text:
# Хоминцівська сільська рада
Хоми́нцівська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Роменському районі Сумської області. Адміністративний центр — село Хоминці.

## Загальні відомості
- Населення ради: 926 осіб (станом на 2001 рік)

## Історія
05.02.1965 Указом Президії Верховної Ради Української РСР передано Волошнівську, Новогребельську, Хоминцівську та Ярошівську сільради Срібнянського району Чернігівської області — до складу Роменського району Сумської області.

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Хоминці
- с. Дубина
- с. Локня

## Склад ради
Рада складається з 12 депутатів та голови.
- Голова ради: Устименко Олександр Станіславович
- Секретар ради:

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові       | Основні відомості                                                                     | Дата обрання | Дата звільнення |
| --------------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Скиба Анатолій Григорович         | Сільський голова, 1955 року народження, член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Скиба Анатолій Григорович         | Сільський голова, 1951 року народження, освіта вища, член Партії регіонів             | 31.10.2010   | 09.09.2012      |
| Стрижко Микола Іванович           | Сільський голова, 1955 року народження, освіта вища, безпартійний                     | 09.09.2012   | 25.10.2015      |
| Устименко Олександр Станіславович | Сільський голова, 1989 року народження, освіта вища, безпартійний                     | 25.10.2015   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України та ЦВК

### Депутати VII скликання
За результатами місцевих виборів 2015 року:
- Кількісний склад ради: 12
- Кількість обраних: 10

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування                                       | Кількість обраних депутатів | %     |
| ------------------------------------------------------- | --------------------------- | ----- |
| Самовисування                                           | 8                           | 80.00 |
| Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | 2                           | 20.00 |

#### За округами
| № округу | Прізвище, ім'я, по батькові      | Ким висунуто                                            | Дата нар.  | Освіта           | Партійна приналежність                                        | Відомості                                     |
| -------- | -------------------------------- | ------------------------------------------------------- | ---------- | ---------------- | ------------------------------------------------------------- | --------------------------------------------- |
| 1        | Палун Петро Павлович             | Самовисування                                           | 01.01.1952 | загальна середня | безпартійний                                                  | Тимчасово не працює                           |
| 2        | Волошко Аліна Анатоліївна        | Самовисування                                           | 02.07.1992 | вища             | безпартійна                                                   | ТОВ « Урожайна країна», бухгалтер             |
| 3        | Чубенко Сергій Вікторович        | політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | 19.05.1992 | вища             | безпартійний                                                  | Агроном Хоминцівського ТОВ «Урожайна країна»  |
| 4        | Пархоменко Валентина Анатоліївна | Самовисування                                           | 02.06.1982 | загальна середня | член політичної партії Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | Хоминцівський ФАП, медична сестра             |
| 5        | Пархоменко Тетяна Віталіївна     | Самовисування                                           |            |                  |                                                               |                                               |
| 6        | Сорока Валентин Миколайович      | політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | 20.05.1972 | загальна середня | безпартійний                                                  | Тимчасово не працює                           |
| 7        | Охріменко Ольга Петрівна         | Самовисування                                           | 06.08.1962 | вища             | безпартійна                                                   | Хоминцівська сільська бібліотека, бібліотекар |
| 8        | Гаценко Наталія Миколаївна       | Самовисування                                           | 25.04.1994 | загальна середня | безпартійна                                                   | Локнянський ФАП, завідувачка                  |
| 9        | Кузьма Семен Васильович          | Самовисування                                           | 11.03.1958 | загальна середня | член політичної партії Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | Пенсіонер                                     |
| 10       | Бакун Надія Іванівна             | Самовисування                                           |            |                  |                                                               |                                               |
| 11       | Кобильська Наталія Миколаївна    | Самовисування                                           | 01.08.1963 | загальна середня | безпартійна                                                   | ОДР с. Локня, прибиральниця                   |
| 12       | Божко Ніна Григорівна            | Самовисування                                           | 03.11.1963 | загальна середня | безпартійна                                                   | Тимчасово не працює                           |

