text:
# Шон Бевені
Шон Бевені (англ. Shawn Beveney; нар. 27 березня 1982, Джорджтаун, Гаяна) — гаянський футболіст, атакувальний півзахисник.

## Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 1999 року у «Вестерн Тайгерс» з Джорджтауна, в якому виступав до 2005 року. У 2004 році разом з клубом став переможцем Регіональної ліги. 2006 року вперше отримав можливість зіграти за кордоном, підписав контракт з «Норт Іст Старз» з Тринідаду і Тобаго. У команді затримався недовго, оскільки емігрував до Англії.
У березні 2009 року увійшов до п'ятірки найкращих футболістів за версією журналістів, які не грають у Футбольній лізі Англії.
У футболці «Крей Вондерерз» дебютував у програному (0:4) поєдинку Головного кубку Кента проти «Еббсфліт Юнайтед», а першим голом за «Крей» відзначився в поєдинку проти «Годалмінг Таун».
Після травми стегна, 27 грудня потрапив на лаву запасних на поєдинок проти «Кінгстоніана», але не грав. Зрештою, повернувся на поле з лави запасних в домашньому матчі проти «Далвіч Гамлет», але після травми клуб розірвав з ним контракт.
Наприкінці липня залишив «Льюїс».
Після одужання перейшов до «Ешфорд Тауна» (Кент), у складі якого вже в дебютному поєдинку відзначився 3-ма голами.
Потім перейшов до «Далвітч Гамлет». Він отримав повноцінний дозвіл на роботу у Великій Британії.
Після невдалого перегляду в «Грімсбі Таун», у жовтні 2009 року повернувся в «Крей Вондерерз», щоб допомогти команді в її дебютному сезоні Прем'єр-дивізіоні Істмійської ліги. У 2010 році підписав 1-річний контракт з представником чемпіонату Тринідада і Тобаго «Каледонія АІА», у футболці якого відзначився 11-ма голами в 33-х матчах чемпіонату. З цією командою в сезоні 2010/11 років став віце-чемпіоном країни.
Частину сезону 2010/11 років провів у «Біллеріке Таун», відзначився за клуб одним голом, у переможному (3:0) поєдинку проти «Гастінгс Юнайтед».
У жовтні 2014 року перейшов до «Енфілд Таун», а в грудні 2014 року відправився в оренду до «Брентвуд Таун». У лютому 2015 року став гравцем «Гейбрідж Свіфтс».

### Позиція
Грає нападника або центрального півзахисника у національній збірній, але на клубному рівні грає в нападі.

## Кар'єра в збірній
У національній збірній Гаяни дебютував 15 лютого 2004 року в товариському матчі проти Барбадосу. На офіційному рівні дебютував 28 лютого 2004 року в програному (0:5) поєдинку кваліфікації чемпіонату світу проти Гренади. 26 лютого 2006 року відзначився своїми першими двома голами за національну команду, в поєдинку проти Антигуа і Барбуди. Брав участь у чотирьох випусках Карибського кубка: 2007, 2008, 2010 та 2012 років. Окрім цього, брав участь у трьох кваліфікаційних турнірах чемпіонату світу: 2006, 2010 і 2014.
Повернувся після паузи до збірної 25 червня 2008 року після того, як став найкращим гравцем у товариському матчі проти Тринідаду і Тобаго.

title: Шон Бевені

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Шон Бевені
| зображення =
| зображення розмір =
| підпис =
| повне-ім'я = Шон Бевені
| дата-народження = 27.03.1982
| місце-народження = [[Джорджтаун]]
| країна-народження = [[Гаяна]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 188 см
| вага = 80 кг
| прізвисько =
| громадянство = {{GUY}}
| позиція = атакувальний [[півзахисник]]
| поточний-клуб = ''завершив кар'єру''
| номер =
| юнацькі-клуби =
| юнацькі-роки =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1999—2005|{{Прапорець|GUY}}|«Вестерн Тайгерз» |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|2006|{{Прапорець|TTO}}|«Норт Іст Старз» |?|?}}
{{Футболіст рядок 0|2006—2008|{{Прапорець|ENG}}|«Далвітч Гамлет» |55|21}}
{{Футболіст рядок 1|2008|{{Прапорець|ENG}}|«Кінгстоніан» |4|2}}
{{Футболіст рядок 0|2008|{{Прапорець|ENG}}|[[Льюїс (футбольний клуб)|«Льюїс»]] |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|2008|{{Прапорець|ENG}}|«Крей Вондерерз» |10|6}}
{{Футболіст рядок 0|2009|{{Прапорець|ENG}}|«Ешфорд Таун» (Кент) |7|4}}
{{Футболіст рядок 1|2009|{{Прапорець|ENG}}|«Далвітч Гамлет» |5|2}}
{{Футболіст рядок 0|2010|{{Прапорець|ENG}}|«Крей Вондерерз» |19|7}}
{{Футболіст рядок 1|2010—2012|{{Прапорець|TTO}}|[[Морвант Каледонія Юнайтед|«Каледонія АІА»]] |33+|13}}
{{Футболіст рядок 0|2012|{{Прапорець|JAM}}|«Монтего-Бей Юнайтед» |?|1}}
{{Футболіст рядок 1|2013—2014|{{Прапорець|ENG}}|«Крей Вондерерз» |5|1}}
{{Футболіст рядок 0|2014|{{Прапорець|ENG}}|«Енфілд Таун» |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|2014|{{Прапорець|ENG}}|«Брентвуд Таун» |?|?}}
{{Футболіст рядок 0|2015|{{Прапорець|ENG}}|«Гейбрідж Свіфтс» |?|?}}
{{Футболіст кінець}}
| збірна-команда = {{fb|GUY}}
| збірна-роки = 2004—2012
| збірна-ігри(голи) = 37 (7)
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}
'''Шон Бевені''' ({{lang-en|Shawn Beveney}}; {{н}} [[27 березня]] [[1982]], [[Джорджтаун]], [[Гаяна]]) — гаянський футболіст, атакувальний [[півзахисник]].

== Клубна кар'єра ==
У дорослому футболі дебютував 1999 року у «Вестерн Тайгерс» з Джорджтауна, в якому виступав до 2005 року. У 2004 році разом з клубом став переможцем Регіональної ліги. 2006 року вперше отримав можливість зіграти за кордоном, підписав контракт з «Норт Іст Старз» з Тринідаду і Тобаго. У команді затримався недовго, оскільки емігрував до Англії.

У березні 2009 року увійшов до п'ятірки найкращих футболістів за версією журналістів, які не грають у Футбольній лізі Англії.

У футболці «Крей Вондерерз» дебютував у програному (0:4) поєдинку Головного кубку Кента проти «[[Еббсфліт Юнайтед]]», а першим голом за «Крей» відзначився в поєдинку проти «Годалмінг Таун»<ref>[http://www.skysports.com/story/0,19528,11095_2950898,00.html Sky Sports | Football | News | Beveney set to make history] {{ref-en}}</ref>.

Після травми стегна, 27 грудня потрапив на лаву запасних на поєдинок проти «Кінгстоніана», але не грав. Зрештою, повернувся на поле з лави запасних в домашньому матчі проти «Далвіч Гамлет», але після травми клуб розірвав з ним контракт.

Наприкінці липня залишив [[Льюїс (футбольний клуб)|«Льюїс»]]<ref>{{Cite web |url=http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/l/lewes/7525113.stm |title=Lewes set to complete Beda deal |date=25 липня 2008 |website=BBC Sport |language=en |accessdate=25 квітня 2020}}</ref>.

Після одужання перейшов до «Ешфорд Тауна» (Кент), у складі якого вже в дебютному поєдинку відзначився 3-ма голами.

Потім перейшов до «Далвітч Гамлет». Він отримав повноцінний дозвіл на роботу у Великій Британії.

Після невдалого перегляду в «[[Грімсбі Таун]]»<ref>{{Cite web |url=https://www.skysports.com/football/news/11750/5578483/mariners-look-at-beveney |title=Mariners look at Beveney |date=23 вересня 2009 |website=Sky Sports |language=en |accessdate=25 квітня 2020}}</ref>, у жовтні 2009 року повернувся в «Крей Вондерерз», щоб допомогти команді в її дебютному сезоні Прем'єр-дивізіоні Істмійської ліги. У 2010 році підписав 1-річний контракт з представником чемпіонату Тринідада і Тобаго [[Морвант Каледонія Юнайтед|«Каледонія АІА»]], у футболці якого відзначився 11-ма голами в 33-х матчах чемпіонату. З цією командою в сезоні 2010/11 років став віце-чемпіоном країни.

Частину сезону 2010/11 років провів у «Біллеріке Таун», відзначився за клуб одним голом, у переможному (3:0) поєдинку проти «Гастінгс Юнайтед»<ref>[https://btfchistory.wixsite.com/1880/2010-11/ BTFC History 2010-11] {{ref-en}}</ref>.

У жовтні 2014 року перейшов до «Енфілд Таун», а в грудні 2014 року відправився в оренду до «Брентвуд Таун». У лютому 2015 року став гравцем «Гейбрідж Свіфтс».

=== Позиція ===
Грає нападника або центрального півзахисника у національній збірній, але на клубному рівні грає в нападі.

== Кар'єра в збірній ==
У [[Збірна Гаяни з футболу|національній збірній Гаяни]] дебютував 15 лютого 2004 року в товариському матчі проти [[Збірна Барбадосу з футболу|Барбадосу]]. На офіційному рівні дебютував 28 лютого 2004 року в програному (0:5) поєдинку [[Чемпіонат світу з футболу 2006 (кваліфікаційний раунд, Північна Америка)|кваліфікації чемпіонату світу]] проти [[Збірна Гренади з футболу|Гренади]]. 26 лютого 2006 року відзначився своїми першими двома голами за національну команду, в поєдинку проти [[Збірна Антигуа і Барбуди з футболу|Антигуа і Барбуди]]. Брав участь у чотирьох випусках Карибського кубка: 2007, 2008, 2010 та 2012 років. Окрім цього, брав участь у трьох кваліфікаційних турнірах чемпіонату світу: 2006, 2010 і 2014.

Повернувся після паузи до збірної 25 червня 2008 року після того, як став найкращим гравцем у товариському матчі проти [[Збірна Тринідаду і Тобаго з футболу|Тринідаду і Тобаго]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{NFT player}}
* {{soccerway|shawn-beveney/129653}}
* {{transfermarkt|69338}}
* {{Zerozero profile|71648}}
* [https://www.soccerpunter.com/player/251331/Shawn-Beveney Профіль гравця] на сайті soccerpunter.com
* [https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/37870-shawn-beveney Профіль гравця] на сайті footballdatabase.eu
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/shawn-beveney/ Профіль гравця] на сайті worldfootball.net
* [https://fbref.com/en/players/c87a8751/Shawn-Beveney Профіль гравця] на сайті fbref.com
{{DEFAULTSORT:Бевені, Шон}}
[[Категорія:Уродженці Джорджтауна]]
[[Категорія:Гаянські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Гаяни з футболу]]
[[Категорія:Гаянські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Тринідаді і Тобаго]]
[[Категорія:Футбольні легіонери на Ямайці]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]
[[Категорія:Футболісти «Вестерн Тайгерс»]]
[[Категорія:Футболісти «Норс Іст Старз»]]
[[Категорія:Футболісти «Морвант Каледонія Юнайтед»]]
[[Категорія:Футболісти «Кінгстоніан»]]
[[Категорія:Футболісти «Монтего-Бей Юнайтед»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Шон Бевені

Народження: 27 березня 1982 (42 роки)

Вага: 80 кг

Громадянство: Гаяна

Позиція: атакувальний півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: завершив кар'єру

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Вестерн Тайгерз» · ? · (?)

«Норт Іст Старз» · ? · (?)

«Далвітч Гамлет» · 55 · (21)

«Кінгстоніан» · 4 · (2)
«Льюїс» · ? · (?)
«Крей Вондерерз» · 10 · (6)

«Ешфорд Таун» (Кент) · 7 · (4)
«Далвітч Гамлет» · 5 · (2)

«Крей Вондерерз» · 19 · (7)

«Каледонія АІА» · 33+ · (13)

«Монтего-Бей Юнайтед» · ? · (1)

«Крей Вондерерз» · 5 · (1)

«Енфілд Таун» · ? · (?)
«Брентвуд Таун» · ? · (?)

«Гейбрідж Свіфтс» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Гаяна · 37 (7)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Linux Terminal Server Project
Linux Terminal Server Project (LTSP) — вільно поширюваний додатковий пакунок для Linux з відкритим сирцевим кодом, який дозволяє декільком людям з малопотужними комп'ютерами (терміналами) використовувати обчислювальні потужності одного, продуктивнішого комп'ютера (сервера). При цьому, всі застосунки запускаються на сервері, а термінали, які ще називають тонкими клієнтами (або x-терміналами), просто приймають відеоряд, що надсилається сервером, і окрім нього нічого не обробляють. Як правило, терміналом є малопотужний комп'ютер, в котрому навіть може бути відсутнім жорсткий диск, унаслідок чого він може працювати тихіше, ніж звичайний настільний комп'ютер.
Технологія тонких клієнтів широко застосовується, наприклад, у школах. При браку в школі комп'ютерів, організація нових тонких клієнтських машин є дешевшою, ніж закупівля повноцінних комп'ютерів. А якщо постає питання оновлення комп'ютерної техніки, то можна його відкласти, переконфігурувавши комп'ютери в тонкі клієнти, оскільки навіть відносно повільний процесор має достатню продуктивність для ролі тонкого клієнта. І тоді досить придбати один потужний комп'ютер, який виконуватиме роль сервера для інших.
Окрім економії засобів, освітня установа також отримує більше контролю над використанням учнями обчислювальних ресурсів. Прикладами використання LTSP є AbulÉdu, Edubuntu, K12LTSP і Skolelinux. LTSP підтримують компанії Cutter project та Deworks.
Засновником і керівником проекту LTSP є Джим Макквіллан (Jim McQuillan). LTSP поширюється на умовах GNU General Public License.

