text:
# Ергюнал Себахтин
Ергюнал Себахтин (болг. Ергюнал Себахтин; 2000) — болгарський боксер, призер чемпіонатів Європи.

## Аматорська кар'єра
На чемпіонаті Європи 2022 завоював срібну медаль.
- У чвертьфіналі переміг Рікі Несбіта (Ірландія) — 5-0
- У півфіналі переміг Леонардо Еспозіто (Італія) — 5-0
- У фіналі програв Сахілу Алахвердові (Грузія) — 1-4

На чемпіонаті світу 2023 переміг двох суперників, а у чвертьфіналі програв Сахілу Алахвердові (Грузія).
На чемпіонаті Європи 2024 завоював бронзову медаль.
- У чвертьфіналі переміг Хасана Малікова (Азербайджан) — 5-0
- У півфіналі програв Едмонду Худояну (Росія) — 1-4

У травні 2024 року на другому кваліфікаційному турнірі на Олімпійські ігри 2024 програв у першому бою Хутайфі Ішаіш (Йорданія).

title: Ергюнал Себахтин

wikitext:
{{Боксер
|ім'я             = Ергюнал Себахтин
|зображення       =
|підпис           =
|повне ім'я       =
|прізвисько       =
|громадянство     = {{BUL}}
|дата народження  = 2000
|місце народження = [[Кирджалі]]
|дата смерті =
|місце смерті =
|місце проживання =
|вагова категорія = [[мінімальна вага в боксі|мінімальна]]
|стійка =
|зріст =
|розмах рук =
|стиль =
|промоутер =
|тренер =
|нагороди =
|сайт =
|боїв =
|перший бій =
|останній бій =
|пояс =
|перемог =
|нокаутів =
|поразок =
|нічиїх =
|не відбулося=
|боїв любительських =
|перемог любительських =
|нокаутів любительських =
|поразок любительських =
|ничиїх любительських =
}}
{{MedalTableTop|}}
{{MedalCountry|{{BUL}}}}
{{MedalSport |[[Бокс]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з боксу|Чемпіонат Європи]]}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи з боксу 2022|Єреван 2022]]|до 48 кг}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боксу 2024|Белград 2024]]|до 48 кг}}
{{MedalBottom}}
'''Ергюнал Себахтин''' ({{lang-bg|Ергюнал Себахтин}}; [[2000]]) — [[Болгарія|болгарський]] [[бокс]]ер, призер чемпіонатів Європи.

== Аматорська кар'єра ==
На чемпіонаті Європи 2022 завоював срібну медаль.
* У чвертьфіналі переміг Рікі Несбіта (Ірландія) — 5-0
* У півфіналі переміг [[Леонардо Еспозіто]] (Італія) — 5-0
* У фіналі програв [[Сахіл Алахвердові|Сахілу Алахвердові]] (Грузія) — 1-4

На чемпіонаті світу 2023 переміг двох суперників, а у чвертьфіналі програв Сахілу Алахвердові (Грузія).

На чемпіонаті Європи 2024 завоював бронзову медаль.
* У чвертьфіналі переміг Хасана Малікова (Азербайджан) — 5-0
* У півфіналі програв Едмонду Худояну (Росія) — 1-4

У травні 2024 року на другому кваліфікаційному турнірі на [[Літні Олімпійські ігри 2024|Олімпійські ігри 2024]] програв у першому бою Хутайфі Ішаіш (Йорданія).

== Посилання ==
* [http://amateur-boxing.strefa.pl/Championships/EuropeanChampionships2022.pdf Результати чемпіонату Європи з боксу 2022]
* [http://amateur-boxing.strefa.pl/Championships/EuropeanChampionships2024.pdf Результати чемпіонату Європи з боксу 2024]

{{Портали|Біографії|Спорт}}
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Себахтин Ергюнал}}
[[Категорія:Уродженці Кирджалійської області]]
[[Категорія:Болгарські боксери]]
[[Категорія:Срібні призери чемпіонатів Європи з боксу]]
[[Категорія:Бронзові призери чемпіонатів Європи з боксу]]
[[Категорія:Боксери мінімальної ваги]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Болгарія

Народження: 2000 · Кирджалі

Вагова категорія: мінімальна

title: Чемпіонат Європи

Срібло: Єреван 2022 · до 48 кг

Бронза: Белград 2024 · до 48 кг


text:
# Костюк Олексій Григорович
Олексій Григорович Костюк (30 березня 1910, село Грицьків, тепер Городоцької міської громади Хмельницького району Хмельницької області — ?) — український радянський партійний діяч, 1-й секретар Дрогобицького міськкому КП(б)У.

## Біографія
З жовтня 1932 року служив у Червоній армії.
Член ВКП(б). Перебував на партійній роботі.
З 1945 (затверджений в травні 1945) по 1947 рік — 3-й секретар Ровенського міського комітету КП(б)У Ровенської області.
У серпні 1950 — 29 листопада 1953 року — 1-й секретар Дрогобицького міського комітету КП(б)У Дрогобицької області.
З червня 1954 року — начальник Дрогобицького обласного управління промислових товарів широкого вжитку.
У березні 1957 — травні 1959 року — завідувач відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Дрогобицької обласної ради депутатів трудящих.
У серпні 1959 — після 1963 року — завідувач відділу комунального господарства виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих.
Потім — персональний пенсіонер у місті Львові.

## Звання
- політрук
- майор

## Нагороди
- ордени
- медалі
- грамота Львівського обласного комітету КПУ (.04.1985)

wikiname: ukwiki

title: Костюк Олексій Григорович

in_language: uk

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Костюк Олексій Григорович
| зображення           = Костюк Олексій Григорович.jpg
| розмір_зображення    = 200 пкс
| дата_народження      = 30.03.1910
| місце_народження     = село [[Грицьків]], тепер [[Городоцька міська громада (Хмельницька область)|Городоцької міської громади]] [[Хмельницький район|Хмельницького району]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]
| дата_смерті          = ?
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         = {{RUSold}}<br/> {{USSR}}
| підданство           =
| національність       = [[українець]]
| військове звання     = [[майор]]
| партія               = [[КПРС]]
|нагороди             =
}}
{{othernames|Костюк}}
'''Олексій Григорович Костюк''' ({{ДН|30|03|1910}}, село [[Грицьків]], тепер [[Городоцька міська громада (Хмельницька область)|Городоцької міської громади]] [[Хмельницький район|Хмельницького району]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]] — ?) — український радянський партійний діяч, 1-й секретар Дрогобицького міськкому КП(б)У.

== Біографія ==
З жовтня 1932 року служив у Червоній армії.

Член [[ВКП(б)]]. Перебував на партійній роботі.

З 1945 (затверджений в травні 1945) по 1947 рік — 3-й секретар Ровенського міського комітету КП(б)У Ровенської області.

У серпні 1950 — 29 листопада 1953 року — 1-й секретар Дрогобицького міського комітету КП(б)У Дрогобицької області.

З червня 1954 року — начальник Дрогобицького обласного управління промислових товарів широкого вжитку.

У березні 1957 — травні 1959 року — завідувач відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Дрогобицької обласної ради депутатів трудящих.

У серпні 1959 — після 1963 року — завідувач відділу комунального господарства виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих.

Потім — персональний пенсіонер у місті Львові.

== Звання ==
* [[політрук]]
* [[майор]]

== Нагороди ==
* ордени
* медалі
* грамота Львівського обласного комітету КПУ (.04.1985)

== Джерела ==
* газета «Радянське слово» (Дрогобич) — листопад 1953 року.
* [https://pamyat-naroda.ru/heroes/person-hero92128557/?backurl=%2Fheroes%2F%3Fstatic_hash%3Dc27cf6763a9f6b99e58a01bad1ca2bc3%26last_name%3DКостюк%26first_name%3DАлексей%26middle_name%3DГригорьевич%26data_vibitiya_period%3Don%26group%3Dall%26types%3Dpamyat_commander%3Anagrady_nagrad_doc%3Anagrady_uchet_kartoteka%3Anagrady_ubilein_kartoteka%3Apdv_kart_in%3Apdv_kart_in_inostranec%3Apamyat_voenkomat%3Apotery_vpp%3Apamyat_zsp_parts%3Akld_ran%3Akld_bolezn%3Akld_polit%3Akld_upk%3Akld_vmf%3Apotery_doneseniya_o_poteryah%3Apotery_gospitali%3Apotery_utochenie_poter%3Apotery_spiski_zahoroneniy%3Apotery_voennoplen%3Apotery_iskluchenie_iz_spiskov%3Apotery_kartoteki%3Apotery_rvk_extra%3Apotery_isp_extra%3Asame_doroga%26page%3D1%26grouppersons%3D1%26date_birth_from%3D1910&search_view_id=smperson_guk2935004 Костюк Алексей Григорьевич] {{ref-ru}}

{{politic-stub}}
[[Категорія:Персоналії:Дрогобич]]
[[Категорія:Партійні діячі]]
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Костюк Олексій Григорович

Народився: 30 березня 1910 · село Грицьків, тепер Городоцької міської громади Хмельницького району Хмельницької області

Помер: невідомо

Громадянство: Російська імперія · СРСР

Національність: українець

Діяльність: державний діяч

Військове звання: майор

Партія: КПРС


text:
# Гуселітовська сільська рада
Гуселі́товська сільська рада (рос. Гуселетовский сельский совет) — сільське поселення у складі Романовського району Алтайського краю Росії.
Адміністративний центр та єдиний населений пункт — село Гуселітово.

