text:
# Пам'ятник героям-піонерам (Каменськ-Шахтинський)
Пам'ятник героям-піонерам (рос. Памятник героям-пионерам) — пам'ятник-стела «Героям-піонерам» відкрито на проспекті Карла Маркса біля входу в Піонерський сквер 2 листопада 1967 року в місті Каменськ-Шахтинський Ростовської області.

## РоманПрисяжнюк
У роки Німецько-радянської війни (з 19 липня 1942 року по 13 лютого 1943 року) Каменськ був зайнятий німецькими військами. Гітлерівці вчиняли в місті беззаконня, вбивали, грабували місцеве населення. Окупація тривала сім місяців. У визволенні свого міста від німецьких загарбників брали участь школярі. Звільнення Каменська почалося в січні 1943 року, в місті йшли запеклі бої.
20 січня 1943 року передові частини Червоної Армії прорвалися до Каменську. Школярі розповіли червоноармійцям про місця розташування ворожих солдатів, танків і гармат. Чисельність угруповання радянських військ була невелика, підтримували піхоту два танки. Бійці Червоної Армії не змогли увійти в місто і звільнити його. Як тільки закінчився бій німці і поліцаї провели каральну акцію. Фашисти хапали всіх підряд підлітків і навіть хлопчиків 8-9 років. Німці допитували хлопців із застосуванням жорстоких тортур, але маленькі герої нічого не сказали ворогу. Після допитів фашисти і поліцаї розстріляли хлопчиків в підвалі будівлі, де зараз знаходиться Гімназія № 12. За іншими даними, їх розстріляли в сусідньому через вулицю Новоселівську (нині Щаденко) будинку, що знаходився на території нинішнього міського парку Гагаріна.
Місто Каменськ-Шахтинський був звільнений від німецьких загарбників через три тижні. 2 листопада 1967 року в центральному міському сквері відкрили пам'ятник Героям-піонерам із зазначенням імен загиблих дітей. Загинуло понад сорок школярів, вони були поховані з військовими почестями. Одна з вулиць названа на їх честь — вулиця Героїв-Піонерів, яка була перейменована з Лінійної у 1973 році.
Автор пам'ятки — Каменський художник Анатолій Григорович Деркунський. На стелі викарбувані імена героїв.
У 1996 році пам'ятник був реконструйований.
На стелі викарбувані імена героїв — Бабков В., Блінов Г. Ф., Бєрвєнєв Г. П., Виріков А. П., Глухівська І. К., Гєрловскій А. Ф., Донченко С. В., Дробовач І. П ., Захарченко Н., Іванов С. А., Крамаров В. Ф., Крамаров Д. Ф., Кучеров І., Красніков М. Ф., Кочетова З., Купрєчєнков І. Д., Ланін О. В., Міньков Б. Г., Новодворскій І. П., Новіков Н., Панфілов І., Рєвін Ю. І., Руденко І., Стахієва М. А., Славін В. А., Слівіна Б. А., Сучілін М . А., Хапрічков Ю. І., Хітайленко В. С., Чєпєлєв Н. М., Чєпєлєв В. М., Чумаков Ю., Шачнєв А. Г., Яковлєв П. Д., Яровенко Ю. Д.
"У січні 1943 року почалося звільнення Каменська, в місті йшли запеклі бої. "19 січня всі мешканці з нашого і сусідніх будинків ховалися в підвалі двоповерхового бараку, спали на підлозі. А хлопчаки вночі спостерігали, як німці йшли до військової частини за залізницею. Покидавши свої речі, ніби поспіхом відступивши остаточно, вони залишили на другому поверсі будинку навпроти, на горищах інших будинків — солдат з кулеметами-автоматами. Вранці 20 січня у двір будинку в'їхав радянський танк. Німці його зверху обстріляли, поранили танкіста. Під час короткого затишшя жінки витягли його, спробували надати допомогу, але він помер від ран.
Слідом за першим танком у двір увірвався другий, трохи менше, і застряг в воронці від снаряда. Хлопчаки, ризикуючи життям, вискочили з підвалу і стали показувати, де вогневі точки фашистів. Але вибратися з танка бійці теж не встигли — їх розстріляли. Сили були надто нерівними.
Як тільки закінчився бій, у дворі з'явилися німці і поліцаї, наказали всім вийти з підвалу і під конвоєм повели чоловіків, підлітків і навіть хлопчиків 8-9 років. Забрали батька і старших братів Чепелєва -17-річного Василя та 16-річного Миколи.
Всіх повели в будівлю школи № 1 (зараз гімназія № 12). Батька і тих, у кого при собі були документи, відразу відпустили, а Вася з Колею залишилися. Вранці 21 січня в будинку з'явився 9-річний сусід Чепелєва Сергій Удовиченко. Хлопчик був поранений в плече.
Він розповів, що всю ніч фашисти протримали їх у школі, а на світанку повели на розстріл. Виводили по троє під конвоєм, втекти було неможливо. По дорозі били прикладами. Ставили на краю підвалу, що був розташований через дорогу (на цьому місці в парку імені Гагаріна зараз кафе) і розстріляли. В кінці розправи для більшої певності, фашисти кинули в підвал три гранати. Це просто диво, що комусь вдалося врятуватися. Крім Сергія Удовиченко вижили Володя Брусс і Андрій Кучеров. Хлопці дочекалися, коли кати розійдуться, і допомагаючи один одному, вибралися з підвалу. Вони пролежали на снігу до світанку, а потім різними шляхами повернулися додому. Надії на те, що Вася або Коля залишилися в живих, у Михайла Карповича і Пелагеї Федорівни не залишилося — Сергій своїми очима бачив, як їх розстріляли … "

## Роман Присяжнюк
1. ↑  Герої Піонери. Архів оригіналу за 20 червня 2017. Процитовано 24 липня 2017.
2. ↑  External link. wikimapia.org. Архів оригіналу за 4 листопада 2018. Процитовано 3 листопада 2018.

- Пам'ятник піонерів і школярів міста, загиблим від рук фашистських загарбників у січні 1943 року [Архівовано 16 квітня 2021 у Wayback Machine.]
- Визначні Пам'ятки міста [Архівовано 16 жовтня 2017 у Wayback Machine.]
- Пам'ятна стела на честь героїв-піонерів (Каменськ-Шахтинський) [Архівовано 31 жовтня 2018 у Wayback Machine.]
- Пам'ятник Героям-піонерам

wikitext:
{{помилки|дата=грудень 2017}}
{{пам'ятка}}
'''[[Україна|Пам'ятник]] героям-піонерам''' ({{lang-ru|Памятник героям-пионерам}}) — [[пам'ятник]]-[[стела]] «Героям-піонерам» відкрито на проспекті [[Карл Маркс|Карла Маркса]] біля входу в Піонерський сквер 2 листопада [[1967]] року в місті [[Каменськ-Шахтинський]] [[Ростовська область|Ростовської області]].

== Роман [[Роман Присяжнюк|Присяжнюк]] ==
У роки [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]] (з 19 липня 1942 року по 13 лютого 1943 року) [[Каменськ-Шахтинський|Каменськ]] був зайнятий німецькими військами. Гітлерівці вчиняли в місті беззаконня, вбивали, грабували місцеве населення. [[Окупація]] тривала сім місяців. У визволенні свого міста від німецьких загарбників брали участь школярі. Звільнення Каменська почалося в січні 1943 року, в місті йшли запеклі бої.

20 січня [[1943]] року передові частини [[Червона Армія|Червоної Армії]] прорвалися до [[Каменськ-Шахтинський|Каменську]]. Школярі розповіли червоноармійцям про місця розташування ворожих солдатів, танків і гармат. Чисельність угруповання радянських військ була невелика, підтримували піхоту два танки. Бійці Червоної Армії не змогли увійти в місто і звільнити його. Як тільки закінчився бій [[німці]] і [[поліцай|поліцаї]] провели каральну акцію. [[Фашисти]] хапали всіх підряд підлітків і навіть {{s|хлопчиків 8-9 років.}} Німці допитували хлопців із застосуванням жорстоких тортур, але маленькі герої нічого не сказали ворогу. Після допитів фашисти і [[поліцай|поліцаї]] розстріляли хлопчиків в підвалі будівлі, де зараз знаходиться [[Гімназія № 12 (Каменськ-Шахтинський)|Гімназія № 12]]. За іншими даними, їх розстріляли в сусідньому через вулицю Новоселівську (нині Щаденко) будинку, що знаходився на території нинішнього міського парку Гагаріна.<ref>{{Cite web |url=http://vsegeroi.ru/node/562 |title=Герої Піонери |accessdate=24 липня 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170620011110/http://vsegeroi.ru/node/562 |archivedate=20 червня 2017 |deadurl=yes }}</ref>

Місто [[Каменськ-Шахтинський]] був звільнений від німецьких загарбників через три тижні. 2 листопада 1967 року в центральному міському сквері відкрили [[пам'ятник]] Героям-піонерам із зазначенням імен загиблих дітей. Загинуло понад сорок школярів, вони були поховані з військовими почестями. Одна з вулиць названа на їх честь — вулиця Героїв-Піонерів, яка була перейменована з Лінійної у 1973 році.

Автор [[пам'ятник|пам'ятки]] — Каменський художник Анатолій Григорович Деркунський. На стелі викарбувані імена героїв.

У 1996 році [[пам'ятник]] був реконструйований.

На стелі викарбувані імена героїв — Бабков В., Блінов Г. Ф., Бєрвєнєв Г. П., Виріков А. П., Глухівська І. К., Гєрловскій А. Ф., Донченко С. В., Дробовач І. П ., Захарченко Н., Іванов С. А., Крамаров В. Ф., Крамаров Д. Ф., Кучеров І., Красніков М. Ф., Кочетова З., Купрєчєнков І. Д., Ланін О. В., Міньков Б. Г., Новодворскій І. П., Новіков Н., Панфілов І., Рєвін Ю. І., Руденко І., Стахієва М. А., Славін В. А., Слівіна Б. А., Сучілін М . А., Хапрічков Ю. І., Хітайленко В. С., Чєпєлєв Н. М., Чєпєлєв В. М., Чумаков Ю., Шачнєв А. Г., Яковлєв П. Д., Яровенко Ю. Д.

"У січні 1943 року почалося звільнення Каменська, в місті йшли запеклі бої. "19 січня всі мешканці з нашого і сусідніх будинків ховалися в підвалі двоповерхового бараку, спали на підлозі. А хлопчаки вночі спостерігали, як німці йшли до військової частини за залізницею. Покидавши свої речі, ніби поспіхом відступивши остаточно, вони залишили на другому поверсі будинку навпроти, на горищах інших будинків — солдат з кулеметами-автоматами. Вранці 20 січня у двір будинку в'їхав радянський танк. Німці його зверху обстріляли, поранили танкіста. Під час короткого затишшя жінки витягли його, спробували надати допомогу, але він помер від ран.

Слідом за першим танком у двір увірвався другий, трохи менше, і застряг в воронці від снаряда. Хлопчаки, ризикуючи життям, вискочили з підвалу і стали показувати, де вогневі точки фашистів. Але вибратися з танка бійці теж не встигли — їх розстріляли. Сили були надто нерівними.

Як тільки закінчився бій, у дворі з'явилися німці і поліцаї, наказали всім вийти з підвалу і під конвоєм повели чоловіків, підлітків і навіть хлопчиків 8-9 років. Забрали батька і старших братів Чепелєва -17-річного Василя та 16-річного Миколи.

Всіх повели в будівлю школи № 1 (зараз гімназія № 12). Батька і тих, у кого при собі були документи, відразу відпустили, а Вася з Колею залишилися. Вранці 21 січня в будинку з'явився 9-річний сусід Чепелєва Сергій Удовиченко. Хлопчик був поранений в плече.

