie}}) — місто на північному сході [[Ліберія|Ліберії]] за 100 км від столиці країни — [[Монровія|Монровії]]. Адміністративний центр графства [[Німба (графство)|Німба]], порт на річці [[Нігер (річка)|Нігер]]. Назва походить від слова «Sunny Kelly» ({{lang-uk|Сонячний курорт}})

== Клімат ==
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується [[саванний клімат|кліматом тропічних саван]]. Найтепліший місяць — [[квітень]] із середньою температурою 25.3 °C (77.5 °F). Найхолодніший місяць — [[грудень]], із середньою температурою 22.1 °С (71.8 °F).<ref>[https://weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=603213&cityname=Sanniquellie%2C+Nimba%2C+Liberia&units=metric Клімат Саннікеллі]</ref>

{{Клімат міста
|Місто_род=Саннікеллі
|Джерело=[https://www.weatherbase.com/weather/weather.php3?s=603213&cityname=Sanniquellie-Liberia Weatherbase]
| Рік_сер=23.8
| Січ_сер=22.3
| Лют_сер=23.9
| Бер_сер=25.1
| Кві_сер=25.3
| Тра_сер=24.9
| Чер_сер=24.2
| Лип_сер=23.3
| Сер_сер=23.4
| Вер_сер=23.7
| Жов_сер=24
| Лис_сер=23.5
| Гру_сер=22.1
| Рік_сер_опади=1946.7
| Січ_сер_опади=15.8
| Лют_сер_опади=49
| Бер_сер_опади=117.8
| Кві_сер_опади=158.4
| Тра_сер_опади=178.2
| Чер_сер_опади=231.4
| Лип_сер_опади=240.9
| Сер_сер_опади=303.7
| Вер_сер_опади=347.8
| Жов_сер_опади=198
| Лис_сер_опади=77.5
| Гру_сер_опади=28.2
| Рік_опади=156.5
| Січ_опади=1.6
| Лют_опади=3.5
| Бер_опади=8.1
| Кві_опади=10.7
| Тра_опади=15.9
| Чер_опади=18.1
| Лип_опади=21.1
| Сер_опади=23.9
| Вер_опади=23.5
| Жов_опади=18.1
| Лис_опади=8.8
| Гру_опади=3.2
| Рік_вол=77.9
| Січ_вол=67.1
| Лют_вол=69.1
| Бер_вол=73.8
| Кві_вол=77.4
| Тра_вол=80.1
| Чер_вол=81.9
| Лип_вол=84
| Сер_вол=84.5
| Вер_вол=82.3
| Жов_вол=80.4
| Лис_вол=80.1
| Гру_вол=73.6
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}
{{Liberia-geo-stub}}
[[Категорія:Міста Ліберії]]

title: Країна

Країна: Ліберія

Адмінодиниця: Німба


text:
# Скасків Ярослав Григорович
Скасків Ярослав Григорович (псевдо: «Моряк», «Крук», «Мороз»; 24 серпня 1922, с. Божиків, нині Саранчуківська сільська громада, Тернопільський район, Тернопільська область — 19 липня 1944, с. Старі Стрілища, нині Жидачівський район, похований у селі Прибинь, Перемишлянський район, Львівська область) — діяч ОУН, обласний провідник ОУН Львівщини,  нагороджений Срібним Хрестом Заслуги (1945, посмертно). Син Григорія Скасківа.

## Життєпис
Народився 24 серпня 1922 року в с. Божиків, Бережанський повіт, нині Саранчуківська сільська громада, Тернопільський район, Тернопільська область.
Закінчив Бережанську гімназію (1940).
Навчався на хіміко-технологічному факультеті Львівського політехнічного інституту (нині національний університет «Львівська політехніка»). Водночас заочно студіював економіку в сільсько-господарській академії у м. Подєбради (Чехія), працював на Львівській шкіряній фабриці.
1941 очолював юнацьку мережу ОУН місті Львів, від початку 1942 — провідник Юнацтва ОУН Львівської області; від 2-ї пол. того ж р. — крайовий провідник Юнацтва ОУН ЗУЗ, організатор та керівник військових вишколів; від червня 1944 — обласний провідник ОУН Львівщини, член Крайового проводу ОУН.
Загинув у бою з німецькими нацистами 19 липня 1944 у селі Старі Стрілища разом з Гуляком Юліаном керівником організаційної референтури Крайового Проводу ОУН Західних Українських Земель (1941—1944). Похований у селі Прибинь, нині Перемишлянський район, Львівська область.

