text:
# Уполу
Уполу (англ. Upolu) — острів архіпелагу Самоа (англ. Samoan Islands) в Полінезії, утворений масивним базальтовим щитовим вулканом, який підіймається з океанського дна в південній частині Тихого океану.

## Географія
Довжина острова — 74 км, в найширшому місці — 26 км, площа — 1118,7 км² (включаючи вісім навколишніх, з яких населені лише два, крихітних острівців — 1125 км²). Другий за розмірами, а також найбільш населений з островів Самоа (136 674 мешканця на 2006 рік). Розташований на південний схід від «великого острова» Саваї (відокремлений від нього протокою Аполіма, в якій знаходяться два невеликих населених острівця — Аполіма та Маноно). В середині північного узбережжя острова знаходиться основний комерційний і політичний центр країни, столиця Самоа — Апіа; в західній частині острова — міжнародний аеропорт Фалеоло.
Вулканічний гірський хребет у центральній частині острова досягає максимальної висоті на горі Маунт-Фіто — 1113 м. На острові історично не зареєстроване жодне виверження вулкана, однак присутні лавові потоки віком від декількох сотень до декількох тисяч років.
Уполу має ділянки щільно вкриті лісом (на південному узбережжі переважає мангрова рослинність), родючі прибережні ґрунти й вологий тропічний клімат. Тут водяться «летюча лисиця» (лат. Pteropus samoensis) та кілька видів тропічних птахів, що знаходяться під загрозою зникнення, а також найменший вид павуків розміром з крапку на друкованій сторінці, внесений до Книги рекордів Гіннеса 2005 року.

## Історія
У самоанській гілці полінезійської міфології Уполу була першою жінкою на цьому острові.
У жовтні 1839 року, проводячи обстеження регіону, на Уполу вперше прибула Американська дослідницька експедиція. Командор Чарлз Вілкс уклав з сімома вождями острова договір (так званий «комерційний регламент»), який мав регулювати майбутні стосунки. Між іншим, він включав окрему умову про те, що самоанці повинні видати будь-якого тубільця, визнаного винним у вбивстві іноземців. Ці умови стали реакцією на інцидент, що стався кілька років до цього, в якому люди вождя Опотуно вбили трьох моряків американського торговельного судна. Всі положення регламенту були узгоджені й офіційно підписані 5 листопада 1839 року. Того ж дня на острів був призначений американський консул. Експедиційні судна покинули Уполу, щоб продовжити свою подорож. 11 липня 1840 року на острові тубільцями знову був вбитий один з моряків. Для проведення розслідування Вілксом були направлені два бойових судна з ескадри Американської дослідницької експедиції, які прибули на Уполу 24 лютого 1841 року. Після відмови місцевого вождя видати підозрювану у вбивстві особу, американці бомбардували одне поселення, а згодом, зійшовши на берег, спалили ще декілька інших.
1845 року за короткий період, протягом п'яти місяців, на Уполу відбулися п'ять землетрусів, три з яких сталися в липні. Але всі вони були незначними.
- Докладна мапа Уполу. Американська дослідницька експедиція, 1839 рік.
- Адмірал Едвард Феншоу[en]. Затока Апіа. Вересень 1849 року.

В середині XIX століття робляться зусилля для створення на Уполу республіканського уряду в надії, що подібні установи згодом можуть бути сформовані й на інших островах архіпелагу з утворенням федеральної держави в цілому або конфедерації невеликих округів за клановим принципом. У пресі друкується для обговорення проект Конституції для Уполу. Але майже безперервні війни за територію та ресурси між деякими з місцевих племен унеможливили прийняття практичних заходів щодо створення такого уряду. Міжкланові війни та інші лиха постійно призводили до скорочення місцевого населення: з 25000 мешканців у 1839 році до 15587 у 1853 році; з 17556 тубільців у 1863 році до 16568 у 1874 році (збірна інформація по Уполу, Маноно та Аполіма).
У грудні 1889 року на борту шхуни «Equator» на Самоа прибув шотландський письменник Роберт Стівенсон з дружиною Фанні. Вони оселились на острові Уполу. Незабаром тут, неподалік міста Апіа, на території загальною площею 1,6 км² була побудована вілла Вайліма (англ. Vailima), на якій він прожив до самої смерті у 1894 році. Похований на вершині вище свого будинку. Мешканці Уполу невпинно працювали 24 години поспіль, щоб прокласти шлях до вершини пагорба та поховати тіло їх улюбленого «тусітала» («оповідача») з повними урочистостями на наступний день після смерті. 1900 року Вайліма була придбана для облаштування офіційної резиденції німецького губернатора. Після британської конфіскації використовувалась послідовно як резиденція новозеландського адміністратора та голови держави Самоа по незалежності 1962 року. В наш час у відреставрованому будинку Стівенсона діє музей.
29 серпня 1914 року новозеландський загін чисельністю 1374 чоловік з метою захоплення німецької радіостанції висадився на Уполу. Не отримавши відсічі, новозеландці швидко захопили острови.
29 вересня 2009 року Уполу зазнав удару цунамі. Землетрус стався вранці о 6:48:10 за місцевим часом (17:48:10 UTC), його епіцентр знаходився за 200 км від Апіа на глибині 18 км. Сила підземних поштовхів перевищила 8 балів за шкалою Ріхтера. За повідомленнями хвилі зруйнували кілька курортів та знищили двадцять поселень на південній стороні острова, в тому числі Лепа, де народився прем'єр-міністр Самоа Туілаепа Саілеле Маліелегаоі. У Лепа після катастрофи вціліли тільки церква та знак-привітання на вході до поселення.

## Адміністративний поділ
З 11 округів Самоа на острові Уполу знаходиться 5. Також на північному та південному узбережжі присутні ексклави округу Гагаемауга (поселення Леауваа та Саламуму) острова Саваї:
|   | Округ         | Адміністративний центр | Примітка                                                                          |
| - | ------------- | ---------------------- | --------------------------------------------------------------------------------- |
| 1 | Туамасага     | Афега                  |                                                                                |
| 2 | Аана          | Леулумоега             |                                                                                |
| 3 | Аїга-і-ле-Таї | Муліфануа              | включаючи острови Маноно, Аполіма та Нуулопа                                      |
| 4 | Атуа          | Луфілуфі               | включаючи острови Алеїпата й острів Нуусафее                                      |
| 5 | Ваа-о-Фоноті  | Самамеа                |                                                                                |
| 7 | Гагаемауга    | Салеаула               | головна територія округу розташована на острові Саваї, на Уполу лише два ексклави |

## Населення
Уполу найбільш населений з островів Самоа — 136674 особи на 2006 рік. Густота населення — 122,17 осіб/км²
Етнічні групи — 92,6 % самоанців, 7 % євронезійців (особи, які мають європейську та полінезійську кров), 0,4 % європейців.

title: Уполу

wikitext:
{{Острів
| Назва             = Уполу
| Місцева назва     = {{lang-en|Upolu}}
| Карта             = Samoa Upolu map.png
| Карта розмір      = 250px
| Карта підпис      =
| Зображення        = Samoa upolu.jpg
| Зображення розмір = 250px
| Зображення підпис = Долина Фалефа в східній частині острова Уполу. Погляд на північ з перевалу Мафа.
| Місце             = [[Тихий океан]]
| lat_dir =S|lat_deg=13|lat_min=55
| lon_dir =W|lon_deg=171|lon_min=45
| Площа             = 1118,7
| Висота            = Маунт-Фіто, 1113
| Країна            = {{SAM}}
| Карта розташування = Самоа
| розмір карти      = 250
| Прапор            =
| Область           = острів поділений на [[округ]]и
| Населення         = 136 674 чол.
| Рік               = 2006
| Вебсайт           =
}}

'''Уполу''' ({{lang-en|Upolu}}) — [[острів]] [[Самоа (архіпелаг)|архіпелагу Самоа]] ({{lang-en|Samoan Islands}}) в [[Полінезія|Полінезії]], утворений масивним [[базальт]]овим [[Щитовий вулкан|щитовим вулканом]], який підіймається з [[Ложе океану|океанського дна]] в південній частині [[Тихий океан|Тихого океану]].

