text:
# Уварова Прасковія Сергіївна
Прасковія Сергіївна Щербатова, у шлюбі Уварова (рос. Прасковья Сергеевна Уварова; 28 березня 1840, Терни, с. Бобрик, Лебединський повіт, Харківська губернія — 30 червня 1924, Добрна, Королівство Югославія) ― українська і російська вчена, історикиня, придворна статс-дама (з 1912). Дружина археолога Олексія Сергійовича Уварова (1825—1884).

## Життєпис
Народилася в родині князя Сергія Олександровича Щербатова (1800—1864) та Прасковії Борисівни (1818—1899), дочки князя Б. А. Святополк-Четвертинського. Внучата племінниця Марії Наришкіної, фаворитки Олександра I і матері його дітей. Сестра князя Миколи Щербатова, директора Історичного музею.
Народилася в садибі батька в Тернах, але оскільки місцева церква перебувала в той період в процесі реконструкції з дерев'яної в кам'яну, хрестили Параску, ймовірно, в церкві святої Марії Магдалини села Бобрик, у зв'язку з чим у метриках і закріпилася назва села Бобрик. Це підтверджує і запис про затвердження у дворянстві всіх членів сім'ї Щербатових указом Департаменту Герольдії від 8 червня 1859 року за № 5549 «крім Параскеви, за неподання метрики про її народження».
Дитинство провела в садибі Тернах у Лебединському повіті Харківської губернії. В сім'ї Щербатових було 9 дітей. В 1852 році, коли прийшов час старшому з братів іти на навчання, родина переїхала до Москви у великий будинок у Мертвому провулку. Прасковія отримала домашню освіту, знала три мови. Серед її вихователів професор Ф. В. Буслаєв, який вивчав з нею російську літературу, Н. Р. Рубінштейн, який давав уроки музики, А. К. Саврасов, приходив займатися малюнком і живописом.
У 1854 році 14-річну Параску взяли до Санкт-Петербург на весілля двоюрідної сестри, де вона була представлена імператриці Олександрі Федорівні.
Пізніше вона часто з'являлася на балах. Не виключено, що Параскою навіяний образ Кіті (Катерини) Щербацької у романі «Анна Кареніна».
14 січня 1858 року, в 18 років, Парасковія Сергіївна стала дружиною російського археолога Олексія Уварова, старшого за неї на 15 років.
«Граф говорив, що він набагато старший за мене, не любить світло, зайнятий наукою і боїться, що його звички і життя можуть здатися складними і нудними молодій дівчині, як я. Я відверто відповіла, що його полюбила за те, що він серйозніший від інших, що я обіцяю бути не тільки гарною дружиною, але, якщо він дозволить, то і помічницею».
За тиждень до Різдва родина поїхала на чотири дні в Троїце-Сергієву лавру. Вінчання відбулося в домашній церкві єдиної родички нареченого, сестри його матері, княгині Варвари Олексіївни Рєпніної-Волконської. Молоді оселилися в будинку княгині Шаховської в Газетному провулку, де провели місяць до від'їзду за кордон. Здійснили півторамісячну весільну подорож Європою, в ході якої в Італії відвідали Геркуланум і розкопки Помпеї, а також провели ряд зустрічей з європейськими дослідниками у Венеції, Генуї, Неаполі, Сорренто та інших містах. На зворотному шляху пара відвідала Париж, де відбулася їхня зустріч з Жаком Жюльєном Марготтеном. У 1861 році селекціонер зареєстрував один із виведених ним сортів троянд Comtesse Ouwaroff — графині Уварової.
У Росії молода графиня активно включилася у дослідні та громадські заняття чоловіка, вела активну земську діяльність в родовому маєтку Уварових в селі Поріччя Звенигородського повіту Московської губернії. З середини 1860-х очолювала шкільну комісію Можайського благодійного товариства, займалася облаштуванням сільських шкіл і притулків, підготовкою вчителів і розробкою навчальних програм.
Після смерті чоловіка (1884) була головою Московського археологічного товариства (з травня 1885), почесним членом Імператорської Академії наук (1895), професором Дерптського (1888), Харківського (1906), Казанського (1910), Московського (1910) університетів, Петербурзького археологічного інституту (1891), Лазаревського інституту східних мов (1902). У 1892 році Товариство антикварів у Франції обрало графиню своїм членом.
Про те як прихильно графиня Уварова ставилася до України, може свдчити такий факт: чотири археологічні з"їзди підряд проведено в Україні:
- 11-й — в Києві в 1899 році.
- 12-й — в Харкові в 1902 році.
- 13-й — в Катеринославі в 1905 році.
- 14-й — в Чернігові в 1908 році.

У похилі роки графиня значну частину часу проводила у своєму маєтку в Карачарово.
У 1917 році після Жовтневого перевороту виїхала в Єсентуки, де працювала над завершенням багаторічної праці «Опис мініатюр грузинських Євангелій XV і XVI століть». У 1918 році оселилася в Майкопі, де проводила археологічне обстеження околиць, заробляючи на життя викладанням іноземних мов.
У лютому 1919 року евакуйована з Новоросійську на кораблі «Св. Микола», емігрував до Королівства Югославії, де і померла 30 червня 1924 року в місті Добрна (нині Словенія).
Похована на Новому кладовищі в Белграді. У 1934 році разом з нею був похований її син Ігор Олексійович Уваров.

## Творчість
Зв'язавши свою долю з А. С. Уваровим, П. С. з повною самовіддачею включилася в роботу Московського археологічного товариства ― організації, створеної її чоловіком для всебічного вивчення, охорони та популяризації вітчизняної старовини. До кінця XIX ст. в Товаристві налічувалося близько 500 осіб. У їх числі такі корифеї вітчизняної науки, як В. О. Ключевський, М. П. Погодін, С. М. Соловйов, В. О. Забєлін, В. А. Городцов, архітектори та історики архітектури К. М. Биковський, Л. В. Даль, Ф. Ф. Горностаїв, художники А. М. Васнецов і В. С. Остроухов та багато інших.
Прасковія Уварова брала участь у проведенні археологічних з'їздів, на підставі найбільшого музею країни ― Історичного музею імені імператора Олександра III. Після смерті чоловіка, в травні 1885 року її обрали головою Московського археологічного товариства. Графинею було підготовлено та проведено 9 з'їздів (з VII по XV). Повністю був підготовлений XVI з'їзд (Псков), який не відбувся через початок Першої світової війни. В уваровському архіві відклалися матеріали, що свідчать про підготовку XVII Археологічного з'їзду, який передбачалось провести в Білорусі. Під її головуванням були засновані ряд комісій, які розширили сферу діяльності Суспільства: Східна (1887), Слов'янська (1892), Археографічна (1896), «Стара Москва» (1909). Сама графиня очолювала Комісію по збереженню стародавніх пам'ятників, якій розглядалися питання збереження сотень пам'яток; археологи, архітектори, мистецтвознавці відправлялися в російську глибинку для натурного обстеження якогось засудженого до зламу храму або фортечної стіни.
Члени Комісії розглядали і більш загальні питання. Так, 2 травня 1906 року під головуванням графині відбулося спеціальне засідання, на якому було висунуто негайно, протягом літа, «скласти повний, по можливості, опис існуючих давніх пам'яток за раніше виробленою і прийнятої суспільством схемою», тобто повний каталог вітчизняних старожитностей. Цей задум довгі роки намагалися здійснити радянські вчені, але каталог досі не завершено.
У 1906 році графиня зі своїх коштів заснувала в пам'ять А. С. Уварова премію за дослідження в області давньоруської архітектури. Через три роки її вручили інженеру М. В. Красовському за фундаментальний «Нарис московської архітектури».
У 1916 році Уварова пише лист міністру внутрішніх справ А. Н. Хвостову, переконуючи видати закон про заборону вивезення старожитностей з Росії.

## Наукові роботи
- Архітектурні пам'ятки Південно-Західного краю (1902)
- Про захист пам'яток живої старовини (1914)
- Обласні музеї (1891)
- Місто Бреславль і його музей (1900)
- Музей в Трієсті (1900)
- Могильники Північного Кавказу (1900)
- Колекція Кавказького музею (1902)
- Каталог виставки зображень Богоматері: давній період (1896)
- Фініфть в Порецком музеї (1909)
- Історична записка про діяльність Імператорського Московського археологічного товариства за перші 25 років існування (1890)
- Огляд діяльності перших 12 з'їздів (1905)
- Кавказ. Подорожні нотатки (1904)

## Родина
- Батько — Сергій Олександрович Щербатов (1804—1872), князь, полковник, кавалер, предводитель дворянства.
- Мати — Параска Борисівна (до шлюбу княжна Святополк-Четвертинська) (1818—1899).
- Чоловік — Олексій Сергійович Уваров (1825—1884), археолог.
  - Син — Олексій Олексійович (1859, Неаполь — 1913), був одружений з Ганною Іванівною Штенберг.
  - Дочка — Парасковія Олексіївна (1860, Париж — 27 вересня 1934, Женева).
  - Син — Сергій Олексійович (1862 — 3 лютого 1888, Санкт-Петербург), закінчив відділення університетського Катковського ліцею, корнет Кавалергардського полку. Похований на Новодівичому монастирі в Москві.
  - Дочка — Катерина Олексіївна (нар. і пом. 1863).
  - Дочка — Катерина Олексіївна Чесніша (7 жовтня 1864, Санкт-Петербург — 1953), працювала викладачкою у Маріїнському Донському інституті. Одружена з Федором Олексійовичем Найчеснішим (сер. 1856, Новгород-Сіверський — ?). Мали семеро дітей: Стефан, Петро, Тетяна (в шлюбі Тислякова), Ганна (одружена з Григорієм Бренз), Йосип і Сергій.
  - Син — Федір Олексійович (1866—1954), голова Можайской земської управи, член Державної ради від земського зібрання Московської губернії, був одружений з графинею Катериною Василівною Гудович (1868—1948), сестрою Олександра Гудовича. Піс (1869—1934), предводитель дворянства Більського повіту, член Державної ради. Був одружений з Єлизаветою Миколаївною Хомяковою (пом. 1959, Буенос-Айрес).

## Пам'ять
1897 році люксембурзькі трояндоводи Супер і Ноттінг (Soupert & Notting) назвали виведений новий сорт троянди. Таким чином графині Уваровій було присвячено дві троянди: одна в 1861 році — Марготтеном (збереглася в рожевому саду Жозефа Божеана в Бельгії), а інша — в 1897 році Супером і Ноттінгом. Остання не збереглася, але відомо, що вона належала до чайної групи, мала дуже крупні і повні квітки (26-40).

title: Уварова Прасковія Сергіївна

wikitext:
{{вікіфікація|дата=квітень 2018}}
{{однофамільці|Уваров}}
{{Письменник
|bgcolour
|ім'я                = Прасковія Сергіївна Уварова
|оригінал імені      = Прасковья Сергеевна Уварова
|мовою               = ru
|поховання           =
|національність      =
|громадянство        = {{RUSold}} → {{Країна з прапорцем|Королівство Югославія}}
}}

'''Прасковія Сергіївна Щербатова''', [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|у шлюбі]] '''Уварова''' ({{lang-ru|Прасковья Сергеевна Уварова}}; [[28 березня]] [[1840]], [[Терни (смт)|Терни]], с. [[Бобрик (Білопільський район)|Бобрик]], [[Лебединський повіт]], [[Харківська губернія]] — [[30 червня]] [[1924]], Добрна, [[Королівство Югославія]]) ― українська і російська вчена, [[історик]]иня, придворна статс-дама (з 1912). Дружина археолога [[Уваров Олексій Сергійович|Олексія Сергійовича Уварова]] (1825—1884).

