text:
# Турка
Ту́рка (колишня назва — Турка над Стрийом) — місто в Україні, адміністративний центр  Турківської міської громади Самбірського району Львівської області. До 2020 року колишній центр Турківського району.

## Назва
За найвірогіднішою версією, місто одержало свою назву від первісних диких биків — турів, які водилися в навколишніх лісах.
За іншою версією, вона походить від назви воріт-веж «турія», «тур'я», «турня», які стояли при в'їзді в селі. Назва міста не має нічого спільного з турками.
Грецьке слово Туркія і для волохів і для греків, означало одне й теж саме — Угорщина. В цьому сенсі слова стародавньої грамоти Польського короля Владислава Ягайла перекладаються на українську мову як "моя вілла (ферма, поселення, село) Турка". Отже, з грецької Турка буквально перекладається як Угорське місто.

## Географія
Місто розташоване на півдні Львівщини у Карпатах (масив Верхньодністровські Бескиди) на лівому березі річки Стрий з його притоками річок Яблунька та Літмир, між горами Шименка, Кичера, Вінець та Осовня, за 137 км від обласного центру, 107 км від Ужгорода, 75 км від Дрогобича, на висоті 557 м над рівнем моря.
Місце розташування первинного сторожового поселення, з якого постало місто Турка, визначалося проходженням по території Карпат долиною Стрия між горами Пікуй та Галич так званого «Руського Путі» — торгового шляху доби неоліту, який через Турку сполучав Західну Європу з Угорщиною, Семиградщиною, Молдавією та Балканами.
На укріплення і розростання первинного поселення мали суттєвий вплив формування новішого торгового шляху — Ужоцького шляху, який від Перемишля чи Львова через Турку та Ужоцький перевал вів до Закарпаття.

## Клімат
| Кліматограма Турки                                                                                | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки | Кліматограма Турки |
| -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ |
| С                                                                                | Л                  | Б                  | К                  | Т                  | Ч                  | Л                  | С                  | В                  | Ж                  | Л                  | Г                  |
| 60 −2 −7                                                                                | 63 0 −6            | 59 4 −3            | 87 12 3            | 122 16 7           | 129 19 11          | 151 21 13          | 110 21 13          | 97 16 8            | 78 11 4            | 66 6 1             | 69 0 −5            |
| Середня макс. і мін. температури повітря (°C) Атмосферні опади (мм), за рік : 1091 мм. Джерело: «Climate-Data.org» (англ.) |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |

## Історія

### Руська держава
Свою історію місто починає з IX століття від давньо-руського поселення, яке розташовувалось на Руському Шляху. На Круг-Городищі стояла військова залога, охороняла цей шлях. Поруч на Старому Селі стояла сторожова вежа, на якій під час наближення до поселень ворогів запалювали багаття, попереджаючи про небезпеку жителів долини річок Стрий і Яблунька. Те, що на території міста було городище княжої доби, підтвердили археологічні розкопки на Круг-Городищі, Ровені та між урочищем Лікоть і Торговицею. Знайдені дрібні уламки гончарних виробів XII—XVI століть на присадибних ділянках цього терену свідчать, що поселення тут були довготривалими і досить великими. Археологічні розкопки Львівської експедиції ІСН Академії Наук України в 1991 році виявили на Ровені пам'ятки середини кам'яної доби — мезоліту (IX—IV століття до н. е.). У 1995 році в районі впадіння річки Яблунька в Стрий відкрито поселення перших століть нової ери.
Очевидно, місто засноване в період з 1280 до 1320 року, коли Лев Данилович приєднав до свого князівства Закарпаття, в тому числі і територію теперішньої Турківщини, яка перебувала в горах Карпат. В цьому часі, зміцнюючи свої кордони та охорону Руського Шляху, ним були засновані перші поселення. Давній польський історик Ян Длугош стверджує, що князь Лев на самому верху гори Пікуй поставив кам'яний стовп з руським написом, який значив межу його володінь. А «сасівські» села-гнізда: Явора, Ільник, Комарники, Висоцьке Турка та інші засновані Ванчою Волохом та його нащадками на приватних землях графа і мали свої церкви і кладовища, тому за європейською класифікацією є повноцінними селами які свідчать про колонізацію Карпат українцями. Вищеназвані поселення теперішньої Турківщини можна віднести до найдавніших княжих поселень.

### Річ Посполита
Перша відома письмова згадка про Турку датується 27 червня 1431 року. Тоді польський король Владислав II Ягайло в Медиці надав привілей (грамоту) на володіння Туркою і навколишніми селами Мармароському графові, слов'янського походження, Іванові (Ванчі) Волоху (лат. - Vancza Valachus) та його синам — Хотку, Іванку і Занку. Один із його синів — Ходко — осів в Турці, започаткувавши шляхетський рід Турецьких. Турецькі мали придомки: Сенькович, Михалкович.
Цей привілей був підтверджений польським королем Владиславом III Варненчиком (пол. - Władysław III Warneńczyk) 1444 року на користь братів Хотка і Янка і повторно — королем Зигмунтом I Старим (пол. - Zygmunt I Stary) 1519 року.
У 1730 році польський власник Турки Антоній Калиновський (пол. Antoni Kalinowski) посприяв отриманню містом Магдебурзького права і перемістив до Турки свою резиденцію. До того в Турці, як і у всіх приватних землях графа Ванчі Волоха, християнина східного обряду, діяло так зване волоське право. Калиновський також запросив до Турки отців-єзуїтів, за свої кошти спорудив для них дерев'яний костел та підтримав створення у місті місії єзуїтів. Імовірно, тоді ж місто отримало герб з зображенням патрона власника — Святого Антонія Падуанського (відомі відбитки міської печатки з цим гербом, датовані 1854 року).
У 1743 році єпископ Вацлав Сєраковський передав єзуїтам опіку над нечисленними міськими римо-католиками. У 1749 році в місті була заснована католицька парафія, яка проіснувала до моменту розпуску австрійським урядом ордену єзуїтів. Єпископ Йосип Керський 22 жовтня 1773 року відновив парафію у Турці — отець Михайло Ключевич, колишній єзуїт, став місцевим парохом.
З 1730 року походять перші згадки про поселення в місті перших єврейських родин. В середині XVIII століття в Турці проживало 25 єврейських родин.
До 1772 року Турка входила до складу Перемишльської землі Руського воєводства Речі Посполитої.

### Австрійська імперія
Від 1772 року, внаслідок Першого поділу Польщі (пол. I rozbiór Polski), місто входило до складу Королівства Галичини і Лодомерії. В 1778 році був збудований мурований римо-католицький костел, в XIX столітті закладений міський єврейський цвинтар, у 1903 році єврейська ґміна отримала незалежність. З 1854 року місто стало центром Турківського повіту. Від 1905 року через місто проходить залізнична колія, що сполучає Ужгород зі Самбором, функціонує приміщення залізничного вокзалу.

