text:
# Олексій Грищенко
Олексій Грищенко (1949 — 9 жовтня 1989, м. Пунта-дель-Есте, Уругвай) — український яхтсмен, член Київського міського крейсерського яхт-клубу, капітан яхт «Горбоконик», «Гонта», перший капітан яхти «Фазісі», майстер спорту СРСР.

## З життєпису
З 1981 по 1988 був капітаном яхти «Гонта», будівництвом якої він керував. На яхті «Гонта» неодноразово брав участь і перемагав в багатьох регатах, за що отримав звання майстер спорту СРСР.
В 1988-1989 роках — головний будівничий і капітан яхти «Фазісі».
Загинув при невідомих обставинах після першого етапу перегонів «Whitbread 89/90».

## Вшанування пам'яті
- На його честь названо яхту, на якій українські яхтсмени вперше здійснили похід навколо Європи під синьо-жовтим прапором у 1991 році.[4]
- Київський крейсерський яхт-клуб проводить змагання в його пам'ять.[5]

title: Олексій Грищенко

wikitext:
{{Однофамільці|Грищенко}}
{{Особа
| ім'я                 =
| жінка                = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
| оригінал імені       =
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
|підданство        =
|громадянство      =
|Alma_mater        =
|відомий_(відома)  =
|рід_діяльності    =
|національність    =
|військове звання  =
|партія            =
|нагороди          =
<!--{{ряд
 | {{шаблон вищої нагороди}}
}} -->
|премії            =
|звання            =
}}
'''Олексій Грищенко''' ([[1949]] — [[9 жовтня]]<ref>точна дата смерті невідома</ref> [[1989]], м. [[Пунта-дель-Есте]], [[Уругвай]]) — український [[яхтсмен]], член [[Київський міський крейсерський яхт-клуб|Київського міського крейсерського яхт-клубу]], [[шкіпер|капітан]] яхт «Горбоконик», [[Гонта (яхта)|«Гонта»]]<ref>{{Cite web |url=http://gonta.com.ua/yacht/ |title=Яхта ГОНТА |accessdate=2012-08-13 |archive-date=2012-08-18 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120818090345/http://gonta.com.ua/yacht/ }}</ref>, перший капітан яхти [[Фазісі (яхта)|«Фазісі»]], [[майстер спорту СРСР]].

== З життєпису ==
З [[1981]] по [[1988]] був капітаном яхти «Гонта», будівництвом якої він керував. На яхті «Гонта» неодноразово брав участь і перемагав в багатьох регатах, за що отримав звання [[майстер спорту СРСР]].

В 1988-[[1989]] роках — головний будівничий і капітан яхти «Фазісі».

Загинув при невідомих обставинах<ref>[http://blog-go-og.blogspot.com/2012/03/2.html Фазиси. Часть5. «Промежуточная стоянка» (рос.)]</ref> після першого етапу перегонів [[Volvo Ocean Race|«Whitbread 89/90»]].
== Вшанування пам'яті ==
* На його честь названо яхту, на якій українські яхтсмени вперше здійснили похід навколо Європи під синьо-жовтим прапором у 1991 році.<ref>[https://umoloda.kyiv.ua/number/486/171/17596 ПОБУДУВАТИ ЯХТУ, ПОСАДИТИ ДЕРЕВО…10.08.2005.]</ref>
* Київський крейсерський яхт-клуб проводить змагання в його пам'ять.<ref>[http://svetlovodsk.com.ua/2961-amazonka.html Блискуча перемога екіпажу яхти «Амазонка»]</ref>

== Див. також ==
* [[Платон Євген Васильович]]
* [[Верба Анатолій Якович]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://interparus.com/ua/whitbread-hetman-sahaidachny-ukraine/ ГОНКА ПЕРЕГОНІВ: УКРАЇНА У НАЙПРЕСТИЖНІШІЙ НАВКОЛОСВІТНІЙ РЕГАТІ]
* [https://www.vectornews.net/exclusive/31068-mandrvnik-navkolo-svtu-aristokrat-morya-z-beregv-dnpra-foto.html Мандрівник навколо світу – аристократ моря з берегів Дніпра]
{{Спортсмен-доробити}}

{{DEFAULTSORT:Грищенко Олексій}}
[[Категорія:Українські яхтсмени]]

title: Олексій Грищенко

Помер: 9 жовтня 1989 · Пунта-дель-Есте, Мальдонадо, Уругвай

Поховання: Боярка

Країна: СРСР

Діяльність: яхтсмен

Нагороди: Volvo Ocean Race


text:
# Грінвілл (Техас)
Грінвілл (англ. Greenville) — місто (англ. city) в США, в окрузі Гант штату Техас. Населення — 28 164 особи (2020).

## Географія
Грінвілл розташований за координатами 33°6′43″ пн. ш. 96°6′30″ зх. д. / 33.11194° пн. ш. 96.10833° зх. д. (33.111903, -96.108445).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 86,64 км², з яких 84,51 км² — суходіл та 2,13 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 25 557 осіб у 9716 домогосподарствах у складі 6386 родин. Густота населення становила 295 осіб/км².  Було 10838 помешкань (125/км²).
Расовий склад населення:
| - 68,5 % — білих - 16,8 % — чорних або афроамериканців - 1,1 % — азіатів - 0,9 % — корінних американців - 0,3 % — вихідців з тихоокеанських островів - 9,8 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 2,8 %. Частка іспаномовних становила 22,4 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 26,5 % — особи молодші 18 років, 59,2 % — особи у віці 18—64 років, 14,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 34,0 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 94,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 90,6 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 49 221 долар США (медіана — 36 639), а середній дохід на одну сім'ю — 55 711 долар (медіана — 47 305). Медіана доходів становила 38 226 доларів для чоловіків та 27 895 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 23,1 % осіб, у тому числі 33,3 % дітей у віці до 18 років та 10,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 10 314 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,8 %, виробництво — 20,7 %, роздрібна торгівля — 12,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 8,9 %.

wikiname: ukwiki

title: Грінвілл (Техас)

in_language: uk

wikitext:
{{Otherplaces|Гринвілл}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Грінвілл
|оригінальна назва  = {{lang-en|Greenville}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Greenville August 2015 28 (Lee Street).jpg
|опис зображення= <!-- [[Texas State Highway Spur 302|Lee Street]] in downtown Greenville -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Техас
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Гант (округ, Техас)|Гант]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 86,64
|висота центру НП   = 165
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 294,98
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 903, 430
|поштовий індекс        = 75401–75404
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4830920
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Грінвілл''' ({{lang-en|Greenville}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Гант (округ, Техас)|Гант]] штату [[Техас]]. Населення — {{formatnum:28164}} особи (2020).

== Географія ==
Грінвілл розташований за координатами {{Coord|33|6|43|N|96|6|30|W|type:city_region:US-DE}} (33.111903, -96.108445){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 86,64 км², з яких 84,51 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 2,13 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 4330
| 1900 = 6860
| 1910 = 8850
| 1920 = 12384
| 1930 = 12407
| 1940 = 13995
| 1950 = 14727
| 1960 = 19087
| 1970 = 22043
| 1980 = 22161
| 1990 = 23071
| 2000 = 23960
| 2010 = 25557
| 2020 = 28164
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = [https://www.census.gov/prod/www/decennial.html U.S. Decennial Census]
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:25557}} осіб у {{formatnum:9716}} домогосподарствах у складі {{formatnum:6386}} родин. [[Густота населення]] становила 295 осіб/км².  Було 10838 помешкань (125/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 68,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 16,8 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 1,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,9 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 9,8 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 2,8 %. Частка іспаномовних становила 22,4 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 26,5 % — особи молодші 18 років, 59,2 % — особи у віці 18—64 років, 14,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 34,0 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 94,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 90,6 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:49221}} [[долар США]] (медіана — {{formatnum:36639}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:55711}} долар (медіана — {{formatnum:47305}}). Медіана доходів становила {{formatnum:38226}} доларів для чоловіків та {{formatnum:27895}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 23,1 % осіб, у тому числі 33,3 % дітей у віці до 18 років та 10,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:10314}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,8 %, виробництво — 20,7 %, роздрібна торгівля — 12,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 8,9 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=
<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Гант (округ, Техас)}}

[[Категорія:Міста Техасу]]
[[Категорія:Населені пункти округу Гант (Техас)]]
[[Категорія:Окружні центри Техасу]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1846]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Техас

Округ: Гант

Густота населення: 294,98 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Ніж виживання
Ніж вижива́ння (ніж для виживання) — великий нерозкладний універсальний ніж з багатьма функціями, призначений для виживання в екстремальних умовах. В основі конструкції ножа для виживання — військовий ніж для виживання солдатів в екстремальних умовах.
Оскільки ніж — головний інструмент у боротьбі за виживання, то в умілих руках він перетворюється на універсальне пристосування. Це не лише бойовий ніж для самозахисту. За його допомогою можна побудувати укриття, добути їжу та обробити здобич, заготовити дрова, надати першу медичну допомогу.