title: Хоминцівська сільська рада

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Хоминцівська сільська рада
   | будівля             =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Сумська область]]
   | район               = [[Роменський район]]
   | центр               = с. [[Хоминці (Роменський район)|Хоминці]]
   | голова              = Устименко Олександр Станіславович
   | секретар            =
   | кількість членів    = 12 депутатів
   | утворена            =
   | код КОАТУУ          = 5924189600
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=30033 Хоминцівська сільська рада]
   | площа               =
   | населення           = 926 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           =
   | населені пункти     = 3 села
   | поштовий індекс     = 42060
   | адреса              = <tt>42060, Сумська обл., Роменський р-н, с. Хоминці, вул. Коперативна, 3</tt>
   | телефонний код      = 5448
   | телефонний номер    = 97-7-31
   | факс                =
   | електронна скринька = homincssslrada@mail.ru
   | вебсторінка         =
  }}

'''Хоми́нцівська сільська́ ра́да''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] в [[Роменський район|Роменському районі]] [[Сумська область|Сумської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Хоминці (Роменський район)|Хоминці]].

== Загальні відомості ==
* ''Населення ради:'' 926 осіб (станом на 2001 рік)

== Історія ==
05.02.1965 Указом Президії Верховної Ради Української РСР передано [[Волошнівська сільська рада|Волошнівську]], [[Новогребельська сільська рада (Роменський район)|Новогребельську]], '''Хоминцівську''' та [[Ярошівська сільська рада (Роменський район)|Ярошівську]] сільради [[Срібнянський район|Срібнянського району]] [[Чернігівська область|Чернігівської області]] — до складу [[Роменський район|Роменського району]] [[Сумська область|Сумської області]].<ref>{{Cite web |url=http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/3н-06 |title=Про внесення змін до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 4 січня 1965 року "Про внесення змін в адміністративне районування Української РСР" |accessdate=7 листопада 2016 |archive-date=1 липня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180701194206/http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/3н-06 }}</ref>

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Хоминці (Роменський район)|Хоминці]]
* с. [[Дубина (Роменський район)|Дубина]]
* с. [[Локня (Роменський район)|Локня]]

== Склад ради ==
Рада складається з 12 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Устименко Олександр Станіславович
* ''Секретар ради:''

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Скиба Анатолій Григорович
| Сільський голова, 1955 року народження, член [[Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»|Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина»]]
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Скиба Анатолій Григорович
| Сільський голова, 1951 року народження, освіта вища, член [[Партія регіонів|Партії регіонів]]
| align=center| 31.10.2010
| align=center| 09.09.2012
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Стрижко Микола Іванович
| Сільський голова, 1955 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 09.09.2012
| align=center| 25.10.2015
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Устименко Олександр Станіславович
| Сільський голова, 1989 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 25.10.2015
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=2844&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=2844&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref> та [[ЦВК]]<ref>{{Cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/wvm2015/pvm038pt001f01=100pt00_t001f01=100pid111=61pid100=59rej=0.html |title=Хоминцівська сільська рада. Результати виборів сільського голови від 25 жовтня 2015 року |accessdate=27 жовтня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20151029005523/http://www.cvk.gov.ua/wvm2015/pvm038pt001f01=100pt00_t001f01=100pid111=61pid100=59rej=0.html |archivedate=29 жовтня 2015 |deadurl=yes }}</ref>''

=== Депутати VII скликання ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2015|місцевих виборів 2015 року]]<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/wvm2015/pvm057pid112=61pid102=2844pf7691=2844pt001f01=100rej=0pt00_t001f01=100.html |title=Хоминцівська сільська рада. Результати виборів депутатів від 25 жовтня 2015 року |publisher=ЦВК |accessdate=27 жовтня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20151030175152/http://www.cvk.gov.ua/wvm2015/pvm057pid112=61pid102=2844pf7691=2844pt001f01=100rej=0pt00_t001f01=100.html |archivedate=30 жовтня 2015 |deadurl=yes }}</ref>:

* Кількісний склад ради: 12
* Кількість обраних: 10

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| Самовисування || align="center"| 8 || align="center"| 80.00
|-
| Політична партія [[Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»]] || align="center"| 2 || align="center"| 20.00
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! Ким висунуто !! data-sort-type="date" | Дата нар. !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Палун Петро Павлович || Самовисування || align="center"| 01.01.1952 || загальна середня || безпартійний || Тимчасово не працює
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Волошко Аліна Анатоліївна || Самовисування || align="center"| 02.07.1992 || вища || безпартійна || ТОВ « Урожайна країна», бухгалтер
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Чубенко Сергій Вікторович || політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» || align="center"| 19.05.1992 || вища || безпартійний || Агроном Хоминцівського ТОВ «Урожайна країна»
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Пархоменко Валентина Анатоліївна || Самовисування || align="center"| 02.06.1982 || загальна середня || член політичної партії Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» || Хоминцівський ФАП, медична сестра
|-
| align="center"| 5 || Пархоменко Тетяна Віталіївна
|Самовисування
|
|
|
|
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Сорока Валентин Миколайович || політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» || align="center"| 20.05.1972 || загальна середня || безпартійний || Тимчасово не працює
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Охріменко Ольга Петрівна || Самовисування || align="center"| 06.08.1962 || вища || безпартійна || Хоминцівська сільська бібліотека, бібліотекар
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Гаценко Наталія Миколаївна || Самовисування || align="center"| 25.04.1994 || загальна середня || безпартійна || Локнянський ФАП, завідувачка
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Кузьма Семен Васильович || Самовисування || align="center"| 11.03.1958 || загальна середня || член політичної партії Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» || Пенсіонер
|-
| align="center"| 10 || Бакун Надія Іванівна
|Самовисування
|
|
|
|
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Кобильська Наталія Миколаївна || Самовисування || align="center"| 01.08.1963 || загальна середня || безпартійна || ОДР с. Локня, прибиральниця
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Божко Ніна Григорівна || Самовисування || align="center"| 03.11.1963 || загальна середня || безпартійна || Тимчасово не працює
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{ОКВРУ|30033}}

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Адміністративний устрій Роменського району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Роменського району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Сумська область

Район: Роменський район

Адм. центр: с. Хоминці

Облікова картка: Хоминцівська сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 12 депутатів

Голова ради: Устименко Олександр Станіславович

title: Територія та населення

Населені пункти: 3 села

title: Контактні дані


text:
# Питай
Питай (Курочка) — річка  в Україні, у Погребищенському й Козятинському  районі Вінницької області, ліва притока  Десни (басейн Південного Бугу).

## Опис
Довжина річки 16 км., похил річки — 2,4 м/км. Формується з багатьох безіменних струмків та водойм.  Площа басейну 97,0 км².

## Розташування
Бере  початок на південно-східній околиці Станилівки. Тече переважно на південний захід через Мухувату, Вівсяники і у Збаражі впадає у річку Десну, ліву притоку Південного Бугу.
Річку перетинає автомобільна дорога Т 0227

wikiname: ukwiki

title: Питай

in_language: uk

wikitext:
{{Річка
| назва             = Питай
| оригінальна_назва =
| зображення        =
| зображення_розмір =
| підпис            =
| довжина           = 16 км
| висота_витоку     =
| висота_гирла      =
| похил_річки       = 2,4 м/км
| стік              =
| площа_басейну     = 97,0 км ²
| витік             = на південно-східній околиці [[Станилівка|Станилівки]]
| витік_коорд       = {{coord|49|30|25|N|29|01|00|E|scale:6000}}
| гирло             = [[Десна (притока Південного Бугу)|Десни]]
| гирло_коорд       = {{coord|49|29|02|N|28|53|13|E|scale:6000}}
| басейн            = [[Південний Буг|Південного Бугу]]
| країни_басейну    = {{UKR}}<br />
| прирічкові_країни =
| притоки           =
| мапа              =
| мапа_розмір       =
| мапа_підпис       =
}}

'''Питай (Курочка)''' — [[річка]]  в [[Україна|Україні]], у [[Погребищенський район|Погребищенському]] й [[Козятинський район|Козятинському  районі]]  [[Вінницька область|Вінницької області]], ліва притока  [[Десна (притока Південного Бугу)|Десни]] (басейн [[Південний Буг|Південного Бугу]]).