== Географія ==
Довжина острова — 74 км, в найширшому місці — 26 км<ref name="Upolu_EB">[http://www.britannica.com/EBchecked/topic/618709/Upolu#ref739765 Upolu // Encyclopædia Britannica] {{ref-en}}</ref>, площа — 1118,7 км² (включаючи вісім навколишніх, з яких населені лише два, крихітних острівців — 1125 км²). Другий за розмірами, а також найбільш населений з островів Самоа (136 674 мешканця на [[2006]] рік). Розташований на південний схід від «великого острова» [[Саваї]] (відокремлений від нього [[Протока|протокою]] Аполіма, в якій знаходяться два невеликих населених острівця — [[Аполіма]] та [[Маноно]]). В середині північного узбережжя острова знаходиться основний комерційний і політичний центр країни, столиця [[Самоа]] — [[Апіа]]; в західній частині острова — міжнародний аеропорт Фалеоло.

[[Файл:Samoa - Apia Harbour at dawn.jpg|650px|міні|центр|Гавань Апіа на світанку під час святкування незалежності. 2003 рік.]]

Вулканічний гірський хребет у центральній частині острова досягає максимальної висоті на горі Маунт-Фіто — 1113 м<ref name="Upolu_EB"/>. На острові історично не зареєстроване жодне [[виверження вулкана]], однак присутні [[Лавовий потік|лавові потоки]] віком від декількох сотень до декількох тисяч років.

{{виписка|Породи цього острова вулканічного характеру, що можна було б очікувати з існування численних кратерів. Вони головним чином складаються з різних варіацій базальтової лави, в якій знаходяться [[авгіт]], [[польовий шпат]], [[альбіт]] і [[хризоліт]]. Помітні великі лавові потоки... Здається, ніби вони текли вниз до берега моря в різних напрямках, і що, після охолодження зовнішньої поверхні, залишки витекли, залишивши свого роду [[Лавові тунелі|тунель]]. Такі тунелі є численними й утворюють підземні напрямки потоків. Ці лавові потоки найчастіше зустрічаються на південній, ніж на північній стороні острова; вони також більші на першій з цих сторін та мають в деяких місцях завширшки чотири [[Миля|милі]].
{{oq|en|The rocks of this island are of the volcanic character that might be expected from the existence of so many craters. They are principally composed of a variety of basaltic lava, in which are found augite, felspar, albite, and chrysolite. Extensive currents of lava are seen... It appears as if these had ﬂowed down towards the sea-shore in various directions, and that after their outer surface had cooled, the portion that remained liquid within had run out, and left a sort of tunnel. Such tunnels are numerous, and form the subterranean courses of the streams. These streams of lava, are much more frequently seen on the southern than on the northern side of the island; they are also larger on the former of these sides, where they were in some places four miles in width.}}|Чарлз Вілкс, командор Американської дослідницької експедиції<ref>[http://www.sil.si.edu/digitalcollections/usexex/navigation/NarrativePages/USExEx19_02b.cfm?start=133 Wilkes Ch. «Narrative of the United States Exploring Expedition», vol. 2. — Philadelphia: C. Sherman, 1844. — p. 102] {{ref-en}}</ref>}}

Уполу має ділянки щільно вкриті [[ліс]]ом (на південному узбережжі переважає [[Мангровий ліс|мангрова рослинність]]), родючі прибережні [[ґрунт]]и й вологий [[тропічний клімат]]. Тут водяться [[Криланові|«летюча лисиця»]] ({{lang-la|[[Pteropus samoensis]]}}) та кілька видів тропічних птахів, що знаходяться під загрозою зникнення, а також найменший вид [[Павуки|павуків]] розміром з крапку на друкованій сторінці, внесений до [[Книга рекордів Гіннеса|Книги рекордів Гіннеса]] [[2005]] року.

== Історія ==
У самоанській гілці [[Полінезійські релігії|полінезійської міфології]] Уполу була першою жінкою на цьому острові.

У жовтні [[1839]] року, проводячи обстеження регіону, на Уполу вперше прибула {{Не перекладено|Американська дослідницька експедиція|||United States Exploring Expedition}}. [[Командор]] [[Чарлз Вілкс]] уклав з сімома вождями острова договір (так званий «комерційний регламент»), який мав регулювати майбутні стосунки. Між іншим, він включав окрему умову про те, що самоанці повинні видати будь-якого [[Аборигени|тубільця]], визнаного винним у вбивстві іноземців. Ці умови стали реакцією на інцидент, що стався кілька років до цього, в якому люди вождя Опотуно вбили трьох моряків американського торговельного судна. Всі положення регламенту були узгоджені й офіційно підписані [[5 листопада]] 1839 року. Того ж дня на острів був призначений американський [[консул]]. Експедиційні судна покинули Уполу, щоб продовжити свою подорож<ref>[http://www.sil.si.edu/digitalcollections/usexex/navigation/NarrativePages/USExEx19_02b.cfm?start=138 Wilkes Ch. «Narrative of the United States Exploring Expedition», vol. 2. — Philadelphia: C. Sherman, 1844. — p. 107-120, 453] {{ref-en}}</ref>. [[11 липня]] [[1840]] року на острові тубільцями знову був вбитий один з моряків. Для проведення розслідування Вілксом були направлені два бойових судна з [[Ескадра|ескадри]] Американської дослідницької експедиції, які прибули на Уполу [[24 лютого]] [[1841]] року. Після відмови місцевого вождя видати підозрювану у вбивстві особу, американці бомбардували одне поселення, а згодом, зійшовши на берег, спалили ще декілька інших<ref>[http://www.sil.si.edu/digitalcollections/usexex/navigation/NarrativePages/USExEx19_03b.cfm?start=442 Wilkes Ch. «Narrative of the United States Exploring Expedition», vol. 3. — Philadelphia: C. Sherman, 1844. — p. 403, 459-463] {{ref-en}}
[http://www.sil.si.edu/digitalcollections/usexex/navigation/NarrativePages/USExEx19_05b.cfm?start=58 Wilkes Ch. «Narrative of the United States Exploring Expedition», vol. 5. — Philadelphia: C. Sherman, 1844. — p. 32-34] {{ref-en}}
[http://community.marines.mil/news/publications/Documents/One%20Hundred%20Eighty%20Landings%20of%20United%20States%20Marines%201800-1934%2019000305500_2.pdf Ellsworth H. A. «One Hundred Eighty Landings of United States Marines 1800-1934». — Washington D.C.: US Marines History and Museums Division, 1974. — p. 144-146] {{ref-en}}</ref>.

[[1845]] року за короткий період, протягом п'яти місяців, на Уполу відбулися п'ять [[землетрус]]ів, три з яких сталися в липні. Але всі вони були незначними<ref>[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/2946525?searchTerm=Upolu%20Samoa «The "John Williams"» // «The Hobart Town Courier...», Saturday 27 December 1845, p. 4] {{ref-en}}</ref>.

