text:
# Сталь (Макіївка)
ЖФК «Сталь» Макіївка — український жіночий футбольний клуб з міста Макіївка, на сході країни. У 1994—1997 році виступав у Вищій лізі України.

## Хронологія назв
- 1994: ЖФК «Сталь» (Макіївка)
- 1997: ЖФК «Сталь-Ніка-ММК» (Макіївка)
- 1997: клуб розформовано

## Історія
Футбольний клуб «Сталь» заснований у 1994 році.
Команда базувалась у місті Макіївка, що на Донеччині та представляла місцевий металургійний комбінат.
Домашні матчі клуб проводив на стадіоні «Авангард», який вміщував 5 400 глядачів.
У сезоні 1994 року жіноча футбольна команда дебютувала у вищій лізі України, де в кінці сезону у підсумковій таблиці посіла п'яте місце.
Свого найбільшого успіху в історії «Сталь» досягла в сезоні 1996 року. Боротьбу за бронзовий комплект нагород до останніх турів макіївчанкам нав'язувала одеська команда «Чорноморочка», але призове третє місце в чемпіонаті посіла все ж таки саме «Сталь».
У сезоні 1997 року клуб виступав під новою спонсорською назвою —  «Сталь-Ніка-ММК».
Одразу ж після закінчення сезону з фінансових причин клуб було розформовано.

## Клубні кольори
Клубні кольори — помаранчевий та чорний. Футболістки зазвичай грали свої домашні матчі в помаранчевих майках, чорних шортах та чорних шкарпетках.
| Помаранчевий | Чорний |

## Досягнення
- Вища ліга України
  -  Бронзовий призер (1): 1996

- Кубок України
  - 1/2 фіналу (1): 1995

title: Сталь (Макіївка)

wikitext:
{{Футбольний клуб
| назва клубу = Сталь
| емблема =
| повна назва = Жіночий футбольний<br/>клуб «Сталь» Макіївка
| прізвисько = ''дівчата зі сталі''
| місто = [[Макіївка]]
| країна = {{UKR}}
| рік заснування = [[1994]]
| рік розформування = [[1997]]
| стадіон = [[Авангард (стадіон, Макіївка)|Авангард]], [[Макіївка]]
| вміщує = 5 400
| президент =
| головний тренер =
| ліга = [[Чемпіонат України з футболу серед жінок|Вища ліга]]
| сезон =
| місце =
| pattern_la1 = 000000
| pattern_b1 = 000000
| pattern_ra1 = 000000
| pattern_sh1 = 000000
| pattern_so1 = 000000
| leftarm1 = 000000
| body1 = FF7C05
| rightarm1 = 000000
| shorts1 = 000000
| socks1 = 000000
}}
{{otheruses|Сталь (значення)}}
'''ЖФК «Сталь» Макіївка''' — український жіночий [[футбольний клуб]] з міста [[Макіївка]], на сході країни. У 1994—1997 році виступав у [[Чемпіонат України з футболу серед жінок|Вищій лізі України]].

== Хронологія назв ==
* 1994: ЖФК «Сталь» (Макіївка)
* 1997: ЖФК «Сталь-Ніка-ММК» (Макіївка)
* 1997: ''клуб розформовано''

== Історія ==
Футбольний клуб «Сталь» заснований у 1994 році.

Команда базувалась у місті [[Макіївка]], що на [[Донецька область|Донеччині]] та представляла місцевий [[Макіївський металургійний комбінат|металургійний комбінат]].
Домашні матчі клуб проводив на стадіоні [[Авангард (стадіон, Макіївка)|«Авангард»]], який вміщував 5 400 глядачів.

У [[Чемпіонат України з футболу серед жінок 1994: вища ліга|сезоні 1994]] року жіноча футбольна команда дебютувала у [[Чемпіонат України з футболу серед жінок|вищій лізі України]], де в кінці сезону у підсумковій таблиці посіла п'яте місце.

Свого найбільшого успіху в історії «Сталь» досягла в [[Чемпіонат України з футболу серед жінок 1996: вища ліга|сезоні 1996 року]]<ref>[https://womensfootball.com.ua/chempionat-ukrayiny-vyshcha-liga-istoriya-chempioniv-vid-dynamo-do-zhytlobud/ Чемпіонат України. Вища ліга. Історія чемпіонів - Жіночий футбол України]</ref>. Боротьбу за бронзовий комплект нагород до останніх турів макіївчанкам нав'язувала одеська команда [[Чорноморочка (жіночий футбольний клуб)|«Чорноморочка»]], але призове третє місце в чемпіонаті посіла все ж таки саме «Сталь».

У [[Чемпіонат України з футболу серед жінок 1997: вища ліга|сезоні 1997]] року клуб виступав під новою спонсорською назвою —  «Сталь-Ніка-ММК»<ref>{{cite web |url=https://wfpl.com.ua/ttable.php?id=8 |title=Турнірна таблиця чемпіонату України 1997 року|publisher=[http://wfpl.com.ua/ «Жіночий футбол України»] }}</ref>.

Одразу ж після закінчення сезону з фінансових причин клуб було розформовано.

== Клубні кольори ==
Клубні кольори — помаранчевий та чорний. Футболістки зазвичай грали свої домашні матчі в помаранчевих майках, чорних шортах та чорних шкарпетках.
{| border="1" cellspacing="0"
|-
| style="background:#EB690B;color:#000000;padding:2em"|Помаранчевий
| style="background:#000000;color:#EB690B;padding:2em"|Чорний
|}

== Досягнення ==
* {{Прапорець|UKR}} '''[[Чемпіонат України з футболу серед жінок|Вища ліга України]]'''
** [[Файл:Bronze medal icon.svg|15px]] Бронзовий призер (1): 1996

* {{Прапорець|UKR}} '''[[Кубок України з футболу серед жінок|Кубок України]]'''
** 1/2 фіналу (1): 1995

== Див. також ==
* [[ЦПОР-Донеччанка|«Донеччанка» (розформований жіночий футбольний клуб з Донеччини]])
* [[Іллічівка (жіночий футбольний клуб)|«Іллічівка» (розформований жіночий футбольний клуб з Донеччини]])

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wfpl.com.ua/team/?id_team=38 Профіль команди] на сайті wfpl.com.ua
* [http://rsssf.com/tableso/oekr-womchamp.html Ukraine - List of Women Champions] {{ref-en}}
[[Категорія:Жіночі футбольні клуби України]]
[[Категорія:Футбольні клуби, засновані 1994]]
[[Категорія:Засновані в Україні 1994]]
[[Категорія:Зникли в Україні 1997]]
[[Категорія:Футбольні клуби, розформовані 1997]]
[[Категорія:Футбольні клуби Донецької області]]
[[Категорія:Макіївка]]

title: Сталь

Повна назва: Жіночий футбольний · клуб «Сталь» Макіївка

Прізвисько: дівчата зі сталі

Населений пункт: Макіївка, Україна

Стадіон: Авангард, Макіївка

Ліга: Вища ліга


text:
# Карі Хухтамо
Карі Хухтамо (фін. Kari Huhtamo; 11 січня 1943, Лапландія — 1 березня 2023, Гельсінкі) — фінський скульптор та художник. Саме йому в 1970-1980-ті роки випала роль реформатора монументальної скульптури Фінляндії.
Карі Хухтамо — уродженець області Лапландія, випускник Академії мистецтв Фінляндії, а нині її дійсний член, лауреат численних премій своєї країни — займає міцне місце в авангарді мистецтва Скандинавії. Його скульптури представлені у всіх значимих музеях мистецтв Фінляндії. У період становлення майстра в його роботах відчувався вплив творів Костянтина Бранкузі, абстракціоністських пошуків Генрі Мура нарівні з досвідом Ганса Арпа і Макса Ернста. У зрілій творчості Хухтамо риси пластики російського конструктивізму і західноєвропейського модернізму (Володимира Татліна, Наума Габо, Александера Колдера) збагатилися ідеями, що змінили світову скульптуру.
Улюблений жанр скульптора — мобілі (рухомі конструкції), часто розміщені в інтер'єрі громадських будівель. З середини 1970-х він працює з великими обсягами, створюючи монументальні композиції на архітектурних фасадах, міських вулицях і на пленері. Складні по конфігурації металеві конструкції, виконані в абстрактному ключі, Хухтамо вміє органічно пов'язати з пейзажем.
Художник широко використовує у скульптурі колір і фактуру, відтіняючи поверхню сталі, нерідко відполірованою до дзеркального блиску, яскравими «емалевими» фарбами. Роблячи ажурні прорізи в сталевих аркушах, розгортаючи форми в просторі навколо осі композиції на кшталт квіткових пелюстків або крони дерева, автор витончено обігрує ефекти світлоповітряного середовища.
Знаковим твором майстра є 15-метровий «Пам'ятник відродженню Лапландії в 1945-55» в місті Рованіємі (1977). Багато робіт присвячені темі північної природи («Дзеркало озера», 1990—1999 роки, «Велике коло західного сонця», 1999, «Кантус Арктіс», 2003, «Чайка», 2009, всі — нержавіюча сталь).
В останні роки при виконанні круглої пластики і рельєфів Карі Хухтамо тісно співпрацює як з архітекторами, так і з інженерами, спеціалістами в галузі комп'ютерних та лазерних технологій. Майстер займається не лише станковою і монументального пластикою, але і живописом, шовкографією, літографією, на основі традиційної фінської техніки створює килими і гобелени.
До ювілею майстра в рідній Фінляндії випустили поштову марку. Скульптури Карі Хухтамо експонувалися в Чехії та Італії, Естонії та Кореї. В 2009 р. близько 40 скульптурних творів Карі Хухтамо, які були доповнені 20 листами малюнків і друкованої графіки експонувалися в Третьяковській галереї.

wikiname: ukwiki

title: Карі Хухтамо

in_language: uk

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Карі Хухтамо
| оригінал імені       = {{lang-fi|Kari Huhtamo}}
| жінка                = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
| місце_проживання     =
| інші_імена           =
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = 11.1.1943
| місце_народження     = [[Лапландія]]
| дата_смерті          = 1.3.2023
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| поховання            =
| громадянство         = {{FIN}}
| підданство           =
| національність       = [[фіни|фін]]
| Alma_mater           = [[Академія мистецтв Фінляндії]]
| відомий_(відома)     = реформатор [[Монументалізм|монументальної]] скульптури [[Фінляндія|Фінляндії]]
| рід_діяльності       = [[скульптор]], [[художник]]
| титул                =
| посада               =
| військове звання     =
| платня               =
| термін               =
| попередник           =
| наступник            =
| партія               =
| головував_(-ла)      =
| конфесія     =
| батько               =
| матір                =
| рід                  =
| родичі               =
| дружина              =
| чоловік              =
| діти                 =
| автограф             =
| розмір_автографа     =
| підпис               =
| нагороди             = <!-- {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{шаблон_вищої_нагороди}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}}
{{!}}-
{{!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}}
{{!)}} -->
| сторінка_в_інтернеті = http://www.huhtamo.com/
| примітки             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
| підпис_герба         =
}}
'''Карі Хухтамо''' ({{lang-fi|Kari Huhtamo}}; [[11 січня]] [[1943]], [[Лапландія]] — [[1 березня]] [[2023]], [[Гельсінкі]]) — фінський [[скульптор]] та [[художник]]. Саме йому в [[1970-ті|1970]]-[[1980-ті]] роки випала роль реформатора [[Монументалізм|монументальної]] скульптури [[Фінляндія|Фінляндії]].