Він розповів, що всю ніч фашисти протримали їх у школі, а на світанку повели на розстріл. Виводили по троє під конвоєм, втекти було неможливо. По дорозі били прикладами. Ставили на краю підвалу, що був розташований через дорогу (на цьому місці в парку імені Гагаріна зараз кафе) і розстріляли. В кінці розправи для більшої певності, фашисти кинули в підвал три гранати. Це просто диво, що комусь вдалося врятуватися. Крім Сергія Удовиченко вижили Володя Брусс і Андрій Кучеров. Хлопці дочекалися, коли кати розійдуться, і допомагаючи один одному, вибралися з підвалу. Вони пролежали на снігу до світанку, а потім різними шляхами повернулися додому. Надії на те, що Вася або Коля залишилися в живих, у Михайла Карповича і Пелагеї Федорівни не залишилося — Сергій своїми очима бачив, як їх розстріляли … "<ref>{{Cite web|url=http://wikimapia.org/external_link?url=http://www.trezvokamensk.ru/publ/3-1-0-13|title=External link|website=wikimapia.org|accessdate=2018-11-03|archive-date=4 листопада 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181104010151/http://wikimapia.org/external_link?url=http%3A%2F%2Fwww.trezvokamensk.ru%2Fpubl%2F3-1-0-13}}</ref>

== Роман Присяжнюк ==
{{примітки}}

== Роман Присяжнюк ==
* [http://kamensk-library.ru/памятник-пионерам-и-школьникам-город/ Пам'ятник піонерів і школярів міста, загиблим від рук фашистських загарбників у січні 1943 року] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210416174917/http://kamensk-library.ru/памятник-пионерам-и-школьникам-город/ |date=16 квітня 2021 }}
* [http://tagfind.ru/kamensk/4639 Визначні Пам'ятки міста] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171016124903/http://tagfind.ru/kamensk/4639 |date=16 жовтня 2017 }}
* [http://wikimapia.org/14784131/ru/Памятная-стела-в-честь-героев-пионеров Пам'ятна стела на честь героїв-піонерів (Каменськ-Шахтинський)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181031004111/http://wikimapia.org/14784131/ru/Памятная-стела-в-честь-героев-пионеров |date=31 жовтня 2018 }}
* [https://localway.ru/kamensk-shakhtinskiy/poi/pamyatnik_geroyam_pioneram_331507 Пам'ятник Героям-піонерам ]

[[Категорія:З'явилися 1967]]
[[Категорія:Каменськ-Шахтинський]]
[[Категорія:Пам'ятники Ростовської області]]

title: Пам'ятник героям-піонерам

Пам'ятник героям-піонерам: Пам'ятник героям-піонерамПам'ятник героям-піонерам (Росія)

Країна: Росія

Розташування: Кам'янськ-Шахтинський

Тип: пам'ятник

Матеріал: цегла і бетон


text:
# Umbrtka
«Umbrtka» — рок-гурт з  Чехії, чия музика має елементи стилів black, doom, industrial metal, underground і має назву «сірий метал». Основними темами їхніх текстів є спорожнілі промислові райони, заводи, електростанції, залізниці, брудні вулиці, поїзди та інші індустріальні елементи.
Часто згадуване в текстах ім'я «Umbrtka» це божественне уособлення промислового міста .

## Склад гурту
- Morbivod (Ondřej Klášterka) — вокал, гітара, бас-гітара, клавішні, програмування ударних
- Strastinen (Lukáš Kudrna) — вокал, гітара, бас-гітара, ударні
- Karl — вокал, гітара
- Well (Pavel Němec) — вокал, бас-гітара, фортепіано

## Дискографія

### Повні альбоми
- Zašpinit slunce (Забруднення Сонця) (2000)
- Dělnický a bezdomovecký šedý metal (Сірий метал працівників і безхадчинків ) (2001)
- Kladivo pracuje na 110% (Молот працює на 110%) (2001)
- Kovostroj plzeňských pánů práce (Метал-машини пльзенського лорда праці ) (2001)
- Hymny šedé síly (Гімн сірої сили) (2002)
- Ozvěny špíny (Відлуння бруду) (2002)
- Betonová opona (Бетонні завіси) (2002)
- Nad propastí dne (Над безоднею дня) (2003)
- Melša - Frank Zappa meets Darkthrone (Мелс - Френк Заппа відповідає Darkthrone) (2003)
- Paměti špinavé lávky (Спогади про брудний пішохідний міст) (2004)
- Lití podzimního asfaltu (Заливка асфальту восени) (2005)
- Páně & Uhelná pánev (Володар і вугільний басейн) (2cd,2008)
- Úplná demontáž lidstva (Повне видалення людства) (2009)
- Kovový háj (Металевий гай) (2010)
- IVO - Industriální Velké Obrození (IVO -Велике Промислове Відродження) (2010)
- Spočinutí (Відпочинок) (2011)
- KKW  (2012)
- Selement (2012)

### EPs
- Jaro nevidět (Весна скоро)(2011)

### Демо
- The Hand of Nothingness (Рука небуття) (2003)

wikiname: ukwiki

title: Umbrtka

in_language: uk

wikitext:
{{Музичний колектив
| Назва             = Umbrtka
| Попередні назви   =
| Ключ              =
| Лого              =
| Фотографія        = Umbrtka.jpg
| Опис_фотографії   = «Umbrtka», 2008
| Ширина_фотографії = 200px
| Роки              = [[1999]] — наш час
| Місто            = [[Пльзень]], [[Чехія]]
| Країна            = {{CZE}}
| Мова              =
| Тематика          =
| Жанр              = [[Блек-метал]]
[[індастріал-метал]]
| Лейбл             = «[[Metalswamp]]»
| Склад             = Morbivod
Strastinen
Well
Karl
| Колишні_учасники  =
| Інші_проєкти      =
| Співпраця         =
}}

'''«Umbrtka»''' — [[рок-гурт]] з [[Чехія | Чехії]], чия музика має елементи стилів [[black metal|black]], [[doom metal|doom]], [[industrial metal]], [[underground]] і має назву «сірий метал». Основними темами їхніх текстів є спорожнілі промислові райони, заводи, електростанції, залізниці, брудні вулиці, поїзди та інші індустріальні елементи.
Часто згадуване в текстах ім'я «Umbrtka» це божественне уособлення промислового міста .

== Склад гурту ==
* Morbivod (Ondřej Klášterka) — вокал, гітара, бас-гітара, клавішні, програмування ударних
* Strastinen (Lukáš Kudrna) — вокал, гітара, бас-гітара, ударні
* Karl — вокал, гітара
* Well (Pavel Němec) — вокал, бас-гітара, фортепіано

==Дискографія==
===Повні альбоми===
*''Zašpinit slunce'' (Забруднення Сонця) (2000)
*''Dělnický a bezdomovecký šedý metal'' (Сірий метал працівників і безхадчинків ) (2001)
*''Kladivo pracuje na 110%'' (Молот працює на 110%) (2001)
*''Kovostroj plzeňských pánů práce'' (Метал-машини пльзенського лорда праці ) (2001)
*''Hymny šedé síly'' (Гімн сірої сили) (2002)
*''Ozvěny špíny'' (Відлуння бруду) (2002)
*''Betonová opona'' (Бетонні завіси) (2002)
*''Nad propastí dne'' (Над безоднею дня) (2003)
*''Melša - Frank Zappa meets Darkthrone'' (Мелс - Френк Заппа відповідає Darkthrone) (2003)
*''Paměti špinavé lávky'' (Спогади про брудний пішохідний міст) (2004)
*''Lití podzimního asfaltu'' (Заливка асфальту восени) (2005)
*''Páně & Uhelná pánev'' (Володар і вугільний басейн) (2cd,2008)
*''Úplná demontáž lidstva'' (Повне видалення людства) (2009)
*''Kovový háj'' (Металевий гай) (2010)
*''IVO - Industriální Velké Obrození'' (IVO -Велике Промислове Відродження) (2010)
*''Spočinutí'' (Відпочинок) (2011)
*''KKW''  (2012)
*''Selement'' (2012)

=== EPs ===
*''Jaro nevidět'' (Весна скоро)(2011)

=== Демо ===
*''The Hand of Nothingness'' (Рука небуття) (2003)

== Посилання ==
*[http://www.metalopolis.net/art_interviews.asp?id=723 Temný přízrak plzeňských stok - інтерв'ю з гуртом  (чеськ.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120227032750/http://www.metalopolis.net/art_interviews.asp?id=723 |date=27 лютого 2012 }}
*[http://cz.youtube.com/watch?v=BHZ50Zc5Y5w Teplárenský okruh (Район централізованого теплопостачання) - video] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200727225048/https://www.youtube.com/watch?v=BHZ50Zc5Y5w&gl=CZ |date=27 липня 2020 }}
*[http://cz.youtube.com/watch?v=T0ng3XA4OOo Smrt v železe (Смерть в залізі) - video] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200727225046/https://www.youtube.com/watch?v=T0ng3XA4OOo&gl=CZ |date=27 липня 2020 }}
*[http://www.youtube.com/watch?v=6Pf_lM4gTak Stroje zůstanou (Машини залишаються) - video] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160206090013/https://www.youtube.com/watch?v=6Pf_lM4gTak |date=6 лютого 2016 }}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Хеві-метал-гурти]]
[[Категорія:Музичні колективи, що з'явились 1999]]
[[Категорія:Засновані в Чехії 1999]]

title: Основна інформація

Жанр: Блек-метал · індастріал-метал

Роки: 1999 — наш час

Країна: Чехія

Місто: Пльзень, Чехія

Лейбл: «Metalswamp»

Склад: Morbivod · Strastinen · Well · Karl


text:
# Ольза (Сілезьке воєводство)
Ольза (пол. Olza) — село в Польщі, у гміні Ґожице Водзіславського повіту Сілезького воєводства.
Населення — 1670 осіб (2011).

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 822     | 166                | 554              | 102                  |
| Жінки    | 848     | 144                | 509              | 195                  |
| Разом    | 1670    | 310                | 1063             | 297                  |

title: Ольза (Сілезьке воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Ольза
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Olza}}
|підпорядкування    =
|герб           = POL Olza (powiat wodzisławski) COA.svg
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = 2014 Powiat wodzisławski, Olza, Kaplica Świętej Rodziny 01.jpg
|опис зображення    =  <!--Zabytkowa kaplica pw. Świętej Rodziny-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Сілезьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Водзіславський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Ґожице (Водзіславський повіт){{!}}Ґожице
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 1670
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 32
|поштовий індекс        = 44-353
|автомобільний код      = SWD
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0214698
|сайт  = http://www.solectwoolza.pl
|add1n =
|add1  =
}}

'''Ольза''' ({{lang-pl|Olza}}) — село в Польщі, у [[Ґожиці (гміна, Водзіславський повіт)|гміні Ґожице]] [[Водзіславський повіт|Водзіславського повіту]] [[Сілезьке воєводство|Сілезького воєводства]].
Населення — {{formatnum:1670}} {{МНОЖИНА:1670|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=822 |ЧолПре=166 |ЧолПрац=554 |ЧолПост=102
|Жін=848 |ЖінПре=144 |ЖінПрац=509 |ЖінПост=195
|Разом=1670 |РазомПре=310 |РазомПрац=1063 |РазомПост=297
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Olza, Silesian Voivodeship}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Ґожиці (Водзіславський повіт)}}

{{Сілезьке-доробити}}

[[Категорія:Села Водзіславського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Сілезьке воєводство

Повіт: Водзіславський повіт

Гміна: Ґожице

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: SWD


text:
# Гунгнір
Гунгнір — у скандинавській міфології спис Одіна, який виготовив гном Двалін. Локі отримав його від гномів як часткове відшкодування за викрадення волосся Сіф. У битві Гунгнір ніколи не хибить та завжди повертається в руку власника.
Представлений рунічним символом Gar.

title: Гунгнір

wikitext:
[[Файл:Odin-Lawrie-Highsmith.jpeg|thumb|right|upright|Лі Лорі, ''Одін'' (1939). Бібліотека Конґресу ([[Будівля Джона Адамса]]), Вашинґтон]]
'''Гунгнір''' — у [[Германо-скандинавська міфологія|скандинавській міфології]] спис [[Одін]]а, який виготовив [[гном]] [[Двалін]]. [[Локі]] отримав його від гномів як часткове відшкодування за викрадення волосся [[Сіф]]. У битві Гунгнір ніколи не хибить та завжди повертається в руку власника.

Представлений [[руни|рунічним]] символом ''Gar''.

== Джерела ==
* Orchard, Andy (1997). ''Dictionary of Norse Myth and Legend''. Cassell. ISBN 0-304-34520-2
* {{Cite journal |last=Silén |first=Lars |authorlink= |title=Några Reflektioner Angående Bilderna på Balingsta-Stenen i Uppland |journal=Fornvännen |volume=78 |pages=88–91 |publisher=Swedish National Heritage Board |location= |year=1983 |url=http://fornvannen.se/pdf/1980talet/1983_088.pdf |issn=1404-9430 |accessdate=2010-01-28 |archive-date=11 лютого 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120211105153/http://fornvannen.se/pdf/1980talet/1983_088.pdf }}

{{norse-myth-stub}}
{{Германо-скандинавська міфологія}}

[[Категорія:Германо-скандинавська міфологія]]
[[Категорія:Міфічні об'єкти]]
[[Категорія:Одін]]


text:
# Сексуальні приписи в ісламі
Сексуальні відносини в ісламі дозволені тільки в рамках шлюбу (араб. النكاح — ніках), інше розглядається як перелюбство (араб. زنا — зіна) і переслідується за шаріатом.

## Особливості сексу в ісламі
Коран дозволяє чоловікові брати в дружини до чотирьох дружин (4:3). Зазвичай моногамія — це правило, а багатожонство — виняток. (Перші мусульмани брали в шлюб вдів, сиріт, нехай і негарних). Іслам вимагає, щоб подружні відносини не виставлялися напоказ, оскільки в цьому полягає розпуста. Чоловік перед вступом у шлюб з жінкою зобов'язаний зробити їй подарунок.