<gallery widths=250 heights=250>
Upolu map, US Ex. Ex., 1839.jpg|Докладна мапа Уполу. Американська дослідницька експедиція, [[1839]] рік.
Edward Gennys Fanshawe, Apia Bay, Upolu, Navigators' Islands (Samoa) Septr 18th 1849.jpg|Адмірал {{Не перекладено|Едвард Феншоу|||Edward Fanshawe}}. Затока Апіа. Вересень [[1849]] року.
</gallery>

В середині [[XIX століття]] робляться зусилля для створення на Уполу [[республіка]]нського [[уряд]]у в надії, що подібні установи згодом можуть бути сформовані й на інших островах архіпелагу з утворенням [[Федеральна держава|федеральної держави]] в цілому або [[Конфедерація|конфедерації]] невеликих округів за [[клан]]овим принципом. У пресі друкується для обговорення проект Конституції для Уполу<ref>[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12964853?searchTerm=Upolu%20Samoa «State of Polynesia» // «The Sydney Morning Herald», Friday 26 January 1855, p. 3] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12967367?searchTerm=Upolu%20Samoa «Proposed constitution for Upolu» // «The Sydney Morning Herald», Friday 30 March 1855, p. 2] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/49308504?searchTerm=Upolu%20Samoa «Polynesia» // «The South Australian Register», Monday 16 April 1855, p. 3] {{ref-en}}</ref>. Але майже безперервні війни за територію та ресурси між деякими з місцевих племен унеможливили прийняття практичних заходів щодо створення такого уряду<ref>Міжкланові війни на Уполу:
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12908943?searchTerm=Upolu%20Samoa «The war between Manono and Aana» // «The Sydney Morning Herald», Thursday 2 August 1849, p. 3] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/2964998?searchTerm=Upolu%20Samoa «The Samoas» // «The Courier», Wednesday 12 September 1849, p. 2] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12916822?searchTerm=Upolu%20Samoa «The war between Manono and Aana» // «The Sydney Morning Herald», Monday 1 April 1850, p. 3] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12929704?searchTerm=Upolu%20Samoa «Samoa. Termination of the War» // «The Sydney Morning Herald», Saturday 23 August 1851, p. 2] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12953747?searchTerm=Upolu%20Samoa «Renewal of the war in Samoa» // «The Sydney Morning Herald», Thursday 1 June 1854, p. 3] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/60247764?searchTerm=Upolu%20Samoa «The war in Samoa» // «The Empire», Saturday 10 May 1856, p. 3] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/92279099?searchTerm=Upolu%20Samoa «The war in Samoa» // «The South Australian Chronicle and Weekly Mail», Saturday 3 July 1869, p. 6] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/28413437?searchTerm=Upolu%20Samoa «Continued native disturbances at Samoa» // «The Sydney Morning Herald», Wednesday 25 September 1872, p. 3] {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/5950057?searchTerm=Upolu%20Samoa «War in Samoa» // «The Argus», Thursday 27 December 1877, p. 5] {{ref-en}}</ref>. Міжкланові війни та інші лиха постійно призводили до скорочення місцевого населення: з 25000 мешканців у [[1839]] році до 15587 у [[1853]] році<ref>[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12993601?searchTerm=Upolu%20Samoa «Central Polynesia. No. 3» // «The Sydney Morning Herald», Wednesday 1 April 1857, p. 2] {{ref-en}}</ref>; з 17556 тубільців у [[1863]] році до 16568 у [[1874]] році (збірна інформація по Уполу, Маноно та Аполіма)<ref>[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/13354061 «Census of the Samoan Islands» // «The Sydney Morning Herald», Wednesday 24 March 1875, p. 8] {{ref-en}}</ref>.

[[Файл:Stephenson Museum 2 (7078972239).jpg|250px|міні|Музей Роберта Стівенсона.]]
У грудні [[1889]] року на борту [[Шхуна|шхуни]] «Equator» на Самоа прибув [[Шотландці|шотландський]] [[письменник]] [[Роберт Луїс Стівенсон|Роберт Стівенсон]] з дружиною Фанні. Вони оселились на острові Уполу. Незабаром тут, неподалік міста Апіа, на території загальною площею 1,6 [[Квадратний кілометр|км²]] була побудована [[Вілла (споруда)|вілла]] Вайліма ({{lang-en|Vailima}}), на якій він прожив до самої смерті у [[1894]] році. Похований на вершині вище свого будинку. Мешканці Уполу невпинно працювали 24 години поспіль, щоб прокласти шлях до вершини пагорба та поховати тіло їх улюбленого «тусітала» («оповідача») з повними урочистостями на наступний день після смерті<ref>[http://www.pacificislandtravel.com/samoa/about_destin/upolu.asp «Upolu. Robert Louis Stevenson Museum» // Pacific Island Travel] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121124194505/http://www.pacificislandtravel.com/samoa/about_destin/upolu.asp |date=24 листопада 2012 }} {{ref-en}}
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/71417684/6776253 «Tusitala — The Scot Who Found The Samoans» // «The Worker», Monday 26 June 1950, p. 7, 13] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131103182307/http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/71417684/6776253 |date=3 листопада 2013 }} {{ref-en}}</ref>. [[1900]] року Вайліма була придбана для облаштування офіційної резиденції [[Німці|німецького]] [[губернатор]]а. Після [[Британці|британської]] конфіскації використовувалась послідовно як резиденція [[Нова Зеландія|новозеландського]] адміністратора та голови держави Самоа по незалежності [[1962]] року. В наш час у відреставрованому будинку Стівенсона діє музей.

[[29 серпня]] [[1914]] року новозеландський загін чисельністю 1374 чоловік з метою захоплення німецької радіостанції висадився на Уполу. Не отримавши відсічі, новозеландці швидко захопили острови<ref>[http://www.nzhistory.net.nz/war/new-zealand-goes-to-war-first-world-war «New Zealand goes to war — First World War overview» // New Zealand History online] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161114222018/http://www.nzhistory.net.nz/war/new-zealand-goes-to-war-first-world-war |date=2016-11-14 }} {{ref-en}}</ref>.

[[29 вересня]] [[2009]] року Уполу зазнав удару [[цунамі]]. Землетрус стався вранці о 6:48:10 за місцевим часом (17:48:10 [[Всесвітній координований час|UTC]]), його [[Епіцентр землетрусу|епіцентр]] знаходився за 200 км від Апіа на глибині 18 км. Сила підземних поштовхів перевищила 8 балів за [[Шкала Ріхтера|шкалою Ріхтера]]<ref>[http://neic.usgs.gov/neis/eq_depot/2009/eq_090929_mdbi/neic_mdbi_l.html Magnitude 8.1 Samoa Islands region // United States Geological Survey’s (USGS) Earthquake Hazards Program] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130305131603/http://neic.usgs.gov/neis/eq_depot/2009/eq_090929_mdbi/neic_mdbi_l.html |date=2013-03-05 }} {{ref-en}}</ref>. За повідомленнями хвилі зруйнували кілька курортів та знищили двадцять поселень на південній стороні острова, в тому числі {{Не перекладено|Лепа (Уполу)|Лепа||Lepa, Samoa}}, де народився [[прем'єр-міністр]] Самоа Туілаепа Саілеле Маліелегаоі. У Лепа після катастрофи вціліли тільки церква та знак-привітання на вході до поселення<ref>[http://tsn.ua/svit/vid-ruinivnogo-tsunami-na-samoa-zaginuli-sto-lyudei.html «Кількість жертв цунамі у Самоа перевищила сто людей» // ТСН, 30 вересня 2009] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304212028/http://tsn.ua/svit/vid-ruinivnogo-tsunami-na-samoa-zaginuli-sto-lyudei.html |date= 4 березня 2016 }}
[http://www.dailytelegraph.com.au/news/searching-ruins-for-reason-to-live-after-the-tsunami/story-e6freuy9-1225781822624 McClean T. «Searching ruins for reason to live after the tsunami» // «The Daily Telegraph (Australia)», 2 October 2009] {{ref-en}}
[http://www.nzherald.co.nz/world/news/article.cfm?c_id=2&objectid=10600416 «At least seven dead after quake, tsunami hit Samoa» // «New Zealand Herald», Wednesday 30 September 2009] {{ref-en}}</ref>.