### XX століття
У міжвоєнні часи місто Турка залишилося головним населеним пунктом Турчанського повіту Львівського воєводства в Польщі (II Речі Посполитій). В місті працювали повітовий суд, податковий уряд, приватна гімназія. У 1921 році в місті налічувалося 10 030 мешканців, у тому числі 4201 єврей. В цьому часі старостою був призначений Тадеуш Завістовський (пол. - Tadeusz Zawistowski), головою міста — Міхал Грудзінський (пол. - Michał Grudziński).
26 вересня 1939 року 16-а дивізія Червоної армії зайняла Турку, яка згідно з пактом Молотова — Ріббентропа відійшла до СРСР. Від 27 листопада 1939 перебувала у складі Дрогобицької області Української РСР. Після нападу Німеччини на СРСР місто перебувало під тимчасовою німецькою окупацією, з 1 серпня 1941 року в складі Турківського повіту Самбірського окружного староства (нім. Kreishauptmannschaft und Gemeindeverband Sambor), Дистрикту Галичина Генерального Губернаторства. У січні 1942 року в Турці відбулися масові акції знищення гітлерівцями євреїв. В серпні 1942 німецькі окупанти вивезли до табору смерті в Белжці (нім. - Sonderkommando Belzec der Waffen-SS; пол. - Bełżec) близько 4000 євреїв. У грудні 1942 решту турківських євреїв було депортовано до гетто в Самборі.
У липні 1943 року німецька поліція напала на табір УНС. У бою з німцями загинуло десять стрільців, а двоє потрапили в неволю.
26 вересня 1944 року місто було зайняте радянськими військами.
Після II світової війни Турка знову ввійшла до складу УРСР, спочатку в межах Дрогобицької, а згодом Львівської області.
17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Турківського району, місто увійшло до складу Самбірського району Львівської області.

### Поселення
Турка належить до типового бойківського скупченого поселення, яке характеризується первинним розташуванням в улоговині біля злиття річок, багатовуличним плануванням, компактністю. Геометрично має форму неправильного багатокутника, вулиці сходяться в центрі міста, своїм розташуванням нагадують хаотичну сітку, розташовану вздовж берегів річок. Площа міста становить 3 км².
З кінця XVII століття Турка складається з кількох частин: Горішня Турка (над річкою Літмир), Середня Турка (над річкою Яблунька), Нижня Турка (над річками Яблунька і Стрий), Слобода (над річкою Стрий), Зворець, Городище, Торговиця, Ровінь, Завалина, Старе Село.

## Демографія
У Турці мешкало станом на 2006 рік 7306 осіб у 1114 будинках, 99 % населення — українці.
Динаміка населення у минулому:
- 1880 — 4685 осіб (1786 русинів, 537 поляків, 2356 німців; з них: 1837 греко-католиків, 450 католиків, 2398 юдеїв)[15].
- 1916—6080 мешканців (у тому числі — 3000 юдеїв)[16].
- 1921 — 10030 мешканців (у тому числі — 4201 юдеїв)[17].
- 1989 — 7982 (3992 чол., 3990 жін.)[18]
- 2001 — 7440 мешканців[14].
- 2006 — 7306 мешканців[19].

### Національний склад
Розподіл населення за національністю за даними перепису 2001 року:
| Національність  | Відсоток |
| --------------- | -------- |
| українці        | 99,35%   |
| росіяни         | 0,46%    |
| інші/не вказали | 0,19%    |

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Чисельність, осіб | Відсоток |
| ---------- | ----------------- | -------- |
| Українська | 7 413             | 99,64%   |
| Російська  | 26                | 0,35%    |
| Польська   | 1                 | 0,01%    |
| Разом      | 7 440             | 100%     |

## Транспорт
Через Турку проходять загальнодержавні транспортні комунікації:
- Автошлях Н 13 — національний автомобільний шлях «Львів — Самбір — Ужгород» (Регіональна автомобільна дорога Р-39)
- залізниця «Львів — Самбір — Турка — Сянки — Ужгород — Чоп — Солотвино»

Добратися до Турки з Львівського або Ужгородського напрямків можна автобусом, автомобільним або залізничним транспортом. Зі Львова до Турки від Головного залізничного вокзалу також зручно добиратися маршрутними таксі, які відходять щопівгодини.
Транспортні послуги пасажирам в Турці надають залізнична та автобусна станції. Міжміські перевезення здійснюють кілька фірм-перевізників маршрутними таксі на напрямках «Турка — Львів», «Турка — Дрогобич», «Турка — Самбір», «Турка — Ужгород». З Турки до більшості сіл Турківського району також курсують маршрутні таксі. Міський транспорт представлений виключно таксі.

## Культура
Турка є неформальною столицею Бойківщини — «Серцем Бойківського краю».
З 1992 року в Турці відбуваються Всесвітні бойківські фестини — свято на яке з'їжджаються бойки з усього світу на фестиваль і конгрес. Це справжнє дійство народної культури, яке триває 2-3 дні й дарує людям багато музики, спів, танців, витворів народних умільців і майстрів бойківської кухні. На Бойківських фестинах, як у люстрі відбиваються дбайливо збережені звичаї, традиції та обряди бойків, їхнє колоритне вбрання, говірки, темперамент. На сьогодні в Турці відбулися вже четверті Всесвітні бойківські фестини.
У Турці функціонують громадські культурологічні організації «Бойківщина XXI століття» й «Центр Європи», які опікуються підготовкою та проведенням неординарних культурних заходів — щорічної «Бойківської ватри» та щоп'ятирічних Всесвітніх Бойківських фестин.
Гордістю мешканців Турки є Народний музей «Бойківщина», який діє при Центральній районній бібліотеці в будівлі міської ратуші. Експозиція музею розміщена за розділами: «Історія Турки від давніх часів до сьогодення», «Етнографія: одяг, предмети побуту, знаряддя домашнього вжитку», «Кімната засобів праці в натуральному господарстві», «Кімната Михайла Зубрицького», «Українська діаспора». У музеї функціонують постійні виставки: «Бойківська ноша», «Предмети побуту домашнього вжитку бойків», «о. Михайло Зубрицький — етнограф, дослідник бойківського краю». Експозицію музею становлять 1600 експонатів, серед яких 1350 — особливо цінних. Упродовж 11 років музей проводить літературно-краєзнавчий конкурс імені Мирона Утриска, видає вісник конкурсу «з вершин і низин». Тут щороку відбуваються виставки картин талановитих художників та робіт майстрів ужиткового мистецтва.
4 серпня 2005 року в Турці, у межах програми Першого світового конгресу бойків, було відкрито «Музей бойківської книги». Широку й цікаву експозицію музею, розміщеного в районному Народному домі, створено членами об'єднання «Письменники Бойківщини». Тут зібрано літературні твори, рецензії, відеокасети, примірники письменницької сторінки «Трембіта» в газеті «Голос Самбірщини», публікації з періодичних видань, фотоальбоми.
У Турці знаходиться головний офіс Всеукраїнського Об'єднання «Письменники Бойківщини». Об'єднання створене 18 липня 2003 року. Серед п'ятдесяти членів об'єднання є члени Національної спілки письменників України, Української Асоціації письменників, Національної спілки журналістів України, члени та керівники регіональних творчих товариств, активісти різноманітних культурних громадських організацій України та зарубіжжя. Загальний літературний фонд «Письменників Бойківщини» налічує понад 300 книг. У їхньому доробку сотні публікацій у газетах і журналах, історичних та краєзнавчих розвідок, рецензій тощо. В об'єднанні проводяться конкурси: літературний — імені І. Франка (тут засновано премію ім. Івана Франка), фольклорно-етнографічний конкурс «Бойківський світ» імені Михайла Зубрицького.
Серед інших закладів культури — Народний дім і музична школа.