## Населення
Населення — 803 особи (2019; 955 в 2010, 1111 у 2002).

title: Гуселітовська сільська рада

wikitext:
 {{Сільське поселення Росії|
  | назва               = Гуселітовська сільська рада<br/>{{lang-ru|Гуселетовский сельский совет}}
  | прапор              =
  | опис прапора        =
  | герб                =
  | опис герба          =
  | розташування        =
  | країна              = {{RUS}}
  | регіон              = [[Алтайський край]]
  | район               = [[романовський район (Алтайський край)|Романовський район]]
  | центр               = село [[Гуселітово]]
  | голова              =
  | дата утворення      =
  | депутатський корпус =
  | площа               = 285,72
  | населення           = 803 особи ([[2019]]{{RUS-census2019}})
  | щільність           = 2,81
  | населені пункти     = 1 сільський нп
  | телефонний код      =
  | поштові індекси     =
  | часовий пояс        =
  | ЗКАТО               =
  | сайт                =
 }}

'''Гуселі́товська сільська рада''' ({{lang-ru|Гуселетовский сельский совет}}) — [[сільське поселення Росії|сільське поселення]] у складі [[романовський район (Алтайський край)|Романовського району]] [[алтайський край|Алтайського краю]] [[росія|Росії]].

Адміністративний центр та єдиний населений пункт — село [[Гуселітово]].

== Населення ==
Населення — 803 особи ([[2019]]; 955 в [[2010]]<ref>{{Cite web |url=http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2010/altajskij-kraj.htm |title=Дані перепису населення 2010 року |accessdate=22 квітня 2022 |archive-date=10 травня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210510083120/http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2010/altajskij-kraj.htm }}</ref>, 1111 у [[2002]]<ref>{{Cite web |url=http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2002/altajskij-kraj.htm |title=Дані перепису населення 2002 року |accessdate=22 квітня 2022 |archive-date=17 лютого 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220217121730/http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2002/altajskij-kraj.htm }}</ref>).

== Примітки ==
{{reflist}}

{{altay-kr-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}
{{романовський район (Алтайський край)}}

[[Категорія:Поселення Романовського району (Алтайський край)]]

title: Гуселітовська сільська рада · рос. Гуселетовский сельский совет

Країна: Росія

Регіон: Алтайський край

Район: Романовський район

Центр: село Гуселітово

title: Основні дані

Густота населення: 2,81 осіб/км²

Населені пункти: 1 сільський нп


text:
# HD 1169
HD1169 є подвійною зорею, що знаходиться  у сузір'ї Риб.
Дана подвійна система має видиму зоряну величину в
смузі V приблизно 8.0.

## Подвійна зоря
Головна зоря цієї системи належить до хімічно пекулярних зір й має
спектральний клас A8.
Інша компонента має  спектральний клас F2.

title: HD 1169

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD1169}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD1169}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000.0]]
| сузір’я= [[Риби (сузір'я)|Риби]]
| пр_сходж = {{RA| 0|16| 5.42}}
| схилення= {{DEC|+ 8| 6|55.9}}
| вид_вел =  8.0<ref name=CPcat>{{cite journal |author=Renson P., Manfroid J. |title=Catalogue of Ap, HgMn and Am stars |year=2009 |journal=Astronomy and Astrophysics |volume=498 |pages=961-966 |doi=10.1051/0004-6361/200810788 |bibcode=2009A&A...498..961R |url=http://www.aanda.org/articles/aa/pdf/2009/18/aa10788-08.pdf |language=en  |accessdate=19 березня 2015 |archive-date=2 березня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150302072057/http://www.aanda.org/articles/aa/pdf/2009/18/aa10788-08.pdf }}</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A8]]/[[Зорі спектрального класу F|F2]]
| u-b =  0.00
| b-v =  0.00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =49.55±0.96
| схилення =-25.91±0.49
| паралакс =7.44
| п_похибка =0.97
| відстань_ср =438±57
| відстань_пс =134±18
| абс_вел =1.95±0.28
}}
{{Starbox detail
| світність =13.8±3.6
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви = [[Henry Draper Catalogue|HD]] 1169, [[Hipparcos Catalogue|HIP]] 1286, [[Боннський огляд|BD+7 23]]
}}
{{Starbox reference
| Simbad=HD1169
}}
{{Starbox end}}

'''HD1169''' є [[подвійна зоря|подвійною зорею]], що знаходиться  у [[сузір'я|сузір'ї]] [[Риби (сузір'я)|Риб]].
Дана [[подвійна зоря|подвійна система]] має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в
[[Система UBV|смузі V]] приблизно 8.0.<ref name=CPcat />
<!-- Вона розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

==Подвійна зоря==

Головна зоря цієї системи належить до [[хімічно пекулярна зоря|хімічно пекулярних зір]] й має
[[спектральна класифікація зір|спектральний клас]] [[Зорі спектрального класу A|A8]].
Інша компонента має  спектральний клас [[Зорі спектрального класу F|F2]].

==Пекулярний хімічний вміст==
== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

{{astro-stub}}

[[Категорія:Риби (сузір'я)|Риби]]
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального класу A8]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального класу F2]]
[[Категорія:HD1000-1999|1]]

title: HD1169

Сузір'я: Риби

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: 49.55±0.96 мас/рік · за схиленням: -25.91±0.49 мас/рік

Відстань: 438±57 світлових років · 134±18 парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD1169


text:
# Лінійка Scania PRT
Лінійка Scania PRT (також відома як лінійка Scania LPGRS або Scania PGRT), також відома як лінійка нових вантажівок або лінійка вантажівок Scania, — це поточна лінійка вантажівок, що випускаються шведським виробником комерційних автомобілів Scania. Вперше він був представлений як наступник 4-ї серії навесні 2004 року з високою передньою кабіною керування Scania R-серії, за якою пішли низька передня кабіна керування Scania P-серії та капотна кабіна Scania T-серії пізніше того ж року. Капотну модель було знято з виробництва в 2005 році. У 2007 році була представлена Scania G-серія, середня передня кабіна керування, яка була похідною від R-серії. Весь асортимент є модульним, що забезпечує широкий вибір різних конфігурацій для різних типів вантажівок. Вантажівки доступні з двигунами від 9-літрового I5 до 16-літрового V8, причому V8 доступний лише у вищій моделі. Друге покоління було запущено в серпні 2016 року. Першою була Scania S-серії, яка була першою моделлю з плоскою підлогою. У грудні 2017 року також була випущена бюджетна версія другого покоління Scania L-серії.

title: Лінійка Scania PRT

wikitext:
{{Автомобіль|назва = Scania|виробник = [[Scania|Scania AB]]
| клас = Комерційний автомобіль
| попередник = [[Scania 4-ї серії]]
}}

'''Лінійка Scania PRT''' (також відома як '''лінійка Scania LPGRS''' або '''Scania PGRT''')<ref name="press2004-03-31">{{cite web |url=http://www.scania.com/news/press_releases/newtruckrange_eng.asp |title=Scania launches new truck range: Operating economy, driver appeal, Euro 4 engines |publisher=Scania AB |date=31 березня 2004 |archive-url=https://web.archive.org/web/20040415150136/http://www.scania.com/news/press_releases/newtruckrange_eng.asp |archive-date=15 квітня 2004}}</ref>, також відома як лінійка нових вантажівок або лінійка вантажівок Scania, — це поточна лінійка вантажівок, що випускаються шведським виробником комерційних автомобілів [[Scania]]. Вперше він був представлений як наступник [[Scania 4-ї серії|4-ї серії]] навесні 2004 року з високою передньою кабіною керування Scania R-серії, за якою пішли низька передня кабіна керування Scania P-серії та капотна кабіна Scania T-серії пізніше того ж року. Капотну модель було знято з виробництва в 2005 році. У 2007 році була представлена Scania G-серія, середня передня кабіна керування, яка була похідною від R-серії. Весь асортимент є модульним, що забезпечує широкий вибір різних конфігурацій для різних типів вантажівок. Вантажівки доступні з двигунами від 9-літрового I5 до 16-літрового V8, причому V8 доступний лише у вищій моделі. Друге покоління було запущено в серпні 2016 року. Першою була Scania S-серії, яка була першою моделлю з плоскою підлогою. У грудні 2017 року також була випущена бюджетна версія другого покоління Scania L-серії.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20160402172016/http://www.scania.com/global/trucks/ Вантажівки] Scania AB

{{Мало виносок|дата=лютий 2023}}
{{заготовка}}

[[Категорія:Виробники вантажних автомобілів]]
[[Категорія:Підприємства Швеції]]
[[Категорія:Шведські бренди]]

Виробник: Scania AB

Клас: Комерційний автомобіль


text:
# Аркадіївка (Сахновщинський район)
Аркадіївка — колишнє село Олійниківської сільської ради Сахновщинського району,
Харківська область.
1997 року приєднане до села Новомихайлівка.