== Адміністративний поділ ==
[[Файл:Samoa districts numbered2.png|thumb|250px|Округи Самоа]]
З 11 округів Самоа на острові Уполу знаходиться 5. Також на північному та південному узбережжі присутні [[ексклав]]и округу Гагаемауга (поселення Леауваа та Саламуму) острова Саваї:

{| class="standard" cellpadding="5"
|-
!||Округ||Адміністративний
центр||Примітка
|-align="center"
|1||[[Туамасага]]||[[Афега]]||
|-align="center"
|2||[[Аана]]||Леулумоега||
|-align="center"
|3||[[Аїга-і-ле-Таї]]||[[Муліфануа]]||включаючи острови Маноно, Аполіма та Нуулопа
|-align="center"
|4||[[Атуа (округ)|Атуа]]||Луфілуфі||включаючи острови [[Алеїпата]] й острів Нуусафее
|-align="center"
|5||[[Ваа-о-Фоноті]]||Самамеа||
|-align="center"
|7||[[Гагаемауга]]||Салеаула||головна територія округу розташована на острові Саваї,
на Уполу лише два ексклави
|}

== Населення ==
Уполу найбільш населений з островів Самоа — 136674 особи на 2006 рік. Густота населення — 122,17 осіб/км²

Етнічні групи — 92,6 % [[самоанці]]в, 7 % євронезійців (особи, які мають [[Європа|європейську]] та [[Полінезійці|полінезійську]] кров), 0,4 % європейців.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
{{ external media | width=350px
| video1 = 1. [http://www.youtube.com/watch?v=W25joh4kJY4 Samoa an exploration of Upolu & Manono Islands] // Mark Zed, 5 September 2012.
| video2 = 2. [http://www.youtube.com/watch?v=ZPQcQZnrxe8 Samoa island tour — Upolu, Apia, waterfalls and church] // ThomasMajchrzak, 28 July 2011.
| video3 = 3. [http://www.youtube.com/watch?v=3Qt04Barg40 All About Samoa] // Steve Davies, 4 September 2009.
}}
{{commons category|Upolu}}
* [http://trove.nla.gov.au/picture/result?l-availability=y&q=Upolu+Samoa&sortby=dateAsc Upolu. Pictures, photos, objects] {{ref-en}}
* [http://trove.nla.gov.au/map/result?l-availability=y&q=Upolu+Samoa&sortby=dateAsc Upolu. Maps] {{ref-en}}
* [http://worldwildlife.org/ecoregions/oc0112 Male T. «Islands of Western Samoa and American Samoa in the Southern Pacific» // World Wildlife Fund (WWF)] {{ref-en}}
* [http://www.sil.si.edu/digitalcollections/usexex/navigation/NarrativePages/USExEx19_01select.cfm Wilkes Ch. «Narrative of the United States Exploring Expedition», vol. 1-5. — Philadelphia: C. Sherman, 1844] {{ref-en}}
* [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/2948475?searchTerm=Upolu%20Samoa «New mission of Mr. Consul Pritchard» // «The Hobart Town Courier...», Saturday 24 May 1845, p. 3] {{ref-en}}
* [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/3715475?searchTerm=Upolu%20Samoa «Recovery of the schooner "Helen"» // «The Moreton Bay Courier», Wednesday 13 March 1850, p. 1s] {{ref-en}}
* «The Empire», Saturday 10 May 1856, p. 3 {{ref-en}}:
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/60247763?searchTerm=Upolu%20Samoa Turner G. «Upolu. Samoan mission seminary. Eleventh annual report»] and [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/60247756?searchTerm=Upolu%20Samoa «The district in the neighbourhood of the mission seminary»];
[http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/60247754 Murray A. W. «Apia station»]; [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/60247750?searchTerm=Upolu%20Samoa «The Samoan scriptures»]
* [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/12988461?searchTerm=Upolu%20Samoa Murray A. W. «Proceedings of the United States frigate Independence, at the island of Upolu — Samoa» // «The Sydney Morning Herald», Thursday 30 October 1856, p. 8] {{ref-en}}
* [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/28399552?searchTerm=Upolu%20Samoa «The history of Samoa» // «The Sydney Morning Herald», Saturday 15 July 1876, p. 3] {{ref-en}}
* [http://trove.nla.gov.au/ndp/del/article/5923055?searchTerm=Upolu%20Samoa «British protection of Samoa» // «The Argus», Wednesday 23 May 1877, p. 7] {{ref-en}}
* [http://nzetc.victoria.ac.nz/tm/scholarly/tei-TuvAcco.html Te'o Tuvale «An Account of Samoan History up to 1918». — Apia, Samoa, 1918] {{ref-en}}

[[Категорія:Острови Самоа]]

title: англ. Upolu

title: Географія

Місцерозташування: Тихий океан

Акваторія: Тихий океан

Група островів: Самоа (архіпелаг)

Довжина: 75 км

Ширина: 24 км

Найвища точка: Маунт-Фіто, 1113 м

title: Країна

Країна:
Самоа
УполуУполу (Самоа)
Уполу у Вікісховищі

Регіон: острів поділений на округи

Адм. одиниця: Самоа


text:
# Вакуленко Костянтин Миколайович
Вакуленко Костянтин Миколайович (нар. 22 січня 1930, с. Синява, Рокитнянський район, Київська область) — фахівець у галузі електромеханіки, доктор технічних наук (1986), професор (1990).

## Біографія
Закінчив Київський політехнічний інститут (1952).
Працював на виробництві (1952–54) та викладач технічного училища (1955—1958) у м. Кемерово.
З 1958 року викладав — у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут». У 2000 р. обійняв посаду професора кафедри електромеханіки.
Наукові дослідження: оптимізація режимів, проектування та забезпечення надійності електромеханічних систем.

## Праці
- Электропередача автономных установок на переменном токе. К., 1970;
- Оптимизация режимов асинхронных машин с помощью V-образных характеристик // Электричество. 1989. № 5;
- Оптимизация режимов машины двойного питания при частотном управлении // ТЭ. 1996. № 1 (співавт.);
- Методика расчета безопасности межвитковой изоляции сыпных обмоток асинхронных двигателей // Энергетика: экономика, технологии, экология. 2001. № 2 (співавт.).

wikiname: ukwiki

title: Вакуленко Костянтин Миколайович

in_language: uk

wikitext:
{{Науковець
| ім'я = Вакуленко Костянтин Миколайович
| ім'я_мовою_оригінала =
| портрет =
| зображення_розмір = 250пкс
| зображення_підпис =
| дата народження =  22.1.1930
| місце народження = [[Синява (Рокитнянський район)|Синява]], [[Рокитнянський район]], [[Київська область]], [[Україна]]
| місце смерті =
| резиденція =
| громадянство = {{URS}}<br/>{{UKR}}
| національність =
| галузь = [[електромеханіка]]
| заклад =
| Alma Mater =
| відомий через =
| звання = [[Доктор технічних наук]]
| ступінь =
| керівник =
| учні =
| Діти =
| нагороди =
| примітки =
}}

{{Othernames|Вакуленко}}
'''Вакуленко Костянтин Миколайович''' ({{нар}} {{ДН|22|1|1930}}, с. [[Синява (Рокитнянський район)|Синява]], [[Рокитнянський район]], [[Київська область]]) — фахівець у галузі електромеханіки, [[доктор технічних наук]] (1986), [[професор]] (1990).

== Біографія ==

Закінчив [[Київський політехнічний інститут]] (1952).

Працював на виробництві (1952–54) та викладач технічного училища (1955—1958) у м. [[Кемерово]].

З 1958 року викладав — у Національному технічному університеті України «[[Київський політехнічний інститут]]». У 2000 р. обійняв посаду професора кафедри електромеханіки.

Наукові дослідження: оптимізація режимів, проектування та забезпечення надійності електромеханічних систем<ref>{{Cite web |url=http://esu.com.ua/search_articles.php?id=32935 |title=Вакуленко Костянтин Миколайович |accessdate=30 січня 2017 |archive-date=18 лютого 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170218064904/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=32935 }}</ref>.