Карі Хухтамо — уродженець області [[Лапландія]], випускник [[Академія мистецтв Фінляндії|Академії мистецтв Фінляндії]], а нині її дійсний член, лауреат численних [[премія|премій]] своєї країни — займає міцне місце в [[авангард (мистецтво)|авангарді]] [[мистецтво|мистецтва]] Скандинавії. Його скульптури представлені у всіх значимих [[музей|музеях]] мистецтв Фінляндії. У період становлення майстра в його роботах відчувався вплив творів [[Костянтин Бранкузі|Костянтина Бранкузі]], [[абстракціонізм|абстракціоністських]] пошуків [[Генрі Мур]]а нарівні з досвідом [[Ганс Арп|Ганса Арпа]] і [[Макс Ернст|Макса Ернста]]. У зрілій творчості Хухтамо риси пластики російського [[конструктивізм]]у і західноєвропейського [[модернізм]]у ([[Татлін Володимир Євграфович|Володимира Татліна]], [[Наум Габо|Наума Габо]], [[Алксандер Колдер|Александера Колдера]]) збагатилися ідеями, що змінили світову скульптуру.

Улюблений [[жанр]] скульптора — [[мобілі]] (рухомі конструкції), часто розміщені в [[інтер'єр]]і громадських [[будівля|будівель]]. З середини 1970-х він працює з великими обсягами, створюючи монументальні композиції на архітектурних [[фасад]]ах, міських [[вулиця]]х і на [[пленер]]і. Складні по конфігурації [[метал]]еві конструкції, виконані в [[Абстракція|абстрактному]] ключі, Хухтамо вміє органічно пов'язати з [[пейзаж]]ем.

Художник широко використовує у скульптурі [[колір]] і [[фактура|фактуру]], відтіняючи поверхню [[сталь|сталі]], нерідко відполірованою до дзеркального блиску, яскравими «емалевими» [[фарба]]ми. Роблячи ажурні прорізи в сталевих аркушах, розгортаючи форми в просторі навколо осі композиції на кшталт [[квітка|квіткових]] [[пелюсток|пелюстків]] або [[Дерево|крони дерева]], автор витончено обігрує ефекти світлоповітряного середовища.

Знаковим твором майстра є 15-метровий «Пам'ятник відродженню Лапландії в 1945-55» в місті [[Рованіємі]] ([[1977]]). Багато робіт присвячені темі [[північ]]ної [[природа|природи]] («Дзеркало озера», [[1990]]—[[1999]] роки, «Велике коло західного сонця», 1999, «Кантус Арктіс», [[2003]], «Чайка», [[2009]], всі — [[нержавіюча сталь]]).

В останні роки при виконанні круглої [[пластика|пластики]] і рельєфів Карі Хухтамо тісно співпрацює як з архітекторами, так і з [[інженер]]ами, спеціалістами в галузі [[комп'ютер]]них та [[лазер]]них [[технологія|технологій]]. Майстер займається не лише [[Станкове мистецтво|станковою]] і монументального пластикою, але і [[живопис]]ом, [[шовкографія|шовкографією]], [[літографія|літографією]], на основі традиційної фінської техніки створює [[килим]]и і [[гобелен]]и.

До [[ювілей|ювілею]] майстра в рідній Фінляндії випустили [[поштова марка|поштову марку]]. Скульптури Карі Хухтамо експонувалися в [[Чехія|Чехії]] та [[Італія|Італії]], [[Естонія|Естонії]] та [[Північна Корея|Кореї]]. В 2009 р. близько 40 скульптурних творів Карі Хухтамо, які були доповнені 20 листами [[малюнок|малюнків]] і друкованої [[графіка|графіки]] експонувалися в [[Третьяковська галерея|Третьяковській галереї]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20130921055027/http://www.tretyakovgallery.ru/ru/calendar/exhibitions/exhibitions1677/ Сайт Третьяковської галереї] {{ref-ru}}

== Посилання ==
* [http://www.karihuhtamontaidesaatio.com/ Kari Huhtamo Art Foundation] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160430192616/http://karihuhtamontaidesaatio.com/ |date=30 квітня 2016 }} {{ref-en}}, {{ref-fi}}
* [http://www.vesti.ru/doc.html?id=312266 Вести. 26 серпня 2009 р.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090830182039/http://www.vesti.ru/doc.html?id=312266 |date=30 серпня 2009 }} {{ref-ru}}

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Хухтамо Карі}}
{{художник-доробити}}
{{Finland-bio-stub}}

[[Категорія:Фінські скульптори]]
[[Категорія:Фінські художники]]
[[Категорія:Уродженці Лапландії]]

title: фін. Kari Huhtamo

Ім'я при народженні: фін. Kari Kauko Johannes Huhtamo

Народився: 11 січня 1943 · Лапландія

Помер: 1 березня 2023 (80 років) · Гельсінкі, Фінляндія

Громадянство: Фінляндія

Національність: фін

Місце проживання: Гельсінкі

Діяльність: скульптор, художник

Відомий завдяки: реформатор монументальної скульптури Фінляндії

Alma mater: Академія мистецтв Фінляндії

Брати, сестри: Markku Huhtamod


text:
# Тангла
Тангла (кит. трад. 唐古拉山 脉, піньїнь: Tánggǔlā shānmài) — узагальнююча назва гірських масивів і різноспрямованих коротких хребтів у центральній частині Тибетського нагір'я в Китаї.
Максимальна висота досягає 6555 м. Гори складені головним чином вапняками і глинистими сланцями. Характерно поєднання куполовидних вершин і пологих схилів, покритих кам'яними розвалами, які перемежовуються з широкими плоскодонними улоговинами на висотах 4700-5400 м. Звичайні сильні вітри. На найвищих вершинах розташовані льодовики. Переважають ландшафти високогірних степів і холодних пустель.
Вперше гори Тангла були описані російським ученим Миколою Пржевальським.

## Тангла на картинах художників
- Тангла на полотнах М. К. Реріха

title: Тангла

wikitext:
{{Otheruses|Тангла (значення)}}
{{Гора}}
[[Файл: Haixi Mongol Prefecture2.jpg|220px|thumb|left|Вид на гори з [[Цинхай|Цинхаю]].]]
[[Файл: Train Beijing Lhasa.JPG|thumb|220px|left|Вид з [[Цінхай-Тибетська залізниця|Цінхай-Тибетської залізниці]].]]

'''Тангла''' ({{Китайська|唐古拉山 脉 || Tánggǔlā shānmài}}) — узагальнююча назва [[гірський масив|гірських масивів]] і різноспрямованих коротких [[гірський хребет|хребтів]] у центральній частині [[Тибетське нагір'я|Тибетського нагір'я]] в [[Китай|Китаї]]<ref> Раніше припускалося існування єдиного хребта Тангла протяжністю близько 700 км. </ref>.

Максимальна висота досягає 6555 м. Гори складені головним чином [[вапняк]]ами і глинистими [[сланці|сланцями]]. Характерно поєднання куполовидних вершин і пологих схилів, покритих кам'яними розвалами, які перемежовуються з широкими плоскодонними [[улоговина]]ми на висотах 4700-5400 м. Звичайні сильні [[вітер|вітри]]. На найвищих вершинах розташовані [[льодовик]]и. Переважають [[ландшафт]]и високогірних [[Степова зона|степів]] і холодних [[пустеля|пустель]].

Вперше гори Тангла були описані російським ученим [[Пржевальський Микола Михайлович|Миколою Пржевальським]].

== Джерела ==
* http://dic.academic.ru/dic.nsf/enc_geo/4784/Тангла.
* http://dic.academic.ru/dic.nsf/bse/138152/Тангла.

== Тангла на картинах художників ==
* [Http://gallery.facets.ru/catalog.php?filter=%u0442%u0430%u043D%u0433%u043B%u0430%7C%7C%7C%7C%7C%7C%7C%7C%7C Тангла на полотнах М. К. Реріха]

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{Гори Китаю}}

[[Категорія:Гори Тибету]]
[[Категорія:Шеститисячники]]
[[Категорія:Географія Тибетського автономного району]]
[[Категорія:Географія Цінхаю]]

Країна: КНР

Регіон: Нагчу · Цінхай · Тибетський автономний район

Система: Тибетське плато

Тип: гірський хребет


text:
# Нагрудні знаки про вищу освіту в СРСР
Нагрудний академічний знак про вищу освіту в СРСР — спеціальний знак, який вручався випускникам вищих навчальних закладів (ВНЗ) різного профілю в Союзі Радянських Соціалістичних Республік.
Для цивільних ВНЗ ведення таких нагрудних знаків було регламентовано Наказом № 123 від 8 квітня 1961 року Міністерства вищої і середньої спеціальної освіти СРСР рос. «О введении нагрудных академических знаков для окончивших советские высшие учебные заведения».
Витяг з Додатку № 1 Наказу № 123 від 8 квітня 1961 Міністерства вищої і середньої спеціальної освіти СРСР рос. «О введении нагрудных академических знаков для окончивших советские высшие учебные заведения» (мовою орігіналу).
1. Нагрудный академический знак для лиц, окончивших советские высшие учебные заведения, имеет форму слегка выпуклого ромба, покрытого эмалью цвета в зависимости от типа высшего учебного заведения, причём на краю ромба расположены белые эмалевые полоски, окаймлённые золотистыми бортиками.
В верхней части знака на фоне эмали помещается накладное золотистого цвета изображение герба Советского Союза.
В нагрудном академическом знаке университетов накладное позолоченное изображение
герба Советского Союза помещается в центре знака.
В нижней части знака помещается эмблема высшего учебного заведения данного типа.
На оборотной стороне знака имеется винт с гайкой для прикрепления знака к одежде.
Размер знака по вертикали 46 мм, по ширине 26 мм.
Знак изготовляется полированным из томпака с силикатными эмалями.
Такі нагрудні знаки у народі називали «ромб» за їх форму.
Для тих, хто мав вищу освіту по лінії Міністерства оборони СРСР або Міністерства внутрішніх справ СРСР, включаючи академії, теж були нагрудні знаки. Вони були введені відповідними наказами по цим міністерствам і відрізнялися від цивільних «ромбів».
Нагрудний знак — це своєрідний символ отриманих знань, що підтверджує статус його власника. Але люди з «ромбом» — це не представники якої-небудь субкультури. Це звичайні люди, які отримали вищу освіту і право на носіння академічного нагрудного знака.

title: Нагрудні знаки про вищу освіту в СРСР

wikitext:
[[Файл:Нагрудный знак выпускника техвуза СССР.png|thumb|Нагрудний знак. Вища технічна освіта СРСР]]
'''Нагрудний академічний знак про вищу освіту в СРСР''' — спеціальний знак, який вручався випускникам вищих навчальних закладів (ВНЗ) різного профілю в Союзі Радянських Соціалістичних Республік.

Для цивільних ВНЗ ведення таких нагрудних знаків було регламентовано Наказом № 123 від 8 квітня 1961 року [[Міністерство вищої та середньої спеціальної освіти СРСР|Міністерства вищої і середньої спеціальної освіти СРСР]] {{lang-ru|«О введении нагрудных академических знаков для окончивших советские высшие учебные заведения»}}.

'''Витяг з Додатку № 1 Наказу № 123 від 8 квітня 1961 Міністерства вищої і середньої спеціальної освіти СРСР {{lang-ru|«О введении нагрудных академических знаков для окончивших советские высшие учебные заведения»}} (мовою орігіналу).'''

''1. Нагрудный академический знак для лиц, окончивших советские высшие учебные заведения, имеет форму слегка выпуклого ромба, покрытого эмалью цвета в зависимости от типа высшего учебного заведения, причём на краю ромба расположены белые эмалевые полоски, окаймлённые золотистыми бортиками.''

''В верхней части знака на фоне эмали помещается накладное золотистого цвета изображение герба Советского Союза.''

''В нагрудном академическом знаке университетов накладное позолоченное изображение
герба Советского Союза помещается в центре знака.''

''В нижней части знака помещается эмблема высшего учебного заведения данного типа.''

''На оборотной стороне знака имеется винт с гайкой для прикрепления знака к одежде.''

''Размер знака по вертикали 46 мм, по ширине 26 мм.''

''Знак изготовляется полированным из томпака с силикатными эмалями.''

'''Такі нагрудні знаки у народі називали «ромб» за їх форму.'''

