text:
# Коган Соломон Якович
Соломон Якович Коган (нар. 7 вересня 1913 — пом. 1986) — радянський кінооператор. Лауреат двох Сталінських премій другого ступеня (1941, 1952). Заслужений діяч мистецтв РРФСР (1981).

## Біографія
Закінчив курси при кіностудії «Мосфільм» (1933). В 1934—1976 роках — оператор Московської студії кінохроніки. У 1935 році вийшла його перша робота «18-й Жовтень». Учасник війни із Фінляндією. Був нагороджений орденом Червоного Прапора.
У роки Німецько-радянської війни створив стрічки: «Оборона Одеси» (1941 р. — разом із Марком Трояновським), «День війны» (1942 р.), «Битва за Кавказ» (1943 р.), «Перемога на півдні» (1944 р.), «Визволення Белграду» (1945 р.), «Будапештська битва» (1945 р.), «Югославія» (1945 р.)

## Нагороди
- Дві Сталінські премії 2-ступеня (1941, 1945)
- Орден Червоного Прапора
- Орден Вітчизняної війни 2 ступеня
- Орден Червоної Зірки
- Медаль «За бойові заслуги»
- Медаль «За оборону Москви»
- Медаль «За оборону Одеси»
- Медаль «За оборону Кавказу»
- Медаль «За перемогу над Німеччиною»

## Цікаві факти
- Документи на нагородження С. Я. Когана медалями «За бойові заслуги»[1], «За оборону Москви»[2] та «За оборону Кавказу»[3] було підписано Л. П. Бочаровим, що був начальником С. Когана під час оборони Одеси та Кавказу.

title: Коган Соломон Якович

wikitext:
{{Кінематографіст
| Ім'я = Соломон Якович Коган
| Оригінал імені =
| Фото =
| Ширина =
| Підпис =
| Ім'я при народженні = Соломон Яковлевич Коган
| Дата народження = 7.9.1913
| Місце народження =
| Дата смерті = 1986
| Місце смерті =
| Громадянство =
| Професія = кінооператор
| Роки активності = [[1934]]—[[1976]]
| Нагороди =
| Сайт =
}}{{Однофамільці|Коган}}
'''Соломон Якович Коган''' ({{нар}} {{ДН|7|9|1913}} — {{пом}} {{ДС|||1986}}) — [[СРСР|радянський]] [[кінооператор]]. Лауреат двох [[Сталінська премія|Сталінських премій]] другого ступеня ([[1941]], [[1952]]). [[Заслужений діяч мистецтв РРФСР]] (1981).

== Біографія ==
Закінчив курси при [[Мосфільм|кіностудії «Мосфільм»]] (1933). В 1934—1976 роках — оператор Московської студії кінохроніки. У 1935 році вийшла його перша робота «18-й Жовтень». Учасник війни із [[Радянсько-фінська війна (1939—1940)|Фінляндією]]. Був нагороджений орденом Червоного Прапора.

У роки [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]] створив стрічки: «[[Оборона Одеси (1941)|Оборона Одеси]]» (1941 р. — разом із [[Трояновський Марк Антонович|Марком Трояновським]]), «День війны» (1942 р.), «Битва за Кавказ» (1943 р.), «Перемога на півдні» (1944 р.), «Визволення Белграду» (1945 р.), «Будапештська битва» (1945 р.), «Югославія» (1945 р.)

== Нагороди ==
* Дві [[Сталінська премія|Сталінські премії]] 2-ступеня (1941, 1945)
* [[Орден Червоного Прапора]]
* [[Орден Вітчизняної війни 2 ступеня]]
* [[Орден Червоної Зірки]]
* [[Медаль «За бойові заслуги» (СРСР)|Медаль «За бойові заслуги»]]
* [[Медаль «За оборону Москви»]]
* [[Медаль «За оборону Одеси»]]
* [[Медаль «За оборону Кавказу»]]
* [[Медаль «За перемогу над Німеччиною»]]

== Цікаві факти ==
* Документи на нагородження С. Я. Когана медалями «За бойові заслуги»<ref>{{Cite web |url=http://podvignaroda.ru/#id=47011022&tab=navDetailDocument |title=Нагородний лист |accessdate=21 Березня 2016 |archive-date=14 Квітня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100414154437/http://podvignaroda.ru/#id=47011022&tab=navDetailDocument }}</ref>, «За оборону Москви»<ref>{{Cite web |url=http://podvignaroda.ru/#id=1530940419&tab=navDetailManAward |title=Акт про нагородження |accessdate=21 Березня 2016 |archive-date=14 Квітня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100414154437/http://podvignaroda.ru/#id=1530940419&tab=navDetailManAward }}</ref> та «За оборону Кавказу»<ref>{{Cite web |url=http://podvignaroda.ru/#id=1530940453&tab=navDetailDocument |title=Акт про нагородження |accessdate=21 Березня 2016 |archive-date=14 Квітня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100414154437/http://podvignaroda.ru/#id=1530940453&tab=navDetailDocument }}</ref> було підписано [[Бочаров Леонід Порфирович|Л. П. Бочаровим]], що був начальником С. Когана під час оборони Одеси та Кавказу.
== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* [https://csdfmuseum.ru/names/95-соломон-коган Коган Соломон Яковлевич — Музей ЦСДФ]
{{Бібліоінформація}}
{{Портал|Біографії}}
[[Категорія:Кінооператори XX століття]]
[[Категорія:Кінооператори СРСР]]
[[Категорія:Центральна студія документальних фільмів]]
[[Категорія:Члени Спілки кінематографістів СРСР]]
[[Категорія:Учасники радянсько-фінської війни]]
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Соломон Якович Коган

Ім'я при народженні: Соломон Яковлевич Коган

Дата народження: 7 вересня 1913

Місце народження: Єлисаветград, Херсонська губернія, Російська імперія

Місце смерті: Москва, СРСР

Громадянство: СРСР

Професія: кінооператор

Членство: СК СРСР

Нагороди: орден Червоного Прапора · орден Вітчизняної війни II ступеня · орден Червоної Зірки · медаль «За бойові заслуги» · медаль «За оборону Москви» · медаль «За оборону Одеси» · медаль «За оборону Кавказу» · медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» · заслужений діяч мистецтв РРФСР · Сталінська премія


text:
# Стрельцов Лев Михайлович
Лев Михайлович Стрельцов (рос. Лев Михайлович Стрєльцов; 25 жовтня 1918, Мари — 24 березня 1979, Одеса) — доктор юридичних наук, професор, завідувач кафедри державного і адміністративного права Одеського національного університету імені І. І. Мечникова.

## Біографія
Л. М. Стрельцов народився 25 жовтня 1918 року в місті Мари (Туркменія), в сім'ї машиніста локомотива (паровоза) залізничного депо ст. Мари Стрельцова Михайла Омеляновича і домогосподарки Стрельцової Ніни Гнатівна. Він був наймолодшою дитиною в сім'ї, старші сестри: Галина — 1911 рр р.н., Таїсія — 1914 р.н., Ніна — 1916 р.н. Після раптової смерті батька М. Е. Стрельцова, в 1924 році родина переїхала в Ташкент (Узбекистан), де він закінчив середню школу і почав працювати шофером, потім — механіком автоколони.

## Військова служба
У жовтні 1937 був призваний до лав Радянської Армії, де, після короткострокового навчання, почав службу в бронетанкових військах механіком — водієм танка. У 1939 році як командир танка 7-ї бронетанкової бригади 57-го Особливого корпусу брав участь у військових діях на річці Халхин-Гол в Монголії. За «проявлену мужність і героїзм» Указом Президії Верховної Ради СРСР від 28.08.1939 року був нагороджений орденом «Бойового Червоного Прапора» (№ ордена 3791), який вручав йому в м Москві Голова Президії Верховної Ради СРСР М. І. Калінін. Після закінчення військових дій в Монголії був спрямований на два роки навчання в Московське військове училище. Як один з кращих курсантів брав участь в параді на Червоній площі в Москві в 1940 році. Після закінчення училища отримав перше офіцерське звання. Брав активну участь у Другій світовій війні, в обороні Москви. Нагороджений медаллю «За оборону Москви». В цілому військова служба протекла так: механік водій танка, командир танка, командир танкового взводу, заступник командира і командир танкової роти, командир танкової роти розвідки, заступник командира і командир батальйону танкової розвідки та ін., Різних танкових з'єднань Північно-Західного, Західного і інших фронтів. У 1942 році отримує звання майора (в 24 роки), в 1946 році (в 28 років) отримує звання підполковника. За час участь у війні був двічі поранений і один раз контужений. У зв'язку з цим визнається інвалідом II-ї групи і в 1954 році (в 36 років) демобілізується з армії. Після цього, з 1954 по 1956 рік працював в органах виконавчої влади.

## Педагогічна діяльність
З 1956 по 1959 рік працював в Одеській філії Всесоюзного юридичного заочного інституту (Москва): старшим викладачем, зав. навчальною частиною, заступником директора філії.
З 1959 по 1960 рік — старший викладач філії юридичного факультету Київського державного (нині — національного) університету імені Тараса Шевченка.
З 1960 року з моменту початку діяльності юридичного факультету Одеського державного університету імені І. І. Мечникова і до своєї кончини в 1979 році, працює: ст. викладачем (1960—1963), доцентом (1963—1972), заступником декана (1964—1972), професором (1972), завідувачем кафедри державного і адміністративного права (1972—1979). Викладав нормативний курс «Державне право» для студентів усіх форм навчання.

## Нагороди
Нагороджений 15 державними нагородами, в тому числі: орденами «Червоного Прапора» і «Червоної Зірки», медаллю «За бойові заслуги», медаллю «За оборону Москви», іноземними державними нагородами та ін.

wikiname: ukwiki

title: Стрельцов Лев Михайлович

in_language: uk

wikitext:
{{Однофамільці|Стрєльцов}}
{{науковець}}
'''Лев Михайлович Стрельцов''' ({{lang-ru|Лев Михайлович Стрєльцов}}; [[25 жовтня]] [[1918]], [[Мари]] — [[24 березня]] [[1979]], [[Одеса]]) — [[Доктор наук|доктор юридичних наук]], професор, завідувач кафедри державного і адміністративного права Одеського національного університету імені І. І. Мечникова.

== Біографія ==
Л. М. Стрельцов народився 25 жовтня 1918 року в місті Мари (Туркменія), в сім'ї машиніста локомотива (паровоза) залізничного депо ст. Мари Стрельцова Михайла Омеляновича і домогосподарки Стрельцової Ніни Гнатівна. Він був наймолодшою дитиною в сім'ї, старші сестри: Галина — 1911 рр р.н., Таїсія — 1914 р.н., Ніна — 1916 р.н. Після раптової смерті батька М. Е. Стрельцова, в 1924 році родина переїхала в Ташкент (Узбекистан), де він закінчив середню школу і почав працювати шофером, потім — механіком автоколони.

== Військова служба ==
У жовтні 1937 був призваний до лав Радянської Армії, де, після короткострокового навчання, почав службу в бронетанкових військах механіком — водієм танка. У 1939 році як командир танка 7-ї бронетанкової бригади 57-го Особливого корпусу брав участь у [[Бої на Халхин-Голі|військових діях на річці Халхин-Гол]] в Монголії. За «проявлену мужність і героїзм» Указом Президії Верховної Ради СРСР від 28.08.1939 року був нагороджений орденом «Бойового Червоного Прапора» (№ ордена 3791), який вручав йому в м Москві Голова Президії Верховної Ради СРСР [[Калінін Михайло Іванович|М. І. Калінін]]. Після закінчення військових дій в Монголії був спрямований на два роки навчання в Московське військове училище. Як один з кращих курсантів брав участь в параді на Червоній площі в Москві в 1940 році. Після закінчення училища отримав перше офіцерське звання. Брав активну участь у [[Друга світова війна|Другій світовій війні]], в [[Битва за Москву (1941—1942)|обороні Москви]]. Нагороджений медаллю «За оборону Москви». В цілому військова служба протекла так: механік водій танка, командир танка, командир танкового взводу, заступник командира і командир танкової роти, командир танкової роти розвідки, заступник командира і командир батальйону танкової розвідки та ін., Різних танкових з'єднань Північно-Західного, Західного і інших фронтів. У 1942 році отримує звання майора (в 24 роки), в 1946 році (в 28 років) отримує звання підполковника. За час участь у війні був двічі поранений і один раз контужений. У зв'язку з цим визнається інвалідом II-ї групи і в 1954 році (в 36 років) демобілізується з армії. Після цього, з 1954 по 1956 рік працював в органах виконавчої влади.