## Процес завантаження
- На LTSP-сервері у середовищі chroot готується мінімальна операційна система на базі Linux і X Window System.
- Завантаження мінімального оточення:
  - або з жорсткого диска/usb-диска чи CD-ROM комп'ютер завантажує ядро Linux, яке ініціалізує устаткування;
  - або, в разі тонкого клієнта, використовується мережеве завантаження з PXE — частиною прошивки мережевої карти, яка за протоколом DHCP отримує свою IP-адресу та адресу завантажувального сервера (LTSP-сервер).

Завантажувач отримує ядро і initrd за протоколом TFTP з LTSP-сервера. Ядро заново отримує свою ip-адресу та адресу сервера, з якого можна підключити кореневу файлову систему (підготовлену заздалегідь в chroot), після чого монтує її за протоколом Network File System (NFS) або Network Block Device (NBD).
- Завантажена система запускає графічну систему X Window System та XDMCP. Починаючи з 5-ї версії LTSP, клієнт спочатку встановлює SSH-тунель до графічного оточення LTSP-сервера, через який локально запускає LDM (LTSP Display Manager). З цієї миті програми запускаються на LTSP-сервері, а виведення та керування виконується на клієнті.

## Історія
| Призначення                         | LTSP 4       | LTSP 5 (MueKow)             |
| ----------------------------------- | ------------ | --------------------------- |
| Протокол передавання графіки        | XDMCP        | ssh -X                      |
| Віддалений вхід (X display manager) | KDM/GDM      | LTSP Display Manager (LDM)] |
| Метод дистриб'юції                  | LTSP tarball | Native distribution         |
| Коренева файлова система            | NFS          | Network block device (NBD)  |
| Сервер автентифікації               | сервер XDMCP | сервер SSH                  |

Починаючи з LTSP версії 5, підтримується не лише робота в режимі тонкого клієнта, але також і робота в режимі товстого клієнта.

wikiname: ukwiki

title: Linux Terminal Server Project

in_language: uk

wikitext:
{{без джерел|дата=лютий 2020}}
'''Linux Terminal Server Project (LTSP)''' — вільно поширюваний додатковий пакунок для Linux з відкритим [[Початковий код|сирцевим кодом]], який дозволяє декільком людям з малопотужними комп'ютерами ([[Комп'ютерний термінал|терміналами]]) використовувати обчислювальні потужності одного, продуктивнішого комп'ютера ([[Термінальний сервер|сервера]]). При цьому, всі [[Застосунок|застосунки]] запускаються на сервері, а термінали, які ще називають [[Тонкий клієнт|тонкими клієнтами]] (або x-терміналами), просто приймають відеоряд, що надсилається сервером, і окрім нього нічого не обробляють. Як правило, терміналом є малопотужний комп'ютер, в котрому навіть може бути відсутнім [[жорсткий диск]], унаслідок чого він може працювати тихіше, ніж звичайний [[настільний комп'ютер]].

Технологія тонких клієнтів широко застосовується, наприклад, у школах. При браку в школі комп'ютерів, організація нових тонких клієнтських машин є дешевшою, ніж закупівля повноцінних комп'ютерів. А якщо постає питання оновлення комп'ютерної техніки, то можна його відкласти, переконфігурувавши комп'ютери в тонкі клієнти, оскільки навіть відносно повільний процесор має достатню продуктивність для ролі тонкого клієнта. І тоді досить придбати один потужний комп'ютер, який виконуватиме роль сервера для інших.

Окрім економії засобів, освітня установа також отримує більше контролю над використанням учнями обчислювальних ресурсів. Прикладами використання LTSP є AbulÉdu, [[Edubuntu]], K12LTSP і [[Skolelinux]]. LTSP підтримують компанії Cutter project та Deworks.

Засновником і керівником проекту LTSP є [[Джим Макквіллан]] (Jim McQuillan). LTSP поширюється на умовах [[GNU General Public License]].

== Процес завантаження ==
* На LTSP-сервері у середовищі [[chroot]] готується мінімальна операційна система на базі [[Linux]] і [[X Window System]].
* Завантаження мінімального оточення:
** або з жорсткого диска/usb-диска чи [[CD-ROM]] комп'ютер завантажує ядро Linux, яке ініціалізує устаткування;
** або, в разі тонкого клієнта, використовується [[завантаження по мережі|мережеве завантаження]] з [[PXE]] — частиною прошивки мережевої карти, яка за протоколом [[DHCP]] отримує свою [[IP-адреса|IP-адресу]] та адресу завантажувального сервера (LTSP-сервер).
Завантажувач отримує ядро і [[initrd]] за протоколом [[TFTP]] з LTSP-сервера. Ядро заново отримує свою ip-адресу та адресу сервера, з якого можна підключити кореневу файлову систему (підготовлену заздалегідь в chroot), після чого монтує її за протоколом [[Network File System]] (NFS) або [[Network Block Device]] (NBD).
* Завантажена система запускає графічну систему X Window System та [[XDMCP]]. Починаючи з 5-ї версії LTSP, клієнт спочатку встановлює [[SSH-тунель]] до графічного оточення LTSP-сервера, через який локально запускає LDM (LTSP Display Manager). З цієї миті програми запускаються на LTSP-сервері, а виведення та керування виконується на клієнті.
== Історія ==
{| class="wikitable"
|+ '''Відмінності між LTSP 4 та 5'''<ref name="4vs5">Jonathan Carter (and others). [https://help.ubuntu.com/community/UbuntuLTSP/Tour Ubuntu LTSP Tour: Technical differences (between LTSP 4 and 5)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120303190556/https://help.ubuntu.com/community/UbuntuLTSP/Tour |date=3 березня 2012 }}</ref>
! Призначення
! LTSP 4
! LTSP 5 (MueKow)
|-
! Протокол передавання графіки
| [[XDMCP]]
| ssh -X
|-
! Віддалений вхід ({{нп|X display manager}})
| [[KDE Display Manager|KDM]]/[[GNOME Display Manager|GDM]]
| LTSP Display Manager (LDM)]<ref>{{cite web|url=https://wiki.ubuntu.com/LdmImprovements|title=Архівована копія|accessdate=20 листопада 2012|archive-date=7 липня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120707025229/https://wiki.ubuntu.com/LdmImprovements}}</ref>
|-
! Метод дистриб'юції
| LTSP tarball
| Native distribution
|-
! Коренева файлова система
| NFS
| {{нп|Network block device}} (NBD)
|-
! Сервер автентифікації
| сервер XDMCP
| сервер SSH
|}

Починаючи з LTSP версії 5, підтримується не лише робота в режимі [[Тонкий клієнт|тонкого клієнта]], але також і робота в режимі [[Товстий клієнт|товстого клієнта]].

== Див. також ==
* [[Edubuntu]]
* [[Virtual Network Computing|VNC]]
* [[freenx]]
* [[Thinstation]]
* [[Ndiyo]]
* [[rdesktop]]
* [[Мультитермінальна система]]

== Джерела ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.ltsp.org/ Домашня сторінка проекту LTSP] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090204222023/http://wiki.ltsp.org/twiki/bin/view/Ltsp/SkoleLinux |date=4 лютого 2009 }}
* [http://wiki.ltsp.org/twiki/bin/view/Ltsp/K12Ltsp K12Ltsp] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090620073300/http://wiki.ltsp.org/twiki/bin/view/Ltsp/K12Ltsp |date=20 червня 2009 }}
* [http://wiki.ltsp.org/twiki/bin/view/Ltsp/SkoleLinux SkoleLinux] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090204222023/http://wiki.ltsp.org/twiki/bin/view/Ltsp/SkoleLinux |date=4 лютого 2009 }}

{{Linux}}

[[Категорія:Linux]]
[[Категорія:Вільні сервери]]
[[Категорія:Сервери застосунків]]
[[Категорія:X Window System]]


text:
# Теодор Рейманн
Теодор Рейманн (чеськ. Theodor Reimann; 10 лютого 1921, Стречно — 30 серпня 1982, Братислава) — чехословацький футболіст, що грав на позиції воротаря, зокрема, за клуб «Сокіл» (Братислава), а також національну збірну Чехословаччини. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.
Чемпіон Словаччини. Триразовий чемпіон Чехословаччини. Володар Кубка Чехословаччини (як тренер).

## Клубна кар'єра
У футболі дебютував 1939 року виступами за команду «Поважська Бистриця», в якій провів два сезони.
Протягом 1942 року захищав кольори команди «Світ».
1942 року перейшов до клубу «Сокіл» (Братислава), за який відіграв 12 сезонів. За цей час виборов титул чемпіона Словаччини, ставав чемпіоном Чехословаччини (тричі). Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за ту ж саму команду, яка стала називатися «Слован» (Братислава) у 1954 році.

## Виступи за збірні
1939 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Словаччини. Протягом кар'єри у національній команді провів у її формі 19 матчів.
1948 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Чехословаччини. Протягом кар'єри у національній команді провів у її формі 5 матчів.
У складі збірної Чехословаччини був учасником чемпіонату світу 1954 року у Швейцарії, де зіграв проти Уругваю (0-2).

## Кар'єра тренера
Розпочав тренерську кар'єру, повернувшись до футболу після тривалої перерви, 1970 року, очоливши тренерський штаб клубу «Жиліна».
Протягом тренерської кар'єри також очолював команди «Локомотив» (Кошице) і «Нітра».
Останнім місцем тренерської роботи був клуб «Єднота» (Тренчин), головним тренером команди якого Теодор Рейманн був з 1976 по 1978 рік.
Помер 30 серпня 1982 року на 62-му році життя у місті Братислава.

## Титули і досягнення

### Як гравця
- Чемпіон Словаччини (1):

«Сокіл» (Братислава): 1943–1944
- Чемпіон Чехословаччини (3):

«Сокіл» (Братислава): 1949, 1950, 1951

### Як тренера
- Володар Кубка Чехословаччини (1):

«Єднота» (Тренчин): 1978

title: Теодор Рейманн

wikitext:
{{Однофамільці|Рейманн}}
{{Футболіст
| ім'я = Теодор Рейманн
| зображення         =
| підпис             =
| повне-ім'я         =
| дата-народження    =
| місце-народження   =
| дата-смерті        =
| місце-смерті       =
| прізвисько         = Dodo
| зріст              =
| вага               =
| громадянство       =
| поточний-клуб      =
| номер              =
| юнацькі-роки       =
| юнацькі-клуби      =
| позиція =[[Воротар (футбол)|воротар]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1939—1941 | {{Прапорець|SVKold}} |«Поважська Бистриця»|? |?}}
{{Футболіст рядок 1|1942 | {{Прапорець|SVKold}} |«Світ»|? |?}}
{{Футболіст рядок 0|1942—1954 | {{Прапорець|TCH}} | [[Слован (футбольний клуб, Братислава)|«Сокіл» (Братислава)]] | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1939—1943 | {{Прапорець|SVKold}} | [[збірна Словаччини з футболу|Словаччина]] | 14 |-34}}
{{Футболіст рядок 1|1948—1954 | {{Прапорець|TCH}} | [[збірна Чехословаччини з футболу|Чехословаччина]] | 5 |-11}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1970—1973 | {{Прапорець|TCH}} | [[Жиліна (футбольний клуб)|«Жиліна»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1973—1974 | {{Прапорець|TCH}} | [[Локомотив (футбольний клуб, Кошице)|«Локомотив» (Кошице)]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1975—1976 | {{Прапорець|TCH}} | [[Нітра (футбольний клуб)|«Нітра»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1976—1978 | {{Прапорець|TCH}} | [[ТТС (футбольний клуб)|«Єднота» (Тренчин)]]}}
{{Футбольний тренер кінець}}
}}
'''Теодор Рейманн''' ({{lang-cs|Theodor Reimann}}; [[10 лютого]] [[1921]], [[Стречно]] — [[30 серпня]] [[1982]], [[Братислава]]) — чехословацький [[футболіст]], що грав на позиції [[Воротар (футбол)|воротаря]], зокрема, за клуб [[Слован (футбольний клуб, Братислава)|«Сокіл» (Братислава)]], а також [[збірна Чехословаччини з футболу|національну збірну Чехословаччини]]. По завершенні ігрової кар'єри — [[Футбольний тренер|тренер]].

[[Чемпіонат Словаччини з футболу|Чемпіон Словаччини]]. Триразовий [[Чемпіонат Чехословаччини з футболу|чемпіон Чехословаччини]]. Володар [[Кубок Чехословаччини з футболу|Кубка Чехословаччини]] (як тренер).