## Географія
Аркадіївка розташовувалося між річками Багата та Оріль, за 1,5 км від села Новомихайлівка.

title: Аркадіївка (Сахновщинський район)

wikitext:
{{Село
 | назва           =Аркадіївка
 | область         = [[Харківська область]]
 | район           = [[Красноградський район]]
 | рада            =[[Сахновщинська селищна рада]]
 | код КОАТУУ      =
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       =
 | населення       =
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | щільність       =
 | поштовий індекс =
 | телефонний код  =
 | координати      =
  | lat_deg = 49 || lat_min = 14 || lat_sec = 14
   | lon_deg = 35 || lon_min = 56 || lon_sec = 43
 | висота          =
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | адреса          =
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 }}
{{Також|Аркадіївка}}
'''Аркадіївка''' — колишнє [[село]] [[Олійниківська сільська рада|Олійниківської сільської ради]] Сахновщинського району,
[[Харківська область]].

1997 року приєднане до села [[Новомихайлівка (Красноградський район)|Новомихайлівка]].

== Географія ==
Аркадіївка розташовувалося між річками [[Багата]] та [[Оріль]], за 1,5 км від села Новомихайлівка.

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20160207224052/http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7502/A035?letter=5441 Перелік актів, за якими проведені зміни в адміністративно-територіальному устрої України]

{{Сахновщинський район}}

[[Категорія:Колишні населені пункти Сахновщинського району]]
[[Категорія:Зникли в Харківській області 1997]]

title: село Аркадіївка

Країна: Україна

Область: Харківська область

Район: Красноградський район

Рада: Сахновщинська селищна рада

title: Географічні дані

title: Карта

Карта: Аркадіївка


text:
# Вотерфорд (Пенсільванія)
Вотерфорд (англ. Waterford) — місто (англ. borough) в США, в окрузі Ері штату Пенсільванія. Населення — 1476 осіб (2020).

## Географія
Вотерфорд розташований за координатами 41°56′43″ пн. ш. 79°59′6″ зх. д. / 41.94528° пн. ш. 79.98500° зх. д. (41.945169, -79.985133).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 3,21 км², з яких 3,17 км² — суходіл та 0,04 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 1517 осіб у 623 домогосподарствах у складі 409 родин. Густота населення становила 472 особи/км².  Було 661 помешкання (206/км²).
Расовий склад населення:
| - 98,5 % — білих - 0,4 % — чорних або афроамериканців - 0,3 % — корінних американців - 0,3 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 0,6 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,8 % — особи молодші 18 років, 60,1 % — особи у віці 18—64 років, 16,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,6 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 91,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 89,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 50 022 долари США (медіана — 41 856), а середній дохід на одну сім'ю — 63 437 доларів (медіана — 57 833). За межею бідності перебувало 9,0 % осіб, у тому числі 17,8 % дітей у віці до 18 років та 3,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 620 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 21,6 %, виробництво — 17,6 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 15,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 13,2 %.

title: Вотерфорд (Пенсільванія)

wikitext:
{{Otherplaces|Вотерфорд (значення){{!}}Вотерфорд}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Вотерфорд
|оригінальна назва  = {{lang-en|Waterford}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Waterford, Pennsylvania.jpg
|опис зображення= <!-- Downtown Waterford -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Пенсільванія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Ері (округ, Пенсільванія)|Ері]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 3,21
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 472,59
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           =
|DST                    =
|телефонний код         = 814
|поштовий індекс        = 16441
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4281456
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Вотерфорд''' ({{lang-en|Waterford}}) — місто ({{lang-en|borough}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Ері (округ, Пенсільванія)|Ері]] штату [[Пенсільванія]]. Населення — 1476 осіб (2020).

== Географія ==
Вотерфорд розташований за координатами {{Coord|41|56|43|N|79|59|6|W|type:city_region:US-DE}} (41.945169, -79.985133){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 3,21 км², з яких 3,17 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,04 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1840 = 403
| 1850 = 498
| 1860 = 792
| 1870 = 790
| 1880 = 784
| 1890 = 838
| 1900 = 767
| 1910 = 724
| 1920 = 744
| 1930 = 769
| 1940 = 804
| 1950 = 1195
| 1960 = 1390
| 1970 = 1468
| 1980 = 1568
| 1990 = 1492
| 2000 = 1449
| 2010 = 1517
| 2020 = 1476
| estyear =
| estimate =
| estref =
| footnote = Sources:<ref name="USDecennialCensus">{{cite web|title=Census of Population and Housing|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|publisher=U.S. Census Bureau|accessdate=11 грудня 2013|archive-date=4 квітня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180404140728/https://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref><ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder2.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archive-date=11 вересня 2013|archive-url=https://web.archive.org/web/20130911234518/http://factfinder2.census.gov/}}</ref><ref name=CensusPopEst>{{cite web|title=Incorporated Places and Minor Civil Divisions Datasets: Subcounty Resident Population Estimates: 1 квітня 2010 to 1 липня 2012|url=https://www.census.gov/popest/data/cities/totals/2012/SUB-EST2012.html|work=Population Estimates|publisher=U.S. Census Bureau|accessdate=11 грудня 2013|archive-date=17 червня 2013|archive-url=https://www.webcitation.org/6HQu4Spqa?url=http://www.census.gov/popest/data/cities/totals/2012/SUB-EST2012.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало {{formatnum:1517}} осіб у 623 домогосподарствах у складі 409 родин. [[Густота населення]] становила 472 особи/км².  Було 661 помешкання (206/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 98,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,6 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,8 % — особи молодші 18 років, 60,1 % — особи у віці 18—64 років, 16,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,6 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 91,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 89,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:50022}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:41856}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:63437}} доларів (медіана — {{formatnum:57833}}). За межею бідності перебувало 9,0 % осіб, у тому числі 17,8 % дітей у віці до 18 років та 3,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 620 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 21,6 %, виробництво — 17,6 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 15,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 13,2 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Ері (округ, Пенсільванія)}}

[[Категорія:Містечка Пенсільванії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Ері (Пенсільванія)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1795]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Пенсільванія

Округ: Ері

Густота населення: 472,59 осіб/км²


text:
# 169-та стрілецька дивізія (СРСР)
169-та стрілецька Київсько-Рогачівська орденів Суворова 2-го ступеня та Кутузова 2-го ступеня дивізія — військове з'єднання РСЧА в період Німецько-радянської війни.

## Історія
Дивізія сформована в 1939 році в м. Херсон. Основою для створення дивізії стали управління і штаб 45-го Червонопрапорного стрілецького полку 15-ї Сиваської стрілецької дивізії.
У вересні того ж року дивізія в складі 36-го стрілецького корпусу Українського фронту брала участь в приєднанні західноукраїнських земель до УРСР. У червні — липні 1940 року 169-та стрілецька дивізія в складі 36-го стрілецького корпусу 5-ї армії Південного фронту бере участь в приєднанні Бессарабії та Буковини до СРСР.
Перед початком Німецько-радянської війни дивізія знаходилась в складі 55-го стрілецького корпусу КОВО і була розташована в районі Кам'янець-Подільського УРу.
Відповідно до директиви Ставки ВГК № 20466 з 00.05 години 25 червня 1941 року 55-й стрілецький корпус разом з 169-ю стрілецькою дивізією включено до складу Південного фронту.
Бойові дії розпочала з утримання рубежу по р. Прут в районі Липкан. З важкими боями відходила разом з іншими частинами Південного фронту. В липні вела оборонні бої в районі Ямполя. Тоді ж дивізія була передана до 18-ї армії Південного фронту. Станом на 31 липня 1941 року дивізія займала рубіж в районі Таужне, Мощене. У зв'язку з проривом німецької 1-ї танкової групи в напрямку на Первомайськ, дивізія відійшла для оборони міста. Зайнявши оборону у Богополя фронтом на схід, утримувала шляхи на Первомайськ. Саме тут 3-го серпня о 10.00 на КП дивізії під час керівництва боєм дивізії з передовими рухомими частинами німецького 14-го моторизованого корпусу, був смертельно поранений командир дивізії генерал-майор І. Є. Турунов. Командування дивізією перейняв на себе начальник штабу підполковник М. М. Зелінський. Відбивши атаку німецьких танків і виставивши заслон з 556-го стрілецького полку дивізія почала відступ на захід. В ніч з 4 на 5 серпня 1941 року останні підрозділи 556-го стрілецького полку форсували річку Південний Буг. Загальна чисельність особового складу дивізії після форсування Південного Бугу становила близько 900 осіб. Всіх їх було зведено в два загони: до першого включено всіх бійців стрілецьких підрозділів (близько 600 осіб) під командуванням командира 556-го стрілецького полку капітана О. М. Мальчевського; до другого зведено всіх бійців спецпідрозділів дивізії (близько 300 осіб) під командуванням командира 307-го артилерійського полку полковника Соловйова.
Після поповнення дивізія включена до складу 38-ї армії Південно-Західного фронту. Брала участь в оборонних боях біля Дніпропетровська, під Полтавою. Станом на 20 вересня 1941 року знаходилась за 120 кілометрів на захід від Харкова. Протягом першої половини 1942 року дивізія брала участь в оборонних боях під Харковом.
16 вересня 1942 року дивізію було переправлено на Волгу, де дивізія взяла участь в Сталінградській битві.
13 березня 1943 року дивізію передислоковано до Козельська і включено до складу 11-ї гвардійської армії. Брала участь в Курській битві влітку 1943 року.