== Педагогічна діяльність ==
З 1956 по 1959 рік працював в Одеській філії Всесоюзного юридичного заочного інституту (Москва): старшим викладачем, зав. навчальною частиною, заступником директора філії.

З 1959 по 1960 рік — старший викладач філії юридичного факультету Київського державного (нині — національного) університету імені Тараса Шевченка.

З 1960 року з моменту початку діяльності юридичного факультету [[Одеський національний університет імені І. І. Мечникова|Одеського державного університету імені І. І. Мечникова]] і до своєї кончини в 1979 році, працює: ст. викладачем (1960—1963), доцентом (1963—1972), заступником декана (1964—1972), професором (1972), завідувачем кафедри державного і адміністративного права (1972—1979). Викладав нормативний курс «Державне право» для студентів усіх форм навчання.

== Нагороди ==
Нагороджений 15 державними нагородами, в тому числі: орденами «Червоного Прапора» і «Червоної Зірки», медаллю «За бойові заслуги», медаллю «За оборону Москви», іноземними державними нагородами та ін.

== Посилання ==
* [https://ukrainepravo.com/man_law/streltsov-lev-mykhaylovych-/ Стрельцов Лев Михайлович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201209064916/https://ukrainepravo.com/man_law/streltsov-lev-mykhaylovych-/ |date=9 грудня 2020 }}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Інваліди Другої світової війни]]

title: Стрельцов Лев Михайлович

Народився: 25 жовтня 1918 · Мари, Закаспійська область, Туркестанська АРСР, Російська СФРР

Помер: 24 березня 1979 (60 років) · Одеса, Україна

Поховання: Другий християнський цвинтар

Діяльність: науково-педагогічний працівник

Alma mater: ОНУ ім. І. І. Мечникова

Заклад: ОНУ ім. І. І. Мечникова

Діти: Streltsov Yevgenyd

Нагороди: орден Червоного Прапора · орден Червоної Зірки · медаль «За оборону Москви»


text:
# Сова Віра Леонтіївна
Віра Леонтіївна Сова (Потась) (6 червня 1928, село Розумівка, тепер Запорізького району Запорізької області — 11 вересня 2011, місто Запоріжжя Запорізької області) — українська радянська діячка, новатор сільськогосподарського виробництва, ланкова колгоспу імені Орджонікідзе Верхньохортицького району, агроном Біленьківської МТС Верхньохортицького району Запорізької області. Депутат Верховної Ради УРСР 4-го скликання. Герой Соціалістичної Праці (28.02.1949).

## Біографія
Народилася у селянській родині Леонтія Сови.
У 1944—1952 роках — їздова, колгоспниця, ланкова колгоспу імені Орджонікідзе села Розумівки Верхньохортицького району Запорізької області. Брала участь у земляних роботах із відновлення Дніпровської гідроелектростанції. У 1948 році ланка Віри Сови зібрала урожай соняшника 25,1 центнера з гектара на площі 10 гектарів. Збирала також високі урожаї кукурудзи.
Закінчила вечірню школу. Член ВЛКСМ.
У вересні 1952—1954 роках — студентка відділення рільництва Ногайського (Приморського) сільськогосподарського технікуму Запорізької області. Під час навчання у технікумі відзначилася на збиранні бавовни у колгоспах Приморського району Запорізької області.
Член КПРС.
У 1954—1955 роках — агроном Біленьківської (Білянської) машино-тракторної станції (МТС) Верхньохортицького району Запорізької області.
У 1957 році закінчила Ленінградський інститут прикладної зоології і фітопатології, здобула спеціальність агронома-ентомолога.
У 1958—1984 роках — агроном, економіст, інженер інформаційно-диспетчерського пункту управління «Райсільгосптехніка» Запорізького району Запорізької області.
З 1984 року — на пенсії у місті Запоріжжі.

## Нагороди
- Герой Соціалістичної Праці (28.02.1949)
- орден Леніна (28.02.1949)
- медаль «За трудову доблесть» (27.02.1948)
- медалі
- почесна грамота ЦК ЛКСМУ

title: Сова Віра Леонтіївна

wikitext:
{{Однофамільці|Сова (значення){{!}}Сова}}
{{Особа
| ім'я                 = Сова (Потась) Віра Леонтіївна
| жінка                = так
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| дата_народження      = 6.06.1928
| місце_народження     = село [[Розумівка (Запорізький район)|Розумівка]], тепер [[Запорізький район|Запорізького району]] [[Запорізька область|Запорізької області]]
| дата_смерті          = 11.09.2011
| місце_смерті         = місто [[Запоріжжя]]
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[українка]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             = {{медаль Серп і Молот}}{{орден Леніна}}{{медаль «За трудову доблесть»}}
}}
'''Віра Леонтіївна Сова (Потась)''' ({{ДН|6|06|1928}}, село [[Розумівка (Запорізький район)|Розумівка]], тепер [[Запорізький район|Запорізького району]] [[Запорізька область|Запорізької області]] — {{ДС|11|09|2011}}, місто [[Запоріжжя]] [[Запорізька область|Запорізької області]]) — українська радянська діячка, новатор сільськогосподарського виробництва, ланкова колгоспу імені Орджонікідзе Верхньохортицького району, агроном Біленьківської МТС Верхньохортицького району Запорізької області. Депутат [[Верховна рада УРСР|Верховної Ради УРСР]] 4-го скликання. [[Герой Соціалістичної Праці]] (28.02.1949).

== Біографія ==
Народилася у селянській родині Леонтія Сови.

У 1944—1952 роках — їздова, колгоспниця, ланкова колгоспу імені Орджонікідзе села Розумівки Верхньохортицького району Запорізької області. Брала участь у земляних роботах із відновлення Дніпровської гідроелектростанції. У 1948 році ланка Віри Сови зібрала урожай соняшника 25,1 центнера з гектара на площі 10 гектарів. Збирала також високі урожаї кукурудзи.

Закінчила вечірню школу. Член [[ВЛКСМ]].

У вересні 1952—1954 роках — студентка відділення рільництва Ногайського (Приморського) сільськогосподарського технікуму Запорізької області. Під час навчання у технікумі відзначилася на збиранні бавовни у колгоспах Приморського району Запорізької області.

Член [[КПРС]].

У 1954—1955 роках — агроном Біленьківської (Білянської) машино-тракторної станції (МТС) Верхньохортицького району Запорізької області.

У 1957 році закінчила Ленінградський інститут прикладної зоології і фітопатології, здобула спеціальність агронома-ентомолога.

У 1958—1984 роках — агроном, економіст, інженер інформаційно-диспетчерського пункту управління «Райсільгосптехніка» Запорізького району Запорізької області.

З 1984 року — на пенсії у місті Запоріжжі.

== Нагороди ==
* [[Герой Соціалістичної Праці]] (28.02.1949)
* [[орден Леніна]] (28.02.1949)
* [[медаль «За трудову доблесть»]] (27.02.1948)
* медалі
* почесна грамота ЦК ЛКСМУ

== Джерела ==
* [http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=26743 Сова Вера Леонтьевна]
* газета «Червоне Запоріжжя» (Запоріжжя) — лютий 1955 року.

{{politic-stub}}
{{Герої Соціалістичної Праці}}
[[Категорія:Депутати Верховної Ради УРСР 4-го скликання]]
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Сова (Потась) Віра Леонтіївна

Народилася: 6 червня 1928 · село Розумівка, тепер Запорізького району Запорізької області

Померла: 11 вересня 2011 (83 роки) · місто Запоріжжя

Національність: українка

Партія: КПРС

Нагороди: Медаль «За трудову доблесть»


text:
# Хрептовський Ахіль
Д-р Хрептовський Ахіль (нар.6 червня 1920 Німецьке Яблінне — пом.9 травня 1998) — лікар, спортивний діяч та репортер, український громадський діяч діаспори.

## Життєпис
Народився Хрептовський Ахіль 6 червня 1920 року в місцевості Німецьке Яблінне, тепер Яблонне-в-Под'єштеді, Чехословаччина, у родині юриста Петра і Камілії (з родини Антонюків) Хрептовських. Закінчив гімназію у м. Сянок. Вищі медичні студії студіював у Відні і Мюнхені. Отримав докторат з медицини 1948 р.
В молодому віці був відомий як добрий футболіст українських дружин — УСТ «Україна» (Львів), СТ «Лемко» (Сянок), «УССК» (Мюнхен), СФ «Нассав» (Німеччина), та як лижвар у Перемишлі. В Чикаго був спортовим коментатором і репортером Українського Спортового Товариства «Леви» і репортером спортивної радіопрограми.
У 1949 р. оселився у Чикаго та відкрив приватну лікарську практику в Норідж, Іллінойс. До 1988 р. працював лікарем.
З 1982 р. — президент Світової Федерації Українських лікарських товариств (СФУЛТ).
Меценат, шанувальник, колекціонер українського образотворчого мистецтва,. Ініціатор-засновник Українського інституту модерного мистецтва у Чикаго.
Голова Українського Лікарського Товариства Північної Америки (1975—1977). Хрептовський був ініціатором і співзасновником Українського Лікарського Товариства в Австралії та Австрії.

title: Хрептовський Ахіль

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Ахіль Хрептовський
| оригінал імені       =
| жінка                = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
| місце_проживання     =
| інші_імена           =
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| зображення           = Хребтовський.JPG
| розмір_зображення    = 250пкс
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = 6.6.1920
| місце_народження     = Німецьке Яблінне
| дата_смерті          = 9.5.1998
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = українець
| Alma_mater           =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       = лікар
| титул                =
| посада               = президент Світової Федерації Українських лікарських товариств<br/>голова [[Українське Лікарське Товариство Північної Америки|Українського Лікарського Товариства Північної Америки]]
| військове звання     =
| платня               =
| термін               =
| попередник           =
| наступник            =
| партія               =
| головував_(-ла)      =
| конфесія             =
| батько               =
| матір                =
| рід                  =
| родичі               =
| дружина              =
| чоловік              =
| діти                 =
| автограф             =
| розмір_автографа     =
| підпис               =
| нагороди             =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
| підпис_герба         =
}}

Д-р '''Хрептовський Ахіль''' ({{н}}[[6 червня]] [[1920]] Німецьке Яблінне — {{†}}[[9 травня]] [[1998]]) — [[лікар]], спортивний діяч та репортер, український громадський діяч діаспори.

== Життєпис ==
Народився Хрептовський Ахіль 6 червня 1920 року в місцевості Німецьке Яблінне, тепер [[Яблонне-в-Под'єштеді]], Чехословаччина, у родині юриста Петра і Камілії (з родини Антонюків) Хрептовських. Закінчив гімназію у м. [[Сянок]]. Вищі медичні студії студіював у [[Відень|Відні]] і [[Мюнхен]]і. Отримав докторат з медицини 1948 р.

В молодому віці був відомий як добрий футболіст українських дружин — УСТ «Україна» (Львів), СТ «Лемко» (Сянок), «УССК» (Мюнхен), СФ «Нассав» (Німеччина), та як [[лижви|лижвар]] у Перемишлі. В Чикаго був спортовим коментатором і репортером Українського Спортового Товариства «Леви» і репортером спортивної радіопрограми.

У 1949 р. оселився у [[Чикаго]] та відкрив приватну лікарську практику в Норідж, Іллінойс. До 1988 р. працював лікарем.