### Заборонений секс у шлюбі
- Секс з партнеркою, у якої місячні

Віддаляйтеся від жінок при менструаціях і не наближайтеся до них, поки вони не очистяться (Коран 2:222)
- Анальний секс

[Займайся коханням зі своєю дружиною] спереду або ззаду, але уникай заднього проходу і статевих відносин під час місячних (Хадіс)
- Секс у світлий час місяця рамадан

Дозволяється вам у ніч посту наближення до ваших дружинам (Коран 2:187)
- Секс під час хаджу  [Архівовано 28 вересня 2007 у Wayback Machine.]

## Бажане в сексі
- Омовіння до сексу
- Молитва «Бі-смі-Ллягі, Аллагумма, джанніб-на-ш-шайтана ва джаннібі-ш-шайтана ма разакта-на!»

(З ім'ям Аллаха, о Аллах, віддали нас від шайтана і віддали шайтана від того, ким (маються на увазі діти) Ти наділив нас) перед статевим актом
- Статевий акт не рідше одного разу на чотири дні, щоб дружина отримала свої права (згідно з імамом Аль-Газалі).

## Допустиме в сексі
- Оральний секс

Не всі мусульманські вчені одностайні в тому, що подружжю дозволено займатися оральним сексом. Юсуф Кардаві вважає, що якщо оральний секс призводить до сім'явиверження, це вважається гідним осуду (макрух), але не забороненим, так як переконливих доказів цьому немає (Юсуф Кардаві )
- Перерваний статевий акт

Ви можете вивергати сім'я в бік, тільки кожен, хто повинен бути створений до Судного дня, все одно буде створеним (Хадіс  [Архівовано 26 лютого 2008 у Wayback Machine.])

## Мастурбація
Мастурбація (араб. استمناء — істімна) в ісламі має неоднозначне трактування. Більшість вважає її недозволеною, ґрунтуючись на наступному фрагменті Святого Письма:
[Блаженні віруючі], які не мають зносин ні з ким, крім як зі своїми дружинами чи невільницями, за що вони не звинувачуються. А ті, хто забажає понад те, переступають через дозволене (Коран 23:5-7)
Ханафіти ж вважають, що зазначені аяти стосуються виключно перелюбства і кажуть, якщо людина поставлена перед вибором між перелюбством і мастурбацією, то в цій ситуації мастурбація стає для нього дозволеною, проте тільки з метою звільнення від пожадливості, а не для її задоволення.
 Священний Коран: сура: 23. Віруючі

5. які оберігають свої статеві органи від всіх,

6. крім своїх дружин або невільниць, якими оволоділи їх правиці, за що вони не заслуговують осуду,

7. тоді як бажаючі понад це є злочинцями.

title: Сексуальні приписи в ісламі

wikitext:
Сексуальні відносини в [[іслам]]і дозволені тільки в рамках [[Шлюб в Ісламі|шлюбу]] ({{lang-ar|'''النكاح'''}} — ''ніках''), інше розглядається як [[Подружня_зрада|перелюбство]] ({{lang-ar|'''زنا'''}} — ''зіна'') і переслідується за [[шаріат]]ом.

== Особливості сексу в ісламі ==
[[Коран]] дозволяє чоловікові брати в дружини до чотирьох дружин (4:3). Зазвичай моногамія — це правило, а багатожонство — виняток. (Перші мусульмани брали в шлюб вдів, сиріт, нехай і негарних). Іслам вимагає, щоб подружні відносини не виставлялися напоказ, оскільки в цьому полягає розпуста. Чоловік перед вступом у шлюб з жінкою зобов'язаний зробити їй [[Махра|подарунок]].

=== Заборонений секс у шлюбі ===
* Секс з партнеркою, у якої [[місячні]]
''Віддаляйтеся від жінок при менструаціях і не наближайтеся до них, поки вони не очистяться'' (Коран 2:222)
* [[Анальний секс]]
''[Займайся коханням зі своєю дружиною] спереду або ззаду, але уникай [[Анус людини|заднього проходу]] і [[Статевий акт|статевих відносин]] під час [[Місячні|місячних]]'' (Хадіс[https://web.archive.org/web/20131105123852/http://islamua.net/islam_ua/fatwa/?ra=4])
* Секс у світлий час місяця [[рамадан]]
''Дозволяється вам у ніч посту наближення до ваших дружинам'' (Коран 2:187)
* Секс під час [[хадж]]у [http://www.aboutislam.ws/subs/24.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070928150710/http://www.aboutislam.ws/subs/24.html |date=28 вересня 2007 }}

== Бажане в сексі ==
* [[Омовіння]] до сексу
* Молитва «Бі-смі-Ллягі, Аллагумма, джанніб-на-ш-шайтана ва джаннібі-ш-шайтана ма разакта-на!»
(''З ім'ям Аллаха, о Аллах, віддали нас від шайтана і віддали шайтана від того, ким (маються на увазі діти) Ти наділив нас'') перед [[Статевий акт|статевим актом]]
* Статевий акт не рідше одного разу на чотири дні, щоб дружина отримала свої права (згідно з імамом [[Абу Хамід Аль-Газалі|Аль-Газалі]]).

== Допустиме в сексі ==
* [[Оральний секс]]
''Не всі мусульманські вчені одностайні в тому, що подружжю дозволено займатися [[Оральний секс|оральним сексом]]. Юсуф Кардаві вважає, що якщо оральний секс призводить до сім'явиверження, це вважається гідним осуду ([[макрух]]), але не забороненим, так як переконливих доказів цьому немає'' (Юсуф Кардаві [https://web.archive.org/web/20131105123857/http://islamua.net/islam_ua/fatwa/?ra=1])
* [[Перерваний статевий акт]]
''Ви можете вивергати сім'я в бік, тільки кожен, хто повинен бути створений до Судного дня, все одно буде створеним'' (Хадіс [http://tatural.ru/Brak7.htm] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080226004856/http://www.tatural.ru/Brak7.htm |date=26 лютого 2008 }})

== Мастурбація ==
'''Мастурбація''' ({{lang-ar |'''استمناء'''}} — ''істімна'') в ісламі має неоднозначне трактування. Більшість вважає її недозволеною, ґрунтуючись на наступному фрагменті Святого Письма:
''[Блаженні віруючі], які не мають зносин ні з ким, крім як зі своїми дружинами чи невільницями, за що вони не звинувачуються. А ті, хто забажає понад те, переступають через дозволене'' (Коран 23:5-7)

Ханафіти ж вважають, що зазначені [[аят]]и стосуються виключно перелюбства і кажуть, якщо людина поставлена перед вибором між [[Подружня_зрада|перелюбством]] і [[Мастурбація|мастурбацією]], то в цій ситуації мастурбація стає для нього дозволеною, проте тільки з метою звільнення від пожадливості, а не для її задоволення.

<poem> Священний Коран: сура: 23. Віруючі
5. які оберігають свої статеві органи від всіх,
6. крім своїх дружин або невільниць, якими оволоділи їх правиці, за що вони не заслуговують осуду,
7. тоді як бажаючі понад це є злочинцями.</poem ><!--

23. سورة المؤمنون
وَالَّذِينَ هُمْ لِفُرُوجِهِمْ حَافِظُونَ .5
إِلَّا عَلَى أَزْوَاجِهِمْ أوْ مَا مَلَكَتْ أَيْمَانُهُمْ فَإِنَّهُمْ غَيْرُ مَلُومِينَ .6
فَمَنِ ابْتَغَى وَرَاء ذَلِكَ فَأُوْلَئِكَ هُمُ الْعَادُونَ .7
-->

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20080106104205/http://islamua.net/islam_ua/fatwa/?ra=4&ru=6&idq=553&fi=%E2%80%9D Чи можна мусульманину займатися онанізмом?]

{{Ісламські теми}}

[[Категорія:Шаріат]]
[[Категорія:Релігія і секс]]


text:
# HD223358
HD223358 — подвійна зоря.
Ця подвійна система має видиму зоряну величину в смузі V приблизно 6,8.
Вона розташована на відстані близько 718,4 світлових років від Сонця.

## Подвійна зоря
Головна зоря цієї системи належить до хімічно пекулярних зір й має спектральний клас A1.
В той же час спектральний клас іншої компоненти залишається  ще не визначеним.

## Фізичні характеристики
Зоря HD223358 обертається
досить швидко
навколо своєї осі. Проєкція її екваторіальної швидкості на промінь зору становить  Vsin(i)= 78км/сек.

## Пекулярний хімічний склад
Зоряна атмосфера HD223358 має підвищений вміст
Si
.

title: HD223358

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD223358}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD223358}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|23|48|39,05}}
| схилення= {{DEC|+64|52|35,2}}
| вид_вел =  6,41<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A1]]/[[Зорі спектрального класу ?|?]]
| V =  6,433±0,005<ref name=HIPcat>ESA,  1997, '''The Hipparcos Catalogue''', ESA SP-1200</ref>
| B =  6,506±0,004<ref name=HIPcat/>
| u-b =  0,02
| b-v =  0,062±0,004<ref name=HIPcat/>
| r-i =
| змінна =
}}
{{Фотометрія Стрьомґрена
| b-y =  0,03
| m1 =  0,18
| c1 =  1,00
| hb =  2,90<ref name=CPcat/>
}}
{{Фотометрія Гіппаркос
| hmax =  6,420<ref name=HIPcat/>
| hmin =  6,450<ref name=HIPcat/>
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =    17,13± 0,79<ref name=HIPcat/>
| схилення =  -14,26± 0,78<ref name=HIPcat/>
| паралакс =   4,54
| п_похибка =   0,87<ref name=HIPcat/>
| відстань_ср =    718,41
| відстань_пс =    220,26
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =  78<ref name=Vsini>Royer F. et al. 2002, 'Rotational velocities of A-type stars', Astron. & Astrophys. 393, 897</ref>
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 223358,
[[Hipparcos Catalogue|HIP]] 117430,
[[Bright Star Catalogue|HR]]  9017,
[[Боннський огляд|BD+64 1861]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 4289-860
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD223358
}}
{{Starbox end}}

'''HD223358''' — [[подвійна зоря]]. <!--, що знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]].-->
Ця [[подвійна зоря|подвійна система]] має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно 6,8.<ref name=CPcat />
Вона розташована на відстані близько 718,4 [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].<ref name=HIPcat/>

== Подвійна зоря ==

Головна зоря цієї системи належить до [[хімічно пекулярна зоря|хімічно пекулярних зір]] й має [[спектральна класифікація зір|спектральний клас]] [[Зорі спектрального класу A|A1]].
В той же час спектральний клас іншої компоненти залишається  ще не визначеним.

== Фізичні характеристики ==

Зоря HD223358 обертається
досить швидко
навколо своєї осі. Проєкція її екваторіальної швидкості на промінь зору становить  [[Vsin(i)]]= 78[[км/сек]].<ref name=Vsini/>

== Пекулярний хімічний склад ==

[[Зоряна атмосфера]] HD223358 має підвищений вміст
[[кремній|Si]]
.<ref name=CPcat />

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (22h-24h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->

{{Ізольована стаття|сирота1}}
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального класу A1]]
[[Категорія:HD223000-223999|3]]

{{astro-stub}}

title: HD223358

title: Характеристики

title: Дані фотометрії Стрьомґрена

title: Дані фотометрії Гіппаркос

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: 17,13± 0,79 мас/рік · за схиленням: -14,26± 0,78 мас/рік

Відстань: 718,41 світлових років · 220,26 парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD223358


text:
# Сан-Мартіню-де-Арворе
Сан-Мартіню-де-Арворе (порт. São Martinho de Árvore; МФА: [ˈsɐ̃w maɾ.ˈti.ɲu dɨ ˈaɾ.vu.ɾɨ]) — парафія в Португалії, у муніципалітеті Коїмбра. Розташована в західній частині країни, на теренах історичної португальської провінції Бейра. Входить до складу округу Коїмбра. За адміністративним поділом, чинним до 1976 року, терени парафії були складовою провінції Берегова Бейра. Належить до Коїмбрської діоцезії Католицької церкви. Патрон — Мартин Турський. Площа — 4,6044 км². Населення — 1033 ос. (2011). Сильно урбанізований регіон. Густота населення — 224,35 осіб/км²
. Код — 060321.