== Опис ==
Довжина річки 16 км., похил річки — 2,4 м/км. Формується з багатьох безіменних струмків та водойм.  Площа басейну 97,0 км².

== Розташування ==
Бере  початок на південно-східній околиці [[Станилівка|Станилівки]]. Тече переважно на південний захід через [[Мухувата|Мухувату]], [[Вівсяники (Козятинський район)|Вівсяники]] і у [[Збараж (село)|Збаражі]] впадає у річку Десну, ліву притоку Південного Бугу.

Річку перетинає автомобільна дорога {{Автошлях Т|0227}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20161221091748/http://shron.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf «Каталог річок України»]. — К. : Видавництво АН УРСР, 1957. — С. 57. — (№ 826).
* [https://shron1.chtyvo.org.ua/Zheliezniak_Iryna/Slovnyk_hidronimiv_Ukrainy.pdf? Словник гідронімів України] — К.: Наукова думка, 1979. — С. 422
* [https://archive.org/details/2018_20210503 Гавриков Ю.С. Реєстр річок Вінницької області.(Довідковий посібник, 2-ге видання, доповнене) – Вінниця: Басейнове управління водних ресурсів річки Південний Буг, 2018  - 28 с.]

== Посилання ==
{{Портал|Географія}}
* {{SgKP|VII|782|Owsianiki (2), wś nad rz. Pytaj, dopŁ. Desny, pow berdyczowski}}
* [http://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/ua/elib.exe?Z21ID=&I21DBN=UKRLIB&P21DBN=UKRLIB&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=online_book&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=FF=&S21STR=ukr0002381 Похилевич, Лаврентий Иванович. Сказания о населенных местностях Киевской губернии или Статистические, исторические и церковные заметки о всех деревнях, селах, местечках и городах, в пределах губернии находящихся / собрал Л. Похилевич. – Киев: В тип. Киево-Печер. лавры, 1864. - С. 272]

[[Категорія:Малі річки України]]
[[Категорія:Річки Вінницької області]]
[[Категорія:Притоки Десни]]
[[Категорія:Річки Козятинського району]]
[[Категорія:Річки Погребищенського району]]
[[Категорія:Статті про річки Вінницької області без зображення в картці]]

title: Питай

Витік: на південно-східній околиці Станилівки

Гирло: Десни

Басейн: Південного Бугу

Країни: Україна

Довжина: 16 км


text:
# Київський масив
Київський масив — місцевість, що знаходиться у Жмеринці.

## Опис
Київський масив — житловий масив, що знаходиться на півночі міста. Забудова переважно приватна, одноповерхова, але є декілька багатоповерхівок по вулиці Декабристів. По вулиці Київській розмістилась Жмеринська центральна районна лікарня збудована графом Гейденом в пам'ять графині Вікторії де Шаузель-Гуф'є.

title: Київський масив

wikitext:
{{Без джерел|дата=серпень 2024}}
{{Місцевість
 |назва = Київський масив
 |населений пункт = [[Файл:Coat of arms zhmerynka.PNG|18пкс]][[Жмеринка]]
 |на карті = Київський_Жмеринка_супут.png
 |фото = Київська_вулиця_(Жмеринка).jpg
 |підпис = перехрестя вулиць [[Вулиця Космонавтів (Жмеринка)|Космонавтів]] та [[вулиця Київська (Жмеринка)|Київської]]
 |площа =
 |населення =
 |координати =
 |головні вулиці = [[Вулиця Київська (Жмеринка)|Київська]], [[Вулиця Декабристів (Жмеринка)|Декабристів]]
 |район =
 |індекс =
 |телефонний код =
 |підприємства =
 |заклади освіти та культури =
 |парки =
 |метро =
 |залізниця = [[Тартак (зупинний пункт)|з. п. Тартак]]
}}

'''Київський масив''' — місцевість, що знаходиться у [[Жмеринка|Жмеринці]].