З 1982 р. — президент Світової Федерації Українських лікарських товариств (СФУЛТ)<ref>{{Cite web |url=http://medlib.lviv.pro/95-rokiv-vid-dnya-narodzhennya-ahilya-hreptovskoho-6-06-1919-9-05-1998 |title=95 років від дня народження Ахіля Хрептовського (6.06.1919 – 9.05.1998) |accessdate=4 липня 2015 |archive-date=5 липня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150705123220/http://medlib.lviv.pro/95-rokiv-vid-dnya-narodzhennya-ahilya-hreptovskoho-6-06-1919-9-05-1998 }}</ref>.

Меценат, шанувальник, колекціонер українського образотворчого мистецтва,. Ініціатор-засновник [[Український інститут модерного мистецтва|Українського інституту модерного мистецтва у Чикаго]].

Голова [[Українське Лікарське Товариство Північної Америки|Українського Лікарського Товариства Північної Америки]] (1975—1977). Хрептовський був ініціатором і співзасновником Українського Лікарського Товариства в Австралії та Австрії.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* 70-річчя доктора Ахіля Хрептовського // Лікарський збірник. Нова серія. Т. І / Наук. т-во ім. Т. Шевченка у Львові, Лікар. комісія. — Львів, 1991. — С. 123—124
* Ганіткевич Я. Історія української медицини в датах та іменах / Я. Ганіткевич. — Львів, 2004. – 364 с. – Зі змісту: [Ахіль Хрептовський]. — с. 9, 162, 171, 172, 175, 179, 183, 184, 188, 289.
* Ахіль Хрептовський був лікарем-патріотом // [[Свобода (газета)|Свобода]], 13 серпня 2010, С. 22.
* Літературні вечори в Українському Інституті Модерного Мистецтва Чикаго, 1973—2006 // Укладачі: Віра Боднарук, [[Білецький Володимир Стефанович|Володимир Білецький]]. — Донецьк: [[Український культурологічний центр]], 2006. — 140 с. https://web.archive.org/web/20120324120652/http://www.experts.in.ua/baza/doc/download/chicago.pdf
* [http://95-rokiv-vid-dnya-narodzhennya-ahilya-hreptovskoho-6-06-1919-9-05-1998 95 років від дня народження Ахіля Хрептовського (6.06.1919 – 9.05.1998) ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170220175602/http://acn.com.ve/ |date=20 лютого 2017 }}

{{особа-доробити}}
[[Категорія:Українська діаспора]]
[[Категорія:Українці США]]
[[Категорія:Члени Українського Лікарського Товариства Північної Америки]]
[[Категорія:Доктори медицини]]
[[Категорія:Персоналії:Чикаго]]
[[Категорія:Почесні Доктори Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького]]

title: Ахіль Хрептовський

Народився: 6 червня 1920 · Німецьке Яблінне

Помер: 9 травня 1998 (77 років)

Національність: українець

Діяльність: лікар

Посада: президент Світової Федерації Українських лікарських товариств · голова Українського Лікарського Товариства Північної Америки


text:
# PCP-теорема
У теорії обчислювальної складності, PCP теорема стверджує, що будь-яка задача розпізнавання у NP має ймовірнісно перевірювані доведення константної запитової складності і логарифмічної випадкової складності.
PCP теорема говорить, що для деякої універсальної константи K, для довільного n, всяке математичне доведення довжини n може бути переписано як інше доведення довжини poly(n), що може бути формально перевірене з 99% точністю ймовірнісним алгоритмом, що переглядає тільки K символів з цього доведення.
PCP теорема є наріжним каменем теорії обчислювальної важкості наближення, що досліджує суттєву важкість у розробці ефективних наближених алгоритмів для різних задач оптимізації.
PCP теорема формулюється у такий спосіб
NP = PCP[O(log n), O(1)].

## PCP і важкість наближення
Альтернативне формулювання PCP теореми стверджує, що найбільша частка виконуваних обмежень задачі виконуваності обмежень є NP-важкою для наближення з константною точністю.
Формально, для деякої константи K і α < 1, наступна задача обіцяння (Lтак, Lні) є NP-важкою задачею розпізнавання:
- Lтак = {Φ: всі обмеження у Φ є одночасно виконуваними}
- Lні = {Φ: кожний розв’язок виконує менше ніж частку α обмежень Φ},

де Φ є задачею виконуваності обмежень у булевій абетці з не більше як K змінними на одне обмеження.
Як наслідок цієї теореми, може бути показано, що розв’язки до багатьох задач оптимізації включаючи задачу максимальної виконуваності, найбільшої незалежної множини у графах, і задача про найкоротший вектор для ґраток не можуть бути наближені ефективно якщо не P = NP. Ці результати інколи самі називаються PCP теоремами, оскільки їх можна розглядати як ймоврінісно перевірюване доведення для NP з деякою додатковою структурою.

## Історія
PCP теорема є кульмінацією тривалого часу роботи над інтерактивними та ймовірнісно перевірюваними доведеннями. Першою теоремою, що пов’язує стандартні доведення та ймовірнісно перевірювані доведення є твердження, що NEXP ⊆ PCP[poly(n), poly(n)], доведене Babai, Fortnow та Lund, (1990).
Після цього, метод, використаний у цій роботі, було розширено Бабаєм, Фортноу, Левіним та Шеґеді у 1991 (Babai та ін., 1991),
Файґе, Ґолдвасер, Лундом, Сафрою та Шеґеді (1991), і Аророю та Сафрою у 1992 (Arora та Safra, 1998), що дало змогу довести PCP теорему Аророю, Лундом, Мотвані, Суданом та Шеґеді у 1992 році (Arora та ін., 1998).
Премія Геделя за 2001 рік була присуджена Сандживу Арорі, Уріелю Файґе, Шафі Голдвасер, Карстену Лунду, Ласло Ловасу, Радживу Мотвані, Шмуелю Сафрі, Мадху Судану, та Маріо Шеґеді за роботу над PCP теоремою та її зв’язок із важкістю наближення.
У 2005 Іріт Дінур віднайшла інше доведення PCP теореми.

title: PCP-теорема

wikitext:
У [[Теорія складності обчислень|теорії обчислювальної складності]], '''PCP теорема''' стверджує, що будь-яка [[задача розпізнавання]] у [[NP (складність)|NP]] має [[ймовірнісно перевірюване доведення|ймовірнісно перевірювані доведення]] константної [[запитова складність|запитової складності]] і [[логарифмічний час|логарифмічної]] [[випадкова складність|випадкової складності]].

PCP теорема говорить, що для деякої універсальної константи ''K'', для довільного ''n'', всяке математичне доведення довжини ''n'' може бути переписано як інше доведення довжини poly(''n''), що може бути формально перевірене з 99% точністю [[ймовірнісний алгоритм|ймовірнісним алгоритмом]], що переглядає тільки ''K'' символів з цього доведення.

PCP теорема є наріжним каменем теорії обчислювальної [[важкість наближення|важкості наближення]], що досліджує суттєву важкість у розробці ефективних [[наближені алгоритми|наближених алгоритмів]] для різних [[обчислювальні задачі|задач оптимізації]].

PCP теорема формулюється у такий спосіб

: '''[[NP]]''' = [[ймоврінісно перевірюване доведення|'''PCP''']][O(log ''n''), O(1)].

== PCP і важкість наближення ==
Альтернативне формулювання PCP теореми стверджує, що найбільша частка виконуваних обмежень [[задача виконуваності обмежень|задачі виконуваності обмежень]] є [[NP-важкість|NP-важкою]] для наближення з константною точністю.

Формально, для деякої константи ''K'' і ''α'' < 1, наступна [[обчислювальна задача#Задачі обіцяння|задача обіцяння]] (''L''так, ''L''ні) є NP-важкою задачею розпізнавання:
* ''L''так = {Φ: всі обмеження у Φ є одночасно виконуваними}
* ''L''ні = {Φ: кожний розв’язок виконує менше ніж частку α обмежень Φ},
де Φ є [[задачею виконуваності обмежень]] у булевій абетці з не більше як ''K'' змінними на одне обмеження.

Як наслідок цієї теореми, може бути показано, що розв’язки до багатьох задач оптимізації включаючи [[Задача здійсненності бульових формул|задачу максимальної виконуваності]], [[найбільша незалежна множина|найбільшої незалежної множини]] у графах, і [[задачі на ґратках|задача про найкоротший вектор]] для [[ґратка (математика)|ґраток]] не можуть бути наближені ефективно якщо не '''P''' = '''NP'''. Ці результати інколи самі називаються PCP теоремами, оскільки їх можна розглядати як [[ймоврінісно перевірюване доведення]] для NP з деякою додатковою структурою.

== Історія ==

PCP теорема є кульмінацією тривалого часу роботи над [[інтерактивні доведення|інтерактивними]] та ймовірнісно перевірюваними доведеннями. Першою теоремою, що пов’язує стандартні доведення та ймовірнісно перевірювані доведення є твердження, що '''[[NEXP]]''' ⊆ '''PCP'''[poly(''n''), poly(''n'')], доведене {{Harvtxt|Babai|Fortnow|Lund|1990}}.

Після цього, метод, використаний у цій роботі, було розширено Бабаєм, Фортноу, Левіним та Шеґеді у 1991 {{Harv|Babai|Fortnow|Levin|Szegedy|1991}},
Файґе, Ґолдвасер, Лундом, Сафрою та Шеґеді (1991), і Аророю та Сафрою у 1992 {{Harv|Arora|Safra|1998}}, що дало змогу довести PCP теорему Аророю, Лундом, Мотвані, Суданом та Шеґеді у 1992 році {{Harv|Arora|Lund|Motwani|Sudan|1998}}.

[[Премія Геделя]] за 2001 рік була присуджена [[Сандживу Арорі]], [[Уріелю Файґе]], [[Шафі Голдвасер]], [[Карстену Лунду]], [[Ласло Ловасу]], [[Радживу Мотвані]], [[Шмуелю Сафрі]], [[Мадху Судану]], та [[Маріо Шеґеді]] за роботу над PCP теоремою та її зв’язок із важкістю наближення.

У 2005 [[Іріт Дінур]] віднайшла інше доведення PCP теореми.<ref>Див. препринт 2005 року, {{ECCC|2005|05|046}}. Прорецензованю версією є стаття {{Harvtxt|Dinur|2007}}.</ref>

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{citation|last1=Arora|first1=Sanjeev|author1-link=Sanjeev Arora|last2=Lund|first2=Carsten|author2-link=Carsten Lund|last3=Motwani|first3=Rajeev|author3-link=Rajeev Motwani|last4=Sudan|first4=Madhu|author4-link=Madhu Sudan|last5=Szegedy|first5=Mario|author5-link=Mario Szegedy|title=Proof verification and the hardness of approximation problems|journal=Journal of the ACM|volume=45|issue=3|year=1998|pages=501–555|doi=10.1145/278298.278306}}.
* {{citation|last1=Arora|first1=Sanjeev|author1-link=Sanjeev Arora|last2=Safra|first2=Shmuel|author2-link=Shmuel Safra|title=Probabilistic checking of proofs: A new characterization of NP|journal=Journal of the ACM|volume=45|issue=1|pages=70–122|year=1998|doi=10.1145/273865.273901}}.
* {{Citation | last1=Babai | first1=László | author1-link=László Babai | last2=Fortnow | first2=Lance | author2-link=Lance Fortnow | last3=Levin | first3=Leonid | author3-link=Левін Леонід Анатолійович | last4=Szegedy | first4=Mario | author4-link=Mario Szegedy | title=STOC '91: Proceedings of the twenty-third annual ACM symposium on Theory of computing | publisher=ACM | isbn=978-0-89791-397-3 | year=1991 | chapter=Checking computations in polylogarithmic time | pages=21–32}}.
* {{Citation | last1=Babai | first1=László | author1-link=László Babai | last2=Fortnow | first2=Lance | author2-link=Lance Fortnow | last3=Lund | first3=Carsten | title=SFCS '90: Proceedings of the 31st Annual Symposium on Foundations of Computer Science | publisher=IEEE Computer Society | isbn=978-0-8186-2082-9 | year=1990 | chapter=Nondeterministic exponential time has two-prover interactive protocols | pages=16–25}}.
* {{citation|last=Dinur|first=Irit|title=The PCP theorem by gap amplification|journal=Journal of the ACM|volume=54|issue=3|year=2007|doi=10.1145/1236457.1236459|pages=12}}.
* {{Citation | last1=Feige | first1=Uriel | author1-link=Uriel Feige | last2=Goldwasser | first2=Shafi | author2-link=Shafi Goldwasser | last3=Lovász | first3=László | author3-link=Ласло Ловас | last4=Safra | first4=Shmuel | author4-link=Shmuel Safra | last5=Szegedy | first5=Mario | author5-link=Mario Szegedy | title=Interactive proofs and the hardness of approximating cliques | url=http://groups.csail.mit.edu/cis/pubs/shafi/1996-jacm.pdf | publisher=ACM | doi=10.1145/226643.226652 | year=1996 | journal=[[Journal of the ACM]] | issn=0004-5411 | volume=43 | issue=2 | pages=268–292 | accessdate=5 травня 2011 | archive-date=10 червня 2011 | archive-url=https://web.archive.org/web/20110610152928/http://groups.csail.mit.edu/cis/pubs/shafi/1996-jacm.pdf }}.