## Особливості
Класичні ножі для виживання мають порожнисті ручки, в які можна покласти набір для виживання, різні предмети, наприклад кресало або запальничку, марганцівку або пігулки для очищення води, лезо, нитки, волосінь з гачками, нитку з голкою, та ін. Шляхом насичення ножа корисними функціями пішли деякі армії, використовуючи розкладний ніж як найзручнішу форму для екстремальних умов. Знамениті швейцарські ножі за допомогою 21 інструмента можуть виконувати понад 30 функцій. Проте у цього типу ножів є свої недоліки, ножі з порожнистою ручкою мають низьку міцність, через те, що руків'я не складає одне ціле з лезом. Крім того, у випадку втрати ножа, можна втратити усе важливе спорядження, яке знаходилося у ньому.
Найпоширеніша довжина ножа від 9 до 15 см, оскільки ніж більшого розміру незручний і занадто важкий. Клинок ножа має бути завтовшки не менше 4 мм, але не більше 6,5 мм. Ніж з тонким клинком може зламатися, а більш товстий не впорається з копіткою роботою. Дуже міцним має бути кінчик ножа.
Для виживання використовуються ножі двох типів леза: гладке і пилкоподібне (серейтор). Ніж з серейтором добре розрізає одяг і синтетичні матеріали, підходить для самооборони, але його важко гострити в екстремальних умовах. Тому для більшості ситуацій виживання більше підійде гладка різальна кромка, яка відмінно гостриться і звичайним каменем.
Для виготовлення якісних ножів використовуються переважно два типи сталі: нержавіюча і вуглецева. Клинки з нержавіючої сталі не бояться корозії і відмінно служать у вологому середовищі, також вони не вимагають особливого догляду. Мінус цих ножів — леза, які швидше зношуються і заточуються складніше. Клинки з вуглецевої сталі швидше іржавіють, тому не підходять для використання у вологому середовищі.
Також ніж виживання може бути виготовлений з особливої кераміки — діоксид цирконію і композиції матеріалів, наприклад, сталь з покриттям шаром нітриду титану.

## Історія
Першими ножами, сконструйованими спеціально для виживання, стали ножі, якими у 1960-х роках забезпечувалися пілоти американських ВПС, що воювали у В'єтнамі. Однією з основних задач таких ножів була необхідність забезпечення швидкого покидання аварійного літака або вертольота, і забезпечити виживання члену екіпажу в умовах джунглів.

## Лідери у виробництві ножів виживання
Ножі для виживання у різноманітних конфігураціях випускає багато компаній. Одними з найкращих ножів вважається продукція компаній Becker Knives, Fallkniven, Benchmade, Gerber Legendary Blades і SOG Specialty Knives.
Компанія Fällkniven робить невеликі, міцні і прості в розкладанні ножі, які користуються попитом у мисливців. Найбільш відомі і популярні моделі ножів компанії SOG Specialty Knives — SOG Seal 2000 і SOG Seal Pup, ці моделі використовуються в американській армії.

## Цікавини
Для зйомок фільму «Рембо: Перша кров» збройовий майстер Джим Лайл створив великий ніж виживання, з клинком типу «Боуї» зі виризними зубами. Популярність фільму, а також головного персонажа фільму, у 1980-1990-х роках викликала хвилю численних наслідувань. У підсумку різними виробниками було створено безліч більш-менш прийнятних моделей ножів виживання.

## Галерея
- Ніж виживання пілота ВПС США
- Ніж армії США M9 із зубцями вздовж хребта, може бути використаний для перерізання кабелів
- Jimmy Lile «Next Generation» First Blood
- Bear Grylls ніж виживання «Ultimate Compact»
- USMC Ka-Bar
- SOG Knife

title: Ніж виживання

wikitext:
[[Файл:CRK_Mark_IV.JPG|220px|thumb|right|Ніж виживання моделі CRK Mark IV]]
'''Ніж вижива́ння''' (ніж для виживання) — великий нерозкладний універсальний [[ніж]] з багатьма функціями, призначений для виживання в екстремальних умовах. В основі конструкції ножа для виживання — військовий ніж для виживання [[солдат]]ів в екстремальних умовах.

Оскільки ніж — головний інструмент у боротьбі за виживання, то в умілих руках він перетворюється на універсальне пристосування. Це не лише бойовий ніж для самозахисту. За його допомогою можна побудувати укриття, добути їжу та обробити здобич, заготовити [[дрова]], надати першу медичну допомогу.

== Особливості ==

Класичні ножі для виживання мають порожнисті ручки, в які можна покласти набір для виживання, різні предмети, наприклад кресало або запальничку, марганцівку або пігулки для очищення води, лезо, нитки, волосінь з гачками, нитку з голкою, та ін. Шляхом насичення ножа корисними функціями пішли деякі армії, використовуючи розкладний ніж як найзручнішу форму для екстремальних умов. Знамениті швейцарські ножі за допомогою 21 інструмента можуть виконувати понад 30 функцій. Проте у цього типу ножів є свої недоліки, ножі з порожнистою ручкою мають низьку міцність, через те, що [[руків'я]] не складає одне ціле з [[лезо]]м. Крім того, у випадку втрати ножа, можна втратити усе важливе спорядження, яке знаходилося у ньому.

Найпоширеніша довжина ножа від 9 до 15 [[см]], оскільки ніж більшого розміру незручний і занадто важкий. [[Клинок]] ножа має бути завтовшки не менше 4 [[мм]], але не більше 6,5 [[мм]]. Ніж з тонким клинком може зламатися, а більш товстий не впорається з копіткою роботою. Дуже міцним має бути кінчик ножа.

Для виживання використовуються ножі двох типів леза: гладке і пилкоподібне ([[серейтор]]). Ніж з серейтором добре розрізає одяг і синтетичні матеріали, підходить для самооборони, але його важко гострити в екстремальних умовах. Тому для більшості ситуацій виживання більше підійде гладка різальна кромка, яка відмінно гостриться і звичайним каменем.

Для виготовлення якісних ножів використовуються переважно два типи сталі: [[Неіржавна_сталь|нержавіюча]] і [[Вуглецева_сталь|вуглецева]]. Клинки з нержавіючої сталі не бояться корозії і відмінно служать у вологому середовищі, також вони не вимагають особливого догляду. Мінус цих ножів — леза, які швидше зношуються і заточуються складніше. Клинки з вуглецевої сталі швидше іржавіють, тому не підходять для використання у вологому середовищі.

Також ніж виживання може бути виготовлений з особливої кераміки — [[діоксид цирконію]] і композиції матеріалів, наприклад, сталь з покриттям шаром [[Нітрид титану|нітриду титану]].

== Історія ==

Першими ножами, сконструйованими спеціально для виживання, стали ножі, якими у 1960-х роках забезпечувалися пілоти американських [[Військово-повітряні_сили_США|ВПС]], що воювали у [[В'єтнам]]і. Однією з основних задач таких ножів була необхідність забезпечення швидкого покидання аварійного літака або вертольота, і забезпечити виживання члену екіпажу в умовах джунглів.

== Лідери у виробництві ножів виживання ==
Ножі для виживання у різноманітних конфігураціях випускає багато компаній. Одними з найкращих ножів вважається продукція компаній [[Becker Knives]], [[Fallkniven]], [[Benchmade]], [[Gerber Legendary Blades]] і [[SOG Specialty Knives]].