== Опис ==
Київський масив — житловий масив, що знаходиться на півночі міста. Забудова переважно приватна, одноповерхова, але є декілька багатоповерхівок по [[Вулиця Декабристів (Жмеринка)|вулиці Декабристів]]. По [[Вулиця Київська (Жмеринка)|вулиці Київській]] розмістилась [[Жмеринська центральна районна лікарня]] збудована графом Гейденом в пам'ять графині Вікторії де Шаузель-Гуф'є.

{{Місцевості Жмеринки}}

[[Категорія:Місцевості Жмеринки]]
[[Категорія:Київський масив| ]]

title: Загальна інформація

Головні вулиці: Київська, Декабристів

Загальна інформація: Транспорт

Залізнична інфраструктура: з. п. Тартак


text:
# Список денних метеликів Швеції
Список денних метеликів Швеції — список видів булавовусих лускокрильців (Rhopalocera), які були зареєстровані на території Швеції. Всього у списку 113 видів з 6 родин.

## Головчаки(Hesperiidae)
- Pyrgus malvae (Linnaeus, 1758) — головчак мальвовий
- Pyrgus alveus (Hübner, 1803) — головчак строкатий
- Pyrgus armoricanus (Oberthur, 1910) — головчак французький
- Pyrgus andromedae (Wallengren, 1853) — головчак Андромеда
- Pyrgus centaureae
- Erynnis tages (Linnaeus, 1758) — головчак Таґес
- Heteropterus morpheus (Pallas, 1771) — головчак Морфей
- Carterocephalus palaemon (Pallas, 1771) — головчак Палемон
- Carterocephalus silvicola (Meigen, 1829) — головчак-лісовик
- Thymelicus lineola (Ochsenheimer, 1808) — головчак тире
- Hesperia comma (Linnaeus, 1758) — головчак кома
- Ochlodes sylvanus (Esper, 1777)  — головчак жилкуватий

## Синявцеві(Lycaenidae)
- Thecla betulae (Linnaeus, 1758) — легіт березовий
- Quercusia quercus
- Satyrium ilicis (Esper, 1779) — хвостюшок падубник
- Satyrium w-album (Knoch, 1782) — хвостюшок в'язовий
- Satyrium pruni (Linnaeus, 1758) — хвостюшок сливовий
- Callophrys rubi (Linnaeus, 1758) — хвостюшок підзелень
- Lycaena helle (Denis & Schiffermüller, 1775) — дукачик блакитнуватий
- Lycaena phlaeas (Linnaeus, 1761)
- Lycaena virgaureae (Linnaeus, 1758) — дукачик обочень
- Lycaena hippothoe (Linnaeus, 1761) — дукачик ватрак
- Cupido minimus (Fuessly, 1775) — синявець карликовий
- Celastrina argiolus (Linnaeus, 1758) — синявець крушиновий
- Glaucopsyche alexis (Poda, 1761) — синявець голуб'як
- Maculinea alcon (Denis & Schiffermüller, 1775) — синявець алькон
- Maculinea arion (Linnaeus, 1758) — синявець Аріон
- Scolitantides orion (Pallas, 1771) — синявець Оріон
- Plebejus argus (Linnaeus, 1758) — синявець Аргус
- Plebejus idas (Linnaeus, 1761) — синявець Ідас
- Plebejus argyrognomon (Bergstrasser, 1779) — синявець Аргирогномон
- Vacciniina optilete (Knoch, 1781) — синявець торфовищний
- Eumedonia eumedon — синявець евмедон
- Aricia artaxerxes (Fabricius, 1793)
- Plebeius nicias
- Albulina orbitulus
- Agriades glandon
- Cyaniris semiargus
- Polyommatus amandus (Schneider, 1792) — синявець приязний
- Polyommatus dorylas (Denis & Schiffermüller, 1775) — синявець туркусовий
- Polyommatus icarus (Rottemburg, 1775) — синявець Ікар

