text:
# Вікіцитати
Вікіцитати — вільне інтернет-зібрання цитат відомих осіб, висловів із книг, фільмів тощо. Сайт створений фондом «Вікімедія» із застосуванням технології «Вікі». Усі розміщені у Вікіцитатах цитати можна використовувати за умовами ліцензії GNU Free Documentation License.

## Перша десятка Вікіцитат
Вікіцитати є (тобто існує хоча б одна повноцінна стаття) 76-ма мовами. Найбільші 10 мовних розділів за кількістю статей (станом на 1 листопада 2018):
1. Англійська — 32 771
2. Італійська — 30 318
3. Польська — 23 822
4. Російська — 12 213
5. Чеська — 9164
6. Перська — 8484
7. Німецька — 7819
8. Португальська — 7203
9. Іспанська — 6694
10. Українська — 5704

## Україномовні Вікіцитати
Українські Вікіцитати утворились 18 серпня 2004 року.
Зараз в Українських Вікіцитатах близько 5 000 статей (станом на 3 листопада 2016), за кількістю статей проєкт посідає 9 місце. У проєкті зареєстровано близько 6 971 користувачів, є 6 адміністраторів і 2 бюрократи.

### Історія Українських Вікіцитат

#### 2005
- Створено перші статті.

#### 2007
- листопад: написано 500-ту статтю.

#### 2008
- 11 лютого: створено Довідку.
- літо: під час голосування затверджено назву проєкту: Вікіцитати.

#### 2009
- весна: офіційно подано запит на зміну назви проєкту на Вікіцитати, логотип змінено на україномовний.
- 29 жовтня: написано 1000-ну статтю — q:Гарві Мілк.

#### 2011
- 24 червня: в Українських Вікіцитатах 15 000 редагувань.
- 29 липня: Українські Вікіцитати обійшли угорські за кількістю статей, посівши 23-є місце.
- листопад: Українські Вікіцитати обійшли перські за кількістю статей, посівши 22-е місце.

#### 2012
- 3 квітня: Українські Вікіцитати обійшли китайські за кількістю статей, посівши 21-е місце.
- квітень-травень: Нідерландські Вікіцитати проводять масову чистку статей, унаслідок чого вилучено кількасот сторінок, а голландський розділ за кількістю статей опустився на кілька позицій, натомість український піднявся на 20-е місце.
- травень: в Українських Вікіцитатах 20 000 редагувань.
- 23 травня: Українські Вікіцитати обійшли індонезійські за кількістю статей, посівши 19-е місце.
- липень: в Українських Вікіцитатах 25 000 редагувань.

#### 2013
- 25 січня: Українські Вікіцитати обійшли грецькі за кількістю статей, посівши 18-е місце.
- 4 лютого: в українських Вікіцитатах 30 000 редагувань.
- 4 лютого: написано 2000-ну статтю — q:Огненне коло.
- 17 лютого: Українські Вікіцитати обійшли Вікіцитати мовою есперанто за кількістю статей, посівши 17-е місце.
- 2 березня: Українські Вікіцитати обійшли литовські за кількістю статей, посівши 16-е місце.
- 3 вересня: Українські Вікіцитати обійшли гебрейські за кількістю статей, посівши 15-е місце.
- 23 листопада: Українські Вікіцитати обійшли словенські за кількістю статей, посівши 14-е місце.

#### 2015
- 16 серпня: створено усіх лауреатів Нобелівської премії з літератури, чого нема у жодному іншому розділі.
- 20 вересня: написано 3000-ну статтю — q:Свистович Михайло Богданович.
- 28 вересня: в Українських Вікіцитатах 50 000 редагувань.
- 2 жовтня: Українські Вікіцитати обійшли турецькі за кількістю статей, посівши 13-е місце.
- 6 листопада: в Українських Вікіцитатах 10 000 сторінок.

#### 2016
- 29 січня: започатковано проєкт «Цитата дня»
- 20 лютого: в Українських Вікіцитатах 60 000 редагувань.
- 28 лютого: написано 4000-ну статтю — q:Оснач Сергій.
- 29 лютого: Українські Вікіцитати обійшли боснійські за кількістю статей, посівши 12-е місце.
- 18 березня: Українські Вікіцитати обійшли перські за кількістю статей, посівши 11-е місце.
- 26 березня: Українські Вікіцитати обійшли французькі за кількістю статей, посівши 10-е місце.
- 27 березня: створено усі статті про персоналії з Топ-1000.
- 9 серпня: Українські Вікіцитати обійшли словацькі за кількістю статей, посівши 9-е місце.
- 27 вересня: в Українських Вікіцитатах 15 000 сторінок.
- 2 жовтня: в Українських Вікіцитатах 70 000 редагувань.
- 3 листопада: написано 5000-ну статтю — q:Бойкот російського кіно.

#### 2023
- Станом на 21 квітня 2023 року проєкт налічує 8502 статті.

title: Вікіцитати

wikitext:
{{Оновити|дата=вересень 2024}}{{Картка сайту
| name = Вікіцитати
| logo = Wikiquote-logo.svg
| logo_size = 100px
| screenshot = Wikiquote screenshot 2008.png
| screenshot_size = 300px
| caption = Знімок екрана багатомовного порталу Вікіцитат
| url = http://www.wikiquote.org
| slogan =
| commercial = Ні
| type = Сховище цитат
| language = Багатомовний
| registration = необов'язкова
| owner = [[Фонд Вікімедіа]]
| author = [[Джиммі Вейлз]]
| launch date =
| current status = в роботі
| revenue =
}}

'''[[q:|Вікіцитати]]''' — вільне інтернет-зібрання цитат відомих [[Особа|осіб]], [[Вислів|висловів]] із [[Книга|книг]], [[фільм]]ів тощо. Сайт створений [[Фонд Вікімедіа|фондом «Вікімедія»]] із застосуванням технології «[[Вікі]]». Усі розміщені у Вікіцитатах цитати можна використовувати за умовами ліцензії [[GNU Free Documentation License]].

== Перша десятка Вікіцитат ==
[[File:Wikiquote. Table content pages without wikilinks 28.10.2023.pdf|thumb|300px|Вікіцитати. Таблиця статей основного простору без внутрішніх посилань на 28.10.2023.]]
Вікіцитати є (тобто існує хоча б одна повноцінна стаття) [[m:Wikiquote|76-ма мовами]]<ref>{{Cite web |url=https://meta.wikimedia.org/wiki/Wikiquote |title=Архівована копія |accessdate=1 листопада 2018 |archive-date=11 листопада 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181111173715/https://meta.wikimedia.org/wiki/Wikiquote }}</ref>. Найбільші 10 мовних розділів за кількістю статей (станом на 1 листопада 2018):

# [[q:en:Main Page|Англійська]] — {{formatnum:32771}}
# [[q:it:Pagina principale|Італійська]] — {{formatnum:30318}}
# [[q:pl:Strona główna|Польська]] — {{formatnum:23822}}
# [[q:ru:Заглавная страница|Російська]] — {{formatnum:12213}}
# [[q:cs:Hlavní strana|Чеська]] — {{formatnum:9164}}
# [[q:fa:صفحهٔ اصلی|Перська]] — {{formatnum:8484}}
# [[q:de:Hauptseite|Німецька]] — {{formatnum:7819}}
# [[q:pt:Página principal|Португальська]] — {{formatnum:7203}}
# [[q:es:Portada|Іспанська]] — {{formatnum:6694}}
# [[q:Головна сторінка|Українська]] — {{formatnum:5704}}

== Україномовні Вікіцитати ==
[[q:Головна сторінка|Українські Вікіцитати]] утворились [[18 серпня]] [[2004]] року.

Зараз в Українських Вікіцитатах близько '''{{formatnum:5 000}}''' статей (станом на 3 листопада 2016), за кількістю статей проєкт посідає '''9''' місце. У проєкті зареєстровано близько {{Formatnum:6 971}} користувачів, є 6 адміністраторів і 2 бюрократи.

=== Історія Українських Вікіцитат ===
{{main|q:Вікіцитати:Поточні події}}

==== 2005 ====
* Створено перші статті.

==== 2007 ====
* листопад: написано '''500'''-ту статтю.

==== 2008 ====
* [[11 лютого]]: створено Довідку.
* літо: під час голосування затверджено назву проєкту: '''Вікіцитати'''.

==== 2009 ====
* весна: офіційно подано запит на зміну назви проєкту на '''Вікіцитати''', логотип змінено на україномовний.
* [[29 жовтня]]: написано '''1000'''-ну статтю — '''[[q:Гарві Мілк]]'''.

==== 2011 ====
* 24 червня: в Українських Вікіцитатах 15 000 редагувань.
* 29 липня: Українські Вікіцитати обійшли угорські за кількістю статей, посівши '''23'''-є місце.
* листопад: Українські Вікіцитати обійшли перські за кількістю статей, посівши '''22'''-е місце.

==== 2012 ====
* 3 квітня: Українські Вікіцитати обійшли китайські за кількістю статей, посівши '''21'''-е місце.
* квітень-травень: Нідерландські Вікіцитати проводять масову чистку статей, унаслідок чого вилучено кількасот сторінок, а голландський розділ за кількістю статей опустився на кілька позицій, натомість український піднявся на '''20'''-е місце.
* травень: в Українських Вікіцитатах 20 000 редагувань.
* 23 травня: Українські Вікіцитати обійшли індонезійські за кількістю статей, посівши '''19'''-е місце.
* липень: в Українських Вікіцитатах 25 000 редагувань.