[[Категорія:Теорія складності обчислень]]
[[Категорія:Теореми інформатики]]
[[Категорія:Теорія алгоритмів]]


text:
# Брад (Негрі, Бакеу)
Брад (рум. Brad) — село у повіті Бакеу в Румунії. Входить до складу комуни Негрі.
Село розташоване на відстані 262 км на північ від Бухареста, 17 км на північ від Бакеу, 68 км на південний захід від Ясс.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 113 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Брад (Негрі, Бакеу)

wikitext:
{{Otheruses|Брад (значення)}}
{{НП Румунії
 | назва               = Брад
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Brad''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Бакеу
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Негрі (комуна)|Негрі]]
 | код_SIRUTA          = 23662
 | широта              = 46.7247
 | довгота             = 26.9522
 | висота              = 167
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 113
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 607346
 | телефонний_код      = +40 x34<ref>x = 2 для Romtelecom і 3 для інших операторів</ref>
}}
'''Брад''' ({{lang-ro|Brad}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Бакеу (повіт)|Бакеу]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Негрі (комуна)|Негрі]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 262 км на північ від [[Бухарест]]а, 17 км на північ від [[Бакеу]], 68 км на південний захід від [[Ясси|Ясс]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:113}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Бакеу]]

title: Брад · Brad

Країна: Румунія

Повіт: Бакеу

Комуна: Негрі

Телефонний код: +40 234 (Romtelecom, TR) · +40 334 (інші оператори)


text:
# Ленгфорд (Південна Дакота)
Ленгфорд (англ. Langford) — місто (англ. town) в США, в окрузі Маршалл штату Південна Дакота. Населення — 283 особи (2020).

## Географія
Ленгфорд розташований за координатами 45°36′9″ пн. ш. 97°49′49″ зх. д. / 45.60250° пн. ш. 97.83028° зх. д. (45.602437, -97.830241). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 0,79 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 313 осіб у 146 домогосподарствах у складі 83 родин. Густота населення становила 395 осіб/км². Було 164 помешкання (207/км²).
Расовий склад населення:
| - 96,5 % — білих - 2,9 % — корінних американців - 0,3 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 0,3 %. Частка іспаномовних становила 0,6 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,3 % — особи молодші 18 років, 52,4 % — особи у віці 18—64 років, 24,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 117,4 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 103,4 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство становив 56 618 доларів США (медіана — 47 250), а середній дохід на одну сім'ю — 66 831 долар (медіана — 65 250). За межею бідності перебувало 13,9 % осіб, у тому числі 24,6 % дітей у віці до 18 років та 22,1 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 193 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 36,3 %, виробництво — 19,7 %, роздрібна торгівля — 12,4 %, сільське господарство, лісництво, риболовля — 8,8 %.

title: Ленгфорд (Південна Дакота)

wikitext:
{{About|місто в США|місто в Канаді|Ленгфорд (Британська Колумбія)}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Ленгфорд
|оригінальна назва  = {{lang-en|Langford}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Південна Дакота
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Маршалл (округ, Південна Дакота)|Маршалл]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 0,79
|висота центру НП   = 418
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 396,20
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 605
|поштовий індекс        = 57454
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4635820
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Ленгфорд''' ({{lang-en|Langford}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Маршалл (округ, Південна Дакота)|Маршалл]] штату [[Південна Дакота]]. Населення — 283 особи (2020).

== Географія ==
Ленгфорд розташований за координатами {{Coord|45|36|9|N|97|49|49|W|type:city_region:US-DE}} (45.602437, -97.830241){{R|gazetteer2010}}. За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 0,79 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 198
| 1900 = 239
| 1910 = 463
| 1920 = 510
| 1930 = 444
| 1940 = 452
| 1950 = 456
| 1960 = 397
| 1970 = 328
| 1980 = 307
| 1990 = 298
| 2000 = 290
| 2010 = 313
| 2020 = 283
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archive-date=4 квітня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180404140728/https://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 313 осіб у 146 домогосподарствах у складі 83 родин. [[Густота населення]] становила 395 осіб/км². Було 164 помешкання (207/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного «прилягання» списку до таблиці населення за роками-->
* 96,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 2,9 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,3 %. Частка іспаномовних становила 0,6 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,3 % — особи молодші 18 років, 52,4 % — особи у віці 18—64 років, 24,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 117,4 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 103,4 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство становив {{formatnum:56618}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:47250}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:66831}} долар (медіана — {{formatnum:65250}}). За межею бідності перебувало 13,9 % осіб, у тому числі 24,6 % дітей у віці до 18 років та 22,1 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 193 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 36,3 %, виробництво — 19,7 %, роздрібна торгівля — 12,4 %, сільське господарство, лісництво, риболовля — 8,8 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Маршалл (округ, Південна Дакота)}}

[[Категорія:Містечка Південної Дакоти]]
[[Категорія:Населені пункти округу Маршалл (Південна Дакота)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1886]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Південна Дакота

Округ: Маршалл

Населення: 283 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 396,20 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Студія документальних і художніх фільмів
Студія документальних і художніх фільмів (пол. Wytwórnia Filmów Dokumentalnych i Fabularnych (WFDiF)) — одна з найстарших в Польщі кіностудій. Заснована 29 грудня 1949 року постановою Міністра культури та мистецтва як Студія документальних фільмів (пол. Wytwórnia Filmów Dokumentalnych)
З початку на студії знімали документальні фільми та Польську кінохроніку.
Перший польський документальний фільм «Mazowsze — kolorowy koncert na ekranie» був знятий саме на цій студії.
Перший художній фільм студії — «Блакитний хрест» Анджея Мунка.
В наш час займається зйомками багатьох польських художніх фільмів.

## Відомі режисери, котрі співпрацювали зі студією
- Єжи Антчак
- Єжи Гофман
- Ян Ломніцький
- Анджей Мунк
- Едвард Скужевський
- Анджей Вайда
- Кшиштоф Зануссі

wikitext:
'''Студія документальних і художніх фільмів''' ({{lang-pl|Wytwórnia Filmów Dokumentalnych i Fabularnych (WFDiF)}}) — одна з найстарших в [[Польща|Польщі]] [[кіностудія|кіностудій]]. Заснована 29 грудня 1949 року постановою Міністра культури та мистецтва як '''Студія документальних фільмів''' ({{lang-pl|Wytwórnia Filmów Dokumentalnych}})

З початку на студії знімали документальні фільми та [[Polska Kronika Filmowa|Польську кінохроніку]].

Перший польський документальний фільм «Mazowsze — kolorowy koncert na ekranie» був знятий саме на цій студії.

Перший художній фільм студії — «Блакитний хрест» [[Анджей Мунк|Анджея Мунка]].

В наш час займається зйомками багатьох польських художніх фільмів.

== Відомі режисери, котрі співпрацювали зі студією ==
* [[Єжи Антчак]]
* [[Єжи Гофман]]
* [[Ян Ломніцький]]
* [[Анджей Мунк]]
* [[Едвард Скужевський]]
* [[Анджей Вайда]]
* [[Кшиштоф Зануссі]]

== Джерела ==
* [http://www.wfdif.com.pl/historia.html Історія Студії документальних і художніх фільмів (на офіційному сайті)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130218164000/http://www.wfdif.com.pl/historia.html |date=18 лютого 2013 }} {{ref-pl}}

== Посилання ==
* [http://www.fn.org.pl Сайт Студії документальних і художніх фільмів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220308044125/http://www.fn.org.pl/ |date=8 березня 2022 }}
[[Категорія:Культура Варшави]]
[[Категорія:Кіностудії Польщі]]

{{Film-org-stub}}


text:
# Джосень
Джосень, Джосені (рум. Gioseni) — комуна у повіті Бакеу в Румунії. До складу комуни входить єдине село Джосень.
Комуна розташована на відстані 232 км на північ від Бухареста, 16 км на південь від Бакеу, 92 км на південний захід від Ясс, 137 км на північний захід від Галаца, 136 км на північний схід від Брашова.

## Населення
У 2009 року у комуні проживали 3729 осіб.

## Зовнішні посилання
- Дані про комуну Джосень на сайті Ghidul Primăriilor [Архівовано 4 лютого 2012 у Wayback Machine.]

title: Джосень

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Джосень
 | статус              = комуна
 | місцева_назва       = ''Gioseni''
 | герб                =
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Бакеу
 | код_SIRUTA          =
 | широта              = 46.4316
 | довгота             = 26.9894
 | висота              = 139
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 3729
 | рік_насел           = 2009
 | населення_джерело   = <ref>{{cite web|url=http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|title=Populația stabilă la 1.01.2009 total din care de 18 ani și peste|language=румунською|accessdate=2011-12-19|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120412204825/http://www.insse.ro/cms/rw/resource/populatia%20stabila%20la%201%20ianuarie%202009%20si%2018.xls|archivedate=12.04.2012|deadurl=yes}}</ref>
 | площа               = 13
 | поштові_індекси     = 607618
 | телефонний_код      = +40 x34<ref>x = 2 для Romtelecom і 3 для інших операторів</ref>
 | карта               = Tamasi jud Bacau.png
 | примар              = Jitaru Anton<ref>{{cite web|url=http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|title=Biroul Electoral Central. Alegeri locale 2008 TUR I + TUR II + TUR III. Primari aleşi pe municipii,oraşe şi comune.|language=румунською|accessdate=2011-12-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120206145418/http://www.beclocale2008.ro/documm/ora10/pales_moc_tur123.pdf|archivedate=2012-02-06|deadurl=yes}}</ref>
 | партія              = [[Демократична ліберальна партія (Румунія)|PD-L]]
 | мандат              = 2008-2012
 | www                 = http://www.primariagioseni.ro
}}
'''Джосень''', Джосені ({{lang-ro|Gioseni}}) — комуна у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Бакеу (повіт)|Бакеу]] в [[Румунія|Румунії]]. До складу комуни входить єдине село '''Джосень'''.

Комуна розташована на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 232 км на північ від [[Бухарест]]а, 16 км на південь від [[Бакеу]], 92 км на південний захід від [[Ясси|Ясс]], 137 км на північний захід від [[Галац]]а, 136 км на північний схід від [[Брашов]]а.

== Населення ==
У 2009 року у комуні проживали {{formatnum:3729}} осіб.

