text:
# Коряково (Костромська область)
Коряково (рос. Коряково) — присілок в Костромському районі Костромської області Російської Федерації.
Населення становить 1249 осіб. Входить до складу муніципального утворення Бакшеєвське сільське поселення.

## Історія
У 1936-1944 року населений пункт перебував у складі Ярославської області. Від 1944 належить до Костромської області.
Від 2007 року входить до складу муніципального утворення Бакшеєвське сільське поселення.

## Населення
| 2008 | 2010  | 2014  |
| ---- | ----- | ----- |
| 1203 | ↗1281 | ↘1249 |

title: Коряково (Костромська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Коряково
|назва ін.       = Коряково
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Костромська область]]
|район           = [[Костромський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Бакшеєвське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 1249
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Костромська область
}}
'''Коряково''' ({{lang-ru|Коряково}}) — [[присілок]] в [[Костромський район|Костромському районі]] [[Костромська область|Костромської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 1249 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Бакшеєвське сільське поселення]].

== Історія ==

У 1936-1944 року населений пункт перебував у складі [[Ярославська область|Ярославської області]]. Від 1944 належить до Костромської області.

Від 2007 року входить до складу муніципального утворення Бакшеєвське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/802093069 |title=Закон Костромской области от 09 февраля 2007 года N 112-4-ЗКО «Об административно-территориальном устройстве Костромской области» |access-date=2018-09-21 |archive-date=2020-01-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200115000115/http://docs.cntd.ru/document/802093069 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Коряково (Костромская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Костромський район}}
{{Kostroma-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Костромського району]]

title: присілок Коряково

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Костромська область

Муніципальний район: Костромський район

Поселення: Бакшеєвське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Коряково · Коряково


text:
# Бахарєв В'ячеслав Володимирович
В'ячеслав Володимирович Бахарєв (рос. Вячеслав Владимирович Бахарев нар. 23 березня 1973, Свердловськ РРФСР) — російський футболіст, півзахисник. Грав у вищих дивізіонах Росії і України. Майстер спорту Росії.

## Життєпис
Вихованець свердловської ДЮСШ «Уралмаш». На дорослому рівні дебютував у 18-річному віці, 17 квітня 1991 року в складі «Уралмашу» в матчі Кубка СРСР проти «Екібастузця», і в цьому ж матчі забив свій перший м'яч за команду. Більшу частину першого сезону провів в аматорських змаганнях у складі фарм-клубу «Уралмашу» - «МЦОП Металурга» з Верхньої Пишми.
У вищому дивізіоні чемпіонату Росії дебютував 18 жовтня 1992 року в грі проти «Шинника», вийшовши на заміну на 78-й хвилині замість Дмитра Нежелєва. У другому своєму матчі, 10 листопада 1992 року проти «Кубані», забив свій перший м'яч у вищій лізі. У перших сезонах нечасто виходив на поле за основну команду і більше грав за дубль. У 1995 році став отримувати більше ігрового часу і провів 18 матчів за сезон. Всього у вищій лізі Росії зіграв 30 матчів і забив 1 гол.
У 1996 році покинув «Уралмаш» і протягом двох сезонів виступав за «Носту» у другому дивізіоні.
На початку 1998 року перейшов в одеський «Чорноморець». Дебютний матч за команду зіграв 9 березня 1998 року в Кубку України проти «Нафтовика» з Охтирки. У чемпіонаті країни дебютував 17 березня 1998 року в грі з «Дніпром». Усього за решту сезону зіграв в 12 матчах вищої ліги, а його команда вилетіла в першу лігу. У наступному сезоні виходив на поле в 15 матчах першої ліги і під час зимової перерви повернувся в Росію.
З 1999 року протягом п'яти сезонів виступав за «Урал» в другому і першому дивізіонах. У 2002 році став переможцем зонального турніру другого дивізіону. Завершив спортивну кар'єру в 30-річному віці. Потім продовжував виступати на аматорському рівні, в тому числі в 2009-2010 роках грав за «Урал» (Ірбіт) у другій групі чемпіонату Свердловської області.
У 2010-і роки виступає в Єкатеринбурзі в змаганнях ветеранів. Грав у матчах, присвячених 60-річчю Володимира Калашникова і проводам з великого футболу Андрія Данилова.

wikiname: ukwiki

title: Бахарєв В'ячеслав Володимирович

in_language: uk

wikitext:
{{Однофамільці|Бахарев}}
{{Футболіст
| ім'я              = В'ячеслав Бахарєв
| зображення        =
| зображення розмір =
| підпис            =
| повне-ім'я        = В'ячеслав Володимирович<br/>Бахарєв
| дата-народження   = 23.03.1973
| місце-народження  = [[Єкатеринбург|Свердловськ]] [[Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка|РРФСР]]
| дата-смерті       =
| місце-смерті      =
| зріст             = 180 см
| вага              = 76 кг
| прізвисько        =
| громадянство      = [[СРСР]], [[Росія]]
| позиція           = [[півзахисник]]
| поточний-клуб     = ''завершив кар'єру''
| номер             =
| юнацькі-клуби     = {{Прапорець|URS}} [[Урал (футбольний клуб)|«Уралмаш»]]
| юнацькі-роки      =
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1991—1995|{{Прапорець|URS}}/{{Прапорець|RUS}}|[[Урал (футбольний клуб)|«Уралмаш»]] |30|1}}
{{Футболіст рядок 0|1991|{{фарм-клуб}}{{Прапорець|URS}}|«Торпедо» (Міасс) |54|5}}
{{Футболіст рядок 1|1991—1995|{{фарм-клуб}}{{Прапорець|RUS}}|«Металург» (ВП) |47|8}}
{{Футболіст рядок 0|1996—1997|{{Прапорець|RUS}}|[[Носта (футбольний клуб)|«Носта»]] |78|2}}
{{Футболіст рядок 1|1998|{{Прапорець|UKR}}|[[Чорноморець (Одеса)|«Чорноморець» (Од)]] |27|0}}
{{Футболіст рядок 0|1999—2003|{{Прапорець|RUS}}|[[Урал (футбольний клуб)|«Урал»]] |100|6}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда =
| збірна-роки =
| збірна-ігри(голи) =
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''В'ячеслав Володимирович Бахарєв''' ({{lang-ru|Вячеслав Владимирович Бахарев}} {{нар}} [[23 березня]] [[1973]], [[Єкатеринбург|Свердловськ]] [[Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка|РРФСР]]) — російський [[футболіст]], [[півзахисник]]. Грав у вищих дивізіонах Росії і України. Майстер спорту Росії.

== Життєпис ==
Вихованець свердловської ДЮСШ [[Урал (футбольний клуб)|«Уралмаш»]]. На дорослому рівні дебютував у 18-річному віці, 17 квітня 1991 року в складі «Уралмашу» в матчі [[Кубок СРСР з футболу|Кубка СРСР]] проти [[Екібастузець|«Екібастузця»]], і в цьому ж матчі забив свій перший м'яч за команду<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/222046 |title=Матч Екібастузець — Уралмаш. footballfacts.ru |accessdate=3 січня 2018 |archive-date=3 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180103212112/http://footballfacts.ru/matches/222046 }}</ref>. Більшу частину першого сезону провів в аматорських змаганнях у складі фарм-клубу «Уралмашу» - «МЦОП Металурга» з Верхньої Пишми.

У [[Прем'єр-ліга (Росія)|вищому дивізіоні чемпіонату Росії]] дебютував 18 жовтня 1992 року в грі проти [[Шинник (футбольний клуб)|«Шинника»]], вийшовши на заміну на 78-й хвилині замість Дмитра Нежелєва<ref>[http://footballfacts.ru/matches/208342 Матч Шинник — Уралмаш. footballfacts.ru]</ref>. У другому своєму матчі, 10 листопада 1992 року проти [[Кубань (футбольний клуб)|«Кубані»]], забив свій перший м'яч у вищій лізі<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/208344 |title=Матч Уралмаш — Кубань. footballfacts.ru |accessdate=3 січня 2018 |archive-date=4 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180104013623/http://footballfacts.ru/matches/208344 }}</ref>. У перших сезонах нечасто виходив на поле за основну команду і більше грав за дубль. У 1995 році став отримувати більше ігрового часу і провів 18 матчів за сезон. Всього у вищій лізі Росії зіграв 30 матчів і забив 1 гол.

У 1996 році покинув «Уралмаш» і протягом двох сезонів виступав за [[Носта (футбольний клуб)|«Носту»]] у другому дивізіоні.

На початку 1998 року перейшов в [[Чорноморець (Одеса)|одеський «Чорноморець»]]. Дебютний матч за команду зіграв 9 березня 1998 року в [[Кубок України з футболу|Кубку України]] проти [[Нафтовик-Укрнафта|«Нафтовика»]] з Охтирки<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/863921 |title=Матч Нафтовик О — Чорноморець Од. footballfacts.ru |accessdate=3 січня 2018 |archive-date=3 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180103205109/http://footballfacts.ru/matches/863921 }}</ref>. У чемпіонаті країни дебютував 17 березня 1998 року в грі з [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпром»]]<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/1249793 |title=Матч Дніпро Дн - Чорноморець О. footballfacts.ru |accessdate=3 січня 2018 |archive-date=3 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180103212123/http://footballfacts.ru/matches/1249793 }}</ref>. Усього за решту сезону зіграв в 12 матчах вищої ліги, а його команда вилетіла в першу лігу. У наступному сезоні виходив на поле в 15 матчах першої ліги і під час зимової перерви повернувся в Росію.

З 1999 року протягом п'яти сезонів виступав за [[Урал (футбольний клуб)|«Урал»]] в другому і першому дивізіонах. У 2002 році став переможцем зонального турніру другого дивізіону. Завершив спортивну кар'єру в 30-річному віці. Потім продовжував виступати на аматорському рівні, в тому числі в 2009-2010 роках грав за «Урал» (Ірбіт) у другій групі чемпіонату Свердловської області<ref>{{Cite web |url=http://kraeved.biblio-irbit.ru/sport-v-irbite/futbol-v-irbite/ |title=Футбол в Ірбіті |accessdate=3 січня 2018 |archive-date=4 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180104013809/http://kraeved.biblio-irbit.ru/sport-v-irbite/futbol-v-irbite/ }}</ref>.