## Населення
| Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців | Кількість мешканців |
| ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- |
| 1864                | 1878                | 1890                | 1900                | 1911                | 1920                | 1930                | 1940                | 1950                | 1960                | 1970                | 1981                | 1991                | 2001                | 2011                |
| 365                 | 453                 | 451                 | 515                 | 580                 | 423                 | 502                 | 562                 | 693                 | 717                 | 770                 | 922                 | 978                 | 1 003               | 1 033               |

title: Сан-Мартіню-де-Арворе

wikitext:
{{Otheruses-2|Сан-Мартіню|Арворе}}
{{Адміністративна одиниця Португалії
| name =
| native_name =
| type = парафія
| image_coat_of_arms =
| image_shield =
| image_flag =
| flag_border =
| image_skyline =
| image_caption =
| image_location =
| image_map =
| map_caption =
| coordinates =
| region =
| island =
| CIM =
| metro =
| district = [[Коїмбра (округ)|Коїмбра]]
| municipality = [[Коїмбра]]
| municipalities =
| parishes =
| seat =
| leader_party =
| leader_name =
| elevation =
| elevation_m =
| elevation_min =
| elevation_max =
| area_total = 4.6044
| area_total_km2 =
| population_total = 1033
| population_as_of = [[2011]]<ref name="EU">{{Eurostat LAU}}</ref>
| postal_code =
| area_code = 060321
| patron = Мартин Турський
| holiday =
| established_date =
| dissolved =
| website =
}}
'''Сан-Мартіню-де-Арворе''' ({{lang-pt|São Martinho de Árvore}}; {{IPA2|ˈsɐ̃w maɾ.ˈti.ɲu dɨ ˈaɾ.vu.ɾɨ}}<ref>{{МФА-пор}}</ref>) — [[парафії Португалії|парафія]] в [[Португалія|Португалії]], у [[муніципалітети Португалії|муніципалітеті]] [[Коїмбра]]. Розташована в західній частині країни, на теренах історичної португальської [[провінції Португалії|провінції]] [[Бейра (провінція)|Бейра]]. Входить до складу [[округи Португалії|округу]] [[Коїмбра (округ)|Коїмбра]]. За адміністративним поділом, чинним до [[1976]] року, терени парафії були складовою провінції [[Берегова Бейра]]. Належить до [[Коїмбрська діоцезія|Коїмбрської діоцезії]] [[Католицька церква в Португалії|Католицької церкви]]. [[Святий покровитель|Патрон]] — Мартин Турський<ref>[http://www.anuariocatolicoportugal.net/lista_oragos.asp Oragos] // ''Anuário Católico. Portugal''.</ref>. Площа — {{formatnum:4.6044}} км². Населення — 1033 ос. ([[2011]]<ref name="EU"/>). Сильно [[урбанізація|урбанізований]] регіон.<!-- (1) Cities (densely populated areas) (Code 1) --><ref>[https://ec.europa.eu/eurostat/web/gisco/geodata/reference-data/population-distribution-demography/degurba Degree of Urbanisation], eurostat</ref> Густота населення — {{Densidade populacional2|1033|4.6044|}}. Код — 060321.
== Населення ==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! colspan="15" | Кількість мешканців<ref>{{ІНС Португалія}}</ref>
|- bgcolor="white"
| align="center" | '''1864'''
| align="center" | '''1878'''
| align="center" | '''1890'''
| align="center" | '''1900'''
| align="center" | '''1911'''
| align="center" | '''1920'''
| align="center" | '''1930'''
| align="center" | '''1940'''
| align="center" | '''1950'''
| align="center" | '''1960'''
| align="center" | '''1970'''
| align="center" | '''1981'''
| align="center" | '''1991'''
| align="center" | '''2001'''
| align="center" | '''2011'''
|- bgcolor="white"
| align="center" |	365
| align="center" |	453
| align="center" |	451
| align="center" |	515
| align="center" |	580
| align="center" |	423
| align="center" |	502
| align="center" |	562
| align="center" |	693
| align="center" |	717
| align="center" |	770
| align="center" |	922
| align="center" |	978
| align="center" |	1 003
| align="center" |	1 033
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{ci}}
* {{Eurostat LAU}}
{{Парафії Коїмбри }}
{{ac}}

[[Категорія:Парафії Коїмбри]]

title: — Парафія —

Країна: Португалія

Округ: Коїмбра

Муніципалітет: Коїмбра

— Парафія —:
Площа
Населення (2011)

Часовий пояс: WET (UTC±00:00)

Покровитель: Мартин Турський


text:
# Гельсінгборг
Гельсінгборг (швед. Helsingborg) — місто та порт на півдні Швеції у лені Сконе. Населення міста становить 95 444 чоловік станом на 2008 рік. Місто є центром однойменного муніципалітету. Гельсінгборг розташований у найвужчому місці протоки Ересунн навпроти данського міста Гельсінгер (це місце є найближчою точкою між Швецією та Данією). З Гельсінгером до Гельсінгборга ходить пором, який курсує з інтервалом у 20 хвилин. Через місто проходить європейський шлях .

## Історія
Гельсінгборг є одним з найдавніших міст Швеції. Відомо, що постійне поселення на місці сучасного міста існувало з 21 травня 1085 року. Вигідне географічне положення міста забезпечувало йому швидкий розвиток, а саме місто було одним з найважливіших населених пунктів для Данії (у той час Данія контролювала обидва боки протоки Ересунн). У 1429 році Данія ввела Зундський податок за прохід через протоку, який складав значну частину від коштів, які надходили від податків.
Після Дансько-шведської війни (1657—1658) та підписання Роскільського миру Данія втратила всі території на Скандинавському півострові, а Гельсінгборг перейшов у підпорядкування Швеції. На той час населення міста приблизно становило 1 000 осіб. Проте Данія не хотіла втрачати важливий порт і продовжувала періодично нападати на місто. Остання спроба захопити місто була у 1710 році коли 14 000 данських вояків висадились неподалік від міста. Внаслідок битви, яка відбувалась 28 лютого, перемогу одержали війська Швеції, проте саме місто було сильно зруйновано. У 1770 році населення міста становило всього 1 321 мешканців та повільно зростало. Починаючи з 1850-х місто активно зростає з 4 000 мешканців в 1850 до 20 000 в 1890 і до 56 000 в 1930.

## Клімат
Клімат Гельсінгборга помірний. За рік випадає в середньому 500—600 мм опадів. Середня температура січня -0,1 °C, липня 16.8 °C.
| Клімат Гельсінгборга    | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга | Клімат Гельсінгборга |
| Показник                | Січ.                 | Лют.                 | Бер.                 | Квіт.                | Трав.                | Черв.                | Лип.                 | Серп.                | Вер.                 | Жовт.                | Лист.                | Груд.                | Рік                  |
| Абсолютний максимум, °C | 11,0                 | 15,3                 | 18,0                 | 26,0                 | 28,1                 | 30,9                 | 33,2                 | 32,4                 | 27,5                 | 22,5                 | 16,6                 | 12,0                 | 33,2                 |
| Середній максимум, °C   | 3,0                  | 3,3                  | 6,9                  | 12,5                 | 17,1                 | 20,7                 | 22,8                 | 22,3                 | 18,3                 | 12,6                 | 7,9                  | 4,4                  |                      |
| Середня температура, °C | 0,8                  | 0,5                  | 3,4                  | 7,9                  | 13,3                 | 16,0                 | 18,1                 | 17,7                 | 14,4                 | 9,6                  | 5,8                  | 2,4                  |                      |
| Середній мінімум, °C    | −1,4                 | −1,3                 | −0,1                 | 3,2                  | 7,5                  | 11,2                 | 13,4                 | 13,4                 | 10,5                 | 6,5                  | 3,6                  | 0,4                  |                      |
| Абсолютний мінімум, °C  | −21,7                | −20,5                | −18,8                | −8,7                 | −1,5                 | 3,0                  | 4,4                  | 5,4                  | −0,1                 | −7,3                 | −10,3                | −22                  | −22                  |
| Норма опадів, мм        | 52.1                 | 43.8                 | 37.0                 | 27.5                 | 49.5                 | 67.2                 | 72.0                 | 87.0                 | 51.2                 | 69.8                 | 55.3                 | 60.5                 |                      |
| ----------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- | -------------------- |

## Промисловість
Розвинено суднобудування, електротехнічна, гумово-хімічна, текстильна, керамічна, харчова промисловість; кольорова металургія. Гельсінгборг є важливим транспортним, торговельним та діловим центром.

## Пам'ятки
Історична частина міста складається з великої кількості старовинних будинків, розташованих на узбережжі протоки. Особливий інтерес становлять будівля ратуші, вежа Чернан, церква Св. Марії в стилі цегляної готики, музей просто неба Фредріксдаль та культурний центр Генрі Дункера.
- Вид на Гельсінгборг
- Міська управа
- Ратуша
- Вежа Чернан
- Пам'ятник Магнусу Стенбоку
- Вид на місто з моря
- Дом Якоба Хансена
- Скульптура «Зламана голова»

title: Гельсінгборг

wikitext:
{{Otheruses|Гельсінгборг (значення)}}
{{НП
 |статус                  = Місто
 |українська назва        = Гельсінгборг
 |оригінальна назва       = {{lang-sv|Helsingborg}}
 |країна                  = Швеція
 |герб                    = Coat of arms of Helsingborg, Sweden.svg
 |прапор                  =
  |lat_dir = N |lat_deg = 56 |lat_min = 3  |lat_sec =
  |lon_dir = E |lon_deg = 12 |lon_min = 42 |lon_sec =
  |CoordAddon             = type:city(43796)_region:SE
  |CoordScale             = 50000
 |розмір карти країни     = 200
 |розмір карти району     =
 |вид регіону             = Адміністративний поділ Швеції{{!}}Лен
 |регіон                  = Сконе
 |регіон в таблиці        = Сконе (лен)
 |вид району              =
 |район                   =
 |район в таблиці         =
 |голова                  =
 |дата заснування         = 1085
 |засновник               =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   = 39,7
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              = 126,754 <ref>{{Cite web |url=http://www.scb.se/Pages/TableAndChart____159278.aspx |title=Population in the country, counties and municipalities by sex and age 31/12/2009<!-- Заголовок добавлен ботом --> |accessdate=26 травня 2011 |archiveurl=https://www.webcitation.org/619Nu3tFG?url=http://www.scb.se/Pages/TableAndChart____159278.aspx |archivedate=23 серпня 2011 |deadurl=yes }}</ref>
  |рік перепису           = 2009
  |густина                = 2519
  |агломерація            =
  |національний склад     =
  |конфесійний склад      =
 |часовий пояс            = +1
 |DST                     = є
 |телефонний код          =
 |поштовий індекс         =
 |поштові індекси         =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      =
 |цифровий ідентифікатор  =
 |сайт                    = http://www.helsingborg.se
 |мова сайту 2            =
 |мова сайту 4            =
 |add1n                   = [[Провінції Швеції|Провінція]]
 |add1                    = [[Сконе]]
 |add2                    =
 |add3                    =
}}
'''Гельсінгборг'''{{sfn|Атлас світу|2005}}<ref name="УРЕ"/> ({{lang-sv|Helsingborg}}) — [[місто]] та [[порт]] на півдні [[Швеція|Швеції]] у [[Адміністративний поділ Швеції|лені]] [[Сконе (лен)|Сконе]]. Населення міста становить 95 444 чоловік станом на [[2008]] рік. Місто є центром однойменного муніципалітету. Гельсінгборг розташований у найвужчому місці протоки [[Ересунн]] навпроти [[Данія|данського]] міста [[Гельсінгер]] (це місце є найближчою точкою між Швецією та Данією). З Гельсінгером до Гельсінгборга ходить [[пором]], який курсує з інтервалом у 20 хвилин. Через місто проходить європейський шлях {{табличка-eu|4}}.

== Історія ==
Гельсінгборг є одним з найдавніших міст Швеції. Відомо, що постійне поселення на місці сучасного міста існувало з [[21 травня]] [[1085]] року.<ref>{{cite web|url=http://www.helsingborg.se/templates/StandardPage.aspx?id=549&epslanguage=EN|title=Helsingborgs stad - History of Helsingborg|publisher=Helsingborg.se|date=2007-05-21|accessdate=2010-07-30|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I4uOyaP3?url=http://www.helsingborg.se/Medborgare/|archivedate=2013-07-13|deadurl=yes}}</ref> Вигідне географічне положення міста забезпечувало йому швидкий розвиток, а саме місто було одним з найважливіших населених пунктів для Данії (у той час Данія контролювала обидва боки протоки Ересунн). У [[1429]] році Данія ввела [[Зундський податок]] за прохід через протоку, який складав значну частину від коштів, які надходили від податків.

Після [[Дансько-шведська війна (1675-1679)|Дансько-шведської війни (1657—1658)]] та підписання [[Роскільский мир|Роскільського миру]] Данія втратила всі території на [[Скандинавський півострів|Скандинавському півострові]], а Гельсінгборг перейшов у підпорядкування Швеції. На той час населення міста приблизно становило 1 000 осіб.<ref name="historia1">{{cite web|url=http://www2.historia.su.se/urbanhistory/cybcity/stad/helsingborg/befolkning.htm|title=CyberCity / Helsingborg / Befolkning|publisher=.historia.su.se|date=2008-01-14|accessdate=2010-07-30|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I4uQTx2g?url=http://urbanhistory.historia.su.se/cybercity/stad/helsingborg/befolkning.htm|archivedate=2013-07-13|deadurl=yes}}</ref> Проте Данія не хотіла втрачати важливий порт і продовжувала періодично нападати на місто. Остання спроба захопити місто була у [[1710]] році коли 14 000 данських вояків висадились неподалік від міста. Внаслідок битви, яка відбувалась [[28 лютого]], перемогу одержали війська Швеції, проте саме місто було сильно зруйновано. У [[1770]] році населення міста становило всього 1 321 мешканців та повільно зростало.<ref name="historia1"/> Починаючи з 1850-х місто активно зростає з 4 000 мешканців в 1850 до 20 000 в 1890 і до 56 000 в 1930.