Для тих, хто мав вищу освіту по лінії Міністерства оборони СРСР або [[Міністерство внутрішніх справ СРСР|Міністерства внутрішніх справ СРСР]], включаючи академії, теж були нагрудні знаки. Вони були введені відповідними наказами по цим міністерствам і відрізнялися від цивільних «ромбів».

Нагрудний знак — це своєрідний символ отриманих знань, що підтверджує статус його власника. Але люди з «ромбом» — це не представники якої-небудь субкультури. Це звичайні люди, які отримали вищу освіту і право на носіння академічного нагрудного знака.

== Примітки ==
* [[Шаблон:Вища технічна освіта СРСР]]

== Посилання ==
* [http://base.consultant.ru/cons/cgi/online.cgi?req=doc;base=ESU;n=14056| «О введении нагрудных академических знаков для окончивших советские высшие учебные заведения»] {{ref-ru}}
* [http://www.kirovograd.net/photo/2014/1/23/nagrudnye_znaki_o_vysshem_obrazovanii_v_sssr.htm?print| Нагрудные знаки о высшем образовании в СССР]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Знаки]]


text:
# Володимир Ковалик
Володимир Ковалик (хресне ім'я Григорій; 20 вересня 1910, Золочів — 6 квітня 1992, Червоноград) — український церковний діяч, священник УГКЦ, василіянин, душпастир у Галичині, Аргентині і США, педагог, письменник.

## Життєпис
Григорій Ковалик народився 20 вересня 1910 в Золочеві в сім'ї Василя й Анни з роду Словіцьких. Закінчив народну школу ім. Маркіяна Шашкевича в Золочеві, чотири класи Золочівської гімназії і Місійний інститут ім. св. Йосафата в Бучачі. 4 вересня 1927 року вступив до Василіянського Чину на новіціят у Крехівський монастир, на облечинах отримав чернече ім'я Володимир. Перші черенчі обіти склав 28 квітня 1929 року, а вічні обіти — 9 квітня 1933 року. Навчався в студійних монастирях Чину: 2-й рік гуманістики і риторика в Лаврові (1929—1931), філософію в Добромилі (1931—1933), богослов'я в Кристинополі (1933—1935) і Жовкві (1935—1936). Священничі свячення отримав 21 травня 1936 року з рук єпископа Йосафата Коциловського, ЧСВВ. У 1936—1938 роках доповнював богослов'я в Папському Григоріянському університет в Римі, де здобув ліценціят з богослов'я. Повернувшись в Україну, був професором філософії василіянських студентів і душпастирем у Кристинополі (1938-43), а з 1943 до 1946 року — ігуменом монастиря св. Юрія в Кристинополі. У 1946 році виїхав до Рима і вписався на докторські студії до Папського Григоріянського університету, де наступного року здобув докторський ступінь з богослов'я за тезу про еклезіологію Теофана Прокоповича «Ecclesiologia Theophanis Prokopovyč; influxus protestantismi» (захист 28 червня 1947).
У вересні 1947 року прибув до Буенос-Айреса (Аргентина). Коли наступного року в Аргентині була заснована василіянська місто-провінція, то о. Володимир Ковалик став першим місто-протоігуменом (1948—1953). Того ж року (1948) він започаткував у Буенос-Айресі видання релігійно-суспільного місячника «Життя» і довгі роки був його редактором, був також провідником реколекцій, місій, товариств: Святого Володимира, Марійської Дружини, Апостольства Молитви, Христового Лицарства, курсів українознавства, «Обнови». У Буенос-Айресі о. Володимир працював до 1953 року, коли виїхав до Рима на Генеральну капітулу, під час якої отримав призначення на генерального економа Василіянського Чину. У римському домі Генеральної Управи, на площі Мадонна деі Монті 3, був настоятелем дому і професором василіянських богословів, котрі навчалися в Римі. У 1953—1954 роках очолював український відділ Радіо Ватикану.
1955 році зрікся економства і повернувся до Аргентини, де в Апостолес став магістром новіціяту, обслуговував колонії, організував школу народну й середню, збудував церкву на Консепсьйон. У 1965 році виїхав до США і працював у Нью-Йорку при парафії св. Юра, де давав реколекції й місії для народу та молоді, дописуючи до різних газет і журналів. У 1969 році повернувся до Аргентини і працював у Апостолес до 1983 року, а відтак — у Беріссо аж до свого виїзду в незалежну Україну (в червні 1991), куди зголосився сам, щоб там бути професором для студентів-василіян.
Помер 6 квітня 1992 року в Червонограді, похований на цвинтарі с. Бендюга.

## Публікації
- «Ecclesiologia Theophanis Prokopovyč, influxus protestantismi: Dissertatio ad Lauream» (Рим 1947)
- «В обороні християнства» (Додаток до «Життя»)
- «Обнова любови: Науки на восьмиденні духовні вправи, на основі навчання св. Василія Великого» (Буенос-Айрес 1959)
- «За що мене б'єш?» Переповів Т. Е. (о. ЧСВВ) (серія: Слово Доброго Пастиря, рік 1. ч. 9, Нью-Йорк 1950)
- «Мати Св. Єдности: Про Енцикліку Святішого Отця Пія ХІІ» (серія: Слово Доброго Пастиря, рік 5, ч. 5-6, США 1954)
- «Масонерія: Руїна віри і народів [Архівовано 21 липня 2021 у Wayback Machine.]» (2-ге вид., Аргентина-Бразилія-США 1968)
- «Наші сучасні проблеми: Причинок до звеличення св. Йосафата, ЧСВВ, у 100-річчя його канонізації» (Нью-Йорк 1969)
- «Містопровінція Непорочного Зачаття П. Д. М. в Арґентині [Архівовано 27 червня 2021 у Wayback Machine.]» // Записки ЧСВВ, Т. ХІ. — Рим 1982. — С. 294—307.
- «Василіяни в Арґентині [Архівовано 21 липня 2021 у Wayback Machine.]» (Буенос-Айрес 1988)

title: Володимир Ковалик

wikitext:
{{однофамільці|Ковалик}}
{{Не плутати|Ковалик Володимир Михайлович}}
{{Особа
|ім'я           = о. Володимир Ковалик, ЧСВВ
|зображення       = Володимир Ковалик.jpg
|розмір  = 230 px
|національність   = [[Українці|українець]]
|посада = місто-протоігумен ЧСВВ в Аргентині (1948—1953)
|наступник = о. [[Орест Карплюк]]
|батько           = Василь Ковалик
|матір            = Анна Словіцька
}}
'''Володимир Ковалик''' (хресне ім'я '''Григорій'''; [[20 вересня]] [[1910]], [[Золочів]] — [[6 квітня]] [[1992]], [[Червоноград]]) — український церковний діяч, [[священник]] [[Українська греко-католицька церква|УГКЦ]], [[василіяни]]н, душпастир у Галичині, Аргентині і США, педагог, письменник.

== Життєпис ==
Григорій Ковалик народився 20 вересня 1910 в Золочеві в сім'ї Василя й Анни з роду Словіцьких. Закінчив народну школу ім. Маркіяна Шашкевича в Золочеві, чотири класи Золочівської гімназії і [[Місійний інститут імені святого Йосафата (Бучач)|Місійний інститут ім. св. Йосафата]] в [[Бучач]]і.<ref>Ковалик Григорій // Золочівщина. Постаті (біографічний довідник)… — С. 129.</ref> 4 вересня 1927 року вступив до Василіянського Чину на новіціят у [[Крехівський монастир]], на облечинах отримав чернече ім'я Володимир. Перші черенчі обіти склав 28 квітня 1929 року, а вічні обіти — 9 квітня 1933 року. Навчався в студійних монастирях Чину: 2-й рік гуманістики і риторика в [[Лаврівський монастир|Лаврові]] (1929—1931), філософію в [[Монастир святого Онуфрія (Добромиль)|Добромилі]] (1931—1933), богослов'я в [[Монастир святого Юра (Червоноград)|Кристинополі]] (1933—1935) і [[Церква Пресвятого Серця Христового і монастир Різдва Христового (Жовква)|Жовкві]] (1935—1936). Священничі свячення отримав 21 травня 1936 року з рук єпископа [[Йосафат (Коциловський)|Йосафата Коциловського]], ЧСВВ. У 1936—1938 роках доповнював богослов'я в [[Папський Григоріанський університет|Папському Григоріянському університет]] в [[Рим]]і, де здобув ліценціят з богослов'я. Повернувшись в Україну, був професором філософії василіянських студентів і душпастирем у Кристинополі (1938-43), а з 1943 до 1946 року — ігуменом монастиря св. Юрія в Кристинополі. У 1946 році виїхав до Рима і вписався на докторські студії до Папського Григоріянського університету, де наступного року здобув докторський ступінь з богослов'я за тезу про [[Еклезіологія|еклезіологію]] [[Феофан Прокопович|Теофана Прокоповича]] «Ecclesiologia Theophanis Prokopovyč; influxus protestantismi» (захист 28 червня 1947).<ref>''[[Блажейовський Дмитро|Dmytro Blažejovskyj]].'' Byzantine Kyivan rite students… — P. 304.</ref>

У вересні 1947 року прибув до [[Буенос-Айрес]]а (Аргентина). Коли наступного року в Аргентині була заснована василіянська місто-провінція, то о. Володимир Ковалик став першим місто-протоігуменом (1948—1953). Того ж року (1948) він започаткував у Буенос-Айресі видання релігійно-суспільного місячника «Життя» і довгі роки був його редактором, був також провідником реколекцій, місій, товариств: Святого Володимира, Марійської Дружини, Апостольства Молитви, Христового Лицарства, курсів українознавства, «Обнови». У Буенос-Айресі о. Володимир працював до 1953 року, коли виїхав до Рима на Генеральну капітулу, під час якої отримав призначення на генерального економа Василіянського Чину. У римському домі Генеральної Управи, на площі Мадонна деі Монті 3, був настоятелем дому і професором василіянських богословів, котрі навчалися в Римі.<ref>О. Володимир Григорій Ковалик // Василіянський Вісник… — С. 53.</ref> У 1953—1954 роках очолював український відділ [[Радіо Ватикану]].<ref>{{Cite web|title=75-річчя українського відділу Радіо Ватикану. Минуле і сучасність (3)|url=http://www.archivioradiovaticana.va/storico/2014/12/12/75-річчя_українського_відділу_радіо_ватикану/uk-1114500|website=www.archivioradiovaticana.va|accessdate=2021-07-21}}</ref>

1955 році зрікся економства і повернувся до Аргентини, де в [[Апостолес]] став магістром новіціяту, обслуговував колонії, організував школу народну й середню, збудував церкву на Консепсьйон. У 1965 році виїхав до США і працював у [[Нью-Йорк]]у при [[Церква святого Юра (Мангеттен)|парафії св. Юра]], де давав реколекції й місії для народу та молоді, дописуючи до різних газет і журналів. У 1969 році повернувся до Аргентини і працював у Апостолес до 1983 року, а відтак — у [[Беріссо]] аж до свого виїзду в незалежну Україну (в червні 1991), куди зголосився сам, щоб там бути професором для студентів-василіян.<ref>О. Володимир Григорій Ковалик // Василіянський Вісник… — С. 53—54.</ref>

Помер 6 квітня 1992 року в Червонограді, похований на цвинтарі с. [[Бендюга]].