У 2010-і роки виступає в Єкатеринбурзі в змаганнях ветеранів<ref>{{Cite web |url=http://vuf-football.ru/players/baharev_vyacheslav_vladimirovich/ |title=Бахарєв В'ячеслав Володимирович, Єкатеринбург |accessdate=3 січня 2018 |archive-date=2 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170302052942/http://vuf-football.ru/players/baharev_vyacheslav_vladimirovich/ }}</ref>. Грав у матчах, присвячених 60-річчю Володимира Калашникова<ref>{{Cite web |url=http://www.fc-ural.ru/main/news/ural/1754/ |title=ВОЛОДИМИРУ КАЛАШНИКОВУ — 60! |accessdate=3 січня 2018 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170826145512/http://www.fc-ural.ru/main/news/ural/1754/ |archivedate=26 серпня 2017 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170826145512/http://www.fc-ural.ru/main/news/ural/1754/ |date=2017-08-26 }}</ref> і проводам з великого футболу Андрія Данилова<ref>[http://www.kchetverg.ru/2012/06/09/zvyozdy-futbola-edut-v-kachkanar/ Зірки футболу їдуть в Качканар]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{transfermarkt|492244}}
* {{Zerozero profile|289064}}
* {{allplayers|163}}
* {{ff|13121}}
* [http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.vyacheslav.bakharev.17397.en.html Профіль гравця] на сайті footballdatabase.eu
* [http://ukr-footbal.org.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=1516:--1973-&catid=2:2011-11-18-14-04-27&Itemid=27 Профіль гравця] на сайті «УКРАЇНСЬКИЙ ФУТБОЛ (історія та статистика)»
* [http://football.odessa.ua/person/?121 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171220050934/http://football.odessa.ua/person/?121 |date=20 грудня 2017 }} на сайті «Одеський футболу»
* [http://bombarder.narod.ru/ru/player/b/vyacheslav_bakharev.227.htm Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180526060314/http://bombarder.narod.ru/ru/player/b/vyacheslav_bakharev.227.htm |date=26 травня 2018 }} на сайті bombarder.narod.ru
* [https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Vyacheslav-Vladimirovich-Baharev-Futbol-23031973 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160908234704/http://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Vyacheslav-Vladimirovich-Baharev-Futbol-23031973 |date=8 вересня 2016 }} на сайті sportbox.ru
* [http://rfpl.org/players/Baharev-Vyacheslav Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171020025212/http://rfpl.org/players/Baharev-Vyacheslav |date=20 жовтня 2017 }} на сайті rfpl.org

[[Категорія:Уродженці Єкатеринбурга]]
[[Категорія:Радянські футболісти]]
[[Категорія:Російські футболісти]]
[[Категорія:Російські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Україні]]
[[Категорія:Футболісти «Урала»]]
[[Категорія:Футболісти «Ности»]]
[[Категорія:Футболісти «Чорноморця» (Одеса)]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: В'ячеслав Володимирович · Бахарєв

Народження: 23 березня 1973 (52 роки)

Вага: 76 кг

Громадянство: СРСР, Росія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: завершив кар'єру

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

/ «Уралмаш» · 30 · (1)
→ «Металург» (ВП) · 47 · (8)

→ «Торпедо» (Міасс) · 54 · (5)

«Носта» · 78 · (2)

«Чорноморець» (Од) · 27 · (0)

«Урал» · 100 · (6)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Августівська сільська рада (Козівський район)
Августі́вська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Козівському районі Тернопільської області. Адміністративний центр — село Августівка.

## Загальні відомості
- Територія ради: 0,291 км²
- Населення ради: 1 027 осіб (станом на 2001 рік)

## Населені пункти
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
- с. Августівка
- с. Хоростець
- с. Хоробрів

## Склад ради
Рада складалася з 15 депутатів та голови.
- Голова ради: Федів Марія Володимирівна
- Секретар ради: Прихідняк Богдан Михайлович

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові | Основні відомості                                                                                | Дата обрання | Дата звільнення |
| --------------------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Савків Петро Васильович     | Сільський голова, 1952 року народження, освіта вища, безпартійний                                  | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Савків Петро Васильович     | Сільський голова, 1952 року народження, освіта вища, безпартійний                                  | 31.10.2010   | 07.02.2012      |
| Федів Марія Володимирівна   | Сільський голова, 1969 року народження, освіта вища, член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | 27.05.2012   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України

### Депутати
За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали:

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування | Кількість обраних депутатів | %    |
| ----------------- | --------------------------- | ---- |
| Самовисування     | 14                          | 93,3 |
| Народна партія    | 1                           | 6,7  |

#### За округами
| № округу       | Прізвище, ім'я, по батькові     | Дата визнання обраним | Освіта             | Партійна приналежність | Відомості про обраного депутата                |
| -------------- | ------------------------------- | --------------------- | ------------------ | ---------------------- | ---------------------------------------------- |
| Народна Партія |                                 |                       |                    |                        |                                                |
| 6              | Щур Марія Григорівна            | 02.11.2010            | середня            | позапартійна           | С. Августівка Сільська рада, бухгалтер         |
| Самовисування  |                                 |                       |                    |                        |                                                |
| 1              | Лосик Євген Богданович          | 26.01.2014            | незакінчена вища   | позапартійний          | Львівський техніко-економічний коледж, студент |
| 2              | Прихідняк Богдан Михайлович     | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | С. Августівка Сільська рада, секретар          |
| 3              | Матвіїв Оксана Миколаївна       | 02.11.2010            | середня            | позапартійна           | С. Августівка Лікарня амбулаторія, фельдшер    |
| 4              | Іваськів Мар'ян Іванович        | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | М .Тернопіль р. «Асторія», офіціант            |
| 5              | Штокало Володимир Миколайович   | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | тимчасово не працює                            |
| 7              | Писків Роман Петрович           | 27.07.2014            | середня спеціальна | позапартійний          | тимчасово не працює                            |
| 8              | Федів Володимир Васильович      | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | ВПТУ № 4 м. Тернопіль, студент                 |
| 9              | Лосик Ігор Петрович             | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | тимчасово не працює                            |
| 10             | Ланько Андрій Петрович          | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | тимчасово не працює                            |
| 11             | Любовіцький Андрій Ярославович  | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | тимчасово не працює                            |
| 12             | Дудар Володимир Ігорович        | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | Зборівський коледж, студент                    |
| 13             | Меліш Володимир Григорович      | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | приватний підприємець                          |
| 14             | Костів Михайло Ярославович      | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | М. ЛьвівЛКА, студент                           |
| 15             | Наконечний Анатолій Ярославович | 02.11.2010            | середня            | позапартійний          | тимчасово не працює                            |

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Августівська сільська рада
   | будівля             =
   | розташування        =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Тернопільська область]]
   | район               = [[Козівський район]]
   | центр               = с. [[Августівка (Козівський район)|Августівка]]
   | голова              = Федів Марія Володимирівна
   | секретар            = Прихідняк Богдан Михайлович
   | кількість членів    = 15 депутатів
   | утворена            =
   | код КОАТУУ          = 6123080200
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=31146 Августівська сільська рада]
   | площа               = 0,291
   | населення           = 1 027 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           = 3 529,21
   | населені пункти     = 3 села
   | поштовий індекс     = 47610
   | адреса              = <tt>47610, Тернопільська обл., Козівський р-н, с. Августівка, вул. Шевченка, 28</tt>
   | телефонний код      = 3547
   | телефонний номер    = 2-77-31
   | факс                =
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|Августівська сільська рада}}
'''Августі́вська сільська́ ра́да''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] в [[Козівський район|Козівському районі]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Августівка (Козівський район)|Августівка]].

== Загальні відомості ==
* ''Територія ради:'' 0,291 км²
* ''Населення ради:'' 1 027 осіб (станом на 2001 рік)

== Населені пункти ==
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
* с. [[Августівка (Козівський район)|Августівка]]
* с. [[Хоростець]]
* с. [[Хоробрів (Козівський район)|Хоробрів]]

== Склад ради ==
Рада складалася з 15 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Федів Марія Володимирівна
* ''Секретар ради:'' Прихідняк Богдан Михайлович

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Савків Петро Васильович
| Сільський голова, 1952 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Савків Петро Васильович
| Сільський голова, 1952 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center| 07.02.2012
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Федів Марія Володимирівна<ref>{{Cite web |url=http://batkivshchyna.te.ua/?page=news&newsid=2247&sub= |title=Представник від «Батьківщини» перемогла на виборах у Козівському районі // Тернопільська обласна організація Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» |accessdate=15 квітня 2013 |archive-date=6 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160306035447/http://batkivshchyna.te.ua/?page=news&newsid=2247&sub= }}</ref>
| Сільський голова, 1969 року народження, освіта вища, член [[Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»|Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина»]]
| align=center| 27.05.2012
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=10283&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=10283&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

=== Депутати ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2010|місцевих виборів 2010 року]] депутатами ради стали<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=10283&PF7691=10283 |title=Августівська сільська рада. Результати виборів депутатів. |publisher=ЦВК |accessdate=11 жовтня 2015 }}{{Недоступне посилання|date=серпень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>:

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| Самовисування || align="center"| 14 || align="center"| 93,3
|-
| [[Народна партія (Україна)|Народна партія]] || align="center"| 1 || align="center"| 6,7
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible collapsed"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! data-sort-type="date" | Дата визнання обраним !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості про обраного депутата
|-
| colspan=6 | '''Народна Партія'''
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Щур Марія Григорівна || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійна || С. Августівка Сільська рада, бухгалтер
|-
| colspan=6 | '''Самовисування'''
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Лосик Євген Богданович || align="center"| 26.01.2014 || незакінчена вища || позапартійний || Львівський техніко-економічний коледж, студент
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Прихідняк Богдан Михайлович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || С. Августівка Сільська рада, секретар
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Матвіїв Оксана Миколаївна || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійна || С. Августівка Лікарня амбулаторія, фельдшер
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Іваськів Мар'ян Іванович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || М .Тернопіль р. «Асторія», офіціант
|-
| align="center"| 5 || style=white-space:nowrap | Штокало Володимир Миколайович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Писків Роман Петрович || align="center"| 27.07.2014 || середня спеціальна || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Федів Володимир Васильович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || ВПТУ № 4 м. Тернопіль, студент
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Лосик Ігор Петрович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 10 || style=white-space:nowrap | Ланько Андрій Петрович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Любовіцький Андрій Ярославович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Дудар Володимир Ігорович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || Зборівський коледж, студент
|-
| align="center"| 13 || style=white-space:nowrap | Меліш Володимир Григорович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || приватний підприємець
|-
| align="center"| 14 || style=white-space:nowrap | Костів Михайло Ярославович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || М. ЛьвівЛКА, студент
|-
| align="center"| 15 || style=white-space:nowrap | Наконечний Анатолій Ярославович || align="center"| 02.11.2010 || середня || позапартійний || тимчасово не працює
|}

== Примітки та джерела ==
{{reflist}}
* {{ОКВРУ|31146|Августівська сільська рада}}

{{Ternopil-obl-stub}}
{{Адміністративний устрій Козівського району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Козівського району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Тернопільська область

Район: Козівський район

Адм. центр: с. Августівка

Облікова картка: Августівська сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 15 депутатів

Голова ради: Федів Марія Володимирівна

Секретар ради: Прихідняк Богдан Михайлович

title: Територія та населення

Населені пункти: 3 села

title: Контактні дані


text:
# Елія Софія
Елія Софія (*Aelia Sophia, бл. 530  —після 601) — імператриця та регент Візантії.

## Життєпис

### Молоді роки
За походженням була фракійкою або з готських федератів. Донька Сітти, magister militum per Orientem (військового магістра Сходу), та Коміто, яка в свою чергу була сестрою імператриці Феодори (дружини Юстиніана I). Народилася близько 530 року, отримавши ім'я Софія. У 539 році загинув її батько й Софія опинилася під опікою імператриці Феодори. Остання влаштувала шлюб Софії з небожем Юстиніана I — Юстином, який в подальшому став куропалатом. Спочатку сповідувала монофізитство, але оскільки Юстин намагався стати спадкоємцем, то перейшов до православ'я. Це ж зробила Софія.