== Праці ==

* Электропередача автономных установок на переменном токе. К., 1970;
* Оптимизация режимов асинхронных машин с помощью V-образных характеристик // Электричество. 1989. № 5;
* Оптимизация режимов машины двойного питания при частотном управлении // ТЭ. 1996. № 1 (співавт.);
* Методика расчета безопасности межвитковой изоляции сыпных обмоток асинхронных двигателей // Энергетика: экономика, технологии, экология. 2001. № 2 (співавт.).

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Науковці КПІ]]
[[Категорія:Доктори технічних наук]]
[[Категорія:Уродженці Синяви (Рокитнянський район)]]

title: Вакуленко Костянтин Миколайович

Народився: 22 січня 1930 (95 років) · Синява, Рокитнянський район, Київська область, Україна

Країна: СРСР · Україна

Діяльність: науковець, викладач університету

Alma mater: Київський політехнічний інститут (1952)

Галузь: електромеханіка

Заклад: НТУУ КПІ ім. Ігоря Сікорського

Вчене звання: Доктор технічних наук

Науковий ступінь: доктор технічних наук


text:
# Олексій Лотман
Олексій Лотман, ест. Aleksei Lotman (відомий як Алекс Лотман, ест. Alex Lotman, Aleks Lotman; нар. 6 травня 1960, Ленінград) — естонський біолог, захисник навколишнього середовища та політик.

## Життєпис
З 2010 до 2011 року Лотман був лідером естонської Партії зелених, яка на виборах 2011 року не отримала жодного представника у парламенті.

title: Олексій Лотман

wikitext:
{{Однофамільці|Лотман}}
{{Науковець
| ім'я               = Олексій Лотман
| ім'я_мовою_оригіналу = {{lang-et|Aleksei Lotman}}
| зображення         = Aleksei Lotman, 2011.jpg
| зображення_розмір  =
| зображення_підпис  = Олексій Лотман, 2011
| дата народження    = 6.5.1960
| місце народження   = [[Ленінград]]
| дата смерті        =
| місце смерті       =
| резиденція         =
| громадянство       =
| національність     =
| галузь             = [[біологія]]
| заклад             =
| Alma Mater         =
| Посада             = <!-- {{ інша суспільно значуща посада}} -->
| відомий завдяки    =
| звання             =
| ступінь            =
| керівник           =
| учні               =
| Батько             =
| Мати               =
| Дружина            =
| Чоловік            =
| Діти               =
| нагороди           =
| автограф           =
| примітки           =
| особиста_сторінка  =
}}
'''Олексій Лотман''', {{lang-et|Aleksei Lotman}} (відомий як '''Алекс Лотман''', {{lang-et|Alex Lotman, Aleks Lotman}}; {{н}} {{ДН|6|5|1960}}, [[Ленінград]]) — [[Естонія|естонський]] [[біолог]], захисник навколишнього середовища та [[політик]].
== Життєпис ==
{{Розширити розділ|дата=травень 2018}}
З 2010 до 2011 року Лотман був лідером естонської Партії зелених,<ref>{{cite web|title=Aleksei Lotman was elected as the new chairman of Greens’ Party in Estonia|url=http://www.baltic-course.com/eng/baltic_news/?doc=5311|work=The Baltic Course|accessdate=|date=09.06.2010}}</ref> яка на виборах 2011 року не отримала жодного представника у парламенті.<ref>{{cite web|title=Estonian Elections 2011: Live Blog in English!|url=http://elections2011.estonianfreepress.com/|work=Estonian Free Press|accessdate=|date=7 березня 2011|archive-date=2016-03-06|archive-url=https://web.archive.org/web/20160306090827/http://elections2011.estonianfreepress.com/}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Естонський політик-доробити}}
{{Бібліоінформація}}
{{портали|Біографії|Біологія|Політика|Естонія}}
{{DEFAULTSORT:Лотман Олексій}}
[[Категорія:Естонські біологи]]
[[Категорія:Політики Естонії]]
[[Категорія:Уродженці Санкт-Петербурга]]
[[Категорія:Депутати Рійґікоґу Естонії]]

title: ест. Aleksei Lotman

ест. Aleksei Lotman: Олексій Лотман, 2011

Народився: 6 травня 1960 (64 роки) · Ленінград

Країна: Естонія

Діяльність: політик, захисник довкілля, біолог

Alma mater: Miina Härma Gymnasiumd · Тартуський університет

Галузь: біологія

Посада: депутат Рійґікоґуd і заступник члена у Парламентській асамблеї Ради Європиd

Партія: Партія зелених Естоніїd

Батько: Лотман Юрій Михайлович

Мати: Zara Mintsd

Брати, сестри: Міхаїл Лотман

У шлюбі з: Kaja Lotmand

Діти: Silvia Lotmand · Elen Lotmand

Нагороди: Order of the National Coat of Arms, 4th Class · White Cross of the Estonian Defence League · White Cross of the Estonian Defence League


text:
# Радко Димитрієв
Радко Димитрієв (болг. Радко Димитриев нар. 24 вересня 1859, с. Градець — пом. 18 жовтня 1918, П'ятигорськ) — болгарський генерал, начальник Генерального штабу болгарської армії з 1 січня 1904 по 28 березня 1907.

## Біографія
Народився в селі Градец, виховувався бабусею. Пізніше він навчався в гімназії в Габрово та брав участь у організації Квітневого повстання (1876).
Під час російсько-турецької війни (1877—1878) був перекладачем 2-ї гвардійської дивізії Російської армії. У 1879 закінчив Військову школу в Софії; У 1881 отримав звання лейтенанта, а в 1884 — капітана після закінчення Петербурзької академії.
Під час Сербсько-болгарської війни (1885) Димитрієв був одним з командирів Західного корпусу і брав участь у успішній битві при Піроті. Після війни він взяв участь у невдалому державному перевороті. Емігрував до Румунії та став членом клубу емігрантів. Пізніше емігрував до Росії і служив у російській армії.
Повернувся до Болгарії в 1898 і став командиром 5-ї піхотній дивізії. 18 травня 1900 отримав звання полковника і очолював Генеральний штаб болгарської армії з 1904 по 1907.
Під час Першої Балканської війни (1912-1913) він керував 3-ю армією.
Під час Другої Балканської війни 1913 він замінив генерала Михаїла Савова і став заступником головнокомандувача.

## Нагороди
- Орден «Святого Олександра», I і II класів
- Орден «За військової заслуги», I класу
- Орден «Стара планина», 1 клас з мечами — присвоєний посмертно 20 грудня 2012