== Клімат ==
[[Клімат]] Гельсінгборга помірний. За рік випадає в середньому 500—600 мм опадів. [[Середня температура]] січня -0,1 °C, липня 16.8 °C.
{{Weather box
|location = Гельсінгборга
|metric first = Yes
|single line = Yes
|Jan record high C = 11.0
|Feb record high C = 15.3
|Mar record high C = 18.0
|Apr record high C = 26.0
|May record high C = 28.1
|Jun record high C = 30.9
|Jul record high C = 33.2
|Aug record high C = 32.4
|Sep record high C = 27.5
|Oct record high C = 22.5
|Nov record high C = 16.6
|Dec record high C = 12.0
|year record high C = 33.2
|Jan avg record high C = 8.0
|Feb avg record high C = 8.6
|Mar avg record high C = 14.0
|Apr avg record high C = 19.3
|May avg record high C = 24.7
|Jun avg record high C = 27.5
|Jul avg record high C = 29.4
|Aug avg record high C = 28.4
|Sep avg record high C = 23.7
|Oct avg record high C = 17.5
|Nov avg record high C = 12.5
|Dec avg record high C = 9.0
|year avg record high C = 30.1
|Jan high C = 3.0
|Feb high C = 3.3
|Mar high C = 6.9
|Apr high C = 12.5
|May high C = 17.1
|Jun high C = 20.7
|Jul high C = 22.8
|Aug high C = 22.3
|Sep high C = 18.3
|Oct high C = 12.6
|Nov high C = 7.9
|Dec high C = 4.4
|year high C =
|Jan mean C = 0.8
|Feb mean C = 0.5
|Mar mean C = 3.4
|Apr mean C = 7.9
|May mean C = 13.3
|Jun mean C = 16.0
|Jul mean C = 18.1
|Aug mean C = 17.7
|Sep mean C = 14.4
|Oct mean C = 9.6
|Nov mean C = 5.8
|Dec mean C = 2.4
|year mean C =
|Jan low C = -1.4
|Feb low C = -1.3
|Mar low C = -0.1
|Apr low C = 3.2
|May low C = 7.5
|Jun low C = 11.2
|Jul low C = 13.4
|Aug low C = 13.4
|Sep low C = 10.5
|Oct low C = 6.5
|Nov low C = 3.6
|Dec low C = 0.4
|year low C =
|Jan avg record low C = -10.3
|Feb avg record low C = -8.9
|Mar avg record low C = -6.9
|Apr avg record low C = -2.8
|May avg record low C = 1.1
|Jun avg record low C = 6.1
|Jul avg record low C = 9.0
|Aug avg record low C = 8.1
|Sep avg record low C = 4.2
|Oct avg record low C = -1.2
|Nov avg record low C = -4.6
|Dec avg record low C = -7.6
|year avg record low C = -12.8
|Jan record low C = -21.7
|Feb record low C = -20.5
|Mar record low C = -18.8
|Apr record low C = -8.7
|May record low C = -1.5
|Jun record low C = 3.0
|Jul record low C = 4.4
|Aug record low C = 5.4
|Sep record low C = -0.1
|Oct record low C = -7.3
|Nov record low C = -10.3
|Dec record low C = -22.0
|year record low C = -22.0
|precipitation colour = green
|Jan precipitation mm = 52.1
|Feb precipitation mm = 43.8
|Mar precipitation mm = 37.0
|Apr precipitation mm = 27.5
|May precipitation mm = 49.5
|Jun precipitation mm = 67.2
|Jul precipitation mm = 72.0
|Aug precipitation mm = 87.0
|Sep precipitation mm = 51.2
|Oct precipitation mm = 69.8
|Nov precipitation mm = 55.3
|Dec precipitation mm = 60.5
|year precipitation mm =
|source 1 = SMHI Open Data<ref>{{cite web | url = https://www.smhi.se/klimatdata/meteorologi/ladda-ner-meteorologiska-observationer/#param=airtemperatureInstant,stations=all | work = [[Swedish Meteorological and Hydrological Institute]] | language = sv | title = Ladda ner meteorologiska observationer | access-date = 10 February 2023 | archive-date = 11 April 2019 | archive-url = https://web.archive.org/web/20190411092753/https://www.smhi.se/klimatdata/meteorologi/ladda-ner-meteorologiska-observationer#param=airtemperatureInstant,stations=all | url-status = dead }}</ref>
|source 2 = SMHI Monthly Data 2002–2022<ref>{{cite web |url=http://www.smhi.se/klimatdata/meteorologi/temperatur/2.1240 |work=[[Swedish Meteorological and Hydrological Institute]] |date=10 лютого 2023 |title=Års- och månadsstatistik |language=sv |access-date=27 лютого 2016 |archive-date=25 грудня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181225065632/http://www.smhi.se/klimatdata/meteorologi/temperatur/2.1240%20 |url-status=dead }}</ref>
|date=February 2023}}

== Промисловість ==
Розвинено [[суднобудування]], електротехнічна, гумово-хімічна, [[текстильна промисловість|текстильна]], керамічна, [[харчова промисловість]]; [[кольорова металургія]]. Гельсінгборг є важливим транспортним, торговельним та діловим центром.

== Пам'ятки ==
Історична частина міста складається з великої кількості старовинних будинків, розташованих на узбережжі протоки. Особливий інтерес становлять будівля ратуші, вежа Чернан, церква Св. Марії в стилі [[цегла|цегляної]] [[готика|готики]], музей просто неба Фредріксдаль та культурний центр Генрі Дункера.

<small><gallery caption="" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
Helsingborg top.jpg|Вид на Гельсінгборг
Helsinborg fortress.jpg|Міська управа
Helsingborg Rådhuset.jpg|Ратуша
Helsingborg Kaernan.jpg|Вежа Чернан
Helsingborg Magnus Stenbock staty.jpg|Пам'ятник [[Магнус Стенбок|Магнусу Стенбоку]]
Helsingborg sea.jpg|Вид на місто з моря
Helsingborg Jacob Hansens hus1.jpg|Дом Якоба Хансена
Broken head.jpg|Скульптура «Зламана голова»
</gallery></small>

== Див. також ==
* [[Енгельгольм (аеропорт)]]
* [[Гельсінгборг-Центральний]]

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="УРЕ">[http://leksika.com.ua/16810803/ure/shvetsiya Швеція] // {{УРЕ}}</ref>
}}

== Література ==
* {{Атлас світу, 2005}}

== Посилання ==
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53395/8707.html  Гельсінґборь]}}

{{Sweden-geo-stub}}
{{Найбільші міста Швеції}}
{{Лен Сконе}}
{{ac}}
{{Портали|Географія|Європа|Швеція}}
[[Категорія:Засновані в Європі 1085]]
[[Категорія:Міста Швеції]]
[[Категорія:Лен Сконе]]
[[Категорія:Гельсінборг| ]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: Швеція

Лен: Сконе (лен)

Межує з: | Геганес ? |

Густота населення: 2519 осіб/км²

Поштовий індекс: 25X XX

OSM: ↑935560 ·R (Гельсінборг)

Провінція: Сконе


text:
# Стожок Микола Павлович
Микола Павлович Стожок (нар.. 1 серпня 1923, м. Кролевець, Конотопська округа, Чернігівська губернія, Українська СРР, СРСР (з 2020 року — Конотопського району Сумської області) — пом.. 20 липня 2003, м. Глухів, Сумська область, Україна) — український педагог, учений, краєзнавець, кандидат історичних наук (1972), доцент (1976), Відмінник народної освіти УРСР (1974).

## Життєпис
Микола Стожок народився 1 серпня 1923 року в містечку Кролевець Конотопської округи Чернігівської губернії (з 2020 року — Конотопського району Сумської області). Працював з дитинства. У вересні 1943 року був мобілізований до лав Червоної армії. До січня 1944 року він перебував курсантом у складі 745-го армійського запасного стрілецького полку Першого українського фронту. На початку 1944 року молодого командира взводу 1033-го стрілецького полку 280-тої стрілецької дивізії Першого українського фронту «кинули» у вир війни. Здібний офіцер у квітні того ж року вступив на курсантські курси молодших лейтенантів при 1-й гвардійській армії 4-го українського фронту. Закінчивши курси у серпні 1944 року він командиром взводу вже 258-го стрілецького полку 56-ї гвардійської стрілецької дивізії 2-го Прибалтійського фронту знову був направлений у вир війни. В цей час він брав участь у бойових діях у східній частині Латвії у ході Мадонської наступальної операції, коли війська просунулись на 60-70 км уздовж північного берега Західної Двіни і звільнили великий вузол залізничних і шосейних доріг — м. Мадона. З початком осені в ході Ризької операції до 22 жовтня вийшли до Тукумського рубежу оборони військ вермахту, блокувавши в Курляндії групу армій «Північ». Саме в ході блокадних боїв на Курляндському півострові у січні 1945 року було поранено лейтенанта Миколу Стожка. Він втратив зір і до 15 липня 1945 року лікувався в Москві. Повернувшись додому до Кролевця інвалідом війни І групи. Був нагороджений Орденами Вітчизняної війни ІІ та ІІІ ступенів.
У січні 1947 року влаштувався на посаду робітника навчально-виробничого підприємства УТОС у Кролевці, де працював до вступу у вересні 1950 року на історичний факультет Київського державного університету імені Т. Г. Шевченка. Отримавши диплом з відзнакою за спеціальністю «Історія СРСР» у серпні 1955 року перші три роки працював учителем історії у середній школі с. Воронинці Лазірківського району (з 2020 р. — Новооржицької селищної територіальної громади Лубенського району) Полтавщини. У серпні 1958 року переїхав поближче до рідного міста: рік працював вчителем історії Обтовської середньої школи Кролевецького району. Також був обраний секретарем парторганізації школи.
У серпні 1959 року Микола Стожок був призначений заступником директора навчально-виробничого підприємства УТОС у Кролевці (обіймав цю посаду більше десятиліття до липня 1972 року). Весь цей час виконував обов'язки секретаря парторганізації підприємства. Крім того, за сумісництвом з 1 вересня 1962 року 39-річний Микола Павлович працював викладачем соціально-економічних дисциплін Кролевецького профтехучилища художнього ткацтва. Також історик був активним лектором та пропагандистом.
З 1968 по 1970 роки Микола Стожок був здобувачем на кафедрі історії Харківського ордена Трудового Червоного прапора державного університету ім. О. М. Горького (нині — Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна). На раді історичного факультету 12 грудня 1970 року 47-річний вчений захистив дисертацію на здобуття наукового ступеня кандидата історичних наук на тему «Трудящі Сумщини в боротьбі за владу Рад у період громадянської війни 1918—1920 рр.». Успішний захист було затверджено рішенням Президії Вищої атестаційної комісії при міністерстві вищої та середньої спеціальної освіти СРСР 31 березня 1972 року. Він спеціалізувався над вивченням історії рідного краю та історії революційного руху на Кролевеччині.
15 листопада 1972 року 49-річного Миколу Стожка було призначено на посаду старшого викладача історії КПРС кафедри марксизму-ленінізму Глухівського державного педагогічного інституту. Через два роки був обраний на посаду в. о. доцента. Наказом міністра освіти Української РСР О. М. Маринича 1974 року «за багаторічну сумлінну роботу по підготовці висококваліфікованих педагогічних кадрів та з нагоди 100-річчя від дня заснування Глухівського державного педагогічного інституту» вченого було нагороджено значком «Відмінник народної освіти УРСР». У 1974 році був обраний член партбюро, керував громадсько-політичною практикою студентів, постійно працював куратором групи, читає лекції для трудящих та студентів. Науковець неодноразово публікував статті на історично-партійну тематику у місцевій періодичній пресі. Написав також декілька історичних нарисів. Рішенням вищої атестаційної комісії при Раді Міністпів СРСР від 7 квітня 1976 року М. П. Стожку було присвоєне вчене звання доцента по кафедрі марксизму-ленінізму. Викладач активно розробляв та упроваджував до освітнього процесу новаторський на той час метод проблемного навчання. У 1980 році він брав участь у написанні фундаментальної праці «Історія міст та сіл Української РСР: Сумська область»: підготував три історичні нариси «Кролевець», «Вороніж» та «Коротченкове». Довгий час, до 1982 року Микола Стожок проводив активну політико-виховну роботу. Зокрема, працював пропагандистом Глухівського міському партії, був членом районного товариства «Знання». Щорічно виступав із понад 20 лекціями перед студентами інституту, а також у колективах підприємств та організацій Глухова і Кролевця. Також неодноразово обирався головою профгрупи кафедри марксизму-ленінізму. Загалом у 1979—1984 роках було надруковано близько 60 статей та нарисів обсягом 20 друкованих аркушів й завершено монографію «У боротьбі за здобуття Жовтня» (З історії бойової співдружності трудящих Радянської Росії і України в роки громадянської війни 1918—1919" (увійшла до плану видання «Вища школа» у 1984 році). На честь «40-річчя Перемоги радянського народу у Великій Вітчизняній війні» ім'я М. П. Стожка було занесено до обласної Книги трудової доблесті.
Вчений за період 1984—1989 років брав участь у 5 наукових конференціях з тезами доповідей, опублікованих у наукових збірниках. Також він опублікував 11 статей в енциклопедичному довіднику «Великий Жовтень і громадянська війна на Україні». А загалом у ці роки у періодичній пресі вийшло понад 100 історико-краєзнавчих статей. 1 вересня 1997 року 74-річний Микола Стожок був звільнений з посади викладача кафедри соціально-економічних дисциплін у зв'язку із закінченням терміну договору. Провів на пенсії шість років активного життя. Помер 20 липня 2003 року на 80-му році життя. Похований у Глухові на Веригинському кладовищі.