### Пам'ятки
- Церква перенесення мощей святого Миколая (1776 р.)
- Церква Святого Миколая (1739 р.)
- Церква Успення Пресвятої Богородиці (1750 р.)
- Церква Покрови Пресвятої Богородиці (1780 р.)
- Церква Святих Петра і Павла
- Успенський костел (1778)
- Синагога (XIX ст.)
- Окописько (XIX ст.)
- Площа Ринок
- Майдан Т.Шевченка
- Народний музей «Бойківщина»
- «Музей бойківської книги»

### Відомі люди
- Граф Ванча Волох — середньовічний лицар гербу Сас. Будівничий українського міста-фортеці Турка.
- Олексій Яворський (1892 — † 3 листопада 1937) — поручник Армії УГА і УНР.
- Ігор Герич (1961-15 червня 2014р) — український хірург, доктор медичних наук, професор, учасник війни в Афганістані
- Михайло Мельник (1889—1944) — військово-громадський діяч
- Степан Попель (1907—1987) — відомий шахіст, кількаразовий чемпіон Львова і Парижа
- Юрій Тарнавський — український поет та прозаїк, один із засновників Нью-Йоркської Групи
- Мирон Утриско (1908—1988) — громадсько-політичний діяч Турківщини
- Іван Федевич (1883—1939) — громадський діяч
- Зиґмунт Альберт (1908—2001) — польський лікар-патологоанатом, професор медицини, ректор (1950—1954) Вроцлавської Медичної Академії
- Теодор Рожанковський (1875—1970) — український політичний і військовий діяч, адвокат, перший командир Легіону Українських Січових Стрільців
- Мар'ян Промінський (1908—1971) — польський прозаїк, драматург, перекладач, літературний критик
- Айра Московіц (1912—2001) — американський художник, гравер
- Абба Хуші (1898—1969) — ізраїльський політик, мер міста Хайфа (1951—1969)
- Карл Шейн (1911—1973) — польський хірург, професор військово-польової хірургії
- Мирон Юсипович(1957) — головний диригент Симфонічного оркестру K&K Philharmoniker Австрійської агенції Da Capo Musikmarketing Gmbh, Austria, керівник хору K&K Opernchor, заслужений артист України
- Адам Карпінський (1917—1941) — польський альпініст, татрист і гімалаїст, інженер-механік, авіаконструктор, льотчик
- Рудольф Реґнер (1897—1939) — польський гарцер, учасник Szarych Szeregów, Biały Kurier, резервовий капрал Війська Польського
- Юрій Великанович (1910—1938) — комуніст-інтернаціоналіст, член КПЗУ, учасник революційних подій в Іспанії, боєць-інтербригадист роти ім. Тараса Шевченка.
- Ігор Розлуцький — солдат Збройних сил України, учасник війни на Донбасі.
- Мечислав Піотрович (Piotrowicz Mieczysław, 1900—1970) польський лікар, доктор медичних наук, У 1930—1939 роках жив і працював у Турка. Після Німецько-радянської війни він працював у Гливицях, Польща.
- Іван Песін — український математик.
- Олександр Ільницький (28.02.1978—09.01.2016) — капітан поліції, учасник російсько-української війни, загинув в с. Зайцеве, Донецької області від кулі снайпера.
- Симон Тарчановський — український селянин з Лемківщини, громадський діяч, посол до Галицького сейму 1-го скликання.[26]
- Фецич Тарас Григорович (1958—2021) — лікар-онколог. Доктор медичних наук (2003), професор (2006). Заслужений лікар України.

## Галерея
- У середмісті
- Вигляд на околицю міста і довколишні гори
- Панорама міста
- Середмістя Турки взимку

title: Турка

wikitext:
{{НП України|
  назва              = Турка
| прапор             = Turka prapor.png
| опис прапора       = Прапор Турки
| герб               = Coat of Arms of Turka.svg
| опис герба         = Герб Турки
| регіон             = [[Львівська область]]
| район              = [[Самбірський район]]
| код КАТОТТГ        = UA46080190010014284
| зображення         = {{Photomontage
 |position=center
 |color=#ffffff
 |photo1a = Turka Panoramic View 1.jpg
 |photo2a = Пам'ятник Тарас Шевченко, українському поету і художнику (1962, мармурова крихта, бетон).JPG
 |photo2b = Храм Перенесення мощів Св.Миколая.JPG
 |photo3a = Адмінбудинок (мур.).Фото.JPG
 |photo3b = Турка Костел.jpg
 |photo4a = Turka church.jpg
 |photo4b = Turka-2.jpg
 |photo5a = Turka, widok z Szymonki (HB1).jpg
 | spacing = 2
 | border = 0
 | size = 270
}}
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| розташування      =
| перша згадка      = IX століття
| населення         = {{зменшення}} {{Formatnum:6925}} <small>(01.01.2022)</small><ref>http://db.ukrcensus.gov.ua/PXWEB2007/ukr/publ_new1/2022/zb_Сhuselnist.pdf</ref>
| агломерація       =
| площа             = 3
| поштові індекси   = 82500
| код               = 3269
 | lat_deg = 49 | lat_min = 9 | lat_sec = 27
 | lon_deg = 23 | lon_min = 1 | lon_sec = 21
| висота            = 557
| водойма           = р. [[Стрий (річка)|Стрий]], з його притоками р. [[Яблунька (притока Стрию)|Яблунька]] та [[Літмир]].
| станція           = [[Турка (станція)|Турка]]
| відстань          =
| залізниця о       = 145
| ref-залізниця о   =
| автошлях о        = 136
| ref-автошлях о    =
| фізична о         =
| ref-фізична о     =
| залізниця с       =
| фізична с         =
| автошлях с        =
| міста-побратими   =
| день міста        =
| рада              =
| адреса            = 82500, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Турка, пл. Ринок, 26
| вебсторінка       = [https://turka-mrada.gov.ua Турківська міська рада]
| мер               = [[Паращич Ярослав Ярославович]]
| ремарки           =
|громада=[[Турківська міська громада]]|етнікон=ту́рківчанин, ту́рківчанка, ту́рківчани}}
{{Otheruses|Турка (значення)}}

'''Ту́рка''' (колишня назва — ''Турка над Стрийом'') — [[місто]] в [[Україна|Україні]], [[адміністративний центр]] [[Турківська міська громада| Турківської міської громади]] [[Самбірський район|Самбірського району]] [[Львівська область|Львівської області]]. До [[2020]] року [[Адміністративно-територіальна реформа в Україні|колишній]] центр [[Турківський район|Турківського району]].