== Життєпис ==
Народилася в родині князя Сергія Олександровича Щербатова (1800—1864) та Прасковії Борисівни (1818—1899), дочки князя Б. А. Святополк-Четвертинського. Внучата племінниця [[Наришкіна Марія Антонівна|Марії Наришкіної]], фаворитки Олександра I і матері його дітей. Сестра князя Миколи Щербатова, директора Історичного музею.

Народилася в садибі батька в [[Терни (Лубенський район)|Тернах]], але оскільки місцева церква перебувала в той період в процесі реконструкції з дерев'яної в кам'яну, хрестили Параску, ймовірно, в церкві святої Марії Магдалини села Бобрик, у зв'язку з чим у метриках і закріпилася назва села Бобрик. Це підтверджує і запис про затвердження у дворянстві всіх членів сім'ї Щербатових указом Департаменту Герольдії від 8 червня 1859 року за № 5549 «крім Параскеви, за неподання метрики про її народження».

Дитинство провела в садибі [[Терни (Лубенський район)|Тернах]] у [[Лебединський повіт|Лебединському]] повіті [[Харківська губернія|Харківської губернії]]. В сім'ї Щербатових було 9 дітей. В 1852 році, коли прийшов час старшому з братів іти на навчання, родина переїхала до Москви у великий будинок у Мертвому провулку. Прасковія отримала домашню освіту, знала три мови. Серед її вихователів професор Ф. В. Буслаєв, який вивчав з нею російську літературу, Н. Р. Рубінштейн, який давав уроки музики, А. К. Саврасов, приходив займатися малюнком і живописом.

У 1854 році 14-річну Параску взяли до Санкт-Петербург на [[весілля]] двоюрідної сестри, де вона була представлена імператриці Олександрі Федорівні.

Пізніше вона часто з'являлася на балах. Не виключено, що Параскою навіяний образ Кіті (Катерини) Щербацької у романі «Анна Кареніна».

[[14 січня]] [[1858]] року, в 18 років, Парасковія Сергіївна стала дружиною російського археолога Олексія Уварова, старшого за неї на 15 років.

«Граф говорив, що він набагато старший за мене, не любить світло, зайнятий наукою і боїться, що його звички і життя можуть здатися складними і нудними молодій дівчині, як я. Я відверто відповіла, що його полюбила за те, що він серйозніший від інших, що я обіцяю бути не тільки гарною дружиною, але, якщо він дозволить, то і помічницею».

За тиждень до Різдва родина поїхала на чотири дні в Троїце-Сергієву лавру. [[Вінчання]] відбулося в домашній церкві єдиної родички нареченого, сестри його матері, княгині Варвари Олексіївни Рєпніної-Волконської. Молоді оселилися в будинку княгині Шаховської в Газетному провулку, де провели місяць до від'їзду за кордон. Здійснили півторамісячну весільну подорож Європою, в ході якої в Італії відвідали [[Геркуланум]] і розкопки [[Помпеї]], а також провели ряд зустрічей з європейськими дослідниками у [[Венеція|Венеції]], [[Генуя|Генуї]], [[Неаполь|Неаполі]], [[Сорренто]] та інших містах. На зворотному шляху пара відвідала [[Париж]], де відбулася їхня зустріч з Жаком Жюльєном Марготтеном. У 1861 році селекціонер зареєстрував один із виведених ним сортів троянд Comtesse Ouwaroff — графині Уварової.

У Росії молода графиня активно включилася у дослідні та громадські заняття чоловіка, вела активну земську діяльність в родовому маєтку Уварових в селі Поріччя Звенигородського повіту Московської губернії. З середини 1860-х очолювала шкільну комісію Можайського благодійного товариства, займалася облаштуванням сільських шкіл і притулків, підготовкою вчителів і розробкою навчальних програм.

Після смерті чоловіка (1884) була головою Московського археологічного товариства (з травня 1885), почесним членом Імператорської Академії наук (1895), професором Дерптського (1888), [[Харківський університет|Харківського]] (1906), Казанського (1910), Московського (1910) університетів, Петербурзького археологічного інституту (1891), Лазаревського інституту східних мов (1902). У 1892 році Товариство антикварів у Франції обрало графиню своїм членом.

Про те як прихильно графиня Уварова ставилася до України, може свдчити такий факт: чотири археологічні з"їзди підряд проведено в Україні:

* 11-й — в Києві в 1899 році.
* 12-й — в Харкові в 1902 році.
* 13-й — в Катеринославі в 1905 році.
* 14-й — в Чернігові в 1908 році.

У похилі роки графиня значну частину часу проводила у своєму маєтку в Карачарово.

У 1917 році після Жовтневого перевороту виїхала в [[Єсентуки]], де працювала над завершенням багаторічної праці «Опис мініатюр грузинських Євангелій XV і XVI століть». У 1918 році оселилася в Майкопі, де проводила археологічне обстеження околиць, заробляючи на життя викладанням іноземних мов.

У лютому 1919 року евакуйована з [[Новоросійськ]]у на кораблі «Св. Микола», емігрував до [[Королівство Югославія|Королівства Югославії]], де і померла 30 червня 1924 року в місті [[Добрна]] (нині [[Словенія]]).

Похована на Новому кладовищі в [[Белград]]і. У 1934 році разом з нею був похований її син Ігор Олексійович Уваров.

== Творчість ==
Зв'язавши свою долю з А. С. Уваровим, П. С. з повною самовіддачею включилася в роботу Московського археологічного товариства ― організації, створеної її чоловіком для всебічного вивчення, охорони та популяризації вітчизняної старовини. До кінця XIX ст. в Товаристві налічувалося близько 500 осіб. У їх числі такі корифеї вітчизняної науки, як В. О. Ключевський, М. П. Погодін, С. М. Соловйов, В. О. Забєлін, В. А. Городцов, архітектори та історики архітектури К. М. Биковський, Л. В. Даль, Ф. Ф. Горностаїв, художники А. М. Васнецов і В. С. Остроухов та багато інших.

Прасковія Уварова брала участь у проведенні археологічних з'їздів, на підставі найбільшого музею країни ― Історичного музею імені імператора Олександра III. Після смерті чоловіка, в травні 1885 року її обрали головою Московського археологічного товариства. Графинею було підготовлено та проведено 9 з'їздів (з VII по XV). Повністю був підготовлений XVI з'їзд (Псков), який не відбувся через початок Першої світової війни. В уваровському архіві відклалися матеріали, що свідчать про підготовку XVII Археологічного з'їзду, який передбачалось провести в Білорусі. Під її головуванням були засновані ряд комісій, які розширили сферу діяльності Суспільства: Східна (1887), Слов'янська (1892), Археографічна (1896), «Стара Москва» (1909). Сама графиня очолювала Комісію по збереженню стародавніх пам'ятників, якій розглядалися питання збереження сотень пам'яток; археологи, архітектори, мистецтвознавці відправлялися в російську глибинку для натурного обстеження якогось засудженого до зламу храму або фортечної стіни.

Члени Комісії розглядали і більш загальні питання. Так, 2 травня 1906 року під головуванням графині відбулося спеціальне засідання, на якому було висунуто негайно, протягом літа, «скласти повний, по можливості, опис існуючих давніх пам'яток за раніше виробленою і прийнятої суспільством схемою», тобто повний каталог вітчизняних старожитностей. Цей задум довгі роки намагалися здійснити радянські вчені, але каталог досі не завершено.

У 1906 році графиня зі своїх коштів заснувала в пам'ять А. С. Уварова премію за дослідження в області давньоруської архітектури. Через три роки її вручили інженеру М. В. Красовському за фундаментальний «Нарис московської архітектури».

У 1916 році Уварова пише лист міністру внутрішніх справ А. Н. Хвостову, переконуючи видати закон про заборону вивезення старожитностей з Росії.

== Наукові роботи ==
* Архітектурні пам'ятки Південно-Західного краю (1902)
* Про захист пам'яток живої старовини (1914)
* Обласні музеї (1891)
* Місто Бреславль і його музей (1900)
* Музей в Трієсті (1900)
* Могильники Північного Кавказу (1900)
* Колекція Кавказького музею (1902)
* Каталог виставки зображень Богоматері: давній період (1896)
* Фініфть в Порецком музеї (1909)
* Історична записка про діяльність Імператорського Московського археологічного товариства за перші 25 років існування (1890)
* Огляд діяльності перших 12 з'їздів (1905)
* Кавказ. Подорожні нотатки (1904)

== Родина ==
* Батько — Сергій Олександрович Щербатов (1804—1872), князь, полковник, кавалер, предводитель дворянства.
* Мати — Параска Борисівна ([[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] княжна [[Святополк-Четвертинські|Святополк-Четвертинська]]) (1818—1899).
* Чоловік — Олексій Сергійович Уваров (1825—1884), археолог.
** Син — Олексій Олексійович (1859, Неаполь — 1913), був одружений з Ганною Іванівною Штенберг.
** Дочка — Парасковія Олексіївна (1860, Париж — 27 вересня 1934, Женева).
** Син — Сергій Олексійович (1862 — 3 лютого 1888, Санкт-Петербург), закінчив відділення університетського Катковського ліцею, корнет Кавалергардського полку. Похований на Новодівичому монастирі в Москві.
** Дочка — Катерина Олексіївна (нар. і пом. 1863).
** Дочка — Катерина Олексіївна Чесніша (7 жовтня 1864, Санкт-Петербург — 1953), працювала викладачкою у Маріїнському Донському інституті. Одружена з Федором Олексійовичем Найчеснішим (сер. 1856, Новгород-Сіверський — ?). Мали семеро дітей: Стефан, Петро, Тетяна (в шлюбі Тислякова), Ганна (одружена з Григорієм Бренз), Йосип і Сергій.
** Син — Федір Олексійович (1866—1954), голова Можайской земської управи, член Державної ради від земського зібрання Московської губернії, був одружений з графинею Катериною Василівною [[Кочубеї|Гудович]] (1868—1948), сестрою [[Гудович Олександр Васильович (губернатор)|Олександра Гудовича]]. Піс (1869—1934), предводитель дворянства [[Більський повіт (Гродненська губернія)|Більського повіту]], член Державної ради. Був одружений з Єлизаветою Миколаївною Хомяковою (пом. 1959, [[Буенос-Айрес]]).

== Пам'ять ==
1897 році люксембурзькі трояндоводи Супер і Ноттінг (Soupert & Notting) назвали виведений новий сорт троянди. Таким чином графині Уваровій було присвячено дві троянди: одна в 1861 році — Марготтеном (збереглася в рожевому саду Жозефа Божеана в Бельгії), а інша — в 1897 році Супером і Ноттінгом. Остання не збереглася, але відомо, що вона належала до чайної групи, мала дуже крупні і повні квітки (26-40).