## Сонцевики(Nymphalidae)
- Apatura iris (Linnaeus, 1758) — Мінливець великий
- Limenitis populi (Linnaeus, 1758) — Стрічкарка тополева
- Nymphalis polychloros (Linnaeus, 1758) — Бараниця грушева
- Nymphalis antiopa (Linnaeus, 1758) — Жалібниця
- Inachis io(Linnaeus, 1758) — Сонцевик павиче око
- Vanessa atalanta (Linnaeus, 1758) — Сонцевик адмірал
- Vanessa cardui (Linnaeus, 1758) — Сонцевик будяковий
- Aglais urticae (Linnaeus, 1758) — Сонцевик кропив'яний
- Polygonia c-album (Linnaeus, 1758) — щербатка c-біле
- Araschnia levana (Linnaeus, 1758) — сонцевичок змінний
- Argynnis paphia (Linnaeus, 1758)
- Argynnis laodice (Pallas, 1771) — підсрібник Лаодіка
- Argynnis aglaja (Linnaeus, 1758) — підсрібник габовий
- Argynnis adippe (Denis & Schiffermüller, 1775)
- Argynnis niobe (Linnaeus, 1758) — перламутрівка ніоба
- Issoria lathonia (Linnaeus, 1758) — підсрібник Латонія
- Brenthis ino (Rottemburg, 1775) — перлівець Іно
- Boloria napaea
- Boloria aquilonaris (Stichel, 1908) — перлівець північний
- Boloria eunomia (Esper, 1799) — перлівець Евномія
- Boloria euphrosyne (Linnaeus, 1758) — перлівець Єфросина
- Boloria selene (Denis & Schiffermüller, 1775) — перлівець Селена
- Boloria chariclea
- Clossiana freija
- Clossiana polaris
- Clossiana thore
- Boloria frigga
- Clossiana improba
- Melitaea cinxia (Linnaeus, 1758) — рябець рудий
- Melitaea diamina (Lang, 1789) — рябець діаміна
- Melitaea athalia (Rottemburg, 1775) — рябець Аталія
- Melitaea britomartis Assmann, 1847 — рябець Бритомартида
- Euphydryas maturna (Linnaeus, 1758) — рябець великий
- Hypodryas iduna
- Euphydryas aurinia (Rottemburg, 1775) — рябець Авринія
- Hipparchia semele (Linnaeus, 1758)
- Oeneis norna
- Oeneis bore
- Oeneis jutta (Hübner, 1806) — оксамитниця Ютта
- Erebia ligea (Linnaeus, 1758) — гірняк темнорудий
- Erebia embla
- Erebia disa
- Erebia pandrose
- Maniola jurtina (Linnaeus, 1758)
- Aphantopus hyperantus (Linnaeus, 1758) — очняк квітковий
- Coenonympha tullia (Muller, 1764)
- Coenonympha pamphilus (Linnaeus, 1758) — прочанок памфіл
- Coenonympha arcania (Linnaeus, 1761) — прочанок Арканія
- Coenonympha hero (Linnaeus, 1761) — сінниця Геро
- Pararge aegeria (Linnaeus, 1758) — осадець Егерія
- Lasiommata megera (Linnaeus, 1767) — осадець Мегера
- Lasiommata maera (Linnaeus, 1758) — осадець великий
- Lasiommata petropolitana
- Lopinga achine (Scopoli, 1763) — осадець білозір

## Косатцеві(Papilionidae)
- Parnassius apollo (Linnaeus, 1758) — аполлон
- Papilio machaon Linnaeus, 1758 — махаон
- Parnassius mnemosyne (Linnaeus, 1758) — мнемозина