== Зовнішні посилання ==
* [http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-GIOSENI/202040/ Дані про комуну Джосень на сайті Ghidul Primăriilor] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120204232851/http://www.ghidulprimariilor.ro/business.php/PRIMARIA-GIOSENI/202040 |date=4 лютого 2012 }}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Повіт Бакеу}}

[[Категорія:Комуни повіту Бакеу]]

[[Категорія:Села повіту Бакеу]]

{{Romania-geo-stub}}

title: Джосень · Gioseni

Площа: 13 км²

title: Влада

Примар · Мандат: Jitaru Anton (PD-L) · 2008-2012

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Нивки (заказник)
Ни́вки — лісовий заказник місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Львівської області.
Розташований у лісовому фонді Сокальського ДЛГП «Галсільліс» (Реклинецьке лісництво, кв. 27), у межах території Великомостівської міської громади Шептицького району Львівської області, на північ від міста Великі Мости.
Площа 0,5 га. Оголошений Рішенням Львівської обласної ради від 25 жовтня 2018 року № 760 з метою збереження рідкісних видів зелених насаджень, біорізноманіття та підтримання екологічного балансу регіону.
Територія заказника охоплює частину лісового масиву, у деревостані якого переважає сосна, у домішку — берест, вільха, береза.

title: Нивки (заказник)

wikitext:
{{Картка:Природоохоронна територія
|name = Нивки
(заказник)
|image =
|зображення_підпис =
|ширина_зображення = 300px
|map =
|caption =
|ширина_мапи = 300px
|локатор_x =
|локатор_y =
|розташування = {{UKR}}
[[Львівська область]],
[[Шептицький район]],
на північ від м. [[Великі Мости]]
|nearest_city =
|lat_degrees = 50
|lat_minutes = 16
|lat_seconds = 07.0
|lat_direction = N
|long_degrees = 24
|long_minutes = 09
|long_seconds = 06.7
|long_direction = E
|площа = 0,5 га
|заснований = 2018 р.
|число_відвідувачів =
|рік_відвідувачів =
|керуюча_організація = Сокальське ДЛГП «Галсільліс», Реклинецьке лісництво
|Карта розташування = Україна Львівська область
}}
{{Otheruses|Нивки}}
'''Ни́вки''' — [[лісовий заказник]] місцевого значення в Україні. Об'єкт [[природно-заповідний фонд Львівської області|природно-заповідного фонду Львівської області]].

Розташований у лісовому фонді Сокальського ДЛГП «Галсільліс» (Реклинецьке лісництво, кв. 27), у межах території [[Великомостівська міська громада|Великомостівської міської громади]] [[Шептицький район|Шептицького району]] [[Львівська область|Львівської області]], на північ від міста [[Великі Мости]].

Площа 0,5 га. Оголошений Рішенням Львівської обласної ради від 25 жовтня 2018 року № 760 з метою збереження рідкісних видів зелених насаджень, біорізноманіття та підтримання екологічного балансу регіону<ref>http://rajrada.sokal.lviv.ua/?p=84208</ref><ref>{{Cite web |url=https://dailylviv.com/news/pryroda/lvivska-oblasna-rada-stvoryla-novi-lisovi-zakaznyky-64584 |title=Архівована копія |accessdate=3 вересня 2019 |archive-date=16 листопада 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181116204855/https://dailylviv.com/news/pryroda/lvivska-oblasna-rada-stvoryla-novi-lisovi-zakaznyky-64584 }}</ref>.

Територія заказника охоплює частину лісового масиву, у [[деревостан]]і якого переважає [[сосна]], у домішку — [[Берест (дерево)|берест]], [[вільха]], [[береза]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Рішення Львівської обласної ради від 25 жовтня 2018 року № 760

{{Заказники Львівської області}}
{{Природно-заповідний фонд Сокальського району}}

[[Категорія:Лісові заказники Львівської області]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 2018]]
[[Категорія:Засновані в Україні 2018]]
[[Категорія:2018 у Львівській області]]

title: Нивки · (заказник)

Країна: Україна

Розташування: Україна · Львівська область, · Шептицький район, · на північ від м. Великі Мости


text:
# Ліз Гольо-Легран
Ліз Легран (фр. Lise Legrand, до шлюбу Гольо (фр. Golliot); нар. 4 вересня 1976, Булонь-сюр-Мер) — французька борчиня вільного стилю, дворазова чемпіонка, срібна та бронзова призерка чемпіонатів світу, чотириразова чемпіонка, дворазова срібна та чотириразова бронзова призерка чемпіонатів Європи, срібна призерка Кубку світу, бронзова призерка Олімпійських ігор. Дружина французького борця вільного стилю, учасника літніх Олімпійських ігор 1996 року Девіда Леграна.

## Біографія
Боротьбою почала займатися з 1984 року. Тренер Крістіан Голліот. Була чемпіонкою світу 1993 року серед юніорів. Виступала за клуб Entente lutte club d'Opale з Булонь-сюр-Мер.
Після завершення спортивної кар'єри займає посаду віцепрезидентки французької федерації боротьби.

## Спортивні результати на міжнародних змаганнях

### Виступи на Олімпіадах
| Змагання                    | Збірна  | Вагова категорія          | Місце  |
| --------------------------- | ------- | ------------------------- | ------ |
| Літні Олімпійські ігри 2004 | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | Бронза |
| Літні Олімпійські ігри 2008 | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 5      |

### Виступи на Чемпіонатах світу
| Змагання                        | Збірна  | Вагова категорія          | Місце  |
| ------------------------------- | ------- | ------------------------- | ------ |
| Чемпіонат світу з боротьби 1995 | Франція | жіноча боротьба, до 70 кг | Золото |
| Чемпіонат світу з боротьби 1996 | Франція | жіноча боротьба, до 70 кг | Бронза |
| Чемпіонат світу з боротьби 1997 | Франція | жіноча боротьба, до 62 кг | Золото |
| Чемпіонат світу з боротьби 1998 | Франція | жіноча боротьба, до 62 кг | 5      |
| Чемпіонат світу з боротьби 1999 | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | 10     |
| Чемпіонат світу з боротьби 2000 | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | 5      |
| Чемпіонат світу з боротьби 2002 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Срібло |
| Чемпіонат світу з боротьби 2003 | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 16     |
| Чемпіонат світу з боротьби 2007 | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 5      |
| Чемпіонат світу з боротьби 2008 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | 10     |

### Виступи на Чемпіонатах Європи
| Змагання                         | Збірна  | Вагова категорія          | Місце  |
| -------------------------------- | ------- | ------------------------- | ------ |
| Чемпіонат Європи з боротьби 1996 | Франція | жіноча боротьба, до 70 кг | Бронза |
| Чемпіонат Європи з боротьби 1997 | Франція | жіноча боротьба, до 62 кг | Бронза |
| Чемпіонат Європи з боротьби 1998 | Франція | жіноча боротьба, до 62 кг | 4      |
| Чемпіонат Європи з боротьби 1999 | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | Золото |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2000 | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | Золото |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2001 | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | Срібло |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2002 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Золото |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2003 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Золото |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2004 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Срібло |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2005 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Бронза |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2006 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | 8      |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2007 | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 5      |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2008 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Бронза |

### Виступи на Кубках світу
| Змагання                    | Збірна  | Вагова категорія          | Місце  |
| --------------------------- | ------- | ------------------------- | ------ |
| Кубок світу з боротьби 2001 | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | 5      |
| Кубок світу з боротьби 2005 | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Срібло |

### Виступи на інших змаганнях
| Змагання                                                     | Збірна  | Вагова категорія          | Місце  |
| ------------------------------------------------------------ | ------- | ------------------------- | ------ |
| Austrian Ladies Open 1997                                    | Франція | жіноча боротьба, до 62 кг | Золото |
| Austrian Ladies Open 2001                                    | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | Золото |
| Середземноморські ігри 2001                                  | Франція | жіноча боротьба, до 68 кг | Золото |
| Manitoba Open 2002                                           | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Золото |
| Austrian Ladies Open 2002                                    | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Срібло |
| Austrian Ladies Open 2003                                    | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Золото |
| Тестовий турнір FILA 2004                                    | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 11     |
| Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2004 (Туніс)  | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 5      |
| Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2004 (Мадрид) | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | Золото |
| Austrian Ladies Open 2004                                    | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | Золото |
| Klippan Lady Open 2007                                       | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | 5      |
| Austrian Ladies Open 2007                                    | Франція | жіноча боротьба, до 63 кг | Бронза |
| Austrian Ladies Open 2008                                    | Франція | жіноча боротьба, до 67 кг | Золото |

### Виступи на змаганнях молодших вікових груп
| Змагання                                      | Збірна  | Вагова категорія          | Місце  |
| --------------------------------------------- | ------- | ------------------------- | ------ |
| Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 1993 | Франція | жіноча боротьба, до 60 кг | Золото |

title: Ліз Гольо-Легран

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = [[Файл:Wrestling pictogram.svg|25 px]] Ліз Легран
| повне_ім'я = Ліз Гольо-Легран
| зображення =
| підпис =
| прізвисько =
| національність =
| місце_проживання = [[Булонь-сюр-Мер]]
| дата_народження = 04.09.1976
| місце_народження = [[Булонь-сюр-Мер]], регіон [[Нор-Па-де-Кале]], департамент [[Па-де-Кале]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст = 170 см
| вага = 66 кг
| вебсторінка  =
| країна = {{FRA}}
| вид_спорту = [[Боротьба (спорт)|боротьба]]
| дисципліна = [[вільна боротьба]]
| студентська_команда =
| клуб = ''Entente lutte club d'Opale'' [[Булонь-сюр-Мер]]
| команда =
| нац._збірна = {{FRA}}
| статус_професіонала =
| тренери = Крістіан Голліот — з 1984
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry | 	{{FRA}} }}
{{MedalOlympic}}
{{MedalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 2004|Афіни 2004]]|[[боротьба на літніх Олімпійських іграх 2004|жіноча боротьба, 63 кг]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з боротьби|Чемпіонати світу з боротьби]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боротьби 1995|Москва 1995]]|жіноча боротьба, 70 кг}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з боротьби 1996|Софія 1996]]|жіноча боротьба, 70 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боротьби 1997|Клермон-Ферран 1997]]|жіноча боротьба, 62 кг}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з боротьби 2002|Халкіда 2002]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з боротьби|Чемпіонати Європи з боротьби]]}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1996|Осло 1996]]|жіноча боротьба, 70 кг}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1997|Варшава 1997]]|жіноча боротьба, 62 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1999|Гьотцис 1999]]|жіноча боротьба, 68 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2000|Будапешт 2000]]|жіноча боротьба, 68 кг}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2001|Будапешт 2001]]|жіноча боротьба, 68 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2002|Сейняйокі 2002]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2003|Рига 2003]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2004|Хапаранда 2004]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2005|Варна 2005]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2008|Тампере 2008]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalCompetition|[[Кубок світу з боротьби|Кубки світу з боротьби]]}}
{{MedalSilver|[[Кубок світу з боротьби 2005|Клермон-Ферран 2005]]|жіноча боротьба, 67 кг}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів|Чемпіонати світу з боротьби серед юніорів]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 1993|Гетцис 1993]]|жіноча боротьба, до 60 кг}}
| show-medals = yes
}}
{{Othernames|Легран}}
'''Ліз Легран''' ({{lang-fr|Lise Legrand}}, [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] '''Гольо''' ({{lang-fr|Golliot}}); {{н}} {{ДН|4|9|1976}}, [[Булонь-сюр-Мер]]) — [[Франція|французька]] [[Боротьба (спорт)|борчиня]] [[вільна боротьба|вільного стилю]], дворазова чемпіонка, срібна та бронзова призерка [[Чемпіонат світу з боротьби|чемпіонатів світу]], чотириразова чемпіонка, дворазова срібна та чотириразова бронзова призерка [[Чемпіонат Європи з боротьби|чемпіонатів Європи]], срібна призерка [[Кубок світу з боротьби|Кубку світу]], бронзова призерка [[Олімпійські ігри|Олімпійських ігор]]. Дружина французького борця вільного стилю, учасника [[Літні Олімпійські ігри 1996|літніх Олімпійських ігор 1996 року]] [[Девід Легран|Девіда Леграна]].<ref>{{Cite web |url=http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/le/david-legrand-1.html |title=Досьє Девіда Леграна на ''sport.references.com''  |accessdate=8 липня 2015 |archive-date=12 листопада 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20121112103552/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/le/david-legrand-1.html }} Досьє Девіда Леграна на ''sport.references.com'' {{ref-en}}</ref>

== Біографія ==

Боротьбою почала займатися з 1984 року. [[Тренер]] [[Крістіан Голліот]]. Була чемпіонкою світу 1993 року серед юніорів. Виступала за клуб ''Entente lutte club d'Opale'' з [[Булонь-сюр-Мер]].