## Вибрані публікації
- В борьбе за завоевание Октября: монографія. Харьков: Изд-во «Вища школа Харьков», 1984
- Трудящі Сумщини в боротьбі за владу Рад у період громдянської війни 1918—1920 рр. Канд. дис. Харьков: Харьковский университет им. Горького, 1972 (рукопис)
- Трудящиеся Сумщины в борьбе за власть Советов в период гражданской войны 1918—1920 гг. Автореферат. Харьков: Харьковский университет им. Горького, 1970.
- Камень. // Історія міст і сіл Української РСР. Київ, 1973
- Вороніж. // Історія міст і сіл Української РСР. Київ, 1973 (у співавторстві)
- Коротченково. // Історія міст і сіл Української РСР. Київ, 1973 (у співавторстві).
- Сереженко М., Стожок М. Став невпізнанним Кролевець // Маяк комунізму. — 1963. — № 78. — 10 верес. — С. 4; № 80. — 14 верес. — С. 4; № 82. — 19 верес. — С. 4.
- Гавриленко М. М., Сереженко М. Г., Стожок М. П. Кролевець // Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. — Сумська область. — К.: Гол. ред. УРЕ, 1973. — С.323-335: карта, 3 іл.; вкл. іл. Див. також там же, с. 16, 17, 19, 32, 41, 43, 44, 46, 47, 51, 69, 77, 81, 101, 212.
- Кролевецький район / [М. М. Гавриленко, М. П. Стожок, М. Г. Сереженко; Ф. П. Карабут; Г. Г. Бірюков, В. О. Журід, М. Р. Кобилякова, І. П. Макаренко, Є. П. Чередник] // Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. — Сумська область. — К.: Гол. ред. УРЕ, 1973. — С.323-353: карта, 3 іл.; вкл. іл. Див. також там же, с.10, 57, 59, 64, 66, 84.
- Кролевець вшановує пам'ять Т. Г. Шевченка // Народна творчість етнографія. 1966.
- Кролевець вшановує пам'ять Т. Г. Шевченка. // Український історичний журнал. — 1964. — № 1. — C. 105—107.
- Створення партійних організацій у полках Другої Української радянської дивізії // Український історичний журнал. — 1968. — № 2. — C. 98–101.

## Родина
- З Оленою Петрівною Коберник (Стожок; 1925—2015) одружився в 1947 році. У шлюбі народилися чотири доньки: Валентина (нар. 1947), Тамара (1956—2001), Людмила (нар. 1949) та Олена (1966)[1][2].

## Нагороди
- Орден Вітчизняної війни ІІ ст. (6.08.1946);
- Орден Вітчизняної війни ІІІ ст. (1945);
- Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні» (15.09.1946);
- Медаль «Двадцять років перемоги над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні» (07.05.1965);
- Медаль «50 років Збройним силам СРСР» (18.10.1967);
- Медаль «За доблестний труд в ознаменування 100-річчя з дня народження Володимира Ілліча Леніна» (02.04.1970).

title: Стожок Микола Павлович

wikitext:
{{Науковець
|ім'я = Микола Стожок
|ім'я_мовою_оригінала = Стожок Микола Павлович
|портрет =
|зображення = Стожок Микола Павлович.jpg
|зображення_розмір =
|зображення_підпис =
|дата народження = 01.08.1923
|місце народження =  м. [[Кролевець]], [[Конотопська округа]], [[Чернігівська губернія]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|Українська СРР]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] (з 2020 року - [[Конотопський район|Конотопського району]] [[Сумська область|Сумської області]]
|дата смерті = 20.07.2003
|місце смерті = м. [[Глухів]], [[Сумська область]], [[Україна]]
|резиденція = м. [[Глухів]], [[Сумська область]]
|громадянство = {{USSR}} → {{UKR}}
|національність = українець
|галузь = освіта
|заклад = [[Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка]]
|Alma Mater = [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|КиївськИЙ державнИЙ університет імені Т. Г. Шевченка]] (1955)
|Посада =
|відомий завдяки =
|звання = [[кандидат історичних наук]] (1972)
|ступінь = [[доцент]] (1976)
|керівник =
|учні =
|Батько =
|Мати =
|Дружина = Олена (1925—2015)
|Діти =
|нагороди =
{{ряд
 | вирівняти = по ширині
 | {{Орден Вітчизняної війни 2 ступеня|1946}}
}}
{{ряд
 | вирівняти = по ширині
 | {{Медаль За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.|1946}}
| {{Медаль «20 років перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»|1965}}
| {{Медаль «50 років Збройних Сил СРСР»|1967}}
| {{Медаль «В ознаменування 100-річчя з дня народження Володимира Ілліча Леніна»|1970}}
}}
|signature =
|примітки =
|особиста_сторінка =
}}
{{Othernames|Стожок (значення)}}
'''Микола Павлович Стожок''' ({{нар}}. 1 серпня 1923, м. [[Кролевець]], [[Конотопська округа]], [[Чернігівська губернія]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|Українська СРР]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] (з 2020 року — [[Конотопський район|Конотопського району]] [[Сумська область|Сумської області]]) — {{пом}}. 20 липня 2003, м. [[Глухів]], [[Сумська область]], [[Україна]]) — український педагог, учений, краєзнавець, кандидат історичних наук (1972), доцент (1976), Відмінник народної освіти УРСР (1974).

== Життєпис ==
Микола Стожок народився 1 серпня 1923 року в містечку [[Кролевець]] [[Конотопська округа|Конотопської округи]] [[Чернігівська губернія|Чернігівської губернії]] (з 2020 року — [[Конотопський район|Конотопського району]] [[Сумська область|Сумської області]]). Працював з дитинства. У вересні 1943 року був мобілізований до лав Червоної армії. До січня 1944 року він перебував курсантом у складі 745-го армійського запасного стрілецького полку [[1-й Український фронт|Першого українського фронту]]. На початку 1944 року молодого командира взводу 1033-го стрілецького полку 280-тої стрілецької дивізії Першого українського фронту «кинули» у вир війни. Здібний офіцер у квітні того ж року вступив на курсантські курси молодших лейтенантів при 1-й гвардійській армії 4-го українського фронту. Закінчивши курси у серпні 1944 року він командиром взводу вже 258-го стрілецького полку 56-ї гвардійської стрілецької дивізії [[2-й Прибалтійський фронт|2-го Прибалтійського фронту]] знову був направлений у вир війни. В цей час він брав участь у бойових діях у східній частині Латвії у ході [[Мадонська наступальна операція|Мадонської наступальної операції]], коли війська просунулись на 60-70 км уздовж північного берега [[Західна Двіна|Західної Двіни]] і звільнили великий вузол залізничних і шосейних доріг — м. [[Мадона]]. З початком осені в ході [[Ризька операція|Ризької операції]] до 22 жовтня вийшли до Тукумського рубежу оборони військ вермахту, блокувавши в [[Курляндія|Курляндії]] групу армій «Північ». Саме в ході блокадних боїв на Курляндському півострові у січні 1945 року було поранено лейтенанта Миколу Стожка. Він втратив зір і до 15 липня 1945 року лікувався в Москві. Повернувшись додому до Кролевця інвалідом війни І групи. Був нагороджений Орденами Вітчизняної війни ІІ та ІІІ ступенів.
У січні 1947 року влаштувався на посаду робітника навчально-виробничого підприємства УТОС у Кролевці, де працював до вступу у вересні 1950 року на історичний факультет [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|Київського державного університету імені Т. Г. Шевченка]]. Отримавши диплом з відзнакою за спеціальністю «Історія СРСР» у серпні 1955 року перші три роки працював учителем історії у середній школі с. [[Воронинці (Лубенський район)|Воронинці]] [[Лазірківський район|Лазірківського району]] (з 2020 р. — Новооржицької селищної територіальної громади [[Лубенський район|Лубенського району]]) [[Полтавська область|Полтавщини]]. У серпні 1958 року переїхав поближче до рідного міста: рік працював вчителем історії Обтовської середньої школи [[Кролевецький район|Кролевецького району]]. Також був обраний секретарем парторганізації школи<ref name=":0">{{Cite web|title=Андрій Гриценко|url=https://hlukhiv.city/articles/author/3576|website=Глухів.City|accessdate=2023-08-10|language=uk}}</ref>.

У серпні 1959 року Микола Стожок був призначений заступником директора навчально-виробничого підприємства УТОС у Кролевці (обіймав цю посаду більше десятиліття до липня 1972 року). Весь цей час виконував обов'язки секретаря парторганізації підприємства. Крім того, за сумісництвом з 1 вересня 1962 року 39-річний Микола Павлович працював викладачем соціально-економічних дисциплін Кролевецького профтехучилища художнього ткацтва. Також історик був активним лектором та пропагандистом<ref name=":1">{{Cite web|title=Гриценко Андрій. 100-річчя історика Стожка Миколи Павловича|url=https://history.sumy.ua/news/9743-hrytsenko-andrii-100richchia-istoryka-stozhka-mykoly-pavlovycha.html|website=history.sumy.ua|accessdate=2023-08-10|language=uk-ua|first=Андрій Гриценко, доктор педагогічних наук, доцент (м|last=Глухів)}}</ref>.

З 1968 по 1970 роки Микола Стожок був здобувачем на кафедрі історії [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківського ордена Трудового Червоного прапора державного університету ім. О. М. Горького]] (нині — Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна). На раді історичного факультету 12 грудня 1970 року 47-річний вчений захистив дисертацію на здобуття наукового ступеня [[кандидат історичних наук|кандидата історичних наук]] на тему «Трудящі Сумщини в боротьбі за владу Рад у період громадянської війни 1918—1920 рр.». Успішний захист було затверджено рішенням Президії Вищої атестаційної комісії при міністерстві вищої та середньої спеціальної освіти СРСР 31 березня 1972 року. Він спеціалізувався над вивченням історії рідного краю та історії революційного руху на Кролевеччині<ref name=":0" />.

15 листопада 1972 року 49-річного Миколу Стожка було призначено на посаду старшого викладача історії КПРС кафедри марксизму-ленінізму [[Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка|Глухівського державного педагогічного інституту]]. Через два роки був обраний на посаду в. о. доцента. Наказом міністра освіти Української РСР О. М. Маринича 1974 року «за багаторічну сумлінну роботу по підготовці висококваліфікованих педагогічних кадрів та з нагоди 100-річчя від дня заснування Глухівського державного педагогічного інституту» вченого було нагороджено значком «[[Значок «Відмінник народної освіти УРСР»|Відмінник народної освіти УРСР]]». У 1974 році був обраний член партбюро, керував громадсько-політичною практикою студентів, постійно працював куратором групи, читає лекції для трудящих та студентів. Науковець неодноразово публікував статті на історично-партійну тематику у місцевій періодичній пресі. Написав також декілька історичних нарисів. Рішенням вищої атестаційної комісії при Раді Міністпів СРСР від 7 квітня 1976 року М. П. Стожку було присвоєне вчене звання [[доцент]]а по кафедрі марксизму-ленінізму. Викладач активно розробляв та упроваджував до освітнього процесу новаторський на той час метод проблемного навчання. У 1980 році він брав участь у написанні фундаментальної праці «Історія міст та сіл Української РСР: Сумська область»: підготував три історичні нариси «Кролевець», «Вороніж» та «Коротченкове». Довгий час, до 1982 року Микола Стожок проводив активну політико-виховну роботу. Зокрема, працював пропагандистом Глухівського міському партії, був членом районного товариства «Знання». Щорічно виступав із понад 20 лекціями перед студентами інституту, а також у колективах підприємств та організацій Глухова і Кролевця. Також неодноразово обирався головою профгрупи кафедри марксизму-ленінізму. Загалом у 1979—1984 роках було надруковано близько 60 статей та нарисів обсягом 20 друкованих аркушів й завершено монографію «У боротьбі за здобуття Жовтня» (З історії бойової співдружності трудящих Радянської Росії і України в роки громадянської війни 1918—1919" (увійшла до плану видання «Вища школа» у 1984 році). На честь «40-річчя Перемоги радянського народу у Великій Вітчизняній війні» ім'я М. П. Стожка було занесено до обласної Книги трудової доблесті.
Вчений за період 1984—1989 років брав участь у 5 наукових конференціях з тезами доповідей, опублікованих у наукових збірниках. Також він опублікував 11 статей в енциклопедичному довіднику «Великий Жовтень і громадянська війна на Україні». А загалом у ці роки у періодичній пресі вийшло понад 100 історико-краєзнавчих статей. 1 вересня 1997 року 74-річний Микола Стожок був звільнений з посади викладача кафедри соціально-економічних дисциплін у зв'язку із закінченням терміну договору. Провів на пенсії шість років активного життя. Помер 20 липня 2003 року на 80-му році життя. Похований у Глухові на Веригинському кладовищі<ref name=":0" /><ref name=":1" />.