==== 2013 ====
* 25 січня: Українські Вікіцитати обійшли грецькі за кількістю статей, посівши '''18'''-е місце.
* 4 лютого: в українських Вікіцитатах 30 000 редагувань.
* [[4 лютого]]: написано '''2000'''-ну статтю — '''[[q:Огненне коло]]'''.
* 17 лютого: Українські Вікіцитати обійшли Вікіцитати мовою есперанто за кількістю статей, посівши '''17'''-е місце.
* 2 березня: Українські Вікіцитати обійшли литовські за кількістю статей, посівши '''16'''-е місце.
* 3 вересня: Українські Вікіцитати обійшли гебрейські за кількістю статей, посівши '''15'''-е місце.
* 23 листопада: Українські Вікіцитати обійшли словенські за кількістю статей, посівши '''14'''-е місце.

==== 2015 ====
* [[16 серпня]]: створено усіх '''[[q:Шаблон:Нобелівська премія з літератури|лауреатів Нобелівської премії з літератури]]''', чого нема у жодному іншому розділі.
* [[20 вересня]]: написано '''3000'''-ну статтю — '''[[q:Свистович Михайло Богданович]]'''.
* 28 вересня: в Українських Вікіцитатах 50 000 редагувань.
* 2 жовтня: Українські Вікіцитати обійшли турецькі за кількістю статей, посівши '''13'''-е місце.
* 6 листопада: в Українських Вікіцитатах 10 000 сторінок.

==== 2016 ====
* [[29 січня]]: започатковано проєкт '''«[[q:Вікіцитати:Цитата дня|Цитата дня]]»'''
* 20 лютого: в Українських Вікіцитатах 60 000 редагувань.
* [[28 лютого]]: написано '''4000'''-ну статтю — '''[[q:Оснач Сергій]]'''.
* 29 лютого: Українські Вікіцитати обійшли боснійські за кількістю статей, посівши '''12'''-е місце.
* 18 березня: Українські Вікіцитати обійшли перські за кількістю статей, посівши '''11'''-е місце.
* 26 березня: Українські Вікіцитати обійшли французькі за кількістю статей, посівши '''10'''-е місце.
* [[27 березня]]: створено усі '''[[q:Користувач:Friend/Вікі 1000/Люди|статті про персоналії з Топ-1000]]'''.
* 9 серпня: Українські Вікіцитати обійшли словацькі за кількістю статей, посівши '''9'''-е місце.
* 27 вересня: в Українських Вікіцитатах 15 000 сторінок.
* 2 жовтня: в Українських Вікіцитатах 70 000 редагувань.
* [[3 листопада]]: написано '''5000'''-ну статтю — '''[[q:Бойкот російського кіно]]'''.

==== 2023 ====

* Станом на [[21 квітня]] 2023 року проєкт налічує '''8502''' статті.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [[q:Головна сторінка|Головна сторінка українських Вікіцитат]]
* [http://www.wikiquote.org/ Головна сторінка Вікіцитат] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110110180059/http://www.wikiquote.org/ |date=10 січня 2011 }}
{{бібліоінформація}}
{{Проєкти фонду Вікімедіа}}

[[Категорія:Вікіцитати| ]]
[[Категорія:Проєкти фонду Вікімедіа]]

title: Вікіцитати

Гасло (девіз): the free quote compendium that anyone can edit

Комерційний: Ні

Тип: Сховище цитат

Реєстрація: необов'язкова

Мови: Багатомовний

Власник: Фонд Вікімедіа

Засновник: Джиммі Вейлз і Daniel Alstond

Автор: Джиммі Вейлз

Започатковано: 27 червня 2003

Стан: в роботі

Ліцензія контенту: 🅭🅯🄎 3.0d


text:
# Операція «Манна» (Нідерланди, 1945)
Операція «Манна» — скидання продовольства голодному населенню Голландії в останні дні перед капітуляцією Німеччини. Вильоти здійснювались над окупованими територіями Нідерландів з 29 квітня по 8 травня 1945 року. 6680 тонн доставили ВПС Великої Британії, 4000 тонн — ВПС США, чия операція називалась «Ненажера» (англ. Chowhound). Початкове планування було виконано Королівськими ВПС, і операції часто об'єднують у назві «Manna-Chowhound».
Згоду на гуманітарну операцію дав командувач окупованими територіями Артур Зейсс-Інкварт.
Назва була запозичена з Біблії, що містить опис «таємничої їжі», яка втамовувала голод Мойсея та його одноплемінників у роки поневірянь пустелею.
Початок операції був напрочуд своєчасним — у другій половині квітня офіційний раціон зменшився з 400 до 230 кілокалорій на добу, а 24 числа уряд у вигнанні отримав телеграму, у якій зазначалось, що «через десять днів у Західній Голландії не буде їжі». З 27 квітня видача хлібу була скорочена до 200 грам на тиждень, і його запаси мали цілком закінчитись вже 4 травня.
Британські повітряні сили, виділені для операції, складались із 1-ї, 2-ї та 8-ї групи, й налічували в сумі 145 Москіто і 3156 бомбардувальників «Ланкастер». Разом льотчики Королівських ВПС здійснили 3298 вильотів.
Перший «Ланкастер», під назвою «Поганий Пенні» (англ. bad penny, за прислів'ям англ. a bad penny always turns up, «поганий пенні завжди повертається») вилетів вранці 29 квітня 1945 року у пробний рейс над зайнятою ворогом територією, у несприятливу погоду, ще до угоди з німецькими військами про пропуск. Радіопослання «Поганого Пенні» про успішне скидання вантажу стало сигналом для початку масованої операції.
Зонами скидання продуктів були Лейден (аеродром Валькенбург), Гаага (іподром Дуїндігт та аеродром Іпенбург), Роттердам (аеродром Ваальхавен та озеро Кралінгс Плас), і Гауда.
З 1 по 3 травня до британських машин приєднались 400 американських бомбардувальників B-17, які скинули 4000 тонн солдатських пайків (англ. K-ration) на смуги Амстердамського аеропорту в ході операції Chowhound.

wikiname: ukwiki

title: Операція «Манна» (Нідерланди, 1945)

in_language: uk

wikitext:
[[Файл:Operation Manna - Many Thanks In Tulips.jpg|thumb|240px|Операція «Манна», знімок з літака. Тюльпани висаджені у вигляді напису «щиро дякуємо» ({{lang-en|many thanks}}). Голландія, травень 1945]]
'''Операція «Манна»''' — скидання продовольства [[Голодна зима 1944 року (Голландія)|голодному]] населенню Голландії в останні дні перед капітуляцією Німеччини. Вильоти здійснювались над окупованими територіями Нідерландів з 29 квітня по 8 травня 1945 року. 6680 тонн доставили [[ВПС Великої Британії]], 4000 тонн — [[ВПС США]], чия операція називалась «Ненажера» ({{lang-en|Chowhound}}). Початкове планування було виконано Королівськими ВПС, і операції часто об'єднують у назві «Manna-Chowhound».

Згоду на [[Гуманітарна допомога|гуманітарну операцію]] дав командувач окупованими територіями [[Артур Зейсс-Інкварт]].<ref name="Radio_Seyss"> [http://archives.cbc.ca/on_this_day/04/30/ Hope for starving Dutch as end of war draws near] «наближається кінець війни, й у Нідерландів, що голодають, з'явилась надія» — радіорепортаж CBC про перемовини союзників з Артуром Зейсс-Інквартом. Аудіозапис 30 квітня 1945 року.</ref>

Назва була запозичена з [[Біблія|Біблії]], що містить опис «[[Манна небесна|таємничої їжі]]», яка втамовувала голод Мойсея та його одноплемінників у роки поневірянь пустелею.

Початок операції був напрочуд своєчасним — у другій половині квітня офіційний раціон зменшився з 400 до 230 кілокалорій на добу, а 24 числа уряд у вигнанні отримав телеграму, у якій зазначалось, що «через десять днів у Західній Голландії не буде їжі». З 27 квітня видача хлібу була скорочена до 200 грам на тиждень, і його запаси мали цілком закінчитись вже 4 травня.<ref name="book_Hunger_Winter_page_247"> The Hunger Winter: Occupied Holland 1944—1945 Автори: Henri A. van der Zee Опубліковано видавництвом U of Nebraska Press, 1998 ISBN 0803296185, 9780803296183, стор. 247, глава 24, «Manna from the Skies» </ref>

Британські повітряні сили, виділені для операції, складались із 1-ї, 2-ї та 8-ї групи, й налічували в сумі 145 [[De Havilland Mosquito|Москіто]] і 3156 бомбардувальників «[[Avro Lancaster|Ланкастер]]». Разом льотчики Королівських ВПС здійснили 3298 вильотів.

[[Файл:Memorial operation manna.jpg|thumb|240px|2005 рік, [[Влаардінген]]. [[North American B-25 Mitchell|B-25 «Мітчелл»]] здійснює меморіальний політ над Голландією на честь шістдесятиріччя операції «Манна».]]
[[Файл:Operation manna commemoration 29 april 2006.jpg|thumb|240px|29 квітня 2006 року, Голландія. Політ у пам'ять про операцію «Манна».]]
Перший «Ланкастер», під назвою «Поганий Пенні» ({{lang-en|bad penny}}, за прислів'ям {{lang-en|a bad penny always turns up}}, «поганий пенні завжди повертається») вилетів вранці 29 квітня 1945 року у пробний рейс над зайнятою ворогом територією, у несприятливу погоду, ще до угоди з німецькими військами про пропуск. Радіопослання «Поганого Пенні» про успішне скидання вантажу стало сигналом для початку масованої операції.

Зонами скидання продуктів були [[Лейден]] (аеродром Валькенбург), [[Гаага]] (іподром Дуїндігт та аеродром Іпенбург), [[Роттердам]] (аеродром Ваальхавен та озеро [[Кралінгс Плас]]), і [[Гауда (місто)|Гауда]].