== Клубна кар'єра ==
У футболі дебютував 1939 року виступами за команду {{нп|Поважська Бистриця (футбольний клуб)|«Поважська Бистриця»|cs|FK MŠK Považská Bystrica}}, в якій провів два сезони.

Протягом 1942 року захищав кольори команди {{нп|Світ (футбольний клуб)|«Світ»|cs|FK Svit}}.

1942 року перейшов до клубу [[Слован (футбольний клуб, Братислава)|«Сокіл» (Братислава)]], за який відіграв 12 сезонів. За цей час виборов титул [[Чемпіонат Словаччини з футболу|чемпіона Словаччини]], ставав [[Чемпіонат Чехословаччини з футболу|чемпіоном Чехословаччини]] (тричі). Завершив професійну кар'єру футболіста виступами за ту ж саму команду, яка стала називатися «Слован» (Братислава) у 1954 році.

== Виступи за збірні ==
1939 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Словаччини з футболу|національної збірної Словаччини]]. Протягом кар'єри у національній команді провів у її формі 19 матчів<ref>{{Cite web|url=https://eu-football.info/_player.php?id=17549|title=Teodor "Dodo" Reimann — national football team player|author=|website=eu-football.info|lang=англ.}}</ref>.

1948 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Чехословаччини з футболу|національної збірної Чехословаччини]]. Протягом кар'єри у національній команді провів у її формі 5 матчів<ref>{{Cite web|url=http://nv.fotbal.cz/reprezentace/reprezentace-a/statistiky/viewstat3.asp?name=ReimannTheodor|title=Reimann Theodor - Reprezentace A - statistiky|author=|website=FOTBAL.CZ|lang=англ.}}</ref>.

У складі [[Збірна Чехословаччини з футболу|збірної Чехословаччини]] був учасником [[Чемпіонат світу з футболу 1954|чемпіонату світу 1954 року]] у [[Швейцарія|Швейцарії]], де зіграв проти [[Збірна Уругваю з футболу|Уругваю]] (0-2)<ref>{{Cite web|url=https://www.fifa.com/worldcup/matches/round=211/match=1315/index.html#nosticky|title=1954 FIFA World Cup Switzerland ™ - Matches - Uruguay-Czechoslovakia|author=|website=fifa.com|lang=англ.|accessdate=31 січня 2020|archive-date=3 лютого 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200203022532/https://www.fifa.com/worldcup/matches/round=211/match=1315/index.html#nosticky}}</ref>.

== Кар'єра тренера ==
Розпочав тренерську кар'єру, повернувшись до футболу після тривалої перерви, 1970 року, очоливши тренерський штаб клубу [[Жиліна (футбольний клуб)|«Жиліна»]].

Протягом тренерської кар'єри також очолював команди [[Локомотив (футбольний клуб, Кошице)|«Локомотив» (Кошице)]] і [[Нітра (футбольний клуб)|«Нітра»]].

Останнім місцем тренерської роботи був клуб [[ТТС (футбольний клуб)|«Єднота» (Тренчин)]], головним тренером команди якого Теодор Рейманн був з 1976 по 1978 рік.

Помер [[30 серпня]] [[1982]] року на 62-му році життя у місті [[Братислава]].

== Титули і досягнення ==

=== Як гравця ===
* [[Чемпіонат Словаччини з футболу|Чемпіон Словаччини]] '''(1)''':
: [[Слован (футбольний клуб, Братислава)|«Сокіл» (Братислава)]]: [[Чемпіонат Словаччини з футболу 1943—1944|1943–1944]]
* [[Чемпіонат Чехословаччини з футболу|Чемпіон Чехословаччини]] '''(3)''':
: [[Слован (футбольний клуб, Братислава)|«Сокіл» (Братислава)]]: [[Чемпіонат Чехословаччини з футболу 1949|1949]], [[Чемпіонат Чехословаччини з футболу 1950|1950]], [[Чемпіонат Чехословаччини з футболу 1951|1951]]

=== Як тренера ===
* Володар [[Кубок Чехословаччини з футболу|Кубка Чехословаччини]] '''(1)''':
: [[ТТС (футбольний клуб)|«Єднота» (Тренчин)]]: [[Кубок Чехословаччини з футболу 1977—1978|1978]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{FIFA player}}
* {{Transfermarkt}}
* {{NFT player}}
* {{Wfb}}
* {{Soccerway}}
* {{Footballfacts}}
* {{eu-football}}
{{Бібліоінформація}}
{{Склад збірної Чехословаччини на чемпіонаті світу 1954}}
{{Тренери ФК Жиліна}}
{{Тренери ФК Татран}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}
{{DEFAULTSORT:Рейманн Теодор}}
[[Категорія:Чехословацькі футболісти]]
[[Категорія:Чехословацькі футбольні тренери]]
[[Категорія:Гравці збірної Словаччини з футболу]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з футболу 1954]]
[[Категорія:Футболісти «Слована» (Братислава)]]
[[Категорія:Тренери ФК «Жиліна»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Локомотив» (Кошице)]]
[[Категорія:Тренери ФК «Нітра»]]
[[Категорія:Тренери ФК ТТС]]
[[Категорія:Чехословацькі футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Словаччині]]
[[Категорія:Тренери ФК «Татран»]]

title: Особисті дані

Народження: 10 лютого 1921

Прізвисько: Dodo

Громадянство: Чехословаччина

Позиція: воротар

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Поважська Бистриця» · ? · (?)

«Світ» · ? · (?)

«Сокіл» (Братислава) · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Словаччина · 14 · (-34)

Чехословаччина · 5 · (-11)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

«Жиліна»

«Локомотив» (Кошице)

«Нітра»

«Єднота» (Тренчин)

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Кулик Андрій Олександрович
Андрій Кулик (нар. 30 серпня 1989 Суми) — український велосипедист, член львівської команди. Він є сином колишнього тренера збірної України Олександра Кулика, який загинув 3 березня 2022 року під час вторгнення Росії в Україну.

## Нагороди
- 2010 рік
  - 6-й етап туру Балтик-Карноноше
- 2012 рік
  - 2-й, 4-й та 6-й етапи туру по Румунії
- 2014 рік
  - 5-й етап Словацького туру
  - 2-й Гран-прі Москви
- 2015 рік
  - 1 етап szlakiem grodów piastowskich
  - Балтійський кільцевий тур :
    - Загальна класифікація
    - 2-й етап
- 2016 рік
  - Вишеград 4 велогонка — ВП Словаччина
  - 2 — 2 етап на Турі України (командний час)
- 2017 рік
  - 2-й етап туру Балтик-Карконоше
- 2019 рік
- Чемпіон України з велоспорту на шосе
  - 3 місце Гран-прі Вело Аланії
- 2021 рік
  - 3 місце Гран-прі Вело Манавгат

## Глобальний рейтинг
| Рік                  | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| -------------------- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| Європейський тур UCI | 1153 | 382  | 603  | 269  | 166  | 723  | 690  | 1465 | 436  |
| Азійський тур UCI    |      |      |      | 135  | 19   |      | 417  | 296  |      |

title: Кулик Андрій Олександрович

wikitext:
{{Спортсмен}}

'''Андрій Кулик''' (нар. {{Date|30|8|1989|en cyclisme}} [[Суми]]) — [[Україна|український]] [[Їзда на велосипеді|велосипедист]], член львівської команди. Він є сином колишнього тренера збірної України [[Кулик Олександр Васильович (тренер)|Олександра Кулика]], який загинув 3 березня 2022 року під час вторгнення Росії в Україну.<ref>{{Cite web|title=Ukrainian cycling coach and father of recent national champion killed in war; former pro Andriy Grivko working to help country's cyclists|url=https://www.cyclingweekly.com/news/ukrainian-cycling-coach-and-father-of-recent-national-champion-killed-in-war-former-pro-andriy-grivko-working-to-help-countrys-cyclists|website=cyclingweekly.com|date=2022-03-02|accessdate=2022-03-05|language=en|first=Chris|last=Marshall-Bell|archive-date=5 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220305075110/https://www.cyclingweekly.com/news/ukrainian-cycling-coach-and-father-of-recent-national-champion-killed-in-war-former-pro-andriy-grivko-working-to-help-countrys-cyclists}}</ref>

== Біографія ==

== Нагороди ==

* '''[[2010 рік]]'''
** 6-й етап [[Тур Балтик-Карконоше|туру Балтик-Карноноше]]
* '''[[2012 рік]]'''
** 2-й, 4-й та 6-й етапи [[Тур по Румунії|туру по Румунії]]
* '''[[2014 рік]]'''
** 5-й етап [[Тур Словаччиною|Словацького туру]]
** ''2-й [[Гран-прі Москви]]''
* '''[[2015 рік]]'''
** 1 етап [[Szlakiem Grodów Piastowskich|szlakiem grodów piastowskich]]
** [[Балтійський кільцевий тур]] :
*** Загальна класифікація
*** 2-й етап
* '''[[2016 рік]]'''
** [[Вишеград 4 велогонка|Вишеград 4 велогонка — ВП Словаччина]]
** 2 — 2 етап на [[Тур по Україні|Турі України]] (командний час)
* '''[[2017 рік]]'''
** 2-й етап [[Тур Балтик-Карконоше|туру Балтик-Карконоше]]
* '''[[2019 у велосипедному спорті|2019 рік]]'''
* [[Чемпіонат України з велоспорту на шосе|Чемпіон України з велоспорту на шосе]]
** ''3 місце [[Гран-прі Вело Аланії]]''
* '''[[2021 рік]]'''
** ''3 місце [[Гран-прі Вело Манавгат]]''

== Глобальний рейтинг ==

{| class="wikitable"
|+ Текст опису
|-
! Рік !! 2011 !! 2012 !! 2013 !! 2014 !! 2015 !! 2016 !! 2017 !! 2018 !! 2019
|-
| [[Європейський тур UCI]] || 1153 || 382 || 603 || 269 || 166 || 723 || 690 || 1465 || 436
|-
| Азійський тур UCI || || || || 135 || 19 || || 417 || 296 ||
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2011 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2012 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2013 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2014 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2015 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2016 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2017 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 29 octobre 2017)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2018 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 24 février 2020)
* (en) " UCI Europe Tour Ranking — 2019 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 24 février 2020)
* (en) " UCI Asia Tour Ranking — 2014 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Asia Tour Ranking — 2015 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 15 août 2017)
* (en) " UCI Asia Tour Ranking — 2017 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 30 octobre 2017)
* (en) " UCI Asia Tour Ranking — 2018 — Individual " [archive], sur dataride.uci.ch, UCI (consulté le 24 février 2020)

== Посилання ==
* Ressources relatives au sport:
** (en) Cycling Quotient
** (en + nl) ProCyclingStats
** (en) Site du Cyclisme

[[Категорія:Уродженці Сум]]
[[Категорія:Вікіпедія:P19:використовується]]
[[Категорія:Українські велогонщики]]
[[Категорія:Народились 1989]]
[[Категорія:Персоналії:Суми]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Україна

Народження: 30 серпня 1989 (35 років) · Суми, Українська РСР, СРСР

Батько: Кулик Олександр Васильович

title: Спорт

Вид спорту: велоспорт

Команда: Kolss Cycling Team, Shenzhen Xidesheng Cycling Teamd і Yunnan Lvshan Landscaped


text:
# Герб села Здвижівка
Герб Здвижівки — офіційний символ-герб села Здвижівки (Бородянського району Київської області), затверджений рішенням № 23-39-VII Здвижівської сільської ради від 12 березня 2020 року.

## Опис
Опис надається згідно з рішенню Здвижівської сільської ради «Про затвердження символіки територіальної громади с. Здвижівка Бородянського району Київської області»:
|  | У перетятому щиті у червленому полі золотий кавалерський хрест (хрест Феліціана) у зеленому полі срібна вписана кроква заповнена брилами в черні, срібний хвилястий пасок перетятий лазуровим перерваним вниз вузьким хвилястим паском; Щит вкладений в лазуровий картуш підбитий золотом та обтяжений сільською короною з п'яти колосків під якою золотий напис «1780». |

Автори проекту символіки: Олександр Кандауров, Михайло князь Іашвілі-Шубін.

## Джерело
- Рішення № 23-39-VII Здвижівської сільської ради від 12 березня 2020 року. «Про затвердження символіки територіальної громади с. Здвижівка Бородянка Бородянського району Київської області».

title: Герб села Здвижівка

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Здвижівки
|зображення         = ARMS-ZDVYZHIVKA-0.png
|зображення_розмір  = 200
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = село [[Здвижівка]]
|дата_затвердження  = [[12 березня]] 2020 року
|нашоломник         =
|корона             = золота сільська
|шолом              =
|щит                = [[іспанський щит|іспанський]]
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}
'''Герб Здвижівки''' — офіційний символ-[[герб]] села [[Здвижівка|Здвижівки]] ([[Бородянський район|Бородянського району]] [[Київська область|Київської області]]), затверджений рішенням № 23-39-VII Здвижівської сільської ради від [[12 березня]] 2020 року.

== Опис ==
Опис надається згідно з рішенню Здвижівської сільської ради «Про затвердження символіки територіальної громади с. Здвижівка Бородянського району Київської області»:
{{цитата|У перетятому щиті у червленому полі золотий кавалерський хрест (хрест Феліціана)
у зеленому полі срібна вписана кроква заповнена брилами в черні,
срібний хвилястий пасок перетятий лазуровим перерваним вниз вузьким
хвилястим паском;

Щит вкладений в лазуровий картуш підбитий золотом та обтяжений
сільською короною з п'яти колосків під якою золотий напис «1780».|3=|4=}}
Автори проекту символіки: Олександр Кандауров, Михайло князь Іашвілі-Шубін.