Після завершення спортивної кар'єри займає посаду віцепрезидентки [[федерація боротьби Франції|французької федерації боротьби]].<ref>[http://ukrwrestling.com/home/media/news/page-232/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150710150501/http://ukrwrestling.com/home/media/news/page-232/ |date=10 липня 2015 }} Любителі боротьби застигли в очікуванні // [[Асоціація спортивної боротьби України]]]</ref>

{{доробити розділ|дата=жовтень 2017}}

== Спортивні результати на міжнародних змаганнях ==

=== Виступи на Олімпіадах ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2004|Літні Олімпійські ігри 2004]] || {{КраїнаОІ|FRA |літніх|2004}} || [[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2004 — жіноча боротьба, до 63 кг|жіноча боротьба, до 63 кг]] || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2008|Літні Олімпійські ігри 2008]] || {{КраїнаОІ|FRA |літніх|2008}} || [[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2008 — жіноча боротьба, до 63 кг|жіноча боротьба, до 63 кг]] || 5
|-
|}

=== Виступи на Чемпіонатах світу ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 1995]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 1995 — жіноча боротьба, до 70 кг|жіноча боротьба, до 70 кг]] || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 1996]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 1996 — жіноча боротьба, до 70 кг|жіноча боротьба, до 70 кг]] || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 1997]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 1997 — жіноча боротьба, до 62 кг|жіноча боротьба, до 62 кг]] || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 1998]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 1998 — жіноча боротьба, до 62 кг|жіноча боротьба, до 62 кг]] || 5
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 1999]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 1999 — жіноча боротьба, до 68 кг|жіноча боротьба, до 68 кг]] || 10
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2000]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2000 — жіноча боротьба, до 68 кг|жіноча боротьба, до 68 кг]] || 5
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2002]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2002 — жіноча боротьба, до 67 кг|жіноча боротьба, до 67 кг]] || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2003]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2003 — жіноча боротьба, до 63 кг|жіноча боротьба, до 63 кг]] || 16
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2007]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2007 — жіноча боротьба, до 63 кг|жіноча боротьба, до 63 кг]] || 5
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2008]] ||{{FRA}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2008 — жіноча боротьба, до 67 кг|жіноча боротьба, до 67 кг]] || 10
|-
|}

=== Виступи на Чемпіонатах Європи ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1996]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 70 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1997]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 62 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1998]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 62 кг || 4
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 1999]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 68 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2000]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 68 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2001]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 68 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2002]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2003]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2004]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2005]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2006]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || 8
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2007]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || 5
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2008]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|}

=== Виступи на Кубках світу ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Кубок світу з боротьби 2001]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 68 кг || 5
|-
|[[Кубок світу з боротьби 2005]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|}

=== Виступи на інших змаганнях ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Austrian Ladies Open 1997]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 62 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Austrian Ladies Open 2001]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 68 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Середземноморські ігри 2001]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 68 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Manitoba Open 2002]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Austrian Ladies Open 2002]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Austrian Ladies Open 2003]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Тестовий турнір FILA 2004]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || 11
|-
|[[Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2004 (Туніс)]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || 5
|-
|[[Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2004 (Мадрид)]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Austrian Ladies Open 2004]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Klippan Lady Open 2007]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || 5
|-
|[[Austrian Ladies Open 2007]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 63 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Austrian Ladies Open 2008]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 67 кг || {{Золота медаль}}
|-
|}

=== Виступи на змаганнях молодших вікових груп ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 1993]] ||{{FRA}}|| жіноча боротьба, до 60 кг || {{Золота медаль}}
|-
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* {{ІПНН-Борець|250916E3891A494995F743728A691CD9|}}
* http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/le/david-legrand-1.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121112103552/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/le/david-legrand-1.html |date=12 листопада 2012 }}

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{Olympic-medalist-stub}}
{{Борець-доробити}}
{{France-sport-bio-stub}}

{{DEFAULTSORT:Легран Ліз}}
[[Категорія:Уродженці Булонь-сюр-Мер]]
[[Категорія:Французькі борчині вільного стилю]]
[[Категорія:Французькі бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2004]]
[[Категорія:Борчині вільного стилю на літніх Олімпійських іграх 2004]]
[[Категорія:Борчині вільного стилю на літніх Олімпійських іграх 2008]]
[[Категорія:Французькі чемпіони світу]]
[[Категорія:Чемпіонки світу з жіночої боротьби]]
[[Категорія:Чемпіонки Європи з жіночої боротьби]]
[[Категорія:Французькі олімпійці]]
[[Категорія:Учасники Середземноморських ігор 2001]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Франція

Місце проживання: Булонь-сюр-Мер

Народження: 4 вересня 1976 (48 років) · Булонь-сюр-Мер, регіон Нор-Па-де-Кале, департамент Па-де-Кале

Вага: 66 кг

title: Спорт

Країна: Франція

Вид спорту: боротьба

Дисципліна: вільна боротьба

Клуб: Entente lutte club d'Opale Булонь-сюр-Мер

Нац. збірна: Франція

Тренери: Крістіан Голліот — з 1984

title: Олімпійські ігри

Бронза: Афіни 2004 · жіноча боротьба, 63 кг

title: Чемпіонати світу з боротьби

Золото: Москва 1995 · жіноча боротьба, 70 кг

Золото: Клермон-Ферран 1997 · жіноча боротьба, 62 кг

Бронза: Софія 1996 · жіноча боротьба, 70 кг

Срібло: Халкіда 2002 · жіноча боротьба, 67 кг

title: Чемпіонати Європи з боротьби

Бронза:
Осло 1996 · жіноча боротьба, 70 кг
Варшава 1997 · жіноча боротьба, 62 кг
Варна 2005 · жіноча боротьба, 67 кг
Тампере 2008 · жіноча боротьба, 67 кг

Золото:
Гьотцис 1999 · жіноча боротьба, 68 кг
Будапешт 2000 · жіноча боротьба, 68 кг
Сейняйокі 2002 · жіноча боротьба, 67 кг
Рига 2003 · жіноча боротьба, 67 кг

Срібло:
Будапешт 2001 · жіноча боротьба, 68 кг
Хапаранда 2004 · жіноча боротьба, 67 кг

title: Кубки світу з боротьби

Срібло: Клермон-Ферран 2005 · жіноча боротьба, 67 кг

Золото: Гетцис 1993 · жіноча боротьба, до 60 кг


text:
# 171-й меридіан західної довготи
171-й меридіан західної довготи — лінія довготи, що лежить на 171 градус західніше Гринвіцького меридіана. Вона проходить від Північного полюса через Північний Льодовитий океан, Азію, Тихий океан, Південний океан та Антарктиду до Південного полюса.
171-й меридіан західної довготи формує велике коло разом із 9-тим меридіаном східної довготи.

## Список географічних об'єктів, що перетинає 171° зх. д.
Починаючи на Північному полюсі та рухаючись до Південного полюса, 171-й меридіан західної довготи проходить через:
| Координати                                                   | Країна, територія або море | Примітки                                                                                |
| ------------------------------------------------------------ | -------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ |
| 90°0′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 90.000° пн. ш. 171.000° зх. д.  | Північний Льодовитий океан |                                                                                |
| 71°50′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 71.833° пн. ш. 171.000° зх. д. | Чукотське море             |                                                                                |
| 66°32′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 66.533° пн. ш. 171.000° зх. д. | Росія                      | Проходить через Чукотський півострів                                                                                |
| 65°29′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 65.483° пн. ш. 171.000° зх. д. | Берингове море             |                                                                                |
| 63°35′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 63.583° пн. ш. 171.000° зх. д. | США                        | Аляска — проходить через острів Святого Лаврентія                                                                                |
| 63°25′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 63.417° пн. ш. 171.000° зх. д. | Берингове море             | Проходить східніше острова Чагулак, Аляска, США Проходить західніше острова Юнаска, Аляска, США                                                                                |
| 52°32′ пн. ш. 171°0′ зх. д. / 52.533° пн. ш. 171.000° зх. д. | Тихий океан                | Проходить східніше острова Ендербері[en], Кірибаті Проходить західніше острова Равакі[en], Кірибаті Проходить східніше острова Манра[en], Кірибаті Проходить східніше атола Факаофо, Токелау проходить східніше острова Суейнс, Американське Самоа (претендує Токелау) Проходить західніше острова Тутуїла, Американське Самоа |
| 60°0′ пд. ш. 171°0′ зх. д. / 60.000° пд. ш. 171.000° зх. д.  | Південний океан            |                                                                                |
| 78°29′ пд. ш. 171°0′ зх. д. / 78.483° пд. ш. 171.000° зх. д. | Антарктида                 | Проходить через Територію Росса (претендує Нова Зеландія)                                                                                |

title: 171-й меридіан західної довготи

wikitext:
{{Location map-line|lon=-171}}
{{Mapframe маркери
|ширина=250|висота=200|широта=0|довгота=0|масштаб=0|вирівнювання=right
|лінія_колір1=f00
|лінія_точки1=[-171, 90], [-171, -90]}}
{{GeoGroup}}
'''171-й меридіан західної довготи''' — лінія [[Довгота|довготи]], що лежить на 171 [[Градус (геометрія)|градус]] західніше [[Гринвіцький меридіан|Гринвіцького меридіана]]. Вона проходить від [[Північний полюс|Північного полюса]] через [[Північний Льодовитий океан]], [[Азія|Азію]], [[Тихий океан]], [[Південний океан]] та [[Антарктида|Антарктиду]] до [[Південний полюс|Південного полюса]].

171-й меридіан західної довготи формує [[велике коло]] разом із [[9-й меридіан східної довготи|9-тим меридіаном східної довготи]].

== Список географічних об'єктів, що перетинає 171° зх. д. ==
Починаючи на [[Північний полюс|Північному полюсі]] та рухаючись до [[Південний полюс|Південного полюса]], 171-й меридіан західної довготи проходить через:

:{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" width="125" | Координати
! scope="col" | Країна, територія або море
! scope="col" | Примітки
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|90|0|N|171|0|W|type:waterbody|name=Північний Льодовитий океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Північний Льодовитий океан]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|71|50|N|171|0|W|type:waterbody|name=Чукотське море}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Чукотське море]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| {{Coord|66|32|N|171|0|W|type:country|name=Росія}}
! scope="row" | {{RUS}}
| Проходить через [[Чукотський півострів]]
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|65|29|N|171|0|W|type:waterbody|name=Берингове море}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Берингове море]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| {{Coord|63|35|N|171|0|W|type:country|name=США}}
! scope="row" | {{USA}}
| [[Аляска]] — проходить через острів [[Острів Святого Лаврентія|Святого Лаврентія]]
|-valign="top"
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|63|25|N|171|0|W|type:waterbody|name=Берингове море}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Берингове море]]
| style="background:#b0e0e6;" | Проходить східніше острова [[Чагулак]], [[Аляска]], {{USA}}
Проходить західніше острова [[Юнаска]], [[Аляска]], {{USA}}
|-valign="top"
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|52|32|N|171|0|W|type:waterbody|name=Тихий океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Тихий океан]]
| style="background:#b0e0e6;" | Проходить східніше острова {{нп|Ендербері (острів)|Ендербері|en|Enderbury Island}}, {{KIR}}
Проходить західніше острова {{нп|Равакі||en|Rawaki}}, {{KIR}}
Проходить східніше острова {{нп|Манра||en|Manra}}, {{KIR}}
Проходить східніше атола [[Факаофо]], {{TKL}}
проходить східніше острова [[Суейнс]], {{ASM}} (претендує {{TKL}})
Проходить західніше острова [[Тутуїла]], {{ASM}}
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|60|0|S|171|0|W|type:waterbody|name=Південний океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Південний океан]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| {{Coord|78|29|S|171|0|W|type:country|name=Антарктида}}
! scope="row" | [[Антарктида]]
| Проходить через [[Територія Росса|Територію Росса]] ([[Територіальні претензії в Антарктиці|претендує]] {{NZL}})
|-
|}