== Назва ==
За найвірогіднішою версією, місто одержало свою назву від первісних диких биків — [[тур]]ів, які водилися в навколишніх лісах.

За іншою версією, вона походить від назви воріт-веж «турія», «тур'я», «турня», які стояли при в'їзді в селі. Назва міста не має нічого спільного з турками<ref>{{Cite web|url=http://www.turka.com.ua/about.php|title=Неофіційний сайт Турківщини|accessdate=21 лютого 2010|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110905081648/http://www.turka.com.ua/about.php|archivedate=5 вересня 2011|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110905081648/http://www.turka.com.ua/about.php |date=2011-09-05 }}</ref>.

Грецьке слово ''Туркія'' і для волохів і для греків, означало одне й теж саме — Угорщина. В цьому сенсі слова стародавньої грамоти Польського короля Владислава Ягайла перекладаються на українську мову як "моя вілла (ферма, поселення, село) Турка". Отже, з грецької ''Турка'' буквально перекладається як ''Угорське місто''<ref>{{Cite web|title=Загадка графа Ванчалуха. Турка|url=http://vysochanskiy-sas.com/volodimir-visochanskij/407-zagadka-grafa-vanchalukha-turka|website=vysochanskiy-sas.com|accessdate=2021-05-23}}</ref>.

== Географія ==
[[Файл:Турка, урочище Лешів.JPG|міні|праворуч|220пкс|Урочище Лешів]]
Місто розташоване на півдні Львівщини у [[Карпати|Карпатах]] (масив [[Верхньодністровські Бескиди]]) на лівому березі річки [[Стрий (річка)|Стрий]] з його притоками річок [[Яблунька (притока Стрию)|Яблунька]] та [[Літмир]], між горами Шименка, Кичера, Вінець та Осовня, за 137 км від [[Львів|обласного центру]], 107 км від [[Ужгород]]а, 75 км від [[Дрогобич]]а, на висоті 557 м над рівнем моря.

Місце розташування первинного [[сторожове поселення|сторожового поселення]], з якого постало місто Турка, визначалося проходженням по території Карпат долиною [[Стрий (річка)|Стрия]] між горами [[Пікуй]] та [[Галич]] так званого [[Руський Путь|«Руського Путі»]] — торгового шляху доби неоліту, який через Турку сполучав [[Західна Європа|Західну Європу]] з [[Угорщина|Угорщиною]], [[Семигород|Семиградщиною]], [[Молдавія|Молдавією]] та [[Балкани|Балканами]].

На укріплення і розростання первинного поселення мали суттєвий вплив формування новішого торгового шляху — [[Ужоцький шлях|Ужоцького шляху]], який від [[Перемишль|Перемишля]] чи [[Львів|Львова]] через Турку та [[Ужоцький перевал]] вів до [[Закарпаття]]<ref>[[Перемишльська земля]]</ref>.

== Клімат ==
{{Climate chart
| Турки
| -7.1| -2.1| 60
| -6.2| -0.4| 63
| -3| 4.3| 59
| 2.5| 11.7| 87
| 7.4| 16.4| 122
| 11.1| 19.4| 129
| 13| 21.1| 151
| 12.6| 21| 110
| 8.3| 16.1| 97
| 4.1| 10.8| 78
| 0.5| 5.8| 66
| -4.8| -0.2| 69
|float=
|clear=
|source= «Climate-Data.org» {{ref-en}}<ref>[https://en.climate-data.org/europe/ukraine/lviv-oblast/turka-33257/ Турка] «Climate-Data.org» {{ref-en}}</ref>
}}

== Історія ==
=== Руська держава ===
Свою історію місто починає з [[IX століття]] від [[Русь|давньо-руського]] поселення, яке розташовувалось на [[Руський Путь|Руському Шляху]]. На Круг-Городищі стояла військова залога, охороняла цей шлях. Поруч на Старому Селі стояла [[сторожова вежа]], на якій під час наближення до поселень ворогів запалювали багаття, попереджаючи про небезпеку жителів долини річок Стрий і Яблунька. Те, що на території міста було [[Городище (археологія)|городище]] княжої доби, підтвердили археологічні розкопки на Круг-Городищі, Ровені та між урочищем Лікоть і Торговицею. Знайдені дрібні уламки [[гончарство|гончарних виробів]] XII—XVI століть на присадибних ділянках цього терену свідчать, що поселення тут були довготривалими і досить великими. Археологічні розкопки Львівської експедиції ІСН [[Академія Наук України|Академії Наук України]] в [[1991]] році виявили на Ровені пам'ятки середини [[кам'яна доба|кам'яної доби]] — [[мезоліт]]у (IX—IV століття до н. е.). У [[1995]] році в районі впадіння річки Яблунька в Стрий відкрито поселення перших століть нової ери.

Очевидно, місто засноване в період з [[1280]] до [[1320]] року, коли [[Лев Данилович]] приєднав до свого князівства [[Закарпаття]], в тому числі і територію теперішньої Турківщини, яка перебувала в горах Карпат. В цьому часі, зміцнюючи свої кордони та охорону Руського Шляху, ним були засновані перші поселення. Давній польський історик [[Ян Длугош]] стверджує, що князь Лев на самому верху гори [[Пікуй]] поставив кам'яний стовп з [[руський|руським]] написом, який значив межу його володінь. А «сасівські» села-гнізда: [[Явора]], [[Ільник]], [[Комарники]], [[Верхнє Висоцьке|Висоцьке]] Турка та інші засновані Ванчою Волохом та його нащадками на приватних землях графа і мали свої церкви і кладовища, тому за європейською класифікацією є повноцінними селами які свідчать про колонізацію Карпат українцями. Вищеназвані поселення теперішньої Турківщини можна віднести до найдавніших княжих поселень.

=== Річ Посполита ===
Перша відома письмова згадка про Турку датується [[27 червня]] [[1431]] року. Тоді польський король [[Ягайло|Владислав II Ягайло]] в [[Медика|Медиці]] надав привілей (грамоту) на володіння Туркою і навколишніми селами Мармароському графові, слов'янського походження, Іванові (Ванчі) Волоху ({{lang-lat|- Vancza Valachus }}) та його синам — Хотку, Іванку і Занку. Один із його синів — Ходко — осів в Турці, започаткувавши шляхетський рід Турецьких<ref>[http://turka.at.ua/publ/6-1-0-603 ''Б. Воронко''. Витоки шляхетських родів Турківщини (до історії Івана Волоха з Турки)]</ref>. Турецькі мали придомки: Сенькович, Михалкович<ref>Смуток І. І. Вступ до генеалогії шляхти Самбірського повіту XVI — початку XVII століть (шляхетські прізвиська) / І. І. Смуток; Дрогоб. держ. пед. ун-т ім. І.Франка, Дрогоб. осередок Наук. т-ва ім. Шевченка. — Львів: Камула, 2008. — 336 c.</ref><ref>[http://chtyvo.org.ua/authors/Hrushevskyi/Materialy_do_istorii_suspilno-politychnykh_i_ekonomichnykh_vidnosyn_zakhidnoi_Ukrainy/ ''Михайло Грушевський''. Матеріали до історії суспільно-політичних і економічних відносин Західньої України. Серія перша (ч. 1-80) (1361—1530). — С. 27-29.]</ref>.