== Література ==
* Уварова П. С. Давно минулі щасливі дні. — 1000 примірників. — ISBN 5-89076-083-1.
* Уварова П. С. Давно минулі щасливі дні. — 3000 примірників. — ISBN ISBN 5-8242-0090-4.
* Полякова М. А., Фролов А. И. Охоронці московських старожитностей. — 3000 примірників. — ISBN5-85676-039-5.
* ''[[Храпова Лариса Євгенівна|Храпова Л. Е.]]'' Одна страница сиятельной жизни. — Ростов-на-Дону, 2003.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Rodovid|273037}}
* [http://www.tonnel.ru/?l=gzl&uid=193 Прасковья Сергеевна Уварова]
* [http://www.rulex.ru/rpg/portraits/25/25498.htm Прасковья Уварова. Фрагмент гравюры]

{{Бібліоінформація}}
{{портали|Україна|Біографії|Література|Історія|Наука|Росія|Словенія|колір=1}}

{{без виносок|дата=квітень 2018}}
[[Категорія:Археологи Російської імперії]]
[[Категорія:Українські історикині]]

title: Прасковья Сергеевна Уварова

Народилася: 28 березня (9 квітня) 1840 · Терни, Лебединський повіт, Харківська губернія, Малоросійське генерал-губернаторство, Російська імперія

Померла: 30 червня 1924 (84 роки) · Добрна, Королівство Сербів, Хорватів і Словенців

Поховання: Новий цвинтар

Громадянство: Російська імперія → Югославія

Діяльність: археолог, історикиня

Сфера роботи: історія і археологія

Членство: Петербурзька академія наук

Рід: House of Tcherbatovd і Уваровиd

Батько: Sergey Shcherbatovd

Мати: Praskovya Shcherbatovad

Брати, сестри: Nikolaï Sergueïevitch Chtcherbatovd, Nadezhda Shcherbatovad і Mariya Shcherbatovad

У шлюбі з: Уваров Олексій Сергійович

Діти: Aleksey Uvarovd, Уваров Федір Олексійовичd і Igor Uvarovd

Нагороди: орден святої Катерини

Прасковья Сергеевна Уварова: Уварова Прасковія Сергіївна у Вікісховищі


text:
# Льюїс і Кларк (золотий долар)
Пам'ятний золотий долар "Льюїс і Кларк"- це пам’ятна монета, яка була випущена в 1904 і 1905 роках в рамках участі уряду Сполучених Штатів в Столітній виставці Льюїса та Кларка, що відбулася в останньому році в Портленді, штат Орегон. Розроблена головним гравером монетного двору Сполучених Штатів Чарльзом Е. Барбером, монета погано продавалася, і було випущено менше десятої частини дозволеного тиражу в 250 000.
Експедицією Льюїса та Кларка, першим європейсько-американським сухопутним дослідженням, де було досягнуто Тихоокеанського узбережжя, керували Мерівезер Льюїс і Вільям Кларк, після Купівлі Луїзіани 1803 року. У період з 1804 по 1806 рік його члени подорожували зі Сент-Луїса до узбережжя Орегона і назад, надаючи відомості та розвіюючи міфи про велику площу, придбану Сполученими Штатами в ході Купівлі. Портлендський ярмарок зазначив сторічну річницю цієї поїздки.
Монети були в основному продані публіці нумізматичним промоутером Фарраном Зербе, який також був власником долара Луїзіанської виставки з продажу монет. Оскільки він не зміг продати більшу частину випуску, надлишки монет були розплавлені монетним двором. Монети продовжували рости в ціні, і сьогодні коштують від сотень до тисяч доларів, в залежності від стану. Пам'ятний золотий долар "Льюїс і Кларк" є єдиною американською монетою з "двоголовим" портретом по одному обличчю з кожного боку.

wikiname: ukwiki

title: Льюїс і Кларк (золотий долар)

in_language: uk

wikitext:
{{unibox}}
{{Проблеми|
{{без джерел|дата=квітень 2021}}
{{перекласти}}
}}

Пам'ятний золотий долар "Льюїс і Кларк"- це [[Пам'ятна монета|пам’ятна монета,]] яка була випущена в 1904 і 1905 роках в рамках участі уряду Сполучених Штатів в Столітній виставці Льюїса та Кларка, що відбулася в останньому році в [[Портленд (Орегон)|Портленді, штат Орегон]]. Розроблена головним гравером [[Монетний двір США|монетного двору Сполучених Штатів]] Чарльзом Е. Барбером, монета погано продавалася, і було випущено менше десятої частини дозволеного тиражу в 250 000.

[[Експедиція Льюїса і Кларка|Експедицією Льюїса та Кларка]], першим європейсько-американським сухопутним дослідженням, де було досягнуто Тихоокеанського узбережжя, керували Мерівезер Льюїс і Вільям Кларк, після [[Купівля Луїзіани|Купівлі Луїзіани]] 1803 року. У період з 1804 по 1806 рік його члени подорожували зі Сент-Луїса до узбережжя Орегона і назад, надаючи відомості та розвіюючи міфи про велику площу, придбану Сполученими Штатами в ході Купівлі. Портлендський ярмарок зазначив сторічну річницю цієї поїздки.

Монети були в основному продані публіці нумізматичним промоутером Фарраном Зербе, який також був власником долара Луїзіанської виставки з продажу монет. Оскільки він не зміг продати більшу частину випуску, надлишки монет були розплавлені монетним двором. Монети продовжували рости в ціні, і сьогодні коштують від сотень до тисяч доларів, в залежності від стану. Пам'ятний золотий долар "Льюїс і Кларк" є єдиною американською монетою з "двоголовим" портретом по одному обличчю з кожного боку.

[[Категорія:Монети США]]
[[Категорія:Пам'ятні монети]]

Країна: США

З матеріалу: мідь і золото

Зображує: Мерівезер Льюїс

Місце створення: Філадельфійський монетний двір

Конструктор: Charles Edward Barberd

Діаметр: 15 мм


text:
# Лейк-Елсінор (Каліфорнія)
Лейк-Елсінор (англ. Lake Elsinore) — місто (англ. city) в США, в окрузі Ріверсайд штату Каліфорнія. Населення — 70 265 осіб (2020).

## Географія
Лейк-Елсінор розташований за координатами 33°40′58″ пн. ш. 117°19′54″ зх. д. / 33.68278° пн. ш. 117.33167° зх. д. (33.682869, -117.331579).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 107,97 км², з яких 93,78 км² — суходіл та 14,19 км² — водойми.

### Клімат
| Клімат : Лейк-Елсінор   | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор | Клімат : Лейк-Елсінор |
| Показник                | Січ.                  | Лют.                  | Бер.                  | Квіт.                 | Трав.                 | Черв.                 | Лип.                  | Серп.                 | Вер.                  | Жовт.                 | Лист.                 | Груд.                 | Рік                   |
| Абсолютний максимум, °C | 32,8                  | 35,0                  | 39,4                  | 42,8                  | 42,8                  | 45,6                  | 47,2                  | 47,8                  | 45,6                  | 43,3                  | 36,7                  | 32,2                  | 47,8                  |
| Середній максимум, °C   | 18,6                  | 19,7                  | 21,7                  | 24,6                  | 27,7                  | 32,5                  | 36,7                  | 36,7                  | 34,2                  | 28,7                  | 23,4                  | 19,4                  | 27,0                  |
| Середній мінімум, °C    | 2,4                   | 3,7                   | 5,1                   | 7,1                   | 9,9                   | 12,3                  | 15,2                  | 15,4                  | 13,2                  | 9,3                   | 5,1                   | 2,5                   | 8,4                   |
| Абсолютний мінімум, °C  | −9,4                  | −7,2                  | −4,4                  | −4,4                  | −0,6                  | 1,7                   | 5,0                   | 4,4                   | 0,0                   | −3,9                  | −6,7                  | −12,2                 | −12,2                 |
| Днів з дощем            | 6                     | 6                     | 5                     | 3                     | 1                     | 0                     | 0                     | 1                     | 1                     | 2                     | 3                     | 5                     | 33,0                  |
| ----------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- |
| Джерело:                |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |                       |

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкала 51 821 особа в 14 788 домогосподарствах у складі 11 961 родини. Густота населення становила 480 осіб/км².  Було 16253 помешкання (151/км²).
Расовий склад населення:
| - 60,0 % — білих - 5,8 % — азіатів - 5,3 % — чорних або афроамериканців - 0,9 % — корінних американців - 0,3 % — вихідців з тихоокеанських островів - 21,6 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 6,2 %. Частка іспаномовних становила 48,4 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 32,8 % — особи молодші 18 років, 61,5 % — особи у віці 18—64 років, 5,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 29,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 100,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 98,5 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 72 321 долар США (медіана — 61 248), а середній дохід на одну сім'ю — 76 449 доларів (медіана — 64 220). Медіана доходів становила 48 714 долари для чоловіків та 43 961 долар для жінок. За межею бідності перебувало 14,6 % осіб, у тому числі 19,1 % дітей у віці до 18 років та 8,5 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 23 589 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 17,3 %, роздрібна торгівля — 13,4 %, будівництво — 11,5 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 10,4 %.

title: Лейк-Елсінор (Каліфорнія)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Лейк-Елсінор
|оригінальна назва  = {{lang-en|Lake Elsinore}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Lake-elsinore-view.png
|опис зображення= <!-- View of Lake Elsinore -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Каліфорнія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Ріверсайд (округ)|Ріверсайд]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 107,97
|висота центру НП   = 395

|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 479,96
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −8
|DST                    = −7
<!-- Codes ----------------> <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 951
|поштовий індекс        = 92530–92532
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0639486
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Лейк-Елсінор''' ({{lang-en|Lake Elsinore}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Ріверсайд (округ)|Ріверсайд]] штату [[Каліфорнія]]. Населення — {{formatnum:70265}} осіб (2020).

== Географія ==
Лейк-Елсінор розташований за координатами {{Coord|33|40|58|N|117|19|54|W|type:city_region:US-DE}} (33.682869, -117.331579){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 107,97 км², з яких 93,78 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 14,19 км² — [[водойма|водойми]].

=== Клімат ===
{{Клімат міста
| Місто_род = : Лейк-Елсінор

| Січ_а_макс = 32.8
| Лют_а_макс = 35.0
| Бер_а_макс = 39.4
| Кві_а_макс = 42.8
| Тра_а_макс = 42.8
| Чер_а_макс = 45.6
| Лип_а_макс = 47.2
| Сер_а_макс = 47.8
| Вер_а_макс = 45.6
| Жов_а_макс = 43.3
| Лис_а_макс = 36.7
| Гру_а_макс = 32.2
| Рік_а_макс = 47.8

| Січ_сер_макс = 18.6
| Лют_сер_макс = 19.7
| Бер_сер_макс = 21.7
| Кві_сер_макс = 24.6
| Тра_сер_макс = 27.7
| Чер_сер_макс = 32.5
| Лип_сер_макс = 36.7
| Сер_сер_макс = 36.7
| Вер_сер_макс = 34.2
| Жов_сер_макс = 28.7
| Лис_сер_макс = 23.4
| Гру_сер_макс = 19.4
| Рік_сер_макс = 27.0

| Січ_сер_мін = 2.4
| Лют_сер_мін = 3.7
| Бер_сер_мін = 5.1
| Кві_сер_мін = 7.1
| Тра_сер_мін = 9.9
| Чер_сер_мін = 12.3
| Лип_сер_мін = 15.2
| Сер_сер_мін = 15.4
| Вер_сер_мін = 13.2
| Жов_сер_мін = 9.3
| Лис_сер_мін = 5.1
| Гру_сер_мін = 2.5
| Рік_сер_мін = 8.4

| Січ_а_мін = -9.4
| Лют_а_мін = -7.2
| Бер_а_мін = -4.4
| Кві_а_мін = -4.4
| Тра_а_мін = -0.6
| Чер_а_мін = 1.7
| Лип_а_мін = 5.0
| Сер_а_мін = 4.4
| Вер_а_мін = 0.0
| Жов_а_мін = -3.9
| Лис_а_мін = -6.7
| Гру_а_мін = -12.2
| Рік_а_мін = -12.2

| Січ_дощ =  6
| Лют_дощ =  6
| Бер_дощ =  5
| Кві_дощ =  3
| Тра_дощ =  1
| Чер_дощ =  0
| Лип_дощ =  0
| Сер_дощ =  1
| Вер_дощ =  1
| Жов_дощ =  2
| Лис_дощ =  3
| Гру_дощ =  5
| Рік_дощ = 33.0

| Джерело =  <ref>{{cite web |url=http://www.wrcc.dri.edu/cgi-bin/cliMAIN.pl?ca2805 |title=Lake Elsinore historic weather averages |accessdate=24 грудня 2012 |publisher=Western Regional Climate Center |archive-date=13 травня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170513022309/http://www.wrcc.dri.edu/cgi-bin/cliMAIN.pl?ca2805 }}</ref>
}}