title: Радко Димитрієв

wikitext:
{{Військовик
| ім'я                       = Радко Димитрієв
| оригінал імені             = {{lang-bg|Радко Димитриев}}
| портрет                    = Radko Dimitriev.jpg
| розмір                     =
| підпис                     =
| ім'я при народженні        =
| дата народження            =
| місце народження           = [[Градець (Сливенська область)|Градець]]
| дата смерті                =
| місце смерті               =
| місце поховання            =
| координати місця поховання =
| прізвисько                 =
| приналежність              =
| країна                     = [[Файл:Flag of Bulgaria (1878-1944).svg|border|{{{1|25px}}}|Прапор Болгарії]]
| вид збройних сил           =
| рід військ                 =
| освіта                     = Військова школа ([[Софія]])
Військова академія ([[Санкт-Петербург]])
| роки служби                =
| звання                     = [[Генерал-лейтенант]]
| формування                 =
| командування               = [[Начальник Генерального штабу (Болгарія)|Начальник Генерального штабу]]
| битви                      = [[Російсько-турецька війна (1877—1878)]]
[[Сербсько-болгарська війна]] ([[1885]])
[[Перша Балканська війна]] [[1912]]-[[1913]]
[[Друга Балканська війна]] [[1913]]
[[Перша світова війна]]
| нагороди                   =
{{{!}}
{{!}}{{Орден Святого Георгія 3 ступеня}}{{!!}}{{Орден Святого Георгія 4 ступеня}}{{!!}}{{Орден Святого Станіслава}}{{!!}}{{Орден Святої Анни}}
{{!}}}
{{{!}}
{{!}}{{Орден «За хоробрість» (Болгарія)}}{{!!}}{{Орден «Святий Олександр» (Болгарія)}}{{!!}}{{Орден «За військові заслуги» (Болгарія)}}
{{!}}-
{{!}}{{Кавалер ордена Зірки Румунії}}{{!!}}{{Офіцер ордена Почесного легіону}}{{!!}}{{Орден Залізної Корони 3 ступеня (Австрія)}}
{{!}}-
{{!}}{{Орден «Стара планина»}}
{{!}}}
| відносини                  =
| титул                      =
| по відставці               =
| інше                       =
| автограф                   =
}}
'''Радко Димитрієв''' ({{lang-bg|Радко Димитриев}} {{нар}} [[24 вересня]] [[1859]], с. [[Градець (Сливенська область)|Градець]] — {{пом}} [[18 жовтня]] [[1918]], [[П'ятигорськ]]) — [[Болгарія|болгарський]] [[генерал]], [[Начальник Генерального штабу (Болгарія)|начальник Генерального штабу]] болгарської армії з [[1 січня]] [[1904]] по [[28 березня]] [[1907]].

== Біографія ==

Народився в селі Градец, виховувався бабусею. Пізніше він навчався в гімназії в [[Габрово]] та брав участь у організації Квітневого повстання ([[1876]]).

Під час [[Російсько-турецька війна (1877—1878)|російсько-турецької війни (1877—1878)]] був перекладачем 2-ї гвардійської дивізії Російської армії. У [[1879]] закінчив Військову школу в [[Софія|Софії]]; У 1881 отримав звання [[Лейтенант|лейтенанта]], а в [[1884]] — [[Капітан|капітана]] після закінчення Петербурзької академії.

Під час [[Сербсько-болгарська війна|Сербсько-болгарської війни]] ([[1885]]) Димитрієв був одним з командирів Західного корпусу і брав участь у успішній битві при [[Пірот]]і. Після війни він взяв участь у невдалому державному перевороті. Емігрував до [[Румунія|Румунії]] та став членом клубу емігрантів. Пізніше емігрував до [[Росія|Росії]] і служив у російській армії.

Повернувся до [[Болгарія|Болгарії]] в [[1898]] і став командиром 5-ї піхотній дивізії. [[18 травня]] [[1900]] отримав звання [[Полковник|полковника]] і очолював Генеральний штаб болгарської армії з [[1904]] по [[1907]].

Під час [[Перша Балканська війна|Першої Балканської війни]] ([[1912]]-[[1913]]) він керував [[3-тя армія (Болгарія)|3-ю армією]].

Під час [[Друга Балканська війна|Другої Балканської війни]] [[1913]] він замінив генерала Михаїла Савова і став заступником головнокомандувача.

== Нагороди ==

* [[Орден Святого Олександра (Болгарія)|Орден «Святого Олександра»]], I і II класів
* Орден «За військової заслуги», I класу
* [[Орден «Стара планина»]], 1 клас з мечами — присвоєний посмертно [[20 грудня]] [[2012]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Недев, С., Командването на българската войска през войните за национално обединение, София, 1993, Военноиздателски комплекс «Св. Георги Победоносец», стр. 56
* Съединението 1885 — енциклопедичен справочник. София, Държавно издателство «д-р Петър Берон», 1985., стр. 182

{{DEFAULTSORT:Димитрієв Радко}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Учасники російсько-турецької війни 1877—1878]]
[[Категорія:Учасники Першої Балканської війни]]
[[Категорія:Учасники Другої Балканської війни]]
[[Категорія:Болгарські військовики Першої світової війни]]
[[Категорія:Генерал-лейтенанти]]
[[Категорія:Уродженці Старої Загори]]

title: болг. Радко Димитриев

Народження: 24 вересня (6 жовтня) 1859 · Градець

Смерть: 1 листопада 1918 (59 років) · П'ятигорськ, Терська область, Російська СФРР · вогнепальна рана

Країна: Прапор Болгарії

Освіта: Військова школа (Софія) · Військова академія (Санкт-Петербург)

Звання: Генерал-лейтенант

Командування: Начальник Генерального штабу

Війни / битви: Російсько-турецька війна (1877—1878) · Сербсько-болгарська війна (1885) · Перша Балканська війна 1912-1913 · Друга Балканська війна 1913 · Перша світова війна

Нагороди: | Орден Святого Георгія | Орден Святого Георгія | Орден Святого Станіслава | Орден Святої Анни | | Кавалер ордена «За хоробрість» (Болгарія) | Кавалер ордена «Святий Олександр» (Болгарія) | | | Кавалер ордена Зірки Румунії | Офіцер ордена Почесного легіону | Орден Залізної Корони 3 ступеня | | Кавалер ордена «Стара Планина» | | |

title: Автограф

Орден Святого Георгія: Орден Святого Георгія · Орден Святого Станіслава · Орден Святої Анни

title: Автограф

Кавалер ордена Зірки Румунії: Офіцер ордена Почесного легіону · Орден Залізної Корони 3 ступеня


text:
# Максимівська сільська рада (Збаразький район)
Макси́мівська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Збаразькому районі Тернопільської області. Адміністративний центр — село Максимівка.

## Загальні відомості
Максимівська сільська рада утворена в 1940 році.
- Територія ради: 26,13 км²
- Населення ради: 1 357 осіб (станом на 2001 рік)

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Максимівка
- с. Гори-Стрийовецькі
- с. Чагарі-Збаразькі

## Склад ради
Рада складалася з 18 депутатів та голови.
- Голова ради: Дзядик Богдан Володимирович
- Секретар ради: Кінь Оксана Михайлівна

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові | Основні відомості                                                               | Дата обрання | Дата звільнення |
| --------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Дзядик Богдан Володимирович | Сільський голова, 1957 року народження, безпартійний                            | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Петричко Василь Дмитрович   | Сільський голова, 1964 року народження, освіта вища, безпартійний               | 31.10.2010   | 13.09.2013      |
| Дзядик Богдан Володимирович | Сільський голова, 1957 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний | 25.05.2014   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України

### Депутати
За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали:

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування                                       | Кількість обраних депутатів | %    |
| ------------------------------------------------------- | --------------------------- | ---- |
| Самовисування                                           | 15                          | 83,3 |
| Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | 3                           | 16,7 |