## Біланові(Pieridae)
- Aporia crataegi (Linnaeus, 1758) — білан жилкуватий
- Pieris brassicae (Linnaeus, 1758) — білан капустяний
- Pieris rapae (Linnaeus, 1758) — білан ріпаковий
- Pieris napi (Linnaeus, 1758)  білан брукв'яний
- Pontia edusa (Fabricius, 1777)
- Anthocharis cardamines — Зоряниця Аврора
- Colias nastes
- Colias palaeno (Linnaeus, 1761) — жовтюх торфовищний
- Colias hecla
- Colias hyale (Linnaeus, 1758)
- Colias croceus (Fourcroy, 1785) — жовтюх помаранчик
- Gonepteryx rhamni (Linnaeus, 1758) — цитринець
- Leptidea sinapis (Linnaeus, 1758)
- Leptidea reali

## Riodinidae
- Hamearis lucina (Linnaeus, 1758) — люцина

title: Список денних метеликів Швеції

wikitext:
{{Фауна
|назва            = Денні метелики Швеції
|зображення       = Europe location SWE.png
|ширина           =
|підпис           =
|царство          = [[Біосфера]]
|екорегіон        = [[Голарктика]]
|екозона          = [[Палеарктика]]
|провінція        =
|біом (за МСОП)   =
|континент        = [[Європа]]
|акваторія        =
|країна           = {{SWE}}
|територія        = [[Східна Європа]]
|загеографією     = [[Фауна Швеції]]
|засистематикою   = [[Rhopalocera]]
|заекологією      = суходільна фауна
|забіогеографією  = ентомофауна Палеоарктики
|геологічний вік = сучасна фауна
|визначні раритети = {{-}}
|ключові види = {{-}}
|видовий обсяг    =
|родовий обсяг    =
|типові риси      =
|чужорідні види   =
}}
'''Список денних метеликів Швеції''' — список видів '''[[Rhopalocera|булавовусих лускокрильців]]''' (''Rhopalocera''), які були зареєстровані на території '''[[Швеція|Швеції]]'''. Всього у списку 113 видів з 6 родин.

== [[Головчаки]] (Hesperiidae) ==
[[Файл:Erynnis.tages.1858.jpg|міні|200пкс|''[[Erynnis tages]]'']]

* ''[[Pyrgus malvae]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[головчак мальвовий]]'''
* ''[[Pyrgus alveus]]'' (Hübner, 1803) — '''[[головчак строкатий]]'''
* ''[[Pyrgus armoricanus]]'' (Oberthur, 1910) — '''[[головчак французький]]'''
* ''[[Pyrgus andromedae]]'' (Wallengren, 1853) — '''[[головчак Андромеда]]'''
* ''[[Pyrgus centaureae]]''
* ''[[Erynnis tages]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[головчак Таґес]]'''
* ''[[Heteropterus morpheus]]'' (Pallas, 1771) — '''[[головчак Морфей]]'''
* ''[[Carterocephalus palaemon]]'' (Pallas, 1771) — '''[[головчак Палемон]]'''
* ''[[Carterocephalus silvicola]]'' (Meigen, 1829) — '''[[головчак-лісовик]]'''
* ''[[Thymelicus lineola]]'' (Ochsenheimer, 1808) — '''[[головчак тире]]'''
* ''[[Hesperia comma]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[головчак кома]]'''
* ''[[Ochlodes sylvanus]]'' (Esper, 1777)  — '''[[головчак жилкуватий]]'''

== [[Синявцеві]] (Lycaenidae) ==
[[Файл:Plebeius.argus.male.2718.jpg|міні|200пкс|''[[Plebejus argus]]'']]