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1900 = 279
| 1910 = 488
| 1920 = 633
| 1930 = 1350
| 1940 = 1552
| 1950 = 2068
| 1960 = 2432
| 1970 = 3530
| 1980 = 5982
| 1990 = 18285
| 2000 = 28928
| 2010 = 51821
| 2020 = 70265
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкала {{formatnum:51821}} особа в {{formatnum:14788}} домогосподарствах у складі {{formatnum:11961}} родини. [[Густота населення]] становила 480 осіб/км².  Було 16253 помешкання (151/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 60,0 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 5,8 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 5,3 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,9 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 21,6 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 6,2 %. Частка іспаномовних становила 48,4 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 32,8 % — особи молодші 18 років, 61,5 % — особи у віці 18—64 років, 5,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 29,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 100,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 98,5 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:72321}} [[долар США]] (медіана — {{formatnum:61248}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:76449}} доларів (медіана — {{formatnum:64220}}). Медіана доходів становила {{formatnum:48714}} долари для чоловіків та {{formatnum:43961}} долар для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 14,6 % осіб, у тому числі 19,1 % дітей у віці до 18 років та 8,5 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:23589}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 17,3 %, роздрібна торгівля — 13,4 %, будівництво — 11,5 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 10,4 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{ac}}
{{Округ Ріверсайд}}

[[Категорія:Міста Каліфорнії]]
[[Категорія:Міста округу Ріверсайд]]

title: сусідні нас. пункти

Штат: Каліфорнія

Округ: Ріверсайд

Межує з: | Ріверсайд ? |

Густота населення: 479,96 осіб/км²

Міста-побратими: Гельсінгер

Часовий пояс: UTC−8, влітку UTC-7


text:
# Міщанка (Україна)
Міща́нка — село Визирської сільської громади в Одеському районі Одеської області. Населення становить 169 осіб.

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 182 особи, з яких 80 чоловіків та 102 жінки.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 169 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 91,72 %  |
| російська  | 5,92 %   |
| білоруська | 1,18 %   |
| молдовська | 1,18 %   |

title: Міщанка (Україна)

wikitext:
{{Otheruses|Міщанка}}
{{Село України
 | назва           = Міщанка
 | область         = [[Одеська область]]
 | район           = {{Од-Од}}
 | громада         = [[Визирська сільська громада]]
 | код КОАТУУ      = 5122784204
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = 1880
 | населення       = 169
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           = 0,68
 | ref-площа       =
 | щільність       = 248,53
 | поштовий індекс = 67541
 | телефонний код  = 4855
 | координати      =  {{coord|46|41|44|N|30|56|53|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 46 || lat_min = 41 || lat_sec = 44
   | lon_deg = 30 || lon_min = 56 || lon_sec = 53
 | висота          = 4
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | адреса          = 67543, Одеська обл., Одеський р-н, с. Визирка, вул. Олексія Ставницера, 56
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
}}
'''Міща́нка''' — [[село]] [[Визирська сільська громада|Визирської сільської громади]] в [[Одеський район|Одеському районі]] [[Одеська область|Одеської області]]. Населення становить 169 осіб.

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення села становила {{formatnum:182}} {{МНОЖИНА:182|особа|особи|осіб}}, з яких {{formatnum:80}} {{МНОЖИНА:80|чоловік|чоловіки|чоловіків}} та {{formatnum:102}} {{МНОЖИНА:102|жінка|жінки|жінок}}.<ref name="населення 1989"/>

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в селі {{МНОЖИНА:169|мешкала|мешкали|мешкало}} {{formatnum:169}} {{МНОЖИНА:169|особа|особи|осіб}}.<ref name="населення 2001"/>

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:<ref name="населення 2001 мова"/>
{| class="standard"
|-
! Мова
! Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 91,72 %
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 5,92 %
|-
| [[білоруська мова в Україні|білоруська]]
| align="right"| 1,18 %
|-
| [[молдовська мова в Україні|молдовська]]
| align="right"| 1,18 %
|}

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Одеська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=4 жовтня 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Одеська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=4 жовтня 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Розподіл населення за рідною мовою, Одеська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=4 жовтня 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

}}

{{Odesa-geo-stub}}

{{Визирська сільська громада}}
{{Одеський район}}
{{Лиманський район}}

[[Категорія:Села Одеського району]]

title: село Міщанка

Країна: Україна

Область: Одеська область

Район: Одеський район

Тер. громада: Визирська сільська громада

title: Основні дані

Густота населення: 248,53 осіб/км²

title: Географічні дані

Середня висота · над рівнем моря: 4 м

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Міщанка


text:
# Радуцький Михайло Борисович
Михайло Борисович Радуцький (нар. 5 грудня 1968, Київ) — народний депутат України IX скликання, колишній президент клініки «Борис», український підприємець, позаштатний радник Президента України Володимира Зеленського до 30 березня 2024 року.

## Життєпис
Навчався у Київському вищому медичному училищі ім. П. І. Гаврося, де здобув спеціальність фельдшера швидкої допомоги, а також у Київському національному університеті фізичної культури та спорту за спеціальністю «Олімпійський та професійний спорт», де здобув кваліфікацію магістра з олімпійського та професійного спорту.
У 1987 р. працював фельдшером Київської станції швидкої медичної допомоги. У 1989—1993 рр. займав посаду заступника директора «Київконцерт». У 1993 р. започаткував власний бізнес у медичній сфері. У 1994—2004 рр. — комерційний директор, заступник директора ТОВ «Борис», з 2004 р. — президент ТОВ «Борис».
У 2013 році вийшов випуск російського теле-шоу «Битва екстрасенсів» за участю Радуцького. В ньому екстрасенси намагались прочитати думки з його голови.
У 2014—2015 рр. — заступник голови Київської міської державної адміністрації Віталія Кличка.
У минулому — член Вищої Медичної Ради Міністерства охорони здоров'я України.

## Політична діяльність
У 2014 р. — радник голови КМДА Віталія Кличка, який відповідав за сферу охорони здоров'я і соцзахисту населення.
Був обраний народним депутатом від партії «Слуга народу» на парламентських виборах 2019 року, № 18 у списку. Безпартійний.
30 липня 2019 року Президент Володимир Зеленський призначив Радуцького своїм радником (поза штатом). Народний депутат став керівником групи з міжпарламентських зв'язків з Республікою Молдова, керівник групи з міжпарламентських зв'язків з Королівством Таїланд.
29 серпня 2019 року обраний головою комітету з питань здоров'я нації, медичної допомоги та медичного страхування у Верховній Раді України IX скликання. У 2023 році Рух ЧЕСНО визнав роботу комітету, який очолює Радуцький, найбільш прозорою
З 2019 по 2022 рік голосував за законопроєкти, які передбачали реформування парламенту.
У 2020 році указом президента призначений Головою тимчасової робочої групи з питань реформування системи охорони здоров'я.
У 2021 році народний депутат голосував за законодавчу ініціативу, яка визнавала важливість подій Революції Гідності 2013-2014 років, забезпечувала соціальний захист постраждалих учасників та надавала оцінку діям силовиків та органів державної влади.
У 2023 році урядовий законопроєкт 7457 щодо легалізації медичного канабісу Радуцький підтримав і адвокатував разом з громадським сектором, зокрема "Пацієнтами України". В Україні 60 заводів готові виробляти ліки на основі канабісу.
16 січня 2023 року разом з партнерами Франції та Польщі Радуцький презентував мобільну медичну амбулаторію, яку запланували доставити в Україну.
Подав правку №75 до законопроєкту №8011 з таким текстом:
у разі загибелі або визнання померлою в установленому порядку особи, репродуктивні клітини якої зберігаються, їх зберігання припиняється з подальшою утилізацією
19 жовтня 2023 року голосував за урядовий законопроєкт 8371 у першому читанні, який дозволяє заборонити діяльність релігійних організацій, пов’язаних з державою-агресором.
25 жовтня 2023 року американські та українські заклади охорони здоров'я підписали два меморандуми про співпрацю. Одним з ініціаторів підписання меморандумів став Радуцький.

## Погляди на медичну сферу
- Вважав, що українцям не підходять європейські протоколи лікування[25].

- Вважав, що Україні підходить модель Бісмарка і стверджує, що президент Зеленський знає як отримати гроші на медицину не збільшуючи податків. Тоді як сама система Бісмарка вимагає високих податків для постачання доступних послуг населенню.[26][відсутнє в джерелі][27]

## Сім'я
Одружений. Дружина — Міла Радуцька. Син – Максим Радуцький (1989 р.н.), власник City Beach Club Kiev.

title: Радуцький Михайло Борисович

wikitext:
{{othernames|Радуцький}}
{{особа
|ім'я = Радуцький Михайло Борисович
|оригінал імені =
|зображення =
|підпис_зображення =
|розмір =
|дата народження = 05.12.1968
|місце_народження = [[Київ]]
|alma mater =
|відомий =
|діяльність = фельдшер
|громадянство = {{UKR}}
|військове звання =
|партія = безпартійний
|нагороди =
|жінка =
|місце народження =
|дата смерті =
|місце смерті =
|поховання =
|національність =
}}
{{Депутат
| депутат1 = {{прапорець20|UKR}} [[Народний депутат України]]
| скликання1 = [[народні депутати України 9-го скликання|9-го скликання]]
| партія1 = [[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]
| початок1 = [[29 серпня]] [[2019]]
| кінець1 =
}}
{{Othernames|Радуцький}}
'''Михайло Борисович Радуцький''' ({{нар}} [[5 грудня]] [[1968]], [[Київ]]) — народний депутат України IX скликання, колишній президент [[Борис (клініка)|клініки «Борис»]]<ref>{{Cite web|title=Офіційний портал Верховної Ради України|url=https://itd.rada.gov.ua/mps/info/page/21204|website=itd.rada.gov.ua|accessdate=2019-08-29|archive-date=2019-08-29|archive-url=https://web.archive.org/web/20190829142206/https://itd.rada.gov.ua/mps/info/page/21204}}</ref>, український [[підприємець]], позаштатний радник [[Президент України|Президента України]] Володимира Зеленського до 30 березня 2024 року<ref>{{УПУ|210/2024|30 березня 2024|Про увільнення М.Радуцького від виконання обов'язків Радника Президента України|link=https://www.president.gov.ua/documents/2102024-50301}}</ref><ref>{{Cite web|title=Країна радників. Хто консультує Офіс президента|url=https://www.pravda.com.ua/articles/2023/10/13/7424004/|website=Українська правда|accessdate=2024-01-23|language=uk}}</ref>.

== Життєпис ==
Навчався у Київському вищому медичному училищі ім. П. І. Гаврося, де здобув спеціальність [[фельдшер]]а [[Швидка медична допомога|швидкої допомоги]], а також у [[Національний університет фізичного виховання і спорту України|Київському національному університеті фізичної культури та спорту]] за спеціальністю «Олімпійський та професійний спорт», де здобув кваліфікацію [[магістр]]а з олімпійського та професійного спорту.

У 1987 р. працював фельдшером [[Київська станція швидкої медичної допомоги та медицина катастроф|Київської станції швидкої медичної допомоги]]. У 1989—1993 рр. займав посаду заступника директора «[[Київконцерт]]». У 1993 р. започаткував власний бізнес у медичній сфері. У 1994—2004 рр. — комерційний директор, заступник директора ТОВ «Борис», з 2004 р. — президент ТОВ «Борис».