З 1 по 3 травня до британських машин приєднались 400 американських бомбардувальників [[Boeing B-17 Flying Fortress|B-17]], які скинули 4000<ref name="legmag">[http://www.legionmagazine.com/en/index.php/2005/05/manna-from-heaven/ Manna From Heaven] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081211150904/http://www.legionmagazine.com/en/index.php/2005/05/manna-from-heaven/ |date=2008-12-11 }}- Legion Magazine, May 1, 2005, by Ted Barris</ref> тонн солдатських пайків ({{lang-en|K-ration}}) на смуги [[Схіпгол (аеропорт)|Амстердамського аеропорту]] в ході операції Chowhound.

== Див. також ==
* [[Берлінський повітряний міст]]
* [[Родзинкові бомбардувальники]]

== Примітки ==
{{Примітки|2}}

== Посилання ==
{{Commonscat|Operation Manna}}
* [http://operationmanna.secondworldwar.nl Operation Manna/Chowhound Website] — сайт, присвячений гуманітарним авіамісіям 1945 року в Голландії
* [https://web.archive.org/web/20051018001825/http://www.lancastermuseum.ca/manna.html Operation Manna] — опис операції на сайті Ланкастерського Повітряного Музею.
* [http://www.rblfrance.org/stories/manna.htm Kenneth E. Davey remembers a little-known operation at the end of the war] — спогади про операцію на сайті благочинної організації «Королівський Британський Легіон у Франції».
* [http://www.badpennybook.com A Bad Penny Always Comes Back — Children's book about Operation Manna] — дитяча книжка про операцію «Манна» і літак Bad Penny.

== Література ==
* «Operation Manna/Chowhound: The Allied Food Droppings April/May 1945» Автор: Hans Onderwater Видавництво Romen Luchtvaart, Unieboek, 1985 ISBN 9022837793, 9789022837795.
* Stephen Dando-Collins: ''Operation Chowhound: The Most Risky, Most Glorious US Bomber Mission of WWII'', Macmillan, 2015, ISBN 978-1-4668-7915-7.

[[Категорія:Гуманітарні військові операції]]
[[Категорія:Нідерланди в Другій світовій війні]]
[[Категорія:Військові операції за алфавітом]]
[[Категорія:1945 у Нідерландах]]


text:
# Хроматограф
Хромато́граф (англ. chromatograph, chromatography recorder; нім. Chromatograph m) — прилад, призначений для розділення сумішей і вимірювання їхнього компонентного складу методом хроматографії. Принцип дії ґрунтується на різній сорбції складових частин яким-небудь адсорбентом.

## Класифікація
Зазвичай хроматографи ділять на дві великі групи: газові та рідинні, за типом використовуваного елюенту. У газових хроматографах елюентом (газом-носієм) виступає газ (як правило, інертний, в основному використовуються водень, гелій, азот і аргон), в рідинної хроматографії носієм є рідина (як правило, органічні розчинники, вода і водні розчини використовуються в особливих видах хроматографії, наприклад, в гель-фільтруючої).

title: Хроматограф

wikitext:
[[Файл:Hewlet.jpg|thumb|200px|Газовий хроматограф]]
[[Файл:Metrohm 850.jpg|thumb|200px|Рідинний хроматограф]]

'''Хромато́граф''' ({{lang-en|chromatograph, chromatography recorder}}; {{lang-de|Chromatograph m}}) — прилад, призначений для розділення [[суміш (хімія)|сумішей]] і вимірювання їхнього компонентного складу методом [[хроматографія|хроматографії]]. Принцип дії ґрунтується на різній [[сорбція|сорбції]] складових частин яким-небудь [[адсорбент]]ом.

== Класифікація ==
Зазвичай хроматографи ділять на дві великі групи: газові та рідинні, за типом використовуваного [[елюент]]у. У газових хроматографах елюентом (газом-носієм) виступає [[газ]] (як правило, інертний, в основному використовуються [[водень]], [[гелій]], [[азот]] і [[аргон]]), в рідинної хроматографії носієм є рідина (як правило, органічні [[розчинники]], [[вода]] і водні розчини використовуються в особливих видах хроматографії, наприклад, в [[гель-фільтруюча хроматографія|гель-фільтруючої]]).

== Література ==
* {{МГЕ}}
* Бойко В. С., Бойко Р. В. Тлумачно-термінологічний словник-довідник з нафти і газу. Тт. 1-2, 2004—2006 рр. 560 + 800 с.

{{Лабораторне обладнання}}

{{chem-stub}}

[[Категорія:Хроматографія]]
[[Категорія:Вимірювальні прилади]]


text:
# Соколов Юрій Миколайович
Соколов Юрій Миколайович (14 серпня 1944, Іркутськ, СРСР — 26 січня 2021, Київ) — професор, доктор медичних наук, завідувач відділення Інтервенційної кардіології Національного наукового центру «Інститут кардіології ім. академіка М. Д. Стражеска» Національної академії медичних наук України. Провідний український вчений, автор 245 наукових праць, в тому числі 4 монографії, підготував 15 кандидатів медичних наук, член редколегій провідних наукових журналів.

## Освіта та наукова діяльність
- В 1965—1970 навчався в Іркутському державному медичному інституті.
- В 1972 р. вступив до аспірантури при кафедрі госпітальної хірургії Іркутського державного медичного інституту, в 1975 р. успішно захистив кандидатську дисертацію.
- В 1982 р. захистив докторську дисертацію в Київському НДІ клінічної та експериментальної хірургії (зараз — Національний інститут хірургії та трансплантології імені О. О. Шалімова).

## Досягнення у медицині
Вперше в Україні виконав:
- Коронарний тромболізис у пацієнта з гострим інфарктом міокарда (1991 р.)
- Коронарну ангіопластику у пацієнта з гострим інфарктом міокарда (1993 р.)
- Встановив стент в перші години інфаркту міокарда (1997 р.)[3]

За його ініціативою з 2002 року проводиться щорічний освітній курс з інтервенційної кардіології — «Київський Курс з коронарних реваскуляризацій».
З 2008 року на кафедрі кардіології і функціональної діагностики Національної Медичної Академії Післядипломної освіти ім. П. Л. Шупика ним організований півторамісячний курс з інтервенційної кардіології.

## Професійне визнання
1995 — Заслужений лікар України (1995 р.).
2001 — Почесний член Європейського товариства кардіологів (F.F.S.C.).
2010 — Член-кореспондент Національної Академії медичних наук України за спеціальністю інтервенційна кардіологія.
Орден «За заслуги» ІІІ ступеня.

## Основні наукові праці
2002 р. — «Інвазійна кардіологія і коронарна хвороба»
2009 р. — Монографія «Настанова з кардіології»
2011 р. — «Коронарна хвороба і інтервенційна кардіологія»

## Політична діяльність
Один з основних членів партії «Голос» Святослава Вакарчука. Кандидат у народні депутати на парламентських виборах 2019 року, № 35 у списку.

## Особисте життя
Жив й працював у Києві. Син — Максим Юрійович Соколов, також інтервенційний кардіолог. Донька — Наталія Юріївна Соколова, кардіолог.

title: Соколов Юрій Миколайович

wikitext:
{{особа
|ім'я              = Соколов Юрій Миколайович
|жінка             =
|оригінал імені    =
|зображення        =
|дата народження   = 14.08.1944
|місце народження  =
|дата смерті       = 26.01.2021
|місце смерті      = [[Київ]], [[Україна]]
|поховання         =
|громадянство      = [[Україна]]
|підданство        =
|національність    =
|військове звання  =
|партія            =
|нагороди          =
|інші імена        =
|псевдонім         =
|прізвисько        =
|розмір_зображення = 200 px
|підпис_зображення =
|ім'я_при_народженні =
|причина смерті    =
|місце проживання  =
|Alma_mater        =
|відомий_(відома)  =
|суспільний_стан   =
|рід_діяльності    = Інтервенційний кардіолог
|титул             =
|посада            = професор, доктор медичних наук, завідувач відділення Інтервенційної кардіології Національного наукового центру «Інститут кардіології ім. академіка М.Д. Стражеска» Національної академії медичних наук України
|платня            =
|статки            =
|термін            =
|попередник        =
|наступник         =
|головував_(-ла)   =
|конфесія          =
|батько            =
|матір             =
|рід               =
|родичі            =
|дружина           =
|діти              =
|автограф          =
|розмір_автографа  =
|підпис            =
|премії            =
|звання            = доктор медичних наук
|сайт              =
|зріст             =
|вага              =
|герб              =
|підпис_герба      =
|примітки          =
}}
{{Othernames|Соколов}}
'''Соколов Юрій Миколайович''' ([[14 серпня]] [[1944]], [[Іркутськ]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] — [[26 січня]] [[2021]], [[Київ]]<ref>{{Cite web|title=Помер відомий кардіолог Юрій Соколов: що про нього відомо|url=https://health.24tv.ua/pomer-vidomiy-kardiolog-yuriy-sokolov-shho-pro-novini-ukrayini_n1523935|website=24 Канал|accessdate=2022-08-18|language=uk}}</ref>) — професор, [[Доктор наук|доктор медичних наук]], завідувач відділення Інтервенційної кардіології [[Інститут кардіології імені академіка М. Д. Стражеска|Національного наукового центру «Інститут кардіології ім. академіка М. Д. Стражеска»]] [[Національна академія медичних наук України|Національної академії медичних наук України]]. Провідний український вчений, автор 245 наукових праць, в тому числі 4 монографії, підготував 15 кандидатів медичних наук, член редколегій провідних наукових журналів<ref>{{Cite web|url=http://www.amnu.gov.ua/links/1/2/149/sokolov-yur-i-mikolaiovich/|title=СОКОЛОВ Юрій Миколайович — Офіційний сайт НАМН України}}</ref>.