## Склад
- 434-й стрілецький полк
- 556-й стрілецький полк
- 680-й стрілецький полк
- 307-й легкий артилерійський полк
- 342-й гаубичний артилерійський полк (до 19.11.1941)
- 160-й окремий винищувально-протитанковий артилерійський дивізіон
- 152-га окрема розвідувальна рота (152-й розвідувальний батальйон)
- 171-й окремий саперний батальйон
- 159-й окремий батальйон зв'язку (416-та окрема рота зв'язку)
- 258-й окремий медико-санітарний батальйон
- 83-тя окрема рота хімічного захисту
- 100-та автотранспортна рота (100-й автотранспортний батальйон)
- 350-та польова хлібопекарня (94-й польовий хлібозавод)
- 171-й дивізійний ветеринарний лазарет
- 75-та дивізійна артилерійська майстерня
- 459-та польова поштова станція
- 355-та польова каса Держбанку

## Підпорядкування
- Південний фронт, 5-та армія, 36-й стрілецький корпус — з 09.06.1940 р.
- Київський особливий військовий округ — з липня 1940 р.
- Південно-Західний фронт, 55-й стрілецький корпус — з 22.06.1941 р.
- Південний фронт, 55-й стрілецький корпус — з 25.06.1941 р.
- Південний фронт, 18-та армія, 55-й стрілецький корпус — з липня 1941 р.
- Південно-Західний фронт, 38-ма армія — з серпня 1941 р.

## Командири
- Гловацький (11.09.1939 — грудень 1939), майор;
- Нікітін (грудень 1939 — березень 1940), комбриг;
- Турунов Іван Євдокимович (березень 1940 — 03.08.1941), комбриг, з 05.06.1940 генерал-майор;
- Зелінський Микола Миколайович (04.08.1941 — 01.10.1941), підполковник
- Рогачевський Самуїл Миронович (02.10.1941 — 20.01.1942), полковник
- Горюнов Михайло Іванович (21.01.1942 — 27.02.1942), генерал-майор
- Рогачевський Самуїл Миронович (28.02.1942 — 25.09.1942), генерал-майор
- Зелінський Микола Миколайович (26.09.1942 — 06.10.1942), полковник
- Єрьоменко Яків Пилипович (07.10.1942 — 23.12.1943), полковник, з 01.03.1943 генерал-майор
- Мішин Іван Петрович (24.12.1943 — 20.01.1944), полковник
- Верьовкін Федір Андрійович (21.01.1944 — 09.05.1945), полковник, з 13.09.1944 генерал-майор

## Відомі воїни
- Іскалієв Сундуткалі, червоноармієць, автоматник 556-го стрілецького полку (24.03.1945 року, посмертно).
- Кольчак Яків Харитонович, єфрейтор, навідник гармати 680-го стрілецького полку (02.08.1941 року).
- Мартинов Володимир Кирилович, старший лейтенант, командир стрілецької роти 556-го стрілецького полку (24.03.1945 року, посмертно).
- Татаркін Петро Євпсифович, старший лейтенант, командир артилерійської батареї 434-го стрілецького полку (04.06.1944 року, посмертно).
- Харазія Володимир Камсагович, старший лейтенант, командир дивізіону 307-го артилерійського полку (02.06.1942 року, посмертно).
- Якубов Гулям, капітан, командир роти автоматників 556-го стрілецького полку (24.03.1945 року, посмертно).
- Гриценко Василь Трохимович, старшина, командир гармати 160-го окремого винищувального протитанкового артилерійського дивізіону.

title: 169-та стрілецька дивізія (СРСР)

wikitext:
{{Otheruses2|169-та дивізія}}
{{Infobox Military Unit
|unit_name= '''169-та стрілецька дивізія'''
|image=
|caption=
|dates= [[1939]]–[[1945]]
|country= {{SU}}
|allegiance=
|branch= [[піхота]]
|type= [[Файл:Red Army flag.svg|20px]] [[Червона армія]]
|role= стрілецька
|size=
|command_structure=
|current_commander=
|garrison=
|battle_honours= '''«Рогачівська»'''
 {{Орден Суворова 2 ступеня|тип=військова частина}} {{Орден Кутузова 2 ступеня|тип=військова частина}}
|march=
|motto=
|mascot=
|battles= '''[[Бессарабсько-буковинський похід 1940]]'''
 '''[[Німецько-радянська війна]]'''
 [[Харківська операція 1942|Друга Харківська битва]]
 [[Сталінградська битва]]
[[Битва на Курській дузі|Курська битва]]
[[Білоруська операція (1944)]]
[[Битва за Берлін]]
|notable_commanders=
|anniversaries=
}}
'''169-та стрілецька Київсько-Рогачівська орденів Суворова 2-го ступеня та Кутузова 2-го ступеня дивізія''' — [[військове з'єднання]] [[РСЧА]] в період [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]].

== Історія ==
Дивізія сформована в 1939 році в м. [[Херсон]]. Основою для створення дивізії стали управління і штаб 45-го Червонопрапорного стрілецького полку [[15-та стрілецька дивізія (СРСР)|15-ї Сиваської стрілецької дивізії]].

У вересні того ж року дивізія в складі [[36-й стрілецький корпус (СРСР)|36-го стрілецького корпусу]] [[Український фронт (1939)|Українського фронту]] брала участь в [[Польський похід РСЧА|приєднанні західноукраїнських земель до УРСР]]. У червні — липні 1940 року 169-та стрілецька дивізія в складі 36-го стрілецького корпусу [[5-та армія (СРСР)|5-ї армії]] [[Південний фронт (Бессарабсько-Буковинський похід)|Південного фронту]] бере участь в [[Бессарабсько-буковинський похід 1940|приєднанні Бессарабії та Буковини до СРСР]].

Перед початком [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]] дивізія знаходилась в складі [[55-й стрілецький корпус (СРСР)|55-го стрілецького корпусу]] [[Київський військовий округ|КОВО]] і була розташована в районі Кам'янець-Подільського УРу.

Відповідно до директиви Ставки ВГК № 20466 з 00.05 години 25 червня 1941 року 55-й стрілецький корпус разом з 169-ю стрілецькою дивізією включено до складу [[Південний фронт (Друга світова війна)|Південного фронту]].

Бойові дії розпочала з утримання рубежу по р. [[Прут]] в районі [[Липкани|Липкан]]. З важкими боями відходила разом з іншими частинами Південного фронту. В липні вела оборонні бої в районі [[Ямпіль (місто)|Ямполя]]. Тоді ж дивізія була передана до [[18-та армія (СРСР)|18-ї армії]] Південного фронту. Станом на 31 липня 1941 року дивізія займала рубіж в районі [[Таужне]], [[Мощене]]. У зв'язку з проривом німецької [[1-ша танкова армія (Третій Рейх)|1-ї танкової групи]] в напрямку на [[Первомайськ (Миколаївська область)|Первомайськ]], дивізія відійшла для оборони міста. Зайнявши оборону у [[Богопіль|Богополя]] фронтом на схід, утримувала шляхи на Первомайськ. Саме тут 3-го серпня о 10.00 на КП дивізії під час керівництва боєм дивізії з передовими рухомими частинами німецького [[14-й моторизований корпус (Третій Рейх)|14-го моторизованого корпусу]], був смертельно поранений командир дивізії [[генерал-майор]] [[Турунов Іван Євдокимович|І. Є. Турунов]]. Командування дивізією перейняв на себе начальник штабу [[підполковник]] М. М. Зелінський. Відбивши атаку німецьких танків і виставивши заслон з 556-го стрілецького полку дивізія почала відступ на захід. В ніч з 4 на 5 серпня 1941 року останні підрозділи 556-го стрілецького полку форсували річку [[Південний Буг]]. Загальна чисельність особового складу дивізії після форсування Південного Бугу становила близько 900 осіб. Всіх їх було зведено в два загони: до першого включено всіх бійців стрілецьких підрозділів (близько 600 осіб) під командуванням командира 556-го стрілецького полку [[Капітан (військове звання)|капітана]] О. М. Мальчевського; до другого зведено всіх бійців спецпідрозділів дивізії (близько 300 осіб) під командуванням командира 307-го артилерійського полку [[полковник]]а Соловйова.

Після поповнення дивізія включена до складу [[38-ма армія (СРСР)|38-ї армії]] [[Південно-Західний фронт (Друга світова війна)|Південно-Західного фронту]]. Брала участь в оборонних боях біля [[Дніпропетровськ]]а, під [[Полтава|Полтавою]]. Станом на 20 вересня 1941 року знаходилась за 120 кілометрів на захід від [[Харків|Харкова]]. Протягом першої половини 1942 року дивізія брала участь в оборонних боях під Харковом.

16 вересня 1942 року дивізію було переправлено на [[Волга|Волгу]], де дивізія взяла участь в [[Сталінградська битва|Сталінградській битві]].

13 березня 1943 року дивізію передислоковано до [[Козельськ]]а і включено до складу [[11-та гвардійська армія|11-ї гвардійської армії]]. Брала участь в [[Курська битва|Курській битві]] влітку 1943 року.