== Див. також ==
* [[170-й меридіан західної довготи]]
* [[172-й меридіан західної довготи]]

{{Географічні координати}}

[[Категорія:Лінії довготи]]


text:
# Термінал ЗПГ Джебель-Алі
Термінал ЗПГ Джебель-Алі – інфраструктурний об’єкт для імпорту зрідженого природного газу (ЗПГ) до емірату Дубаї.
Починаючи з 1980-го в районі Джебель-Алі формувався важливий газовий хаб – спершу тут почав роботу газопереробний завод, який працював із продукцією родовищ емірату Дубаї, невдовзі сюди подали ресурс з емірату Шарджа по газопроводу від ГПЗ Саджаа, а на початку 2000-х спорудили трубопровід від Макти у еміраті Абу-Дабі. Паралельно розвивалась ТЕС Джебель-Алі, потужність якої у першій половині 2010-х перевищила 8 ГВт (найбільша електростанція всіх Об’єднаних Арабських Еміратів). Втім, у 2000-х на тлі стрімко зростаючого споживання виник дефіцит блакитного палива, що спонукало звернутись до імпорту ЗПГ. При цьому ухвалили рішення на користь плавучого регазифікаційного терміналу, який потребував менше капітальних інвестицій та часу на створення.
ЗПГ-термінал розмістили в гавані потужного контейнерного порту Джебель-Алі. До його причалу, зведеного у акваторії порту на 102 сталевих сваях, можуть швартуватись із двох боків плавуча установка зі зберігання та регазифікації (FSRU) та ЗПГ-танкер або дві плавучі установки. Термінал здатен приймати найбільші ЗПГ-танкери класу Q-Max (266 тис м3).
Видача регазифікованої продукції до газотранспортної мережи емірату здійснюється за допомогою перемички діаметром 600 мм (при прокладанні цього підземного трубопроводу використовували методі спрямованого горизонтального буріння).
У травні 2010-го до Джебель-Алі прибула плавуча установка Golar Freeze, зафрахтована у норвезької компанії. Втім, перший вантаж ЗПГ, який доправили з Катару на танкері Al Bahiya, прийняли лише на початку грудня того ж року.
У середині 2010-х внаслідок зростання попиту на блакитне паливо власник терміналу законтрактував другу, більш потужну плавучу установку – FSRU Explorer, яка була здатна регазифіковувати 19,5 млн м3 на добу проти 13,5 млн м3 у Golar Freeze. Explorer розпочала свою роботу в Джебель-Алі у квітні 2015-го, при цьому Golar Freeze невдовзі вирушила на ремонт та повернулась до терміналу на початку липня того ж року.
Можливо відзначити, що обидва ці судна незадовго до того, у вересні 2014-го, вже були задіяні у проведеній на терміналі тестовій операції по наданню послуг з загазовування (gassing up) та охолодження (cooldown) резервуарів ЗПГ-танкера. У якості останнього виступило FSRU Explorer, яке тільки що завершило ремонт на дубайській верфі Drydocks World. Перед проведенням ремонтних робіт резервуари танкера заповнюються інертним газом, тому по їх завершенні для підготовки судна до прийому партії ЗПГ необхідно витіснити інертний газ парами природного газу та охолодити резервуари. Ці операції провели за допомогою малого багатоцільового газового танкеру Norgas Unikum, який спершу прийняв ЗПГ від Golar Freeze, після чого перейшов до Explorer та провів загазовування і охолодження. Хоча тестування пройшло успішно, проте у підсумку термінал став спроможний провадити загазовування без залучення допоміжного ЗПГ-танкеру, використовуючи лише модернізовану FSRU Explorer. У серпні 2016-го установка провела першу операцію із загазовування і охолодження резервуарів ЗПГ-танкера, а термінал у Джебель-Алі тепер міг на регулярній основі надавати такі послуги газовозам, які відвідували потужні дубайські верфі. Під час тієї ж модернізації FSRU Explorer отримала бункеровочний порт, що надав їй змогу передавати малі партії ЗПГ на інші судна.
Втім, головним завданням проведеної з жовтня 2015-го по січень 2016-го модернізації FSRU Explorer було збільшення пропускної здатності, яка досягла 27 млн м3 на добу (виконане на терміналі у березні 2016-го тестування підтвердило досягнення заявлених показників).
Первісно фрахт Golar Freeze мав завершитись лише у 2020 році. Втім, після появи модернізованої FSRU Explorer власники терміналу не могли забезпечити повноцінного завантаження для норвезького судна і у підсумку сторонам вдалось досягти угоди про дострокове припинення контракту. Це дозволило Golar розпочати пошук нового місця роботи для Golar Freeze і в липні 2018-го ця установка зайшла для ремонту та модифікації у дубайський сухий док, після чого вирушила до нового місця служби на ямайському терміналі Олд-Гарбор.

title: Термінал ЗПГ Джебель-Алі

wikitext:
{{Location map+ | Об'єднані Арабські Емірати
| width = 350
| caption = Місце розташування терміналу
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Об'єднані Арабські Емірати
    | label = '''Джебель-Алі'''
    | label_size =
    | position = left
    | background =
    | mark = Cyan pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 25 | lat_min = 1 | lat_sec    = 50 | lat_dir = N
    | lon_deg = 55 | lon_min = 4 | lon_sec    = 1 | lon_dir = E
}}
}}

'''Термінал ЗПГ Джебель-Алі''' – інфраструктурний об’єкт для імпорту зрідженого природного газу (ЗПГ) до емірату [[Дубай (емірат)|Дубаї]].

Починаючи з 1980-го в районі Джебель-Алі формувався важливий газовий хаб – спершу тут почав роботу [[Газопереробний завод Джебель-Алі|газопереробний завод, який працював із продукцією родовищ емірату Дубаї]], невдовзі сюди подали ресурс з емірату Шарджа по г[[Саджаа – Джебель-Алі|азопроводу від ГПЗ Саджаа]], а на початку 2000-х спорудили [[Хабшан – Схід|трубопровід від Макти у еміраті Абу-Дабі]]. Паралельно розвивалась [[ТЕС Джебель-Алі]], потужність якої у першій половині 2010-х перевищила 8 ГВт (найбільша електростанція всіх Об’єднаних Арабських Еміратів). Втім, у 2000-х на тлі стрімко зростаючого споживання виник дефіцит блакитного палива, що спонукало звернутись до імпорту ЗПГ. При цьому ухвалили рішення на користь плавучого регазифікаційного терміналу, який потребував менше капітальних інвестицій та часу на створення.

ЗПГ-термінал розмістили в гавані потужного контейнерного порту Джебель-Алі. До його причалу, зведеного у акваторії порту на 102 сталевих сваях, можуть швартуватись із двох боків [[Плавуча установка із зберігання та регазифікації ЗПГ|плавуча установка зі зберігання та регазифікації]] (FSRU) та ЗПГ-танкер або дві плавучі установки. Термінал здатен приймати найбільші ЗПГ-танкери класу Q-Max (266 тис м3).

Видача регазифікованої продукції до газотранспортної мережи емірату здійснюється за допомогою перемички діаметром 600 мм (при прокладанні цього підземного трубопроводу використовували методі спрямованого горизонтального буріння).<ref>{{Cite web|title=U.A.E. - Dubai - Jebel Ali DUSUP LNG Terminal : Construction of Jetty {{!}} Archirodon|url=https://www.archirodon.net/project/266/all|website=www.archirodon.net|accessdate=2022-01-15}}</ref><ref>{{Cite web|title=Dubai Supply Authority (DUSUP) completed the construction of a Liquefied Natural Gas (LNG) Import Terminal in 2010|url=https://www.dusup.ae/lng|website=www.dusup.ae|accessdate=2022-01-15}}</ref>

У травні 2010-го до Джебель-Алі прибула плавуча установка [[Golar Freeze]], зафрахтована у норвезької компанії. Втім, перший вантаж ЗПГ, який доправили з Катару на танкері Al Bahiya, прийняли лише на початку грудня того ж року.<ref>{{Cite web|title=Dusup completes facility at Jebel Ali Port to receive LNG|url=https://gulfnews.com/business/energy/dusup-completes-facility-at-jebel-ali-port-to-receive-lng-1.722655|website=gulfnews.com|accessdate=2022-01-15|language=en}}</ref>

У середині 2010-х внаслідок зростання попиту на блакитне паливо власник терміналу законтрактував другу, більш потужну плавучу установку – FSRU [[Explorer (FSRU)|Explorer]], яка була здатна регазифіковувати 19,5 млн м3 на добу проти 13,5 млн м3 у Golar Freeze. Explorer розпочала свою роботу в Джебель-Алі у квітні 2015-го, при цьому Golar Freeze невдовзі вирушила на ремонт та повернулась до терміналу на початку липня того ж року.

Можливо відзначити, що обидва ці судна незадовго до того, у вересні 2014-го, вже були задіяні у проведеній на терміналі тестовій операції по наданню послуг з загазовування (gassing up) та охолодження (cooldown) резервуарів ЗПГ-танкера. У якості останнього виступило FSRU Explorer, яке тільки що завершило ремонт на дубайській верфі Drydocks World. Перед проведенням ремонтних робіт резервуари танкера заповнюються інертним газом, тому по їх завершенні для підготовки судна до прийому партії ЗПГ необхідно витіснити інертний газ парами природного газу та охолодити резервуари. Ці операції провели за допомогою малого багатоцільового газового танкеру [[Norgas Unikum]], який спершу прийняв ЗПГ від Golar Freeze, після чого перейшов до Explorer та провів загазовування і охолодження.<ref>{{Cite web|title=New on the floating LNG front|url=https://www.rivieramm.com/news-content-hub/news-content-hub/new-on-the-floating-lng-front-37589|website=Riviera|accessdate=2022-01-15|language=En}}</ref> Хоча тестування пройшло успішно, проте у підсумку термінал став спроможний провадити загазовування без залучення допоміжного ЗПГ-танкеру, використовуючи лише модернізовану FSRU Explorer. У серпні 2016-го установка провела першу операцію із загазовування і охолодження резервуарів ЗПГ-танкера, а термінал у Джебель-Алі тепер міг на регулярній основі надавати такі послуги газовозам, які відвідували потужні дубайські верфі. Під час тієї ж модернізації FSRU Explorer отримала бункеровочний порт, що надав їй змогу передавати малі партії ЗПГ на інші судна.<ref>{{Cite web|title=Excelerate, DUSUP gas-up first LNG carrier at Jebel Ali terminal|url=https://www.offshore-energy.biz/excelerate-dusup-gas-up-first-lng-carrier-at-jebel-ali-terminal/|website=Offshore Energy|date=2016-09-15|accessdate=2022-01-15|language=en-US}}</ref>

Втім, головним завданням проведеної з жовтня 2015-го по січень 2016-го модернізації FSRU Explorer було збільшення пропускної здатності, яка досягла 27 млн м3 на добу (виконане на терміналі у березні 2016-го тестування підтвердило досягнення заявлених показників).<ref>{{Cite web|title=Jebel Ali LNG Terminal {{!}} Excelerate Energy {{!}} Integrated LNG Solutions|url=https://excelerateenergy.com/projects/jebel-ali-lng-import-terminal/|website=Excelerate Energy|accessdate=2022-01-15|language=en-US}}</ref><ref>{{Cite web|title=Dubai welcomes back second FSRU as importer lines up new bunkering role {{!}} TradeWinds|url=https://www.tradewindsnews.com/weekly/dubai-welcomes-back-second-fsru-as-importer-lines-up-new-bunkering-role/1-1-380852|website=TradeWinds {{!}} Latest shipping and maritime news|date=2016-01-07|accessdate=2022-01-15|language=en|first=Lucy Hine|last=London (undefined)}}</ref><ref>{{Cite web|title=The TEX Report Ltd.|url=http://www.texreport.co.jp/xenglish/eng-genryou/201603/201603180933Fri-5.html|website=www.texreport.co.jp|accessdate=2022-01-15|archive-date=2022-01-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20220115054718/http://www.texreport.co.jp/xenglish/eng-genryou/201603/201603180933Fri-5.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220115054718/http://www.texreport.co.jp/xenglish/eng-genryou/201603/201603180933Fri-5.html |date=2022-01-15 }}</ref>

Первісно фрахт Golar Freeze мав завершитись лише у 2020 році. Втім, після появи модернізованої FSRU Explorer власники терміналу не могли забезпечити повноцінного завантаження для норвезького судна і у підсумку сторонам вдалось досягти угоди про дострокове припинення контракту. Це дозволило Golar розпочати пошук нового місця роботи для Golar Freeze і в липні 2018-го ця установка зайшла для ремонту та модифікації у дубайський сухий док, після чого вирушила до нового місця служби на ямайському [[Термінал ЗПГ Олд-Гарбор|терміналі Олд-Гарбор]].<ref>{{Cite web|title=FSRU Golar Freeze to arrive off Jamaica soon|url=https://www.offshore-energy.biz/fsru-golar-freeze-to-arrive-off-jamaica-soon/|website=Offshore Energy|date=2018-11-05|accessdate=2022-01-15|language=en-US}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Плавучі термінали для прийому зрідженого природного газу|Джебель]]
[[Категорія:Дубай (емірат)]]


text:
# Вівсянчик білогорлий
Вівся́нчик білогорлий (Idiopsar erythronotus) — вид горобцеподібних птахів родини саякових (Thraupidae). Мешкає в Андах.