== Освіта та наукова діяльність ==
* В 1965—1970 навчався в [[Иркутский государственный медицинский университет|Іркутському державному медичному інституті]].
* В 1972 р. вступив до аспірантури при кафедрі госпітальної хірургії Іркутського державного медичного інституту, в 1975 р. успішно захистив кандидатську дисертацію.
* В 1982 р. захистив докторську дисертацію в Київському НДІ клінічної та експериментальної хірургії (зараз — [[Національний інститут хірургії та трансплантології імені О. О. Шалімова]]).

== Досягнення у медицині ==
Вперше в Україні виконав:
* Коронарний [[тромболізис]] у пацієнта з [[Гострий інфаркт міокарда|гострим інфарктом міокарда]] (1991 р.)
* [[Ангіопластика|Коронарну ангіопластику]] у пацієнта з гострим інфарктом міокарда (1993 р.)
* Встановив [[стент]] в перші години інфаркту міокарда (1997 р.)<ref>{{Cite web|url=http://journal.ukrcardio.org/cardio_archive/2004/5/sokolov.htm|title=СОКОЛОВ Юрій Миколайович — Український кардіологічний журнал|accessdate=2018-02-06|archive-date=2018-10-26|archive-url=https://web.archive.org/web/20181026140441/http://www.journal.ukrcardio.org/cardio_archive/2004/5/sokolov.htm}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181026140441/http://www.journal.ukrcardio.org/cardio_archive/2004/5/sokolov.htm |date=2018-10-26 }}</ref>

За його ініціативою з 2002 року проводиться щорічний освітній курс з інтервенційної кардіології — «Київський Курс з коронарних реваскуляризацій».

З 2008 року на кафедрі кардіології і функціональної діагностики [[Національна медична академія післядипломної освіти імені П. Л. Шупика|Національної Медичної Академії Післядипломної освіти ім. П. Л. Шупика]] ним організований півторамісячний курс з інтервенційної кардіології.

== Професійне визнання ==
1995 — [[Заслужений лікар України]] (1995 р.).

2001 — Почесний член [[Європейське товариство кардіологів|Європейського товариства кардіологів]] (F.F.S.C.).

2010 — Член-кореспондент [[Національна академія медичних наук України|Національної Академії медичних наук України]] за спеціальністю інтервенційна кардіологія.

[[Орден «За заслуги» (Україна)|Орден «За заслуги»]] ІІІ ступеня.

== Основні наукові праці ==
2002 р. — «Інвазійна кардіологія і коронарна хвороба»

2009 р. — Монографія «Настанова з кардіології»

2011 р. — «Коронарна хвороба і інтервенційна кардіологія»

== Політична діяльність ==
Один з основних членів партії «[[Голос (партія)|Голос]]» [[Вакарчук Святослав Іванович|Святослава Вакарчука]]<ref>[https://www.pravda.com.ua/news/2019/05/16/7215170/ Вакарчук заявив про створення партії і похід у Раду], Українська правда, 16 травня 2019</ref>. Кандидат у [[Народний депутат України|народні депутати]] на [[Парламентські вибори в Україні 2019|парламентських виборах 2019 року]], № 35 у списку<ref>[https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp407pt001f01=919pf7201=16609.html Центральна виборча комісія]</ref>.

== Особисте життя ==
Жив й працював у [[Київ|Києві]]. Син — [[Соколов Максим Юрійович|Максим Юрійович Соколов]], також інтервенційний кардіолог. Донька — Наталія Юріївна Соколова, кардіолог.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Уродженці Іркутська]]
[[Категорія:Доктори медичних наук України]]
[[Категорія:Українські кардіологи]]
[[Категорія:Українські кардіохірурги]]
[[Категорія:Члени-кореспонденти НАМН України]]
[[Категорія:Заслужені лікарі України]]
[[Категорія:Кавалери ордена «За заслуги» III ступеня]]
[[Категорія:Члени партії «Голос»]]

title: Соколов Юрій Миколайович

Народився: 14 серпня 1944 · Іркутськ, РРФСР, СРСР

Помер: 26 січня 2021 (76 років) · Київ, Україна

Громадянство: Україна

Діяльність: Інтервенційний кардіолог

Науковий ступінь: доктор медичних наук

Нагороди: орден «За заслуги» III ступеня · Заслужений лікар України · Державна премія України в галузі науки і техніки

Звання: доктор медичних наук


text:
# Іст-Провіденс Тауншип (округ Бедфорд, Пенсільванія)
Іст-Провіденс Тауншип (англ. East Providence Township) — селище (англ. township) в США, в окрузі Бедфорд штату Пенсільванія. Населення — 1760 осіб (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкали 1854 особи в 779 домогосподарствах у складі 525 родин. Було 923 помешкання
Расовий склад населення:
| - 98,6 % — білих - 0,7 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 0,5 %. Частка іспаномовних становила 0,5 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 20,7 % — особи молодші 18 років, 61,5 % — особи у віці 18—64 років, 17,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 43,3 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 95,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 95,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 51 968 доларів США (медіана — 38 750), а середній дохід на одну сім'ю — 62 493 долари (медіана — 47 917). Медіана доходів становила 46 111 долар для чоловіків та 28 920 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 12,3 % осіб, у тому числі 14,7 % дітей у віці до 18 років та 4,9 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 959 осіб. Основні галузі зайнятості: мистецтво, розваги та відпочинок — 17,3 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 16,4 %, роздрібна торгівля — 10,5 %, транспорт — 9,9 %.

wikitext:
{{Otherplaces|Іст-Провіденс}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Іст-Провіденс Тауншип
|оригінальна назва  = {{lang-en|East Providence Township}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Breezewood, Pennsylvania.jpg
|опис зображення= <!-- The short stretch of [[U.S. Route 30 in Pennsylvania|U.S. Route 30]] in [[Breezewood, Pennsylvania|Breezewood]] is one of the few gaps where a portion of [[I-70]] built as a non-tolled interstate highway. -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Пенсільванія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Бедфорд (округ, Пенсільванія)|Бедфорд]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 131,46
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 14,10
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
<!-- Area/postal codes & others -->
|телефонний код         = 814
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4200921736
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Іст-Провіденс Тауншип''' ({{lang-en|East Providence Township}}) — селище ({{lang-en|township}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Бедфорд (округ, Пенсільванія)|Бедфорд]] штату [[Пенсільванія]]. Населення — 1760 осіб (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 2000 = 1858
| 2010 = 1854
| 2020 = 1760
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archiveurl=https://www.webcitation.org/6YSasqtfX?url=http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=12 травня 2015|deadurl=yes}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкали {{formatnum:1854}} особи в 779 домогосподарствах у складі 525 родин. Було 923 помешкання

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 98,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,7 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,5 %. Частка іспаномовних становила 0,5 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 20,7 % — особи молодші 18 років, 61,5 % — особи у віці 18—64 років, 17,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 43,3 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 95,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 95,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:51968}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:38750}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:62493}} долари (медіана — {{formatnum:47917}}). Медіана доходів становила {{formatnum:46111}} долар для чоловіків та {{formatnum:28920}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 12,3 % осіб, у тому числі 14,7 % дітей у віці до 18 років та 4,9 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 959 осіб. Основні галузі зайнятості: мистецтво, розваги та відпочинок — 17,3 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 16,4 %, роздрібна торгівля — 10,5 %, транспорт — 9,9 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Бедфорд (округ, Пенсільванія)}}

[[Категорія:Селища Пенсільванії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Бедфорд (Пенсільванія)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1780]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Пенсільванія

Округ: Бедфорд

Густота населення: 14,10 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Орловський (Коливанський район)
Орловський (рос. Орловский) — селище у Коливанському районі Новосибірської області Російської Федерації.
Входить до складу муніципального утворення Калінінська сільрада. Населення становить 12 осіб (2010).

## Історія
Згідно із законом від 2 червня 2004 року органом місцевого самоврядування є Калінінська сільрада.

## Населення
| 2002 | 2007 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 45   | ↘31  | ↘12  |

title: Орловський (Коливанський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = селище
|тип_род         =
|назва           = Орловський
|назва ін.       = Орловский
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новосибірська область]]
|район           = [[Коливанський район]]
|міський округ   =
|поселення       =
|рада            = [[Калінінська сільрада (Новосибірська область)|Калінінська сільрада]]
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 12 (2010){{RUS-NVS-census}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси =
|телефонний код  =
|часовий пояс    =
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        =
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       =
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       =
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       =
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             =
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новосибірська область
}}
'''Орловський''' ({{lang-ru|Орловский}}) — [[селище]] у [[Коливанський район|Коливанському районі]] [[Новосибірська область|Новосибірської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Входить до складу муніципального утворення [[Калінінська сільрада (Новосибірська область)|Калінінська сільрада]]. Населення становить 12 осіб (2010).{{RUS-NVS-census}}

== Історія ==
Згідно із законом від [[2 червня]] [[2004]] року органом місцевого самоврядування є [[Калінінська сільрада (Новосибірська область)|Калінінська сільрада]]<ref>[http://docs.cntd.ru/document/5415546 Закон Новосибирской области от 2 июня 2004 года № 200-ОЗ «О статусе и границах муниципальных образований Новосибирской области»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150112181712/http://docs.cntd.ru/document/5415546 |date=12 січня 2015 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==
{{Населення РФ|Орловский (Колыванский район)}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Коливанський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Коливанського району]]
[[Категорія:Селища Новосибірської області]]

title: селище Орловський

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Новосибірська область

Муніципальний район: Коливанський район

Поселення: Калінінська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Орловський · Орловський


text:
# Хуньчунь
Хуньчунь (спрощ.: 珲春; піньїнь: Húnchūn; кор. 훈춘) — міський повіт у Яньбянь-Корейській автономній префектурі провінції Цзілінь (КНР), розташований на правому березі річки Хуньчуньхе біля кордону з Приморським краєм (Росія) та КНДР.