Компанія [[Fällkniven]] робить невеликі, міцні і прості в розкладанні ножі, які користуються попитом у мисливців. Найбільш відомі і популярні моделі ножів компанії SOG Specialty Knives — [[SOG Seal 2000]] і [[SOG Seal Pup]], ці моделі використовуються в американській армії.

== Цікавини ==
Для зйомок фільму «[[Рембо:_Перша_кров_(фільм)|Рембо: Перша кров]]» збройовий майстер [[Джим Лайл]] створив великий ніж виживання, з клинком типу «[[Ніж_Боуї|Боуї]]» зі виризними зубами. Популярність фільму, а також головного персонажа фільму, у 1980-1990-х роках викликала хвилю численних наслідувань. У підсумку різними виробниками було створено безліч більш-менш прийнятних моделей ножів виживання.

== Галерея ==
<gallery>
Файл:91-164-Q_KNIFE,_SURVIVAL,_USN,_PILOT.jpg|Ніж виживання пілота [[повітряні_сили_США|ВПС США]]
Файл:US-Military-M9-Bayonet.jpg| Ніж армії США [[M9 (багнет-ніж)|M9]] із зубцями вздовж хребта, може бути використаний для перерізання кабелів
Файл:jlile.jpg|Jimmy Lile «Next Generation» First Blood
Файл:Fixed Blade Full Tang Survival Knife.png|[[Bear Grylls]] ніж виживання «Ultimate Compact»
Файл:Ka-bar.jpg|USMC [[Ka-Bar]]
Файл:SOG Knife.jpg| [[SOG Knife]]
</gallery>

== Див. також ==
* [[Aircrew Survival Egress Knife]]
* [[Gerber Mark II]]
* [[НАЗ]] — носимий аварійний запас

== Посилання ==
* [http://bodyguards.com.ua/weapons/xolodnoe/2358-funkconal-nozha-dlya-vizhivannya.html Функціонал ножа для виживання]
* [http://news.discovery.com/adventure/survival/top-5-survival-knives.htm Top 5 Survival Knives (and How to Choose the One That's Right for You)]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20141110202736/https://www.dmoz.org//Recreation/Outdoors/Survival_and_Primitive_Technology/ DMOZ: Survival and Primitive Technology]{{ref-en}}

{{weapon-stub}}
{{Ножі та кинджали}}

[[Категорія:Ножі]]
[[Категорія:Обладнання для виживання]]


text:
# Ковальчук Галина Іванівна
Гали́на Іва́нівна Ковальчу́к (до шлюбу Кобякова; нар. 29 травня 1953, Київ) — українська вчена у галузі книгознавства, історії книги, книжкового пам'яткознавства. Доктор історичних наук (2005), професор (2006). Директор Інституту книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського.

## Біографія
1977 року закінчила філологічний факультет Київського університету. Працювала вчителькою в школі, на наукових посадах у Державному музеї книги і друкарства УРСР. У 1988—1990 роках навчалася в аспірантурі Київського інституту культури (нині Київський національний університет культури і мистецтв), у 1991—1996 роках викладала історію книги та книгознавство на бібліотечному факультеті.
Від грудня 1996 року працює завідувачкою відділу стародруків та рідкісних видань у Національний бібліотеці України імені В. І. Вернадського.
Від лютого 2015 — директор Інституту книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського.

title: Ковальчук Галина Іванівна

wikitext:
{{Othernames|Ковальчук}}{{Заготовка}}{{Науковець
| ім'я               = Ковальчук Галина
| ім'я_мовою_оригіналу =
| зображення         = NBUV Vernadskogo 2015 3.JPG
| зображення_розмір  = 250пкс
| зображення_підпис  =
| дата народження    = 29.05.1953
| місце народження   = [[Київ]]
| дата смерті        =
| місце смерті       =
| резиденція         =
| громадянство       =
{{URS}}
{{UKR}}
| національність     =
| галузь             = [[книгознавство]],[[книжкове пам'яткознавство]]
| заклад             =
| Alma Mater         =
| Посада             = Директор [[Інститут книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського|Інституту книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського]].
| відомий завдяки    =
| звання             =
| ступінь            = професор
| керівник           =
| учні               =
| Батько             =
| Мати               =
| Чоловік            =
| Діти               =
| нагороди           =
| автограф           =
| примітки           =
| особиста_сторінка  =
}}
'''Гали́на Іва́нівна Ковальчу́к''' ([[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] '''Кобякова'''; {{н}} [[29 травня]] [[1953]], [[Київ]]) — українська вчена у галузі [[книгознавство|книгознавства]], історії книги, книжкового пам'яткознавства. Доктор історичних наук (2005), [[професор]] (2006). Директор [[Інститут книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського|Інституту книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського]].

== Біографія ==

1977 року закінчила філологічний факультет [[Київський університет|Київського університету]]. Працювала вчителькою в школі, на наукових посадах у Державному музеї книги і друкарства УРСР. У 1988—1990 роках навчалася в аспірантурі Київського інституту культури (нині [[Київський національний університет культури і мистецтв]]), у 1991—1996 роках викладала історію книги та книгознавство на бібліотечному факультеті.

Від грудня 1996 року працює завідувачкою відділу стародруків та рідкісних видань у [[Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського|Національний бібліотеці України імені В. І. Вернадського]].

Від лютого 2015 — директор [[Інститут книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського|Інституту книгознавства Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського]].

== Посилання ==

* [http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_staff/cgiirbis_64.exe?Z21ID=&I21DBN=STAFF&P21DBN=STAFF&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=fullwebr&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21COLORTERMS=0&S21P03=I=&S21STR=946682 Ковальчук Галина Іванівна] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220121015606/http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_staff/cgiirbis_64.exe?Z21ID=&I21DBN=STAFF&P21DBN=STAFF&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=fullwebr&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21COLORTERMS=0&S21P03=I=&S21STR=946682 |date=21 Січня 2022 }}

[[Категорія:Українські історикині]]
[[Категорія:Уродженці Києва]]
[[Категорія:Науковці Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського]]

title: Ковальчук Галина

Народилася: 29 травня 1953 (71 рік) · Київ

Країна: · СРСР · Україна

Діяльність: історикиня, книгознавець

Alma mater: Філологічний факультет Київського університету

Галузь: книгознавство,книжкове пам'яткознавство

Науковий ступінь: професор


text:
# Ідріс ібн Хасан
Ідріс ібн Хасан (араб. أبو عون إدريس بن حسن بن أبي نمي; нар. 1567 — 1625) — 39-й шаріф і емір Мекки в 1603-1624 роках. Повне ім'я Абу Аван Ідріс ібн Хасан. Відомий також як Ідріс II.

## Життєпис
Походив з гілки правлячої династії Хасанідів — бану-катада. Син шаріфа Аль-Хасана III та Гани (Хайї) бінт Ахмад з династії Катадаїдів. Народився в Мецці у травні/червні 1567 року. Невдовзі після смерті батька у листопаді 1601 року перебрався до Стамбула. Повернувся до Мекки у 1603 році після смерті брата — шаріфа Абу-Таліба. На зборах клану обирається новим еміром разом з братом Фухайдом та небожем Мухсіном. 1604 року цей вибір затвердив султан Ахмед I.
Створив потужне військо з рабів та бедуїнів. Невдовзі вступив у суперництво з братом Фухайдом, який також сформував власне військо. 1610 року разом з Мухсіном повалив Фухайда, якого змусив тікати з Мекки. Спроби і 1612 і 1613 році останнього повернутися були відбиті. Зрештою Фухайд виїхав до Стамбула.
Почав здійснювати військові походи проти племен в горах Шаммар й Тувайк в Неджді. Дійшов в походах до Аль-Хаси, де вже закріпилися османські чиновники. Ці походи дали чималу здобич шаріфу. На час походів від його імені діяв візир Ахмад ібн Юнус. Авторитарність дій Ідріса, посилення впливу його мамлюків та візира спричинили протистояння з співеміром Мухсіном.
1624 року протистояння переросло у відкритий конфлікт. У жовтні Мухсін ібн Хусейн скликав великі збори (ахль аль-хал валь-акд) за участю представників Хасанідів, кадіїв, богословів, правників, знаті Мекки, на яких Ідріса було усунуто з посади еміра. Він не змирився з цим, виступивши проти Мухсіна. Бої тривали декілька діб, після чого настало 2-місячне перемир'я. Але зрештою Ідріс ібн Хасан залишив Мекку. Помер у регіоні Джебель-Шаммар (на захід від Неджда) в березні 1625 року. Поховано в Ятабі.

title: Ідріс ібн Хасан

wikitext:
{{особа}}
'''Ідріс ібн Хасан''' ({{lang-ar|أبو عون إدريس بن حسن بن أبي نمي}}; нар. [[1567]] — [[1625]]) — 39-й [[шаріфат Мекки|шаріф і емір Мекки]] в [[1603]]-[[1624]] роках. Повне ім'я Абу Аван Ідріс ібн Хасан. Відомий також як Ідріс II.