#### За округами
| № округу                                                | Прізвище, ім'я, по батькові      | Дата визнання обраним | Освіта           | Партійна приналежність                        | Відомості про обраного депутата               |
| ------------------------------------------------------- | -------------------------------- | --------------------- | ---------------- | --------------------------------------------- | --------------------------------------------- |
| Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» |                                  |                       |                  |                                               |                                               |
| 3                                                       | Кузьо Ольга Богданівна           | 01.11.2010            | незакінчена вища | член Української Народної Партії              | загальноосвітня школа, організатор            |
| 15                                                      | Приймак Ярослав Олександрович    | 01.11.2010            | вища             | позапартійний                                 | тимчасово не працює                           |
| 17                                                      | Чупрун Світлана Тарасівна        | 01.11.2010            | вища             | позапартійна                                  | тимчасово не працює                           |
| Самовисування                                           |                                  |                       |                  |                                               |                                               |
| 1                                                       | Рак Володимир Володимирович      | 26.05.2014            | незакінчена вища | позапартійний                                 | Ресторан «Форум-Хол», м. Тернопіль, шеф-кухар |
| 2                                                       | Кінь Оксана Михайлівна           | 01.11.2010            | вища             | позапартійна                                  | Пошта, заввідділу                             |
| 4                                                       | Марко Ірина Володимирівна        | 01.11.2010            | середня          | позапартійна                                  | фельдшерсько-акушерський пункт, медсестра     |
| 5                                                       | Опанасенко Наталія Омелянівна    | 01.11.2010            | вища             | член Української Народної Партії              | загальноосвітня школа, вчитель                |
| 6                                                       | Сосніцький Володимир Ярославович | 01.11.2010            | вища             | член Народної партії                          | ТОВ «Агросвіт»                                |
| 7                                                       | Біла Любов Іванівна              | 01.11.2010            | вища             | член Української Народної Партії              | загальноосвітня школа, вчитель                |
| 8                                                       | Гаврисько Іван Петрович          | 01.11.2010            | вища             | член Української Народної Партії              | загальноосвітня школа, вчитель                |
| 9                                                       | Хомишак Михайло Іванович         | 01.11.2010            | середня          | позапартійний                                 | Фермер                                        |
| 10                                                      | Ванькович Теодор Олексійович     | 01.11.2010            | середня          | позапартійний                                 | ТОВ «Надія», ветлікар                         |
| 11                                                      | Рак Любов Романівна              | 01.11.2010            | середня          | член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | Пошта, листоноша                              |
| 12                                                      | Крупа Ярослав Васильович         | 01.11.2010            | середня          | позапартійний                                 | ВАТ «Тернопільський кар'єр»                   |
| 13                                                      | Гасай Семен Петрович             | 01.11.2010            | середня          | позапартійний                                 | ТОВ «Збаражцукор»                             |
| 14                                                      | Галагус Юрій Володимирович       | 01.11.2010            | середня          | позапартійний                                 | ВАТ «Тернопільський кар'єр»                   |
| 16                                                      | Чорний Андрій Ярославович        | 01.11.2010            | середня          | позапартійний                                 | приватний підприємець                         |
| 18                                                      | Дзядик Надія Петрівна            | 01.11.2010            | середня          | позапартійна                                  | Клуб, завклуб                                 |

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Максимівська сільська рада
   | будівля             =
   | розташування        =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Тернопільська область]]
   | район               = [[Збаразький район]]
   | центр               = с. [[Максимівка (Збаразький район)|Максимівка]]
   | голова              = Дзядик Богдан Володимирович
   | секретар            = Кінь Оксана Михайлівна
   | кількість членів    = 18 депутатів
   | утворена            = в 1940 році
   | код КОАТУУ          = 6122486400
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=30968 Максимівська сільська рада]
   | площа               = 26,13
   | населення           = 1 357 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           = 51,93
   | населені пункти     = 3 села
   | поштовий індекс     = 28383
   | адреса              = <tt>47372, Тернопільська обл., Збаразький р-н, с. Максимівка, вул. Сонячна, 34</tt>
   | телефонний код      = 3550
   | телефонний номер    = 44-7-31
   | факс                =
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|Максимівська сільська рада}}
'''Макси́мівська сільська́ ра́да''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] у [[Збаразький район|Збаразькому районі]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Максимівка (Збаразький район)|Максимівка]].

== Загальні відомості ==
Максимівська сільська рада утворена в 1940 році.
* ''Територія ради:'' 26,13 км²
* ''Населення ради:'' 1 357 осіб (станом на 2001 рік)

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Максимівка (Збаразький район)|Максимівка]]
* с. [[Гори-Стрийовецькі]]
* с. [[Чагарі-Збаразькі]]

== Склад ради ==
Рада складалася з 18 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Дзядик Богдан Володимирович
* ''Секретар ради:'' Кінь Оксана Михайлівна

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Дзядик Богдан Володимирович
| Сільський голова, 1957 року народження, безпартійний
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Петричко Василь Дмитрович
| Сільський голова, 1964 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center| 13.09.2013
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Дзядик Богдан Володимирович
| Сільський голова, 1957 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний
| align=center| 25.05.2014
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=10222&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=10222&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

=== Депутати ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2010|місцевих виборів 2010 року]] депутатами ради стали<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=10222&PF7691=10222 |title=Максимівська сільська рада. Результати виборів депутатів. |publisher=ЦВК |accessdate=9 жовтня 2015 }}{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>:

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| Самовисування || align="center"| 15 || align="center"| 83,3
|-
| Політична партія [[Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»]] || align="center"| 3 || align="center"| 16,7
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible collapsed"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! data-sort-type="date" | Дата визнання обраним !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості про обраного депутата
|-
| colspan=6 | '''Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»'''
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Кузьо Ольга Богданівна || align="center"| 01.11.2010 || незакінчена вища || член Української Народної Партії || загальноосвітня школа, організатор
|-
| align="center"| 15 || style=white-space:nowrap | Приймак Ярослав Олександрович || align="center"| 01.11.2010 || вища || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 17 || style=white-space:nowrap | Чупрун Світлана Тарасівна || align="center"| 01.11.2010 || вища || позапартійна || тимчасово не працює
|-
| colspan=6 | '''Самовисування'''
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Рак Володимир Володимирович || align="center"| 26.05.2014 || незакінчена вища || позапартійний || Ресторан «Форум-Хол», м. Тернопіль, шеф-кухар
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Кінь Оксана Михайлівна || align="center"| 01.11.2010 || вища || позапартійна || Пошта, заввідділу
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Марко Ірина Володимирівна || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійна || фельдшерсько-акушерський пункт, медсестра
|-
| align="center"| 5 || style=white-space:nowrap | Опанасенко Наталія Омелянівна || align="center"| 01.11.2010 || вища || член Української Народної Партії || загальноосвітня школа, вчитель
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Сосніцький Володимир Ярославович || align="center"| 01.11.2010 || вища || член Народної партії || ТОВ «Агросвіт»
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Біла Любов Іванівна || align="center"| 01.11.2010 || вища || член Української Народної Партії || загальноосвітня школа, вчитель
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Гаврисько Іван Петрович || align="center"| 01.11.2010 || вища || член Української Народної Партії || загальноосвітня школа, вчитель
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Хомишак Михайло Іванович || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійний || Фермер
|-
| align="center"| 10 || style=white-space:nowrap | Ванькович Теодор Олексійович || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійний || ТОВ «Надія», ветлікар
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Рак Любов Романівна || align="center"| 01.11.2010 || середня || член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» || Пошта, листоноша
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Крупа Ярослав Васильович || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійний || ВАТ «Тернопільський кар'єр»
|-
| align="center"| 13 || style=white-space:nowrap | Гасай Семен Петрович || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійний || ТОВ «Збаражцукор»
|-
| align="center"| 14 || style=white-space:nowrap | Галагус Юрій Володимирович || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійний || ВАТ «Тернопільський кар'єр»
|-
| align="center"| 16 || style=white-space:nowrap | Чорний Андрій Ярославович || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійний || приватний підприємець
|-
| align="center"| 18 || style=white-space:nowrap | Дзядик Надія Петрівна || align="center"| 01.11.2010 || середня || позапартійна || Клуб, завклуб
|}

== Примітки та джерела ==
{{reflist}}
* {{ОКВРУ|30968|Максимівська сільська рада}}

{{Ternopil-obl-stub}}
{{Адміністративний устрій Збаразького району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Збаразького району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Тернопільська область

Район: Збаразький район

Адм. центр: с. Максимівка

Утворена: в 1940 році

Облікова картка: Максимівська сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 18 депутатів

Голова ради: Дзядик Богдан Володимирович

Секретар ради: Кінь Оксана Михайлівна

title: Територія та населення

Густота: 51,93 осіб/км²

Населені пункти: 3 села

title: Контактні дані


text:
# Чербел (комуна)
Чербел (рум. Cerbăl) — комуна у повіті Хунедоара в Румунії. До складу комуни входять такі села (дані про населення за 2002 рік):
- Аренієш (42 особи)
- Мерішору-де-Мунте (21 особа)
- Пояна-Рекіцелій (165 осіб)
- Поєніца-Томій (99 осіб)
- Сочет (82 особи)
- Улм (44 особи)
- Фереджі (90 осіб)
- Чербел (122 особи) — адміністративний центр комуни