== Джерело ==

* Рішення № 23-39-VII Здвижівської сільської ради від [[12 березня]] 2020 року. «Про затвердження символіки територіальної громади с. Здвижівка Бородянка Бородянського району Київської області».

[[Категорія:Герби сіл Київської області]]

title: Деталі

Носій: село Здвижівка

Затверджений: 12 березня 2020 року

Корона: золота сільська

Щит: іспанський


text:
# Дейв Маєрс (ведучий)
Девід Джеймс Майерс (8 вересня 1957 року — 28 лютого 2024 року) — англійський телеведучий, член гурту «Волохаті байкери» (разом із Сі Кінгом). З'являвся в шоу талантів знаменитостей BBC Strictly Come Dancing. Разом із Кінгом представили ряд телевізійних кулінарних серіалів для BBC та запустили онлайн-програму схуднення «Дієтичний клуб волохатих байкерів».

## Раннє життя
Майерс народився 8 вересня 1957 року в Барроу-ін-Фернесс , де його батько працював майстром на паперовій фабриці.  Навчався в гімназії Барроу-ін-Фернесс для хлопчиків, отримав ступінь з образотворчого мистецтва в Голдсмітському університеті Лондона та магістра з історії мистецтва.
Першим мотоциклом, який Майєрс купив ще в студентські роки, був козацький Урал Марс Мк III з коляскою.
Був професійним візажистом, спеціалізувався на протезуванні.
З Сі Кінгом познайомився в 1995 році на зйомках телевізійної драми «Азартна людина» .

## Кар'єра
Дейв Майерс і Сі Кінг вперше з'явилися в шоу BBC The Hairy Bikers' Cookbook . Програма представляла суміш кулінарії та подорожей, використовуючи стиль, схожий на шеф-кухаря Кіта Флойда, який передбачає звичку часто звертатися до оператора та іншої знімальної групи. Більшість показів представляли пари на мотоциклах, включаючи BMW R1200GS, F650GS   і Triumph Rocket III. У шоу також були присутні елементи формату Two Fat Ladies: регулярні жарти між двома зірками, використання різних незвичайних місць для приготування їжі, мотоциклів.
24 серпня 2009 року Майерс і Кінг провели 30-серійний денний серіал для BBC Two, The Hairy Bikers' Food Tour of Britain, який виходив у будні. У серіалі показували, як вони щодня відвідували інший округ і готували те, що вважали фірмовою стравою цього округу.
У січні 2010 року серіал із шести частин під назвою «Волохаті байкери: Мами знають краще» вийшов на BBC Two.
25 жовтня 2010 року на BBC Two стартував новий серіал із 40 епізодів The Hairy Bikers' Cook Off . Програма включала куховарство між двома родинами та зірковими гостями.
З січня по травень 2010 року Hairy Bikers виступали зі своїм шоу Big Night Out у театрах Великобританії. Режисер шоу - Боб Мортімер. Це була весела суміш приготування їжі та спілкування, пісні і танцю. В шоу розповідали про свою молодість, про те, як вони познайомилися та про їхню любов до їжі.
У червні 2011 року Байкери з'явилися у другій серії «Мама все знає». Серіал із восьми епізодів показував трьох «зіркових мам», чиї рецепти були випробувані.  У жовтні 2011 року на BBC Two вийшов новий серіал Meals on Wheels . Він, разом із BBC Learning, розпочав кампанію, щоб зберегти місцеві послуги «страви на колесах» у Великобританії.
З листопада по грудень 2011 року Байкери з’являлися в 30-серійному серіалі BBC під назвою «Волохаті байкери: найкраще з Британії», який транслювався о 15:45 на BBC Two (окрім останнього тижня шоу, під час якого воно транслювалося на BBC One). Серіал прославляв британські рецепти та відстоював місцеві продукти. У січні-лютому 2012 року BBC Two показувала годинні повторні версії, включаючи рецепти з різних епізодів серіалу.
Після підписання нових контрактів з ВВС у 2011 році було замовлено новий серіал. Hairy Biker's Bakeation — це гастрономічна мандрівка, яка відкриває для себе найкращу випічку, яка пропонується по всій Європі, з Норвегії, Нідерландів, Бельгії та Люксембургу, Німеччини, Східної Європи (Словаччина, Угорщина та Румунія), Австрії, Італії та Франції, Іспанії.
У березні 2012 року Good Food замовив The Hairy Biker's Mississippi Adventure, перший серіал дуету для каналу. UKTV надав опис серіалу: «У цьому неперевершеному паломництві їжі та музики незмінно популярні Волохаті Байкери повертаються в сідло, досліджуючи довжину культової річки Міссісіпі в Америці в пошуках смачних коренів душевної їжі та Південної музики». Виробництвом серіалу займалася Mentorn Media. Разом із серіалом було випущено перший інтерактивний додаток для iOS від Bikers.
У серпні 2012 року Hairy Dieters: How to Love Food and Lose Weight показали, як The Hairy Bikers радикально змінили свій спосіб життя, але залишилися вірними своїй любові до смачної їжі, коли вони розпочали кампанію зі скидання ваги.
У лютому 2014 року вони запустили новий серіал - «Азіатські пригоди волохатих байкерів» для BBC Two, у якому вони подорожували Азією, дегустували місцеву кухню, зустрічалися з місцевими жителями та власноруч готували місцеві страви. Серіал схожий на серіал Bakeation 2012 року
У березні 2015 року разом із Лорейн Паскаль вони презентували «Улюблену їжу нації» на BBC Two.
Відчувши власний успіх у збалансованому споживанні їжі, усвідомлюючи своє здоров’я та схуднення, Дейв Майерс і Сі Кінг хотіли допомогти іншим зробити те саме. У січні 2014 року вони запустили Дієтичний клуб волохатих байкерів, який містив рецепти, поради та підказки для людей, які хотіли бути здоровими та схуднути.
У 2015 році Майерс разом із Сі Кінгом написав автобіографію під назвою «Волохаті байкери: кров, піт і шини» .
У вересні 2017 року Маєрс і Кінг були посвячені в благодійну організацію шоу-бізнесу Великий орден водяних щурів.

## Особисте життя
У 1998 році Майєрс втратив свою наречену, яка померла від раку, а наприкінці року він почав страждати від мігрені та втрати пам'яті. Лікарі сканували його і повідомили, що в його мозку є тінь, яка виявилася доброякісною арахноїдальною кістою. Екстрена операція успішно видалила її.
У січні 2011 року він одружився зі своєю партнеркою Ліліаною Орзак, з якою познайомився під час зйомок «Волохатих байкерів» у Румунії для BBC.
Від попередніх стосунків у нього було двоє пасинків.

## Проблеми зі здоров'ям і смерть
У 2018 році Майєрсу повідомили, що він страждає на глаукому .  У жовтні 2021 року Сі Кінг оголосив, що Майерс одужує після зараження COVID-19 .
У травні 2022 року Майєрс розповів, що у нього виявили рак і він проходив курс хіміотерапії .
У січні 2023 року на BBC Breakfast він анонсував нову серію телешоу «Волохаті байкери» та розповів про те, як продовжує лікування.
Майєрс помер 28 лютого 2024 року у віці 66 років поряд з сім’єю та друзями.
Майєрс заздалегідь склав плани щодо власного похорону. Коли його запитали, як він найбільше хотів би, щоб його запам’ятали як особистість, Майєрс сказав, що сподівається, що це буде як людина, «у якої було бажання», і щоб люди навколо нього «ніколи не обмежували» свої цілі.

## Фільмографія

### Вибрані телевізійні гостьові виступи
- Christmas University Challenge – contestant and team captain, Goldsmiths, University of London (23 December 2020)
- Shooting Stars (16 September 2009)
- Genius (October 2010) – guest
- Children in Need (November 2010) – guest
- This Morning (2016) – guest
- Countdown (August 2012, January 2013, October 2014) – guest in Dictionary Corner
- Loose Women (22 November 2017) – guest
- Would I Lie To You? (28 June 2013) – panellist
- Never Mind the Buzzcocks (23 September 2013) – panellist
- Room 101 (7 February 2014) – guest
- All About Two (20 April 2014) – guest panellist
- Through the Keyhole (11 October 2014) – celebrity homeowner
- Holiday of My Lifetime (20 October 2014) – guest
- The BBC Children in Need Sewing Bee (21 October 2014) – contestant
- Celebrity Juice (24 October 2014) – panellist
- All Star Family Fortunes (25 January 2015) – contestant
- A Cook Abroad (2 February 2015) – guest presenter
- The Chase: Celebrity Special (2015) – contestant

### Театр
2014: Попелюшка ( пантоміма ), шестикутник, читання, роль другого плану, сезон 2014–15

### Строго танцюй
У 2013 році Майєрс брав участь у Strictly Come Dancing (серія 11) у партнерстві з професійною танцівницею бальних танців Карен Хауер . Вони були виключені на сьомому тижні 10 листопада.
| Week | Dance/song                                                    | Judges' scores      | Judges' scores | Judges' scores | Judges' scores | Judges' scores | Result     |
| Week | Dance/song                                                    | Craig Revel Horwood | Darcey Bussell | Len Goodman    | Bruno Tonioli  | Total          | Result     |
| 1    | Cha-Cha-Cha / "Moves like Jagger"                             | 2                   | 5              | 5              | 4              | 16             | Safe       |
| 2    | American Smooth / "How D'Ya Like Your Eggs in the Morning?"   | 3                   | 5              | 5              | 4              | 17             | Safe       |
| 3    | Paso Doble / "I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)" | 2                   | 5              | 5              | 4              | 16             | Safe       |
| 4    | Waltz / "Take It to the Limit"                                | 5                   | 6              | 6              | 6              | 23             | Safe       |
| 5    | Salsa / "Cuban Pete"                                          | 3                   | 5              | 5              | 4              | 17             | Safe       |
| 6    | Jive / "Monster Mash"                                         | 4                   | 5              | 6              | 4              | 19             | Safe       |
| 7    | Tango / "I'm Gonna Be (500 Miles)"                            | 4                   | 6              | 6              | 4              | 20             | Eliminated |

title: Дейв Маєрс (ведучий)

wikitext:
{{Про|the American chef and television personality|David Myers (American chef)}}
{{Особа
|ім'я              = Дейв Майерс
|зображення        = Hairy Bikers Book Signing.jpg
|дата народження   = {{Birth date|1957|9|8|df=yes}}
|місце народження  = [[Barrow-in-Furness]], [[Lancashire]]<!--Cumbria came into existence in 1974. Myers was born in 1957 when Barrow was in Lancashire. Therefore Lancashire is correct-->, England
|дата смерті       = {{Death date and age|2024|2|28|1957|9|8|df=yes}}
|місце смерті      =
|роки активності   = 1984–2024
|діти              =
|сайт              = http://www.hairybikers.com/
}}

'''Девід Джеймс Майерс''' (8 вересня 1957 року — 28 лютого 2024 року) — англійський телеведучий, член гурту «Волохаті байкери» (разом із Сі Кінгом). З'являвся в шоу талантів знаменитостей [[BBC]] ''Strictly Come Dancing''. Разом із Кінгом представили ряд телевізійних кулінарних серіалів для BBC та запустили онлайн-програму схуднення «Дієтичний клуб волохатих байкерів».

== Раннє життя ==
Майерс народився 8 вересня 1957 року в [[Барроу-ін-Фернесс]] <ref name="Scotsman-Obit">{{Cite news|last=Clarke|first=Naomi|title=Scotsman Obituaries: Dave Myers, make-up artist who found fame as one of TV's Hairy Bikers|url=https://www.scotsman.com/news/people/scotsman-obituaries-dave-myers-make-up-artist-who-found-fame-as-one-of-tvs-hairy-bikers-4539065|accessdate=2 березня 2024|work=[[The Scotsman]]|date=2 березня 2024|archivedate=2 March 2024|archiveurl=https://web.archive.org/web/20240302070728/https://www.scotsman.com/news/people/scotsman-obituaries-dave-myers-make-up-artist-who-found-fame-as-one-of-tvs-hairy-bikers-4539065|url-status=live}}</ref>, де його батько працював майстром на паперовій фабриці. <ref name="guardian">[https://www.theguardian.com/lifeandstyle/2014/mar/21/dave-myers-hairy-biker-my-family-values Dave Myers Family Values at The Guardian] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180622140412/https://www.theguardian.com/lifeandstyle/2014/mar/21/dave-myers-hairy-biker-my-family-values|date=22 червня 2018}}. Retrieved 5 September 2014</ref> Навчався в гімназії Барроу-ін-Фернесс для хлопчиків, отримав ступінь з [[Красні мистецтва|образотворчого мистецтва]] в Голдсмітському університеті Лондона та [[Магістр|магістра]] з історії мистецтва. <ref name="tes">[http://www.tes.co.uk/article.aspx?storycode=6023379 My best teacher – Dave Myers at Times Educational Supplement 2009] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141019114700/http://www.tes.co.uk/article.aspx?storycode=6023379|date=19 жовтня 2014}}. Retrieved 30 August 2014</ref>

Першим мотоциклом, який Майєрс купив ще в студентські роки, був козацький Урал Марс Мк III з коляскою. <ref>{{Cite web|url=http://www.theridersdigest.com/17094-2/|title=Riders' Lives Special ~ 'Hairy Biker' Dave Myers|date=2 квітня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20200815110333/http://www.theridersdigest.com/17094-2/|archive-date=15 серпня 2020|url-status=live|access-date=4 листопада 2019}}</ref>

Був професійним [[Візажист|візажистом]], спеціалізувався на [[Протез|протезуванні]].