== Життєпис ==
Походив з гілки правлячої династії Хасанідів — бану-катада. Син шаріфа [[Аль-Хасан III|Аль-Хасана III]] та Гани (Хайї) бінт Ахмад з династії Катадаїдів. Народився в Мецці у травні/червні 1567 року. Невдовзі після смерті батька у листопаді 1601 року перебрався до Стамбула. Повернувся до Мекки у 1603 році після смерті брата — шаріфа [[Абу-Таліб ібн Хасан|Абу-Таліба]]. На зборах клану обирається новим еміром разом з братом Фухайдом та небожем [[Мухсін ібн Хусейн|Мухсіном]]. 1604 року цей вибір затвердив султан [[Ахмед I]].

Створив потужне військо з рабів та бедуїнів. Невдовзі вступив у суперництво з братом Фухайдом, який також сформував власне військо. 1610 року разом з Мухсіном повалив Фухайда, якого змусив тікати з Мекки. Спроби і 1612 і 1613 році останнього повернутися були відбиті. Зрештою Фухайд виїхав до Стамбула.

Почав здійснювати військові походи проти племен в горах Шаммар й Тувайк в Неджді. Дійшов в походах до [[Ель-Хаса|Аль-Хаси]], де вже закріпилися османські чиновники. Ці походи дали чималу здобич шаріфу. На час походів від його імені діяв візир Ахмад ібн Юнус. Авторитарність дій Ідріса, посилення впливу його мамлюків та візира спричинили протистояння з співеміром Мухсіном.

1624 року протистояння переросло у відкритий конфлікт. У жовтні Мухсін ібн Хусейн скликав великі збори (ахль аль-хал валь-акд) за участю представників Хасанідів, кадіїв, богословів, правників, знаті Мекки, на яких Ідріса було усунуто з посади еміра. Він не змирився з цим, виступивши проти Мухсіна. Бої тривали декілька діб, після чого настало 2-місячне перемир'я. Але зрештою Ідріс ібн Хасан залишив Мекку. Помер у регіоні Джебель-Шаммар (на захід від [[Неджд]]а) в березні 1625 року. Поховано в Ятабі.

== Джерела ==
* de Zambaur, E. (1927). Manuel de généalogie et de chronologie pour l'histoire de l'Islam. Hanovre: Heinz Lafaire.
* al-Ghāzī, ‘Abd Allāh ibn Muḥammad (2009) [Composed 1930]. ‘Abd al-Malik ibn ‘Abd Allāh ibn Duhaysh (ed.). Ifādat al-anām إفادة الأنام (in Arabic). Vol. 3 (1st ed.). Makkah: Maktabat al-Asadī.

[[Категорія:Шаріфи Мекки]]
[[Категорія:Правителі XVII століття]]

title: Ідріс ібн Хасан

Народився: 1567 · Хіджаз


text:
# Дислалія
Дислалія, недорі́куватість — розлад мовлення, синдром, який проявляється у порушенні вимови звуків.
Порушення звуковимови при нормальному слухові та збереженій іннервації мовленнєвого апарату. Залежно від локалізації порушення та причин, що обумовлюють дефект звуковимови. Залежно від причин, дислалію розподіляють на дві основні форми: органічну (механічну) та функціональну.

## Форми дислалії
- Функціональна — порушення звуковимови при відсутності відхилень у артикуляційному апараті та функціонуванні центральної нервової системи, слуховому і периферичному артикуляційному апараті.
- Органічна (механічна) — зумовлена спадковими, вродженими або набутими анатомічними дефектами периферичного артикуляційного апарату.
- Мономорфна (проста) — страждає один звук або кілька звуків з однієї групи (С-З-Ц або Ш-Ж-Ч)
- Поліморфна (складна) — страждає кілька звуків з різних груп (С-Р-К-Ш)
- Фізіологічна (вікова) — порушення звуковимови до 5 років, зумовлені недостатнім розвитком органів артикуляції. Після 5 років проходить сама. Ця єдина форма дислалії, яка присутня у всіх людей, на певному етапі розвитку.

### Органічна дислалія
Органічною (механічною) дислалією називають такий вид неправильної звуковимови, який викликаний:
- органічними дефектами периферичного мовного апарату, його кісткової та м'язової будови. Часто причиною механічної дислалії є укорочена під'язична вуздечка (під'язична зв'язка). При цьому ускладнюються рухи язика, коротка вуздечка не дає можливості високо підняти язик. Також правильну артикуляцію може ускладнювати дуже великий та широкий, або дуже маленький та вузький язик;
- дефектами будови щелеп, що призводять до аномалії прикусу. Нормальним вважається прикус, коли при зімкненні щелеп верхні зуби трохи прикривають нижні. Аномалії прикусу мають декілька варіантів:
  -     - прогнатія — верхня щелепа сильно видається вперед, в результаті чого нижні передні зуби зовсім не змикаються з верхніми;
    - прогенія — нижня щелепа виступає вперед, передні зуби нижньої щелепи виступають попереду передніх зубів верхньої щелепи;
    - відкритий прикус — між зубами верхньої та нижньої щелеп при їх зімкненні залишається проміжок. В деяких випадках цей проміжок лише між передніми зубами (передній відкритий прикус);
    - боковий відкритий прикус — може бути лівостороннім, правостороннім та двостороннім;
    - неправильна будова зубів, зубного ряду також може призвести до дислалії. Наприклад, при великих розщілинах між зубами язик під час вимови деяких звуків просувається між зубами, спотворюючи вимову.

Регуляція зубів та щелеп проводиться лікарями стоматологом та ортодонтом за допомогою накладання на зуби спеціальних пластинок.
- неправильною будовою піднебіння, що також негативно впливає на вимову звуків. Вузьке, надто високе («готичне») піднебіння, або, навпаки, низьке, плоске перешкоджає правильній артикуляції багатьох звуків;
- товсті губи, або укорочена, малорухлива верхня губа ускладнюють чітку вимову губних та губно-зубних звуків.

## Види дислалії
Відповідно до характеру дефекту вимови, що стосується окремої групи звуків, виділяють такі види дислалії:
- Сигматизм (від назви грецької букви сигма, що позначає звук с) — вади вимови свистячих (сь, зь, ць) та шиплячих (ш, ж, ч, щ) звуків. Один з найбільш розповсюджених видів порушень вимови.
- Ротацизм (від назви грецької букви ро, що позначає звук р) — вади вимови звуків р та рь.
- Ламбдацизм (від назви грецької букви ламбда, що позначає звук л) — вади вимови звуків л, ль.
- Каппацизм (від назв грецької букви каппа, що позначає звук к) — вади вимови звуків к та кь.
- Гаммацизм (від назв грецької букви гамма, що позначає звук г) — вади вимови звуків г та гь.
- Хітизм (від назв грецької букви хі, що позначає звук х) — вади вимови звуків х та хь.
- Йотацизм (від назв грецької букви йота, що позначає звук й) — вади вимови звука й.
- Дефекти вимови дзвінких приголосних звуків — вади вимови, які виражаються в заміні дзвінких приголосних звуків парними глухими звуками: б-п, д-т, в-ф, з-с, ж-ш, г-к.

title: Дислалія

wikitext:
'''Дислалія''', '''недорі́куватість''' — розлад мовлення, [[синдром]], який проявляється у порушенні вимови [[звук]]ів.

Порушення звуковимови при нормальному слухові та збереженій іннервації мовленнєвого апарату. Залежно від локалізації порушення та причин, що обумовлюють дефект звуковимови. Залежно від причин, дислалію розподіляють на дві основні форми: органічну (механічну) та функціональну.