### Імператриця
У 565 році після смерті Юстиніана I чоловік Софії зумів за підтримки знаті стати новим володарем імперії. Тоді ж Софія отримала титул Августи, додавши за традицією до ім'я Елія. Стала першою імператрицею, яку зобразили на монеті поруч з чоловіком з імператорською інсигнією рівного достоїнства до імператора.
З самого початку отримала значний вплив на чоловіка-імператора. Останньому Софія намагалася допомогти зміцнити владу. Так, на думку деяких дослідниці ініціювала вбивство Юстина, що мав більш вагові претензії на трон. У 568 році сприяла звільненню з посади екзарха Нарсеса, чим ненавмисне сприяла послабленню оборони Італії, яку досить швидко захопили лангобарди.
Разом з чоловіком здійснювала церковну політику з примирення прихильників православ'я з монофізитства, але імператор з імператрицею не досягли успіхів. Тому знову почали переслідувати монофізитів. При цьому встановлено гарні стосунки з римським папою Іоанном III.
Водночас вплинула на проведення нової фінансової політики, яка полягала в зменшенні надання кредитів банкірам й лихварям, а навпаки — у стягненні боргів за виплатами, які надав попередній імператор. За рахунок цього була частково відновлена скарбниця. До того ж цього вимагала ситуація на східному кордоні, де Юстин II продовжив збереження миру з Персією через виплату значних коштів.

### Регент
У 572 році Юстин II вирішив відмовити Персії у виплаті грошей, що спричинило нову війну. У 573 році перси захопили важливе місто-фортецю Дару в Месопотамії, що спричинило психічну кризу імператора, який на деякий час не зміг виконувати свої обов'язки. За цих обставин вона того ж року домоглася укладання нового миру з Персією, який було укладено 574 року з умовою виплати Візантією 30 000 номісм щорічно.
Водночас вона змусила чоловіка всиновити та оголосити цезарем коміта екскубіторіїв Тиберія, з яким стала спільно правити, оскільки мала титул Августи. Але невдовзі вступила у конфлікт з цезарем Тиберієм, оскільки виступала за зменшення витрат, а Тиберій — за збільшення видатків на військо.
При цьому Елія Софія планувала вийти заміж за Тиберія, тому заборонила дружині останнього Іно Анастасії з'являтися у Великому палаці, а потім змусила залишити столицю імперії.

### Боротьба з імператором Тиберієм
У 578 році Юстин II зробив цезаря Тиберія співімператором, а невдовзі після цього помер. Елія Софія звернулася до константинопольського патріарха Євтихія, щоб той розлучив імператора Тиберія II Костянтина й оженив їх, але Тиберій відмовився, а натомість зробив Іно Анастасію Августою. Це викликала ненависть Елії Софії, яка того ж року влаштувала змову з Юстиніаном, небожем імператора Юстиніана I, з метою повалення імператора Тиберія II. Але її було викрито, а прихильників Софії покарано.
Проте Елія Софія зберегла свій статус, оскільки становище нового імператора було хитким. Тому у 579 році вона знову з Юстиніаном влаштувала змову, яка вдруге була викрита. після цього Елію Софію було заслано до палацу за межами Константинополя.
У 582 році після смерті Тиберія II повернулася до Великого палацу. Як старша Августа отримала право обрання нового імператора. Її вибір впав на Маврикія, але той, отримавши владу, оженився на доньці Тиберія II.
Елія Софія зберігала титул Августи за нового імператора Маврикія. У 602 році після повстання Фоки і вбивства Маврикія виїхала з Константинополя. У 608 році Фоку скинув Іраклій , який став новим імператором. Після цього Елія Софія остаточно втратила владу. Померла в Константинополі у 610 році.

## Родина
Чоловік — Юстин II
Діти:
- Юст (д/н—до 565)
- Арабія Вібіна, дружина Бадуарія, куропалата і Равеннського екзарха

title: Елія Софія

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Елія Софія
| місце_проживання     =
| зображення           =Justin II with Sophia.jpg
| підпис_зображення    = Елія Софія з Юстином II
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = бл. [[530]]
| місце_народження     = Константинополь
| дата_смерті          = 610
| місце_смерті         = Константинополь
| причина_смерті       =
| громадянство         =
| національність       =
| конфесія     = монофізитство<br/>православ'я
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                = імператриця
| посада               =
| термін               =
| попередник           =
| наступник            =
| чоловік              = [[Юстин II]]
| діти                 = 1 син і 1 донька
| рід                  =
| родичі               =
| батько               = [[Сітта]]
| матір                = Коміто
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Елія Софія''' (*''Aelia Sophia'', бл. [[530]]  —після [[601]]) — [[імператриця]] та регент [[Візантійська імперія|Візантії]].

== Життєпис ==

=== Молоді роки ===
За походженням була фракійкою або з готських федератів. Донька [[Сітта|Сітти]], [[magister militum]] per Orientem (військового магістра Сходу), та Коміто, яка в свою чергу була сестрою імператриці [[Феодора (свята імператриця)|Феодори]] (дружини [[Юстиніан I|Юстиніана I]]). Народилася близько 530 року, отримавши ім'я Софія. У 539 році загинув її батько й Софія опинилася під опікою імператриці Феодори. Остання влаштувала шлюб Софії з небожем Юстиніана I — [[Юстин II|Юстином]], який в подальшому став [[Куропалат|куропалатом]]. Спочатку сповідувала [[монофізитство]], але оскільки Юстин намагався стати спадкоємцем, то перейшов до православ'я. Це ж зробила Софія.

=== Імператриця ===
У 565 році після смерті Юстиніана I чоловік Софії зумів за підтримки знаті стати новим володарем імперії. Тоді ж Софія отримала титул Августи, додавши за традицією до ім'я Елія. Стала першою імператрицею, яку зобразили на монеті поруч з чоловіком з імператорською інсигнією рівного достоїнства до імператора.

З самого початку отримала значний вплив на чоловіка-імператора. Останньому Софія намагалася допомогти зміцнити владу. Так, на думку деяких дослідниці ініціювала вбивство [[Юстин (консул 540 року)|Юстина]], що мав більш вагові претензії на трон. У 568 році сприяла звільненню з посади екзарха [[Нарсес]]а, чим ненавмисне сприяла послабленню оборони Італії, яку досить швидко захопили [[лангобарди]].

Разом з чоловіком здійснювала церковну політику з примирення прихильників православ'я з монофізитства, але імператор з імператрицею не досягли успіхів. Тому знову почали переслідувати монофізитів. При цьому встановлено гарні стосунки з римським папою [[Іван III (папа)|Іоанном III]].

Водночас вплинула на проведення нової фінансової політики, яка полягала в зменшенні надання кредитів банкірам й лихварям, а навпаки — у стягненні боргів за виплатами, які надав попередній імператор. За рахунок цього була частково відновлена скарбниця. До того ж цього вимагала ситуація на східному кордоні, де Юстин II продовжив збереження миру з Персією через виплату значних коштів.

=== Регент ===
У 572 році Юстин II вирішив відмовити Персії у виплаті грошей, що спричинило нову війну. У 573 році перси захопили важливе місто-фортецю Дару в Месопотамії, що спричинило психічну кризу імператора, який на деякий час не зміг виконувати свої обов'язки. За цих обставин вона того ж року домоглася укладання нового миру з Персією, який було укладено 574 року з умовою виплати Візантією 30 000 номісм щорічно.

Водночас вона змусила чоловіка всиновити та оголосити цезарем коміта екскубіторіїв [[Тиберій II Костянтин|Тиберія]], з яким стала спільно правити, оскільки мала титул Августи. Але невдовзі вступила у конфлікт з цезарем Тиберієм, оскільки виступала за зменшення витрат, а Тиберій — за збільшення видатків на військо.

При цьому Елія Софія планувала вийти заміж за Тиберія, тому заборонила дружині останнього [[Іно Анастасія|Іно Анастасії]] з'являтися у [[Великий палац (Константинополь)|Великому палаці]], а потім змусила залишити столицю імперії.

=== Боротьба з імператором Тиберієм ===
У 578 році Юстин II зробив цезаря Тиберія співімператором, а невдовзі після цього помер. Елія Софія звернулася до константинопольського патріарха Євтихія, щоб той розлучив імператора Тиберія II Костянтина й оженив їх, але Тиберій відмовився, а натомість зробив Іно Анастасію Августою. Це викликала ненависть Елії Софії, яка того ж року влаштувала змову з [[Юстиніан (магістр війська)|Юстиніаном]], небожем імператора Юстиніана I, з метою повалення імператора Тиберія II. Але її було викрито, а прихильників Софії покарано.

Проте Елія Софія зберегла свій статус, оскільки становище нового імператора було хитким. Тому у 579 році вона знову з Юстиніаном влаштувала змову, яка вдруге була викрита. після цього Елію Софію було заслано до палацу за межами Константинополя.

У 582 році після смерті Тиберія II повернулася до Великого палацу. Як старша Августа отримала право обрання нового імператора. Її вибір впав на [[Маврикій (візантійський імператор)|Маврикія]], але той, отримавши владу, оженився на доньці Тиберія II.

Елія Софія зберігала титул Августи за нового імператора Маврикія. У 602 році після повстання Фоки і вбивства Маврикія виїхала з Константинополя. У 608 році Фоку скинув Іраклій , який став новим імператором. Після цього Елія Софія остаточно втратила владу. Померла в Константинополі у 610 році.

== Родина ==
Чоловік — Юстин II

Діти:
* Юст (д/н—до 565)
* Арабія Вібіна, дружина Бадуарія, куропалата і Равеннського екзарха

== Джерела ==
* L. H. Fauber, Narses, Hammer of the Goths: The Life and Times of Narses the Eunuch. St Martins Pr (January 1991). р. 176—183. ISBN 0-312-04126-8
* Martindale, John R.; Jones, A.H.M.; Morris, John (1992), The Prosopography of the Later Roman Empire — Volume III, AD 527—641, Cambridge University Press, ISBN 0-521-20160-8
* Garland, Lynda. Byzantine empresses: women and power in Byzantium, AD 527—1204. London, Routledge, 1999.
* Anne L. McClanan: Representations of Early Byzantine Empresses. Image and Empire. Palgrave, New York 2002, ISBN 0-312-29492-1, S. 149—178.
* Christian Settipani, Continuité des élites à Byzance durant les siècles obscurs: les princes caucasiens et l'empire du VIe au IXe siècle, De Boccard, 1er janvier 2006 (ISBN 9782701802268)

[[Категорія:Візантійські імператриці]]
[[Категорія:Регенти Візантії]]
[[Категорія:Регентки]]

title: Елія Софія

Народилася: бл. 530 · Константинополь

Померла: 610 · Константинополь

Країна: Східна Римська імперія

Діяльність: суверен

Титул: імператриця

Посада: Візантійський імператор

Конфесія: монофізитство · православ'я

Рід: Юстиніяниd

Батько: Сітта

Мати: Коміто

У шлюбі з: Юстин II

Діти: 1 син і 1 донька


text:
# Климент V
Климент V (лат. Clemens; 1264, Гасконь — 20 квітня 1314, Рокмор) — сто дев'яносто четвертий Папа Римський, понтифікат якого тривав з 5 червня 1305 року до 20 квітня 1314 року. Він відзначився намаганнями знайти компроміс з французькою монархією, розпуском тамплієрів і перенесенням Римської Курії з Рима до Авіньйона.