З Сі Кінгом познайомився в 1995 році на зйомках телевізійної драми ''«Азартна людина»'' . <ref>{{Cite web|url=https://www.nwemail.co.uk/news/23076719.hairy-bikers-dave-myers-si-king-meet/|title=How did the Hairy Bikers meet?|date=25 жовтня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20240212142020/https://www.nwemail.co.uk/news/23076719.hairy-bikers-dave-myers-si-king-meet/|archive-date=12 лютого 2024|url-status=live|access-date=29 лютого 2024}}</ref>

== Кар'єра ==
Дейв Майерс і Сі Кінг вперше з'явилися в шоу BBC ''The Hairy Bikers' Cookbook'' . Програма представляла суміш кулінарії та [[Подорожня література|подорожей]], використовуючи стиль, схожий на шеф-кухаря Кіта Флойда, який передбачає звичку часто звертатися до оператора та іншої знімальної групи. Більшість показів представляли пари на мотоциклах, включаючи BMW R1200GS, F650GS <ref>{{Cite web|url=http://www.worldofbmw.com/content/article.asp?article=529&artDate=31/05/2006%2014:08:37|title=Two Hairy Bikers and one lucky winner|date=31 травня 2006|publisher=World of BMW|archive-url=https://web.archive.org/web/20090710023434/http://www.worldofbmw.com/content/article.asp?article=529&artDate=31%2F05%2F2006%2014%3A08%3A37|archive-date=10 липня 2009|url-status=dead|access-date=9 січня 2009}}</ref> <ref>{{Cite news|url=http://www.manchestereveningnews.co.uk/news/showbiz/s/1063073_crumbs__more_hairy_moments|title=Crumbs – more hairy moments|publisher=[[Manchester Evening News]]|last=Welch|first=Andy|date=18 серпня 2008|accessdate=9 січня 2009|archivedate=23 November 2008|archiveurl=https://web.archive.org/web/20081123041320/http://www.manchestereveningnews.co.uk/news/showbiz/s/1063073_crumbs__more_hairy_moments|url-status=live}}</ref> і [[Triumph Rocket III]]. У шоу також були присутні елементи формату ''Two Fat Ladies:'' регулярні [[Розмова|жарти]] між двома зірками, використання різних незвичайних місць для приготування їжі, мотоциклів. <ref>{{Cite news|url=https://www.theguardian.com/tv-and-radio/2024/feb/29/dave-myers-obituary|title=Dave Myers obituary|first=Stuart|last=Jeffries|date=29 лютого 2024|work=The Guardian|accessdate=1 березня 2024|archivedate=1 March 2024|archiveurl=https://web.archive.org/web/20240301035430/https://www.theguardian.com/tv-and-radio/2024/feb/29/dave-myers-obituary|url-status=live}}</ref>

24 серпня 2009 року Майерс і Кінг провели 30-серійний денний серіал для [[BBC Two]], ''The Hairy Bikers' Food Tour of Britain'', який виходив у будні. У серіалі показували, як вони щодня відвідували інший округ і готували те, що вважали фірмовою стравою цього округу. <ref>{{Cite web|url=http://www.hairybikers.com/blog/index.php?article=102|title=The Hairy Bikers rev up for their Food Tour of Britain for BBC Two Daytime|archive-url=https://web.archive.org/web/20090802031721/http://www.hairybikers.com/blog/index.php?article=102|archive-date=2 серпня 2009|url-status=dead|access-date=4 серпня 2015}}</ref>

У січні 2010 року серіал із шести частин під назвою ''«Волохаті байкери: Мами знають краще»'' вийшов на BBC Two. <ref>{{Cite web|url=http://www.hairybikers.com/shows/mums-know-best-series-1/1326|title=Mums Know Best – Series 1 – Shows|last=kazy|date=20 січня 2010|publisher=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20121122142308/http://www.hairybikers.com/shows/mums-know-best-series-1/1326|archive-date=22 листопада 2012|url-status=live|access-date=28 листопада 2012}}</ref>

25 жовтня 2010 року на BBC Two стартував новий серіал із 40 епізодів ''The Hairy Bikers' Cook Off'' . Програма включала куховарство між двома родинами та зірковими гостями. <ref>{{Cite web|url=https://www.hairybikers.com/shows/view/the-hairy-bikers-cook-off|title=The Hairy Bikers' Cook Off – TV Shows|last=Bikers|first=Hairy|authorlink1=Hairy Bikers|date=October 2010|website=Hairy Bikers|language=en|archive-url=https://web.archive.org/web/20240301092908/https://www.hairybikers.com/shows/view/the-hairy-bikers-cook-off|archive-date=1 березня 2024|access-date=2 березня 2024}}</ref>

З січня по травень 2010 року Hairy Bikers виступали зі своїм шоу ''Big Night Out'' у театрах Великобританії. Режисер шоу - Боб Мортімер. Це була весела суміш приготування їжі та спілкування, пісні і танцю. В шоу розповідали про свою молодість, про те, як вони познайомилися та про їхню любов до їжі. <ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.co.uk/programmes/articles/40kCXxzXC0Z7QlnZclgktyK/about-the-hairy-bikers|title=About the Hairy Bikers|publisher=BBC.co.uk|archive-url=https://web.archive.org/web/20240301180923/https://www.bbc.co.uk/programmes/articles/40kCXxzXC0Z7QlnZclgktyK/about-the-hairy-bikers|archive-date=1 березня 2024|url-status=live|access-date=1 березня 2024}}</ref>

У червні 2011 року Байкери з'явилися у другій серії «''Мама все знає»''. Серіал із восьми епізодів показував трьох «зіркових мам», чиї рецепти були випробувані. <ref>{{Cite web|url=http://www.hairybikers.com/shows/mums-know-best-series-2/1325|title=Mums Know Best – Series 2 – Shows|date=|publisher=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20121204071905/http://www.hairybikers.com/shows/mums-know-best-series-2/1325|archive-date=4 грудня 2012|url-status=live|access-date=28 листопада 2012}}</ref> У жовтні 2011 року на BBC Two вийшов новий серіал ''Meals on Wheels'' . Він, разом із BBC Learning, розпочав кампанію, щоб зберегти місцеві послуги «страви на колесах» у Великобританії. <ref>{{Cite web|url=http://www.hairybikers.com/shows/meals-on-wheels/1324|title=Meals on Wheels – Shows|date=|publisher=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20121113165012/http://www.hairybikers.com/shows/meals-on-wheels/1324|archive-date=13 листопада 2012|url-status=live|access-date=28 листопада 2012}}</ref>

З листопада по грудень 2011 року Байкери з’являлися в 30-серійному серіалі BBC під назвою «''Волохаті байкери: найкраще з Британії»'', який транслювався о 15:45 на BBC Two (окрім останнього тижня шоу, під час якого воно транслювалося на BBC One). Серіал прославляв британські рецепти та відстоював місцеві продукти. У січні-лютому 2012 року BBC Two показувала годинні повторні версії, включаючи рецепти з різних епізодів серіалу. <ref>{{Cite web|url=http://www.hairybikers.com/shows/best-of-british/1458|title=Best of British – Shows|date=|publisher=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20121113164858/http://www.hairybikers.com/shows/best-of-british/1458|archive-date=13 листопада 2012|url-status=live|access-date=28 листопада 2012}}</ref>

Після підписання нових контрактів з ВВС у 2011 році було замовлено новий серіал. ''Hairy Biker's Bakeation'' — це гастрономічна мандрівка, яка відкриває для себе найкращу випічку, яка пропонується по всій Європі, з Норвегії, Нідерландів, Бельгії та Люксембургу, Німеччини, Східної Європи (Словаччина, Угорщина та Румунія), Австрії, Італії та Франції, Іспанії. <ref>{{Cite web|url=https://www.hairybikers.com/shows/view/hairy-bikers-bakeation|title=Hairy Bikers' Bakeation – TV Shows|last=Bikers|first=Hairy|website=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20231221004932/https://www.hairybikers.com/shows/view/hairy-bikers-bakeation|archive-date=21 грудня 2023|url-status=live|access-date=1 березня 2024}}</ref>

У березні 2012 року Good Food замовив ''The Hairy Biker's Mississippi Adventure'', перший серіал дуету для каналу. UKTV надав опис серіалу: «У цьому неперевершеному паломництві їжі та музики незмінно популярні Волохаті Байкери повертаються в сідло, досліджуючи довжину культової [[Міссісіпі (річка)|річки Міссісіпі]] в Америці в пошуках смачних коренів душевної їжі та Південної музики». Виробництвом серіалу займалася Mentorn Media. Разом із серіалом було випущено перший інтерактивний додаток [[IOS|для iOS]] від Bikers. <ref>{{Cite web|url=https://www.hairybikers.com/shows/view/hairy-bikers-mississippi-adventure|title=Hairy Bikers' Mississippi Adventure – TV Shows|last=Bikers|first=Hairy|website=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20230207015049/https://www.hairybikers.com/shows/view/hairy-bikers-mississippi-adventure|archive-date=7 лютого 2023|url-status=live|access-date=1 березня 2024}}</ref>

У серпні 2012 року ''Hairy Dieters: How to Love Food and Lose Weight'' показали, як The Hairy Bikers радикально змінили свій спосіб життя, але залишилися вірними своїй любові до смачної їжі, коли вони розпочали кампанію зі скидання ваги. <ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.co.uk/programmes/p00vq8c6|title=BBC Two – Hairy Dieters: How to Love Food and Lose Weight|last=|date=1 січня 1970|publisher=Bbc.co.uk|archive-url=https://web.archive.org/web/20121113134357/http://www.bbc.co.uk/programmes/p00vq8c6|archive-date=13 листопада 2012|url-status=live|access-date=28 листопада 2012}}</ref>

У лютому 2014 року вони запустили новий серіал - «''Азіатські пригоди волохатих байкерів»'' для BBC Two, у якому вони подорожували Азією, дегустували місцеву кухню, зустрічалися з місцевими жителями та власноруч готували місцеві страви. Серіал схожий на серіал ''Bakeation'' 2012 року <ref>{{Cite web|url=http://www.bbc.co.uk/programmes/b03vp3tt|title=Series 1, The Hairy Bikers' Asian Adventure – BBC Two|website=BBC|archive-url=https://web.archive.org/web/20240301180330/https://www.bbc.co.uk/programmes/b03vp3tt|archive-date=1 березня 2024|url-status=live|access-date=1 березня 2024}}</ref>

У березні 2015 року разом із Лорейн Паскаль вони презентували ''«Улюблену їжу нації»'' на BBC Two. <ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.co.uk/programmes/b05n2c6h|title=BBC Two – The Hairy Bikers and Lorraine Pascale: Cooking the Nation's Favourite Food|website=BBC|archive-url=https://web.archive.org/web/20170108132111/http://www.bbc.co.uk/programmes/b05n2c6h|archive-date=8 січня 2017|url-status=live|access-date=29 лютого 2024}}</ref>

Відчувши власний успіх у збалансованому споживанні їжі, усвідомлюючи своє здоров’я та схуднення, Дейв Майерс і Сі Кінг хотіли допомогти іншим зробити те саме. У січні 2014 року вони запустили Дієтичний клуб волохатих байкерів, який містив рецепти, поради та підказки для людей, які хотіли бути здоровими та схуднути. <ref name="hairybikersdietclub.com">{{Cite web|url=https://www.hairybikersdietclub.com/|title=Hairy Bikers' Diet Club – Welcome – Lose Weight With Us|website=Hairy Bikers Diet Club|archive-url=https://web.archive.org/web/20170603220738/https://www.hairybikersdietclub.com/|archive-date=3 червня 2017|url-status=dead|access-date=11 травня 2017}}</ref>

У 2015 році Майерс разом із Сі Кінгом написав автобіографію під назвою ''«Волохаті байкери: кров, піт і шини»'' . <ref>{{Cite web|url=https://www.express.co.uk/entertainment/books/620899/The-Hairy-Bikers-Blood-Sweat-and-Tyres-Slade-House-David-Mitchell|title=Book reviews: The Hairy Bikers, Slade House and more|date=20 листопада 2015|website=[[Daily Express]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20220523094829/https://www.express.co.uk/entertainment/books/620899/The-Hairy-Bikers-Blood-Sweat-and-Tyres-Slade-House-David-Mitchell|archive-date=23 травня 2022|url-status=live|access-date=2 серпня 2022}}</ref>

У вересні 2017 року Маєрс і Кінг були посвячені в благодійну організацію шоу-бізнесу Великий орден водяних щурів. <ref>{{Cite web|url=https://www.gowr.co.uk/all-water-rats/v/274|title=Biography of a Water Rat|website=www.gowr.co.uk|archive-url=https://web.archive.org/web/20231210232527/https://www.gowr.co.uk/all-water-rats/v/274|archive-date=10 грудня 2023|url-status=live|access-date=29 лютого 2024}}</ref>