У 2013 році вийшов випуск російського теле-шоу «Битва екстрасенсів» за участю Радуцького. В ньому екстрасенси намагались прочитати думки з його голови.<ref>{{Cite web|url=https://censor.net/ua/news/3140751/ya_potrapyv_u_tsunami_iz_800_lyudeyi_vyjylo_80_radutskyyi_pro_prychyny_uchasti_v_shou_z_ekstrasensamy|назва="Я потрапив у цунамі, із 800 людей вижило 80", - Радуцький про причини участі в шоу з екстрасенсами в РФ|видавець=[[Цензор.нет]]|дата=1 серпня 2019|url-архіву=https://web.archive.org/web/20190803064239/https://censor.net.ua/ua/news/3140751/ya_potrapyv_u_tsunami_iz_800_lyudeyi_vyjylo_80_radutskyyi_pro_prychyny_uchasti_v_shou_z_ekstrasensamy|дата-архіву=3 серпня 2019|мертвий-url=no|дата-доступу=6 червня 2021}} {{ref-ua}}</ref>
У 2014—2015 рр. — заступник голови [[Київська міська державна адміністрація|Київської міської державної адміністрації]] [[Кличко Віталій Володимирович|Віталія Кличка]]<ref>[https://medexpert.ua/ua/component/k2/29-novyny-rynku/prezydent-kliniky-borys-mykhailo-radutskyi-pryznachenyi-na-posadu-zastupnyka-holovy-kmda Президент Клініки «Борис» Михайло Радуцький призначений на посаду заступника голови КМДА] ''medexpert.ua''</ref>.

У минулому — член Вищої Медичної Ради [[Міністерство охорони здоров'я України|Міністерства охорони здоров'я України]].

== Політична діяльність ==
У 2014 р. — радник голови КМДА Віталія Кличка, який відповідав за сферу охорони здоров'я і соцзахисту населення.<ref>{{Cite web|title=Виталій Кличко призначив ще чотирьох радників|url=https://hmarochos.kiev.ua/2014/08/20/vitaliy-klichko-priznachiv-chotiroh-radnikiv/|website=Хмарочос|date=2014-08-20|accessdate=2023-11-10|language=uk|first=Тарас|last=Кайдан}}</ref>

Був обраний [[Народний депутат України|народним депутатом]] від партії «[[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]» на [[Парламентські вибори в Україні 2019|парламентських виборах 2019 року]], № 18 у списку<ref>[https://www.radiosvoboda.org/a/news-sluha-narodu-top-20/29989420.html На з'їзді «Слуги народу» представили сотню членів партії] ''[[Радіо Свобода]]'' (9 червня 2019)</ref>. Безпартійний<ref>[https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp407pt001f01=919pf7201=18506 Центральна виборча комісія]</ref>.

30 липня 2019 року Президент [[Володимир Зеленський]] призначив Радуцького своїм радником (поза штатом)<ref>{{УПУ|564/2019|30 липня 2019|Про призначення М.Радуцького Радником Президента України|link=https://www.president.gov.ua/documents/5642019-28861}}</ref>. Народний депутат став керівником групи з [[Українсько-молдовські відносини|міжпарламентських зв'язків]] з Республікою [[Молдова]], керівник групи з [[Українсько-тайські відносини|міжпарламентських зв'язків]] з Королівством [[Таїланд]].

29 серпня 2019 року обраний головою [[Комітет Верховної Ради України з питань здоров'я нації, медичної допомоги та медичного страхування|комітету з питань здоров'я нації, медичної допомоги та медичного страхування]] у [[Верховна Рада України IX скликання|Верховній Раді України IX скликання]]<ref>[https://tsn.ua/politika/rada-zatverdila-perelik-sklad-ta-kerivnictvo-usih-komitetiv-parlamentu-ih-sklikannya-povniy-spisok-1402275.html Рада затвердила перелік, склад та керівництво усіх комітетів парламенту IX скликання. Повний список.]</ref>. У 2023 році Рух ЧЕСНО визнав роботу комітету, який очолює Радуцький, найбільш прозорою<ref>{{Cite web|title=Який комітет Верховної Ради найбільш закритий? Рух ЧЕСНО презентував Антирейтинг відкритості|url=https://www.chesno.org/post/5685/|website=www.chesno.org|accessdate=2023-11-10|language=uk}}</ref>

З 2019 по 2022 рік голосував за законопроєкти, які передбачали реформування парламенту.<ref>{{Cite web|title=Михайло Радуцький Переважно голосує за за реформування українського парламенту (ІХ скликання) — Вони голосують для тебе|url=https://rada4you.org/people/rada/загальнодержавному_багатомандатному_округу/михайло_радуцький/policies/189|website=rada4you.org|accessdate=2023-11-10}}</ref>

У 2020 році указом президента<ref>{{Cite web|url=https://www.president.gov.ua/documents/552020-32445|назва=Указ Президента України №55/2020 «Про тимчасову робочу групу з питань реформування системи охорони здоров'я»|видавець=[[Президент України]]|дата=21 лютого 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20230526095003/https://www.president.gov.ua/documents/552020-32445|дата-архіву=2023-05-26|мертвий-url=no|дата-доступу=15 грудня 2023}}</ref> призначений Головою тимчасової робочої групи з питань реформування системи [[Охорона здоров'я в Україні|охорони здоров'я]]<ref>{{УПУ|55/2020|21 лютого 2020|Про тимчасову робочу групу з питань реформування системи охорони здоров'я|link=https://www.president.gov.ua/documents/552020-32445}}</ref>.

У 2021 році народний депутат голосував за законодавчу ініціативу, яка визнавала важливість подій Революції Гідності 2013-2014 років, забезпечувала соціальний захист постраждалих учасників та надавала оцінку діям силовиків та органів державної влади. <ref>{{Cite web|title=Михайло Радуцький Максимально голосує за за відзначення подій Революції Гідності — Вони голосують для тебе|url=https://rada4you.org/people/rada/загальнодержавному_багатомандатному_округу/михайло_радуцький/policies/229|website=rada4you.org|accessdate=2023-11-10}}</ref>

У 2023 році урядовий законопроєкт 7457<ref>{{Cite web|title=Картка законопроекту - Законотворчість|url=https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/Card/39783|website=itd.rada.gov.ua|accessdate=2023-11-10}}</ref> щодо легалізації медичного канабісу Радуцький підтримав<ref>{{Cite web|title=Михайло Радуцький: Закон про медичний канабіс наближає Україну до цивілізованих держав і відриває від країн-ізгоїв|url=https://www.rada.gov.ua/news/news_kom/239095.html|website=www.rada.gov.ua|accessdate=2023-11-10}}</ref> і адвокатував разом з громадським сектором, зокрема "Пацієнтами України"<ref>{{Cite web|title=Українські військові вимагають легалізувати медичний канабіс - Пацієнти України|url=https://patients.org.ua/2023/07/06/ukrayinski-vijskovi-vymagayut-legalizuvaty-medychnyj-kanabis/|date=2023-07-06|accessdate=2023-11-10|language=uk}}</ref>. В Україні 60 заводів готові виробляти ліки на основі канабісу.<ref>{{Cite web|url=https://suspilne.media/187753-60-zavodiv-v-ukraini-gotovi-viroblati-liki-z-vikoristannam-kanabisu-raduckij/|назва=60 заводів в Україні готові виробляти ліки з використанням канабісу — Радуцький|видавець=[[Суспільне Новини]]|дата=8 грудня 2021|ім'я=Олександра|прізвище=Комісарова|url-архіву=https://web.archive.org/web/20231110195755/https://suspilne.media/187753-60-zavodiv-v-ukraini-gotovi-viroblati-liki-z-vikoristannam-kanabisu-raduckij/|дата-архіву=2023-11-10|мертвий-url=no|дата-доступу=15 грудня 2023}}</ref>

16 січня 2023 року разом з партнерами Франції та Польщі Радуцький презентував мобільну медичну амбулаторію, яку запланували доставити в Україну.<ref>{{Cite web|url=https://www.rada.gov.ua/news/razom/232229.html|title=}}</ref>

Подав правку №75 до законопроєкту №8011 з таким текстом:<ref>{{cite web|url=https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1982600|title=Порівняльна таблиця до проекту Закону України|publisher=Верховна Рада України}}</ref>

у разі загибелі або визнання померлою в установленому порядку особи, репродуктивні клітини якої зберігаються, їх зберігання припиняється з подальшою утилізацією

19 жовтня 2023 року голосував за урядовий законопроєкт 8371 у першому читанні<ref>{{Cite web|url=http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/radan_gs09/ns_golos?g_id=25131|website=w1.c1.rada.gov.ua|accessdate=2023-11-10}}</ref>, який дозволяє заборонити діяльність релігійних організацій, пов’язаних з державою-агресором. <ref>{{Cite web|title=Хто зі «слуг» не голосував за заборону Московської церкви (повний список)|url=https://glavcom.ua/country/politics/brahar-i-buzhanskij-ne-holosuvali-za-zaboronu-moskovskoji-tserkvi-v-ukrajini-963288.html|website=Главком {{!}} Glavcom|date=2023-10-19|accessdate=2023-11-10|language=uk}}</ref>

25 жовтня 2023 року американські та українські заклади охорони здоров'я підписали два меморандуми про співпрацю. Одним з ініціаторів підписання меморандумів став Радуцький<ref>{{Cite web|title=Михайло Радуцький розповів, як будуть співпрацювати медзаклади України та США: підписано меморандум|url=https://sluga-narodu.com/mykhaylo-radutskyy-rozpoviv-iak-budut-spivpratsiuvaty-medzaklady-ukrainy-ta-ssha-pidpysano-memorandum/|website=Політична партія «Слуга Народу»|date=2023-10-25|accessdate=2023-11-10|language=uk}}</ref>.

== Погляди на медичну сферу ==

* Вважав, що українцям не підходять європейські протоколи лікування<ref name="uaportal_30-07-2019">{{cite web|url=https://www.uaportal.com/ukr/section-mixed/news-kto-takoj-mihail-radutskij-i-kak-on-popal-v-rasistskij-skandal-foto-30-07-2019.html |title=Хто такий Михайло Радуцький і як він потрапив в расистський скандал |work=UAportal |author= |date=30.07.2019 13:48 |accessdate=2022-03-29}}</ref>.

* Вважав, що Україні підходить модель Бісмарка і стверджує, що президент Зеленський знає як отримати гроші на медицину не збільшуючи податків. Тоді як сама система Бісмарка вимагає високих податків для постачання доступних послуг населенню.<ref>{{Cite web |url=http://americanhealthcareintransition.com/health-care-system-choices-the-bismarck-model/ |title=Архівована копія |accessdate=2019-08-03 |archive-date=2019-08-03 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190803080708/http://americanhealthcareintransition.com/health-care-system-choices-the-bismarck-model/ }}</ref>{{немає в джерелі}}<ref name="agropolit_radutskiy">{{cite web|url=https://agropolit.com/dosye/radutskiy-mihaylo-borisovich |title=Радуцький Михайло Борисович |type=Досьє |work=АГРОПОЛІТ |author= |date=4 жовтня 2019, 11:05 |accessdate=2022-03-29}}</ref>

== Сім'я ==
Одружений. Дружина — Міла Радуцька. Син – Максим Радуцький (1989 р.н.), власник City Beach Club Kiev<ref name="uaportal_30-07-2019"/><ref name="agropolit_radutskiy"/>.