== Склад ==
* 434-й стрілецький полк
* 556-й стрілецький полк
* 680-й стрілецький полк
* 307-й легкий артилерійський полк
* 342-й гаубичний артилерійський полк (до 19.11.1941)
* 160-й окремий винищувально-протитанковий артилерійський дивізіон
* 152-га окрема розвідувальна рота (152-й розвідувальний батальйон)
* 171-й окремий саперний батальйон
* 159-й окремий батальйон зв'язку (416-та окрема рота зв'язку)
* 258-й окремий медико-санітарний батальйон
* 83-тя окрема рота хімічного захисту
* 100-та автотранспортна рота (100-й автотранспортний батальйон)
* 350-та польова хлібопекарня (94-й польовий хлібозавод)
* 171-й дивізійний ветеринарний лазарет
* 75-та дивізійна артилерійська майстерня
* 459-та польова поштова станція
* 355-та польова каса Держбанку

== Підпорядкування ==
* [[Південний фронт (Бессарабсько-Буковинський похід)|Південний фронт]], [[5-та армія (СРСР)|5-та армія]], 36-й стрілецький корпус — з 09.06.1940 р.
* [[Київський військовий округ|Київський особливий військовий округ]] — з липня 1940 р.
* [[Південно-Західний фронт (Друга світова війна)|Південно-Західний фронт]], 55-й стрілецький корпус — з 22.06.1941 р.
* [[Південний фронт (Друга світова війна)|Південний фронт]], 55-й стрілецький корпус — з 25.06.1941 р.
* [[Південний фронт (Друга світова війна)|Південний фронт]], [[18-та армія (СРСР)|18-та армія]], 55-й стрілецький корпус — з липня 1941 р.
* [[Південно-Західний фронт (Друга світова війна)|Південно-Західний фронт]], [[38-ма армія (СРСР)|38-ма армія]] — з серпня 1941 р.

== Командири ==
* Гловацький (11.09.1939 — грудень 1939), [[майор]];
* Нікітін (грудень 1939 — березень 1940), [[комбриг]];
* [[Турунов Іван Євдокимович]] (березень 1940 — 03.08.1941), [[комбриг]], з 05.06.1940 [[генерал-майор]];
* [[Зелінський Микола Миколайович]] (04.08.1941 — 01.10.1941), [[підполковник]]
* [[Рогачевський Самуїл Миронович]] (02.10.1941 — 20.01.1942), [[полковник]]
* [[Горюнов Михайло Іванович]] (21.01.1942 — 27.02.1942), [[генерал-майор]]
* [[Рогачевський Самуїл Миронович]] (28.02.1942 — 25.09.1942), [[генерал-майор]]
* [[Зелінський Микола Миколайович]] (26.09.1942 — 06.10.1942), [[полковник]]
* [[Єрьоменко Яків Пилипович]] (07.10.1942 — 23.12.1943), [[полковник]], з 01.03.1943 [[генерал-майор]]
* [[Мішин Іван Петрович]] (24.12.1943 — 20.01.1944), [[полковник]]
* [[Верьовкін Федір Андрійович]] (21.01.1944 — 09.05.1945), [[полковник]], з 13.09.1944 [[генерал-майор]]

== Відомі воїни ==
* [[Файл:Hero of the Soviet Union medal 1.svg|10px|]] [[Іскалієв Сундуткалі]], [[червоноармієць]], автоматник 556-го стрілецького полку (24.03.1945 року, посмертно).
* [[Файл:Hero of the Soviet Union medal 1.svg|10px|]] [[Кольчак Яків Харитонович]], [[єфрейтор]], навідник гармати 680-го стрілецького полку (02.08.1941 року).
* [[Файл:Hero of the Soviet Union medal 1.svg|10px|]] [[Мартинов Володимир Кирилович]], [[старший лейтенант]], командир стрілецької роти 556-го стрілецького полку (24.03.1945 року, посмертно).
* [[Файл:Hero of the Soviet Union medal 1.svg|10px|]] [[Татаркін Петро Євпсифович]], [[старший лейтенант]], командир артилерійської батареї 434-го стрілецького полку (04.06.1944 року, посмертно).
* [[Файл:Hero of the Soviet Union medal 1.svg|10px|]] [[Харазія Володимир Камсагович]], [[старший лейтенант]], командир дивізіону 307-го артилерійського полку (02.06.1942 року, посмертно).
* [[Файл:Hero of the Soviet Union medal 1.svg|10px|]] [[Якубов Гулям]], [[Капітан (військове звання)|капітан]], командир роти автоматників 556-го стрілецького полку (24.03.1945 року, посмертно).
* [[Файл:OrderofGlory.png|50px|]][[Гриценко Василь Трохимович]], [[старшина]], командир гармати 160-го окремого винищувального протитанкового артилерійського дивізіону.

== Література ==
* Качур В. П.,Никольский В. В. Под Знаменем сивашцев. [Боевой путь дивизии]// — Москва, Воениздат, 1989

== Посилання ==
* [http://samsv.narod.ru/Div/Sd/sd169/default.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120122002948/http://samsv.narod.ru/Div/Sd/sd169/default.html |date=22 січня 2012 }} 169-та стрілецька дивізія]
* [http://www.poisk-pobeda.ru/forum/index.php?PHPSESSID=vo6rubarkf1nbg5h728so32rf4&topic=2595.0 169-та Рогачівська стрілецька дивізія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161103234417/http://www.poisk-pobeda.ru/forum/index.php?PHPSESSID=vo6rubarkf1nbg5h728so32rf4&topic=2595.0 |date=3 листопада 2016 }}

[[Категорія:Піхотні радянські дивізії]]
[[Категорія:Сталінградська битва]]
[[Категорія:Курська битва]]
[[Категорія:Військові формування, засновані 1939]]

title: 169-та стрілецька дивізія

Країна: СРСР

Вид: піхота

Тип: Червона армія

Роль: стрілецька

Війни/битви: Бессарабсько-буковинський похід 1940 · Німецько-радянська війна · Друга Харківська битва · Сталінградська битва · Курська битва · Білоруська операція (1944) · Битва за Берлін

Почесні найменування: «Рогачівська»


text:
# Афанасій Печерський
Афанасій, затвірник Печерський (? — бл. 1176 р., Київ) — православний святий. Чернець Печерського монастиря. Преподобний. Прожив у затворі 12 років ні з ким не розмовляючи. Після смерті прославився чудотворінням.

## Життєпис
Преподобний Афанасій відзначався строгістю і святістю життя. Одного разу, у стані нервового виснаження, зомлів і два дні пролежав бездиханним, так що братія вважала його померлим. Коли ігумен з братією третього дня прийшли до нього в келію, щоб підготувати тіло до поховання, то знайшли Афанасія живим. Святий сидів і плакав. На всі питання він відповідав тільки так: «Рятуйтесь, майте у всьому послух до ігумена, кайтеся щогодини, моліться Господу нашому Ісусу Христу, Пречистій Його Матері і преподобним Антонію і Феодосію, аби закінчити добре життя своє тут. Більш не питайте».
Потім він зачинився у печерному затворі, де прожив 12 років ні з ким не розмовляючи. Після смерті прославився чудотворіннями — від його мощей зцілився інок Вавила. Приставився прп. Афанасій Затвірник у віці 55-60 років.
Життя багатьох ченців Печерського монастиря дістало відображення в гравюрах XVII—XVIII ст. Одним з перших іконографічних портретів прп. Афанасія надрукований у «Патерику Печерському» 1661 р., який зробив гравер Києво-Печерської лаври Ілля. У «Патерику Печерському» 1760 р. також є зображення прп. Афанасія-затвірника.

## Мощі
Мощі преподобного Афанасія спочивають у Ближніх печерах, поряд з мощами Спиридона Проскурника. Від його мощей отримано багато зцілень.

## Пам'ять
- 28 вересня — день пам'яті усіх Собору преподобних отців Києво-Печерських, що спочивають в Ближніх печерах (прп. Антонія).
- 2 грудня — Прп. Афанасія Печерського.

## Дивіться теж
- Києво-Печерська лавра
- Києво-Печерські святі

## Джерело
- Словник персоналій Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника[недоступне посилання з червня 2019] — ресурс використано за дозволом видавця.
- Патерик Києво-Печерський [Архівовано 5 грудня 2008 у Wayback Machine.]

title: Афанасій Печерський

wikitext:
{{Otheruses|Святий Афанасій}}
{{Святий
|стать             =ч
|ім'я святого      = Афанасій
|оригінальне ім'я  =
|зображення        = Saint Athanasius the Recluse of Kyiv Caves.jpg
|розмір зображення =250
|підпис            =Преподобний Афанасій Печерський
|тип(колір)        =
|лик святого       =
|мирське ім'я      =
|чернече ім'я      =
|дата народження   =
|місце народження  =
|дата смерті       = 1176
|місце смерті      = Київ
|шанується         = [[Українська православна церква Київського патріархату|УПЦ КП]], [[Російська православна церква|РПЦ]]
|прославлений      =
|канонізований     =
|беатифікований    =
|у лику            = [[Преподобний (лик святості)|преподобних]]
|день пам'яті      =
|день пам'яті у {{#time:Y}} =
|покровитель       =
|головна святиня   =
|атрибути          =
|деканонізований   =
|праці             =
|подвижництво      = [[Києво-Печерська лавра]]
}}
'''Афанасій, затвірник Печерський''' (? — бл. 1176 р., Київ) — православний святий. Чернець [[Києво-Печерська лавра|Печерського монастиря]]. Преподобний. Прожив у затворі 12 років ні з ким не розмовляючи. Після смерті прославився чудотворінням.