## Історія
1889 року було створено Хуньчуньську управу. Адміністративний центр управи було огороджено високою глиняною зубчастою стіною завтовшки 6,4 метра, с барбетами, бійницями та глибоким ровом, оскільки слугував ставкою військового губернатора (фудутуна). Біля міста було розбито укріплений табір.
Під час боксерського повстання, попри гарне озброєння й численний гарнізон, Хуньчунь у серпні 1900 року захопили російські війська під командуванням генерала Айгустова.
На початку XX століття місто вело торгівлю з Приамурським краєм і Кореєю. Хуньчунь був центром найму китайських кулі (робітників) на промисли: трепанговий і морської капусти.
1902 року Хуньчуньську управу було об'єднано з Яньцзіським комісаріатом, а 1910 року було створено окремий Хуньчуньський комісаріат. Після Синьхайської революції в країні було проведено адміністративну реформу, й 1913 року Хуньчуньський комісаріат було переформовано на повіт Хуньчунь.
В серпні 1945 року Хуньчунь було звільнено від японської окупації. Після завершення Другої світової війни уряд Китаю здійснив адміністративно-територіальний переділ Північного Сходу, й повіт Хуньчунь увійшов до складу провінції Гірин. Під час громадянської війни Хуньчунь опинився на території, яку контролювали китайські комуністи, та став одним з основних центрів виробництва зброї на північному сході Китаю.
1952 року було створено Яньбянь-Корейський автономний район (від 1955 — Яньбянь-Корейська автономна префектура), і повіт Хуньчунь увійшов до його складу. 1988 року повіт Хуньчунь було переформовано на міський повіт.

## Населення
Населення міста зросло з 5 тисяч осіб наприкінці XIX століття до 280 тисяч відповідно до перепису 2010 року. Етнічний склад населення міста здавна має змішаний характер. Корейці складають близько половини населення міста (47,9 %), численною є етнічна група китайців (42,8 % населення). Окрім них у місті зберігається й 20-тисячна маньчжурська громада (9,3 %), що є автохтонним населенням тих місць до початку масової китайсько-корейської міграції кінця XIX століття. Як офіційні використовуються китайська та корейська мови.

## Адміністративний поділ
Міський повіт поділяється на 4 вуличні комітети, 4 селища, 3 волості, 2 національні волості й 1 прикордонну економічну зону співробітництва.

## Економіка
Від початку 1990-их років китайський уряд інвестував значні кошти для перетворення Хуньчуня на регіональний економічний центр. 9 березня 1992 року китайський парламент ухвалив рішення про створення Хуньчуньської прикордонної економічної зони співробітництва. За підтримки Державної ради та провінційного уряду Цзіліню впродовж 1990-их років у Хуньчунь було вкладено понад 4 млрд юанів.

## Транспорт
На початку 1990-их років уряд провінції Цзілінь схвалив створення залізничної гілки та автомагістралі до Хуньчуня. Місто було зв'язано мостом із північнокорейським містом Вончон. Вперше такий міст було збудовано під час японської окупації 1938 року. 2010 міст було включено до програми модернізації інфраструктури міста Расон, підписаної між урядами КНР і Північної Кореї.
Окрім того, нова залізнична магістраль пов'язала Хуньчунь з Махаліним (станція на гілці Уссурійськ — Хасан, за 41 км до станції Хасан) почала функціонувати з лютого 2000 року.
Зведено й 2015 року введено в експлуатацію швидкісну пасажирську залізницю від Чанчуня через Гірин на Хуньчунь. Змі змальовують ту залізницю як «найкрасивішу в Маньчжурії» (через ландшафт, яким її прокладено) та як "найшвидший шлях до Владивостока» (4 години потягом від Шеньяна до Хуньчуня, потім 4 години автобусом до Владивостока).

## Клімат
Клімат міста є помірним мусонним. Зима холодна та сонячна, з малою кількістю опадів і низькою вологістю повітря. Літо спекотне й дощове, з високою вологістю повітря.
| Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) | Клімат Хуньчуня (норма 1981—2010) |
| Показник                          | Січ.                              | Лют.                              | Бер.                              | Квіт.                             | Трав.                             | Черв.                             | Лип.                              | Серп.                             | Вер.                              | Жовт.                             | Лист.                             | Груд.                             | Рік                               |
| Абсолютний максимум, °C           | 9,2                               | 12,4                              | 20,3                              | 33,6                              | 33,4                              | 36,9                              | 35,6                              | 36,2                              | 31,3                              | 27,3                              | 19,3                              | 9,9                               | 36,9                              |
| Середній максимум, °C             | −5,3                              | −0,7                              | 5,8                               | 14,4                              | 19,7                              | 22,3                              | 25,0                              | 26,6                              | 22,6                              | 15,6                              | 4,9                               | −3,2                              | 12,3                              |
| Середня температура, °C           | −10,8                             | −6,8                              | −0,3                              | 7,4                               | 12,9                              | 16,9                              | 20,5                              | 21,8                              | 16,3                              | 8,7                               | −0,8                              | −8,2                              | 6,5                               |
| Середній мінімум, °C              | −15,7                             | −12,4                             | −5,9                              | 1,4                               | 7,5                               | 13,0                              | 17,4                              | 18,2                              | 11,1                              | 2,9                               | −5,4                              | −12,6                             | 1,6                               |
| Абсолютний мінімум, °C            | −27,7                             | −27,9                             | −24,1                             | −7,3                              | −0,8                              | 5,6                               | 8,9                               | 8,7                               | −1,7                              | −9,2                              | −21,2                             | −23,4                             | −27,9                             |
| Норма опадів, мм                  | 9                                 | 9                                 | 13                                | 40                                | 68                                | 94                                | 140                               | 118                               | 75                                | 35                                | 16                                | 9                                 | 626                               |
| Вологість повітря, %              | 53                                | 52                                | 54                                | 60                                | 68                                | 79                                | 84                                | 82                                | 75                                | 63                                | 57                                | 55                                | 65                                |
| --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- | --------------------------------- |
| Джерело:                          |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |                                   |

title: Хуньчунь

wikitext:
{{місто
 | країна = [[Китай]]
 | регіон = [[Цзілінь]]
 | latd = 42| latm =52| lats = 4| latNS = N
 | longd=130| longm=21| longs=30| longEW = E
 | країна карта = Китай
 | регіон карта = Цзілінь
}}
'''Хуньчунь''' ({{zh|s=珲春|p=Húnchūn}}; {{lang-ko|훈춘}}) — міський повіт у [[Яньбянь-Корейська автономна префектура|Яньбянь-Корейській автономній префектурі]] провінції [[Цзілінь]] ([[Китайська Народна Республіка|КНР]]), розташований на правому березі річки [[Хуньчуньхе]] біля кордону з [[Приморський край|Приморським краєм]] ([[Росія]]) та [[Північна Корея|КНДР]].

== Історія ==
1889 року було створено Хуньчуньську управу. Адміністративний центр управи було огороджено високою глиняною зубчастою стіною завтовшки 6,4 метра, с барбетами, бійницями та глибоким ровом, оскільки слугував ставкою військового губернатора (''фудутуна''). Біля міста було розбито укріплений табір.

Під час [[Боксерське повстання|боксерського повстання]], попри гарне озброєння й численний гарнізон, Хуньчунь у серпні 1900 року захопили російські війська під командуванням генерала [[Айгустов Микола Олексійович|Айгустова]].

На початку XX століття місто вело торгівлю з Приамурським краєм і Кореєю. Хуньчунь був центром найму китайських ''кулі'' (робітників) на промисли: [[Трепанги|трепанговий]] і морської капусти<ref>{{cite web |url=http://slov.com.ua/brokgauz_efron4/page/hun-chun.200228 |title=Хунь-чунь |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131224105455/http://slov.com.ua/brokgauz_efron4/page/hun-chun.200228 |archivedate=2013-12-24 |deadlink=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131224105455/http://slov.com.ua/brokgauz_efron4/page/hun-chun.200228 |date=2013-12-24 }}</ref>.

1902 року Хуньчуньську управу було об'єднано з Яньцзіським комісаріатом, а 1910 року було створено окремий Хуньчуньський комісаріат. Після [[Синьхайська революція|Синьхайської революції]] в країні було проведено адміністративну реформу, й 1913 року Хуньчуньський комісаріат було переформовано на повіт Хуньчунь.

В серпні 1945 року Хуньчунь було звільнено від японської окупації. Після завершення [[Друга світова війна|Другої світової війни]] уряд Китаю здійснив адміністративно-територіальний переділ Північного Сходу, й повіт Хуньчунь увійшов до складу провінції Гірин. Під час [[Громадянська війна в Китаї|громадянської війни]] Хуньчунь опинився на території, яку контролювали китайські комуністи, та став одним з основних центрів виробництва зброї на північному сході Китаю.

1952 року було створено Яньбянь-Корейський автономний район (від 1955 — Яньбянь-Корейська автономна префектура), і повіт Хуньчунь увійшов до його складу. 1988 року повіт Хуньчунь було переформовано на міський повіт.

== Населення ==
Населення міста зросло з 5 тисяч осіб наприкінці XIX століття до 280 тисяч відповідно до перепису 2010 року. Етнічний склад населення міста здавна має змішаний характер. [[Корейці]] складають близько половини населення міста (47,9 %), численною є етнічна група [[китайці]]в (42,8 % населення). Окрім них у місті зберігається й 20-тисячна маньчжурська громада (9,3 %), що є автохтонним населенням тих місць до початку масової китайсько-корейської міграції кінця XIX століття<ref name="gracijatur.ru">{{cite web|url=http://gracijatur.ru/posts/563468|deadlink=yes|title=Новости — Хуньчунь|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131224110202/http://gracijatur.ru/posts/563468|archivedate=2013-12-24}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131224110202/http://gracijatur.ru/posts/563468 |date=2013-12-24 }}</ref>. Як офіційні використовуються [[Китайська мова|китайська]] та [[Корейська мова|корейська мови]].