== Форми дислалії ==
* '''Функціональна''' — порушення звуковимови при відсутності відхилень у артикуляційному апараті та функціонуванні центральної нервової системи, слуховому і периферичному артикуляційному апараті.
* '''Органічна (механічна)''' — зумовлена спадковими, вродженими або набутими анатомічними дефектами периферичного артикуляційного апарату.
* ''Мономорфна (проста)'' — страждає один звук або кілька звуків з однієї групи (С-З-Ц або Ш-Ж-Ч)
* ''Поліморфна (складна)'' — страждає кілька звуків з різних груп (С-Р-К-Ш)
* ''Фізіологічна (вікова)'' — порушення звуковимови до 5 років, зумовлені недостатнім розвитком органів артикуляції. Після 5 років проходить сама. Ця єдина форма дислалії, яка присутня у всіх людей, на певному етапі розвитку.

=== Органічна дислалія ===
Органічною (механічною) дислалією називають такий вид неправильної звуковимови, який викликаний:
* органічними дефектами периферичного мовного апарату, його кісткової та м'язової будови. Часто причиною механічної дислалії є укорочена під'язична вуздечка (під'язична зв'язка). При цьому ускладнюються рухи язика, коротка вуздечка не дає можливості високо підняти язик. Також правильну артикуляцію може ускладнювати дуже великий та широкий, або дуже маленький та вузький язик;
* дефектами будови щелеп, що призводять до аномалії прикусу. Нормальним вважається прикус, коли при зімкненні щелеп верхні зуби трохи прикривають нижні. Аномалії прикусу мають декілька варіантів:
*** '''''прогнатія''''' — верхня щелепа сильно видається вперед, в результаті чого нижні передні зуби зовсім не змикаються з верхніми;
*** '''''прогенія''''' — нижня щелепа виступає вперед, передні зуби нижньої щелепи виступають попереду передніх зубів верхньої щелепи;
*** '''''відкритий прикус''''' — між зубами верхньої та нижньої щелеп при їх зімкненні залишається проміжок. В деяких випадках цей проміжок лише між передніми зубами (передній відкритий прикус);
*** '''''боковий відкритий прикус''''' — може бути лівостороннім, правостороннім та двостороннім;
*** '''''неправильна будова зубів''''', зубного ряду також може призвести до дислалії. Наприклад, при великих розщілинах між зубами язик під час вимови деяких звуків просувається між зубами, спотворюючи вимову.
Регуляція зубів та щелеп проводиться лікарями стоматологом та ортодонтом за допомогою накладання на зуби спеціальних пластинок.
* неправильною будовою піднебіння, що також негативно впливає на вимову звуків. Вузьке, надто високе («готичне») піднебіння, або, навпаки, низьке, плоске перешкоджає правильній артикуляції багатьох звуків;
* товсті губи, або укорочена, малорухлива верхня губа ускладнюють чітку вимову губних та губно-зубних звуків.

== Види дислалії ==
Відповідно до характеру дефекту вимови, що стосується окремої групи звуків, виділяють такі види дислалії:
* '''[[Сигматизм]]''' (від назви грецької букви сигма, що позначає звук с) — вади вимови свистячих (сь, зь, ць) та шиплячих (ш, ж, ч, щ) звуків. Один з найбільш розповсюджених видів порушень вимови.
* '''[[Ротацизм]]''' (від назви грецької букви ро, що позначає звук р) — вади вимови звуків р та рь.
* '''[[Ламбдацизм]]''' (від назви грецької букви ламбда, що позначає звук л) — вади вимови звуків л, ль.
* '''[[Каппацизм]]''' (від назв грецької букви каппа, що позначає звук к) — вади вимови звуків к та кь.
* '''[[Гаммацизм]]''' (від назв грецької букви гамма, що позначає звук г) — вади вимови звуків г та гь.
* '''[[Хітизм]]''' (від назв грецької букви хі, що позначає звук х) — вади вимови звуків х та хь.
* '''[[Йотацизм]]''' (від назв грецької букви йота, що позначає звук й) — вади вимови звука й.
* Дефекти вимови дзвінких приголосних звуків — вади вимови, які виражаються в заміні дзвінких приголосних звуків парними глухими звуками: б-п, д-т, в-ф, з-с, ж-ш, г-к.

== Див. також ==
* [[Дисграфія]]
* [[Емболофразія]]
* [[Дислексія]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20120122132857/http://www.logopedia.com.ua/Dovidnyk/dyslexia.htm Український логопедичний сайт]
* Правдина О. В. Логопедия. — М.: Просвещение, 1973. — 272 с.
* Под ред. Л. С. Волковой, С. Н. Шаховской. Логопедия: Учебник для студентов дефектол. фак. пед. вузов — М.: Гуманит. изд. центр ВЛАДОС, 1998. — 680 с.
{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Логопедія]]
[[Категорія:Психічні розлади]]
[[Категорія:Синдроми]]
[[Категорія:Психолінгвістика]]


text:
# Санітарія та вода для всіх
Санітарія та вода для всіх (Sanitation and Water for All — SWA) — глобальне партнерство, яке прагне досягти універсального доступу до чистої питної води та відповідних санітарних умов. У 2015 році 2,4 мільярда людей не мали доступу до покращених санітарних умов, 946 мільйонів людей справляли нужду просто неба, а 663 мільйони людей не мали доступу до основних джерел води.
Понад 100 партнерів, включаючи уряди, громадянське суспільство та партнерів з розвитку, працюють разом у рамках SWA.
Партнерство SWA організовує зустрічі під назвою «Зустрічі високого рівня» (ЗВР). Після двох ЗВР у 2010 та 2012 роках, третій ЗВР відбувся у Вашингтоні, округ Колумбія, у квітні 2014 року, за участю понад шістдесяти делегацій із країн, що розвиваються, та донорів, у тому числі 20 міністрів фінансів із країн-партнерів ЗВР.
Комунікаційну групу SWA до кінця 2019 року очолювала Рада співробітництва з водопостачання та санітарії (Water Supply and Sanitation Collaborative Council — WSSCC). З 2020 року його проводить ЮНІСЕФ.

## Партнерство
Партнери SWA поділяються на шість різних груп. Кожен виборчий округ представлений у керівному комітеті, який має повноваження приймати рішення щодо партнерства.
SWA має такі категорії партнерів:
- Урядові партнери (уряди, які підтримують власне внутрішнє впровадження цілей SWA)[5]
- Зовнішні агенції підтримки (багатосторонні партнери, партнери-донори та банки розвитку)[6]
- Громадянське суспільство (некомерційні організації чи мережі, що діють на національному, міжнародному чи регіональному рівнях)[7]
- Дослідження та навчання (академічні установи, агенції чи мережі з визнаним технічним і політичним досвідом і впливом, а також глобальними та/або регіональними повноваженнями, які проводять або сприяють дослідженням чи навчанню на підтримку цілей SWA)[8]
- Приватний сектор (комерційні підприємства або мережі, що представляють ділові групи з визнаною прихильністю, впливом і глобальними та/або регіональними повноваженнями, які працюють на підтримку цілей SWA)
- Комунальні послуги та регулятори (на національному рівні, впливаючи на політику, зв'язуючи уряд і користувачів WASH, а також уможливлюючи фінансування)[9]

## Історія
Кілька зацікавлених сторін у сфері водопостачання та санітарії вперше сформулювали SWA у 2006 році для покращення доступу до санітарії та питної води.
У 2007 році DFID повторив свій заклик до кращої координації сектору WASH і потребу в Глобальному плані дій на основі «П'яти єдиних»:
1. один щорічний глобальний моніторинговий звіт;
2. одна глобальна нарада міністрів високого рівня з питань води;
3. на рівні країни один національний план з водопостачання та санітарії;
4. один координаційний орган;
5. і діяльність агентств Організації Об'єднаних Націй (ООН) у сфері водопостачання та санітарії має координуватися одним головним органом ООН відповідно до плану ПРООН для країни.