== Примітки ==
{{У соціальних мережах|title=Михайло Радуцький}}
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{facebook|mihail.radutsky|Михайло Радуцький}}
* [https://ukr.lb.ua/society/2019/06/15/429694_radutskiy_vse_pozitivne.html Радуцький: "Все позитивне в медицині, що було зроблено Квіташвілі і Супрун, залишиться"] ''[[LB.ua]]'' (15 червня 2019)
* {{cite web|url=https://www.dsnews.ua/ukr/dosie/mihaylo-raduckiy-08042021-421428 |title=Михайло Радуцький |type= Досьє|work=[[Деловая столица|DSnews.ua]] |author= Віктор Костенко|date=09 квітня 2021, 17:30 |accessdate=2022-03-29}}
* {{cite web|url=https://www.rada.gov.ua/print/220965.html |title=Голова Комітету з питань здоров’я нації виступив проти відкриття офісу Червоного Хреста у Ростові-на-Дону |work=Офіційний портал |author=Інформаційне управління Верховної Ради України |date= 26 березня 2022, 19:17 |accessdate=2022-03-29}}

{{Депутати ВРУ-9}}
{{Голови комітетів ВРУ IX скликання}}
{{Нормативний контроль}}
{{портали|Біографії|Україна|Київ|Політологія}}

[[Категорія:Українські медики]]
[[Категорія:Українські підприємці]]
[[Категорія:Міністерство охорони здоров'я України]]
[[Категорія:Відповідальні працівники Київської міської державної адміністрації]]
[[Категорія:Радники Президента України]]
[[Категорія:ЗеКоманда]]
[[Категорія:Підприємці XXI століття]]
[[Категорія:Політики XXI століття]]
[[Категорія:Голови комітетів та фракцій Верховної Ради України]]

title: Радуцький Михайло Борисович

Народився: 5 грудня 1968 (56 років) · Київ, Українська РСР, СРСР

Громадянство: Україна

Діяльність: фельдшер

Членство: Верховна Рада України IX скликання

Посада: народний депутат України

Партія: безпартійний

title: Народний депутат України

Слуга народу: 29 серпня 2019 · —


text:
# Чевал (Флорида)
Чевал (англ. Cheval) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Гіллсборо штату Флорида. Населення — 12 522 особи (2020).

## Географія
Чевал розташований за координатами 28°8′53″ пн. ш. 82°31′2″ зх. д. / 28.14806° пн. ш. 82.51722° зх. д. (28.148074, -82.517298).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 17,60 км², з яких 15,43 км² — суходіл та 2,17 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 10 702 особи в 4412 домогосподарствах у складі 2883 родин. Густота населення становила 608 осіб/км².  Було 4702 помешкання (267/км²).
Расовий склад населення:
| - 80,3 % — білих - 7,6 % — чорних або афроамериканців - 6,1 % — азіатів - 0,3 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 2,7 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 3,0 %. Частка іспаномовних становила 18,8 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,6 % — особи молодші 18 років, 64,8 % — особи у віці 18—64 років, 9,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,5 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 92,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 89,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 90 020 доларів США (медіана — 63 944), а середній дохід на одну сім'ю — 110 163 долари (медіана — 88 264). Медіана доходів становила 56 705 доларів для чоловіків та 42 809 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 10,0 % осіб, у тому числі 14,1 % дітей у віці до 18 років та 2,8 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 5794 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 17,1 %, фінанси, страхування та нерухомість — 14,3 %.

title: Чевал (Флорида)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Чевал
|оригінальна назва  = {{lang-en|Cheval}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Флорида
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Гіллсборо (округ, Флорида)|Гіллсборо]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 17,60
|висота центру НП   = 18
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 608,07
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1211912
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Чевал''' ({{lang-en|Cheval}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Гіллсборо (округ, Флорида)|Гіллсборо]] штату [[Флорида]]. Населення — {{formatnum:12522}} особи (2020).

== Географія ==
Чевал розташований за координатами {{Coord|28|8|53|N|82|31|2|W|type:city_region:US-DE}} (28.148074, -82.517298){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 17,60 км², з яких 15,43 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 2,17 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 2000 = 7602
| 2010 = 10702
| 2020 = 12522
| footnote = source:<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/abs/decennial/index.html|title=CENSUS OF POPULATION AND HOUSING (1790-2000)|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2010-07-17|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20100708020204/http%3A//www%2Ecensus%2Egov/prod/www/abs/decennial/index%2Ehtml|archive-date=2010-07-08}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкали {{formatnum:10702}} особи в {{formatnum:4412}} домогосподарствах у складі {{formatnum:2883}} родин. [[Густота населення]] становила 608 осіб/км².  Було 4702 помешкання (267/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 80,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 7,6 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 6,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 2,7 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 3,0 %. Частка іспаномовних становила 18,8 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,6 % — особи молодші 18 років, 64,8 % — особи у віці 18—64 років, 9,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,5 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 92,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 89,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:90020}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:63944}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:110163}} долари (медіана — {{formatnum:88264}}). Медіана доходів становила {{formatnum:56705}} доларів для чоловіків та {{formatnum:42809}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 10,0 % осіб, у тому числі 14,1 % дітей у віці до 18 років та 2,8 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:5794}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 17,1 %, фінанси, страхування та нерухомість — 14,3 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Гіллсборо (округ, Флорида)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Флориди]]
[[Категорія:Населені пункти округу Гіллсборо (Флорида)]]

title: Країна

Штат: Флорида

Округ: Гіллсборо

Густота населення: 608,07 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

OSM: ↑1210701 ·R (Гіллсборо)


text:
# Патрісія Робертс (баскетболістка)
Патрісія Робертс (англ. Patricia Roberts, 14 червня 1955) — американська баскетболістка.
Срібна призерка Олімпійських Ігор 1976 року.
Срібна призерка літньої універсіади 1977 року.

title: Патрісія Робертс (баскетболістка)

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Патрісія Робертс
| оригінал імені = Patricia Roberts
| зріст  =
| вага   =
| медалі = {{MedalSport | Жіночий [[Баскетбол на Олімпійських іграх|баскетбол]] }}
{{MedalCountry | {{USA}} }}
{{MedalOlympics}}
{{MedalSilver | [[Літні Олімпійські ігри 1976|Монреаль 1976]] | [[Баскетбол на літніх Олімпійських іграх 1976|Командні змагання]] }}
{{MedalCompetition | [[Універсіада]] }}
{{MedalSilver | [[Літня Універсіада 1977|Софія 1977]] | [[Жіноча збірна США на універсіаді|Командні змагання]] }}
}}

'''Патрісія Робертс''' ({{lang-en|Patricia Roberts}}, 14 червня 1955) — [[Сполучені Штати Америки|американська]] [[Баскетбол|баскетболістка]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Срібна призерка Олімпійських Ігор [[Баскетбол на літніх Олімпійських іграх 1976|1976]] року.
Срібна призерка літньої універсіади [[Літня Універсіада 1977|1977]] року.
<!--ДосягненняКінець Код:OGU76.-->

== Посилання ==
* [https://www.olympedia.org/athletes/5447 Патрісія Робертс на Olympedia.org]
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Ro/Patricia-Roberts-1.html Патрісія Робертс на Sports-Reference.com]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Робертс Патрісія}}
[[Категорія:Народились 1955]]
[[Категорія:Баскетболістки США]]
[[Категорія:Баскетболісти на літніх Олімпійських іграх 1976]]
[[Категорія:Призери літніх Олімпійських ігор 1976]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 1977]]
[[Категорія:Олімпійські медалісти з баскетболу]]
[[Категорія:Американські срібні призери Універсіад]]
[[Категорія:Олімпійські баскетболісти та баскетболістки США]]

title: Загальна інформація

Громадянство: США

Народження: 14 червня 1955 (69 років) · Монро, Джорджія, США

Вага: 63 кг

Alma mater: Emporia State Universityd і Monroe Area High Schoold

title: Спорт

Вид спорту: баскетбол

title: Олімпійські ігри

Срібло: Монреаль 1976 · Командні змагання

title: Універсіада

Срібло: Софія 1977 · Командні змагання


text:
# Сташув (гміна)
Ґміна Сташув (пол. Gmina Staszów) — сільсько-міське поселення у повіті Сташув на сході Польщі. Ґміна належить до Свєнтокшиського воєводства.
Станом на 31 грудня 2011 у ґміні проживало 26692 особи.

## Територія
Згідно з даними за 2007 рік площа гміни становила 225.86 км², у тому числі:
- орні землі: 59.00%
- ліси: 34.00%

Таким чином, площа гміни становить 24.42% площі повіту.

## Населення
Станом на 31 грудня 2011:
| Опис     | Загалом | Загалом | Чоловіки | Чоловіки | Жінки | Жінки |
| -------- | ------- | ------- | -------- | -------- | ----- | ----- |
| одиниця  | осіб    | %       | осіб     | %        | осіб  | %     |
| все      | 26692   | 100     | 13112    | 49.12    | 13580 | 50.88 |
| міське   | 15645   | 100     | 7596     | 48.55    | 8049  | 51.45 |
| сільське | 11047   | 100     | 5516     | 49.93    | 5531  | 50.07 |

## Сусідні гміни
Гміна Сташув межує з такими гмінами: Боґорія, Клімонтув, Осек, Ракув, Ритв'яни, Тучемпи, Шидлув.

title: Сташув (гміна)

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Гміна Сташув
| native_name = Gmina Staszów
| settlement_type =
| image_flag =
| image_shield = Staszow_herb.svg
| image_map = gminy_staszow1.svg
| map_caption = Розміщення на карті повіту
| image_map1 =
| map_caption1 =
| subdivision_type = Країна
| subdivision_name = {{POL}}
| subdivision_type1 = [[Воєводство]]
| subdivision_name1 = [[Свентокшиське воєводство|Свентокшиське]]
| subdivision_type2 = [[Повіт]]
| subdivision_name2 = [[Сташовський повіт|Сташовський]]
| area_total_km2 = 225.86
| population_total = 26692
| population_as_of = 31 грудня 2011
| population_footnotes = <ref name=population />
| population_density_km2 = auto
| seat =
| website = http://www.staszow.pl
}}
'''Ґміна Сташув''' ({{lang-pl|Gmina Staszów}}) — сільсько-міське поселення у повіті Сташув на сході [[Польща|Польщі]]. Ґміна належить до [[Свєнтокшиське воєводство|Свєнтокшиського воєводства]]<ref name="teryt">{{cite web|url=http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa|title=Lista plików predefiniowanych|date=2012-05-09|publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі]]|language=пол.|accessdate=2012-09-23|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080917153422/http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa|archivedate=2008-09-17|deadurl=yes}}</ref>.

Станом на 31 грудня 2011 у ґміні проживало 26692 особи<ref name=population>{{cite web|url=http://www.stat.gov.pl/gus/5840_13211_PLK_HTML.htm|title=Ludnosc w gminach wedlug stanu w dniu 31.12.2011 r.|date=2012-08-13|publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі]]|language=пол.|trans_title=Населення у гмінах станом на 31.12.2011|format=XLS|accessdate=2012-10-07|archiveurl=https://www.webcitation.org/6HdSniVGY?url=http://www.stat.gov.pl/gus/5840_13211_PLK_HTML.htm|archivedate=25.06.2013|deadurl=yes}}</ref>.

== Територія ==
Згідно з даними за 2007 рік площа гміни становила 225.86 км², у тому числі<ref name=regioset>{{cite web|url=http://www.regioset.pl/gazeta.php?choice=2283|title=Gmina z Miastem Staszów|publisher=REGIOset.pl|language=пол.|accessdate=2012-10-07|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160509141640/http://www.regioset.pl/gazeta.php?choice=2283|archivedate=2016-05-09|deadurl=yes}}</ref>:
* орні землі: 59.00%
* ліси: 34.00%

Таким чином, площа гміни становить 24.42% площі повіту.