== Життєпис ==
Преподобний Афанасій відзначався строгістю і святістю життя. Одного разу, у стані нервового виснаження, зомлів і два дні пролежав бездиханним, так що братія вважала його померлим. Коли [[ігумен]] з братією третього дня прийшли до нього в [[келія|келію]], щоб підготувати тіло до поховання, то знайшли Афанасія живим. Святий сидів і плакав. На всі питання він відповідав тільки так: ''«Рятуйтесь, майте у всьому послух до ігумена, кайтеся щогодини, моліться Господу нашому Ісусу Христу, Пречистій Його Матері і преподобним Антонію і Феодосію, аби закінчити добре життя своє тут. Більш не питайте»''.<ref>{{Cite web |url=http://kyiv-pravosl.info/2012/12/15/prepodobnyj-afanasij-kyjevo-pecherskyj-u-blyzhnih-pecherah-spochyvayuchyj/ |title=Інтернет-портал "КИЇВСЬКЕ ПРАВОСЛАВ’Я" |accessdate=3 березня 2020 |archive-date=3 березня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200303125711/http://kyiv-pravosl.info/2012/12/15/prepodobnyj-afanasij-kyjevo-pecherskyj-u-blyzhnih-pecherah-spochyvayuchyj/ }}</ref>

Потім він зачинився у печерному затворі, де прожив 12 років ні з ким не розмовляючи. Після смерті прославився чудотворіннями — від його мощей зцілився інок Вавила. Приставився прп. Афанасій Затвірник у віці 55-60 років.<ref>Ірина ЖИЛЕНКО СВЯТИНЯ ІСТОРІЯ КИЄВО-ПЕЧЕРСЬКОЇ ЛАВРИ Том 1 XI-XVI ст.2001</ref>

Життя багатьох ченців Печерського монастиря дістало відображення в гравюрах XVII—XVIII ст. Одним з перших іконографічних портретів прп. Афанасія надрукований у [[Патерик Печерський|«Патерику Печерському»]] 1661 р., який зробив гравер Києво-Печерської лаври [[Ілля (гравер)|Ілля]]. У «Патерику Печерському» 1760 р. також є зображення прп. Афанасія-затвірника.

== Мощі ==
Мощі преподобного Афанасія спочивають у Ближніх печерах, поряд з мощами [[Спиридон Проскурник|Спиридона Проскурника]]. Від його мощей отримано багато зцілень.

== Пам'ять ==

* [[28 вересня]] — день пам'яті усіх [[Києво-Печерські святі|Собору преподобних отців Києво-Печерських, що спочивають в Ближніх печерах (прп. Антонія)]].
* [[2 грудня]] — Прп. Афанасія Печерського.

== Дивіться теж ==

* [[Києво-Печерська лавра]]
* [[Києво-Печерські святі]]

== Джерело ==
* [http://www.kplavra.kiev.ua/cgi-bin/view.cgi?part=dictionary&lang=ua&act=txt&id=15&child=1 Словник персоналій Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника]{{Недоступне посилання|date=червень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} — ресурс використано за дозволом видавця.''
* [http://litopys.org.ua/paterikon/patchyt.htm Патерик Києво-Печерський] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081205030343/http://litopys.org.ua/paterikon/patchyt.htm |date=5 грудня 2008 }}
{{bio-stub}}
{{Saint-stub}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Києво-Печерські святі з Ближніх Печер]]
[[Категорія:Святі України]]
[[Категорія:Православні святі|Аф]]
[[Категорія:Померли 1176]]
[[Категорія:Затвірники]]
[[Категорія:Ченці]]
[[Категорія:Преподобні]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Поховані в Києво-Печерській лаврі]]

title: Афанасій

Народився: невідомо

Помер: 1176 · Київ

Поховання: Києво-Печерська лавра

Шанується: УПЦ КП, РПЦ

У лику: преподобних

Подвижництво: Києво-Печерська лавра


text:
# Ochotona huangensis
Ochotona huangensis або пискуха цинлінська — вид зайцеподібних гризунів родини Пискухові (Ochotonidae). Є ендеміком Китаю. Мешкає в горах, порослих лісом і чагарником. Це малодосліджений вид. МСОП вважає його таким, що не потребує особливих заходів зі збереження.

title: Ochotona huangensis

wikitext:
{{Italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Ochotona huangensis''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{cite web |author=Smith, A.T. |author2=Johnston, C.H. |year=2008 |url=https://www.iucnredlist.org/details/15062/0 |title=''Ochotona huangensis'' |access-date=21 вересня 2014 |archive-date=19 квітня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160419101933/http://www.iucnredlist.org/details/15062/0 }}</ref>
| image =
| image_caption =
| image_width = 258px
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| infraphylum = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| subclassis = [[Звірі]] (Theria)
| infraclassis = [[Плацентарні]] (Eutheria)
| ordo = [[Зайцеподібні]] ([[Lagomorpha]])
| familia = [[Пискухові]] ([[Ochotonidae]])
| genus = [[Пискуха]] (''Ochotona'')
| species = '''''O. huangensis'''''
| binomial = ''Ochotona huangensis''
| binomial_authority = ([[Matschie]], 1908)
| range_map = Tsing-ling Pika area.png
| range_map_caption = Мапа поширення виду
| wikispecies = Ochotona huangensis
}}

'''''Ochotona huangensis''''' або '''пискуха цинлінська''' — вид [[Зайцеподібні|зайцеподібних]] гризунів родини [[Пискухові]] (Ochotonidae). Є [[ендемік]]ом [[Китайська Народна Республіка|Китаю]]. Мешкає в горах, порослих лісом і чагарником. Це малодосліджений вид.{{sfn|Alves|Ferrand|Hacklände|2008|page=[https://books.google.com/books?id=9d8_AAAAQBAJ&pg=PA308 308]}} [[МСОП]] вважає його таким, що не потребує особливих заходів зі збереження.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{cite journal |last1=Yu |first1=Ning |last2=Zheng |first2=Changlin |title=A revision of the huanghe pika ''Ochotona huangensis'' (Matschie, 1907) |journal=Acta Theriologica Sinica |date=2012 |volume=12 |issue=3 |pages=175–182 |language=Chinese |format=Article |issn=1000-1050}}
* {{cite journal |last1=Vakurin |first1=Alexey A. |last2=Korablev |first2=Vladimir P |last3=Xue-Long |first3=Jiang |last4=Grigor'eva |first4=Tat'iana V |title=The chromosomes of Tsing-Ling pika, Ochotona huangensis Matschie, 1908 (Lagomorpha, Ochotonidae) |journal=Comparative Cytogenetics |date=2012 |volume=6 |issue=4 |pages=347–358 |doi=10.3897/CompCytogen.v6i4.3183 |pmid=24260675 |url=http://www.zin.ru/journals/compcyt/index.html |access-date=30 квітня 2015 |pmc=3834567 |archive-date=7 вересня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150907022946/http://www.zin.ru/journals/compcyt/index.html }}
{{Taxonbar|from=Q311609}}
{{Ссавці-доробити}}
[[Категорія:Червоний список МСОП видів із найменшим ризиком (LC)]]
[[Категорія:Пискухові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1908]]
[[Категорія:Ссавці Китаю]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Китаю]]

title: ?Ochotona huangensis

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Інфратип: Хребетні (Vertebrata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Підклас: Звірі (Theria)

Інфраклас: Плацентарні (Eutheria)

Ряд: Зайцеподібні (Lagomorpha)

Родина: Пискухові (Ochotonidae)

Рід: Пискуха (Ochotona)

Вид: O. huangensis

Вікісховище: Ochotona huangensis

Віківиди: Ochotona huangensis


text:
# Фрагмент Кленова
Фрагмент Кленова – білок, штучний ензим, який був отриманий контрольованим протеолітичним розщепленням ДНК-полімерази I, виділеної з E. coli за допомогою протеази субтілізину.  Вперше отриманий в 1970 році, фрагмент Кленова зберігає 5' → 3'-полімеразну та 3’ → 5’-екзонуклеазну вихідної полімерази, тоді як 5' → 3'-екзонуклеазна активність відсутня.

## Застосування
Оскільки 5' → 3'-екзонуклеазна активність ДНК-полімерази I з E. coli робить її малопридатною для багатьох застосувань, фрагмент Кленова, позбавлений цього недоліку, знайшов широке коло застосувань в молекулярній біології, а саме:
- синтез дволанцюгової ДНК у пробірці із використанням одноланцюгової ДНК як матриці
- Нарощення 3'-вкорочених кінців, щоб затупити липкі кінці з 5'-виступаючим фрагментом
- Видалення 3'-виступаючих кінців
- Приготування радіоактивних ДНК-зондів

Фрагмент Кленова використовувався також в найпершому оригінальному варіанті полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР), допоки не був замінений термостабільними аналогами, такими як Taq-полімераза.

## exo- фрагмент Кленова
Якщо 3' → 5'-екзонуклеазна активність фрагмента Кленова є небажаною, її можна позбутись точковим мутагенезом. Ензим, що утворюється в результаті, має лише 5' → 3'-полімеразну активність, без будь-якої екзонуклеазної (5' → 3' і 3' → 5'). Він отримав назву exo- фрагмент Кленова.
exo- фрагмент Кленова використовується в деяких реакціях флуоресцентного мічення для ДНК-мікромасивів.

title: Фрагмент Кленова

wikitext:
[[Файл:PolymeraseDomains.jpg|праворуч|міні|450x450пкс|Функціональні домени фрагмента Кленова (зліва) та ДНК-полімерази I (зправа).]]
'''Фрагмент Кленова''' – [[Білки|білок]], штучний ензим, який був отриманий контрольованим [[Протеоліз|протеолітичним]] розщепленням [[ДНК-полімераза I|ДНК-полімерази I]], виділеної з ''[[Кишкова паличка|E. coli]]'' за допомогою [[Протеаза|протеази]] субтілізину.  Вперше отриманий в 1970 році,<ref>{{Cite news|author=Klenow H and Henningsen I|title=Selective Elimination of the Exonuclease Activity of the Deoxyribonucleic Acid Polymerase from Escherichia coli B by Limited Proteolysis|journal=Proc. Natl. Acad. Sci. USA|volume=65|pages=168–175|year=1970|pmid=4905667|doi=10.1073/pnas.65.1.168|issue=1|pmc=286206}}</ref> фрагмент Кленова зберігає 5' → 3'-[[Полімерази|полімеразну]] та 3’ → 5’-[[Екзонуклеази|екзонуклеазну]] вихідної полімерази, тоді як 5' → 3'-екзонуклеазна активність відсутня.