== Публікації ==
* «Ecclesiologia Theophanis Prokopovyč, influxus protestantismi: Dissertatio ad Lauream» (Рим 1947)
* «В обороні християнства» (Додаток до «Життя»)
* «Обнова любови: Науки на восьмиденні духовні вправи, на основі навчання св. Василія Великого» (Буенос-Айрес 1959)
* «За що мене б'єш?» Переповів Т. Е. (о. ЧСВВ) (серія: Слово Доброго Пастиря, рік 1. ч. 9, Нью-Йорк 1950)
* «Мати Св. Єдности: Про Енцикліку Святішого Отця Пія ХІІ» (серія: Слово Доброго Пастиря, рік 5, ч. 5-6, США 1954)
* «[https://diasporiana.org.ua/ideologiya/2078-kovalik-v-masoneriya-ruyina-viri-i-narodiva/ Масонерія: Руїна віри і народів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721082913/https://diasporiana.org.ua/ideologiya/2078-kovalik-v-masoneriya-ruyina-viri-i-narodiva/ |date=21 липня 2021 }}» (2-ге вид., Аргентина-Бразилія-США 1968)
* «Наші сучасні проблеми: Причинок до звеличення св. Йосафата, ЧСВВ, у 100-річчя його канонізації» (Нью-Йорк 1969)
* «[https://diasporiana.org.ua/periodika/7210-zapiski-china-sv-vasiliya-velikogo-1982-t-11-vip-1-4/ Містопровінція Непорочного Зачаття П. Д. М. в Арґентині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210627215541/https://diasporiana.org.ua/periodika/7210-zapiski-china-sv-vasiliya-velikogo-1982-t-11-vip-1-4/ |date=27 червня 2021 }}» // Записки ЧСВВ, Т. ХІ. — Рим 1982. — С. 294—307.
* «[https://diasporiana.org.ua/religiya/7406-kovalik-v-o-vasiliyani-v-argentini/ Василіяни в Арґентині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721082915/https://diasporiana.org.ua/religiya/7406-kovalik-v-o-vasiliyani-v-argentini/ |date=21 липня 2021 }}» (Буенос-Айрес 1988)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* ''[[Дам'ян Богун|Богун Д.]]'' [https://issuu.com/mykolaslotvinskyy/docs/_________________05_1992 До Небесного Отця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721084546/https://issuu.com/mykolaslotvinskyy/docs/_________________05_1992 |date=21 липня 2021 }} // [[Місіонар]], за травень 1992. — С. 34.
* Золочівщина. Постаті (біографічний довідник) / упор. Ю. Юречко. — Львів: «Святогорець», 2019. — 324 с.
* О. Володимир Григорій Ковалик // Василіянський Вісник, Ч. 20 — Рим: При Генеральній курії оо. василіян, 1992. — С. 53—54.
* ''[[Блажейовський Дмитро|Dmytro Blažejovskyj]].'' Byzantine Kyivan rite students in Pontifical Colleges, and Seminaries, Universities and Institutes of Central and Western Europe (1576—1983), AOSBM, Sectio I. — Vol. 43. — Rome 1984. — 366 p. {{ref-en}}

{{ВП-Портали|Біографії|Католицтво|Львівщина|Українська діаспора|Аргентина}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Ковалик Володимир}}
[[Категорія:Учні Золочівської гімназії]]
[[Категорія:Випускники Бучацького Місійного інституту імені св. Йосафата]]
[[Категорія:Священники УГКЦ]]
[[Категорія:Василіяни]]
[[Категорія:Протоігумени василіян]]
[[Категорія:Доктори богослов'я]]
[[Категорія:Церковні педагоги]]
[[Категорія:Релігійні письменники]]
[[Категорія:Редактори]]
[[Категорія:Персоналії:Рим]]
[[Категорія:Українці Аргентини]]

title: о. Володимир Ковалик, ЧСВВ

Народився: 20 вересня 1910 · Золочів, Королівство Галичини та Володимирії, Цислейтанія, Австро-Угорщина

Помер: 6 квітня 1992 (81 рік) · Червоноград, Львівська область, Україна

Поховання: Бендюга

Країна: Австро-Угорщина · ЗУНР · Польська Республіка · Третій Райх · Аргентина

Національність: українець

Місце проживання: Буенос-Айрес · Рим · Апостолес · Нью-Йорк · Беріссо

Діяльність: ієромонах, богослов, педагог, письменник

Alma mater: Папський Григоріанський університет

Науковий ступінь: доктор богослов'я

Наступник: о. Орест Карплюк

Батько: Василь Ковалик

Мати: Анна Словіцька


text:
# Eptesicus bottae
Пергач Бота (Eptesicus bottae) — вид рукокрилих родини Лиликові (Vespertilionidae).

## Поширення
Країни проживання: Афганістан, Вірменія, Азербайджан, Єгипет (Синайський півострів), Грузія, Греція (схід Егейського моря), Індія, Іран, Ірак, Ізраїль, Йорданія, Казахстан, Киргизстан, Ліван, Оман, Пакистан, Палестина, Саудівська Аравія, Сирія, Таджикистан, Туреччина, Туркменістан, Об'єднані Арабські Емірати, Узбекистан, Ємен.

## Стиль життя
Знайдений в широкому діапазоні напівпосушливих середовищ проживання, включаючи середземномор'я, низовинні сільськогосподарські угіддя і скелясті гори. Вид надає перевагу щілинному житлу; оселяється в будівлях, руїнах (в тому числі гробниці) і природних щілинах скель. Полює вночі, особливо на відкритій місцевості досить високо, але низько над рослинністю або у світлі вуличних ліхтарів. Самиці народжують одного-двох малят, дитинчата отримують здатність літати в липні.

## Морфологія
Довжина голови й тіла: 48-64 мм, вага від 12 до 23 гр, хвіст від 35 до 44,5 мм, розмах крил від 27 до 33 см з довжиною передпліччя від 40 до 50 мм.

title: Eptesicus bottae

wikitext:
{{Заголовок курсивом}}
{{Taxobox
| synonyms = ''Cnephaeus bottae''
| image =
| image_caption =
| image_width=250px
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| ordo = [[Рукокрилі]] (Chiroptera)
| familia = [[Лиликові]] (Vespertilionidae)
| genus = [[Пергач]] (''Eptesicus'')
| species = '''Пергач Бота'''
| binomial = ''Eptesicus bottae''
| binomial_authority = ([[Вільгельм Петерс|Peters]], [[1869]])
| range_map = Eptesicus_bottae_map.jpg
}}

'''Пергач Бота''' (''Eptesicus bottae'') — вид [[рукокрилі|рукокрилих]] родини Лиликові (Vespertilionidae).

== Поширення ==
Країни проживання: [[Афганістан]], [[Вірменія]], [[Азербайджан]], [[Єгипет]] ([[Синайський півострів]]), [[Грузія]], [[Греція]] (схід [[Егейське море|Егейського моря]]), [[Індія]], [[Іран]], [[Ірак]], [[Ізраїль]], [[Йорданія]], [[Казахстан]], [[Киргизстан]], [[Ліван]], [[Оман]], [[Пакистан]], [[Палестина]], [[Саудівська Аравія]], [[Сирія]], [[Таджикистан]], [[Туреччина]], [[Туркменістан]], [[Об'єднані Арабські Емірати]], [[Узбекистан]], [[Ємен]].

== Стиль життя ==
Знайдений в широкому діапазоні напівпосушливих середовищ проживання, включаючи середземномор'я, низовинні сільськогосподарські угіддя і скелясті гори. Вид надає перевагу щілинному житлу; оселяється в будівлях, руїнах (в тому числі гробниці) і природних щілинах скель. Полює вночі, особливо на відкритій місцевості досить високо, але низько над рослинністю або у світлі вуличних ліхтарів. Самиці народжують одного-двох малят, дитинчата отримують здатність літати в липні.

== Морфологія ==
Довжина голови й тіла: 48-64 мм, вага від 12 до 23 гр, хвіст від 35 до 44,5 мм, розмах крил від 27 до 33 см з довжиною передпліччя від 40 до 50 мм.

== Джерела ==
* [http://www.iucnredlist.org/apps/redlist/details/7915/0 Aulagnier, S., Karataş, A. & Tsytsulina, K. 2008. ''Eptesicus bottae''. In: IUCN 2011]
* Wilfried Schober, Eckhard Grimmberger: Die Fledermäuse Europas — Kennen, bestimmen, schützen. 2. aktualisierte Auflage, Franckh-Kosmos Verlags-GmbH, Stuttgart 1998; Seiten 163—164. ISBN 3-440-07597-4.
* [https://web.archive.org/web/20150905235244/http://www.arkive.org/bottas-serotine/eptesicus-bottae/image-G53000.html Фото на вебсайті www.arkive.org]

[[Категорія:Тварини, описані 1869]]
[[Категорія:Пергач]]
[[Категорія:Ссавці Європи]]
[[Категорія:Ссавці Азії]]

title: ?Eptesicus bottae

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Рукокрилі (Chiroptera)

Родина: Лиликові (Vespertilionidae)

Рід: Пергач (Eptesicus)

Вид: Пергач Бота


text:
# Дьомкинський
Дьомкинський (рос. Дёмкинский) — селище у Лев-Толстовському районі Липецької області Російської Федерації.
Населення становить 1  особу. Належить до муніципального утворення Первомайська сільрада.

## Історія
З 13 червня 1934 до 26 вересня 1937 року у складі Воронезької області, у 1937-1954 роках — Рязанської області. Відтак входить до складу Липецької області.
Згідно із законом від 2 липня 2004 року №114-оз органом місцевого самоврядування є Первомайська сільрада.

## Населення
| 2000 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 1    | →1   |

title: Дьомкинський

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[селище]]
|тип_род         = селища
|назва           = Дьомкинський
|назва ін.       = Дёмкинский
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Липецька область]]
|район           = [[Лев-Толстовський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Первомайська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 1
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Липецька область
}}
'''Дьомкинський''' ({{lang-ru|Дёмкинский}}) — [[селище]] у [[Лев-Толстовський район|Лев-Толстовському районі]] [[Липецька область|Липецької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 1  особу. Належить до муніципального утворення [[Первомайська сільрада]].

== Історія ==

З [[13 червня]] [[1934]] до [[26 вересня]] [[1937]] року у складі Воронезької області, у 1937-1954 роках — Рязанської області. Відтак входить до складу Липецької області.

Згідно із законом від [[2 липня]] [[2004]] року №114-оз органом місцевого самоврядування є Первомайська сільрада<ref>[http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 Закон Липецкой области от 02 июля 2004 года N 114-ОЗ «О наделении муниципальных образований в Липецкой области статусом городского округа, муниципального района, городского и сельского поселения»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151117155306/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 |date=17 листопада 2015 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Дёмкинский }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Лев-Толстовський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Селища Липецької області]]

[[Категорія:Населені пункти Лев-Толстовського району]]

title: селище Дьомкинський

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Липецька область

Муніципальний район: Лев-Толстовський район

Поселення: Первомайська сільрада

title: Основні дані

Населення: ▬ 1

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Дьомкинський · Дьомкинський


text:
# Томський міський округ
То́мський міський округ (рос. Томский городской округ) — адміністративна одиниця Томської області Російської Федерації.
Адміністративний центр — місто Томськ.

## Історія
Станом на 2002 рік існували Світлинська сільська рада (села Наумовка, Петропавловка, присілки Бобровка, Георгієвка, Киргизка, Михайловка, Надежда, Покровка, селища Копилово, Світлий) та Тімірязєвська сільська рада (села Дзержинське, Тімірязєвське, селища 86-й Квартал, Кайдаловка). 2005 року Дзержинське, Киргизка, Копилово, Світлий та Тімірязєвське увійшли до складу Томського міського округу, всі інші населені пункти Світлинської сільської ради утворили Наумовське сільське поселення, селища 86-й Квартал та Кайдаловка відійшли до складу Зоркальцевського сільського поселення. До складу округу увійшли також присілок Еушта Зоркальцевського сільського поселення та присілок Лоскутово Богашовського сільського поселення.