## Поширення і екологія
Білогорлі вівсянчики мешкають на південному заході Перу (Арекіпа), на крайній півночі Чилі (Аріка-і-Парінакота) та на заході Болівії (на південь до Потосі). Вони живуть на високогірних луках пуна та серед скель. Зустрічаються на висоті від 4000 до 4700 м над рівнем моря.

title: Вівсянчик білогорлий

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Вівсянчик білогорлий
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/22723095/94803294 |title=''Idiopsar erythronotus'' |author=BirdLife International |author-link=BirdLife International |year=2016 |accessdate=2 березня 2022 |archive-date=1 травня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210501065940/https://www.iucnredlist.org/species/22723095/94803294 }}</ref>
| image = Idiopsar erythronotus - White-throated Sierra-Finch (cropped).jpg
| image_caption =Білогорлий вівсянчик ([[Національний парк Лаука]], [[Чилі]])
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Саякові]] (Thraupidae)
| genus = [[Короткохвоста діука]] (''Idiopsar'')
| species = '''Вівсянчик білогорлий'''
| binomial = ''Idiopsar erythronotus''
| binomial_authority = ([[Rodolfo Amando Philippi|Philippi]] & [[Christian Ludwig Landbeck|Landbeck]], 1861)
| range_map =Idiopsar erythronotus map.svg
| range_map_caption = Ареал виду
| synonyms =''Chlorospiza erythronota''
''Phrygilus erythronotus''
''Ephippiospingus erythronotus''
| wikispecies = Idiopsar erythronotus
| commonscat = Idiopsar erythronotus
| commons = Idiopsar erythronotus
}}
'''Вівся́нчик білогорлий'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Idiopsar erythronotus'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Саякові|саякових]] (Thraupidae)<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|year=2021|title=Tanagers and allies|work=World Bird List Version 12.1|url=https://www.worldbirdnames.org/bow/tanagers/|publisher=International Ornithologists' Union|accessdate=02 березня 2022|archive-date=29 квітня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140429123942/https://www.worldbirdnames.org/bow/tanagers/}}</ref>. Мешкає в [[Анди|Андах]].

== Поширення і екологія ==
Білогорлі вівсянчики мешкають на південному заході [[Перу]] ([[Арекіпа (регіон)|Арекіпа]]), на крайній півночі [[Чилі]] ([[XV Регіон Аріка-і-Парінакота|Аріка-і-Парінакота]]) та на заході [[Болівія|Болівії]] (на південь до [[Потосі (департамент)|Потосі]]). Вони живуть на високогірних луках [[Пуна (Анди)|пуна]] та серед скель. Зустрічаються на висоті від 4000 до 4700 м над рівнем моря.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q1304707}}
{{bird-stub}}

[[Категорія:Саякові]]
[[Категорія:Птахи, описані 1861]]
[[Категорія:Птахи Чилі]]
[[Категорія:Птахи Болівії]]
[[Категорія:Птахи Перу]]

title: ?Вівсянчик білогорлий

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Саякові (Thraupidae)

Рід: Короткохвоста діука (Idiopsar)

Вид: Вівсянчик білогорлий

Вікісховище: Idiopsar erythronotus

Віківиди: Idiopsar erythronotus


text:
# Паличкоподібні водомірки
Паличкоподібні водомірки (Hydrometridae) — родина напівводних клопів (Heteroptera). Налічує 147 видів у 7 родах.

## Опис
Це маленькі і середнього розміру клопи, довжиною від 2,7 до 22 мм, часто з дуже видовженим тілом. Забарвлення тіла сіре або коричневе. Поверхня тіла різною мірою вкрита шаром мікроскопічних і макроскопічних волосків. Голова сильно подовжена, зазвичай довша за тулуб, очі розташовані приблизно на половині її довжини. Вусики чотиричленникові. Щиток у вигляді невеликого трикутника. Лапки всіх ніг тричленникові. Передні крила можуть бути добре розвинені або недорозвинені, або взагалі відсутні. Їхня поверхня більш-менш однорідна і повністю склеротизована. У положенні спокою вони лежать більш-менш рівно на животі. Деякі види можуть літати, інші ні.

## Поширення та екологія
Родина є космополітичною, але більшість видів поширені в тропічних регіонах. В Україні трапляється два види. Як і більшість герроморфів, паличкоподібні водомірки пересуваються поверхнею води, але на відміну від водомірок вони мають повільні рухи. Вони живуть у прісній воді, у солонуватій або солоній воді. Вони віддають перевагу стоячим водам і часто також трапляються на довколишніх каменях або водній рослинності. Деякі види є суто наземними.
Вони є хижими комахами і живляться дрібними членистоногими, у тому числі личинками комарів. Ікра відкладається на поверхні рослин, на висоті кілька сантиметрів над поверхнею води.

## Палеонтологія
Викопні представники родини знайдені у відкладах нижньої крейди з Бразилії, у бірманському та балтійському бурштинах. Найдавніші знахідки датуються віком 122,46-112,03 млн років.

## Роди
- Heterocleptinae
  - Heterocleptes
  - Veliometra
- Hydrometrinae
  - Baciliometra
  - Chaetometra
  - Dolichocephalometra
  - Hydrometra
- Limnobatodinae
  - Limnobatodes

title: Паличкоподібні водомірки

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Паличкоподібні водомірки
| image =
| image_caption = ''[[Hydrometra stagnorum]]''
| fossil_range = [[рання крейда]] - [[сучасність]], {{fossilrange|115|0}}
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Членистоногі]] (Arthropoda)
| classis = [[Комахи]] (Insecta)
| ordo = [[Напівтвердокрилі]] (Hemiptera)
| subordo = [[Клопи]] (Heteroptera)
| infraordo = [[Gerromorpha]]
| superfamilia = [[Hydrometroidea]]
| familia = '''Паличкоподібні водомірки (Hydrometridae)'''
| familia_authority = [[Gustaf Johan Billberg|Billberg]], 1820
| subdivision_ranks = Підродини
| subdivision =
* [[Heterocleptinae]]
* [[Hydrometrinae]]
* [[Limnobatodinae]]
| wikispecies = Hydrometridae
}}
'''Паличкоподібні водомірки'''<ref>О. П. Зінченко, К. Б. Сухомлін. [https://evnuir.vnu.edu.ua/bitstream/123456789/8777/1/Hemiptera%202016.pdf Клопи (ряд Hemiptera). Методичні рекомендації для студентів з навчальної комплексної (зоолого-ботанічної) практики]. Східноєвропейський національний університет імені Лесі Українки. Луцьк. 2016. — с. 11</ref> (Hydrometridae) — родина напівводних [[клопи|клопів]] (Heteroptera). Налічує 147 видів у 7 родах.

== Опис ==
Це маленькі і середнього розміру клопи, довжиною від 2,7 до 22 мм, часто з дуже видовженим тілом. Забарвлення тіла сіре або коричневе. Поверхня тіла різною мірою вкрита шаром мікроскопічних і макроскопічних волосків. Голова сильно подовжена, зазвичай довша за тулуб, очі розташовані приблизно на половині її довжини. [[Вусики]] чотиричленникові. Щиток у вигляді невеликого трикутника. Лапки всіх ніг тричленникові. Передні крила можуть бути добре розвинені або недорозвинені, або взагалі відсутні. Їхня поверхня більш-менш однорідна і повністю склеротизована. У положенні спокою вони лежать більш-менш рівно на животі. Деякі види можуть літати, інші ні.

== Поширення та екологія ==
Родина є [[космополітизм|космополітичною]], але більшість видів поширені в тропічних регіонах. В Україні трапляється два види. Як і більшість [[Gerromorpha|герроморфів]], паличкоподібні водомірки пересуваються поверхнею води, але на відміну від [[водомірки|водомірок]] вони мають повільні рухи. Вони живуть у прісній воді, у солонуватій або солоній воді. Вони віддають перевагу стоячим водам і часто також трапляються на довколишніх каменях або водній рослинності. Деякі види є суто наземними.

Вони є хижими комахами і живляться дрібними членистоногими, у тому числі личинками комарів. Ікра відкладається на поверхні рослин, на висоті кілька сантиметрів над поверхнею води.

== Палеонтологія ==
Викопні представники родини знайдені у відкладах [[крейдовий період|нижньої крейди]] з [[бразилія|Бразилії]], у [[бірманський бурштин|бірманському]] та [[балтійський бурштин|балтійському бурштинах]]. Найдавніші знахідки датуються віком 122,46-112,03 млн років.

== Роди ==
* [[Heterocleptinae]]
** ''[[Heterocleptes]]''
** ''[[Veliometra]]''
* [[Hydrometrinae]]
** ''[[Baciliometra]]''
** ''[[Chaetometra]]''
** ''[[Dolichocephalometra]]''
** ''[[Hydrometra]]''
* [[Limnobatodinae]]
** ''[[Limnobatodes]]''

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q632818}}

{{Heteroptera-stub}}

[[Категорія:Клопи]]
[[Категорія:Родини клопів]]
[[Категорія:Паличкоподібні водомірки|*]]
{{Родини клопів}}

title: ?Паличкоподібні водомірки · Час існування: рання крейда - сучасність, 115–0 млн р. т. PreꞒ Ꞓ O S D C P T J K Ꝑ N

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Тип: Членистоногі (Arthropoda)

Клас: Комахи (Insecta)

Ряд: Напівтвердокрилі (Hemiptera)

Підряд: Клопи (Heteroptera)

Інфраряд: Gerromorpha

Надродина: Hydrometroidea

Родина: Паличкоподібні водомірки (Hydrometridae) · Billberg, 1820

Вікісховище: Hydrometridae

Віківиди: Hydrometridae


text:
# Кнежина
Кнежина (словен. Knežina) — поселення в общині Чрномель, Південно-Східна Словенія, Словенія. Висота над рівнем моря: 211,7 м.

title: Кнежина

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Кнежина
 | місцева_назва       = Knežina
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Південно-Східна Словенія]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 25 (2013)
 | площа           = 2,6
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd=45 |latm=30 |lats=7.9 |latNS=N
|longd=15 |longm=12 |longs=50.63 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Кнежина''' ({{lang-sl|Knežina}}) — поселення в общині [[Чрномель (община)|Чрномель]], [[Південно-Східна Словенія]], [[Словенія]]. Висота над рівнем моря: 211,7 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Чрномель}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Кнежина · Knežina

Країна: Словенія

Регіон: Південно-Східна Словенія

Площа: 2,6 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: NM

OSM: ↑1685747 ·R (Чрномель)