== Адміністративний поділ ==
Міський повіт поділяється на 4 вуличні комітети, 4 селища, 3 волості, 2 національні волості й 1 прикордонну економічну зону співробітництва.

== Економіка ==
Від початку 1990-их років китайський уряд інвестував значні кошти для перетворення Хуньчуня на регіональний економічний центр. 9 березня 1992 року китайський парламент ухвалив рішення про створення Хуньчуньської прикордонної економічної зони співробітництва. За підтримки Державної ради та провінційного уряду [[Цзілінь|Цзіліню]] впродовж 1990-их років у Хуньчунь було вкладено понад 4 млрд [[Юань Женьміньбі|юанів]]<ref>{{cite web
 |url         = http://www.ecdc.net.cn/regions/english/tumen/huncun_e01.htm
 |title       = A survey of Hunchun
 |publisher   = Office of the TCDC/ECDC Network in China
 |deadlink    = yes
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20030424202128/http://www.ecdc.net.cn/regions/english/tumen/huncun_e01.htm
 |archivedate = 2003-04-24
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20030424202128/http://www.ecdc.net.cn/regions/english/tumen/huncun_e01.htm |date=2003-04-24 }}</ref>.

== Транспорт ==
[[Файл:巡道工出品 photo by Xundaogong 珲春国际公路客运站 - panoramio.jpg|200px|thumb|left|Автовокзал Хуньчуня]]
На початку 1990-их років уряд провінції [[Цзілінь]] схвалив створення залізничної гілки та автомагістралі до Хуньчуня. Місто було зв'язано мостом із північнокорейським містом [[Вончон]]. Вперше такий міст було збудовано під час японської окупації 1938 року. 2010 міст було включено до програми модернізації інфраструктури міста [[Расон]], підписаної між урядами [[Китайська Народна Республіка|КНР]] і [[Північна Корея|Північної Кореї]]<ref>{{cite web |url=http://www.nkeconwatch.com/2010/04/13/bridge-on-china-north-korea-border-being-renovated |title=Bridge on China-North Korea border being renovated |archiveurl=https://web.archive.org/web/20100419010733/http://www.nkeconwatch.com/2010/04/13/bridge-on-china-north-korea-border-being-renovated |archivedate=2010-04-19 |deadlink=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100419010733/http://www.nkeconwatch.com/2010/04/13/bridge-on-china-north-korea-border-being-renovated/ |date=2010-04-19 }}</ref>.

[[Файл:China Railways CRH5 EMU used in Changchun–Jilin Intercity Railway..jpg|200px|thumb|left|Виділена швидкісна залізниця [[Чанчунь]]—[[Гірин (місто)|Гірин]]—Хуньчунь]]
Окрім того, нова залізнична магістраль пов'язала Хуньчунь з Махаліним (станція на гілці [[Уссурійськ (станція)|Уссурійськ]] — [[Хасан (станція)|Хасан]], за 41 км до станції Хасан) почала функціонувати з лютого 2000 року<ref>{{cite web
 |url         = http://www.erina.or.jp/en/Ec/Forum2001/Session1/eKawamura.htm
 |last        = Kawamura
 |first       = Kazumi
 |title       = Nine Transportation Corridors in Northeast Asia and Their Discontinuous Points
 |publisher   = The Economic Research Institute for Northeast Asia
|archiveurl  = https://web.archive.org/web/20140506092309/http://www.erina.or.jp/en/Ec/Forum2001/Session1/eKawamura.htm
 |archivedate = 2014-05-06
 |deadlink    = yes
}}</ref>.

Зведено й 2015 року введено в експлуатацію швидкісну пасажирську залізницю від Чанчуня через Гірин на Хуньчунь. Змі змальовують ту залізницю як «найкрасивішу в Маньчжурії» (через ландшафт, яким її прокладено) та як "найшвидший шлях до [[Владивосток]]а<nowiki>»</nowiki> (4 години потягом від Шеньяна до Хуньчуня, потім 4 години автобусом до Владивостока)<ref name="shenyang20150626">{{Cite web |url=http://news.huochepiao.com/2015-6/2015626933445.htm |title=吉图珲高铁今试跑 国庆有望通车 |accessdate=10 травня 2020 |archive-date=29 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150629102649/http://news.huochepiao.com/2015-6/2015626933445.htm }}</ref>.

== Клімат ==
Клімат міста є помірним мусонним. Зима холодна та сонячна, з малою кількістю опадів і низькою вологістю повітря. Літо спекотне й дощове, з високою вологістю повітря.
{{Клімат міста
|Місто_род= Хуньчуня (норма 1981—2010)
|Джерело=<ref>{{cite web|url=http://data.cma.cn/data/weatherBk.html|deadlink=yes|title=Центр метеорологических данных Китая|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170923231541/http://data.cma.cn/data/weatherbk.html|archivedate=2017-09-23}}</ref>
| Січ_сер=-10.8 | Січ_сер_опади=9
| Лют_сер=-6.8 | Лют_сер_опади=9
| Бер_сер=-0.3 | Бер_сер_опади=13
| Кві_сер=7.4 | Кві_сер_опади=40
| Тра_сер=12.9 | Тра_сер_опади=68
| Чер_сер=16.9 | Чер_сер_опади=94
| Лип_сер=20.5 | Лип_сер_опади=140
| Сер_сер=21.8 | Сер_сер_опади=118
| Вер_сер=16.3 | Вер_сер_опади=75
| Жов_сер=8.7 | Жов_сер_опади=35
| Лис_сер=-0.8 | Лис_сер_опади=16
| Гру_сер=-8.2 | Гру_сер_опади=9
| Рік_сер=6.5 | Рік_сер_опади=626
| Січ_сер_мін=-15.7 | Січ_сер_макс=-5.3
| Лют_сер_мін=-12.4 | Лют_сер_макс=-0.7
| Бер_сер_мін=-5.9 | Бер_сер_макс=5.8
| Кві_сер_мін=1.4 | Кві_сер_макс=14.4
| Тра_сер_мін=7.5 | Тра_сер_макс=19.7
| Чер_сер_мін=13.0 | Чер_сер_макс=22.3
| Лип_сер_мін=17.4 | Лип_сер_макс=25.0
| Сер_сер_мін=18.2 | Сер_сер_макс=26.6
| Вер_сер_мін=11.1 | Вер_сер_макс=22.6
| Жов_сер_мін=2.9 | Жов_сер_макс=15.6
| Лис_сер_мін=-5.4 | Лис_сер_макс=4.9
| Гру_сер_мін=-12.6 | Гру_сер_макс=-3.2
| Рік_сер_мін=1.6 | Рік_сер_макс=12.3
| Січ_а_макс=9.2 | Січ_а_мін=-27.7
| Лют_а_макс=12.4 | Лют_а_мін=-27.9
| Бер_а_макс=20.3 | Бер_а_мін=-24.1
| Кві_а_макс=33.6 | Кві_а_мін=-7.3
| Тра_а_макс=33.4 | Тра_а_мін=-0.8
| Чер_а_макс=36.9 | Чер_а_мін=5.6
| Лип_а_макс=35.6 | Лип_а_мін=8.9
| Сер_а_макс=36.2 | Сер_а_мін=8.7
| Вер_а_макс=31.3 | Вер_а_мін=-1.7
| Жов_а_макс=27.3 | Жов_а_мін=-9.2
| Лис_а_макс=19.3 | Лис_а_мін=-21.2
| Гру_а_макс=9.9 | Гру_а_мін=-23.4
| Рік_а_макс=36.9 | Рік_а_мін=-27.9
| Січ_вол = 53
| Лют_вол = 52
| Бер_вол = 54
| Кві_вол = 60
| Тра_вол = 68
| Чер_вол = 79
| Лип_вол = 84
| Сер_вол = 82
| Вер_вол = 75
| Жов_вол = 63
| Лис_вол = 57
| Гру_вол = 55
| Рік_вол = 65
|}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.xzqh.org/html/list/1761.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200126130633/http://xzqh.org/html/list/1761.html |date=26 січня 2020 }}
* [https://web.archive.org/web/20170923144608/http://hunchuncity.ru/ Головний інформаційний портал міста]

{{ac}}

[[Категорія:Міські повіти Цзіліню]]
[[Категорія:Яньбянь-Корейська автономна префектура]]

title: Хуньчунь · кит. 珲春市 (14 червня 1988) · кор. 훈춘시

Країна: Китай

Регіон: Цзілінь

Поділ: Q13895388?, Q11082249?, Henan Subdistrict, Hunchund, Q13895497?, Chunhua Townd, Jingxin Townd, Banshi Townd, Ying'an Townd, Machuanzi Townshipd, Yangpao Manchu Ethnic Townshipd, Sanjiazi Manchu Ethnic Townshipd, Mijiang Townshipd, Hadamen Townshipd, Q13896005?, Q13896054?

Міста-побратими: Сакай-Мінато, Чеджу (17 жовтня 2007), Хітачі-Ота


text:
# World Flora Online
World Flora Online(WFO) —  онлайн база даних видів рослин.