== Особисте життя ==
У 1998 році Майєрс втратив свою наречену, яка померла від раку, а наприкінці року він почав страждати від [[Мігрень|мігрені]] та [[Амнезія|втрати пам'яті]]. Лікарі сканували його і повідомили, що в його мозку є тінь, яка виявилася доброякісною арахноїдальною кістою. Екстрена операція успішно видалила її. <ref name="bt">{{Cite news|date=22 вересня 2018|title=Hairy Biker Dave Myers on latest health scare|url=https://m.belfasttelegraph.co.uk/life/hairy-biker-dave-myers-on-latest-health-scare-37334306.html|work=Belfast Telegraph|accessdate=5 січня 2022|archivedate=1 March 2024|archiveurl=https://web.archive.org/web/20240301024359/https://m.belfasttelegraph.co.uk/entertainment/hairy-biker-dave-myers-on-latest-health-scare/37334306.html|url-status=live}}</ref>

У січні 2011 року він одружився зі своєю партнеркою Ліліаною Орзак, з якою познайомився під час зйомок «Волохатих байкерів» у [[Румунія|Румунії]] для BBC. <ref>{{Cite web|url=https://www.hairybikers.com/news/2011/01/12/happiest-hairy-news-wedding-bells-for-dave|title=Wedding Bells for Dave - News|last=Bikers|first=Hairy|website=Hairy Bikers|archive-url=https://web.archive.org/web/20240303172903/https://www.hairybikers.com/news/2011/01/12/happiest-hairy-news-wedding-bells-for-dave|archive-date=2024-03-03|url-status=bot: unknown|access-date=3 березня 2024}}</ref>

Від попередніх стосунків у нього було двоє пасинків. <ref name="Express marry">{{Cite web|url=http://www.express.co.uk/showbiz/tv-radio/441380/Dave-Myers-is-the-Strictly-hairy-dancer-turned-make-up-artist-and-antiques-fanatic|title=Dave Myers is the Strictly hairy dancer turned make-up artist and antiques fanatic!|last=Midgley|first=Dominic|date=6 листопада 2013|website=Express|archive-url=https://web.archive.org/web/20160130124021/http://www.express.co.uk/showbiz/tv-radio/441380/Dave-Myers-is-the-Strictly-hairy-dancer-turned-make-up-artist-and-antiques-fanatic|archive-date=30 січня 2016|url-status=live|access-date=23 січня 2016}}</ref>

== Проблеми зі здоров'ям і смерть ==
У 2018 році Майєрсу повідомили, що він страждає на [[Глаукома|глаукому]] . <ref name="bt"/> У жовтні 2021 року Сі Кінг оголосив, що Майерс одужує після зараження [[Коронавірусна хвороба 2019|COVID-19]] . <ref>{{Cite web|url=https://www.standard.co.uk/news/uk/hairy-bikers-si-king-dave-myers-covid-battle-bbc-breakfast-one-show-b959889.html|title=Hairy Bikers star Si King says best friend Dave Myers is 'not very well' amid Covid battle|date=11 жовтня 2021|website=standard.co.uk|archive-url=https://web.archive.org/web/20211011163607/https://www.standard.co.uk/news/uk/hairy-bikers-si-king-dave-myers-covid-battle-bbc-breakfast-one-show-b959889.html|archive-date=11 жовтня 2021|url-status=live|access-date=13 жовтня 2021}}</ref>

У травні 2022 року Майєрс розповів, що у нього виявили рак і він проходив курс [[Хімієтерапія|хіміотерапії]] . <ref name="BBC20220506">{{Cite news|date=6 травня 2022|title=Hairy Bikers: TV chef Dave Myers reveals cancer diagnosis|language=en-GB|work=BBC News|url=https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-61345107|accessdate=7 січня 2023|archivedate=7 January 2023|archiveurl=https://web.archive.org/web/20230107135733/https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-61345107|url-status=live}}</ref>

У січні 2023 року на ''BBC Breakfast він'' анонсував нову серію телешоу ''«Волохаті байкери»'' та розповів про те, як продовжує лікування. <ref>{{Cite news|date=3 січня 2023|title=Hairy Biker Dave Myers gives update on cancer treatment|language=en-GB|work=BBC News|url=https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-64125581|accessdate=7 січня 2023|archivedate=7 January 2023|archiveurl=https://web.archive.org/web/20230107135732/https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-64125581|url-status=live}}</ref>

Майєрс помер 28 лютого 2024 року у віці 66 років поряд з сім’єю та друзями. <ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.co.uk/news/entertainment-arts-68433675|title=Dave Myers: The Hairy Bikers star, who had cancer, dies at 66|date=29 лютого 2024|website=BBC News|archive-url=https://web.archive.org/web/20240229100916/https://www.bbc.co.uk/news/entertainment-arts-68433675|archive-date=29 лютого 2024|url-status=live|access-date=29 лютого 2024}}</ref>

Майєрс заздалегідь склав плани щодо власного похорону. Коли його запитали, як він найбільше хотів би, щоб його запам’ятали як особистість, Майєрс сказав, що сподівається, що це буде як людина, «у якої було бажання», і щоб люди навколо нього «ніколи не обмежували» свої цілі. <ref>{{Cite news|url=https://www.standard.co.uk/showbiz/hairy-bikers-tv-chef-dave-myers-funeral-arrangements-b1142690.html#:~:text=Most%20of%20you%20will%20know,passed%20away%20peacefully%20at%20home.|last=Campbell|first=Tina|title=Hairy Bikers star Dave Myers organised his own funeral before his death|work=The Standard|date=2 березня 2024|accessdate=4 березня 2024}}</ref>

== Фільмографія ==

=== Вибрані телевізійні гостьові виступи ===

* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-32|''Christmas University Challenge'' – contestant and team captain, Goldsmiths, University of London (23 December 2020)]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-33|''Shooting Stars'' (16 September 2009)]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-34|''Genius'' (October 2010) – guest]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-Bracknell-35|''Children in Need'' (November 2010) – guest]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-Bracknell-35|''This Morning'' (2016) – guest]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-36|''Countdown'' (August 2012, January 2013, October 2014) – guest in Dictionary Corner]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-37|''Loose Women'' (22 November 2017) – guest]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-Bracknell-35|''Would I Lie To You?'' (28 June 2013) – panellist]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-38|''Never Mind the Buzzcocks'' (23 September 2013) – panellist]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-39|''Room 101'' (7 February 2014) – guest]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-40|''All About Two'' (20 April 2014) – guest panellist]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-41|''Through the Keyhole'' (11 October 2014) – celebrity homeowner]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-42|''Holiday of My Lifetime'' (20 October 2014) – guest]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-43|''The BBC Children in Need Sewing Bee'' (21 October 2014) – contestant]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-44|''Celebrity Juice'' (24 October 2014) – panellist]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-45|''All Star Family Fortunes'' (25 January 2015) – contestant]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-46|''A Cook Abroad'' (2 February 2015) – guest presenter]]
* [[:en:Dave_Myers_(presenter)#cite_note-47|''The Chase: Celebrity Special'' (2015) – contestant]]

=== Театр ===
2014: ''[[Попелюшка]]'' ( пантоміма ), шестикутник, [[Редінг (Англія)|читання]], роль другого плану, сезон 2014–15 <ref>{{Cite web|url=http://www.imaginetheatre.co.uk/behind-the-scenes/2014/12/15/meet-the-cinderella-reading-cast-2|title=Meet the Cinderella Reading Cast #2|date=15 грудня 2014|publisher=Imagine Theatre, Coventry|archive-url=https://web.archive.org/web/20170118053832/http://www.imaginetheatre.co.uk/behind-the-scenes/2014/12/15/meet-the-cinderella-reading-cast-2|archive-date=18 січня 2017|url-status=dead|access-date=18 січня 2017}}</ref>

=== ''Строго танцюй'' ===
У 2013 році Майєрс брав участь у ''Strictly Come Dancing (серія 11)'' у партнерстві з професійною танцівницею бальних танців Карен Хауер . Вони були виключені на сьомому тижні 10 листопада. <ref>{{Cite web|url=http://www.ianvictoria.co.uk/comedancing11voting.htm|title=Strictly Come Dancing – Series 11 Voting.|publisher=Ianvictoria.co.uk|archive-url=https://web.archive.org/web/20240301175939/http://www.ianvictoria.co.uk/comedancing11voting.htm|archive-date=1 березня 2024|url-status=live|access-date=1 березня 2024}}</ref>
{| class="wikitable" style="margin:auto;"
| rowspan="2" |'''Week'''
| rowspan="2" |'''Dance'''/'''song'''
| colspan="5" |'''Judges' scores'''
| rowspan="2" |'''Result'''
|- style="text-align:center; background:#ccc;"
| style="width:10%; " |Craig Revel Horwood
| style="width:10%; " |[[Дарсі Басселл|Darcey Bussell]]
| style="width:10%; " |Len Goodman
| style="width:10%; " |Bruno Tonioli
| style="width:10%; " |Total
|-
|1
|Cha-Cha-Cha / "Moves like Jagger"
|2
|5
|5
|4
|16
|Safe
|-
|2
|American Smooth / "How D'Ya Like Your Eggs in the Morning?"
|3
|5
|5
|4
|17
|Safe
|-
|3
|Paso Doble / "I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)"
|2
|5
|5
|4
|16
|Safe
|-
|4
|Waltz / "Take It to the Limit"<ref>{{Cite web|url=http://forums.digitalspy.co.uk/showpost.php?p=69181708&postcount=14|title=Week 4 Dances|date=13 жовтня 2013|publisher=|archive-url=https://web.archive.org/web/20160304083230/http://forums.digitalspy.co.uk/showpost.php?p=69181708&postcount=14|archive-date=4 березня 2016|url-status=live|access-date=11 травня 2017}}</ref>
|5
|6
|6
|6
|23
|Safe
|-
|5
|Salsa / "Cuban Pete"
|3
|5
|5
|4
|17
|Safe
|-
|6
|Jive / "Monster Mash"
|4
|5
|6
|4
|19
|Safe
|-
|7
|Tango / "I'm Gonna Be (500 Miles)"
|4
|6
|6
|4
|20
|Eliminated
|-
|}

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==
* [https://www.hairybikers.com/ Офіційний сайт Hairy Bikers]

[[Категорія:Померли від раку в Англії]]
[[Категорія:Персоналії:Барроу-ін-Фернесс]]
[[Категорія:Померли 2024]]
[[Категорія:Народились 1957]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: Дейв Майерс

Народився: 8 вересня 1957 · Barrow-in-Furness, Lancashire, England

Помер: 28 лютого 2024 (у віці 66 років) · ·злоякісна пухлина

Країна: Велика Британія

Діяльність: Шеф кухні, візажист, television celebrity chef

Alma mater: Ґолдсмітсd і Barrow Grammar Schoolsd

Знання мов: англійська

Заклад: BBC


text:
# Гамбург-Альтона
53°33′07″ пн. ш. 9°56′06″ сх. д. / 53.55194444° пн. ш. 9.935° сх. д.
Гамбург-Альтона (нім. Hamburg-Altona) — залізнична станція в Гамбурзі, Німеччина, розташована на захід від Гамбург-Головний, в районі, що має назву Альтона.
Кінцева станція головної лінії, більшість рейсів Intercity-Express (ICE) до/з південної Німеччини починаються та закінчуються в Гамбург-Альтона.
Тут також є пересадка на підземну станцію Альтона, що обслуговується швидкісними поїздами Гамбурзької міської залізниці.

Станція є під орудою DB Station&Service.

## Історія
Початкова станція Альтона була побудована компанією Altona-Kiel Railway Company в кінці лінії від Кіля, приблизно за 300 метрів на південь від чинної станції.
Вона була відкрита в 1844 році, тоді Альтона була незалежним містом у герцогстві Гольштейн (старий вокзал зараз використовується як ратуша сучасного району Альтона).
У 1866 році було відкрито сполучну лінію, що дозволило потягам курсувати до станції Клостертор (біля головного залізничного вокзалу) і далі до Берліна чи Ганновера .
У 1867 році була відкрита залізниця Альтона — Бланкенезе до міст на правому березі річки Ельба (ця лінія сьогодні використовується лініями S-Bahn S1 і S11).
У 1898 році Гамбург-Альтона (головний вокзал Альтони) було відкрито на нинішньому місці.
Він був сильно пошкоджений під час Другої світової війни, але згодом відбудований.
Будівлю було остаточно знесено наприкінці 1970-х років під час будівництва City-S-Bahn, незважаючи на протести;
було побоювання, що прокладання тунелю призведе до руйнування конструкції.
Після відкриття в 1979 році його замінила нинішня двоповерхова малоповерхова збірна бетонна конструкція.

## Майбутнє
У вересні 2009 року Hamburger Morgenpost та Die Welt повідомили, що Deutsche Bahn AG планує закрити залізничну станцію далекого сполучення в Альтоні та побудувати нову станцію в районі станції Дібстайх.
Як повідомляє Die Welt, міська влада провела попередні дослідження для будівництва квартир і парку.
Спочатку очікувалося, що нову станцію відкриють у 2016 році.

Через часті протести ця дата була відкладена до 2027 року.