== Застосування ==
Оскільки 5' → 3'-екзонуклеазна активність ДНК-полімерази I з ''[[Кишкова паличка|E. coli]]'' робить її малопридатною для багатьох застосувань, фрагмент Кленова, позбавлений цього недоліку, знайшов широке коло застосувань в [[Молекулярна біологія|молекулярній біології]], а саме:
* синтез дволанцюгової ДНК у пробірці із використанням одноланцюгової ДНК як матриці
* Нарощення 3'-вкорочених кінців, щоб затупити липкі кінці з 5'-виступаючим фрагментом
* Видалення 3'-виступаючих кінців
* Приготування [[Радіоактивність|радіоактивних]] ДНК-зондів
Фрагмент Кленова використовувався також в найпершому оригінальному варіанті [[Полімеразна ланцюгова реакція|полімеразної ланцюгової реакції]] (ПЛР),<ref name="Saiki1">{{Cite news|authors=Saiki RK, etal|title=Enzymatic Amplification of β-globin Genomic Sequences and Restriction Site Analysis for Diagnosis of Sickle Cell Anemia|journal=Science|volume=230|pages=1350–54|year=1985|pmid=2999980|doi=10.1126/science.2999980}}</ref> допоки не був замінений термостабільними аналогами, такими як [[Полімераза Taq|Taq-полімераза]].<ref name="Saiki3">{{Cite news|author=Saiki|title=Primer-directed enzymatic amplification of DNA with a thermostable DNA polymerase|journal=Science|volume=239|pages=487–91|year=1988|pmid=2448875|doi=10.1126/science.2448875|display-authors=etal}}</ref>

== exo- фрагмент Кленова ==
Якщо 3' → 5'-[[Екзонуклеази|екзонуклеазна активність]] фрагмента Кленова є небажаною, її можна позбутись точковим [[Мутація|мутагенезом]]. Ензим, що утворюється в результаті, має лише 5' → 3'-полімеразну активність, без будь-якої екзонуклеазної (5' → 3' і 3' → 5'). Він отримав назву '''exo- фрагмент Кленова'''.

exo- фрагмент Кленова використовується в деяких реакціях флуоресцентного мічення для ДНК-мікромасивів.

== Див. також ==
[[ДНК-полімераза I]]

== Посилання ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Реплікація ДНК]]
[[Категорія:Ферменти]]


text:
# Дерслав з Угнева
Дерслав (Дзерслав) з Угнева (пол. Dersław (Dziersław) z Uhnowa;, або Дзерслав Угновський пол. Dziersław Uhnowski пом. не раніше бл. 1505) — польський шляхтич гербу Правда (Правдич), урядник та посідач маєтностей в українських землях часу Королівства Ягайлонів. Представник роду Ніщицьких. Батько — Зиґмунт з Радзанова, Угнева, белзький воєвода. Його брат Анджей Ніщицький — белзький і плоцький воєвода. Дерслав посідав уряд белзького каштеляна (згаданий у 1495).
Дружина — Анна Бучацька гербу Абданк (пом. бл. 1505, її батько — староста Ян Бучацький (чи Міхал Бучацький з Підгаєць)[джерело?], мати — Ядвіга (пом. 1483); записала фундуш для відправи богослужінь в збудованій близько 1440 року родинній каплиці-усипальниці при Латинському катедральному соборі у Львові. Після смерті дружини виник гострий конфлікт між ним та її родичами, а бл. 1507 року Бережани стали власністю роду Сенявських.

title: Дерслав з Угнева

wikitext:
'''Дерслав''' ('''Дзерслав''') '''з Угнева''' ({{lang-pl|Dersław (Dziersław) z Uhnowa}};<ref>в інтернет-ресурсах є також помилковий варіант ''Dersław z Hownowa'' → [http://mariusz.eu.pn/genealogia/rody/buczaccy01.html Buczaccy (01)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130921094314/http://mariusz.eu.pn/genealogia/rody/buczaccy01.html |date=21 вересня 2013 }}</ref>, або '''Дзерслав Угновський''' {{lang-pl|Dziersław Uhnowski}}<ref name="K_321">''Kurzej M.'' Kaplica publiczna (kościół) p.w. Zwiastowania p.w. Naiśw. Pannie Marii w Litwinowie // Kościoły i klasztory rzymskokatolickie dawnego województwa ruskiego. — Kraków : Antykwa, 2007. — T. 15. — 599 il. — S. 321. — (Materiały do dziejów sztuki sakralnej na ziemiach wschodnich dawnej Rzeczypospolitej. Cz. I). — ISBN 978-83-89273-49-9.</ref><ref name="N_30">''Nestorów R.'' Brzeżany. Wiadomości na temat miasta i jego zabytków // Kościoły i klasztory rzymskokatolickie dawnego województwa ruskiego… — T. 15. — S. 30.</ref> {{пом}} не раніше бл. [[1505]]<ref name="N_30"/>) — польський [[шляхтич]] гербу Правда<ref>''Grabowski J.'' [http://mazowsze.hist.pl/17/Rocznik_Mazowiecki/1017/2012/36839/ Małżeństwa Piastów mazowieckich (wybrane zagadnienia)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160923125153/http://mazowsze.hist.pl/17/Rocznik_Mazowiecki/1017/2012/36839/ |date=23 вересня 2016 }}. — S. 20. {{ref-pl}}</ref> ([[Правдич (герб)|Правдич]]), [[урядник]] та посідач маєтностей в українських землях часу [[Королівство Польське (1385—1569)|Королівства Ягайлонів]]. Представник роду [[Ніщицькі|Ніщицьких]]. Батько — [[Зиґмунт з Радзанова, Угнева]], [[белзький воєвода]]. Його брат [[Анджей Ніщицький]] — белзький і [[плоцьк]]ий воєвода. Дерслав посідав уряд [[белзькі каштеляни|белзького каштеляна]] (згаданий у [[1495]]<ref>Каспер Несецький не вказав його у своїх переліках → [[Несецький Каспер|''Niesiecki K.'']] [http://www.polona.pl/item/167084/120/ Korona Polska przy Złotey Wolności Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona…] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141025120306/http://polona.pl/item/167084/120/ |date=25 жовтня 2014 }} — Lwów : w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1728. — T. 1. — S. 232—233. {{ref-pl}}; також [https://books.google.com.ua/books?id=JH_RAAAAMAAJ&pg=PA145&dq=K.+Niesiecki,+Herbarz+Polski,+tom+9&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwiBvY_Xv__NAhUGQJoKHeLGDMcQ6AEIKDAC#v=onepage&q=K.%20Niesiecki%2C%20Herbarz%20Polski%2C%20tom%209&f=false Herbarz polski Kaspra Niesieckiego S.J.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160808033024/https://books.google.com.ua/books?id=JH_RAAAAMAAJ&pg=PA145&dq=K.+Niesiecki,+Herbarz+Polski,+tom+9&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwiBvY_Xv__NAhUGQJoKHeLGDMcQ6AEIKDAC#v=onepage&q=K.%20Niesiecki%2C%20Herbarz%20Polski%2C%20tom%209&f=false |date=8 серпня 2016 }} — T. I. — S. 270—271.</ref>).

Дружина — Анна [[Бучацькі|Бучацька]] гербу Абданк (пом. бл. 1505<ref name="N_30"/>, її батько — староста [[Ян Бучацький (староста)|Ян Бучацький]] (чи {{fact|[[Міхал Бучацький]] з [[Підгайці|Підгаєць]])}}, мати — Ядвіга<ref name="K_321"/> (пом. 1483<ref name="N_30"/>); записала [[фундуш]] для відправи богослужінь в збудованій близько 1440 року [[каплиця Бучацьких|родинній каплиці]]-усипальниці при [[Латинський кафедральний собор (Львів)|Латинському катедральному соборі]] у Львові<ref>пізніше — перебудована, тепер на її місці, за одними даними — [[каплиця]] Святих Дарів, третя від входу біля північної нави; за іншими — каплиця святого Казимира → ''[[Мечислав Орлович|Orłowicz M]].'' Ilustrowany przewodnik po Lwowie ze 102 ilustracjami i planem miasta. — Lwów — Warszawa, 1925. — S. 81. {{ref-pl}}</ref>. Після смерті дружини виник гострий конфлікт між ним та її родичами, а бл. 1507 року [[Бережани]] стали власністю роду [[Сенявські|Сенявських]]<ref name="N_30"/>.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* Red. Niszczycki (początkowo Radzanowski) Andrzej z Niszyc h. Prawdzic (zm. 1532) // [[Polski Słownik Biograficzny]]. — Wrocław — Warszawa — Kraków — Gdańsk : Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk, 1978. — T. XXIII/1, zeszyt 96. — S. 134—135. {{ref-pl}}

{{Ukraine-bio-stub}}
{{poland-bio-stub}}

[[Категорія:Ніщицькі]]
[[Категорія:Белзькі каштеляни]]
[[Категорія:Персоналії:Угнів]]


text:
# Ніколя Жак Конте
Ніколя Жак Конте (нар. 4 серпня 1755 — пом. 6 грудня 1805) — французький художник, аеронавт, військовий офіцер, винахідник сучасного олівця.
Він народився в Сен-Сенері-пре-Сее (тепер Ону-сюр-Орн), в Нормандії. Конте став відомим як геній механіки, що сильно пригодився французькій армії в Єгипті. Наполеон називав його «універсальною людиною, що зі смаком, розумом та вмінням створює французьке мистецтво посеред Аравійської пустелі».