## Опис
World Flora Online — енциклопедичний інтернет-проект, метою якого є створення бази таксономічних даних усіх сучасних (невикопних) рослинних таксонів. База даних відкритого доступу запущена у жовтні 2012 року як продовження проекту Plants of the World Online. Це проект Конвенції ООН про біологічне різноманіття, у рамках реалізації «Оновленої мети № 1 Глобальної Стратегії збереження рослин на 2011—2020 роки» (Target 1 of the 2011—2020 Global Strategy for Plant Conservation).
Стратегія мала на увазі, що розпочинати роботу зі збереження рослин слід із складання списку всіх відомих на нашій планеті рослин («флори») та забезпечення до нього вільного доступу, оскільки тільки у разі наявності такого списку можливо вирішувати інші завдання Глобальної стратегії та займатися моніторингом. Цю мету було досягнуто в грудні 2010 року, коли було відкрито доступ до The Plant List (версія 1.0). Наприкінці 2013 року стала доступна версія 1.1 цього проекту — виправлена і доповнена (остання версія).
Робоча група, яка почала займатися розробкою проекту World Flora Online у 2012 році, складалася з представників чотирьох наукових ботанічних організацій, дві з яких були розробниками The Plant List — Королівські ботанічні сади в К'ю та Міссурійський ботанічний сад; окрім них, на початковому етапі розробкою WFO займалися Королівський ботанічний сад Единбургу та Нью-Йоркський ботанічний сад. Запуск проекту відбувся у жовтні 2012 року. Планувалося, що створення WFO буде завершено у 2020 році. Пізніше до проекту приєдналися й інші учасники, загальна кількість організацій-учасників у грудні 2024 року досягла 55.

## See also
- International Plant Names Index
- Plants of the World Online

title: World Flora Online

wikitext:
{{Infobox website
| name             = ''World Flora Online''
| logo             =
| logo_size        =
| screenshot       =
| caption          = ''World Flora Online''
| url              = {{URL|http://about.worldfloraonline.org}}
| commercial       =
| type             = [[Енциклопедія]]
| language         = [[англійська мова|англійська]]
| registration     =
| owner            =
| current_status   = діюча
| author           = [[Королівські ботанічні сади в К'ю]] та [[Міссурійський ботанічний сад]]
|започатковано = {{Дата з віком|2012|10}}
}}
'''World Flora Online'''(WFO) —  онлайн [[база даних]] [[Флора|видів рослин]].

== Опис ==
'''World Flora Online''' — енциклопедичний інтернет-проект, метою якого є створення бази таксономічних даних усіх сучасних ([[Палеоботаніка|невикопних]]) рослинних таксонів. База даних [[відкритий доступ|відкритого доступу]] запущена у жовтні 2012 року як продовження проекту '''[[Plants of the World Online]]'''. Це проект [[Конвенція про біологічне різноманіття|Конвенції ООН про біологічне різноманіття]], у рамках реалізації «Оновленої мети № 1 Глобальної Стратегії збереження рослин на 2011—2020 роки» (''Target 1 of the 2011—2020 Global Strategy for Plant Conservation'').

Стратегія мала на увазі, що розпочинати роботу зі збереження рослин слід із складання списку всіх відомих на нашій планеті рослин («[[Флора|флори]]») та забезпечення до нього вільного доступу, оскільки тільки у разі наявності такого списку можливо вирішувати інші завдання Глобальної стратегії та займатися моніторингом. Цю мету було досягнуто в грудні 2010 року, коли було відкрито доступ до ''The Plant List'' (версія 1.0)<ref>[https://web.archive.org/web/20110228215600/http://www.kew.org/news/plant-list-complete.htm Kew and Missouri Botanical Garden announce the completion of The Plant List] // Kew, 29 Dec 2010.</ref>. Наприкінці 2013 року стала доступна версія 1.1 цього проекту — виправлена і доповнена (остання версія).

Робоча група, яка почала займатися розробкою проекту ''World Flora Online'' у 2012 році, складалася з представників чотирьох наукових ботанічних організацій, дві з яких були розробниками ''The Plant List'' — [[Королівські ботанічні сади в К'ю]] та [[Міссурійський ботанічний сад]]; окрім них, на початковому етапі розробкою ''WFO'' займалися [[Королівський ботанічний сад Единбургу]] та [[Нью-Йоркський ботанічний сад]]. Запуск проекту відбувся у жовтні 2012 року. Планувалося, що створення ''WFO'' буде завершено у 2020 році. Пізніше до проекту приєдналися й інші учасники, загальна кількість організацій-учасників у грудні 2024 року досягла 55{{sfn|About World Flora Online|2024}}.

==See also==
* [[International Plant Names Index]]
* [[Plants of the World Online]]

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Ботанічна номенклатура]]
[[Категорія:Систематика рослин]]
[[Категорія:Королівські ботанічні сади в К'ю]]
[[Категорія:Біологічні електронні бази даних]]

title: World Flora Online

Тип: Енциклопедія

Мови: англійська

Започатковано: жовтня 2012 (12 років)

Стан: діюча


text:
# Завіша Курозвенцький
Завіша Курозвенцький (пом. 12 січня 1382) — польський римо-католицький і державний діяч, підканцлер коронний (1371—1373), канцлер великий коронний (1373—1379), краківський латинський єпископ (1380—1382).

## Життєпис
Представник польського шляхетського роду Курозвенцьких гербу «Порай». Син воєводи та каштеляна Добєслава Курозвенцького (бл. 1320—1397) та невідомого імені онуки воєводи краківського Петра Богорія зі Скотників. Його братом був Кшеслав з Ходова та Курозвенк (?—1392) — луцький староста, каштелян сандецький і сандомирський, генеральний староста великопольський.
Імовірно, після 1353 року навчався на юридичному факультеті університету Авіньйона

### Священицтво
Протягом 1352—1353 років був каноніком сандомирським, у 1353—1380 роках — каноніком краківським, від 1366 року — архідиякон. 1380 року Завішу Курозвенцького призначили краківським латинським єпископом, займав цю посаду до своєї смерті 1382 року.
Як краківський єпископ був фундатором костелів у родинних Ходові та Козлові, також розпочав будівництво родової каплиці Святої Діви Марії у Вавельській катедрі.

### Політична кар'єра
Початком політичної кар'єри Завіши Курозвенцького було призначення його на посаду кустоша велицьким (1370). Пізніше він став значним політиком, вірним прибічником Анжуйської королівської династії, прихильником обрання на польський престол однієї з доньок Людовика Угорського після його смерті. Обіймав посади коронних підканцлера (1371—1373) та канцлера (1373—1379). Був головним редактором Кошицького привілею (1374). 1381 Людовік Угорський довірив йому головування у правлячій колегії, яка складалася з 5-х осіб, до якої входив, зокрема, і батько Завіши, Добєслав. Також, Завіша Курозвенцький, як найбільш довірена людина короля, став Vicarius Regni Poloniae, тобто заступником короля, який міг призначати найважливіших державних чиновників. Він використовував це право у боротьбі з опозицією (здебільшого великопольских магнатів).
12 січня 1382 року Завіша Курозвенцький помер у Доброводі. Польський хроніст Янко із Чарнкова записав, що він помер після нічного падіння зі сходів, під час спроби викрадення дочки одного з селян для «світських насолод».

title: Завіша Курозвенцький

wikitext:
{{однофамільці|Курозвенцький (прізвище) {{!}} Курозвенцький}}
{{Архієрей
| оригінальне ім'я   = {{lang-pl|Zawisza Kurozwęcki}}
| титул              = [[Краківський єпископ]]
| церква             = [[Римо-католицька церква|римо-католицька]]
| періодпочаток      = [[1 травня]] [[1380]]
| періодкінець       = [[12 січня]] [[1382]]
| попередник         = [[Флоріан Мокрський]]
| наступник          = [[Ян Радліца]]
| освіта             = ? [[Університет Авіньйона і Воклюза|Університет Авіньйона]]
| професія           = юрист
| діяльність         = церковний і державний діяч
| династія           = [[Курозвенцькі]]
| батько             = Добєслав Курозвенцький
| посада             = [[канонік]] сандомирський, краківський, архідиякон краківський, [[Кустос (професія)|кустош]] велицький, [[Підканцлер коронний|підканцлер]] і [[Великий канцлер коронний|канцлер великий коронний]], Vicarius Regni Poloniae
| герб               = POL COA Poraj.svg
}}

'''Завіша Курозвенцький''' ({{пом}} [[12 січня]] [[1382]]) — польський римо-католицький і державний діяч, [[підканцлер коронний]] ([[1371]]—[[1373]]), [[канцлер великий коронний]] ([[1373]]—[[1379]]), [[Краківський єпископ|краківський латинський єпископ]] ([[1380]]—[[1382]]).

== Життєпис ==
Представник польського шляхетського роду [[Курозвенцькі|Курозвенцьких]] гербу «[[Порай (герб)|Порай]]». Син [[Краківські воєводи|воєводи]] та [[Краківські каштеляни|каштеляна]] Добєслава Курозвенцького (бл. [[1320]]—[[1397]]) та невідомого імені онуки воєводи краківського Петра Богорія зі [[Скотники (Свентокшиське воєводство)|Скотників]]. Його братом був [[Кшеслав з Ходова та Курозвенк]] (?—[[1392]]) — [[Луцький староста|луцький староста]], каштелян сандецький і сандомирський, генеральний староста великопольський.

Імовірно, після [[1353]] року навчався на юридичному факультеті [[Університет Авіньйона і Воклюза|університету Авіньйона]]<ref name="A">''Weber M.'' Kariera rodziny Kurozwęckich w XIV wieku: Kariera rodziny Kurozwęckich w XIV wieku. Studium z dziejów powiązań polskiej elity politycznej z Andegawenami. Robert Bubczyk, Warszawa 2002: [recenzija] // Studia Źrodłoznawce 41, 2003, s. 156. {{ref-pl}}</ref>

=== Священицтво ===
Протягом [[1352]]—[[1353]] років був [[канонік]]ом [[сандомир]]ським, у [[1353]]—[[1380]] роках — каноніком [[краків]]ським, від [[1366]] року — [[архідиякон]]. [[1380]] року Завішу Курозвенцького призначили [[Краківський єпископ|краківським латинським єпископом]], займав цю посаду до своєї смерті [[1382]] року.

Як краківський єпископ був фундатором костелів у родинних Ходові та Козлові, також розпочав будівництво родової каплиці Святої Діви Марії у [[Собор святих Станіслава і Вацлава (Краків)|Вавельській катедрі]].