У 2008 році DFID, Генеральний директорат Нідерландів з міжнародного співробітництва (DGIS), інші донори та уряди країн, що розвиваються, офіційно погодилися створити Глобальну рамкову програму дій щодо санітарії та водопостачання (GF4A), яку було запущено на стороні -захід під час Заходу високого рівня щодо ЦРТ ООН.
У квітні 2010 року партнери організували першу зустріч високого рівня у Вашингтоні, округ Колумбія, США, і країни, що розвиваються, і донори представили зобов'язання щодо покращення санітарії та водопостачання. У вересні 2010 року під новою назвою — Санітарія та вода для всіх (SWA) — нове партнерство було офіційно оформлено за допомогою узгодженого керівного документа, обраного керівного комітету та секретаріату.

title: Санітарія та вода для всіх

wikitext:
{| class="infobox vcard"
|+ class="infobox-title fn org" id="5" |Санітарія та вода для всіх
! class="infobox-label" scope="row" style="padding-right:0.6em;" | Тип
| class="infobox-data" | [[Партнерство]]
|-
! class="infobox-label" scope="row" style="padding-right:0.6em;" | Фокус
| class="infobox-data" | [[Санітарія]], [[гігієна]], [[водопостачання]]
|- class="infobox-label" scope="row" style="padding-right:0.6em;"
! class="infobox-label" scope="row" style="padding-right:0.6em;" | Веб-сайт
| class="infobox-data" | [http://sanitationandwaterforall.org sanitationandwaterforall.org]
|}

'''Санітарія та вода для всіх''' (''Sanitation and Water for All — SWA'') — глобальне партнерство, яке прагне досягти універсального доступу до чистої [[Питна вода|питної води]] та відповідних [[Санітарія|санітарних умов]]. У 2015 році 2,4 мільярда людей не мали доступу до покращених санітарних умов, 946 мільйонів людей [[Відкрита дефекація|справляли нужду просто неба]], а 663 мільйони людей не мали доступу до основних джерел води.<ref>{{Cite web|url=http://www.wssinfo.org/fileadmin/user_upload/resources/JMP-Update-report-2015_English.pdf|title=Progress on Sanitation and Drinking Water|date=2015|website=Joint Monitoring Programme for Water Supply and Sanitation|accessdate=2016-06-29|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160304112745/http://www.wssinfo.org/fileadmin/user_upload/resources/JMP-Update-report-2015_English.pdf|archivedate=2016-03-04}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304112745/http://www.wssinfo.org/fileadmin/user_upload/resources/JMP-Update-report-2015_English.pdf |date=2016-03-04 }}</ref>

Понад 100 партнерів, включаючи уряди, громадянське суспільство та партнерів з розвитку, працюють разом у рамках SWA.<ref>{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/about/|title=About SWA|date=2016|website=Sanitation and Water for All|accessdate=2016-06-28|archive-date=2016-06-21|archive-url=https://web.archive.org/web/20160621011629/http://sanitationandwaterforall.org/about/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160621011629/http://sanitationandwaterforall.org/about/ |date=2016-06-21 }}</ref>

Партнерство SWA організовує зустрічі під назвою «Зустрічі високого рівня» (ЗВР). Після двох ЗВР у 2010 та 2012 роках, третій ЗВР відбувся у Вашингтоні, округ Колумбія, у квітні 2014 року, за участю понад шістдесяти делегацій із країн, що розвиваються, та донорів, у тому числі 20 міністрів фінансів із країн-партнерів ЗВР.<ref>{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/priority-areas/political-prioritization/2014-hlm|title=2014 High Level Meeting|date=2014|website=Sanitation and Water for All|accessdate=2015-03-04|archive-date=2015-02-16|archive-url=https://web.archive.org/web/20150216033731/http://sanitationandwaterforall.org/priority-areas/political-prioritization/2014-hlm}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150216033731/http://sanitationandwaterforall.org/priority-areas/political-prioritization/2014-hlm |date=2015-02-16 }}</ref>

Комунікаційну групу SWA до кінця 2019 року очолювала [[Рада співробітництва з водопостачання та санітарії]] (Water Supply and Sanitation Collaborative Council — WSSCC). З 2020 року його проводить [[ЮНІСЕФ]].

== Партнерство ==
Партнери SWA поділяються на шість різних груп. Кожен виборчий округ представлений у керівному комітеті, який має повноваження приймати рішення щодо партнерства.<ref name="governance">{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/about/governance|title=Governance|date=2016|website=Sanitation and Water for All|accessdate=2016-06-28|archive-date=2016-06-21|archive-url=https://web.archive.org/web/20160621011009/http://sanitationandwaterforall.org/about/governance/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160621011009/http://sanitationandwaterforall.org/about/governance/ |date=2016-06-21 }}</ref>

SWA має такі категорії партнерів:

* Урядові партнери (уряди, які підтримують власне внутрішнє впровадження цілей SWA)<ref>{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/partners/countries-map/|title=Governments|date=30 січня 2020}}</ref>
* Зовнішні агенції підтримки (багатосторонні партнери, партнери-донори та банки розвитку)<ref name=":0">{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/partners/externalsupportagencies/|title=External Support Agencies|date=30 січня 2020}}</ref>
* Громадянське суспільство (некомерційні організації чи мережі, що діють на національному, міжнародному чи регіональному рівнях)<ref name=":1">{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/partners/civil-society-list/|title=Civil Society Network Partners - SWA|website=sanitationandwaterforall.org|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131121052832/http://sanitationandwaterforall.org/partners/civil-society-list|archivedate=2013-11-21}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131121052832/http://sanitationandwaterforall.org/partners/civil-society-list |date=2013-11-21 }}</ref>
* Дослідження та навчання (академічні установи, агенції чи мережі з визнаним технічним і політичним досвідом і впливом, а також глобальними та/або регіональними повноваженнями, які проводять або сприяють дослідженням чи навчанню на підтримку цілей SWA)<ref name=":2">{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/partners/research-learning/|title=Research & Learning|date=30 січня 2020}}</ref>
* Приватний сектор (комерційні підприємства або мережі, що представляють ділові групи з визнаною прихильністю, впливом і глобальними та/або регіональними повноваженнями, які працюють на підтримку цілей SWA)
* Комунальні послуги та регулятори (на національному рівні, впливаючи на політику, зв'язуючи уряд і користувачів WASH, а також уможливлюючи фінансування)<ref name=":3">{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/partners/community-based-organizations/|title=Community-Based OrganizationsOrganisations, associations ou réseaux communautaires - SWA|website=sanitationandwaterforall.org|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160314171922/http://sanitationandwaterforall.org/partners/community-based-organizations/|archivedate=2016-03-14}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160314171922/http://sanitationandwaterforall.org/partners/community-based-organizations/ |date=2016-03-14 }}</ref>

== Історія ==
Кілька зацікавлених сторін у сфері водопостачання та санітарії вперше сформулювали SWA у 2006 році для покращення доступу до санітарії та питної води.

У 2007 році DFID повторив свій заклик до кращої координації сектору WASH і потребу в Глобальному плані дій на основі ''«П'яти єдиних»'':<ref>{{Cite web|url=http://www.parliament.uk/business/committees/committees-a-z/commons-select/international-development-committee/publications/|title=Financing and Aid Instruments for Sanitation and Water|date=2007|publisher=UK International Development Committee|accessdate=2015-03-04}}</ref>

# один щорічний глобальний моніторинговий звіт;
# одна глобальна нарада міністрів високого рівня з питань води;
# на рівні країни один національний план з водопостачання та санітарії;
# один координаційний орган;
# і діяльність агентств Організації Об'єднаних Націй (ООН) у сфері водопостачання та санітарії має координуватися одним головним органом ООН відповідно до плану ПРООН для країни.