== Вибрані публікації ==
* В борьбе за завоевание Октября: монографія. Харьков: Изд-во «Вища школа Харьков», 1984
* Трудящі Сумщини в боротьбі за владу Рад у період громдянської війни 1918—1920 рр. Канд. дис. Харьков: Харьковский университет им. Горького, 1972 (рукопис)
* Трудящиеся Сумщины в борьбе за власть Советов в период гражданской войны 1918—1920 гг. Автореферат. Харьков: Харьковский университет им. Горького, 1970.
* Камень. // Історія міст і сіл Української РСР. Київ, 1973
* Вороніж. // Історія міст і сіл Української РСР. Київ, 1973 (у співавторстві)
* Коротченково. // Історія міст і сіл Української РСР. Київ, 1973 (у співавторстві).
* [[Сереженко Михайло Гнатович|Сереженко М.]], Стожок М. Став невпізнанним Кролевець // Маяк комунізму. — 1963. — № 78. — 10 верес. — С. 4; № 80. — 14 верес. — С. 4; № 82. — 19 верес. — С. 4.
* Гавриленко М. М., Сереженко М. Г., Стожок М. П. Кролевець // Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. — Сумська область. — К.: Гол. ред. УРЕ, 1973. — С.323-335: карта, 3 іл.; вкл. іл. Див. також там же, с. 16, 17, 19, 32, 41, 43, 44, 46, 47, 51, 69, 77, 81, 101, 212.
* Кролевецький район / [М. М. Гавриленко, М. П. Стожок, М. Г. Сереженко; Ф. П. Карабут; Г. Г. Бірюков, В. О. Журід, М. Р. Кобилякова, І. П. Макаренко, Є. П. Чередник] // Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. — Сумська область. — К.: Гол. ред. УРЕ, 1973. — С.323-353: карта, 3 іл.; вкл. іл. Див. також там же, с.10, 57, 59, 64, 66, 84.
* Кролевець вшановує пам'ять Т. Г. Шевченка // Народна творчість етнографія. 1966.
* Кролевець вшановує пам'ять Т. Г. Шевченка. // Український історичний журнал. — 1964. — № 1. — C. 105—107.
* Створення партійних організацій у полках Другої Української радянської дивізії // Український історичний журнал. — 1968. — № 2. — C. 98–101.

== Родина ==
* З Оленою Петрівною Коберник (Стожок; 1925—2015) одружився в 1947 році. У шлюбі народилися чотири доньки: Валентина (нар. 1947), Тамара (1956—2001), Людмила (нар. 1949) та Олена (1966)<ref name=":0" /><ref name=":1" />.

== Нагороди ==
* Орден Вітчизняної війни ІІ ст. (6.08.1946);
* Орден Вітчизняної війни ІІІ ст. (1945);
* Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні» (15.09.1946);
* Медаль «Двадцять років перемоги над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні» (07.05.1965);
* Медаль «50 років Збройним силам СРСР» (18.10.1967);
* Медаль «За доблестний труд в ознаменування 100-річчя з дня народження Володимира Ілліча Леніна» (02.04.1970).

== Примітки ==
{{reflist}}
[[Категорія:Українські педагоги]]
[[Категорія:Українські історики]]
[[Категорія:Радянські історики]]
[[Категорія:Уродженці Кролевця]]
[[Категорія:Померли в Глухові]]
[[Категорія:Поховані в Глухові]]
[[Категорія:Випускники Харківського університету]]
[[Категорія:Науковці Глухівського національного університету імені Олександра Довженка]]
[[Категорія:Відмінники народної освіти УРСР]]
[[Категорія:Викладачі Глухівського педагогічного університету]]
[[Категорія:Інваліди Другої світової війни]]

title: Стожок Микола Павлович

Народився: 1 серпня 1923 · м. Кролевець, Конотопська округа, Чернігівська губернія, Українська СРР, СРСР (з 2020 року - Конотопського району Сумської області

Помер: 20 липня 2003 (79 років) · м. Глухів, Сумська область, Україна

Поховання: Глухів

Місце проживання: м. Глухів, Сумська область

Країна: СРСР → Україна

Національність: українець

Діяльність: науковець, історик, викладач університету

Alma mater: КиївськИЙ державнИЙ університет імені Т. Г. Шевченка (1955)

Галузь: освіта

Вчене звання: кандидат історичних наук (1972)

Науковий ступінь: доцент (1976)

Нагороди: | Орден Вітчизняної війни II ступеня — 1946 | | Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» — 1946 | Медаль «20 років перемоги у ВВВ» — 1965 | Медаль «50 років Збройних Сил СРСР» | Медаль «За доблесну працю (За військову доблесть)» |

title: У шлюбі з

Медаль «20 років перемоги у ВВВ» — 1965 · Медаль «50 років Збройних Сил СРСР» · Медаль «За доблесну працю (За військову доблесть)»


text:
# Коаліція за Болгарію
Коаліція за Болгарію (болг. Коалиция за България) — лівоцентристський виборчий альянс в Болгарії на чолі з Болгарською соціалістичною партією. Назва виникла у 1999 році.
На парламентських виборах 2013 року отримала друге місце (26,61 %). До коаліції входили:
- Болгарська соціалістична партія
- Рух за соціальний гуманізм
- Болгарські соціал-демократи
- Партія «Рома»
- Комуністична партія Болгарії
- Болгарська аграрний союз «Олександр Стамболійські»
- Новий світанок
- Європейська безпека та інтеграція

title: Коаліція за Болгарію

wikitext:
{{Політична партія
| назва_партії     = Коаліція за Болгарію
| рідною_мовою     = Коалиция за България
| логотип_партії   = Logo of the BSP for Bulgaria.svg
| колір            = #FF0000
| країна           = BGR
| голова           = [[Корнелія Нінова]]
| штаб-квартира    = [[Софія]], [[Болгарія]]
| позиція          = лівий центр
| партії-члени     = [[Болгарська соціалістична партія]]
Екогласність
Фракійський політичний клуб
| інтернаціонал    = [[Прогресивний альянс соціалістів і демократів]]
| кількість_членів =
| місця1           = 23
| місця2           = 5
| кольори          = {{color box|#FF0000}} [[Червоний колір|Червоний]]
| девіз            =
| гімн             =
| друкований_орган =
}}
'''Коаліція за Болгарію''' ({{lang-bg|Коалиция за България}}) — [[Ліві|лівоцентристський]] [[Партійна коаліція|виборчий альянс]] в [[Болгарія|Болгарії]] на чолі з [[Болгарська соціалістична партія|Болгарською соціалістичною партією]]. Назва виникла у [[1999]] році.

На [[Парламентські вибори в Болгарії 2013|парламентських виборах 2013 року]] отримала друге місце (26,61 %). До коаліції входили:
* [[Болгарська соціалістична партія]]
* [[Рух за соціальний гуманізм]]
* [[Болгарські соціал-демократи]]
* [[Партія «Рома»]]
* [[Комуністична партія Болгарії]]
* [[Болгарська аграрний союз «Олександр Стамболійські»]]
* [[Новий світанок]]
* [[Європейська безпека та інтеграція]]

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20140222204402/http://zabalgaria.com/ Офіційний сайт]
* [http://www.bsp.bg/ БСП] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111213180139/http://www.bsp.bg/ |date=13 Грудня 2011 }}

[[Категорія:Політичні партії Болгарії]]
[[Категорія:Соціал-демократичні партії]]
[[Категорія:Політичні партії за алфавітом]]

title: Коаліція за Болгарію · Коалиция за България

Країна: Болгарія

Голова партії: Корнелія Нінова

Штаб-квартира: Софія, Болгарія

Ідеологія: демократичний соціалізм

Позиція: лівий центр

Партії-члени: Болгарська соціалістична партія · Екогласність · Фракійський політичний клуб


text:
# Саммі Скютте
Саммі Скютте (дан. Sammy Skytte, нар. 20 лютого 1997, Сількеборг) — данський футболіст, півзахисник фарерського клубу «ГБ Торсгавн». Виступав також за низку данських і закордонних клубів.

## Клубна кар'єра
Саммі Скютте народився 1997 року в місті Сількеборг, та є вихованцем футбольної школи місцевого клубу «Сількеборг». У 2015 році Скютте розпочав грати в основній команді клубу, в якій виступав до 2018 року, взявши участь у 51 матчі чемпіонату. У 2018 році футболіст перейшов до клубу «Мідтьюлланд», проте в основному складі команди так і не зіграв, і в 2018—2019 роках грав у оренді в данському клубі «Горсенс» і норвезькому клубі «Стабек».
На початку 2020 року данський півзахисник перейшов до складу норвезького клубу «Буде-Глімт». У другій половині 2020 року, тепер на умовах постійного контракту, Скютте знову став гравцем клубу «Стабек». На початку 2022 року футболіст перейшов до румунського клубу «Конкордія» (Кіажна). З початку 2024 року Саммі Скютте грає у складі фарерського клубу «ГБ Торсгавн».

## Виступи за збірні
У 2014 році Саммі Скютте дебютував у складі юнацької збірної Данії, загалом на юнацькому рівні взяв участь у 15 іграх.
Протягом 2017—2018 років Скютте грав у складі молодіжної збірної Данії. На молодіжному рівні зіграв у 2 офіційних матчах.

title: Саммі Скютте

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Саммі Скютте
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 20.2.1997
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 190 см
| вага = 85 кг
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|FRO}} «[[ГБ Торсгавн]]»
| позиція = [[півзахисник]]
| номер  =
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|DEN}} [[Сількеборг (футбольний клуб)|«Сількеборг»]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2015–2018 | {{Прапорець|DEN}} | [[Сількеборг (футбольний клуб)|«Сількеборг»]] | 51 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2018–2019 | {{Прапорець|DEN}} | [[Мідтьюлланд (футбольний клуб)|«Мідтьюлланд»]] | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2018–2019 |{{оренда}} {{Прапорець|DEN}} | [[Горсенс (футбольний клуб)|«Горсенс»]] | 25 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2019 |{{оренда}} {{Прапорець|NOR}} | «[[Стабек]]» | 13 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2020 | {{Прапорець|NOR}} | «[[Буде-Глімт]]» | 11 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2020–2021 | {{Прапорець|NOR}} | «[[Стабек]]» | 29 |2}}
{{Футболіст рядок 1|2022–2023 | {{Прапорець|ROU}} | [[Конкордія (футбольний клуб, Кіажна)|«Конкордія» (Кіажна)]] | 3 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2024– | {{Прапорець|FRO}} | «[[ГБ Торсгавн]]» | 28 |8}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2014 | {{Прапорець|DNK}} | [[Юнацька збірна Данії з футболу (U-17)|Данія (U-17)]] | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2014–2015 | {{Прапорець|DNK}} | [[Юнацька збірна Данії з футболу (U-18)|Данія (U-18)]] | 5 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2015–2016 | {{Прапорець|DNK}} | [[Юнацька збірна Данії з футболу (U-19)|Данія (U-19)]] | 6 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2017 | {{Прапорець|DNK}} | [[Юнацька збірна Данії з футболу (U-20)|Данія (U-20)]] | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2017–2018 | {{Прапорець|DNK}} | [[Молодіжна збірна Данії з футболу|Данія (мол.)]] | 2 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 3 червня 2025
| збірна-поновлення = 3 червня 2025
}}
'''Саммі Скютте''' ({{lang-da|Sammy Skytte}}, {{нар}} [[20 лютого]] [[1997]], [[Сількеборг]]) — данський [[футболіст]], [[півзахисник]] фарерського клубу «[[ГБ Торсгавн]]». Виступав також за низку данських і закордонних клубів.