Цей привілей був підтверджений польським королем [[Владислав III Варненчик|Владиславом III Варненчиком]] ({{lang-pl|- Władysław III Warneńczyk }}) [[1444]] року на користь братів Хотка і Янка і повторно — королем [[Сигізмунд I Старий|Зигмунтом I Старим]] ({{lang-pl|- Zygmunt I Stary}}) [[1519]] року.

У [[1730]] році польський власник Турки [[Антоній Калиновський]] ({{lang-pl|Antoni Kalinowski}}) посприяв отриманню містом [[Магдебурзьке право|Магдебурзького права]] і перемістив до Турки свою резиденцію. До того в Турці, як і у всіх приватних землях графа Ванчі Волоха, християнина східного обряду, діяло так зване волоське право. Калиновський також запросив до Турки отців-єзуїтів, за свої кошти спорудив для них дерев'яний костел та підтримав створення у місті місії [[єзуїти|єзуїтів]]. Імовірно, тоді ж місто отримало герб з зображенням патрона власника — Святого Антонія Падуанського (відомі відбитки міської печатки з цим гербом, датовані 1854 року).

У [[1743]] році [[єпископ]] [[Сєраковський Вацлав|Вацлав Сєраковський]] передав єзуїтам опіку над нечисленними міськими римо-католиками. У [[1749]] році в місті була заснована католицька [[парафія]], яка проіснувала до моменту розпуску австрійським урядом ордену єзуїтів. Єпископ [[Йосип Керський]] 22 жовтня [[1773]] року відновив парафію у Турці — отець [[Михайло Ключевич]], колишній єзуїт, став місцевим [[парох]]ом.

З [[1730]] року походять перші згадки про поселення в місті перших єврейських родин<ref name="historia_żyd">{{Cite web|url=http://www.jewishinstitute.org.pl/pl/gminy/miasto/915.html |title=Турка на сайті Єврейського історичного інституту|accessdate=2010-11-29|archive-date=2012-08-02|archive-url=https://archive.today/20120802153832/http://www.jewishinstitute.org.pl/pl/gminy/miasto/915.html}}</ref>. В середині [[XVIII століття]] в Турці проживало 25 єврейських родин.

До [[1772]] року Турка входила до складу [[Перемишльська земля|Перемишльської землі]] [[Руське воєводство|Руського воєводства]] [[Річ Посполита|Речі Посполитої]].

=== Австрійська імперія ===
Від [[1772]] року, внаслідок [[Перший поділ Речі Посполитої|Першого поділу Польщі]] ({{lang-pl|I rozbiór Polski}}), місто входило до складу [[Королівство Галичини та Володимирії|Королівства Галичини і Лодомерії]]. В [[1778]] році був збудований мурований римо-католицький [[костел]], в [[XIX століття|XIX столітті]] закладений міський [[Окописько (Турка)|єврейський цвинтар]], у [[1903]] році єврейська [[ґміна]] отримала незалежність. З 1854 року місто стало центром [[Турківський повіт|Турківського повіту]]. Від [[1905]] року через місто проходить залізнична колія, що сполучає [[Ужгород]] зі [[Самбір|Самбором]], функціонує приміщення залізничного вокзалу.

=== XX століття ===
[[Файл:Місто Турка-2.JPG|міні|праворуч|200пкс|Пам'ятний знак замордованим євреям]]
У міжвоєнні часи місто Турка залишилося головним населеним пунктом [[Турківський повіт|Турчанського повіту]] [[Львівське воєводство|Львівського воєводства]] в [[Польща|Польщі]] (II Речі Посполитій). В місті працювали повітовий суд, податковий уряд, приватна [[гімназія]]. У [[1921]] році в місті налічувалося 10 030 мешканців, у тому числі 4201 єврей. В цьому часі старостою був призначений [[Тадеуш Завістовський]] ({{lang-pl|- Tadeusz Zawistowski}}), головою міста — [[Міхал Грудзінський]] ({{lang-pl|- Michał Grudziński}}).

[[26 вересня]] [[1939]] року 16-а дивізія Червоної армії зайняла Турку, яка згідно з [[Пакт Молотова — Ріббентропа|пактом Молотова — Ріббентропа]] відійшла до [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]]. Від 27 листопада [[1939]] перебувала у складі [[Дрогобицька область|Дрогобицької області]] [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|Української РСР]]. Після нападу [[Німеччина|Німеччини]] на СРСР місто перебувало під тимчасовою німецькою [[окупація|окупацією]], з [[1 серпня]] [[1941]] року в складі Турківського повіту Самбірського окружного староства ({{lang-de|Kreishauptmannschaft und Gemeindeverband Sambor}}), [[Дистрикт Галичина|Дистрикту Галичина]] [[Генеральна губернія|Генерального Губернаторства]]. У січні [[1942]] року в Турці відбулися масові акції знищення гітлерівцями євреїв. В серпні [[1942]] німецькі окупанти вивезли до табору смерті в [[Белжец (винищувальний табір)|Белжці]] ({{lang-de|- Sonderkommando Belzec der Waffen-SS}}; {{lang-pl|- Bełżec}}) близько 4000 євреїв. У грудні [[1942]] решту турківських євреїв було депортовано до [[гетто]] в Самборі.

У липні 1943 року німецька поліція напала на табір [[Українська Народна Самооборона|УНС]]. У бою з німцями загинуло десять стрільців, а двоє потрапили в неволю<ref>{{Cite web|url=http://journal.mandrivets.com/images/file/Poljanskyi_2011_2.pdf|title=Українська народна самооборона у Галичині (червень–грудень 1943 року) //|last=''Ф. Полянський''|first=|date=|website=webcache.googleusercontent.com|publisher=|language=|accessdate=2017-02-10|archive-date=2016-04-12|archive-url=https://web.archive.org/web/20160412131241/http://journal.mandrivets.com/images/file/Poljanskyi_2011_2.pdf}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160412131241/http://journal.mandrivets.com/images/file/Poljanskyi_2011_2.pdf |date=2016-04-12 }}</ref>.

26 вересня 1944 року місто було зайняте радянськими військами.

Після [[Друга світова війна|II світової війни]] Турка знову ввійшла до складу УРСР, спочатку в межах [[Дрогобицька область|Дрогобицької]], а згодом Львівської області.