У 2008 році DFID, Генеральний директорат Нідерландів з міжнародного співробітництва (DGIS), інші донори та уряди країн, що розвиваються, офіційно погодилися створити Глобальну рамкову програму дій щодо санітарії та водопостачання (GF4A),<ref>{{Cite web|url=https://www.who.int/water_sanitation_health/GF4A_Flyer_18sept09.pdf|title=The Global Framework for Action on Sanitation and Water Supply: Translating political commitments into concrete actions|date=2009-09-18|publisher=World Health Organization|accessdate=2015-03-04}}</ref> яку було запущено на стороні -захід під час Заходу високого рівня щодо ЦРТ ООН.<ref>{{Cite web|url=https://www.un.org/millenniumgoals/2008highlevel/pdf/pr/water%20&%20sanitation.pdf|title=Side event on Water and Sanitation "Water and sanitation for All"|date=2009-09-18|publisher=United Nations|accessdate=2015-03-04}}</ref>

У квітні 2010 року партнери організували першу зустріч високого рівня у Вашингтоні, округ Колумбія, США, і країни, що розвиваються, і донори представили зобов'язання щодо покращення санітарії та водопостачання.<ref>{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/priority-areas/political-prioritization/2010-hlm|title=2010 High Level Meeting|date=2013|website=Sanitation and Water for All|accessdate=2015-03-04|archive-date=2015-07-09|archive-url=https://web.archive.org/web/20150709080708/http://sanitationandwaterforall.org/priority-areas/political-prioritization/2010-hlm}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150709080708/http://sanitationandwaterforall.org/priority-areas/political-prioritization/2010-hlm |date=2015-07-09 }}</ref> У вересні 2010 року під новою назвою — Санітарія та вода для всіх (SWA) — нове партнерство було офіційно оформлено за допомогою узгодженого керівного документа, обраного керівного комітету та секретаріату.<ref>{{Cite web|url=http://sanitationandwaterforall.org/?wpdmact=process&did=MzU5LmhvdGxpbms=|title=SWA Steering Committee Minutes|date=September 2010|website=Sanitation and Water for All|format=PDF|accessdate=2015-03-04}}</ref>

== Список літератури ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.sanitationandwaterforall.org Офіційний сайт SWA]
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Екологія]]

title: Санітарія та вода для всіх

Тип: Партнерство

Фокус: Санітарія, гігієна, водопостачання


text:
# Баранина
Бара́нина — м'ясо домашніх баранів (овець) при вживанні в їжу. Важлива частина щоденного раціону кочових, тюркських і монгольських народів Азії. Найціннішим для харчування вважають м'ясо молодих (до 18 місяців) кастрованих баранів. Смачним також є м'ясо добре вгодованих овець не старше 3 років. Воно відрізняється світло-червоним відтінком, жир пружний і білий. У м'яса старих або погано вгодованих овець темно-червоний відтінок, жир жовтий. Це м'ясо жилаве, і тому його найкраще вживати у вигляді фаршу.
Баранину споживають як самостійну страву у смаженому, вареному, пареному, копченому і солоному вигляді, а також використовують для приготування великого спектру страв, включаючи: супи, наприклад, шурпа, і другі страви — бешбармак, плов, шашлик, кебаб, манти, ковбаси, сосиски тощо.
Смакова і поживна цінність баранини надзвичайно великі. Баранина — цінний дієтичний продукт, за вмістом білка, амінокислот, вітамінів і мінеральних речовин (калій, натрій, кальцій, магній, йод, фосфор, залізо, сірка, цинк) — не поступається яловичині, а вміст холестерину в ній в кілька разів менший, ніж в яловичині й свинині (холестерину в жиру — 29 мг%, тоді як у м'ясі великої рогатої худоби — 75 мг %, свиней — 74 — 126 мг%.), майже вільна від мікобактерії туберкульозу і її дуже рідко заражають збудники паразитарних інвазій. Деякі вчені вважають, що у народів, які харчуються переважно бараниною, менш поширеним є атеросклероз. Лецитин, який міститься в баранині, сприяє профілактиці цукрового діабету, стимулюючи роботу підшлункової залози, і також нормалізує обмін холестерину. Солі калію, натрію і магнію позитивно впливають на роботу серця і судин. Баранина багата залізом (на 30% більше ніж у свинині), необхідним для кровотворення, і йодом, який забезпечує нормальне функціонування щитоподібної залози. У ній також багато фтору, який береже зуби від карієсу. Бульйони з баранини підуть на користь людям, які хворіють на гастрит зі зниженою кислотністю.
У баранині також підвищений вміст вітамінів РР, Е, В1, В2, В12. Вівці виявляють незамінність у здатності перетравлювати грубі корми і корми з високим вмістом клітковини; високі поживні якості молодої баранини, яких забезпечує оптимальне співвідношення білка і жиру (17:17).
Вживання баранячого м'яса протипоказано хворим на виразкову хворобу шлунка і дванадцятипалої кишки, на гастрит з підвищеною кислотністю, з ураженнями нирок, печінки, жовчного міхура. Через високу жирність баранини у людей із схильністю до ожиріння при зловживанні цим м'ясом можливе досить швидке збільшення ваги тіла.

title: Баранина

wikitext:
[[Файл:TernascoAragonDO-Pierna.JPG|міні|200пкс|[[Стегно]] барана]]

'''Бара́нина''' — [[м'ясо]] домашніх [[вівця|баранів (овець)]] при вживанні в їжу. Важлива частина щоденного раціону [[Кочівники|кочових]], [[Тюрки|тюркських]] і [[Монголи|монгольських]] народів [[Азія|Азії]]. Найціннішим для харчування вважають м'ясо молодих (до 18 місяців) кастрованих баранів. Смачним також є м'ясо добре вгодованих овець не старше 3 років. Воно відрізняється світло-червоним відтінком, [[жир]] пружний і білий. У м'яса старих або погано вгодованих овець темно-червоний відтінок, жир жовтий. Це м'ясо жилаве, і тому його найкраще вживати у вигляді [[фарш]]у.

Баранину споживають як самостійну страву у [[Смаження|смаженому]], [[Варіння|вареному]], пареному, [[Копчення|копченому]] і солоному вигляді, а також використовують для приготування великого спектру [[Страва|страв]], включаючи: [[суп]]и, наприклад, [[шурпа]], і другі страви — [[бешбармак]], [[плов]], [[шашлик]], [[кебаб]], [[манти]], [[ковбаси]], [[сосиски]] тощо.

Смакова і поживна цінність баранини надзвичайно великі. Баранина — цінний [[Дієта|дієтичний]] продукт, за вмістом [[Білок|білка]], [[Амінокислоти|амінокислот]], [[Вітаміни|вітамінів]] і [[Мінеральні речовини|мінеральних речовин]] ([[калій]], [[натрій]], [[кальцій]], [[Магній в біології|магній]], [[йод]], [[фосфор]], [[залізо]], [[сірка]], [[цинк]]) — не поступається [[Яловичина|яловичині]], а вміст [[холестерин]]у в ній в кілька разів менший, ніж в яловичині й [[Свинина|свинині]] (холестерину в жиру — 29 мг%, тоді як у м'ясі [[Велика рогата худоба|великої рогатої худоби]] — 75 мг %, свиней — 74 — 126 мг%.), майже вільна від мікобактерії [[туберкульоз]]у і її дуже рідко заражають збудники [[Паразитарна інвазія|паразитарних інвазій]]. Деякі вчені вважають, що у народів, які харчуються переважно бараниною, менш поширеним є [[атеросклероз]]. [[Лецитин]], який міститься в баранині, сприяє профілактиці [[Цукровий діабет|цукрового діабету]], стимулюючи роботу [[Підшлункова залоза|підшлункової залози]], і також нормалізує обмін холестерину. Солі калію, натрію і магнію позитивно впливають на роботу серця і судин. Баранина багата залізом (на 30% більше ніж у свинині), необхідним для кровотворення, і йодом, який забезпечує нормальне функціонування [[Щитоподібна залоза|щитоподібної залози]]. У ній також багато [[фтор]]у, який береже зуби від карієсу. Бульйони з баранини підуть на користь людям, які хворіють на [[гастрит]] зі зниженою кислотністю.

У баранині також підвищений вміст вітамінів [[Нікотинова кислота|РР]], [[Вітамін E|Е]], [[Тіамін|В1]], [[Рибофлавін|В2]], [[Ціанокобаламін|В12]]. Вівці виявляють незамінність у здатності перетравлювати грубі корми і корми з високим вмістом [[Клітковина|клітковини]]; високі поживні якості молодої баранини, яких забезпечує оптимальне співвідношення білка і жиру (17:17)<ref name="Беженар"> Беженар І. М. Щодо необхідності відродження галузі вівчарства в Україні / І. М. Беженар. — Вісник Степу: науковий збірник. Ювілейний випуск до 80-річчя заснування Національної академії аграрних наук та 100-річчя Кіровоградського інституту АПВ. Матеріали V11 Всеукраїнської науково-практичної конференції молодих вчених і спеціалістів «Агропромислове виробництво України-стан та перспективи розвитку» 24 березня 2011 року / Національна академія аграрних наук України. — Кіровоград: КОД, 2011. — 228 с.- С .210-212</ref>.