== Клубна кар'єра ==
Саммі Скютте народився 1997 року в місті [[Сількеборг]], та є вихованцем футбольної школи місцевого клубу [[Сількеборг (футбольний клуб)|«Сількеборг»]]. У 2015 році Скютте розпочав грати в основній команді клубу, в якій виступав до 2018 року, взявши участь у 51 матчі чемпіонату. У 2018 році футболіст перейшов до клубу [[Мідтьюлланд (футбольний клуб)|«Мідтьюлланд»]], проте в основному складі команди так і не зіграв, і в 2018—2019 роках грав у оренді в данському клубі [[Горсенс (футбольний клуб)|«Горсенс»]] і норвезькому клубі «[[Стабек]]».

На початку 2020 року данський півзахисник перейшов до складу норвезького клубу «[[Буде-Глімт]]». У другій половині 2020 року, тепер на умовах постійного контракту, Скютте знову став гравцем клубу «Стабек». На початку 2022 року футболіст перейшов до румунського клубу [[Конкордія (футбольний клуб, Кіажна)|«Конкордія» (Кіажна)]]. З початку 2024 року Саммі Скютте грає у складі фарерського клубу «[[ГБ Торсгавн]]».

== Виступи за збірні ==
У 2014 році Саммі Скютте дебютував у складі [[Юнацька збірна Данії з футболу (U-17)|юнацької збірної Данії]], загалом на юнацькому рівні взяв участь у 15 іграх.

Протягом 2017—2018 років Скютте грав у складі [[Молодіжна збірна Данії з футболу|молодіжної збірної Данії]]. На молодіжному рівні зіграв у 2 офіційних матчах.

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{Soccerway}}
* {{Wfb}}

{{ac}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Скютте Саммі}}
[[Категорія:данські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Данії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Сількеборга»]]
[[Категорія:Футболісти «Мідтьюлланда»]]
[[Категорія:Футболісти «Горсенса»]]
[[Категорія:Футболісти «Стабека»]]
[[Категорія:Футболісти «Буде-Глімта»]]
[[Категорія:Футболісти «Конкордії» (Кіажна)]]
[[Категорія:Футболісти «ГБ Торсгавн»]]
[[Категорія:данські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Норвегії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Румунії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери на Фарерських островах]]

title: Особисті дані

Народження: 20 лютого 1997 (28 років)

Вага: 85 кг

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «ГБ Торсгавн»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Сількеборг» · 51 · (1)

«Мідтьюлланд» · 0 · (0)
→ «Горсенс» · 25 · (0)

→ «Стабек» · 13 · (1)

«Буде-Глімт» · 11 · (2)

«Стабек» · 29 · (2)

«Конкордія» (Кіажна) · 3 · (0)

«ГБ Торсгавн» · 28 · (8)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Данія (мол.) · 2 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 3 червня 2025.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 3 червня 2025.


text:
# Пер-Ерік Еклунд
Пер-Ерік Еклунд (швед. Per-Erik Eklund; 22 березня 1963, м. Стокгольм, Швеція) — шведський хокеїст, центральний нападник.
Виступав за АІК (Стокгольм), «Філадельфія Флайєрс», «Даллас Старс», ХК «Лександс».
В чемпіонатах НХЛ — 530 матчів (110+306), у турнірах Кубка Стенлі — 66 матчів (10+36). В чемпіонатах Швеції — 300 матчів (81+174), у плей-оф — 32 матчі (12+19).
У складі національної збірної Швеції учасник зимових Олімпійських ігор 1984 (7 матчів, 2+6), учасник чемпіонатів світу 1985, 1986, 1990, 1991, 1995 і 1996 (48 матчів, 6+20), учасник Кубка Канади 1984 (8 матчів, 1+1). У складі молодіжної збірної Швеції учасник чемпіонатів світу 1982 і 1983. У складі юніорської збірної Швеції учасник чемпіонату Європи 1981.
Досягнення
- Бронзовий призер зимових Олімпійських ігор (1984)
- Чемпіон світу (1991), срібний призер (1986, 1990, 1995)
- Чемпіон Швеції (1984)
- Фіналіст Кубка Стенлі (1987)
- Фіналіст Кубка Канади (1984)
- Бронзовий призер юніорського чемпіонату Європи (1981).

title: Пер-Ерік Еклунд

wikitext:
{{Infobox Ice Hockey Player
| name            = Пер-Ерік Еклунд
| image           = Pelle Eklund, 2013a.JPG
| image_caption   =
| image_size      = 200px
| position        = [[Центральний нападник (хокей із шайбою)|центральний нападник]]
| shoots          = правий
| height          = 178 см
| weight          = 84 кг
| team            =
| league          =
| former_teams    =
| played_for      = [[АІК (хокейний клуб)|АІК Стокгольм]]
[[Філадельфія Флайєрс]]
[[Даллас Старс]]
ХК Лександс
| ntl_team        = {{ih|SWE}}
| birth_date      = 22.3.1963
| birth_place     = м. [[Стокгольм]], [[Швеція]]
| draft           = 161-й загальний
| draft_year      = 1983
| draft_team      = [[Філадельфія Флайєрс]]
| career_start    = 1981
| career_end      = 1999
}}
'''Пер-Ерік Еклунд''' ({{lang-sv|Per-Erik Eklund}}; [[22 березня]] [[1963]], м. [[Стокгольм]], [[Швеція]]) — [[Швеція|шведський]] [[хокей із шайбою|хокеїст]], [[Центральний нападник (хокей із шайбою)|центральний нападник]].

Виступав за [[АІК (хокейний клуб)|АІК (Стокгольм)]], «[[Філадельфія Флайєрс]]», «[[Даллас Старс]]», ХК «Лександс».

В чемпіонатах [[НХЛ]] — 530 матчів (110+306), у турнірах [[Кубок Стенлі|Кубка Стенлі]] — 66 матчів (10+36). В [[Елітсерія|чемпіонатах Швеції]] — 300 матчів (81+174), у плей-оф — 32 матчі (12+19).

У складі [[Збірна Швеції з хокею із шайбою|національної збірної Швеції]] учасник [[Зимові Олімпійські ігри|зимових Олімпійських ігор]] [[Зимові Олімпійські ігри 1984|1984]] (7 матчів, 2+6), учасник [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою|чемпіонатів світу]] 1985, 1986, 1990, 1991, 1995 і 1996 (48 матчів, 6+20), учасник [[Кубок Канади (хокей із шайбою)|Кубка Канади]] 1984 (8 матчів, 1+1). У складі молодіжної збірної Швеції учасник [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою серед молодіжних команд|чемпіонатів світу]] 1982 і 1983. У складі юніорської збірної Швеції учасник чемпіонату Європи 1981.

;Досягнення
* Бронзовий призер [[Зимові Олімпійські ігри|зимових Олімпійських ігор]] ([[Зимові Олімпійські ігри 1984|1984]])
* [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою|Чемпіон світу]] (1991), срібний призер (1986, 1990, 1995)
* [[Елітсерія|Чемпіон Швеції]] (1984)
* Фіналіст [[Кубок Стенлі|Кубка Стенлі]] (1987)
* Фіналіст [[Кубок Канади (хокей із шайбою)|Кубка Канади]] (1984)
* Бронзовий призер юніорського чемпіонату Європи (1981).
== Література ==
* {{книга|автор = |частина=|заголовок = Хоккей. Большая энциклопедия|оригінал = |посилання  = |відповідальний = |видання  = В 2 т. |місце  = М. |видавництво= Терра-Спорт, Олимпия Пресс|рік  = 2006|том= |pages = |allpages = |серія = |isbn = |тираж =}}
== Посилання ==
* [http://www.eliteprospects.com/player.php?player=1511 Профіль] на [http://www.eliteprospects.com/ Eliteprospects] {{ref-en}}

{{Commonscat}}
{{Склад збірної Швеції на ЧС з хокею із шайбою 1991}}
{{Icehockey-bio-stub}}

{{DEFAULTSORT:Еклунд, Пер-Ерік}}
[[Категорія:Уродженці Стокгольма]]
[[Категорія:Шведські хокеїсти]]
[[Категорія:Гравці збірної Швеції з хокею]]
[[Категорія:Бронзові призери зимових Олімпійських ігор 1984]]
[[Категорія:Хокеїсти на зимових Олімпійських іграх 1984]]
[[Категорія:Чемпіони світу з хокею]]
[[Категорія:Шведські чемпіони світу]]
[[Категорія:Хокеїсти АІКа]]
[[Категорія:Хокеїсти «Філадельфія Флаєрс»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Даллас Старс»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Лександса»]]
[[Категорія:Задрафтовані «Філадельфія Флаєрс»]]
[[Категорія:Шведські бронзові олімпійські медалісти]]

title: Пер-Ерік Еклунд

Народився: 22 березня 1963 (62 роки) · м. Стокгольм, Швеція

Вага: 84 кг

Позиція: центральний нападник

Кидок: правий

Проф. клуби: АІК Стокгольм · Філадельфія Флайєрс · Даллас Старс · ХК Лександс

Нац. збірна: Швеція

Драфт НХЛ: 161-й загальний, 1983 · Філадельфія Флайєрс


text:
# Іст-Молін (Іллінойс)
Іст-Молін (англ. East Moline) — місто (англ. city) в США, в окрузі Рок-Айленд штату Іллінойс. Населення — 21 374 особи (2020).

## Географія
Іст-Молін розташований за координатами 41°31′11″ пн. ш. 90°23′16″ зх. д. / 41.51972° пн. ш. 90.38778° зх. д. (41.519787, -90.387769).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 38,22 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 21 302 особи в 8530 домогосподарствах у складі 5195 родин. Густота населення становила 557 осіб/км².  Було 9058 помешкань (237/км²).
Расовий склад населення:
| - 72,9 % — білих - 12,8 % — чорних або афроамериканців - 2,0 % — азіатів - 0,3 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 8,6 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 3,3 %. Частка іспаномовних становила 19,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,1 % — особи молодші 18 років, 60,7 % — особи у віці 18—64 років, 17,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,1 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 103,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 102,2 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 55 496 доларів США (медіана — 43 459), а середній дохід на одну сім'ю — 65 397 доларів (медіана — 53 943). Медіана доходів становила 42 376 доларів для чоловіків та 28 723 долари для жінок. За межею бідності перебувало 19,0 % осіб, у тому числі 28,5 % дітей у віці до 18 років та 13,2 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 8725 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 23,8 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,1 %, роздрібна торгівля — 13,3 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 8,1 %.

title: Іст-Молін (Іллінойс)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Іст-Молін
|оригінальна назва  = {{lang-en|East Moline}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = East Moline.jpg
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Іллінойс
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Рок-Айленд (округ, Іллінойс)|Рок-Айленд]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 38,22
|висота центру НП   = <!--auto-->
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 557,35
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1722073
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Іст-Молін''' ({{lang-en|East Moline}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Рок-Айленд (округ, Іллінойс)|Рок-Айленд]] штату [[Іллінойс]]. Населення — {{formatnum:21374}} особи (2020).

== Географія ==
Іст-Молін розташований за координатами {{Coord|41|31|11|N|90|23|16|W|type:city_region:US-DE}} (41.519787, -90.387769){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 38,22 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1910 = 2665
| 1920 = 8675
| 1930 = 10107
| 1940 = 12359
| 1950 = 13913
| 1960 = 16732
| 1970 = 20832
| 1980 = 20907
| 1990 = 20147
| 2000 = 21431
| 2010 = 21302
| 2020 = 21374
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = [http://www.greaterqcregion.org/UserFiles/docs/1950-2010%20Census%20Population%20%28BI-STATE%20REGION%29.pdf source]
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали {{formatnum:21302}} особи в {{formatnum:8530}} домогосподарствах у складі {{formatnum:5195}} родин. [[Густота населення]] становила 557 осіб/км².  Було 9058 помешкань (237/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 72,9 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 12,8 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 2,0 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 8,6 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 3,3 %. Частка іспаномовних становила 19,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,1 % — особи молодші 18 років, 60,7 % — особи у віці 18—64 років, 17,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,1 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 103,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 102,2 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:55496}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:43459}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:65397}} доларів (медіана — {{formatnum:53943}}). Медіана доходів становила {{formatnum:42376}} доларів для чоловіків та {{formatnum:28723}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 19,0 % осіб, у тому числі 28,5 % дітей у віці до 18 років та 13,2 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:8725}} осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 23,8 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,1 %, роздрібна торгівля — 13,3 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 8,1 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Рок-Айленд (округ, Іллінойс)}}

{{Illinois-stub}}

[[Категорія:Міста Іллінойсу]]
[[Категорія:Населені пункти округу Рок-Айленд (Іллінойс)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1903]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Іллінойс

Округ: Рок-Айленд

Водойма: Міссісіпі

Густота населення: 557,35 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5