== Населення ==
Станом на 31 грудня 2011<ref name=population />:
{| class="wikitable"
!Опис || colspan=2|Загалом || colspan=2|Чоловіки || colspan=2|Жінки
|-
|одиниця || осіб || % || осіб || % || осіб || %
|--
|все || '''26692''' || 100 || 13112 || 49.12 || 13580 || 50.88
|--
|міське || 15645 || 100 || 7596 || 48.55 || 8049 || 51.45
|--
|сільське || 11047 || 100 || 5516 || 49.93 || 5531 || 50.07
|}

== Сусідні гміни ==
Гміна Сташув межує з такими гмінами: [[Боґорія (гміна)|Боґорія]], [[Клімонтув (гміна)|Клімонтув]], [[Осек (гміна, Сташовський повіт)|Осек]], [[Ракув (гміна)|Ракув]], [[Ритв'яни (гміна)|Ритв'яни]], [[Тучемпи (гміна)|Тучемпи]], [[Шидлув (гміна)|Шидлув]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Сташовський повіт}}
{{Гміна Сташув}}

{{Портали|Польща|Географія}}

[[Категорія:Гміни Свентокшиського воєводства|Сташув]]
[[Категорія:Сташовський повіт|Сташув]]

title: Гміна Сташув Gmina Staszów

Країна: Польща

Воєводство: Свентокшиське

Повіт: Сташовський


text:
# OR1D5
OR1D5 (англ. Olfactory receptor family 1 subfamily D member 5) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 17-ї хромосоми. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 312 амінокислот, а молекулярна маса — 35 424.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MDGDNQSENS |  | QFLLLGISES |  | PEQQRILFWM |  | FLSMYLVTVL |  | GNVLIILAIS |
| SDSHLHTPMY |  | FFLANLSFTD |  | LFFVTNTIPK |  | MLVNFQSQNK |  | AISYAGCLTQ |
| LYFLVSLVTL |  | DNLILAVMAY |  | DRYVATCCPL |  | HYVTAMSPGL |  | CVLLLSLCWG |
| LSVLYGLLLT |  | FLLTRVTFCG |  | PREIHYLFCD |  | MYILLWLACS |  | NTHIIHTALI |
| ATGCFIFLTP |  | LGFMTTSYVR |  | IVRTILQMPS |  | ASKKYKTFST |  | CASHLGVVSL |
| FYGTLAMVYL |  | QPLHTYSMKD |  | SVATVMYAVL |  | TPMMNPFIYR |  | LRNKDMHGAP |
| GRVLWRPFQR |  | PK         |  |            |  |            |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функціями належить до рецепторів, g-білокспряжених рецепторів, білків внутрішньоклітинного сигналінгу.
Локалізований у клітинній мембрані.

title: OR1D5

wikitext:
{{Картка гена}}
'''OR1D5''' ({{lang-en|Olfactory receptor family 1 subfamily D member 5}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 17-ї хромосоми.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8186 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:8186 |language=англ. |accessdate=12 вересня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 312 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 35 424<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/P58170#sequences |title=UniProt, P58170 |language=англ. |accessdate=12 вересня 2017 |archive-date=20 грудня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161220133317/http://www.uniprot.org/uniprot/P58170/#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MDGDNQSENS		QFLLLGISES		PEQQRILFWM		FLSMYLVTVL		GNVLIILAIS

SDSHLHTPMY		FFLANLSFTD		LFFVTNTIPK		MLVNFQSQNK		AISYAGCLTQ

LYFLVSLVTL		DNLILAVMAY		DRYVATCCPL		HYVTAMSPGL		CVLLLSLCWG

LSVLYGLLLT		FLLTRVTFCG		PREIHYLFCD		MYILLWLACS		NTHIIHTALI

ATGCFIFLTP		LGFMTTSYVR		IVRTILQMPS		ASKKYKTFST		CASHLGVVSL

FYGTLAMVYL		QPLHTYSMKD		SVATVMYAVL		TPMMNPFIYR		LRNKDMHGAP

GRVLWRPFQR		PK

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[рецептор (білок)|рецепторів]], [[g-білокспряжені рецептори|g-білокспряжених рецепторів]], [[білок внутрішньоклітинного сигналінгу|білків внутрішньоклітинного сигналінгу]].
Локалізований у [[клітинна мембрана|клітинній мембрані]].

== Література ==
{{refbegin|2}}

{{refend}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 17 (людина)|Хромосома 17]]

{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Нюхові рецептори}}

[[Категорія:Білкові рецептори]]

title: Ідентифікатори

Символи: OR1D5, C17orf2, OR17-2, OR17-30, OR17-31, OR1D4, olfactory receptor family 1 subfamily D member 5

Зовнішні ІД: HomoloGene: 105312 GeneCards: OR1D5

Молекулярна функція: • signal transducer activity · • G protein-coupled receptor activity · • olfactory receptor activity

Клітинна компонента: • клітинна мембрана · • мембрана · • integral component of membrane

Біологічний процес: • sensory perception of smell · • GO:0072468 сигнальна трансдукція · • відповідь на стимул · • G protein-coupled receptor signaling pathway · • detection of chemical stimulus involved in sensory perception of smell

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

PubMed search: н/д

Ортологи: Вікідані


text:
# Ентомофагія
Ентомофагія (з грец. ἔντομον éнтомон — «комаха», і грец. φᾰγεῖν фаґеін — «їсти») або комахоїдство — вживання людиною комах у їжу. Яйця, личинки, лялечки та дорослі особини певних видів комах вживаються людьми в якості їжі з доісторичних часів і до цього часу.

## Визначення
Поняттям ентомофагія часто визначають більш широке явище, яке включає й споживання інших членистоногих, зокрема павукоподібних і багатоніжок. До комах та павукоподібних, яких їдять по всьому світу, належать цвіркуни, цикади, коники, мурахи, різноманітні жуки (такі як борошняні кліщі, личинки чорнотілок), різні види гусениць, скорпіони й тарантули.

## Ентомофагія у різних культурах
Комахоїдство характерне для багатьох культур у різних частинах світу, таких як Північна, Центральна й Південна Америка, Африка, Азія, Австралія та Нова Зеландія. У понад 80 % країн світу вживають у їжу більше 1000 різних видів комах. Загальна кількість етнічних груп, у яких задокументоване комахоїдство, близька до трьох тисяч. Поряд з тим, у певних спільнотах вживання комах у їжу є нетиповим, або й прямо забороненим явищем. Насьогодні споживання комах є незвичним для країн Європи й України зокрема, але дуже популярне у багатьох регіонах Латинської Америки, Азії та Океанії. Деякі компанії намагаються ввести комах до західної кухні. ФАО зареєструвала близько 1900 харчових видів комах, 2005 року нараховувалося близько 2 мільярдів споживачів комах. Прихильники популяризації комахоїдства вбачають у ньому вирішення проблеми деградації навколишнього середовища, викликаного тваринництвом.

## Історія
До того, як люди винайшли знаряддя для полювання, тваринництва чи рільництва, комахи могли становити важливу частину їхнього раціону. Доказом на підтвердження цієї тези є аналіз копролітів з печер у США та Мексиці. Виявлено, що копроліти в печерах гір Озарк містять мурашок, личинок жуків, вошей та кліщів. Докази дозволяють припустити, що еволюційні попередники Homo sapiens були також ентомофагами.
На печерних малюнках у Альтамірській печері, що на півночі Іспанії, датованих приблизно з 30000 до 9000 р. до н. е., зображено колекцію їстівних комах та диких бджіл, що свідчить про можливе тогочасне ентомофагічне суспільство. Кокони дикого шовковичного черв'яка (Theophilia religiosae), що були знайдені на розкопках у китайській провінції Шаньсі з 2000 до 2500 років до н. е., мали великі отвори. Це свідчить про те, що лялечки були з'їдені.

## Потенціал
Останні оцінки потенціалу ентомофагії змусили деяких експертів запропонувати ентомофагію як потенційне альтернативне джерело білка на противагу тваринництву, зважаючи на такі переваги, як більшу ефективність, меншу кількість необхідних для отримання ресурсів, вищу продовольчу безпеку та екологічну й економічну стабільність.

## Використання

### Традиційні культури
Комахоїдство властиве багатьом культурам.
Люди їдять 235 видів метеликів і молі, 344 види жуків, 313 видів мурашок, бджіл та ос, 239 видів коників, цвіркунів і тарганів, 39 видів термітів та по 20 видів бабок і цикад.

### Західна культура
Практика вживання комах у їжу ще не поширена на Заході. Менше з тим, спостерігається тенденція до зростання популярності споживання комах. Зокрема, у Північній Америці ASPIRE Food Group стала першою великою індустріально розвиненою компанією, яка вирощує екологічно чистих цвіркунів для споживання людьми за допомоги автоматизованого обладнання на складі площею 25 000 квадратних метрів.

### Корм для тварин
Існує потенціал для використання комах як нового джерела білка у тваринних кормах. Такий корм корисний для домашніх тварин з чутливим шлунково-кишковим трактом або харчовою алергією. Були проведені дослідження, які оцінили якість білків часто використовуваних комах та їх поживні властивості у порівнянні з традиційним білком, який використовується у тваринних кормах.

title: Ентомофагія

wikitext:
[[Файл:Insect food stall.JPG|thumb|300px| Прилавок зі смаженими комахами у [[Бангкок]]у, [[Таїланд]]]]
'''Ентомофагія''' (з {{lang-el|ἔντομον}} ''éнтомон'' — «комаха», і {{lang-el|φᾰγεῖν}} ''фаґеін'' — «їсти») або '''комахоїдство''' — вживання людиною [[комахи|комах]] у їжу. Яйця, [[личинка|личинки]], [[лялечка|лялечки]] та дорослі особини певних видів комах вживаються людьми в якості їжі з доісторичних часів і до цього часу.<ref>{{cite web|url=http://cisr.ucr.edu/entomophagy.html|title=Entomophagy (Eating insects)|website=Center for Invasive Species Research, University of California (Research)|accessdate=27 січня 2014|archive-date=10 лютого 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140210084321/http://cisr.ucr.edu/entomophagy.html}}</ref>

== Визначення ==

Поняттям ентомофагія часто визначають більш широке явище, яке включає й споживання інших [[членистоногі|членистоногих]], зокрема [[павукоподібні|павукоподібних]] і [[багатоніжки|багатоніжок]].<ref>{{cite web|url=http://www.insectsarefood.com/index.php |title=Insects Are Food |publisher=Insects Are Food |accessdate=26 вересня 2012 |deadurl=yes |archiveurl=https://web.archive.org/web/20120507155754/http://www.insectsarefood.com/index.php |archivedate=7 May 2012}}</ref> До комах та павукоподібних, яких їдять по всьому світу, належать [[Справжні цвіркуни|цвіркуни]], [[цикади]], [[Справжні коники|коники]], [[мурахи]], різноманітні [[жуки]] (такі як [[Борошняний кліщ|борошняні кліщі]], личинки [[чорнотілки|чорнотілок]]),<ref name="globalsteak">''[[Global Steak]] — Demain nos enfants mangeront des criquets'' (2010 French documentary)</ref> різні види [[гусениця|гусениць]], [[скорпіони]] й [[тарантули]].