## Населення
Населення району становить 596446 осіб (2019; 546049 у 2010, 507595 у 2002).

## Склад
До складу міського округу входять:
| Населений пункт       | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) |
| --------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| Томськ, місто         | 487838                 | 524669                 |
| :Жовтневий район      | 147051                 | 159157                 |
| ::Киргизка, присілок  | 120                    | 142                    |
| ::Копилово, селище    | 146                    | 167                    |
| ::Світлий, селище     | 7514                   | 7479                   |
| :Кіровський район     | 119578                 | 128591                 |
| ::Дзержинське, село   | 2223                   | 2861                   |
| ::Еушта, село         | 432                    | 460                    |
| ::Лоскутово, присілок | 3111                   | 3865                   |
| ::Тімірязєвське, село | 6211                   | 6406                   |
| :Ленінський район     | 113498                 | 123940                 |
| :Радянський район     | 107711                 | 112981                 |

title: Томський міський округ

wikitext:
{{Муніципальний район Росії
| назва укр. = Томський міський округ
| назва ін. = {{lang-ru|Томский городской округ}}
| прапор              = Flag_of_Tomsk.png
| опис прапора        = Прапор Томська
| герб                = Герб_Томска_2019.png
| опис герба          = Герб Томська
| розташування = ГО_город_Томск.png
| мапа =
| суб'єкт = [[Томська область]]
| код ЗКАТУ =
| утворений =
| населення = 596446 осіб
| дані = 2019
| площа = 295,10
| густота = 2021,17
| код району =
| поштові індекси =
| центр = місто [[Томськ]]
| міські округи =
| міські поселення =
| сільські поселення =
| міста = 1
| смт =
| села = 5
| селища = 2
| адреса =
| вебсторінка  = http://www.admin.tomsk.ru/
| голова РДА =
| голова району =
}}

'''То́мський міський округ''' ({{lang-ru|Томский городской округ}}) — адміністративна одиниця [[томська область|Томської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Адміністративний центр — місто [[Томськ]].

== Історія ==
Станом на 2002 рік існували '''Світлинська сільська рада''' (села Наумовка, Петропавловка, присілки Бобровка, Георгієвка, Киргизка, Михайловка, Надежда, Покровка, селища Копилово, ''Світлий'') та '''Тімірязєвська сільська рада''' (села Дзержинське, ''Тімірязєвське'', селища 86-й Квартал, Кайдаловка). [[2005]] року Дзержинське, Киргизка, Копилово, Світлий та Тімірязєвське увійшли до складу Томського міського округу<ref>Закон Томской области от 12.11.2004. № 237-ОЗ О внесении изменения в Закон Томской области «Об утверждении границ муниципального образования „Город Томск“»</ref>, всі інші населені пункти Світлинської сільської ради утворили [[наумовське сільське поселення (Томський район)|Наумовське сільське поселення]], селища 86-й Квартал та Кайдаловка відійшли до складу [[зоркальцевське сільське поселення|Зоркальцевського сільського поселення]]. До складу округу увійшли також присілок Еушта Зоркальцевського сільського поселення та присілок Лоскутово [[богашовське сільське поселення|Богашовського сільського поселення]].

== Населення ==
Населення району становить 596446 осіб ([[2019]]{{RUS-population|2019}}; 546049 у [[2010]]{{RUS-TOM-census2010}}, 507595 у [[2002]]{{RUS-census2002}}).

== Склад ==
До складу міського округу входять:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| [[Томськ]], місто
| align="right"| 487838
| align="right"| 524669
|-----
| :[[жовтневий район (Томськ)|Жовтневий район]]
| align="right"| 147051
| align="right"| 159157
|-----
| ::[[Киргизка]], присілок
| align="right"| 120
| align="right"| 142
|-----
| ::[[копилово (Томський міський округ)|Копилово]], селище
| align="right"| 146
| align="right"| 167
|-----
| ::[[світлий (Томський міський округ)|Світлий]], селище
| align="right"| 7514
| align="right"| 7479
|-----
| :[[кіровський район (Томськ)|Кіровський район]]
| align="right"| 119578
| align="right"| 128591
|-----
| ::[[дзержинське (Томський міський округ)|Дзержинське]], село
| align="right"| 2223
| align="right"| 2861
|-----
| ::[[Еушта]], село
| align="right"| 432
| align="right"| 460
|-----
| ::[[лоскутово (Томський міський округ)|Лоскутово]], присілок
| align="right"| 3111
| align="right"| 3865
|-----
| ::[[Тімірязєвське]], село
| align="right"| 6211
| align="right"| 6406
|-----
| :[[ленінський район (Томськ)|Ленінський район]]
| align="right"| 113498
| align="right"| 123940
|-----
| :[[радянський район (Томськ)|Радянський район]]
| align="right"| 107711
| align="right"| 112981
|+
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.admin.tomsk.ru/ Офіційна сторінка округу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201128025520/http://admin.tomsk.ru/ |date=28 листопада 2020 }} {{ref-ru}}

{{томська область}}
{{томськ}}

{{tomsk-obl-stub}}

[[Категорія:Міські округи Томської області]]
[[Категорія:Томський міський округ|*]]

title: рос. Томский городской округ

Герб Томська: Прапор Томська

рос. Томский городской округ: Розташування району

title: Основні дані

Суб'єкт Російської Федерації: Томська область

title: Населені пункти та поселення

Адміністративний центр: місто Томськ

title: Влада


text:
# Сурен (гора)
Суре́н — гірська вершина у східній частині Великого Кавказу. Знаходиться на півночі Азербайджану.

title: Сурен (гора)

wikitext:
{{Гора
| назва              = Сурен
| місцева_назва      =
| фото               =
| коментар           =
| країна             = {{AZE}}
| регіон             =
| гірська_система    = [[Великий Кавказ]]
| lat_dir=N | lat_deg= 40| lat_min= 46
            | lat_sec= 08
| lon_dir=E | lon_deg= 48| lon_min= 33
            | lon_sec= 01
| висота             = 1371,2 м
| відносна_висота    =
| тип                =
| вік                =
| останнє_виверження =
| перше_сходження    =
| класичний_маршрут  =
| мапа               = <!-- Example.jpg -->
| мапа_підпис        =
| мапа_ширина        =
| карта розташування = Кавказькі гори
| розмір карти       = <!-- для шаблону «Карта розташування» -->
}}

{{Otheruses|Сурен}}

'''Суре́н''' — гірська вершина у східній частині [[великий Кавказ|Великого Кавказу]]. Знаходиться на півночі [[Азербайджан]]у.

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=40.773262&lon=48.553219&z=13&m=b&show=/30628190/uk На Вікімапії]

== Джерела ==
* {{Карта|K-39-110}}

{{mount-stub}}
{{Гірські вершини Азербайджану}}

[[Категорія:Гірські вершини Кавказу]]

Країна: Азербайджан

Система: Великий Кавказ

Тип: гора


text:
# Митно
Митно (рос. Мытно) — присілок в Новгородському районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 69 осіб. Входить до складу муніципального утворення Савинське сільське поселення.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Савинське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 69   |

title: Митно

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Митно
|назва ін.       = Мытно
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           = [[Новгородський район]]
|міський округ   =
|поселення       = {{li|Савинське сільське поселення (Новгородський район)|Савинське сільське поселення|Q4404027}}
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 69
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Митно''' ({{lang-ru|Мытно}}) — [[присілок]] в [[Новгородський район|Новгородському районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 69 осіб. Входить до складу муніципального утворення {{li|Савинське сільське поселення (Новгородський район)|Савинське сільське поселення|Q4404027}}.

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Савинське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/424034565 |title=Закон Новгородской области от 17 января 2005 года N 400-ОЗ «ОБ УСТАНОВЛЕНИИ ГРАНИЦ МУНИЦИПАЛЬНЫХ ОБРАЗОВАНИЙ, ВХОДЯЩИХ В СОСТАВ ТЕРРИТОРИИ НОВГОРОДСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО РАЙОНА, НАДЕЛЕНИИ ИХ СТАТУСОМ ГОРОДСКИХ И СЕЛЬСКИХ ПОСЕЛЕНИЙ, ОПРЕДЕЛЕНИИ АДМИНИСТРАТИВНЫХ ЦЕНТРОВ И ПЕРЕЧНЯ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ, ВХОДЯЩИХ В СОСТАВ ТЕРРИТОРИЙ ПОСЕЛЕНИЙ» |access-date=2019-09-05 |archive-date=2019-09-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190905131943/http://docs.cntd.ru/document/424034565 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Мытно }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Новгородський район}}
{{Novgorod-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Новгородського району]]

title: присілок Митно

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Новгородський район

Поселення: Савинське сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Митно · Митно
Митно у Вікісховищі


text:
# Посли США в Європейському Союзі
Посол США в Європейському Союзі — глава місії США при ЄС. Офіційна назва посади — Представник Сполучених Штатів Америки в Європейському Союзі в ранзі і статусі Надзвичайного і Повноважного Посла.

## Список послів США в ЄС
| Посол                    | Фото | Штат                      | Початок місії     | Закінчення місії | Примітки      |
| ------------------------ | ---- | ------------------------- | ----------------- | ---------------- | ------------- |
| Вільям Волтон Баттерворт |      | Луїзіана                  | 10 серпня 1961    | 25 жовтня 1962   | [ 1 ]         |
| Джон Татгілл             |      | Іллінойс                  | 23 жовтня 1962    | 7 червня 1966    | [ 2 ]         |
| Дж. Роберт Шатцель       |      | Іллінойс                  | 16 вересня 1966   | 25 жовтня 1972   | [ 3 ]         |
| Джозеф А. Грінвальд      |      | Іллінойс                  | 12 жовтня 1972    | 28 січня 1976    | [ 4 ]         |
| Дін Гінтон               |      | Іллінойс                  | 29 січня 1976     | 3 грудня 1979    | [ 5 ]         |
| Томас Ендерс             |      | Коннектикут               | 6 листопада 1979  | 27 травня 1981   | [ 6 ]         |
| Джордж Вест              |      | Меріленд                  | 20 вересня 1981   | 27 лютого 1985   | [ 7 ]         |
| Джон Вільям Міддендорф   |      | Коннектикут               | 12 липня 1985     | 1 лютого 1987    | [ 8 ]         |
| Альфред Г'ю Кінгон       |      | Нью-Йорк                  | 27 березня 1987   | 23 червня 1989   | [ 9 ]         |
| Томас Найлз              |      | Вашингтон, округ Колумбія | 23 червня 1989    | 26 серпня 1991   | [ 10 ]        |
| Джеймс Доббінс           |      | Нью-Йорк                  | 9 жовтня 1991     | 31 липня 1993    | [ 11 ]        |
| Стюарт Айзенштадт        |      | Вашингтон, округ Колумбія | 2 серпня 1993     | 1 квітня 1996    | [ 12 ]        |
| А. Вернон Вівер          |      | Арканзас                  | 2 липня 1996      | 28 лютого 1999   | [ 13 ]        |
| Ричард Морнінгстар       |      | Вашингтон, округ Колумбія | 7 липня 1999      | 21 вересня 2001  | [ 14 ]        |
| Роквел Шнабель           |      | Каліфорнія                | 1 жовтня 2001     | 18 червня 2005   | [ 15 ] [ 16 ] |
| Клейланд Бойден Ґрей     |      | Каліфорнія                | 17 січня 2006     | 31 грудня 2007   | [ 17 ] [ 18 ] |
| Крістен Сілверберг       |      | Техас                     | 2 травня 2008     | 18 січня 2009    | [ 19 ] [ 20 ] |
| Вільям Кеннард           |      | Вашингтон, округ Колумбія | 23 листопада 2009 | 29 липня 2013    | [ 21 ]        |
| Ентоні Л. Ґарднер        |      | Нью-Йорк                  | 13 лютого 2014    | 20 січня 2017    | [ 22 ]        |
| Ґордон Сондленд          |      | Вашингтон                 | 9 липня 2018      | 7 лютого 2020    | [ 23 ]        |
| Рональд Годвіц (в. о.)   |      | Іллінойс                  | 4 травня 2020     | 20 січня 2021    | [ 24 ]        |
| Марк Ліббі (в. о.)       |      | Вашингтон, округ Колумбія | 20 січня 2021     | 24 січня 2022    |               |
| Марк Ґітенштейн          |      | Алабама                   | 24 січня 2022     |                  | [ 25 ]        |

title: Посли США в Європейському Союзі

wikitext:
{{Орган виконавчої влади
 |назва              = Представник [[США|Сполучених Штатів Америки]] в [[ЄС|Європейському Союзі]]
 |скорочення         =
 |оригінальна назва  =
 |країна             = {{USA}}
 |печатка            = Seal of the United States Department of State.svg
 |ширина печатки     =
 |підпис печатки     =
 |емблема            =
 |ширина емблеми     =
 |підпис емблеми     =
 |зображення         =
 |ширина зображення  =
 |підпис зображення  =
 |дата створення     = 1961 рік
 |попередник1        =
 |дата скасування    =
 |наступник          =
 |підпорядкування    = [[Державний департамент США]]
 |керівне відомство  =
 |штаб-квартира      =
   |lat_dir = |lat_deg = |lat_min = |lat_sec =
   |lon_dir = |lon_deg = |lon_min = |lon_sec =
   |region_code        =
 |співробітників     =
 |бюджет             =
 |міністр1           =
 |функція міністра1  =
 |голова1            =
 |посада голови1     =
 |підвідомчий орган1 =
 |документ1          =
 |ЄДРПОУ             =
 |сайт               =
 |розділ приміток    =
 |карта              =
 |ширина карти       =
 |підпис карти       =
}}

'''Посол США в Європейському Союзі''' — глава [[Посольство США|місії США]] при ЄС. Офіційна назва посади — '''Представник [[США|Сполучених Штатів Америки]] в [[ЄС|Європейському Союзі]] в ранзі і статусі [[Надзвичайний і Повноважний Посол|Надзвичайного і Повноважного Посла]]'''.