Комуна розташована на відстані 304 км на північний захід від Бухареста, 18 км на південний захід від Деви, 129 км на південний захід від Клуж-Напоки, 115 км на схід від Тімішоари.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у комуні проживали 665 осіб.
Національний склад населення комуни:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 661            | 99,4%    |
| угорці         | 2              | 0,3%     |
| цигани         | 1              | 0,2%     |
| словаки        | 1              | 0,2%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 662            | 99,5%    |
| угорська  | 2              | 0,3%     |
| словацька | 1              | 0,2%     |

Склад населення комуни за віросповіданням:
| Релігія       | Кількість осіб | Відсоток |
| ------------- | -------------- | -------- |
| православні   | 611            | 91,9%    |
| п'ятдесятники | 49             | 7,4%     |
| реформати     | 2              | 0,3%     |
| римо-католики | 1              | 0,2%     |
| баптисти      | 1              | 0,2%     |
| не релігійні  | 1              | 0,2%     |

title: Чербел (комуна)

wikitext:
{{About|комуну|село|Чербел}}
{{НП Румунії
 | назва               = Чербел
 | статус              = комуна
 | місцева_назва       = ''Cerbăl''
 | герб                =
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Хунедоара
 | код_SIRUTA          =
 | широта              = 45.7805
 | довгота             = 22.7171
 | висота              = 798
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 527
 | рік_насел           = 2009
 | населення_джерело   = <ref>{{cite web|url=http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|title=Populația stabilă la 1.01.2009 total din care de 18 ani și peste|language=румунською|accessdate=2011-12-19|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AaF2pliR?url=http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|archivedate=10.09.2012|deadurl=yes}}</ref>
 | площа               = 128,63
 | поштові_індекси     =
 | карта               = Cerbal jud Hunedoara.png
 | примар              = Ticula Miron<ref>{{cite web|url=http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|title=Biroul Electoral Central. Alegeri locale 2008 TUR I + TUR II + TUR III. Primari aleşi pe municipii,oraşe şi comune.|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IAlaxrmA?url=http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|archivedate=2013-07-17|deadurl=yes}}</ref>
 | партія              = [[Націонал-ліберальна партія (Румунія)|PNL]]
 | мандат              = 2008-2012
 | www                 = http://www.primariacerbal.ro
}}
'''Чербел''' ({{lang-ro|Cerbăl}}) — комуна у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Хунедоара (повіт)|Хунедоара]] в [[Румунія|Румунії]]. До складу комуни входять такі села (дані про населення за 2002 рік):
* [[Аренієш]] (42 особи)
* [[Мерішору-де-Мунте]] (21 особа)
* [[Пояна-Рекіцелій]] (165 осіб)
* [[Поєніца-Томій]] (99 осіб)
* [[Сочет (Хунедоара)|Сочет]] (82 особи)
* [[Улм]] (44 особи)
* [[Фереджі]] (90 осіб)
* [[Чербел]] (122 особи) — адміністративний центр комуни

Комуна розташована на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 304 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 18 км на південний захід від [[Дева (місто)|Деви]], 129 км на південний захід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]], 115 км на схід від [[Тімішоара|Тімішоари]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]]<ref>{{cite web|url=http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=1832&judet_id=1987&localitate_id=2020|title=Structura Etno-demografică a României|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IDgzfmTO?url=http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=1832|archivedate=2013-07-19|deadurl=no}}</ref> у комуні проживали {{formatnum:665}} осіб.

Національний склад населення комуни:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румуни
| 661
| 99,4%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 2
| 0,3%
|-
| цигани
| 1
| 0,2%
|-
| словаки
| 1
| 0,2%
|}

Рідною мовою назвали:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 662
| 99,5%
|-
| угорська
| 2
| 0,3%
|-
| словацька
| 1
| 0,2%
|}

Склад населення комуни за віросповіданням:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Релігія
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[Румунська православна церква|православні]]
| 611
| 91,9%
|-
| п'ятдесятники
| 49
| 7,4%
|-
| реформати
| 2
| 0,3%
|-
| римо-католики
| 1
| 0,2%
|-
| баптисти
| 1
| 0,2%
|-
| не релігійні
| 1
| 0,2%
|}

== Посилання ==
* [http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-CERBAL/96041/ Дані про комуну Чербел на сайті Ghidul Primăriilor] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071026033847/http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-CERBAL/96041/ |date=26 жовтня 2007 }}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Повіт Хунедоара}}
{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Комуни повіту Хунедоара]]

title: Чербел · Cerbăl

Країна: Румунія

Повіт: Хунедоара

Телефонний код: +40 254 (Romtelecom, TR) · +40 354 (інші оператори)

title: Влада

Примар · Мандат: Ticula Miron (PNL) · 2008-2012

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Кирково
Ки́рково (болг. Кирково) — село в Кирджалійській області Болгарії. Адміністративний центр общини Кирково.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 724 особи.
Національний склад населення села:
| Національність   | Кількість осіб | Відсоток |
| ---------------- | -------------- | -------- |
| болгари          | 387            | 94,4%    |
| турки            | 9              | 2,2%     |
| цигани           | 0              | 0%       |
| інша             | 7              | 1,7%     |
| не визначились   | 7              | 1,7%     |
| Всього відповіли | 410            |          |

Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Кирково

wikitext:
{{About|село|общину|Кирково (община)}}
{{НП Болгарії
 | назва                 = Кирково
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Кирково}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Кирджалійська область]]
 | община                = [[Кирково (община)|Кирково]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              =
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 36926
 | широта                = 41.3297
 | довгота               = 25.3653
 | висота                = 335
 | населення             = 724
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 6884
 | телефонний_код        = 03679
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 34
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 226
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Ки́рково''' ({{lang-bg|Кирково}}) — село в [[Кирджалійська область|Кирджалійській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Адміністративний центр общини [[Кирково (община)|Кирково]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:724}} особи.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120422120657/http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=22.04.2012|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#A0FF60" | Національність
! style = "background-color:#A0FF60" | Кількість осіб
! style = "background-color:#A0FF60" | Відсоток
|-
| [[Болгари в Болгарії|болгари]]
| 387
| 94,4%
|-
| [[Турки в Болгарії|турки]]
| 9
| 2,2%
|-
| цигани
| 0
| 0%
|-
| інша
| 7
| 1,7%
|-
| не визначились
| 7
| 1,7%
|-
| '''Всього відповіли'''
| 410
|
|}

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120422120842/http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=22.04.2012|deadurl=yes}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=69
| всього=724
| 0-4=23
| 5-9=30
| 10-14=30
| 15-19=56
| 20-24=44
| 25-29=45
| 30-34=59
| 35-39=69
| 40-44=68
| 45-49=53
| 50-54=62
| 55-59=59
| 60-64=51
| 65-69=29
| 70-74=26
| 75-79=11
| 80-84=6
| 85+=3
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2326&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Кирково, общ. Кирково, обл. Кърджали|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Is9RSDBW?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2326|archivedate=2013-08-14|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 1400
|Крок більшої шкали = 200
|Крок меншої шкали  = 40
|1934 = 587
|1946 = 692
|1956 = 896
|1965 = 1076
|1975 = 1284
|1985 = 1224
|1992 = 579
|2001 = 741
|2011 = 724
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Кирджалійська область|Кирково}}
{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Кирково|:]]
[[Категорія:Села Кирджалійської області]]

title: Кирково · болг. Кирково

Країна: Болгарія

Область: Кирджалійська область

Община: Кирково

Географічно: Q10971861?, Komotini Mountainsd

Міста-побратими: Maroneiad

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: КирковоКирково (Болгарія)