## Схема станції
Регіональні поїзди та поїзди далекого сполучення починаються та закінчуються на платформах на рівні вулиці в межах терміналу. Є дві підземні острівні платформи для швидкісних поїздів Гамбурга S-Bahn, до яких можна піднятися сходами, ескалаторами та ліфтами.
Навпроти вокзалу розташована автобусна станція, що сполучає місто.

## Послуги

#### Далеке прямування
Альтона є кінцевою/початковою станцією для ліній ICE 18, 25 і 28 до Мюнхена, лінії 22 до Штутгарта , лінії 26 до Карлсруе та лінії 20 до Базеля.
Усі послуги ICE надаються DB Fernverkehr.
| Лінія    | Маршрут                                                                                | Маршрут                                                                                | Інтервал                              |
| -------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------------------------- |
| ICE 11   | Гамбург-Альтона — Гамбург-Головний — Берлін-Головний — Лейпциг-Головний — Ерфурт-Головний — Франкфурт-на-Майні-Головний — Мангайм-Головний — Штутгарт-Головний — Аугсбург-Головний — Мюнхен-Головний                                                      | Гамбург-Альтона — Гамбург-Головний — Берлін-Головний — Лейпциг-Головний — Ерфурт-Головний — Франкфурт-на-Майні-Головний — Мангайм-Головний — Штутгарт-Головний — Аугсбург-Головний — Мюнхен-Головний                                                      | Індивідуальні послуги                 |
| ICE 18   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Берлін — Галле (Зале)-Головний — Ерфурт — Нюрнберг-Головний — Інгольштадт-Головний/Аугсбург — Мюнхен                                                                                | Гамбург-Альтона — Гамбург — Берлін — Галле (Зале)-Головний — Ерфурт — Нюрнберг-Головний — Інгольштадт-Головний/Аугсбург — Мюнхен                                                                                | Що дві години                         |
| ICE 20   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер-Головний — Кассель-Вільгельмсгеє — Франкфурт — Мангайм — Карлсруе-Головний — Фрайбург-Головний — Базель SBB — Цюрих-Головний (— Кур)                                                                                | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер-Головний — Кассель-Вільгельмсгеє — Франкфурт — Мангайм — Карлсруе-Головний — Фрайбург-Головний — Базель SBB — Цюрих-Головний (— Кур)                                                                                | Що дві години                         |
| ICE 22   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Вільгельмсгеє — Франкфурт — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Мангайм — Штутгарт-Головний                                                                                | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Вільгельмсгеє — Франкфурт — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Мангайм — Штутгарт-Головний                                                                                | Що дві години                         |
| ICE 25   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Кассель-Вільгельмсгеє — Вюрцбург-Головний — Нюрнберг — Інгольштадт — Мюнхен                                                                                | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Кассель-Вільгельмсгеє — Вюрцбург-Головний — Нюрнберг — Інгольштадт — Мюнхен                                                                                | Що години                             |
| ICE 26   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Люнебург — Ганновер — Кассель-Вільгельмсгеє — Марбург — Гісен — Франкфурт — Дармштадт-Головний — Гейдельберг-Головний — Карлсруе                                                                                | Гамбург-Альтона — Гамбург — Люнебург — Ганновер — Кассель-Вільгельмсгеє — Марбург — Гісен — Франкфурт — Дармштадт-Головний — Гейдельберг-Головний — Карлсруе                                                                                | Що дві години                         |
| EC 27    | (Кіль-Головний —) Гамбург-Альтона — Гамбург — Людвігслуст — Берлін — Дрезден-Головний — Прага-Головна                                                                                | (Кіль-Головний —) Гамбург-Альтона — Гамбург — Людвігслуст — Берлін — Дрезден-Головний — Прага-Головна                                                                                | Що дві години                         |
| ICE 28   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Берлін — Лейпциг —                                                                                | Ерфурт — Нюрнберг — Мюнхен                                                                                | Що дві години                         |
| ICE 28   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Берлін — Лейпциг —                                                                                | Єна-Парадіз                                                                                | Одна пара поїздів                     |
| ICE 30   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен-Головний — Оснабрюк-Головний — Мюнстер-Головний — Дортмунд-Головний — Ессен-Головний — Дуйсбург-Головний — Дюссельдорф-Головний — Кельн-Головний                                                                       | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен-Головний — Оснабрюк-Головний — Мюнстер-Головний — Дортмунд-Головний — Ессен-Головний — Дуйсбург-Головний — Дюссельдорф-Головний — Кельн-Головний                                                                       | Один поїзд                            |
| ICE 31   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Оснабрюк — Мюнстер — Дортмунд — Вупперталь-Головний — Кельн-Головний — Бонн-Головний — Кобленц-Головний — Майнц-Головний — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Франкфурт                                                   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Оснабрюк — Мюнстер — Дортмунд — Вупперталь-Головний — Кельн-Головний — Бонн-Головний — Кобленц-Головний — Майнц-Головний — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Франкфурт                                                   | Дві пари поїздів                      |
| IC/EC 30 | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Ессен — Дуйсбург — Дюссельдорф — Кельн — Бонн — Майнц — Мангайм — Штутгарт EC: Мангайм — Карлсруе — Фрайбург — Базель — Цюрих/Інтерлакен-Східний                                                | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Ессен — Дуйсбург — Дюссельдорф — Кельн — Бонн — Майнц — Мангайм — Штутгарт EC: Мангайм — Карлсруе — Фрайбург — Базель — Цюрих/Інтерлакен-Східний                                                | Що дві години EC: чотири пари поїздів |
| IC 31    | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Вупперталь-Головний — Золінген-Головний — Кельн — Майнц — Франкфурт (— Вюрцбург — Нюрнберг – Регенсбург-Головний – Штраубінг – Пассау-Головний)                                                 | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Вупперталь-Головний — Золінген-Головний — Кельн — Майнц — Франкфурт (— Вюрцбург — Нюрнберг – Регенсбург-Головний – Штраубінг – Пассау-Головний)                                                 | Що дві години                         |
| ICE 42   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Ессен — Дуйсбург — Дюссельдорф — Кельн — Мессе/Дойц — / Кельн — Зігбург/Бонн — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Мангайм — Штутгарт-Головний — Ульм-Головний — Аугсбург-Головний — Мюнхен           | Гамбург-Альтона — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Ессен — Дуйсбург — Дюссельдорф — Кельн — Мессе/Дойц — / Кельн — Зігбург/Бонн — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Мангайм — Штутгарт-Головний — Ульм-Головний — Аугсбург-Головний — Мюнхен           | Одна пара поїздів                     |
| ICE 91   | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Геттінген — Кассель-Вільгельмсгеє — Фульда — Вюрцбург-Головний — Нюрнберг-Головний — Регенсбург-Головний — Платлінг — Пассау-Головний — Лінц-Головний — Санкт-Пельтен-Головний — Відень-Майдлінг — Відень-Головний | Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Геттінген — Кассель-Вільгельмсгеє — Фульда — Вюрцбург-Головний — Нюрнберг-Головний — Регенсбург-Головний — Платлінг — Пассау-Головний — Лінц-Головний — Санкт-Пельтен-Головний — Відень-Майдлінг — Відень-Головний | Одна пара поїздів                     |

title: Гамбург-Альтона

wikitext:
{{Unibox}}
'''Гамбург-Альтона''' ({{lang-de|Hamburg-Altona}}) — [[залізнична станція]] в [[Гамбург|Гамбурзі]], [[Німеччина]], розташована на захід від [[Гамбург-Головний]], в районі, що має назву [[Альтона (Гамбург)|Альтона]].

Кінцева станція головної лінії, більшість рейсів [[Intercity-Express]] (ICE) до/з південної Німеччини починаються та закінчуються в Гамбург-Альтона.
Тут також є пересадка на підземну станцію Альтона, що обслуговується швидкісними поїздами [[Гамбурзька міська залізниця|Гамбурзької міської залізниці]].
<ref name="HVV plan">{{Citation |author=Staff |publisher=[[Hamburger Verkehrsverbund]] |url=http://www.hvv.de/pdf/fahrplaene/usar/hvv_usar_regio.pdf |title=Rapid Transit/Regional Rail (Network plan, pdf) |access-date=24 січня 2009 |date=14 грудня 2008 |url-status=dead |archive-url=https://web.archive.org/web/20090117074514/http://www.hvv.de/pdf/fahrplaene/usar/hvv_usar_regio.pdf |archive-date=17 січня 2009 }}</ref>
Станція є під орудою {{нп|DB Station&Service}}.
<ref>[https://www.deutschebahn.com/resource/blob/8889522/a054b9a282843452d30760865e196637/Stationspreisliste-2023-data.pdf "Stationspreisliste 2023" [Station price list 2023] (PDF) (in German). DB Station&Service. 28 November 2022. Retrieved 14 December 2022.]</ref>

== Історія ==
Початкова станція Альтона була побудована компанією {{нп|Altona-Kiel Railway Company}} в кінці {{нп|залізниця Гамбург-Альтона — Кіль|лінії від Кіля||Hamburg-Altona–Kiel railway}}, приблизно за 300 метрів на південь від чинної станції.
Вона була відкрита в 1844 році, тоді Альтона була незалежним містом у [[Герцогство Гольштейн|герцогстві Гольштейн]] (старий вокзал зараз використовується як [[Альтонська ратуша|ратуша сучасного району Альтона]]).

У 1866 році було відкрито {{нп|сполучна залізниця Гамбург — Альтона|сполучну лінію||Hamburg-Altona link line}}, що дозволило потягам курсувати до станції Клостертор (біля головного залізничного вокзалу) і далі до [[Берлін]]а чи [[Ганновер]]а .
У 1867 році була відкрита {{нп|залізниця Альтона — Бланкенезе|||Altona–Blankenese railway}} до міст на правому березі річки [[Ельба]] (ця лінія сьогодні використовується лініями S-Bahn S1 і S11).

У 1898 році Гамбург-Альтона (головний вокзал Альтони) було відкрито на нинішньому місці.
Він був сильно пошкоджений під час Другої світової війни, але згодом відбудований.
Будівлю було остаточно знесено наприкінці 1970-х років під час будівництва City-S-Bahn, незважаючи на протести;
було побоювання, що прокладання тунелю призведе до руйнування конструкції.
Після відкриття в 1979 році його замінила нинішня двоповерхова малоповерхова збірна бетонна конструкція.

== Майбутнє ==
У вересні 2009 року ''{{нп|Hamburger Morgenpost}}'' та ''[[Die Welt]]'' повідомили, що [[Deutsche Bahn|Deutsche Bahn AG]] планує закрити залізничну станцію далекого сполучення в Альтоні та побудувати нову станцію в районі станції {{Ст.|Дібстайх}}.
Як повідомляє ''Die Welt'', міська влада провела попередні дослідження для будівництва квартир і парку.
Спочатку очікувалося, що нову станцію відкриють у 2016 році.
<ref name="mopo2009">{{cite news |url=http://archiv.mopo.de/archiv/2009/20090903/hamburg/politik/wohnungsbau_statt_sackbahnhof.html |title=Wohnungsbau statt Sackbahnhof |trans-title=Flats building instead of terminal |publisher=[[Hamburger Morgenpost]] |language=de |author=Thomas Hirschbiegel, Jessica Kröll |date=3 вересня 2009 |access-date=9 жовтня 2009 |url-status=dead |archive-url=https://web.archive.org/web/20090910182429/http://archiv.mopo.de/archiv/2009/20090903/hamburg/politik/wohnungsbau_statt_sackbahnhof.html |archive-date=10 вересня 2009 }}</ref><ref name="welt2009">{{cite news |url=https://www.welt.de/die-welt/vermischtes/hamburg/article4630907/Die-Bahn-legt-sich-fest-Fernbahnhof-Altona-wird-bis-2016-verlegt.html |title=Deutsche Bahn legt sich fest: Fernbahnhof Altona wird bis 2016 verlegt |trans-title=German Rail predefined: Long distance station Altona transferred until 2016 |language=de |newspaper=[[Die Welt]] |date=26 вересня 2009 |access-date=9 жовтня 2009 |author=Olaf Dittmann}}</ref>
Через часті протести ця дата була відкладена до 2027 року.

== Схема станції ==
Регіональні поїзди та поїзди далекого сполучення починаються та закінчуються на платформах на рівні вулиці в межах терміналу. Є дві підземні острівні платформи для швидкісних поїздів Гамбурга S-Bahn, до яких можна піднятися сходами, ескалаторами та ліфтами.
Навпроти вокзалу розташована автобусна станція, що сполучає місто.

== Послуги ==
==== Далеке прямування ====
Альтона є кінцевою/початковою станцією для ліній ICE 18, 25 і 28 до Мюнхена, лінії 22 до Штутгарта , лінії 26 до Карлсруе та лінії 20 до Базеля.
Усі послуги ICE надаються [[DB Fernverkehr]].