== Ентомофагія у різних культурах ==

Комахоїдство характерне для багатьох культур у різних частинах світу, таких як [[Північна Америка|Північна]], [[Центральна Америка|Центральна]] й [[Південна Америка]], [[Африка]], [[Азія]], [[Австралія]] та [[Нова Зеландія]]. У понад 80 % країн світу вживають у їжу більше 1000 різних видів комах.<ref name="theguardian">Damian Carrington. «[https://www.theguardian.com/environment/2010/aug/01/insects-food-emissions Insects could be the key to meeting food needs of growing global population] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180616203853/https://www.theguardian.com/environment/2010/aug/01/insects-food-emissions |date=16 червня 2018 }}», ''[[The Guardian]]'' 1 August 2010. Retrieved 27 February 2011.</ref> Загальна кількість [[етнічна група|етнічних груп]], у яких задокументоване комахоїдство, близька до трьох тисяч.<ref name="Ramos-Elorduy 1998 44">{{cite book |title=Creepy crawly cuisine: the gourmet guide to edible insects |last=Ramos-Elorduy |first=Julieta |author2=Menzel, Peter |year=1998 |publisher=Inner Traditions / Bear & Company |isbn=978-0-89281-747-4 |page=44 |url=https://books.google.com/?id=Q7f1LkFz11gC |accessdate=23 квітня 2014}}</ref> Поряд з тим, у певних спільнотах вживання комах у їжу є нетиповим, або й [[табу їжі|прямо забороненим]] явищем.<ref name="Weiss&Mann">{{cite book|title= Human Biology and Behaviour: An Anthropological Perspective.| year=1985 | publisher=Little Brown & Co. | location=Boston |isbn=0-673-39013-6 |author1=Weiss, M.L. |author2=Mann, A.E.}}</ref><ref>{{cite book |title=Medical Anthropology in Ecological Perspective |year=1989 |publisher=Westview Press |location=Boulder, Colorado |isbn=0-8133-0742-2 |author1=McElroy, A. |author2=Townsend, P.K. |url-access=registration |url=https://archive.org/details/medicalanthropol00mcel }}</ref><ref>{{cite book|title= Aboriginal Health & Society: The Traditional and Contemporary Aboriginal Struggle for Better Health.| year=1991 | publisher=Allen & Unwin | location=Sydney |isbn=1-86373-057-5 |author1=Saggers, S. |author2= Gray, D.}}</ref><ref>{{cite book | last=Gordon| first=David George| title=The Eat-A-Bug Cookbook | url=https://archive.org/details/eatabugcookbook0000gord| year=1998 | publisher=Ten Speed Press | location=Berkeley, California |isbn=0-89815-977-6}}</ref><ref>{{cite book | last=Wilson| first=Charles B.| title=All Cricket, No Bull... | year=2015 | publisher=CreateSpace | location=Portland, Oregon |isbn=1503079643}}</ref> Насьогодні споживання комах є незвичним для країн [[Європа|Європи]] й [[Україна|України]] зокрема, але дуже популярне у багатьох регіонах [[Латинська Америка|Латинської Америки]], [[Азія|Азії]] та [[Океанія|Океанії]]. Деякі компанії намагаються ввести комах до західної кухні.<ref>{{cite web|last=Thompson|first=Addie|title=Want To Help Solve The Global Food Crisis? Eat More Crickets|url=https://www.forbes.com/sites/ashoka/2013/07/31/want-to-help-solve-the-global-food-crisis-eat-more-crickets/|publisher=Forbes|date=7 липня 2013|accessdate=3 лютого 2018|archive-date=7 листопада 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20171107034005/https://www.forbes.com/sites/ashoka/2013/07/31/want-to-help-solve-the-global-food-crisis-eat-more-crickets/}}</ref> [[Продовольча та сільськогосподарська організація ООН|ФАО]] зареєструвала близько 1900 харчових видів комах, 2005 року нараховувалося близько 2 мільярдів споживачів комах. Прихильники популяризації комахоїдства вбачають у ньому вирішення проблеми деградації навколишнього середовища, викликаного [[тваринництво]]м<ref>{{Cite web |url=http://www.fao.org/forestry/edibleinsects/en/ |title=FAO: Insects to feed the world |accessdate=3 лютого 2018 |archive-date=17 квітня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160417231330/http://www.fao.org/forestry/edibleinsects/en/ }}</ref>.

== Історія ==
[[Файл:Enlène, Grasshopper.jpg|thumb|Коник, вирізьблений на кістці тварини, знайденій у [[Мадленська культура|Магдаленському]] гроті печери [[Труа-Фрер]], свідчить про можливий зв'язок з чаклунством, пов'язаним із їжею.<ref name="Bodenheimer2013">{{cite book|last=Bodenheimer|first=F. S.|title=Insects as Human Food: A Chapter of the Ecology of Man|url=https://books.google.com/?id=sdboCAAAQBAJ&pg=PA351|accessdate=18 грудня 2015|date=27 листопада 2013|publisher=Springer|isbn=978-94-017-6159-8|page=16}}</ref>]]

До того, як люди винайшли знаряддя для полювання, тваринництва чи рільництва, комахи могли становити важливу частину їхнього раціону. Доказом на підтвердження цієї тези є аналіз [[копроліти|копролітів]] з печер у [[Сполучені Штати Америки|США]] та [[Мексика|Мексиці]]. Виявлено, що копроліти в печерах [[Озарк|гір Озарк]] містять мурашок, личинок жуків, [[воші|вошей]] та кліщів.<ref name=EofE>{{cite book |last=Capinera | first=John L. | title=Encyclopedia of Entomology | publisher=[[Kluwer Academic Publishers]] | year=2004 | isbn=0-7923-8670-1}}</ref> Докази дозволяють припустити, що еволюційні попередники ''Homo sapiens'' були також ентомофагами.

На печерних малюнках у [[Альтаміра (печера)|Альтамірській печері]], що на півночі Іспанії, датованих приблизно з 30000 до 9000 р. до н. е., зображено колекцію їстівних комах та диких бджіл, що свідчить про можливе тогочасне ентомофагічне суспільство. Кокони дикого шовковичного черв'яка (Theophilia religiosae), що були знайдені на розкопках у китайській провінції [[Шаньсі]] з 2000 до 2500 років до н. е., мали великі отвори. Це свідчить про те, що лялечки були з'їдені.

== Потенціал ==

Останні оцінки потенціалу ентомофагії змусили деяких експертів запропонувати ентомофагію як потенційне альтернативне джерело білка на противагу тваринництву, зважаючи на такі переваги, як більшу ефективність, меншу кількість необхідних для отримання ресурсів, вищу [[продовольча безпека|продовольчу безпеку]] та екологічну й економічну стабільність.

== Використання ==

=== Традиційні культури ===

[[Файл:Botoktawon.jpg|thumb|[[Індонезія|Індонезійська]] страва ''[[боток]] тавон'', приготована з личинок бджіл, пропарених у пакетиках з бананового листя.]]
Комахоїдство властиве багатьом культурам.
Люди їдять 235 видів [[метелики|метеликів]] і молі, 344 види жуків, 313 видів мурашок, бджіл та ос, 239 видів коників, цвіркунів і тарганів, 39 видів термітів та по 20 видів бабок і цикад.<ref>{{cite book |title=Creepy crawly cuisine: the gourmet guide to edible insects |last=Ramos-Elorduy |first=Julieta |authorlink= |author2=Menzel, Peter |year=1998 |publisher=Inner Traditions / Bear & Company |isbn=978-0-89281-747-4 |page=150 |url=https://books.google.com/?id=Q7f1LkFz11gC |accessdate=2 квітня 2010}}</ref>

=== Західна культура ===

Практика вживання комах у їжу ще не поширена на Заході. Менше з тим, спостерігається тенденція до зростання популярності споживання комах. Зокрема, у Північній Америці ASPIRE Food Group стала першою великою індустріально розвиненою компанією, яка вирощує екологічно чистих цвіркунів для споживання людьми за допомоги автоматизованого обладнання на складі площею 25 000 квадратних метрів.<ref>https://www.cnet.com/news/edible-insects-crickets-mealworms-farm-protein/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181010090810/https://www.cnet.com/news/edible-insects-crickets-mealworms-farm-protein/ |date=10 жовтня 2018 }} You're going to be eating crickets, so just get over it</ref>

=== Корм для тварин ===

Існує потенціал для використання комах як нового джерела білка у тваринних кормах. Такий корм корисний для домашніх тварин з чутливим шлунково-кишковим трактом або харчовою алергією. Були проведені дослідження, які оцінили якість білків часто використовуваних комах та їх поживні властивості у порівнянні з традиційним білком, який використовується у тваринних кормах.<ref>{{Cite journal|last=Bosch|first=Guido|last2=Zhang|first2=Sheng|last3=Oonincx|first3=Dennis G. A. B.|last4=Hendriks|first4=Wouter H.|date=2014-09-25|title=Protein quality of insects as potential ingredients for dog and cat foods|journal=Journal of Nutritional Science|volume=3|doi=10.1017/jns.2014.23|issn=2048-6790|pmc=4473158|pmid=26101598}}</ref>

== Див. також ==
* [[Табу їжі]]
* [[Комахи в культурі]]

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Ентомологія]]
[[Категорія:Комахи]]
[[Категорія:Їжа]]


text:
# HD60179
HD60179 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу A0, що має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  2,0.
Вона  розташована на відстані близько 51,5 світлових років від Сонця.

## Фізичні характеристики
Зоря HD60179 обертається
порівняно повільно
навколо своєї осі. Проєкція її екваторіальної швидкості на промінь зору становить  Vsin(i)= 18км/сек.

## Пекулярний хімічний склад
Зоряна атмосфера HD60179 має підвищений вміст
Eu
.

## Магнітне поле
Спектр даної зорі вказує на наявність магнітного поля у її зоряній атмосфері.
Напруженість повздовжної компоненти поля оціненої з аналізу
крил ліній Бальмера
становить   42,8±  38,5 Гаус.

title: HD60179

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD60179}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD60179}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA| 7|34|35,86}}
| схилення= {{DEC|+31|53|17,8}}
| вид_вел =  1,58<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A0]]
| V =  0,000±0,000<ref name=HIPcat>ESA,  1997, '''The Hipparcos Catalogue''', ESA SP-1200</ref>
| B =  0,000±0,000<ref name=HIPcat/>
| u-b =  0,01
| b-v =  0,034±0,002<ref name=HIPcat/>
| r-i =
| змінна =
}}
{{Фотометрія Гіппаркос
| hmax =  1,570<ref name=HIPcat/>
| hmin =  1,590<ref name=HIPcat/>
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =  -206,33± 1,60<ref name=HIPcat/>
| схилення = -148,18± 1,47<ref name=HIPcat/>
| паралакс =  63,27
| п_похибка =   1,23<ref name=HIPcat/>
| відстань_ср =     51,55
| відстань_пс =     15,81
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =  18<ref name=Vsini>Royer F. et al. 2002, 'Rotational velocities of A-type stars', Astron. & Astrophys. 393, 897</ref>
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
*al Gem A,
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 60179,
[[Hipparcos Catalogue|HIP]] 36850,
[[Bright Star Catalogue|HR]] 2891,
[[Боннський огляд|BD+32 1581]]
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD60179
}}
{{Starbox end}}

'''HD60179''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]] [[Зорі спектрального класу A|A0]], що має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  2,0.<ref name=CPcat />
Вона <!-- знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]]  й --> розташована на відстані близько 51,5 [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].<ref name=HIPcat/>

==Фізичні характеристики==

Зоря HD60179 обертається
порівняно повільно
навколо своєї осі. Проєкція її екваторіальної швидкості на промінь зору становить  [[Vsin(i)]]= 18[[км/сек]].<ref name=Vsini/>

==Пекулярний хімічний склад==

[[Зоряна атмосфера]] HD60179 має підвищений вміст
[[європій|Eu]]
.<ref name=CPcat />

==Магнітне поле==
[[Спектр]] даної зорі вказує на наявність [[магнітне поле|магнітного поля]] у її [[зоряна атмосфера|зоряній атмосфері]].
[[Напруженість магнітного поля|Напруженість]] [[Повздовжнє магнітне поле|повздовжної компоненти поля]] оціненої з аналізу
крил [[Серія Бальмера|ліній Бальмера]]
становить   42,8±  38,5 [[Гаус (одиниця вимірювання)|Гаус]].<ref name=Field>Bychkov V.D., Bychkova L.V., Madej J., 2003, 'Catalogue of averaged stellar effective magnetic fields', Astron. Astrophys. 407, 631</ref>

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік магнітних хімічно пекулярних зір]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (6h-8h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A0]]
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі з магнітним полем]]
[[Категорія:HD60000-60999|1]]

{{astro-stub}}

title: HD60179

title: Характеристики

title: Дані фотометрії Гіппаркос

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: -206,33± 1,60 мас/рік · за схиленням: -148,18± 1,47 мас/рік

Відстань: 51,55 світлових років · 15,81 парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD60179