17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Турківський район|Турківського району]], місто увійшло до складу Самбірського району Львівської області<ref>{{Закон|807-IX#Text|Постанова Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX}}</ref>.

=== Поселення ===
Турка належить до типового бойківського [[скупчене поселення|скупченого поселення]], яке характеризується первинним розташуванням в улоговині біля злиття річок, багатовуличним плануванням, компактністю<ref>[http://turka.at.ua/publ/1-1-0-58 Бойки і Бойківщина. Історико-етнографічні розвідки]</ref>. Геометрично має форму неправильного багатокутника, вулиці сходяться в центрі міста, своїм розташуванням нагадують хаотичну сітку, розташовану вздовж берегів річок. Площа міста становить 3 км²<ref name=":0">[http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=19.10.2008&rf7571=21386 Облікова картка м. Турка у Верховній Раді України.]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>.

З кінця XVII століття Турка складається з кількох частин: [[Горішня Турка]] (над річкою [[Літмир]]), [[Середня Турка]] (над річкою Яблунька), [[Нижня Турка]] (над річками Яблунька і Стрий), [[Слобода (Турка)|Слобода]] (над річкою Стрий), [[(Турка)|Зворець]], [[Городище(Турка)|Городище]], [[Торговиця(Турка)|Торговиця]], [[Ровінь(Турка)|Ровінь]], [[Завалина(Турка)|Завалина]], [[Старе Село(Турка)|Старе Село]].

== Демографія ==
У Турці мешкало станом на 2006 рік 7306 осіб у 1114 будинках, 99 % населення — [[українці]].

Динаміка населення у минулому:
* [[1880]] — 4685 осіб (1786 [[Русини|русинів]], 537 [[Поляки|поляків]], 2356 [[німці]]в; з них: 1837 [[Греко-католики|греко-католиків]], 450 [[Католики|католиків]], 2398 [[юдеї]]в)<ref>[http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny/Tom_XII/640 Турка] {{ref-pl}} у «[http://dir.icm.edu.pl/pl/Slownik_geograficzny Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innyh krajów słowiańskich]», druk «Wieku» Nowy-Świat Nr 59, Warszawa 1880</ref>.
* [[1916]]—6080 мешканців (у тому числі — 3000 [[юдеї]]в)<ref>[http://www.archive.org/stream/americanjewishy24amergoog/americanjewishy24amergoog_djvu.txt/ The American Jewish Year Book, 5677, September 28, 1916, to September 16, 1917, Edited by Cyrus Adler for the American Jewish Committee, Philadelphia, The Jewish Publication Society of America]</ref>.
* [[1921]] — 10030 мешканців (у тому числі — 4201 [[юдеї]]в)<ref>{{Cite web|url=http://sredniowiecze-historia.art.opole.pl/turka_%28ukraina%29.php|title=Turka (Ukraina)|accessdate=10 березня 2011|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110417041845/http://sredniowiecze-historia.art.opole.pl/turka_(ukraina).php|archivedate=17 квітня 2011|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110417041845/http://sredniowiecze-historia.art.opole.pl/turka_(ukraina).php |date=2011-04-17 }}</ref>.
* [[1989]] — 7982 (3992 чол., 3990 жін.)<ref>[http://stat6.stat.lviv.ua/PXWEB2006p/Database/Regiostat/02/03/01/01.asp Головне управління статистики] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110723105506/http://stat6.stat.lviv.ua/PXWEB2006p/Database/Regiostat/02/03/01/01.asp |date=23 липня 2011}} Львівської області</ref>
* [[2001]] — 7440 мешканців<ref name=":0"/>.
* [[2006]] — 7306 мешканців<ref> 'Юрій Гайда''. Турка — нова столиця Бойківщини. Туристичний довідник.- Ужгород: Патент, 2006. — С. 3</ref>.

=== Національний склад ===
Розподіл населення за національністю за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-ethnic-cities}}:
{| class="standard"
![[Національний склад населення України|Національність]]
!Відсоток
|-
|[[Українці в Україні|українці]]
| align="right" |99,35%
|-
|[[Росіяни в Україні|росіяни]]
| align="right" |0,46%
|-
|інші/не вказали
| align="right" |0,19%
|}

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-languages-cities}}{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="standard"
!Мова
!Чисельність, осіб
!Відсоток
|-
|[[Українська мова|Українська]]
| align="right" |7 413
| align="right" |99,64%
|-
|[[Російська мова в Україні|Російська]]
| align="right" |26
| align="right" |0,35%
|-
|[[Польська мова|Польська]]
| align="right" |1
| align="right" |0,01%
|-
|'''Разом'''
| align="right" |7 440
| align="right" |100%
|}

== Транспорт ==
[[Файл:Railway bridge Turka.jpg|міні|праворуч|250пкс|Залізничний [[віадук]] і річка [[Яблунька (притока Стрию)|Яблунька]]]]
Через Турку проходять загальнодержавні транспортні комунікації:
* [[Автошлях Н 13]] — національний автомобільний шлях «[[Львів]] — [[Самбір]] — [[Ужгород]]» (Регіональна автомобільна дорога Р-39)
* [[Львівська залізниця|залізниця]] «[[Львів]] — [[Самбір]] — Турка — [[Сянки]] — [[Ужгород]] — [[Чоп]] — [[Солотвино]]»

Добратися до Турки з [[Львів]]ського або [[Ужгород]]ського напрямків можна [[автобус]]ом, [[автомобіль]]ним або залізничним транспортом. Зі Львова до Турки від [[Головний залізничний вокзал (Львів)|Головного залізничного вокзалу]] також зручно добиратися [[Маршрутка|маршрутними таксі]], які відходять щопівгодини.

Транспортні послуги пасажирам в Турці надають залізнична та автобусна станції. Міжміські перевезення здійснюють кілька фірм-перевізників маршрутними таксі на напрямках «Турка — [[Львів]]», «Турка — [[Дрогобич]]», «Турка — [[Самбір]]», «Турка — [[Ужгород]]». З Турки до більшості сіл [[Турківський район|Турківського району]] також курсують маршрутні таксі. Міський транспорт представлений виключно [[таксі]].

== Культура ==
[[Файл:Турка-11.JPG|міні|праворуч|250пкс|Цвинтар у Турці]]
[[Файл:Пам'ятник Тарас Шевченко, українському поету і художнику.Фото.JPG|міні|ліворуч|250пкс|Пам'ятник Тарасові Шевченку.]]
[[Файл:Turka,former synagogue-3.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Синагога у Турці]]
[[Файл:Турка-22.JPG|thumb|250px|[[Окописько (Турка)]]]]
[[Файл:Місто Турка-1.JPG|міні|праворуч|250пкс|Окопище: головний вхід]]
Турка є неформальною столицею [[Бойківщина|Бойківщини]] — «Серцем Бойківського краю».