=== Політична кар'єра ===
Початком політичної кар'єри Завіши Курозвенцького було призначення його на посаду [[кустош]]а [[Величка (місто)|велицьким]] ([[1370]]). Пізніше він став значним політиком, вірним прибічником [[Анжуйська династія Капетингів|Анжуйської королівської династії]], прихильником обрання на польський престол однієї з доньок [[Людовик I Великий|Людовика Угорського]] після його смерті. Обіймав посади коронних [[Підканцлер коронний|підканцлера]] ([[1371]]—[[1373]]) та [[Великий канцлер коронний|канцлера]] ([[1373]]—[[1379]]). Був головним редактором [[Кошицький привілей|Кошицького привілею]] ([[1374]])<ref name="B">{{Cite web|url=https://encyklopedia.pwn.pl/haslo/Zawisza-z-Kurozwek;4000715.html|title=Zawisza z Kurozwęk|website=Encyklopedia PWN|accessdate=2 червня 2022|archive-date=2 червня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220602122918/https://encyklopedia.pwn.pl/haslo/Zawisza-z-Kurozwek;4000715.html}}</ref>. [[1381]] Людовік Угорський довірив йому головування у правлячій колегії, яка складалася з 5-х осіб<ref name="B"/>, до якої входив, зокрема, і батько Завіши, Добєслав<ref name="A"/>. Також, Завіша Курозвенцький, як найбільш довірена людина короля, став [[Vicarius Regni Poloniae]]<ref>Tadeusz Czacki, Dzieła T. Czackiego zebrane i wydane przez Hr. E. Raczyńskiego, Т. 1, s. 203.</ref>, тобто заступником короля, який міг призначати найважливіших державних чиновників. Він використовував це право у боротьбі з опозицією (здебільшого великопольских магнатів).

[[12 січня]] [[1382]] року Завіша Курозвенцький помер у [[Добровода (Свентокшиське воєводство)|Доброводі]]. Польський хроніст [[Янко із Чарнкова]] записав, що він помер після нічного падіння зі сходів<ref>{{Cite web |url=https://wyborcza.pl/alehistoria/7,162090,24354963,12-stycznia-pierwsza-amerykanska-senatorka-nigdy-nie-zabrala.html |title=12 stycznia [Kalendarium] |accessdate=2 червня 2022 |archive-date=2 червня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220602122918/https://wyborcza.pl/alehistoria/7,162090,24354963,12-stycznia-pierwsza-amerykanska-senatorka-nigdy-nie-zabrala.html }}</ref>, під час спроби викрадення дочки одного з селян для «світських насолод»<ref>Генрих Шмитт. История польского народа. — Т. 1. — С.-Пб., 1864. — С. 186.</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Paweł Jasienica, Myśli o dawnej Polsce. Czytelnik. Warszawa 1990, ISBN 83-07-01957-5
* Kasper Niesiecki, Herbarz Polski, wyd. J.N. Bobrowicz, t. 5 s. 460—465.
* Jan Tęgowski, Krąg rodzinny Jarosława Bogorii (w:) Genealogia — polska elita polityczna na tle porównawczym. Toruń 1993
* Wielka Ilustrowana Encyklopedja Powszechna Wydawnictwa Gutenberga. [T.] VIII. Moskwa: (reprint) «Gutenberg-Print», 1994. ISBN 5-85167-011-8.

== Посилання ==
* [http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bkuroz.html Інформація на сайті католицької ієрархії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220602122918/http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bkuroz.html |date=2 червня 2022 }} {{ref-en}}
* [http://www.wladcy.myslenice.net.pl/Polska/opisy/Zawisza%20z%20Kurozwek.htm Zawisza Dobiesław z Kurozwęk herbu Poraj] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200216102045/http://www.wladcy.myslenice.net.pl/Polska/opisy/Zawisza%20z%20Kurozwek.htm |date=16 лютого 2020 }}

{{Великі канцлери коронні}}
{{Підканцлери коронні}}
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Курозвенцький Завіша}}
[[Категорія:Курозвенцькі|З]]
[[Категорія:Великі підканцлери коронні (духовні)]]
[[Категорія:Великі канцлери коронні (духовні)]]
[[Категорія:Краківські каноніки]]
[[Категорія:Сандомирські каноніки]]
[[Категорія:Єпископи краківські]]

title: 1 травня 1380 — 12 січня 1382

Церква: римо-католицька

Попередник: Флоріан Мокрський

Наступник: Ян Радліца

Альма-матер: ? Університет Авіньйона

Професія: юрист

Діяльність: церковний і державний діяч

Народження: 14 століття

Смерть: 12 січня 1382 · Добровода, Ґміна Бусько-Здруй, Буський повіт, Свентокшиське воєводство, Республіка Польща

Династія: Курозвенцькі

Батько: Добєслав Курозвенцький

Посада: канонік сандомирський, краківський, архідиякон краківський, кустош велицький, підканцлер і канцлер великий коронний, Vicarius Regni Poloniae


text:
# Герб Жовківського району
Герб Жовківського району — офіційний символ Жовківського району, затверджений 27 грудня 2000 р. рішенням сесії районної ради. Автор герба  — А. Гречило.

## Опис
Щит скошений зліва синім і зеленим. У центрі щита в срібній брамі золотий лев з червоними очима, язиком і пазурами, який стоїть на задніх лапах і тримае золотий ключ. Щит увінчано золотою територіальною короною. Щитотримачі: справа срібний грифон, зліва золотий коронований лев, обоє з червоними очима, язиками й пазурами. На пурпуровій девізній стрічці золотий напис "Жовківський район".

title: Герб Жовківського району

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Жовківського району
|зображення         =Zovkivskyi rayon gerb.png
|зображення_розмір  = 200px
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = [[Жовківський район]]
|дата_затвердження  = [[27 грудня]] [[2000]]
|нашоломник         =
|корона             = Золота територіальна
|шолом              =
|щит                = [[іспанський щит]]
|щитотримачі        = [[Грифон]] та [[Лев]]
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}

'''Герб Жовківського району''' — офіційний символ [[Жовківський район|Жовківського району]], затверджений 27 грудня 2000 р. рішенням сесії [[Жовківська районна рада|районної ради]]. Автор герба  — [[Гречило Андрій Богданович|А. Гречило]].

== Опис ==
[[Щит (геральдика)|Щит]] скошений зліва синім і зеленим. У центрі щита в срібній [[Брама|брамі]] золотий [[лев]] з червоними очима, язиком і пазурами, який стоїть на задніх лапах і тримае золотий [[Ключ (інструмент)|ключ]]. Щит увінчано золотою територіальною [[Корона в геральдиці|короною]]. [[Щитотримач]]і: справа срібний [[грифон]], зліва золотий коронований [[лев]], обоє з червоними очима, язиками й пазурами. На пурпуровій девізній стрічці золотий напис "[[Жовківський район]]".

== Див. також ==
* [[Жовківський район]]
* [[Прапор Жовківського району]]

== Посилання ==
* [http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=10229#verh Українська геральдика] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150113151140/http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=10229#verh |date=13 січня 2015 }}

{{Герби районів Львівської області}}
{{DEFAULTSORT:Герб Жовківського району}}
[[Категорія:Герби районів Львівської області|Жовківський]]
[[Категорія:Жовківський район]]
[[Категорія:Руський лев]]

title: Деталі

Носій: Жовківський район

Затверджений: 27 грудня 2000

Корона: Золота територіальна

Щит: іспанський щит

Щитотримачі: Грифон та Лев


text:
# Australovuilleminia
Australovuilleminia — рід грибів. Назва вперше опублікована 2010 року.

## Класифікація
До роду Australovuilleminia відносять 1 вид:
- Australovuilleminia coccinea.

## Поширення
Знайдений на мертвих гілочках та гілках Нотофагусу на півдні Нової Зеландії.

title: Australovuilleminia

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Taxobox
| image = Australovuilleminia_coccinea.jpg
| image_width = 250px
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Гриби]] (Fungi)
| divisio = [[Базидіомікотові]] (''Basidiomycota'')
| subdivisio = [[Agaricomycotina]]
| classis =
| ordo = [[Corticiales]]
| familia = [[Corticiaceae]]
| genus = '''''Australovuilleminia'''''
| genus_authority = [[Ghobad-Nejhad]] & [[Hallenb.]]
| synonyms =
}}
'''''Australovuilleminia''''' — [[рід (біологія)|рід]] [[гриби|грибів]]. Назва вперше опублікована 2010 року.<ref>{{Cite web|url=http://www.mycobank.org/BioloMICS.aspx?TableKey=14682616000000067&Rec=469739&Fields=All |title=Australovuilleminia|website=www.mycobank.org|accessdate=2019-05-01}}</ref>

== Класифікація ==
До роду ''Australovuilleminia'' відносять 1 вид:
* ''[[Australovuilleminia coccinea]]''.

== Поширення ==
Знайдений на мертвих гілочках та гілках [[Нотофагус]]у на [[Південний острів (Нова Зеландія)|півдні Нової Зеландії]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Ghobad-Nejhad, M.; Nilsson, R.H.; Hallenberg, N. 2010. Phylogeny and taxonomy of the genus Vuilleminia (Basidiomycota) based on molecular and morphological evidence, with new insights into Corticiales. Taxon. 59(5):1519-1534 — P.1528

{{мікологія-доробити}}

{{Портали|Біологія}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Монотипові роди грибів]]
[[Категорія:Базидієві гриби]]
[[Категорія:Гриби Нової Зеландії]]

title: ?Australovuilleminia

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Гриби (Fungi)

Відділ: Базидіомікотові (Basidiomycota)

Підвідділ: Agaricomycotina

Порядок: Corticiales

Родина: Corticiaceae

Рід: Australovuilleminia · Ghobad-Nejhad & Hallenb.