Вживання баранячого м'яса протипоказано хворим на [[Пептична виразка|виразкову хворобу шлунка і дванадцятипалої кишки]], на гастрит з підвищеною кислотністю, з ураженнями нирок, печінки, жовчного міхура. Через високу жирність баранини у людей із схильністю до ожиріння при зловживанні цим м'ясом можливе досить швидке збільшення ваги тіла.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{commonscat-inline|Lamb dishes|Страви з баранини}}
* [http://www.epicurious.com/tools/fooddictionary/entry?id=3221 Food Dictionary] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101114092930/http://www.epicurious.com/tools/fooddictionary/entry?id=3221 |date=14 листопада 2010 }}
* [http://edaplus.info/produce/mutton.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151015042851/http://edaplus.info/produce/mutton.html |date=15 жовтня 2015 }}
{{Нормативний контроль}}
{{food-stub}}

[[Категорія:М'ясопродукти]]
[[Категорія:Вівці]]


text:
# Солнцев Микола Адольфович
Солнцев Микола Адольфович (Солнцев-Ельбе; 21 лютого 1902, Єв'є Віленської губернії — 6 листопада 1991, Москва) — російський науковець, фізико-географ, ландшафтознавець і геоморфолог, один з основоположників регіонального ландшафтознавства та педагог. Доктор географічних наук (1964), професор Московського державного університету. Учень О. О. Борзова (1874—1939). Родоначальник «солнцевської» регіональної школи ландшафтознавства.

## Наукова діяльність
Головне наукове досягнення М. А. Солнцева — створення теорії сучасного  ландшафтознавства.
Предметом вивчення  ландшафтознавства вважав ландшафт і його морфологічні складові. Природні територіальні комплекси вищого рангу, ніж ландшафт, він відносив до компетенції фізико-географічного районування. В основу виділення одиниць цього типу М. А. Солнцев також поклав генетичний принцип. При цьому враховував спосіб і час утворення того чи іншого комплексу, історичний хід його розвитку, сучасні природні процеси та їх передбачуваний результат. Практичним підсумком такого підходу стали схеми фізико-географічного районування європейської частини СРСР (1960) і Московської області (1961).
У  ландшафтознавстві М. А. Солнцев виділив такі розділи: історія, морфологія, динаміка, систематика, методика досліджень, прикладне ландшафтознавство.

title: Солнцев Микола Адольфович

wikitext:
{{Науковець
|ім'я = Солнцев Микола Адольфович
|ім'я_мовою_оригінала = Солнцев Николай Адольфович (Солнцев-Эльбе)(Солнцев-Эльбе)
|оригінал імені =
|жінка =
|зображення =
|зображення_розмір = [[200px]]
|зображення_підпис =
|дата народження = 21.02.1902 (8)
|місце народження = [[Вевіс|станція Єв'є]], [[Віленська губернія]], [[Російська імперія]]
|дата смерті = 6.11.1991
|місце смерті = [[Москва]], [[СРСР]]
|резиденція = [[СРСР]], [[Росія]]
|громадянство = {{RUS}}
|національність =
|галузь = [[фізична географія]], [[ландшафтознавство]], [[геоморфологія]]
|заклад = [[Московський державний університет]]
|alma mater = [[МДУ]]
|Alma Mater = [[Московський державний університет]]
|відомий через =
|звання = професор
|ступінь = доктор географічних наук
|керівник = [[Борзов Олександр Олександрович|Борзов О. О.]]
|учні = [[Мамай, Ірина Іванівна|І.І. Мамай]], Ю.Н. Цесельчук, А.А. Відіна, С.С. Судакова
|нагороди =
|примітки =
|особиста_сторінка =
}}
'''Солнцев Микола Адольфович''' (Солнцев-Ельбе; 21 лютого 1902, [[Єв'є]] Віленської губернії — 6 листопада 1991, [[Москва]]) — російський науковець, фізико-географ, ландшафтознавець і геоморфолог, один з основоположників регіонального ландшафтознавства та педагог. Доктор географічних наук (1964), професор Московського державного університету. Учень О. О. Борзова (1874—1939). Родоначальник «солнцевської» регіональної школи ландшафтознавства.

== Наукова діяльність ==
Головне наукове досягнення М. А. Солнцева — створення теорії сучасного [[Ландшафтознавство | ландшафтознавства]].

Предметом вивчення [[Ландшафтознавство | ландшафтознавства]] вважав ландшафт і його морфологічні складові. Природні територіальні комплекси вищого рангу, ніж ландшафт, він відносив до компетенції фізико-географічного районування. В основу виділення одиниць цього типу М. А. Солнцев також поклав генетичний принцип. При цьому враховував спосіб і час утворення того чи іншого комплексу, історичний хід його розвитку, сучасні природні процеси та їх передбачуваний результат. Практичним підсумком такого підходу стали схеми фізико-географічного районування європейської частини СРСР (1960) і Московської області (1961).

У [[Ландшафтознавство | ландшафтознавстві]] М. А. Солнцев виділив такі розділи: історія, морфологія, динаміка, систематика, методика досліджень, прикладне ландшафтознавство.

== Література ==
* ''Солнцев Н. А.'' Природный ландшафт и некоторые его общие закономерности // Труды II Всесоюзного географического съезда. Т. 1. М.: Географгиз, 1948. С. 258—269.
* ''Солнцев Н. А.'' Значение цикличности и ритмичности экзогенных ландшафтообразующих процессов // Вестник Моск. ун-та, серия географ. 1961. № 4. С. 3—7.
* ''Солнцев Н. А.'' Основные проблемы советского ландшафтоведения // Известия ВГО. 1962. № 1. С. 3—14.
* ''Солнцев Н. А.'' Некоторые теоретические вопросы динамики ландшафта // Вестник Моск. ун-та, серия географ. 1963. № 2. С. 50—55.
* ''Солнцев Н. А.'' Природная география, ландшафтоведение и естествознание // Вестник Моск. ун-та, серия географ. 1977 № 1. С. 10—15.
* ''Солнцев Н. А.'' Учение о ландшафте: Избранные труды. — М.: Изд-во МГУ, 2001. — 383 с.

== Посилання ==
{{Навігація}}
* [https://web.archive.org/web/20090119104759/http://landscape.edu.ru/hist_solncev.shtml Географический Факультет МГУ — КАФЕДРА ФИЗИЧЕСКОЙ ГЕОГРАФИИ И ЛАНДШАФТОВЕДЕНИЯ — Солнцев Николай Адольфович (1902—1991)]
* [http://dic.academic.ru/dic.nsf/moscow/2935/Солнцев Москва (энциклопедия) — Солнцев (Солнцев-Эльбе) Николай Адольфович]
* [http://www.geogr.msu.ru/cafedra/fgl/nso/index.php?print=Y Географический Факультет МГУ — Научно-студенческое общество кафедры ФГиЛ]
* [http://lexicon.dobrohot.org/index.php/СОЛНЦЕВ_(Солнцев-Эльбе)_Николай_Адольфович Солнцев (Солнцев-Эльбе) Николай Адольфович] в энциклопедии «Кольский Север».

{{Бібліоінформація}}
{{Russia-scientist-stub}}
[[Категорія:Радянські географи]]
[[Категорія:Науковці Московського університету]]

title: Солнцев Микола Адольфович

Народився: 8 (21) лютого 1902 · станція Єв'є, Віленська губернія, Російська імперія

Помер: 6 листопада 1991 (89 років) · Москва, СРСР

Поховання: Введенське кладовище

Місце проживання: СРСР, Росія

Країна: Росія

Діяльність: фізик

Alma mater: МДУ

Галузь: фізична географія, ландшафтознавство, геоморфологія

Заклад: Московський державний університет

Вчене звання: професор

Науковий ступінь: доктор географічних наук

Науковий керівник: Борзов О. О.

Відомі учні: І.І. Мамай, Ю.Н. Цесельчук, А.А. Відіна, С.С. Судакова