## Нагороди
- Згідно з Наказом Головного військового штабу УПА ч. 1/45 від 25.04.1945 р. керівник Львівського обласного проводу ОУН Ярослав Скасків – «Моряк» нагороджений Срібним хрестом заслуги УПА.

## Вшанування пам'яті
- 12.10.2017 р. від імені Координаційної ради з вшанування пам’яті нагороджених Лицарів ОУН і УПА у Львові Срібний хрест заслуги УПА (№ 009) переданий Ярославу Глинському, племіннику Ярослава Скасківа – «Моряка».

title: Скасків Ярослав Григорович

wikitext:
{{Othernames|Скасків}}
{{Військовик2
| ім'я = Ярослав Скасків
| портрет = Скасків Ярослав.jpg
| розмір = 200px
| підпис =
| ім'я при народженні =
| дата народження = 24.8.1922
| місце народження = с. [[Божиків]], нині [[Саранчуківська сільська громада]], [[Тернопільський район]], [[Тернопільська область]]
| дата смерті = 19.7.1944
| місце смерті = с. [[Старі Стрілища]], [[Жидачівський район]], [[Львівська область]]
| прізвисько = «Моряк», «Крук», «Мороз»
| країна = {{UD (1941)}}
[[Файл:OUN-B-01.svg|20px]] [[ОУНР|ОУН]]
| рід військ =
| роки служби =
| звання =
| підрозділ =
| командування = {{Посада
                         | посада           = ''Обласний провідник [[ОУНР|ОУН]] Львівщини ''
                         | початок терміну  = червень [[1944]]
                         | кінець терміну   = [[19 липня]] [[1944]]
                         | попередник       =
                         | наступник        =
                         }}

| битви =
| нагороди = {{Срібний Хрест Заслуги 1 класу|full=1}}
| відносини =
| інше =
}}
'''Скасків Ярослав Григорович''' (''[[Псевдо діячів ОУН та УПА|псевдо]]:'' «Моряк», «Крук», «Мороз»; [[24 серпня]] [[1922]], с. [[Божиків]], нині [[Саранчуківська сільська громада]], [[Тернопільський район]], [[Тернопільська область]] — [[19 липня]] [[1944]], с. [[Старі Стрілища]], нині [[Жидачівський район]], похований у селі [[Прибинь (Перемишлянський район)|Прибинь]], [[Перемишлянський район]], [[Львівська область]]) — діяч [[ОУН]], обласний провідник [[ОУНР|ОУН]] Львівщини,  нагороджений [[Хрест Заслуги|Срібним Хрестом Заслуги]] ([[1945]], посмертно). Син [[Скасків Григорій Юрійович|Григорія Скасківа]].

== Життєпис ==
Народився [[24 серпня]] [[1922]] року в с. [[Божиків]], [[Бережанський повіт]], нині [[Саранчуківська сільська громада]], [[Тернопільський район]], [[Тернопільська область]].

Закінчив [[Бережанська гімназія|Бережанську гімназію]] ([[1940]]).

Навчався на хіміко-технологічному факультеті Львівського політехнічного інституту (нині національний університет «[[Львівська політехніка]]»). Водночас заочно студіював економіку в сільсько-господарській академії у м. [[Подєбради]] ([[Чехія]]), працював на Львівській шкіряній фабриці.

[[1941]] очолював юнацьку мережу [[ОУН]] місті [[Львів]], від початку [[1942]] — провідник Юнацтва ОУН Львівської області; від 2-ї пол. того ж р. — крайовий провідник Юнацтва ОУН ЗУЗ, організатор та керівник військових вишколів; від червня [[1944]] — обласний провідник ОУН Львівщини, член Крайового проводу ОУН.

Загинув у бою з німецькими нацистами [[19 липня]] [[1944]] у селі [[Старі Стрілища]] разом з [[Гуляк Юліан|Гуляком Юліаном]] керівником організаційної референтури Крайового Проводу ОУН Західних Українських Земель (1941—1944). Похований у селі [[Прибинь (Перемишлянський район)|Прибинь]], нині [[Перемишлянський район]], [[Львівська область]].

== Нагороди ==

* Згідно з Наказом Головного військового штабу УПА ч. 1/45 від 25.04.1945 р. керівник Львівського обласного проводу ОУН Ярослав Скасків – «Моряк» нагороджений Срібним хрестом заслуги УПА.