{| class="wikitable"
|-
! Лінія
!colspan=2| Маршрут
! Інтервал
|-
| '''ICE 11'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — [[Гамбург-Головний]] — [[Берлін-Головний]] — [[Лейпциг-Головний]] — [[Ерфурт-Головний]] — Франкфурт-на-Майні-Головний — [[Мангайм-Головний]] — [[Штутгарт-Головний]] — [[Аугсбург-Головний]] — [[Мюнхен-Головний]]
| Індивідуальні послуги
|-
| '''ICE 18'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Берлін — [[Галле (Зале)-Головний]] — Ерфурт — Нюрнберг-Головний — [[Інгольштадт-Головний]]/Аугсбург — Мюнхен
| Що дві години
|-
| '''ICE 20'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — [[Ганновер-Головний]] — [[Кассель-Вільгельмсгеє]] — Франкфурт — Мангайм — [[Карлсруе-Головний]] — [[Фрайбург-Головний]] — [[Базель SBB]] — [[Цюрих-Головний]]  (— {{Ст.|Кур}})
| Що дві години
|-
| '''ICE 22'''
|colspan=2| Гамбург-Альтона — Гамбург — Ганновер — Вільгельмсгеє — Франкфурт — {{Ст.|Аеропорт Франкфурт-на-Майні|далеке прямування}} — Мангайм — [[Штутгарт-Головний]]
| Що дві години
|-
| '''ICE 25'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Ганновер — Кассель-Вільгельмсгеє — [[Вюрцбург-Головний]] — Нюрнберг — Інгольштадт — Мюнхен
| Що години
|-
| '''ICE 26'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — {{Ст.|Люнебург}} — Ганновер — Кассель-Вільгельмсгеє — {{Ст.|Марбург}} — {{Ст.|Гісен}} — Франкфурт — [[Дармштадт-Головний]] — [[Гейдельберг-Головний]] — Карлсруе
| Що дві години
|-
| '''EC 27'''
|colspan=2| ([[Кіль-Головний]] —) '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — {{Ст.|Людвігслуст}} — Берлін — [[Дрезден-Головний]] — [[Прага-Головна]]
| Що дві години
|-
|rowspan=2| '''ICE 28'''
|rowspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Берлін — Лейпциг —
|Ерфурт — Нюрнберг — Мюнхен
| Що дві години
|-
|[[Єна-Парадіз]]
|Одна пара поїздів
|-
| '''ICE 30'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — [[Бремен-Головний]] — [[Оснабрюк-Головний]] — [[Мюнстер-Головний]] — [[Дортмунд-Головний]] — Ессен-Головний — [[Дуйсбург-Головний]] — [[Дюссельдорф-Головний]] — [[Кельн-Головний]]
| Один поїзд
|-
| '''ICE 31'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Бремен — Оснабрюк — Мюнстер — Дортмунд — [[Вупперталь-Головний]] — [[Кельн-Головний]] — [[Бонн-Головний]] — [[Кобленц-Головний]] — [[Майнц-Головний]] — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Франкфурт
| Дві пари поїздів
|-
| '''IC/EC 30'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Ессен — Дуйсбург — Дюссельдорф — Кельн — Бонн — Майнц — Мангайм —  Штутгарт
EC: Мангайм — Карлсруе — Фрайбург — Базель — Цюрих/[[Інтерлакен-Східний]]
| Що дві години
EC: чотири пари поїздів
|-
|  '''IC 31'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — [[Вупперталь-Головний]] — [[Золінген-Головний]] — Кельн — Майнц — Франкфурт (— Вюрцбург — Нюрнберг – [[Регенсбург-Головний]] – {{Ст.|Штраубінг}} – [[Пассау-Головний]])
| Що дві години
|-
| '''ICE 42'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Бремен — Мюнстер — Дортмунд — Ессен — Дуйсбург — Дюссельдорф — [[Кельн — Мессе/Дойц]] —  / Кельн — {{Ст.|Зігбург/Бонн}} — Аеропорт Франкфурт-на-Майні — Мангайм — [[Штутгарт-Головний]] — [[Ульм-Головний]] — [[Аугсбург-Головний]] — Мюнхен
| Одна пара поїздів
|-
| '''ICE 91'''
|colspan=2| '''Гамбург-Альтона''' — Гамбург — Ганновер — Геттінген — Кассель-Вільгельмсгеє — {{Ст.|Фульда}} — [[Вюрцбург-Головний]] — [[Нюрнберг-Головний]] — [[Регенсбург-Головний]] — {{Ст.|Платлінг}} — [[Пассау-Головний]] — [[Лінц-Головний]] — [[Санкт-Пельтен-Головний]] — [[Відень-Майдлінг]] — [[Відень-Головний]]
| Одна пара поїздів
|-
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Залізничні станції Німеччини]]
[[Категорія:Транспорт Гамбурга]]
[[Категорія:Залізничні станції та платформи, збудовані 1844]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1844]]

Транспортна мережа: Nahverkehrsverbund Schleswig-Holsteind і Hamburger Verkehrsverbundd

Названо на честь: Альтона

Країна: Німеччина

Адміністративна одиниця: Альтона

Статистична територіальна одиниця: Гамбург-Альтона-Альтштад

Власник: DB Netz

Оператор: DB Station&Serviced

Пізніше тут збудовано: Neue Mitte Altonad

Сусідня станція: Bahrenfeld stationd, Königstrasse stationd, Holstenstrasse stationd, Diebsteich stationd, Elmshorn stationd, Pinneberg stationd і Pinneberg stationd

Обслуговується маршрутом: Intercity-Express, EuroCity, Intercity, RE 6 (Schleswig-Holstein)d, RB 71 (Schleswig-Holstein)d і ÖBB Nightjet

Залізнична лінія: Hamburg-Altona–Kiel railwayd, Hamburg-Altona link lined і Altona–Blankenese railwayd

Тарифна зона: HVV fare zone 101d

Wi-Fi: безкоштовноd

Доступність для інвалідних візків: доступно для колісних кріселd

Адреса: Scheel-Plessen-Straße 17, 22765 Hamburg

Станція пересадки: S-Bahnhof Hamburg-Altona stationd

Категорія станції: category 1 railway stationd

Стан використання: використовується


text:
# Бетті Петтерссон
Бетті Марія Кароліна Петтерссон (швед. Betty Maria Carolina Pettersson; 14 вересня 1838, Вісбю — 7 лютого 1885, Стокгольм) — шведська вчителька . У 1871 році стала першою офіційною студенткою університету в Швеції. Також була першою студенткою Уппсальського університету, першою жінкою в Швеції, яка закінчила університет, і першою жінкою, яка працювала вчителькою у гімназії.

## Життєпис
Бетті Петтерссон народилася 1838 року в родині виробника сідел Улофа Петтерссона та Магдалени Софії Кароліни Кульберг у Вісбю. Батьки, знаючи, що їх родина не заможна, виявивши, що донька талановита учениця, їй дали можливість навчатися в приватній школі для дівчат у Вісбю, куди зазвичай приймали лише учениць із заможних сімей. Ставши дорослою, Бетті працювала гувернанткою в кількох різних дворянських родинах, починаючи з 1850-х років.
Реформою 1870 року жінки отримали право навчатися в університетах. Петтерссон була прийнята до складу студентів того ж року, хоча вона не почала навчання з першої спроби. Вона закінчила Nya elementarskolan у Стокгольмі 16 травня 1871 року першою серед представників своєї статі. Оскільки цей заклад освіти був призначений лише для чоловіків, а гімназія (школа) ще не була доступна для жінок (лише у 1874 році Wallinska skolan (першій жіночій школі) було надано право проводити іспит для учнів), вона була змушена навчатися приватно для роботи у початковій школі (Nya elemantarskolan). Її також першою прийняли й до Упсальського університету 27 лютого 1872 року. Нарешті вона стала першою в історії, хто закінчив заклад вищої освіти у Швеції 28 січня 1875 року. Багато однокурсників-чоловіків зустріли її з великою неприязню.
Після закінчення закладу освіти вона працювала вчителькою у гімназії (школі) для хлопчиків, Ladugårdslands lägre elementarläroverk, з 1877 по 1884 рік. Вона знову стала перша вчителькою-жінкою в гімназії (школі) . Як особистість її характеризували як сумлінну, популярну серед учнів, умілого педагога. Як вчителя, її описували: «Цьому своєму покликанню вона віддала всю свою душу; більше того, вона мала здатність, у дуже високій мірі, завоювати довіру та прихильність своїх учнів і через це вона позитивно впливала на їхню поведінку; її клас завжди відзначався хорошим порядком і поведінкою».
Бетті Петтерссон померла на 47-му році життя від туберкульозу в лютому 1885 року.

## Спадщина
Бетті була членом нації Готланд, і товариство відкрило паб на своїй території під назвою «Беттіс» на її честь.

title: Бетті Петтерссон

wikitext:
{{Особа
|дата смерті       = {{Death date and age|df=yes|1885|2|7|1838|9|14}}
|інші_імена        =
|роки активності   =
|відомий           =
}}
{{однофамільці|Петтерссон}}
'''Бетті Марія Кароліна Петтерссон''' ({{lang-sv|Betty Maria Carolina Pettersson}}; 14 вересня 1838, Вісбю — 7 лютого 1885, [[Стокгольм]]) — шведська [[Учитель|вчителька]] . У 1871 році стала першою офіційною [[Учень|студенткою]] [[університет]]у в [[Швеція|Швеції]]. Також була першою студенткою [[Уппсальський університет|Уппсальського університету]], першою жінкою в Швеції, яка закінчила університет, і першою жінкою, яка працювала вчителькою у гімназії.

== Життєпис ==
[[Файл:Till minne av Betty Pettersson, Norra begravningsplatsen, aug 2022.jpg|міні|праворуч|200пкс|«Пам'яті Бетті Петтерссон», Північний цвинтар, 2022]]
Бетті Петтерссон народилася 1838 року в родині виробника сідел Улофа Петтерссона та Магдалени Софії Кароліни Кульберг у Вісбю. Батьки, знаючи, що їх родина не заможна, виявивши, що донька талановита учениця, їй дали можливість навчатися в приватній школі для дівчат у Вісбю, куди зазвичай приймали лише учениць із заможних сімей. Ставши дорослою, Бетті працювала [[Гувернер|гувернанткою]] в кількох різних дворянських родинах, починаючи з 1850-х років.

Реформою 1870 року жінки отримали право навчатися в університетах. Петтерссон була прийнята до складу студентів того ж року, хоча вона не почала навчання з першої спроби. Вона закінчила ''[[Nya elementarskolan]]'' у Стокгольмі 16 травня 1871 року першою серед представників своєї статі. Оскільки цей заклад освіти був призначений лише для чоловіків, а [[Гімназія|гімназія (школа)]] ще не була доступна для жінок (лише у 1874 році Wallinska skolan (першій жіночій школі) було надано право проводити іспит для учнів), вона була змушена навчатися приватно для роботи у початковій школі (Nya elemantarskolan). Її також першою прийняли й до Упсальського університету 27 лютого 1872 року. Нарешті вона стала першою в історії, хто закінчив заклад вищої освіти у Швеції 28 січня 1875 року. Багато однокурсників-чоловіків зустріли її з великою неприязню.

Після закінчення закладу освіти вона працювала вчителькою у [[Гімназія|гімназії (школі)]] для хлопчиків, ''[[Ladugårdslands lägre elementarläroverk]]'', з 1877 по 1884 рік. Вона знову стала перша вчителькою-жінкою в [[Гімназія|гімназії (школі)]] . Як особистість її характеризували як сумлінну, популярну серед учнів, умілого педагога. Як вчителя, її описували: «Цьому своєму покликанню вона віддала всю свою душу; більше того, вона мала здатність, у дуже високій мірі, завоювати довіру та прихильність своїх учнів і через це вона позитивно впливала на їхню поведінку; її клас завжди відзначався хорошим порядком і поведінкою».<ref>Betty M C Pettersson, urn: sbl:7224, Svenskt biografiskt lexikon (art av Britta Lövgren), hämtad 2015-06-16.</ref>

Бетті Петтерссон померла на 47-му році життя від [[туберкульоз]]у в лютому 1885 року.

== Спадщина ==
Бетті була членом нації Готланд, і товариство відкрило паб на своїй території під назвою «Беттіс» на її честь.

== Див. також ==

* [[Аврора Лільєнрот]] — перша жінка в Швеції, яка закінчила [[Гімназія|гімназію (школу)]] у 1788 році.

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Джерела ==
* Österberg, Carin et al., ''Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare'' (Шведські жінки: попередниці, наступниці) Лунд: Signum 1990. ({{ISBN|91-87896-03-6}}) (шведською)
* Betty MC Pettersson, urn: sbl:7224, Svenskt biografiskt lexikon (art av Britta Lövgren), hämtad 2015-06-16.

== Посилання ==
* [https://www.skbl.se/en/article/BettyPettersson Бетті Петтерссон] на Svenskt kvinnobiografiskt lexikon
{{Нормативний контроль|}}
[[Категорія:Випускники Уппсальського університету]]
[[Категорія:Померли 1885]]
[[Категорія:Народились 1838]]
[[Категорія:Шведські педагоги]]

title: Бетті Петтерссон

Народилася: 14 вересня 1838 · Visby parishd, Готланд, Готланд, Швеція

Померла: 7 лютого 1885 (у віці 46 років) · Гедвіг-Елеонораd, комуна Стокгольм, лен Стокгольм, Швеція · ·туберкульоз

Поховання: Північний цвинтар (Стокгольм)

Країна: Швеція

Діяльність: шкільна вчителька

Alma mater: Університет Уппсала (1875) і Nya Elementard (16 травня 1871)

Заклад: Östra Reald