## Біографія
Народився у Віландро в Аквітанії, став священником у соборі св. Андрія в Бордо, пізніше був генеральним вікарієм свого брата архієпископа Ліонського. Папа Боніфацій VIII (1294—1303) призначив його архиєпископом Бордо у 1297 році.
Після смерті Бенедикта XI Бертрана обрали Папою лише у 1305 році, після року суперечок між французькими та італійськими кардиналами, які відбувались на конклаві у Перуджі. Сили були рівними, а тому Бертрана вибрали як нейтральну фігуру, оскільки він не був кардиналом. Отримавши звістку про своє обрання, Бертран мав виїхати до Італії, проте вибрав місцем своєї коронації Ліон. Коронація відбулась 14 листопада 1305 року за участю короля Франції Філіпа IV. Першим кроком Климента V було заснування 9 кардинальських посад у Франції.
У 1306 році Климент V скасував положення булл «Clericis Laicos» та «Unam Sanctam», скерованих проти Філіпа IV, намагаючись лавірувати між інтересами французького короля та церкви.
13 жовтня 1307 року за наказом Філіпа IV у Франції були арештовані сотні лицарів-тамплієрів. Ці дії були мотивовані бажанням королівських чиновників заволодіти коштами цього ордену та підняти престиж королівської влади. Філіп IV від початку правління Климента V висував звинувачення проти тамплієрів у єресі, аморальності та зловживаннях. Папа, зі свого боку, домагався передання справи у ведення курії.
У березні 1309 року папський двір переїхав з Пуатьє (де він перебував 4 роки) до Авіньйона, міста, яке на той час не належало Франції, але було частиною імперських володінь під владою короля Сицилії. Цей переїзд його прихильники обґрунтовували необхідністю забезпечення захисту Папи від римських аристократів та їхньої міліції, активність яких досягла своєї вершини. Однак це рішення призвело до невиправдано довгого перебування Пап у Авіньйоні, яке Петрарка назвав Авіньйонським полоном.
Правники Філіпа IV намагались відновити звинувачення Папи Боніфація VIII у єресі, висловлені Гійомом Ногаре та описані у памфлетах, які висміювали «Unam sanctam». Климент V розпочав відповідний процес 2 лютого 1309 року в Авіньйоні. Слухання закінчились через 2 роки виправданням Боніфація VIII, з чим Філіп був змушений погодитись.
Виконуючи волю Філіпа IV, Климент V скликав 1311 року В'єнський собор, який проте відмовився визнати винними у єресі тамплієрів. Але Папа скасував цей орден, бо тамплієри здобули погану репутацію, втратили своє призначення папських банкірів і захисників пілігримів. Їхні статки у Франції de jure були передані лицарям госпітальєрам, проте Філіп IV утримував їх до своєї смерті та привласнив грошові кошти тамплієрів.

Питання про справедливість звинувачень тамплієрів у єресі та содомії є дискусійним і на сьогодні.
Понтифікат Климента V був згубним для Італії. Папська держава була довірена в управління 3 кардиналам, проте Рим, який став ареною боротьби кланів Колонна та Орсіні, був некерованим. У 1310 році імператор Священної Римської імперії Генріх VII (1308—1313) вступив до Італії, призначив Вісконті вікарієм у Мілані та був коронований легатами Климента V у Римі.
У Феррарі папська армія воювала з військом Венеції. Оскільки відлучення від церкви було неефективним, Климент V оголосив хрестовий похід проти венеційців.
Іншими визначними подіями правління Климентами V були жорстоке покарання звинуваченого у єресі Фра Дольчіно та видання Конституції Климента в 1313 році.
Папа помер у квітні 1314 року.

title: Климент V

wikitext:
{{Картка:Папа Римський
|ім'я= Климент V
|immagine= [[Файл:Papst klemens v.jpg]]
|в миру= Бертран де Го
|народжений= [[1264]], [[Гасконь]], [[Франція]]
|обраний= [[5 червня]] [[1305]]
|інтронізований=
|кінець= [[20 квітня]] [[1314]]
|попередник= [[Бенедикт XI]]
|наступник= [[Іоанн XXII]]
|примітки=
|антипапи=
|герб= [[Файл:C o a Clemente V.svg|center|150px]]
|девіз=
}}
'''Климент V''' ({{lang-la|Clemens}}; [[1264]], [[Гасконь]] — [[20 квітня]] [[1314]], Рокмор) — сто дев'яносто четвертий [[Папа Римський]], понтифікат якого тривав з 5 червня 1305 року до 20 квітня 1314 року. Він відзначився намаганнями знайти [[компроміс]] з французькою монархією, розпуском [[тамплієри|тамплієрів]] і перенесенням [[Римська Курія|Римської Курії]] з [[Рим]]а до [[Авіньйон]]а.

== Біографія ==
Народився у [[Віландро]] в [[Аквітанія|Аквітанії]], став священником у соборі св. Андрія в [[Бордо]], пізніше був [[вікарій|генеральним вікарієм]] свого брата [[архієпархія Ліона|архієпископа Ліонського]]. Папа [[Боніфацій VIII]] (1294—1303) призначив його архиєпископом Бордо у 1297 році.

[[Файл:CoinageOfPopeClementV.jpg|thumb|left|Монета Папи Климента V.]]
Після смерті [[Бенедикт XI|Бенедикта XI]] Бертрана обрали Папою лише у 1305 році, після року суперечок між французькими та італійськими [[кардинал]]ами, які відбувались на [[конклав]]і у [[Перуджа|Перуджі]]. Сили були рівними, а тому Бертрана вибрали як нейтральну фігуру, оскільки він не був кардиналом. Отримавши звістку про своє обрання, Бертран мав виїхати до [[Італія|Італії]], проте вибрав місцем своєї коронації [[Ліон]]. Коронація відбулась 14 листопада 1305 року за участю [[монархи Франції|короля Франції]] [[Філіп IV Красивий|Філіпа IV]]. Першим кроком Климента V було заснування 9 кардинальських посад у Франції.

У 1306 році Климент V скасував положення [[Папська булла|булл]] ''«Clericis Laicos»'' та ''«Unam Sanctam»'', скерованих проти Філіпа IV, намагаючись лавірувати між інтересами французького короля та церкви.

13 жовтня 1307 року за наказом Філіпа IV у Франції були арештовані сотні лицарів-тамплієрів. Ці дії були мотивовані бажанням королівських чиновників заволодіти коштами цього ордену та підняти престиж королівської влади. Філіп IV від початку правління Климента V висував звинувачення проти тамплієрів у [[єресь|єресі]], аморальності та зловживаннях. Папа, зі свого боку, домагався передання справи у ведення курії.

[[Файл:HaytonRemittingHisReportToThePope.JPG|thumb|left|[[Гайтон Корікос]] передає свій звіт про монголів ''«La Flor des Estoires d'Orient»'' Папі Климентові V у [[1307]] р.]]

У березні 1309 року папський двір переїхав з [[Пуатьє]] (де він перебував 4 роки) до [[Авіньйон]]а, міста, яке на той час не належало Франції, але було частиною імперських володінь під владою [[Король Сицилії|короля Сицилії]]. Цей переїзд його прихильники обґрунтовували необхідністю забезпечення захисту Папи від римських аристократів та їхньої міліції, активність яких досягла своєї вершини. Однак це рішення призвело до невиправдано довгого перебування Пап у Авіньйоні, яке [[Петрарка]] назвав [[Авіньйонський полон пап|Авіньйонським полоном]].

Правники Філіпа IV намагались відновити звинувачення Папи Боніфація VIII у єресі, висловлені [[Гійом де Ногаре|Гійомом Ногаре]] та описані у памфлетах, які висміювали ''«Unam sanctam».'' Климент V розпочав відповідний процес 2 лютого 1309 року в Авіньйоні. Слухання закінчились через 2 роки виправданням Боніфація VIII, з чим Філіп був змушений погодитись.

Виконуючи волю Філіпа IV, Климент V скликав 1311 року [[В'єнський собор]], який проте відмовився визнати винними у єресі [[Тамплієри|тамплієрів]]. Але Папа скасував цей орден, бо тамплієри здобули погану репутацію, втратили своє призначення папських банкірів і захисників пілігримів. Їхні статки у Франції ''de jure'' були передані лицарям [[госпітальєри|госпітальєрам]], проте Філіп IV утримував їх до своєї смерті та привласнив грошові кошти тамплієрів.

Питання про справедливість звинувачень тамплієрів у єресі та [[содомія|содомії]] є дискусійним і на сьогодні.[[Файл:PopeClementV.jpg|thumb|Камея Папи Климента V.]]

[[Понтифікат]] Климента V був згубним для Італії. Папська держава була довірена в управління 3 кардиналам, проте Рим, який став ареною боротьби кланів [[Колонна (рід)|Колонна]] та [[Орсіні]], був некерованим. У 1310 році [[імператор Священної Римської імперії]] [[Генріх VII (імператор Священної Римської імперії)|Генріх VII]] (1308—1313) вступив до Італії, призначив [[Маттео I Вісконті|Вісконті]] [[вікарій|вікарієм]] у [[Мілан]]і та був коронований [[Папський легат|легатами]] Климента V у Римі.

У [[Феррара|Феррарі]] папська армія воювала з військом [[Венеція|Венеції]]. Оскільки [[відлучення від церкви]] було неефективним, Климент V оголосив [[хрестовий похід]] проти венеційців.

Іншими визначними подіями правління Климентами V були жорстоке покарання звинуваченого у єресі [[Фра Дольчіно]] та видання [[Конституція Климента|Конституції Климента]] в 1313 році.

Папа помер у квітні 1314 року.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
[http://www.bautz.de/bbkl/c/clemens_v_p.shtml ''Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon'':] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070831074623/http://www.bautz.de/bbkl/c/clemens_v_p.shtml |date=31 серпня 2007 }} «Clemens V» {{ref-de}}

== Посилання ==
[http://zbruc.eu/node/6733 Двоє Пап у Ватикані] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150416120804/http://zbruc.eu/node/6733 |date=16 квітня 2015 }}

{{Папи}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Християни XIII століття]]
[[Категорія:Християни XIV століття]]

title: 5 червня 1305 — 20 квітня 1314

Попередник: Бенедикт XI

Наступник: Іоанн XXII

Місце народження: Юзест, Гасконь або Вілландро

Дата смерті: 20 квітня 1314

Місце смерті: Рокмор

Поховання: Collégiale Notre-Dame d'Uzested

Громадянство: Франція

Релігія: католицька церква

Освіта: Старий університет Орлеанаd і Болонський університет

Батько: Bertrand de Gothd

Мати: Ide de Blanquefortd

У миру: Бертран де Го

5 червня 1305 — 20 квітня 1314: Медіафайли у Вікісховищі


text:
# Каменари
Камена́ри (болг. Каменари) — село у Великотирновській області Болгарії. Входить до складу общини Єлена.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживала 231 особа.
Національний склад населення села:
| Національність   | Кількість осіб | Відсоток |
| ---------------- | -------------- | -------- |
| болгари          | 117            | 52,0%    |
| турки            | 98             | 43,6%    |
| цигани           | 5              | 2,2%     |
| Всього відповіли | 225            |          |

Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Каменари

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Каменари
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Каменари}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Великотирновська область]]
 | община                = [[Громада Елена|Єлена]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              =
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 35729
 | широта                = 42.9081
 | довгота               = 26.0558
 | висота                = 481
 | населення             = 231
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 5083
 | телефонний_код        = 06152
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 39
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 223
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Камена́ри''' ({{lang-bg|Каменари}}) — село у [[Великотирновська область|Великотирновській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Громада Елена|Єлена]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживала {{formatnum:231}} особа.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120422120657/http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=22.04.2012|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#A0FF60" | Національність
! style = "background-color:#A0FF60" | Кількість осіб
! style = "background-color:#A0FF60" | Відсоток
|-
| [[Болгари в Болгарії|болгари]]
| 117
| 52,0%
|-
| [[Турки в Болгарії|турки]]
| 98
| 43,6%
|-
| цигани
| 5
| 2,2%
|-
| '''Всього відповіли'''
| 225
|
|}

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120422120842/http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=22.04.2012|deadurl=yes}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=26
| всього=231
| 0-4=19
| 5-9=13
| 10-14=5
| 15-19=10
| 20-24=14
| 25-29=17
| 30-34=17
| 35-39=16
| 40-44=8
| 45-49=16
| 50-54=14
| 55-59=26
| 60-64=18
| 65-69=8
| 70-74=7
| 75-79=14
| 80-84=7
| 85+=2
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2216&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Каменари, общ. Елена, обл. Велико Търново|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6ItP93xGa?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2216|archivedate=2013-08-15|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 500
|Крок більшої шкали = 50
|Крок меншої шкали  = 10
|1934 = 466
|1946 = 491
|1956 = 444
|1965 = 386
|1975 = 374
|1985 = 343
|1992 = 319
|2001 = 255
|2011 = 231
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Великотирновська область|Єлена}}

{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Великотирновської області]]

title: Каменари · болг. Каменари

Країна: Болгарія

Область: Великотирновська область

Община: Єлена

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: КаменариКаменари (Болгарія)


text:
# Замок Мацумае
За́мок Мацумае (яп. 松前城) — розташований в містечку Мацумае на острові Хоккайдо, Японія. Він був володінням (ханом) роду Мацумае.