З [[1992]] року в Турці відбуваються [[Всесвітні бойківські фестини]] — свято на яке з'їжджаються [[бойки]] з усього світу на [[фестиваль]] і [[конгрес]]. Це справжнє дійство народної культури, яке триває 2-3 дні й дарує людям багато [[музика|музики]], [[спів]], [[танці]]в, витворів народних умільців і майстрів бойківської [[кухня|кухні]]. На Бойківських фестинах, як у люстрі відбиваються дбайливо збережені [[звичай|звичаї]], [[традиція|традиції]] та [[обряд]]и бойків, їхнє колоритне вбрання, говірки, темперамент. На сьогодні в Турці відбулися вже четверті Всесвітні бойківські фестини.

У Турці функціонують громадські культурологічні організації «[[Бойківщина XXI століття]]» й «[[Центр Європи]]», які опікуються підготовкою та проведенням неординарних культурних заходів — щорічної «Бойківської ватри» та щоп'ятирічних Всесвітніх Бойківських фестин.

Гордістю мешканців Турки є [[Народний музей «Бойківщина» (Турка)|Народний музей «Бойківщина»]], який діє при Центральній районній [[бібліотека|бібліотеці]] в будівлі [[Площа Ринок (Турка)|міської ратуші]]<ref>[http://www.karpaty.info/ua/uk/lv/tr/turka/museums/bojkivshyna/Народний музей «БОЙКІВЩИНА»]</ref>. Експозиція музею розміщена за розділами: «Історія Турки від давніх часів до сьогодення», «Етнографія: одяг, предмети побуту, знаряддя домашнього вжитку», «Кімната засобів праці в натуральному господарстві», «Кімната Михайла Зубрицького», «Українська діаспора». У музеї функціонують постійні виставки: «Бойківська ноша», «Предмети побуту домашнього вжитку бойків», «о. Михайло Зубрицький — етнограф, дослідник бойківського краю». [[Експозиція|Експозицію]] музею становлять 1600 [[експонат]]ів, серед яких 1350 — особливо цінних. Упродовж 11 років музей проводить літературно-краєзнавчий [[конкурс]] імені [[Утриско Мирон|Мирона Утриска]], видає вісник конкурсу «з вершин і низин». Тут щороку відбуваються виставки картин талановитих художників та робіт майстрів ужиткового мистецтва.

4 серпня [[2005]] року в Турці, у межах програми Першого світового конгресу бойків, було відкрито [[Музей бойківської книги (Турка)|«Музей бойківської книги»]]<ref>[http://osvita.ua/vnz/reports/culture/11256 Новостворені і не створені музеї Львівщини]</ref>. Широку й цікаву експозицію музею, розміщеного в районному Народному домі, створено членами об'єднання «Письменники Бойківщини». Тут зібрано літературні твори, рецензії, відеокасети, примірники письменницької сторінки «Трембіта» в газеті «Голос Самбірщини», публікації з періодичних видань, фотоальбоми.

У Турці знаходиться головний [[офіс]] [[Всеукраїнське Об'єднання "Письменники Бойківщини"|Всеукраїнського Об'єднання «Письменники Бойківщини»]]<ref>[http://zakarpattya.net.ua/ukr-news-60577-Tvory-zakarpattsiv-uviishly-do-zbirky-pysmennykiv-Boikivshchyny--Zoloti-oberehy Твори закарпатців увійшли до збірки письменників Бойківщини «Золоті обереги»]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>. Об'єднання створене 18 липня [[2003]] року. Серед п'ятдесяти членів об'єднання є члени [[Національна спілка письменників України|Національної спілки письменників України]], [[Українська Асоціація письменників|Української Асоціації письменників]], [[Національна спілка журналістів України|Національної спілки журналістів України]], члени та керівники регіональних творчих товариств, активісти різноманітних культурних громадських організацій [[Україна|України]] та зарубіжжя. Загальний літературний фонд «Письменників Бойківщини» налічує понад 300 книг. У їхньому доробку сотні публікацій у газетах і журналах, історичних та краєзнавчих розвідок, рецензій тощо. В об'єднанні проводяться конкурси: літературний — імені І. Франка (тут засновано премію ім. [[Франко Іван Якович|Івана Франка]]), фольклорно-етнографічний конкурс «Бойківський світ» імені [[Зубрицький Михайло Іванович|Михайла Зубрицького]].

Серед інших закладів культури — Народний дім і музична школа.

=== Пам'ятки ===
* [[Церква перенесення мощей святого Миколая (Турка)|Церква перенесення мощей святого Миколая]] (1776 р.)
* [[Церква Святого Миколая (Турка)|Церква Святого Миколая]] (1739 р.)
* [[Церква Успення Пресвятої Богородиці (Турка)|Церква Успення Пресвятої Богородиці]] (1750 р.)
* [[Церква Покрова Богородиці (Турка)|Церква Покрови Пресвятої Богородиці]] (1780 р.)
* [[Церква Святих Петра і Павла]]
* [[Успенський костел в Турці|Успенський костел]] (1778)
* [[Синагога (Турка)|Синагога]] (XIX ст.)
* [[Окописько (Турка)|Окописько]] (XIX ст.)
* [[Площа Ринок (Турка)|Площа Ринок]]
* [[Майдан Т.Шевченка]]
* [[Народний музей «Бойківщина» (Турка)|Народний музей «Бойківщина»]]
* [[Музей бойківської книги (Турка)|«Музей бойківської книги»]]