== Список послів США в ЄС ==
{| class=wikitable
|- valign=bottom
!Посол
!Фото
!Штат
!Початок місії
!Закінчення місії
!Примітки
|-
|[[Вільям Волтон Баттерворт]]
|[[Файл:Portrait of W. Walton Butterworth.jpg|100px]]
|[[Луїзіана]]
|[[10 серпня]] [[1961]]
|[[25 жовтня]] [[1962]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/butterworth-william-walton|title=William Walton Butterworth|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=2 січня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190102050555/https://history.state.gov/departmenthistory/people/butterworth-william-walton}}</ref>
|-
|[[Джон Татгілл]]
|[[Файл:JohnWillsTuthill 1945.jpg|100px]]
|[[Іллінойс]]
|[[23 жовтня]] [[1962]]
|[[7 червня]] [[1966]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/tuthill-john-wills|title=John Wills Tuthill|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=6 квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190406212955/https://history.state.gov/departmenthistory/people/tuthill-john-wills}}</ref>
|-
|[[Дж. Роберт Шатцель]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|Іллінойс
|[[16 вересня]] [[1966]]
|[[25 жовтня]] [[1972]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/schaetzel-john-robert|title=John Robert Schaetzel|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=26 березня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210326165408/https://history.state.gov/departmenthistory/people/schaetzel-john-robert}}</ref>
|-
|[[Джозеф А. Грінвальд]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|Іллінойс
|[[12 жовтня]] [[1972]]
|[[28 січня]] [[1976]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/greenwald-joseph-adolph|title=Joseph Adolph Greenwald|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=15 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210415204158/https://history.state.gov/departmenthistory/people/greenwald-joseph-adolph}}</ref>
|-
|[[Дін Гінтон]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|Іллінойс
|[[29 січня]] [[1976]]
|[[3 грудня]] [[1979]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/hinton-deane-roesch|title=Deane Roesch Hinton|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=28 травня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190528063248/https://history.state.gov/departmenthistory/people/hinton-deane-roesch}}</ref>
|-
|[[Томас Ендерс]]
|[[Файл:ThomasOEnders.jpg|100px]]
|[[Коннектикут]]
|[[6 листопада]] [[1979]]
|[[27 травня]] [[1981]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/enders-thomas-ostrom|title=Thomas Ostrom Enders|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=7 березня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190307202136/https://history.state.gov/departmenthistory/people/enders-thomas-ostrom}}</ref>
|-
|[[Джордж Вест]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|[[Меріленд]]
|[[20 вересня]] [[1981]]
|[[27 лютого]] [[1985]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/vest-george-southall|title=George Southall Vest|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=23 квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190423163157/https://history.state.gov/departmenthistory/people/vest-george-southall}}</ref>
|-
|[[Джон Вільям Міддендорф]]
|[[Файл:John William Middendorf (1969).jpg|100px]]
|Коннектикут
|[[12 липня]] [[1985]]
|[[1 лютого]] [[1987]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/middendorf-john-william|title=John William Middendorf II|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=28 травня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190528063112/https://history.state.gov/departmenthistory/people/middendorf-john-william}}</ref>
|-
|[[Альфред Г'ю Кінгон]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|[[Нью-Йорк (штат)|Нью-Йорк]]
|[[27 березня]] [[1987]]
|[[23 червня]] [[1989]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/kingon-alfred-hugh|title=Alfred Hugh Kingon|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=23 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210423152546/https://history.state.gov/departmenthistory/people/kingon-alfred-hugh}}</ref>
|-
|[[Томас Найлз]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|[[Вашингтон]], [[Вашингтон|округ Колумбія]]
|[[23 червня]] [[1989]]
|[[26 серпня]] [[1991]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/niles-thomas-michael-tolliver|title=Thomas Michael Tolliver Niles|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=7 березня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190307214854/https://history.state.gov/departmenthistory/people/niles-thomas-michael-tolliver}}</ref>
|-
|[[Джеймс Доббінс]]
|[[Файл:James Dobbins May 2014.jpg|100px]]
|Нью-Йорк
|[[9 жовтня]] [[1991]]
|[[31 липня]] [[1993]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/dobbins-james-f|title=James F. Dobbins|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=23 жовтня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181023060545/https://history.state.gov/departmenthistory/people/dobbins-james-f}}</ref>
|-
|[[Стюарт Айзенштадт]]
|[[Файл:Stuart eizenstat 8283.JPG|100px]]
|Вашингтон, округ Колумбія
|[[2 серпня]] [[1993]]
|[[1 квітня]] [[1996]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/eizenstadt-stuart-c|title=Stuart C. Eizenstadt|author=|website=|date=|publisher=State.gov|deadlink=yes|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160820151103/https://history.state.gov/departmenthistory/people/eizenstadt-stuart-c|archivedate=2016-08-20}}</ref>
|-
|[[А. Вернон Вівер]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|[[Арканзас]]
|[[2 липня]] [[1996]]
|[[28 лютого]] [[1999]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/weaver-a-vernon|title=A. Vernon Weaver|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=17 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210417162559/https://history.state.gov/departmenthistory/people/weaver-a-vernon}}</ref>
|-
|[[Ричард Морнінгстар]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|Вашингтон, округ Колумбія
|[[7 липня]] [[1999]]
|[[21 вересня]] [[2001]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/morningstar-richard-l|title=Richard L. Morningstar|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=23 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210723083045/https://history.state.gov/departmenthistory/people/morningstar-richard-l}}</ref>
|-
|[[Роквел Шнабель]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|[[Каліфорнія]]
|[[1 жовтня]] [[2001]]
|[[18 червня]] [[2005]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/schnabel-rockwell-anthony|title=Rockwell Anthony Schnabel|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=27 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210427091348/https://history.state.gov/departmenthistory/people/schnabel-rockwell-anthony}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://2001-2009.state.gov/outofdate/bios/s/6828.htm|title=Biography: Rockwell Schnabel|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=1 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210501115649/https://2001-2009.state.gov/outofdate/bios/s/6828.htm}}</ref>
|-
|[[Клейланд Бойден Ґрей]]
|[[Файл:C Boyden Gray.jpg|100px]]
|Каліфорнія
|[[17 січня]] [[2006]]
|[[31 грудня]] [[2007]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/gray-c-boyden|title=C. Boyden Gray|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=6 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201106134408/https://history.state.gov/departmenthistory/people/gray-c-boyden}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://2001-2009.state.gov/outofdate/bios/g/60348.htm|title=Biography: C. Boyden Gray|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=31 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181231163401/https://2001-2009.state.gov/outofdate/bios/g/60348.htm}}</ref>
|-
|[[Крістен Сілверберг]]
|[[Файл:Silver - replace this image male.svg|100px]]
|[[Техас]]
|[[2 травня]] [[2008]]
|[[18 січня]] [[2009]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/silverberg-kristen|title=Kristen Silverberg|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=2 вересня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190902233603/https://history.state.gov/departmenthistory/people/silverberg-kristen}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://2001-2009.state.gov/r/pa/ei/biog/110501.htm|title=Biography: Kristen Silverberg|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=17 листопада 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20171117031839/https://2001-2009.state.gov/r/pa/ei/biog/110501.htm}}</ref>
|-
|[[Вільям Кеннард]]
|[[Файл:William Kennard Official.png|100px]]
|Вашингтон, округ Колумбія
|[[23 листопада]] [[2009]]
|[[29 липня]] [[2013]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/kennard-william-e|title=William E. Kennard|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=23 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210723083023/https://history.state.gov/departmenthistory/people/kennard-william-e}}</ref>
|-
|[[Ентоні Л. Ґарднер]]
|[[Файл:Anthony Luzzatto Gardner.jpg|100px]]
|Нью-Йорк
|[[13 лютого]] [[2014]]
|[[20 січня]] [[2017]]
|<ref>{{Cite web|url=https://history.state.gov/departmenthistory/people/gardner-anthony-luzzatto|title=Anthony Luzzatto Gardner|author=|website=|date=|publisher=State.gov|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=16 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210416012245/https://history.state.gov/departmenthistory/people/gardner-anthony-luzzatto}}</ref>
|-
|[[Ґордон Сондленд]]
|[[Файл:Gordon Sondland official photo (cropped).jpg|100px]]
|[[Вашингтон (штат)|Вашингтон]]
|[[9 липня]] [[2018]]
|7 лютого 2020
|<ref>{{Cite web|url=https://useu.usmission.gov/our-relationship/our-ambassador/|title=U.S. Ambassador to the EU Gordon Sondland|website=U.S. Mission to the European Union|accessdate=29 вересня 2019|archive-date=2 лютого 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170202234653/https://useu.usmission.gov/our-relationship/our-ambassador/}}</ref>
|-
|{{нп|Рональд Годвіц|||Ronald Gidwitz}} {{в. о.}}
|[[Файл:EUAmbGidwitz.jpg|100px]]
|[[Іллінойс]]
|4 травня 2020
|20 січня 2021
|<ref>{{Cite web|date=4 травня 2022|title=Designation of Ambassador Ronald J. Gidwitz as Acting Representative of the United States to the European Union|url=https://2017-2021.state.gov/designation-of-ambassador-ronald-j-gidwitz-as-acting-representative-of-the-united-states-to-the-european-union/index.html|access-date=15 жовтня 2022|website=Державний департамент США|language=англійською}}</ref>
|-
|{{нп|Марк Ліббі|||Mark W. Libby}} {{в. о.}}
|[[Файл:Gordon Sondland official photo (cropped).jpg|100px]]
|Вашингтон, округ Колумбія
|20 січня 2021
|24 січня 2022
|-
|{{нп|Марк Ґітенштейн|||Mark Gitenstein}}
|[[Файл:Mark Gitenstein, U.S. Ambassador.jpg|100px]]
|[[Алабама]]
|24 січня 2022
|
|<ref>{{Cite web|date=25 січня 2022|title=New US ambassador to EU posted|url=https://euobserver.com/tickers/154184|access-date=15 жовтня 2022|website=EUobserver |language=англійською}}</ref>
|}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

[[Категорія:Посли США]]

title: Загальна інформація

Країна: США

Керівництво діяльністю здійснює: Державний департамент США


text:
# Фонд матеріального заохочення
Фонд матеріального заохочення — фонд економічного стимулювання, який утворюється на підприємствах (в об'єднаннях), міністерствах (відомствах) за рахунок прибутку і призначений для посилення матеріальної зацікавленості працівників у досягненні високих показників праці та підвищенні економічної ефективності виробництва.
До фондостворюючих показників включають показники зростання продуктивності праці, підвищення якості продукції, виконання плану поставок продукції споживачам відповідно до укладених договорів (замовлень) тощо. Залежно від прийнятих фондостворюючих показників застосовують різні методи підвищення (зниження) величини фонду. З цього фонду виплачують премії, одноразове заохочення окремих працівників за виконання особливо важливих виробничих завдань; премії за результатами внутрішньозаводського змагання, винагороди за загальними результати роботи за рік, надають одноразову допомогу робітникам тощо.