## Історія
Перша, побудована в 1606 році самураєм Мацумае Йосіхіро, будівля Фукуяма таті згоріла 1637 року, але була відновлена 1639. Сучасні оборонні споруди з'явились в 1854 році. У 1868 році замок упав під натиском Сінсенґумі, військових сил, підконтрольних клану Токугава. У 1875 році адміністративний будинок, три вежі та артилерійські позиції були знесені. У 1941 році замок оголошений національним надбанням. Головні ворота і донджон згоріли в 1949 році. У 1960 році одна вежа була відновлена.

## Опис
За́мок входить в розряд рівнинних. Він знаходився на кордоні сьоґунату Токугава і служив для захисту від народу айну і російських нападників. Ворота Хоммару Гомон — єдині незаймані і непередвинуті споруди періоду Едо.

title: Замок Мацумае

wikitext:
{{Японський замок
|мовою = ja
|зображення   = MatsumaeJo.jpg
|розташування = [[Мацумае (Хоккайдо)|Мацумае]], [[префектура Хоккайдо]]
|тип                 = рівнинний
|збудовано           = 1606
|матеріали           = землі, каміння, деревини
|період = 1596 — [[Реставрація Мейдзі]]
}}

'''За́мок Мацумае''' ({{lang-ja|松前城}}) — розташований в містечку [[Мацумае (Хоккайдо)|Мацумае]] на острові [[Хоккайдо]], Японія. Він був володінням ([[Хан (Японія)|ханом]]) роду Мацумае.

== Історія ==
Перша, побудована в 1606 році самураєм [[Мацумае Йосіхіро]], будівля Фукуяма таті згоріла 1637 року, але була відновлена 1639. Сучасні оборонні споруди з'явились в 1854 році. У 1868 році замок упав під натиском [[Сінсенґумі]], військових сил, підконтрольних клану [[Сьоґунат Едо|Токугава]]. У 1875 році адміністративний будинок, три вежі та артилерійські позиції були знесені. У 1941 році замок оголошений національним надбанням. Головні ворота і донджон згоріли в 1949 році. У 1960 році одна вежа була відновлена.

== Опис ==
За́мок входить в розряд рівнинних. Він знаходився на кордоні [[сьоґун]]ату Токугава і служив для захисту від народу [[Айни|айну]] і російських нападників. Ворота ''Хоммару Гомон'' — єдині незаймані і непередвинуті споруди періоду [[Період Едо|Едо]].

== Див. також ==
* [[П'ятибастіонна фортеця]]
* [[Замок Одавара]]

== Посилання ==
* [http://www.japanese-castle-explorer.com/castle_profile.html?name=Matsumae Matsumae Castle. Japanese Castle Explorer] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150524153959/http://www.japanese-castle-explorer.com/castle_profile.html?name=Matsumae |date=24 травня 2015 }}

== Література ==
* {{cite book
|title = Castles in Japan
|last = Schmorleitz
|first = Morton S.
|date = 1974
|publisher = Charles E. Tuttle Co.
|location = Tokyo
|isbn = 0-8048-1102-4
|url-access = registration
|url = https://archive.org/details/castlesinjapan00schm
}}
* {{cite book
|title = Japanese Castles
|last = Motoo
|first = Hinago
|date = 1986
|pages = 200
|publisher = Kodansha
|location = Tokyo
|isbn = 0-87011-766-1}}
{{commonscat|Matsumae Castle|Замок Мацумае}}
{{japan-stub}}
[[Категорія:Замки Японії]]
[[Категорія:Префектура Хоккайдо]]

Адреса: Мацумае, префектура Хоккайдо

Тип замку: рівнинний

Збудовано: 1606 (з землі, каміння, деревини)

Використовувався: 1596 — Реставрація Мейдзі

Статус спадщини: part of Historic Site of Japand, Важливі культурні пам'ятки Японії і Hokkaido Heritaged


text:
# Т-012 (трактор)
Т-012 — марка колісного малогабаритного трактора, що випускається в різних модифікаціях на Харківському тракторному заводі з 1990 року. Трактор призначений для роботи на присадибних ділянках, малих фермерських господарствах та комунальних підприємствах.

## Технічні характеристики
- Тяговий клас мінітрактора Т-012 — 0,2.
- Вага — до 800 кг.
- Довжина — 190 см.
- Ширина — 96 см.
- Дорожній просвіт 30 см.
- Коробка передач механічна з шистьма передачами переднього ходу та двома передачами заднього ходу.
- Гальма роздільні, дискові.
- Мінітрактор Т-012 обладнаний заднім і переднім валами відбору потужності.
- Т-012 обладнаний бензиновим двигуном СК-12 потужністю 11 кінських сил з відцентровим регулятором оборотів колінчастого валу.
- Витрата пального на транспортних і легких роботах становить 1,5 — 2 л/год, на польових та важких роботах — до 3 л/год.

## Модифікації
- Т-012 — базова модель з бензиновим карбюраторним двигуном СК-12 потужністю 11 к.с.[1]
- Т-012Д — модифікація з дизельним двигуном Perkins 103-06 потужністю 12,5 к.с.
- ХТЗ-1210 — модифікація з дизельним двигуном Deutz F2M1008 потужністю 11 к.с.
- ХТЗ-1410 — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2-ДТХ потужністю 13,8 к.с.
- ХТЗ-1611 — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2ДТАВ потужністю 16 к.с.

## Двигун
Мінітрактор отримав карбюраторний двигун СК-12 з повітряним охолодженням і двома циліндрами. Вироблявся даний агрегат в Казахстані. Потужність силової установки Т-012 при максимальних обертах становила 11 к.с. Виробник гарантував надійну роботу двигуна протягом 6000 робочих годин. Після цього передбачалося капремонт двигуна.
Малолітражний агрегат СК-12, використовуваний в харківському міні-тракторі, був укомплектований автоматичним регулятором, контролювачем, що забезпечує кількість обертів колінчастого валу в заданих межах в разі зміни навантаження до номінальних значень.
На деталі системи запалювання в окремих випадках встановлювалася екранування, що виключало радіоперешкоди. СК-12 додатково комплектувався різними елементами за бажанням замовника.
Повітря, що потрапляє в карбюратор силової установки Т-012, розганялося до потрібної швидкості в соплі. У вузькому перерізі створювалося розрідження, що сприяє потраплянню пального в жиклер і розпилювач, а потім у потік повітря. Відбувалося розпилення палива та випаровування. Суміш потрапляла у впускний клапан двигуна по трубі, потужність регулювалася дросельною заслінкою.
Для зниження температури стінок циліндра використовувалося повітряне охолодження. Воно не давало мастилу на стінках згоряти. Для очищення Т-012 застосовувалися спеціальні фільтри, а для керування — регулятор.
Запуск мотора СК-12 здійснювалася за допомогою електростартера.
Міні-трактор розвивав швидкість вперед до 15 км/год, назад — до 4 км/год.

## Будова
Т-012 отримав механічну коробку передач. Водій техніки мав можливість використовувати 4 передачі для руху вперед, 2 передачі для руху назад. Модель отримала передній і задній вали відбору потужності із незалежним приводом, що істотно підвищувало її експлуатаційні характеристики.
У міні-трактора було сухе однодискове зчеплення, гідропідсилювач керма був відсутній.
Т-012 оснащувався гальмівним механізмом барабанного типу.
У моделі відсутня кабіна, але була регульована колонка. Крім того, водійське сидіння в міні-тракторі відрізнялося своєю м'якістю, що робило роботу на ньому зручною і комфортною. З крісла відкривався хороший передній і задній огляд.

## Сьогодення
Серійно Т-012 вироблявся до середини 90-х років 20 століття. В перші роки 21 століття Т-012 збирався одиничними партіями на ХТЗ із машинокомплектів, які залишились на складах заводу із радянських часів, та обладнувався дизельними двигунами німецького та китайського виробництв.
На сьогоднішній день Харківський тракторний завод не займається виробництвом мінітракторів Т-012, так само як і його аналогів ХТЗ-1410 та ХТЗ-1610. Також ХТЗ не виробляє запчастин до Т-012.
Обладнання — преси, верстати, ливарні форми та інше устаткування, яке використовувалось на Харківському тракторному заводі для виробництва Т-012 було продано на метал та безповоротно втрачено.
Не зважаючи на те, що Т-012 вироблявся відносно малими партіями, в мережі Інтернет з'являються оголошення щодо продажу Т-012 власниками. Вартість вживаних Т-012 в Україні станом на вересень 2015 р. коливається в межах 40-80 тис. гривень, що дорівнює 1800-3600 доларів США.