=== Відомі люди ===
* [[Граф (титул)|Граф]] Ванча Волох — [[Середньовіччя|середньовічний]] [[лицар]] [[Сас (герб)|гербу Сас]]. Будівничий українського міста-фортеці Турка.
* [[Яворський Олексій Климентійович|Олексій Яворський]] (1892 — † 3 листопада 1937) — ''[[поручник]] Армії [[УГА]] і [[Армія УНР|УНР]]''.
* [[Герич Ігор Дионізович|Ігор Герич]] (1961-15 червня 2014р) — ''український [[хірург]], [[доктор медичних наук]], [[професор]], учасник [[Війна в Афганістані (1979-1989)|війни в Афганістані]]''
* [[Мельник Михайло Григорович (громадський діяч)|Михайло Мельник]] (1889—1944) — ''військово-громадський діяч''
* [[Попель Степан Михайлович|Степан Попель]] (1907—1987) — ''відомий [[шахіст]], кількаразовий чемпіон [[Львів|Львова]] і [[Париж]]а''
* [[Юрій Тарнавський]] — ''український [[поет]] та [[прозаїк]], один із засновників [[Нью-Йоркська група|Нью-Йоркської Групи]]''
* [[Утриско Мирон|Мирон Утриско]] (1908—1988) — ''громадсько-політичний діяч Турківщини''
* [[Федевич Іван|Іван Федевич]] (1883—1939) — ''громадський діяч''
* [[Зигмунт Альберт|Зиґмунт Альберт]] (1908—2001) — ''польський лікар-[[патологоанатом]], професор медицини, [[ректор]] (1950—1954) [[Вроцлавський медичний університет|Вроцлавської Медичної Академії]]''
* [[Рожанковський Теодор|Теодор Рожанковський]] (1875—1970) — ''український політичний і військовий діяч, [[адвокат]], перший командир Легіону [[Українські Січові Стрільці|Українських Січових Стрільців]]''
* [[Промінський Мар'ян|Мар'ян Промінський]] (1908—1971) — ''польський [[прозаїк]], [[драматург]], [[перекладач]], [[літературний критик]]''
* [[Московіц Айра|Айра Московіц]] (1912—2001) — ''американський [[художник]], [[гравер]]''
* [[Хуші Абба|Абба Хуші]] (1898—1969) — ''[[ізраїль]]ський політик, [[мер]] міста [[Хайфа]] (1951—1969)''
* [[Шейн Карл|Карл Шейн]] (1911—1973) — ''польський [[хірург]], [[професор]] військово-польової [[Хірургія|хірургії]]''
* [[Юсипович Мирон|Мирон Юсипович]](1957) — ''головний [[диригент]] Симфонічного оркестру K&K Philharmoniker Австрійської агенції Da Capo Musikmarketing Gmbh, Austria, керівник хору K&K Opernchor, [[заслужений артист України]]''
* [[Карпінський Адам|Адам Карпінський]] (1917—1941) — ''польський [[альпініст]], татрист і гімалаїст, [[інженер-механік]], [[авіаконструктор]], льотчик''
* [[Регнер Рудольф|Рудольф Реґнер]] (1897—1939) — ''польський гарцер, учасник Szarych Szeregów, Biały Kurier, резервовий [[капрал]] [[Військо Польське (Друга Польська Республіка)|Війська Польського]]''
* [[Великанович Юрій Дмитрович|Юрій Великанович]] (1910—1938) — ''комуніст-інтернаціоналіст, член [[Комуністична партія Західної України|КПЗУ]], учасник революційних подій в [[Іспанія|Іспанії]], боєць-інтербригадист [[Українська рота інтербригад імені Тараса Шевченка|роти ім. Тараса Шевченка]].''
* [[Розлуцький Ігор Васильович|Ігор Розлуцький]] — ''солдат [[Збройні Сили України|Збройних сил України]], учасник [[Російсько-українська війна (з 2014)|війни]] на [[Донбас]]і.''
* [[Мечислав Піотрович]] (''Piotrowicz Mieczysław'', 1900—1970) польський лікар, [[доктор медичних наук]], У 1930—1939 роках жив і працював у Турка. Після [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]] він працював у [[Гливиці|Гливицях]], [[Польща]].''
* [[Песін Іван Миколайович|Іван Песін]] — ''український [[математик]].''
* [[Ільницький Олександр Йосифович|Олександр Ільницький]] (28.02.1978—09.01.2016) — капітан [[Національна поліція України|поліції]], учасник [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-української війни]], загинув в [[Зайцеве (Бахмутський район, село)|с. Зайцеве, Донецької області]] від кулі снайпера.
* [[Тарчановський Симон|Симон Тарчановський]] — ''український селянин з [[Лемківщина|Лемківщини]], громадський діяч, посол до [[Галицький сейм|Галицького сейму]] 1-го скликання.''<ref>''І.Чорновол.'' 199 депутатів Галицького сейму. — [[Львів]]: Тріада плюс, [[2010]]. — 228 с.; іл. С. 103—105, 185</ref>
* [[Фецич Тарас Григорович]] (1958—2021) — лікар-онколог. Доктор медичних наук (2003), професор (2006). Заслужений лікар України.

== Галерея ==
<gallery widths="180" perrow="5" class="center" style="center">
Файл:Turka-1.jpg|У середмісті
Файл:Turka-4.jpg|Вигляд на околицю міста і довколишні гори
Файл:Успенський костел (Турка).JPG|Панорама міста
Файл:Турка-10.JPG|Середмістя Турки взимку
Файл:Турка-12.JPG
</gallery>
[[Файл:DSCN2389 Турка.jpg|1300px|міні|центр]]
== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Література ==
* ''В. І. Дмитрук.'' [http://history.org.ua/LiberUA/978-966-00-1359-9/978-966-00-1359-9.pdf Турка] // {{ЕІУ|10|183}}
* {{ЕУ}}
* ''Ярослав Тирик''. Турківщина. Туристсько-краєзнавчий путівник / Я. Тирик. – Львів: ВНТЛ, 2000. – 127 с.
* ''Дмитро Каднічанський''. [https://geography.lnu.edu.ua/wp-content/uploads/2015/03/Konferentsiia-2012-2.pdf Туристично-ресурсний потенціал Турківського району Львівської області]. Географія і туризм: національний та міжнародний досвід / Матеріали VI міжнародної наукової конференції. – Львів: Видавничий центр ЛНУ ім. Івана Франка, 2012. – 518 с.
* ''Костянтин Буркут''. [https://www.mao.kiev.ua/biblio/jscans/svitogliad/svit-2023-18-2/svit-2-20230-burkut-015.pdf Колишній райцентр Львівщини, або Мандрівка під час війни] // [[Світогляд (журнал)|Світогляд: Науково-популярний журнал]]. — 2023. — № 2. — С. 52—53. — ISSN 1819-7329.
* [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=30.05.2008&rf7571=21386 ВРУ]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://www.jewishgen.org/yizkor/turka/Turka.html Memorial Book of the Community of Turka]

== Посилання ==
* [http://turka.at.ua/publ/6-1-0-603 Воронко Б. Витоки шляхетських родів Турківщини (До історії Івана Волоха з Турки).]
* http://turka.at.ua
* http://bse.sci-lib.com/article112945.html
* {{SgKP|XII|640|Turka}}
* [http://www.igsu.org.ua/Lvovskaja.obl/Turkovskij.rajon/Turka.html «История городов и сёл Украинской ССР», Том «Львовская область», стр. 681]
* {{ЕУ}}
* [http://www.history.org.ua/?hrono Інститут історії України, 26 вересня]
{{Бібліоінформація|#AFD6FF}}
{{Турківська міська громада}}
{{Самбірський район}}
{{Міста Львівської області}}
{{Історичні місця Львівської області}}

{{Портали|Географія|Львівщина|Галичина|Україна}}
[[Категорія:Турка| ]]
[[Категорія:Міста Львівської області]]
[[Категорія:Районні центри Львівської області]]
[[Категорія:Бойківщина]]
[[Категорія:Населені пункти з історичною єврейською громадою]]
[[Категорія:Самбірський район]]

title: Турка

Герб Турки: Прапор Турки

title: Основні дані

Регіон: Львівська область

Район: Самбірський район

Тер. громада: Турківська міська громада

Перша згадка: IX століття

Площа: 3 км²

Водойма: р. Стрий, з його притоками р. Яблунька та Літмир.

Назва мешканців: ту́рківчанин, ту́рківчанка, ту́рківчани

title: Відстань

Найближча залізнична станція: Турка

title: До обл./респ. центру

title: Міська влада

Вебсторінка: Турківська міська рада