== Вшанування пам'яті ==

* 12.10.2017 р. від імені Координаційної ради з вшанування пам’яті нагороджених Лицарів ОУН і УПА у Львові Срібний хрест заслуги УПА (№ 009) переданий Ярославу Глинському, племіннику Ярослава Скасківа – «Моряка».

== Див. також ==
* [[Файл:Organization_of_Ukrainian_Nationalists-M.svg|20px]] [[Файл:OUN-B-01.svg|20px]] † [[Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА|'''Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА''']] † [[Файл:UPA-Zaslugy1.png|20пкс]] [[Файл:OUN-r Flag 1941.svg|25пкс]]
*[[Лицарі ОУН та УПА]]

== Література ==
* ''Матейко Р., Мельничук Б., Скасків М., Ханас М.'' Скасків Ярослав Григорович // {{ТЕС|3|275}}

== Посилання ==
* [http://reibert.info/threads/Діячі-ОУН-та-УПА-загиблі-в-боротьбі-з-німцями.333893/page-4 Діячі ОУН та УПА загиблі в боротьбі з німцями]

{{OUN-bio-stub}}
[[Категорія:Діячі ОУН]]
[[Категорія:Українські військовики]]
[[Категорія:Випускники Бережанської гімназії]]
[[Категорія:Уродженці Божикова]]
[[Категорія:Навчалися у Львові]]
[[Категорія:Персоналії:Старі Стрілища]]
[[Категорія:Поховані в Перемишлянському районі]]

title: Загальна інформація

Народження: 24 серпня 1922 · с. Божиків, нині Саранчуківська сільська громада, Тернопільський район, Тернопільська область

Смерть: 19 липня 1944 (21 рік) · с. Старі Стрілища, Жидачівський район, Львівська область

Alma Mater: Бережанська гімназія

Псевдо: «Моряк», «Крук», «Мороз»

title: Військова служба

Приналежність: Українська держава (1941) · ОУН

title: Нагороди та відзнаки

Нагороди та відзнаки: Срібний Хрест Заслуги


text:
# Leptophis santamartensis
Leptophis santamartensis — вид змій родини вужеві (Colubridae). Вид зустрічається у дощових гірських лісах Колумбії на площі 4 тис. км². Тіло оливково-зеленого забарвлення та сягає 76,4 см завдовжки.

title: Leptophis santamartensis

wikitext:
{{Italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Leptophis santamartensis''
| image =
| status = DD
| status_system = iucn3.1
| image_width = 270px
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| subphylum = [[Черепні]] (Craniata)
| infraphylum = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| subordo = [[Змії]] (Serpentes)
| infraordo =
| familia = [[Вужеві]] (Colubridae)
| subfamilia = [[Вужі (змії)|Вужі]] (Colubrinae)
| genus = [[Тонка змія]] (''Leptophis'')
| species = '''''L. santamartensis'''''
| binomial = ''Leptophis santamartensis''
| binomial_authority = [[Bernal-Carlo]]& [[Яніс Розе|Roze]], 1994
| wikispecies = Leptophis santamartensis
 }}
'''''Leptophis santamartensis''''' — вид [[змії|змій]] родини [[вужеві]] (Colubridae). Вид зустрічається у дощових гірських лісах [[Колумбія|Колумбії]] на площі 4 тис. км². Тіло оливково-зеленого забарвлення та сягає 76,4 см завдовжки.

== Посилання ==
* {{cite web|url= http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/leptophis+santamartensis/match/1|title= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|author= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|year= 2011|publisher= Species 2000: Reading, UK.|accessdate= 24 september 2012|archive-date= 29 квітня 2014|archive-url= https://web.archive.org/web/20140429215316/http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/leptophis+santamartensis/match/1}}
* ''TIGR Reptile Database ''. Uetz P. , 2007-10-02

{{плазуни-доробити}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Вужеві]]
[[Категорія:Плазуни Колумбії]]
[[Категорія:Тварини, описані 1994]]

title: ?Leptophis santamartensis

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Підтип: Черепні (Craniata)

Інфратип: Хребетні (Vertebrata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Підряд: Змії (Serpentes)

Родина: Вужеві (Colubridae)

Підродина: Вужі (Colubrinae)

Рід: Тонка змія (Leptophis)

Вид: L. santamartensis

Віківиди: Leptophis santamartensis