## Удосконалення
Т-012 мав ряд конструктивних недоліків та особливостей, що спонукало багатьох власників Т-012 до проведення їх удосконалення.
Найбільшим недоліком Т-012 є його двигун СК-12, який має відносно малу потужність для такого класу тракторів як Т-012 та споживає, при цьому, відносно велику кількість бензину й страждає перегріванням в теплі пори року. На разі найпоширенішими двигунами, які встановлюють на Т-012 замість двигуна СК-12, є китайські дизельні двигуни потужністю 9 к.с. з повітряним охолодженням (продаються під марками ДВС-410, Sadko DE-410 та ін.). Також можна зустріти встановлення на Т-012 дизельних двигунів Ruggerini RD-270 італійського виробництва.
Іншим істотним конструктивним недоліком є вузька ширина гуми задніх коліс та слабке заднє гідравлічне навішення. Власники Т-012 досить часто встановлюють ширшу гуму задніх коліс, або здійснюють заміну дисків задніх коліс діаметром 16 дюймів на колеса діаметром 20 дюймів, які використовуються на передніх колесах тракторів ЮМЗ, МТЗ-80, Т-40.

title: Т-012 (трактор)

wikitext:
{{Трактор
|марка                =
|зображення           =
|розмір_зображення    = 300
|текст_зображення     =
|випущено             =
|призначення          = легкий трактор малої механізації для присадибних ділянок
|тип_рушія            = Колісний
|тяговий_клас         =
|повна_маса           = 0,717
|експлуатаційна_маса  =
|розташування_кабіни  = позаду
|розташування_двигуна = попереду
|двигун_дсту          =
|марка_двигуна        = [[карбюратор]]ний двигун СК-12
*'''Т-012Д''' — модифікація з дизельним двигуном Perkins 103-06 потужністю 12,5 к.с.
*'''ХТЗ-1210''' — модифікація з дизельним двигуном Deutz F2M1008 потужністю 11 к.с.
*'''ХТЗ-1410''' — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2-ДТХ потужністю 13,8 к.с.
*'''ХТЗ-1611''' — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2ДТАВ потужністю 16 к.с.
|потужність_двигуна   = 11
|тип_трансмісії       =
|тип_підвіски         =
|спосіб_керування_поворотом =
|гальма               = роздільні, дискові
|гідрообладнання      =
|пневмообладнання     =
|базова_модель        = Т-012 з [[карбюратор]]ним двигуном СК-12  8,1 (11) кВт (к. с.).
База Т-012 = 1050 мм
Габарити міні-трактора:
 висота – 1346 мм,
довжина – 1910 мм,
ширина – 960 мм
При масі 717 кг дорожній просвіт 300 мм,
радіус повороту – в 1,5 м.
Витрата палива = 257 г/кВт х год,
 ємність паливного бака — 21 літр.
|наступник            =
}}
'''Т-012''' — марка колісного малогабаритного [[трактор]]а, що випускається в різних модифікаціях на [[Харківський тракторний завод|Харківському тракторному заводі]] з [[1990]] року. Трактор призначений для роботи на присадибних ділянках, малих фермерських господарствах та комунальних підприємствах.

== Технічні характеристики ==
* Тяговий клас мінітрактора Т-012 — 0,2.
* Вага — до 800 кг.
* Довжина — 190 см.
* Ширина — 96 см.
* Дорожній просвіт 30 см.
* Коробка передач механічна з шистьма передачами переднього ходу та двома передачами заднього ходу.
* Гальма роздільні, дискові.
* Мінітрактор Т-012 обладнаний заднім і переднім валами відбору потужності.
* Т-012 обладнаний бензиновим двигуном СК-12 потужністю 11 кінських сил з відцентровим регулятором оборотів колінчастого валу.
* Витрата пального на транспортних і легких роботах становить 1,5 — 2 л/год, на польових та важких роботах — до 3 л/год.

== Модифікації ==
* '''Т-012''' — базова модель з бензиновим карбюраторним двигуном СК-12 потужністю 11 к.с.<ref name="прпр">[http://www.avtomash.ru/katalog/pred/tract/xtz/xtz1410.htm?PHPSESSID=ui6b3ecs4onsh85qgho8d457f1 Технические характеристики малогабаритных тракторов серии 12 и серии 16] {{ref-ru}}</ref>
* '''Т-012Д''' — модифікація з дизельним двигуном Perkins 103-06 потужністю 12,5 к.с.
* '''ХТЗ-1210''' — модифікація з дизельним двигуном Deutz F2M1008 потужністю 11 к.с.
* '''ХТЗ-1410''' — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2-ДТХ потужністю 13,8 к.с.
* '''ХТЗ-1611''' — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2ДТАВ потужністю 16 к.с.

== Двигун ==

Мінітрактор отримав [[карбюратор]]ний двигун СК-12 з повітряним охолодженням і двома циліндрами. Вироблявся даний агрегат в [[Казахстан]]і. Потужність силової установки Т-012 при максимальних обертах становила 11 к.с. Виробник гарантував надійну роботу двигуна протягом 6000 робочих годин. Після цього передбачалося капремонт двигуна.

Малолітражний агрегат СК-12, використовуваний в харківському міні-тракторі, був укомплектований автоматичним регулятором, контролювачем, що забезпечує кількість обертів колінчастого валу в заданих межах в разі зміни навантаження до номінальних значень.

На деталі системи запалювання в окремих випадках встановлювалася екранування, що виключало радіоперешкоди. СК-12 додатково комплектувався різними елементами за бажанням замовника.

Повітря, що потрапляє в карбюратор силової установки Т-012, розганялося до потрібної швидкості в соплі. У вузькому перерізі створювалося розрідження, що сприяє потраплянню пального в жиклер і розпилювач, а потім у потік повітря. Відбувалося розпилення палива та випаровування. Суміш потрапляла у впускний клапан двигуна по трубі, потужність регулювалася дросельною заслінкою.

Для зниження температури стінок циліндра використовувалося повітряне охолодження. Воно не давало мастилу на стінках згоряти. Для очищення Т-012 застосовувалися спеціальні фільтри, а для керування — регулятор.

Запуск мотора СК-12 здійснювалася за допомогою [[Стартер (авто)|електростартера]].

Міні-трактор розвивав швидкість вперед до 15 км/год, назад — до 4 км/год.

== Будова ==
Т-012 отримав механічну коробку передач. Водій техніки мав можливість використовувати 4 передачі для руху вперед, 2 передачі для руху назад. Модель отримала передній і задній вали відбору потужності із незалежним приводом, що істотно підвищувало її експлуатаційні характеристики.

У міні-трактора було сухе однодискове зчеплення, гідропідсилювач керма був відсутній.

Т-012 оснащувався гальмівним механізмом барабанного типу.

У моделі відсутня кабіна, але була регульована колонка. Крім того, водійське сидіння в міні-тракторі відрізнялося своєю м'якістю, що робило роботу на ньому зручною і комфортною. З крісла відкривався хороший передній і задній огляд.

== Сьогодення ==
Серійно Т-012 вироблявся до середини 90-х років 20 століття. В перші роки 21 століття Т-012 збирався одиничними партіями на ХТЗ із машинокомплектів, які залишились на складах заводу із радянських часів, та обладнувався дизельними двигунами німецького та китайського виробництв.
На сьогоднішній день [[Харківський тракторний завод]] не займається виробництвом мінітракторів Т-012, так само як і його аналогів '''ХТЗ-1410''' та '''ХТЗ-1610'''. Також ХТЗ не виробляє запчастин до Т-012.

Обладнання — преси, верстати, ливарні форми та інше устаткування, яке використовувалось на Харківському тракторному заводі для виробництва Т-012 було продано на метал та безповоротно втрачено.

Не зважаючи на те, що Т-012 вироблявся відносно малими партіями, в мережі Інтернет з'являються оголошення щодо продажу Т-012 власниками. Вартість вживаних Т-012 в Україні станом на вересень 2015 р. коливається в межах 40-80 тис. гривень, що дорівнює 1800-3600 доларів [[США]].

== Удосконалення ==
Т-012 мав ряд конструктивних недоліків та особливостей, що спонукало багатьох власників Т-012 до проведення їх удосконалення.
Найбільшим недоліком Т-012 є його двигун СК-12, який має відносно малу потужність для такого класу тракторів як Т-012 та споживає, при цьому, відносно велику кількість бензину й страждає перегріванням в теплі пори року. На разі найпоширенішими двигунами, які встановлюють на Т-012 замість двигуна СК-12, є китайські дизельні двигуни потужністю 9 [[к.с.]] з повітряним охолодженням (продаються під марками ДВС-410, Sadko DE-410 та ін.). Також можна зустріти встановлення на Т-012 дизельних двигунів Ruggerini RD-270 італійського виробництва.

Іншим істотним конструктивним недоліком є вузька ширина гуми задніх коліс та слабке заднє гідравлічне навішення. Власники Т-012 досить часто встановлюють ширшу гуму задніх коліс, або здійснюють заміну дисків задніх коліс діаметром 16 дюймів на колеса діаметром 20 дюймів, які використовуються на передніх колесах тракторів ЮМЗ, МТЗ-80, Т-40.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://agromania.com.ua/minitraktor-xtz-t-012-kompaktnaya-texnika-s-bolshimi-vozmozhnostyami/ Мінітрактор ХТЗ Т-012 — компактна техніка з великими можливостями] {{ref-ru}}

{{Трактори ХТЗ}}

[[Категорія:Трактори ХТЗ]]

title: Загальні характеристики

Тип рушія: Колісний

Розташування кабіни: позаду

Розташування двигуна: попереду

title: Двигун

Марка двигуна: карбюраторний двигун СК-12 - Т-012Д — модифікація з дизельним двигуном Perkins 103-06 потужністю 12,5 к.с. - ХТЗ-1210 — модифікація з дизельним двигуном Deutz F2M1008 потужністю 11 к.с. - ХТЗ-1410 — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2-ДТХ потужністю 13,8 к.с. - ХТЗ-1611 — модифікація з дизельним двигуном ЗІМ 2ДТАВ потужністю 16 к.с.

title: Підвіска та керування

Гальма: роздільні, дискові

title: Модельний ряд

Базова модель: Т-012 з карбюраторним двигуном СК-12 8,1 (11) кВт (к. с.). · База Т-012 = 1050 мм · Габарити міні-трактора: · висота – 1346 мм, · довжина – 1910 мм, · ширина – 960 мм · При масі 717 кг дорожній просвіт 300 мм, · радіус повороту – в 1,5 м. · Витрата палива = 257 г/кВт х год, · ємність паливного бака — 21 літр.


text:
# Брезниця (Благоєвградська область)
Бре́зниця (болг. Брезница) — село в Благоєвградській області Болгарії. Входить до складу громади Гоце Делчев.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 3379 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність   | Кількість осіб | Відсоток |
| ---------------- | -------------- | -------- |
| помаки           | 2585           | 85,7%    |
| болгари          | 374            | 12,4%    |
| не визначились   | 51             | 1,7%     |
| Всього відповіли | 3017           |          |

Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Брезниця (Благоєвградська область)

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Брезниця
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Брезница}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Благоєвградська область]]
 | община                = [[Гоце Делчев (община)|Гоце Делчев]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              = '''Брезниця'''
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 06306
 | широта                = 41.6739
 | довгота               = 23.6624
 | висота                = 780
 | населення             = 3379
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 2972
 | телефонний_код        = 07529
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 60
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 117
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}
{{Також|Брезниця}}
'''Бре́зниця''' ({{lang-bg|Брезница}}) — село в [[Благоєвградська область|Благоєвградській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу громади [[Гоце Делчев (громада)|Гоце Делчев]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:3379}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Fdhrysbu?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=05.04.2013|deadurl=no}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#A0FF60" | Національність
! style = "background-color:#A0FF60" | Кількість осіб
! style = "background-color:#A0FF60" | Відсоток
|-
| [[Помаки|помаки]]
| 2585
| 85,7%
|-
| [[Болгари в Болгарії|болгари]]
| 374
| 12,4%
|-
| не визначились
| 51
| 1,7%
|-
| '''Всього відповіли'''
| 3017
|
|}

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Irx9OSLX?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=14.08.2013|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=287
| всього=3379
| 0-4=178
| 5-9=188
| 10-14=207
| 15-19=271
| 20-24=249
| 25-29=287
| 30-34=250
| 35-39=225
| 40-44=256
| 45-49=239
| 50-54=246
| 55-59=194
| 60-64=164
| 65-69=113
| 70-74=117
| 75-79=105
| 80-84=60
| 85+=30
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=491&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Брезница, общ. Гоце Делчев, обл. Благоевград|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IvxfGvpL?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=491|archivedate=2013-08-17|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 3500
|Крок більшої шкали = 500
|Крок меншої шкали  = 100
|1934 = 1626
|1946 = 1988
|1956 = 2286
|1965 = 2634
|1975 = 2750
|1985 = 3052
|1992 = 3304
|2001 = 3339
|2011 = 3379
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Благоєвградська область|Гоце Делчев}}
{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Благоєвградської області]]

title: Брезниця · болг. Брезница

Область: Благоєвградська область

Община: Гоце Делчев

Кметство: Брезниця

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: БрезницяБрезниця (Болгарія)


text:
# Ойстейн Дріллестад
Ойстейн Дріллестад (норв. Øystein Drillestad, нар. 22 січня 1970) — норвезький футболіст, що грав на позиції півзахисника.