title: Фонд матеріального заохочення

wikitext:
'''Фонд матеріального заохочення''' — фонд [[Економічне стимулювання|економічного стимулювання]], який утворюється на підприємствах (в об'єднаннях), міністерствах (відомствах) за рахунок прибутку і призначений для посилення матеріальної зацікавленості працівників у досягненні високих показників праці та підвищенні [[Економічна ефективність|економічної ефективності]] виробництва.<ref name=":0">[[iarchive:urents/t_012/page/19/mode/2up|Фонд матеріального заохочення]] // {{УРЕ|12|19-20}}</ref>

До фондостворюючих показників включають показники зростання продуктивності праці, підвищення якості продукції, виконання плану поставок продукції споживачам відповідно до укладених договорів (замовлень) тощо. Залежно від прийнятих фондостворюючих показників застосовують різні методи підвищення (зниження) величини фонду. З цього фонду виплачують [[Премія|премії]], одноразове заохочення окремих працівників за виконання особливо важливих виробничих завдань; премії за результатами внутрішньозаводського змагання, винагороди за загальними результати роботи за рік, надають одноразову допомогу робітникам тощо.<ref name=":0" />

== Примітки ==
<references />

== Джерела ==

* [[iarchive:urents/t_012/page/19/mode/2up|Фонд матеріального заохочення]] // {{УРЕ|12|19-20}}

== Посилання ==

* {{Стаття|рік=2014|автор=Писаренко Б. А., Проценко Н. Б.|назва=Економічний механізм управління продуктивністю праці|видання=Людський капітал і трансферти управлінських технологій|посилання=https://eztuir.ztu.edu.ua/bitstream/handle/123456789/1144/343.pdf?sequence=1}}
* {{Стаття|рік=2006|автор=Могилова А. Ю.|назва=Матеріальне стимулювання працівників в системі мотивації трудового персоналу|видання=Культура народов Причерноморья|посилання=http://dspace.nbuv.gov.ua/bitstream/handle/123456789/36799/33-Mogilova.pdf}}

[[Категорія:Економіка]]


text:
# Герб Бичківців
Герб Бичківців — офіційний символ села Бичківці, Чортківського району Тернопільської області, затверджений 4 вересня 2023 року рішенням сесії Чортківської міської ради.
Автори — А. Гречило та О. Лісниченко.

## Опис герба
Щит перетятий вигнуто, у верхньому синьому полі виходить срібний постамент із 4-раменним хрестом із конюшиноподібними завершеннями, у нижньому золотому стоїть чорний бик із повернутою анфас головою та срібними рогами і копитами..

## Зміст
Зображення бика є номінальним символом і вказує на назву поселення, а також на пов'язані з цим промисли годівлі бичків. Хрест на пагорбі підкреслює високу духовність мешканців та означає збережені тут придорожні хрести.

title: Герб Бичківців

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Бичківців
|зображення         =Bychkivtsi_gerb.png
|зображення_розмір  = 200px
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = [[Бичківці]]
|дата_затвердження  = [[4 вересня]] [[2023]]
|нашоломник         =
|корона             = золота сільська
|шолом              =
|щит                = [[Іспанський щит|іспанський]]
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}

'''Герб Бичківців''' — офіційний символ села [[Бичківці]], [[Чортківський район|Чортківського району]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]], затверджений [[4 вересня]] [[2023]] року рішенням сесії [[Чортківська міська рада|Чортківської міської ради]].

Автори — [[Гречило Андрій Богданович|А. Гречило]] та О. Лісниченко.

== Опис герба ==
Щит перетятий вигнуто, у верхньому синьому полі виходить срібний постамент із 4-раменним хрестом із конюшиноподібними завершеннями, у нижньому золотому стоїть чорний бик із повернутою анфас головою та срібними рогами і копитами..

== Зміст ==
Зображення бика є номінальним символом і вказує на назву поселення, а також на пов'язані з цим промисли годівлі бичків. Хрест на пагорбі підкреслює високу духовність мешканців та означає збережені тут придорожні хрести.

== Див. також ==
* [[Прапор Бичківців]]
* [[Бичківці]]
* [[Методичні рекомендації з питань місцевої геральдики і прапорництва]]

== Джерела ==
* [http://uht.org.ua/forum/viewtopic.php?f=91&t=5518 Сайт УГТ]

[[Категорія:Герби сіл Тернопільської області|Бичківці]]

title: Деталі

Носій: Бичківці

Затверджений: 4 вересня 2023

Корона: золота сільська

Щит: іспанський


text:
# Гімн Млинівського району
Гімн Мли́нівського району — твір на слова і музику Володимира Юхимовича Євтуха.
Гімн Млинівського району
Під синім небом здавна і донині
Лунає храмів віщий передзвін
Від батька, матері, доньки і сина
Млинівська земле, наш тобі уклін
Приспів:
Цвіти, красуйсь,  наш краю,
Хай Бог благословляє
Для поколінь твій світлий шлях
Будь славна, Млинівщино, у віках
У нашім краї колос золотистий,
Як материнський вічний оберіг
І завжди пісня чарівна, барвиста
Скликає нас на батьківський поріг.
Приспів.
Свята земля від краю і до краю
З твоїх джерел цілюща б’є вода
Шумлять, буяють щедрим урожаєм
Сади квітучі й золоті поля.

title: Гімн Млинівського району

wikitext:
<noinclude>{{Поліпшити|10 лютого 2025}}</noinclude>
{{Значущість|дата=квітень 2024}}
'''Гімн [[Млинівський район|Мли́нівського району]]''' — твір на слова і музику [[Євтух Володимир Юхимович|Володимира Юхимовича Євтуха]].

:'''Гімн Млинівського району'''

:Під синім небом здавна і донині
:Лунає храмів віщий передзвін
:Від батька, матері, доньки і сина
:Млинівська земле, наш тобі уклін

::''Приспів:''
::Цвіти, красуйсь,  наш краю,
::Хай Бог благословляє
::Для поколінь твій світлий шлях
::Будь славна, Млинівщино, у віках

:У нашім краї колос золотистий,
:Як материнський вічний оберіг
:І завжди пісня чарівна, барвиста
:Скликає нас на батьківський поріг.

:''Приспів.''

:Свята земля від краю і до краю
:З твоїх джерел цілюща б’є вода
:Шумлять, буяють щедрим урожаєм
:Сади квітучі й золоті поля.

== Див. також ==
* [[Герб Млинівського району]]
* [[Прапор Млинівського району]]

== Посилання ==
[http://www.rv.gov.ua/sitenew/mlynivsk/ua/4073.htm Сайт Млинівської РДА — Гімн Млинівського району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120705192042/http://www.rv.gov.ua/sitenew/mlynivsk/ua/4073.htm |date=5 липня 2012 }}

[[Категорія:Млинівський район]]
[[Категорія:Українські гімни та марші]]
[[Категорія:Гімни районів Рівненської області|Млинівський район]]


text:
# Маніфест до європейських урядів 1712
Маніфест до європейських урядів 1712 — декларація гетьмана Війська Запорозького в еміграції, чільного представника мазепинської еміграції Пилипа Орлика, що проголошувала відновлення української державності в Правобережній Україні та союз з Османською імперією, згідно з привілеєм султана Агмеда III від 16 березня 1712 та іншими документами. Написаний у м. Димотика (нині м. Дідимотика, Греція) біля м. Адріанополь (нині м. Едірне, Туреччина), датований 4 квітня 1712.
Документ існує в латино- та французькомовній версіях і адресований урядам європейських християнських держав. У ньому викладено бачення П.Орликом міжнародно-правового статусу Війська Запорозького, принципів та напрямів зовнішньої політики останнього:
1. союз із Османською імперією є тимчасовим, спрямованим на звільнення України з-під влади російського царя Петра I і не порушує укладеного раніше союзу із Шведським королівством, не передбачає входження Правобережної України до Османської імперії;
2. майбутня українська держава після звільнення українських земель (у межах, окреслених Зборівським договором Криму з Польщею 1649) згодна на міжнародне посередництво для вирішення питання про кордони тощо.

Документ є цінним джерелом до історії правових та політичних ідей того часу. Маніфест інтерпретує Переяславський договір 1654 (див. Березневі статті 1654) як характерну для середньовічної Європи угоду про васалітет. За маніфестом, Україна в складі Речі Посполитої мала автономний статус, а за гетьманування Богдана Хмельницького стала незалежною державою і як така увійшла у відносини з Російською державою. Маніфест стверджує, що царський уряд порушив умови Переяславського договору 1654 і, покликаючись на ідею про право нації (територіального угруповання знаті, репрезентованого васалом) звільнятися від тиранічного правителя, обґрунтовує необхідність відновлення незалежності Війська Запорозького.
Маніфест містить оригінальні геополітичні ідеї мазепинської еміграції — бачення України як буферної держави, що своїм існуванням захищає західноєвропейську та інші цивілізації від агресивної Російської держави.
Маніфест зберігається в Архіві МЗС Франції. Віднайдений 1922 Ільком Борщаком.

title: Маніфест до європейських урядів 1712

wikitext:
{{Otheruses|Маніфест}}
'''Маніфест до європейських урядів 1712''' — декларація гетьмана Війська Запорозького в еміграції, чільного представника мазепинської еміграції [[Пилип Орлик|Пилипа Орлика]], що проголошувала відновлення української державності в [[Правобережна Україна|Правобережній Україні]] та союз з [[Османська імперія|Османською імперією]], згідно з привілеєм султана [[Ахмед III|Агмеда III]] від 16 березня 1712 та іншими документами. Написаний у м. Димотика (нині м. Дідимотика, Греція) біля м. Адріанополь (нині м. [[Едірне]], Туреччина), датований 4 квітня 1712.

Документ існує в латино- та французькомовній версіях і адресований урядам європейських християнських держав. У ньому викладено бачення П.Орликом міжнародно-правового статусу [[Військо Запорозьке|Війська Запорозького]], принципів та напрямів зовнішньої політики останнього:
# союз із Османською імперією є тимчасовим, спрямованим на звільнення України з-під влади російського царя [[Петро I|Петра I]] і не порушує укладеного раніше союзу із [[Швеція|Шведським королівством]], не передбачає входження Правобережної України до Османської імперії;
# майбутня українська держава після звільнення українських земель (у межах, окреслених [[Зборівський договір|Зборівським договором]] Криму з Польщею 1649) згодна на міжнародне посередництво для вирішення питання про кордони тощо.

Документ є цінним джерелом до історії правових та політичних ідей того часу. Маніфест інтерпретує Переяславський договір 1654 (див. [[Березневі статті 1654]]) як характерну для середньовічної Європи угоду про [[васал]]ітет. За маніфестом, Україна в складі [[Річ Посполита|Речі Посполитої]] мала автономний статус, а за гетьманування [[Богдан Хмельницький|Богдана Хмельницького]] стала незалежною державою і як така увійшла у відносини з Російською державою. Маніфест стверджує, що царський уряд порушив умови Переяславського договору 1654 і, покликаючись на ідею про право нації (територіального угруповання знаті, репрезентованого васалом) звільнятися від тиранічного правителя, обґрунтовує необхідність відновлення незалежності Війська Запорозького.

Маніфест містить оригінальні геополітичні ідеї мазепинської еміграції — бачення України як буферної держави, що своїм існуванням захищає західноєвропейську та інші цивілізації від агресивної Російської держави.

Маніфест зберігається в Архіві [[МЗС Франції]]. Віднайдений 1922 [[Борщак Ілля Львович|Ільком Борщаком]].