## Аеронавтика
Одним з його найранніших захоплень була нова тоді наука аеронавтика. Конте створив щонайменше одну повітряну кулю, яку випробував публічно над майданом. Він також вніс свою лепту в покращення виробництва газоподібного водню та використання самих газових балонів.
Конте викликали до Єгипту вправлятися в запуску куль-зондів, а також попросили приготувати підйом кулі на честь святкування французького Нового року (22 серпня 1798 р.). Проте Конте не був достатньо підготовлений до такої події, тому видовище довелося відкласти на 1 грудня. Ця подія відбулася не без курйозів, адже повітряна куля загорілася і в єгиптян склалося враження, що це демонстрація нової військової машини, головна мета якої підпалювати військовий табір противника. Друга спроба була успішною, її споглядало близько 100,000 осіб.

## Обладнання для письма та малювання
Конте винайшов сучасний олівцевий грифель на прохання Лазара Карно, адже тоді Французька Республіка перебувала під економічною блокадою, що унеможливлювала ввіз графіту з Англії (головного постачальника цього матеріалу). Карно попросив Конте створити олівець без використання іноземного імпорту. Після кількаденних пошуків у нього виникла думка змішати мелений графіт з глиною і помістити його між двома напівциліндричними дерев'яними коробочками. Так сформувався сучасний олівець. Конте отримав патент на винахід у 1795 році.
Він також винайшов олівець конте (тверда пастельна паличка).

title: Ніколя Жак Конте

wikitext:
{{Otheruses|Конте}}
{{Науковець
| ім'я               = Ніколя Жак Конте
| ім'я_мовою_оригінала = Nicolas-Jacques Conté
| зображення            = Nicolas-Jacques Conté.jpg
| дата народження    = 4.8.1755
| дата смерті = 6.12.1805
|національність = [[француз]]
}}
'''Ніколя Жак Конте''' ({{н}} {{ДН|4|8|1755}} — {{†}} {{ДС|6|12|1805}}) — [[француз]]ький [[художник]], [[аеронавт]], військовий офіцер, [[винахідник]] сучасного [[Олівець|олівця]].

Він народився в Сен-Сенері-пре-Сее (тепер [[Ону-сюр-Орн]]), в [[Нормандія|Нормандії]]. Конте став відомим як геній механіки, що сильно пригодився французькій армії в [[Єгипет|Єгипті]]. [[Наполеон]] називав його «універсальною людиною, що зі смаком, розумом та вмінням створює французьке мистецтво посеред [[Аравійська пустеля|Аравійської пустелі]]».

== Аеронавтика ==
Одним з його найранніших захоплень була нова тоді наука [[аеронавтика]]. Конте створив щонайменше одну повітряну кулю, яку випробував публічно над майданом. Він також вніс свою лепту в покращення виробництва газоподібного [[Водень|водню]] та використання самих газових балонів.

Конте викликали до Єгипту вправлятися в запуску куль-зондів, а також попросили приготувати підйом кулі на честь святкування французького Нового року (22 серпня 1798 р.). Проте Конте не був достатньо підготовлений до такої події, тому видовище довелося відкласти на 1 грудня. Ця подія відбулася не без курйозів, адже повітряна куля загорілася і в єгиптян склалося враження, що це демонстрація нової військової машини, головна мета якої підпалювати військовий табір противника. Друга спроба була успішною, її споглядало близько 100,000 осіб.

== Обладнання для письма та малювання ==
Конте винайшов сучасний олівцевий [[грифель]] на прохання [[Лазар Карно|Лазара Карно]], адже тоді Французька Республіка перебувала під економічною блокадою, що унеможливлювала ввіз [[графіт]]у з Англії (головного постачальника цього матеріалу). Карно попросив Конте створити олівець без використання іноземного імпорту. Після кількаденних пошуків у нього виникла думка змішати мелений графіт з глиною і помістити його між двома напівциліндричними дерев'яними коробочками. Так сформувався сучасний олівець. Конте отримав [[патент]] на винахід у 1795 році.

Він також винайшов [[олівець конте]] (тверда пастельна паличка).

== Джерела ==
* Wood, James, ed. (1907). The Nuttall Encyclopædia. London and New York: Frederick Warne.([[суспільне надбання]])
{{DEFAULTSORT:Конте Ніколя}}
[[Категорія:Французькі винахідники]]
[[Категорія:Французькі художники]]
[[Категорія:Аеронавти]]

title: Nicolas-Jacques Conté

Народився: 4 серпня 1755 · Сен-Сенері-пре-Сееd, Орн, Нижня Нормандія

Помер: 6 грудня 1805 (50 років) · Париж, округ Парижd

Поховання: цвинтар Монпарнас

Країна: Франція

Національність: француз

Діяльність: художник, хімік, аеронавт, військовослужбовець

Членство: Паризьке філоматичне товариствоd

Нагороди: Кавалер ордена Почесного легіону


text:
# Паклино (Псковська область)
Паклино (рос. Паклино) — присілок в Псковському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 43 особи. Входить до складу муніципального утворення Писковицька волость.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Писковицька волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 | 2012 |
| ---- | ---- | ---- | ---- |
| 10   | ↗25  | ↗31  | ↗43  |

title: Паклино (Псковська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Паклино
|назва ін.       = Паклино
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Псковський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Писковицька волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 43
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Паклино''' ({{lang-ru|Паклино}}) — [[присілок]] в [[Псковський район|Псковському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 43 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Писковицька волость]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Писковицька волость<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Паклино (Псковская область)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Псковський район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Псковського району]]

title: присілок Паклино

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Псковський район

Поселення: Писковицька волость

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Паклино · Паклино


text:
# Антіохійський землетрус
36°14′ пн. ш. 36°07′ сх. д. / 36.23° пн. ш. 36.12° сх. д.
Антіохійський землетрус 526 року — найбільший землетрус на території Візантійської імперії, який вразив Антіохію та суміжні області Сирії. Стався наприкінці травня (ймовірно, у проміжку з 20 по 29 травня). Внаслідок цього загинуло 250 000 осіб; пожежа, що виникла після землетрусу, знищила більшу частину будівель. Максимальна інтенсивність в Антіохії оцінюється між VIII та IX за шкалою Меркаллі.
Під час землетрусу загинув патріарх Антіохійський Євфрасій, і замість нього народ та клір Антіохії обрали патріархом Єфрема.

title: Антіохійський землетрус

wikitext:
{{універсальна картка}}

'''Антіохійський землетрус 526 року''' — найбільший землетрус на території [[Візантійська імперія|Візантійської імперії]], який вразив [[Антіохія|Антіохію]] та суміжні області [[Сирія|Сирії]]. Стався наприкінці травня (ймовірно, у проміжку з 20 по 29 травня). Внаслідок цього загинуло 250 000 осіб; пожежа, що виникла після землетрусу, знищила більшу частину будівель. Максимальна інтенсивність в Антіохії оцінюється між VIII та IX за [[Шкала Меркаллі|шкалою Меркаллі]].

Під час землетрусу загинув патріарх Антіохійський [[Евфрасий Антиохийский|Євфрасій]], і замість нього народ та клір Антіохії обрали патріархом [[Єфрем Антіохійський|Єфрема]]<ref>{{Cite web|url=http://www.pravenc.ru/text/182075.html|title=Ефрем, патриарх Антиохийский // Православная энциклопедия. Т. 19, С. 25-32.|last=|website=|date=|publisher=|accessdate=2019-03-05|archivedate=2019-03-06|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190306043506/http://www.pravenc.ru/text/182075.html|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* Witakowski, W. (1996). ''[https://books.google.ru/books?id=8mJttYrBJL8C&pg=PA45&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false Chronicle: known also as the Chronicle of Zuqnin, Part 3]''. Translated texts for historians. '''22'''. Liverpool University Press. pp. 46-47.[[ISBN]] 978-0-85323-760-0.
* Sbeinati, M.R.; Darawcheh, R. & Mouty, M. (2005). [https://www.earth-prints.org/bitstream/2122/908/1/01Sbeinati.pdf «The historical earthquakes of Syria: an analysis of large and moderate earthquakes from 1365 B.C. to 1900 A.D.»] (PDF). ''Annals of Geophysics''. '''48''' (3): 347—435.
[[Категорія:526 в Азії]]
[[Категорія:Антіохія]]
[[Категорія:Землетруси в Сирії]]
[[Категорія:Землетруси в Туреччині]]

Місце розташування: Антіохія

Момент часу: травень 526

Учасник(и): Euphrasius of Antiochd

Пошкоджено: Domus Aurea

Шкала інтенсивності Меркаллі: Mercalli scale IXd