## Клубна кар'єра
Він племінник Бйорна Дріллестада. У дорослому футболі дебютував виступами за команду «Роде», в якій грав до кінця 1989 року.
У сезоні 1990 року грав за вищоліговий «Мосс», але у команді не закріпився і повернувся в «Роде».
Завершував кар'єру футболіста виступами за команду «Сарпсборг» у 1997 році.

## Виступи за збірні
1988 року дебютував у складі юнацької збірної Норвегії (U-18). З командою U-20 взяв участь у молодіжному чемпіонаті світу 1989 року в Саудівській Аравії, де зіграв у 2 іграх, відзначившись одним забитим голом.
1989 року залучався до складу молодіжної збірної Норвегії. На молодіжному рівні зіграв в одному офіційному матчі.

title: Ойстейн Дріллестад

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Ойстейн Дріллестад
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 22.1.1970
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[півзахисник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|?–1989 | {{Прапорець|NOR}} | [[Роде (футбольний клуб)|«Роде»]]  |? |?}}
{{Футболіст рядок 0|1990 | {{Прапорець|NOR}} | [[Мосс (футбольний клуб)|«Мосс»]] | 6 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1991–? | {{Прапорець|NOR}} |«Роде»|? |?}}
{{Футболіст рядок 0|?–1997 | {{Прапорець|NOR}} | [[Сарпсборг (футбольний клуб)|«Сарпсборг»]] | 22 |1}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1988 | {{Прапорець|NOR}} | [[Юнацька збірна Норвегії з футболу (U-18)|Норвегія U-18]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 0|1989 | {{Прапорець|NOR}} | [[Юнацька збірна Норвегії з футболу (U-20)|Норвегія U-20]] | 4 |1}}
{{Футболіст рядок 1|1989 | {{Прапорець|NOR}} | [[Молодіжна збірна Норвегії з футболу|Норвегія U-21]] | 1 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Ойстейн Дріллестад''' ({{lang-no|Øystein Drillestad}}, {{нар}} [[22 січня]] [[1970]]) — норвезький [[футболіст]], що грав на позиції [[півзахисник]]а.

== Клубна кар'єра ==

Він племінник Бйорна Дріллестада<ref>{{cite news|title=Lett spill for Råde|date=20 серпня 1989|agency=Norwegian News Agency|language=Norwegian}}</ref>. У дорослому футболі дебютував виступами за команду «Роде», в якій грав до кінця 1989 року.

У сезоні 1990 року грав за вищоліговий [[Мосс (футбольний клуб)|«Мосс»]]<ref>{{cite news|title=Sørger for mål, poeng og penger|last=Johannessen|first=Tom W.|date=21 квітня 1990|work=Aftenposten|page=33|language=Norwegian}}</ref>, але у команді не закріпився і повернувся в «Роде»<ref>{{cite news|title=Uavgjort i tam kamp|date=11 травня 1991|agency=Norwegian News Agency|language=Norwegian}}</ref>.

Завершував кар'єру футболіста виступами за команду [[Сарпсборг (футбольний клуб)|«Сарпсборг»]] у 1997 році.

== Виступи за збірні ==
1988 року дебютував у складі [[Юнацька збірна Норвегії з футболу (U-18)|юнацької збірної Норвегії (U-18)]]. З [[Юнацька збірна Норвегії з футболу (U-20)|командою U-20]] взяв участь у [[Молодіжний чемпіонат світу з футболу 1989|молодіжному чемпіонаті світу 1989 року]] в Саудівській Аравії<ref>{{cite news|title=Fakta om spillerne som skal representere Norge i fotball-VM for juniorlag (U20) i Saudi-Arabia|agency=Norwegian News Agency|date=9 лютого 1989|language=Norwegian}}</ref>, де зіграв у 2 іграх, відзначившись одним забитим голом.

1989 року залучався до складу [[Молодіжна збірна Норвегії з футболу|молодіжної збірної Норвегії]]. На молодіжному рівні зіграв в одному офіційному матчі.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{FIFA player}}
* {{Transfermarkt}}

{{Склад збірної Норвегії U20 на чемпіонаті світу 1989}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Дріллестад, Ойстейн}}
[[Категорія:Норвезькі футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Норвегії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Мосса»]]
[[Категорія:Футболісти «Сарпсборга»]]

title: Особисті дані

Народження: 22 січня 1970 (55 років)

Громадянство: Норвегія

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Роде» · ? · (?)

«Мосс» · 6 · (0)

«Роде» · ? · (?)

«Сарпсборг» · 22 · (1)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Норвегія U-18 · 1 · (0)

Норвегія U-20 · 4 · (1)
Норвегія U-21 · 1 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Гавр (округ)
Округ Гавр (фр. Arrondissement du Havre) — округ у Франції, в департаменті Приморська Сена. 2023 року округ об'єднував 149 муніципалітетів, населення становило 383 415 осіб.
Адміністративний центр (супрефектура) — Гавр.

## Муніципалітети
Список муніципалітетів округу та їхні коди INSEE:
1. Альвімар (76002)
2. Анвронвіль (76236)
3. Англесквіль-л'Еневаль (76017)
4. Анжервіль-Баєль (76012)
5. Анжервіль-ла-Мартель (76013)
6. Анжервіль-л'Орше (76014)
7. Анкреттвіль-сюр-Мер (76011)
8. Аннувіль-Вільменій (76021)
9. Арфлер (76341)
10. Аттанвіль (76342)
11. Безвіллетт (76092)
12. Безвіль-ла-Греньє (76090)
13. Бек-де-Мортань (76068)
14. Бенарвіль (76076)
15. Бенувіль (76079)
16. Берньєр (76082)
17. Больбек (76114)
18. Больвіль (76115)
19. Бордо-Сен-Клер (76117)
20. Борепер (76064)
21. Борнамбюск (76118)
22. Бреоте (76141)
23. Бреттвіль-дю-Гран-Ко (76143)
24. Вальмон (76719)
25. Ваттето-су-Бомон (76725)
26. Ваттето-сюр-Мер (76726)
27. Вержето (76734)
28. Вілленвіль (76741)
29. Віннмервіль (76746)
30. Вірвіль (76747)
31. Гавр (76351)
32. Ганзевіль (76298)
33. Генневіль (76296)
34. Годервіль (76302)
35. Гоммервіль (76303)
36. Гонневіль-ла-Малле (76307)
37. Гонфревіль-Кайо (76304)
38. Гонфревіль-л'Орше (76305)
39. Гран-Кам (76318)
40. Грембувіль (76314)
41. Гренвіль-Імовіль (76317)
42. Грюше-ле-Валасс (76329)
43. Добеф-Сервіль (76213)
44. Еквіль (76361)
45. Екренвіль (76224)
46. Екреттвіль-сюр-Мер (76226)
47. Елето (76232)
48. Епревіль (76240)
49. Епрето (76239)
50. Епувіль (76238)
51. Ермевіль (76357)
52. Етеню (76250)
53. Етрета (76254)
54. Єблерон (76751)
55. Жервіль (76300)
56. Жерпонвіль (76299)
57. Іпор (76754)
58. Іпревіль-Бівіль (76755)
59. Клевіль (76181)
60. Кліпонвіль (76182)
61. Ковіль-сюр-Мер (76167)
62. Кольвіль (76183)
63. Контремулен (76187)
64. Крикбеф-ан-Ко (76194)
65. Крикето-ле-Мокондюї (76195)
66. Крикето-л'Еневаль (76196)
67. Кювервіль (76206)
68. Ла-Потрі-Кап-д'Антіфе (76508)
69. Ла-Ремюе (76522)
70. Ла-Серланг (76169)
71. Ла-Триніте-дю-Мон (76712)
72. Ла-Френе (76281)
73. Ланкето (76382)
74. Ле-Лож (76390)
75. Ле-Тійоль (76693)
76. Ле-Труа-П'єрр (76714)
77. Лемпівіль (76386)
78. Ленто (76388)
79. Лілльбонн (76384)
80. Манегліз (76404)
81. Манікервіль (76406)
82. Маннвілллетт (76409)
83. Манневіль-ла-Гупій (76408)
84. Мантвіль (76425)
85. Меламар (76421)
86. Мірвіль (76439)
87. Монтівільє (76447)
88. Норвіль (76471)
89. Нотр-Дам-дю-Бек (76477)
90. Нуенто (76468)
91. Обервіль-ла-Рено (76033)
92. Октевіль-сюр-Мер (76481)
93. Парк-д'Анксто (76494)
94. Петівіль (76499)
95. П'єррфік (76501)
96. Пор-Жером-сюр-Сен (76476)
97. Раффето (76518)
98. Ривіль (76529)
99. Рожервіль (76533)
100. Рольвіль (76534)
101. Рувіль (76543)
102. Сандувіль (76660)
103. Сассто-ле-Мокондюї (76663)
104. Сен-Венсан-Краменій (76658)
105. Сен-Вігор-д'Імонвіль (76657)
106. Сен-Жан-де-Фольвіль (76592)
107. Сен-Жан-де-ла-Невіль (76593)
108. Сен-Жиль-де-ла-Невіль (76586)
109. Сен-Жуен-Брюневаль (76595)
110. Сен-Леонар (76600)
111. Сен-Лоран-де-Бреведан (76596)
112. Сен-Маклу-ла-Брієр (76603)
113. Сен-Мартен-дю-Бек (76615)
114. Сен-Мартен-дю-Мануар (76616)
115. Сен-Морис-д'Етелан (76622)
116. Сен-Нікола-де-ла-Тай (76627)
117. Сен-П'єрр-ан-Пор (76637)
118. Сен-Ромен-де-Кольбоск (76647)
119. Сен-Совер-д'Емальвіль (76650)
120. Сеннвіль-сюр-Фекам (76670)
121. Сенневіль (76551)
122. Сент-Адресс (76552)
123. Сент-Антуан-ла-Форе (76556)
124. Сент-Елен-Бондвіль (76587)
125. Сент-Есташ-ла-Форе (76576)
126. Сент-Марі-о-Боск (76609)
127. Сент-Обен-Руто (76563)
128. Соркенвіль (76680)
129. Соссезмар-ан-Ко (76669)
130. Танкарвіль (76684)
131. Тевіль-о-Майо (76686)
132. Терр-де-Ко (76258)
133. Терульдевіль (76685)
134. Токвіль-ле-Мюр (76695)
135. Тремовіль (76710)
136. Трувіль (76715)
137. Турвіль-лез-Іф (76706)
138. Туссен (76708)
139. Тюррто (76716)
140. Тьєржевіль (76688)
141. Тьєтревіль (76689)
142. Удаль (76489)
143. Укто (76368)
144. Фекам (76259)
145. Фонгезмар (76268)
146. Фонтен-ла-Малле (76270)
147. Фонтене (76275)
148. Фробервіль (76291)
149. Фукар (76279)

title: Гавр (округ)

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
|назва        = Округ Гавр
|тип_регіону  = Регіон
|регіон       = [[Нормандія (регіон)|Нормандія]]
|тип_регіону2 = Департамент
|регіон2      = [[Приморська Сена]]
}}

'''Округ Гавр''' ({{lang-fr|Arrondissement du Havre}}) — [[Округ (Франція)|округ]] у [[Франція|Франції]], в [[Департаменти Франції|департамент]]і [[Приморська Сена]]. 2023 року округ об'єднував 149 муніципалітетів, населення становило {{formatnum:383415}} осіб.
Адміністративний центр (супрефектура) — [[Гавр]].