== Джерела та література ==
* ''О. В. Кресін''. [http://history.org.ua/?encyclop&termin=Manіfest_do_evropeyskykh_uryadіv Маніфест до європейських урядів 1712] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160402024720/http://history.org.ua/?encyclop&termin=Manіfest_do_evropeyskykh_uryadіv |date=2 квітня 2016 }} // {{ЕІУ|6|494}}

[[Категорія:Історія українського права]]


text:
# Хомайко Юрій Миколайович
Юрій Миколайович Хомайко (11 жовтня 1951 — 12 березня 2024) — український журналіст, театральний критик, мистецтвознавець.

## Життєпис
Народився 11 жовтня 1951 року. Випускник факультету журналістики Московського державного університету ім. Михайла Ломоносова. За радянських часів працював в обласних газетах України й Росії, був завідувачем літературної частини драматичного театру. За часів перебудови співпрацював із незалежною пресою, недержавними видавництвами Москви та Ленінграда. 1993 року повернувся до рідного Харкова. Обіймав штатні посади в редакціях газет «Вечерний Харьков», «Харків'яни», «Слобідський край», «Новая городская газета» (заступник головного редактора), «Нова демократія», до зникнення Климентієва Василя працював в редакції газети «Новий стиль». Публіцист, есеїст, літературний та театральний критик. Член Національної Спілки журналістів та Національної Спілки театральних діячів України. Викладав курси «Історія журналістики», «Роль та значення ЗМІ в сучасному суспільстві», «Теорія та практика журналістських жанрів», «Організація роботи редакції над випуском газети».
Останній місяць перебував переважно у лікарні, переніс складну операцію. Помер 12 березня 2024 року після важкої хвороби.

## Нагороди
Лауреат творчої муніципальної премії ім. Г.Квітки-Основ'яненка (2007), неодноразовий лауреат обласних журналістських конкурсів «Часопис».

title: Хомайко Юрій Миколайович

wikitext:
{{Особа
| національність = українець
| відомий_(відома) = журналіст
| зображення = Юрій Хомайко.jpg
| підпис_зображення = Ю. Хомайко (2020, фото Г. Ганзбурга)
}}

'''Юрій Миколайович Хомайко''' ([[11 жовтня]] [[1951]] — [[12 березня]] [[2024]]) — український [[журналіст]], [[театральний критик]], [[мистецтвознавець]].

== Життєпис ==
Народився [[11 жовтня]] [[1951]] року. Випускник факультету журналістики [[МГУ|Московського державного університету ім. Михайла Ломоносова]]. За радянських часів працював в обласних газетах України й Росії, був завідувачем літературної частини драматичного театру. За часів перебудови співпрацював із незалежною пресою, недержавними видавництвами Москви та Ленінграда. 1993 року повернувся до рідного [[Харків|Харкова]]. Обіймав штатні посади в редакціях газет «Вечерний Харьков», «Харків'яни», «Слобідський край», «Новая городская газета» (заступник головного редактора), «Нова демократія», до зникнення [[Климентієв Василь Петрович|Климентієва Василя]] працював в редакції газети «[[Новий стиль (газета)|Новий стиль]]»<ref name="Gazeta.ua 2010">{{citeweb|url=https://gazeta.ua/articles/scandals-newspaper/_znik-zhurnalist-klimentyev/351687?mobile=false|title=Зник журналіст Климентьєв|publisher=''«[[Gazeta.ua]]»''|author=Світлана ЗОЗУЛЯ|date=2010-08-26|lang=uk|accessdate=2024-03-12}}</ref>. Публіцист, есеїст, літературний та театральний критик<ref name="BBC 2019">{{citeweb|url=https://www.bbc.com/ukrainian/features-47562574|title=Як живуть театри Харкова без гастролерів з Росії|publisher=''«[[BBC News Україна]]»''|author=Віталіна ЗІНЬКІВСЬКА|date=2019-03-14|lang=uk|accessdate=2024-03-12}}</ref>. Член Національної Спілки журналістів та Національної Спілки театральних діячів України. Викладав курси «Історія журналістики», «Роль та значення ЗМІ в сучасному суспільстві», «Теорія та практика журналістських жанрів», «Організація роботи редакції над випуском газети».

Останній місяць перебував переважно у лікарні, переніс складну операцію. Помер [[12 березня]] [[2024]] року після важкої хвороби<ref name="Status Quo 2024">{{citeweb|url=https://www.sq.com.ua/ukr/osobistist/13.03.2024/pomer-vidomii-xarkivskii-zurnalist|title=Помер відомий харківський журналіст|publisher=''«Status Quo »''|author=Андрiй КРАВЧЕНКО|date=2024-03-13|lang=uk|accessdate=2024-03-13}}</ref>.

== Нагороди ==
Лауреат творчої муніципальної премії ім. Г.Квітки-Основ'яненка (2007), неодноразовий лауреат обласних журналістських конкурсів «Часопис».

== Бібліографія ==
; Книги
* К 50-летию научной деятельности профессора Владимира Петровича Бабича / Сост.: Ю. Н. Хомайко. — Х. : Каравелла, 2006. — 340 с.

; Публікації
* [http://novascena.org/history/52-spectaklikotstalist/114--qq Треплева начинает, ОСИПОВ проигрывает]{{Недоступная ссылка|date=Июнь 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* А был ли Гамлет? [Высказывания] / записала И. Румянцева / / Время. — 2002. — 30 мая: ил. — Авт: А. Чепалов, Ю. Хомайко, А. Барсегян.
* Хомайко, Ю. Нахватанность пророчества НЕ сулит … / Юрий Хомайко / / Хар-кивьяны. — 2002. — № 22 (39).
* Барсегян, А. С. Но НЕТ печальнее на свете, чем повесть о Ромео и Джульетте ": [беседа с Режиссёр А. С. Барсегяном о предстоящей премьер / А. С. Барсегян; записали Ю. Хомайко] / / Веч. Харьков — 1994 .- 6 окт .
* [https://web.archive.org/web/20101031203237/http://www.rusdrama.kh.ua/articles/3-review/51-2010-07-03-17-55-22 Хомайко, Ю. Сватовство без любви: [премьера спектакля «Женитьба» в театре им . А. С. Пушки-на] / Юрий Хомайко / / Новая демократия. — 2008. — 20 фев: ил.]
* Хомайко, Ю. Упрощенная классика: в спектакле «Вий» в Театре для детей и юношества / Юрий Хомайко / / Вечерний Харьков. — 1993. — 9 дек.
* [http://www.compromat.ua/ru/16/50805/index.html Почему исчез Василий Климентьев? Версии] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100925101007/http://compromat.ua/ru/16/50805/index.html |date=25 вересня 2010 }}
* Хомайко Ю. Трудные уроки жизни. — ЛГ, 1973, 7 марта, No 10, с. 5.
* Хомайко Ю. Андрей Миронов веселый и серьёзный. — «Тамбовская правда», 1977. 26 ноября. с. 129.
* Садовский, Л. Есть «Пророк» в нашем отечестве: [беседа с режиссёром-постановщиком спектакля] / Леонид Садовский; [записал Ю. Хомайко] // Веч. Харьков. — 1994. — 22 сент.
* Хомайко, Ю. Пророк и рок / Юрий Хомайко // Веч. Харьков. — 1994. — 10 нояб.: ил.
* Логвиненко, Н. Пойдут ли за Пророком? / Нина Логвинова // Панорама. — 1995. — № 22 (май). — С. 8.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20121117110144/http://5nizza.kharkov.ua/2010/06/10/сто-дней-от-присяги/ Сто дней от присяги]
* [http://zmi.dyvy.info/pro_nas.html Провідні викладачі]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
[[Категорія:Випускники Московського університету]]
[[Категорія:Члени НСТДУ]]
[[Категорія:Члени НСЖУ]]

title: Хомайко Юрій Миколайович

Народився: 11 жовтня 1951

Помер: 12 березня 2024 (72 роки)

Країна: СРСР · Україна

Діяльність: журналіст, художній критик, театральний критик

Відомий завдяки: журналіст

Alma mater: МДУ

Членство: Національна спілка журналістів України


text:
# Новий Павлув
Новий Павлув (пол. Nowy Pawłów) — село в Польщі, у гміні Янів Підляський Більського повіту Люблінського воєводства. Населення — 396 осіб (2011).

## Історія
У 1921 році село входило до складу гміни Павлів Костянтинівського повіту Люблінського воєводства Польської Республіки.
За переписом населення Польщі 10 вересня 1921 року в селі налічувалося 59 будинків та 339 мешканців, з них:
- 166 чоловіків та 173 жінки;
- 114 православних, 202 римо-католики, 22 юдеї, 1 християнин (інших конфесій);
- 71 українець, 255 поляків, 13 євреїв.

За німецької окупації під час Другої світової війни у селі діяла українська школа.
У 1975—1998 роках село належало до Білопідляського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 207     | 52                 | 130              | 25                   |
| Жінки    | 189     | 46                 | 98               | 45                   |
| Разом    | 396     | 98                 | 228              | 70                   |

## Особистості

### Народилися
- Іван Пастернак (1876—1943) — український громадсько-політичний діяч.

title: Новий Павлув

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Новий Павлув
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Nowy Pawłów}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Більський повіт (Люблінське воєводство)|Більський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Янів Підляський (гміна){{!}}Янів Підляський
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 396
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 83
|поштовий індекс        = 21-505
|автомобільний код      = LBI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0013037
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
'''Новий Павлув''' ({{lang-pl|Nowy Pawłów}}) — село в Польщі, у [[Янів Підляський (гміна)|гміні Янів Підляський]] [[Більський повіт (Люблінське воєводство)|Більського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]]. Населення — {{formatnum:396}} {{МНОЖИНА:396|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Історія ==
У 1921 році село входило до складу гміни Павлів [[Костянтинівський повіт|Костянтинівського повіту]] [[Люблінське воєводство (II Річ Посполита)|Люблінського воєводства]] [[Польська Республіка (1918—1939)|Польської Республіки]]<ref name="населення 1921"/>.

За [[Перепис населення Польщі (1921)|переписом населення Польщі 10 вересня 1921 року]] в селі налічувалося 59 будинків та 339 мешканців, з них<ref name="населення 1921"/>:
* 166 чоловіків та 173 жінки;
* 114 православних, 202 римо-католики, 22 юдеї, 1 християнин (інших конфесій);
* 71 українець, 255 поляків, 13 євреїв.

За німецької окупації під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] у селі діяла українська школа<ref name="Kolasa"/>.

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975—1998 роках]] село належало до [[Білопідляське воєводство|Білопідляського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=207 |ЧолПре=52 |ЧолПрац=130 |ЧолПост=25
|Жін=189 |ЖінПре=46 |ЖінПрац=98 |ЖінПост=45
|Разом=396 |РазомПре=98 |РазомПрац=228 |РазомПост=70
}}

== Особистості ==

=== Народилися ===
* [[Іван Пастернак]] (1876—1943) — український громадсько-політичний діяч.

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>

<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>

<ref name="населення 1921">{{cite book |title=Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej opracowany na podstawie wyników pierwszego powszechnego spisu ludności z dn. 30 września 1921 r. i innych źródeł urzędowych |url=https://polona.pl/item/skorowidz-miejscowosci-rzeczypospolitej-polskiej-opracowany-na-podstawie-wynikow,NjcwOTY1OTU/4/#info:metadata |year=1924 |publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі|Główny Urząd Statystyczny]] |location=Warszawa |page=44 |volume=Tom IV, Województwo Lubelskie }} {{ref-pl}}</ref>

<ref name="Kolasa">{{книга|автор=Kolasa A.|заголовок=Ukraincy w powiecie Biala Podlaska w latach 1918-1948|місце=Toruń|видавництво=Wydawnictwo Adam Marszałek|рік=2007|сторінки=103}} {{ref-pl}}</ref>

}}
{{Бібліоінформація}}

{{Гміна Янув-Подляський}}
{{Портали|Польща}}

[[Категорія:Села Більського повіту (Люблінське воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Більський повіт

Гміна: Янів Підляський

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: LBI

OSM: ↑2862530 ·R (Гміна Янів Підляський)