== Муніципалітети ==
Список муніципалітетів округу та їхні коди [[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]]:<ref name="INSEE composition">{{cite web|url=https://www.insee.fr/fr/metadonnees/cog/arrondissement/ARR762-le-havre|title=Arrondissement du Havre (762)|access-date=2019-10-03|publisher=[[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]]}}{{ref-fr}}</ref>
{{div col|colwidth=18em}}
# [[Альвімар]] (76002)
# [[Анвронвіль]] (76236)
# [[Англесквіль-л'Еневаль]] (76017)
# [[Анжервіль-Баєль]] (76012)
# [[Анжервіль-ла-Мартель]] (76013)
# [[Анжервіль-л'Орше]] (76014)
# [[Анкреттвіль-сюр-Мер]] (76011)
# [[Аннувіль-Вільменій]] (76021)
# [[Арфлер]] (76341)
# [[Аттанвіль]] (76342)
# [[Безвіллетт]] (76092)
# [[Безвіль-ла-Греньє]] (76090)
# [[Бек-де-Мортань]] (76068)
# [[Бенарвіль]] (76076)
# [[Бенувіль (Приморська Сена)|Бенувіль]] (76079)
# [[Берньєр]] (76082)
# [[Больбек]] (76114)
# [[Больвіль (Приморська Сена)|Больвіль]] (76115)
# [[Бордо-Сен-Клер]] (76117)
# [[Борепер (Приморська Сена)|Борепер]] (76064)
# [[Борнамбюск]] (76118)
# [[Бреоте]] (76141)
# [[Бреттвіль-дю-Гран-Ко]] (76143)
# [[Вальмон (Приморська Сена)|Вальмон]] (76719)
# [[Ваттето-су-Бомон]] (76725)
# [[Ваттето-сюр-Мер]] (76726)
# [[Вержето]] (76734)
# [[Вілленвіль]] (76741)
# [[Віннмервіль]] (76746)
# [[Вірвіль]] (76747)
# [[Гавр]] (76351)
# [[Ганзевіль]] (76298)
# [[Генневіль]] (76296)
# [[Годервіль]] (76302)
# [[Гоммервіль (Приморська Сена)|Гоммервіль]] (76303)
# [[Гонневіль-ла-Малле]] (76307)
# [[Гонфревіль-Кайо]] (76304)
# [[Гонфревіль-л'Орше]] (76305)
# [[Гран-Кам (Приморська Сена)|Гран-Кам]] (76318)
# [[Грембувіль]] (76314)
# [[Гренвіль-Імовіль]] (76317)
# [[Грюше-ле-Валасс]] (76329)
# [[Добеф-Сервіль]] (76213)
# [[Еквіль (Приморська Сена)|Еквіль]] (76361)
# [[Екренвіль]] (76224)
# [[Екреттвіль-сюр-Мер]] (76226)
# [[Елето]] (76232)
# [[Епревіль]] (76240)
# [[Епрето]] (76239)
# [[Епувіль]] (76238)
# [[Ермевіль]] (76357)
# [[Етеню]] (76250)
# [[Етрета]] (76254)
# [[Єблерон]] (76751)
# [[Жервіль]] (76300)
# [[Жерпонвіль]] (76299)
# [[Іпор]] (76754)
# [[Іпревіль-Бівіль]] (76755)
# [[Клевіль (Приморська Сена, Cléville)|Клевіль]] (76181)
# [[Кліпонвіль]] (76182)
# [[Ковіль-сюр-Мер]] (76167)
# [[Кольвіль]] (76183)
# [[Контремулен]] (76187)
# [[Крикбеф-ан-Ко]] (76194)
# [[Крикето-ле-Мокондюї]] (76195)
# [[Крикето-л'Еневаль]] (76196)
# [[Кювервіль (Приморська Сена)|Кювервіль]] (76206)
# [[Ла-Потрі-Кап-д'Антіфе]] (76508)
# [[Ла-Ремюе]] (76522)
# [[Ла-Серланг]] (76169)
# [[Ла-Триніте-дю-Мон]] (76712)
# [[Ла-Френе (Приморська Сена)|Ла-Френе]] (76281)
# [[Ланкето]] (76382)
# [[Ле-Лож (Приморська Сена)|Ле-Лож]] (76390)
# [[Ле-Тійоль]] (76693)
# [[Ле-Труа-П'єрр]] (76714)
# [[Лемпівіль]] (76386)
# [[Ленто (Приморська Сена)|Ленто]] (76388)
# [[Лілльбонн]] (76384)
# [[Манегліз]] (76404)
# [[Манікервіль]] (76406)
# [[Маннвілллетт]] (76409)
# [[Манневіль-ла-Гупій]] (76408)
# [[Мантвіль]] (76425)
# [[Меламар]] (76421)
# [[Мірвіль]] (76439)
# [[Монтівільє]] (76447)
# [[Норвіль]] (76471)
# [[Нотр-Дам-дю-Бек]] (76477)
# [[Нуенто]] (76468)
# [[Обервіль-ла-Рено]] (76033)
# [[Октевіль-сюр-Мер]] (76481)
# [[Парк-д'Анксто]] (76494)
# [[Петівіль (Приморська Сена)|Петівіль]] (76499)
# [[П'єррфік]] (76501)
# [[Пор-Жером-сюр-Сен]] (76476)
# [[Раффето]] (76518)
# [[Ривіль]] (76529)
# [[Рожервіль]] (76533)
# [[Рольвіль]] (76534)
# [[Рувіль (Приморська Сена)|Рувіль]] (76543)
# [[Сандувіль]] (76660)
# [[Сассто-ле-Мокондюї]] (76663)
# [[Сен-Венсан-Краменій]] (76658)
# [[Сен-Вігор-д'Імонвіль]] (76657)
# [[Сен-Жан-де-Фольвіль]] (76592)
# [[Сен-Жан-де-ла-Невіль]] (76593)
# [[Сен-Жиль-де-ла-Невіль]] (76586)
# [[Сен-Жуен-Брюневаль]] (76595)
# [[Сен-Леонар (Приморська Сена)|Сен-Леонар]] (76600)
# [[Сен-Лоран-де-Бреведан]] (76596)
# [[Сен-Маклу-ла-Брієр]] (76603)
# [[Сен-Мартен-дю-Бек]] (76615)
# [[Сен-Мартен-дю-Мануар]] (76616)
# [[Сен-Морис-д'Етелан]] (76622)
# [[Сен-Нікола-де-ла-Тай]] (76627)
# [[Сен-П'єрр-ан-Пор]] (76637)
# [[Сен-Ромен-де-Кольбоск]] (76647)
# [[Сен-Совер-д'Емальвіль]] (76650)
# [[Сеннвіль-сюр-Фекам]] (76670)
# [[Сенневіль]] (76551)
# [[Сент-Адресс]] (76552)
# [[Сент-Антуан-ла-Форе]] (76556)
# [[Сент-Елен-Бондвіль]] (76587)
# [[Сент-Есташ-ла-Форе]] (76576)
# [[Сент-Марі-о-Боск]] (76609)
# [[Сент-Обен-Руто]] (76563)
# [[Соркенвіль]] (76680)
# [[Соссезмар-ан-Ко]] (76669)
# [[Танкарвіль]] (76684)
# [[Тевіль-о-Майо]] (76686)
# [[Терр-де-Ко]] (76258)
# [[Терульдевіль]] (76685)
# [[Токвіль-ле-Мюр]] (76695)
# [[Тремовіль]] (76710)
# [[Трувіль]] (76715)
# [[Турвіль-лез-Іф]] (76706)
# [[Туссен (Приморська Сена)|Туссен]] (76708)
# [[Тюррто]] (76716)
# [[Тьєржевіль]] (76688)
# [[Тьєтревіль]] (76689)
# [[Удаль]] (76489)
# [[Укто]] (76368)
# [[Фекам]] (76259)
# [[Фонгезмар]] (76268)
# [[Фонтен-ла-Малле]] (76270)
# [[Фонтене (Приморська Сена)|Фонтене]] (76275)
# [[Фробервіль]] (76291)
# [[Фукар]] (76279)
{{div col end}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Округи департаменту Приморська Сена]]

title: фр. Le Havre · фр. arrondissement du Havre

Адм. центр: Гавр

Країна: Франція

Регіон: Нормандія

Департамент: Приморська Сена


text:
# Щемилівка
Щеми́лівка — місцевість Кременчука. Розташована в центральній частині міста.

## Розташування
Місцевість розташована на півдні лівобережного Кременчука. На півдні межує з Центром міста. Північніше розташована Ревівка.

## Опис
Щемилівка — спальний район з переважною частиною приватних будинків.
Транспорт який обслуговує мікрорайон Щемилівка:
Маршрутне таксі 2, 2В, 9, 17

title: Щемилівка

wikitext:
{{Otheruses|Щемилівка (значення)}}{{Місцевість
 |назва                      = Щемилівка
 |населений пункт            = [[Файл:Flag of Kremenchuk.svg|20x20px]] Кременчук
 |на карті                   = Щемилівка (Кременчук).jpg
 |фото                       = Sukhyi Kahamlyk, Kremenchuk 06.jpg
 |підпис                     = Річка Сухий Кагамлик на Щемилівці
 |площа                      =
 |населення                  =
 |координати                 =
 |головні вулиці             = [[Вулиця Євгена Коновальця (Кременчук)|Євгена Коновальця]], [[Вулиця Небесної Сотні (Кременчук)|Небесної Сотні]], [[Вулиця Ткаченка (Кременчук)|Ткаченка]], [[Вулиця Шевченка (Кременчук)|Шевченка]]
 |район                      = [[Файл:Автозаводський район герб.png|20x20px]] [[Автозаводський район (Кременчук)|Автозаводський]]
 |індекс                     =
 |телефонний код             = 0536, 05366
 |підприємства               = [[Кременчуцька тютюнова фабрика|тютюнова фабрика]]
 |парки                      =
 |метро                      =
 |залізниця                  =
}}

'''Щеми́лівка''' — місцевість [[Кременчук]]а. Розташована в центральній частині міста.

== Розташування ==
Місцевість розташована на півдні лівобережного Кременчука. На півдні межує з [[Центр (Кременчук)|Центром міста]]. Північніше розташована [[Ревівка (Кременчук)|Ревівка]].

== Опис ==
Щемилівка — спальний район з переважною частиною приватних будинків.

Транспорт який обслуговує мікрорайон Щемилівка:

Маршрутне таксі 2, 2В, 9, 17

== Посилання ==

{{Кременчук}}
{{Кременчук-доробити}}

[[Категорія:Місцевості Кременчука]]

title: Загальна інформація

Район: Автозаводський

Головні вулиці: Євгена Коновальця, Небесної Сотні, Ткаченка, Шевченка

Підприємства: тютюнова фабрика

Загальна інформація: Щемилівка у Вікісховищі