* ''[[Thecla betulae]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[легіт березовий]]'''
* ''[[Quercusia quercus]]''
* ''[[Satyrium ilicis]]'' (Esper, 1779) — '''[[хвостюшок падубник]]'''
* ''[[Satyrium w-album]]'' (Knoch, 1782) — '''[[хвостюшок в'язовий]]'''
* ''[[Satyrium pruni]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[хвостюшок сливовий]]'''
* ''[[Callophrys rubi]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[хвостюшок підзелень]]'''
* ''[[Lycaena helle]]'' (Denis & Schiffermüller, 1775) — '''[[дукачик блакитнуватий]]'''
* ''[[Lycaena phlaeas]]'' (Linnaeus, 1761)
* ''[[Lycaena virgaureae]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[дукачик обочень]]'''
* ''[[Lycaena hippothoe]]'' (Linnaeus, 1761) — '''[[дукачик ватрак]]'''
* ''[[Cupido minimus]]'' (Fuessly, 1775) — '''[[синявець карликовий]]'''
* ''[[Celastrina argiolus]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[синявець крушиновий]]'''
* ''[[Glaucopsyche alexis]]'' (Poda, 1761) — '''[[синявець голуб'як]]'''
* ''[[Maculinea alcon]]'' (Denis & Schiffermüller, 1775) — '''[[синявець алькон]]'''
* ''[[Maculinea arion]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[синявець Аріон]]'''
* ''[[Scolitantides orion]]'' (Pallas, 1771) — '''[[синявець Оріон]]'''
* ''[[Plebejus argus]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[синявець Аргус]]'''
* ''[[Plebejus idas]]'' (Linnaeus, 1761) — '''[[синявець Ідас]]'''
* ''[[Plebejus argyrognomon]]'' (Bergstrasser, 1779) — '''[[синявець Аргирогномон]]'''
* ''[[Vacciniina optilete]]'' (Knoch, 1781) — '''[[синявець торфовищний]]'''
* ''[[Eumedonia eumedon]]'' — '''[[синявець евмедон]]'''
* ''[[Aricia artaxerxes]]'' (Fabricius, 1793)
* ''[[Plebeius nicias]]''
* ''[[Albulina orbitulus]]''
* ''[[Agriades glandon]]''
* ''[[Cyaniris semiargus]]''
* ''[[Polyommatus amandus]]'' (Schneider, 1792) — '''[[синявець приязний]]'''
* ''[[Polyommatus dorylas]]'' (Denis & Schiffermüller, 1775) — '''[[синявець туркусовий]]'''
* ''[[Polyommatus icarus]]'' (Rottemburg, 1775) — '''[[синявець Ікар]]'''

== [[Сонцевики]] (Nymphalidae) ==
[[Файл:Aglais urticae MHNT CUT 2013 3 14 Cahors Dos.jpg|міні|200пкс|''[[Aglais urticae]]'']]
[[Файл:Apatura iris.jpeg|міні|200пкс|''[[Apatura iris]]'']]
[[Файл:Limenitis populi-01.jpg|міні|200пкс|''[[Limenitis populi]]'']]
[[Файл:Vanessa atalanta.jpg|міні|200пкс|''[[Vanessa atalanta]]'']]
[[Файл:Coenonympha hero - Wald-Wiesenvögelchen.jpg|міні|200пкс|''[[Coenonympha hero]]'']]

* ''[[Apatura iris]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Мінливець великий]]'''
* ''[[Limenitis populi]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Стрічкарка тополева]]'''
* ''[[Nymphalis polychloros]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Бараниця грушева]]'''
* ''[[Nymphalis antiopa]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Жалібниця]]'''
* ''[[Inachis io]]''(Linnaeus, 1758) — '''[[Сонцевик павиче око]]'''
* ''[[Vanessa atalanta]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Сонцевик адмірал]]'''
* ''[[Vanessa cardui]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Сонцевик будяковий]]'''
* ''[[Aglais urticae]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Сонцевик кропив'яний]]'''
* ''[[Polygonia c-album]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[щербатка c-біле]]'''
* ''[[Araschnia levana]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[сонцевичок змінний]]'''
* ''[[Argynnis paphia]]'' (Linnaeus, 1758)
* ''[[Argynnis laodice]]'' (Pallas, 1771) — '''[[підсрібник Лаодіка]]'''
* ''[[Argynnis aglaja]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[підсрібник габовий]]'''
* ''[[Argynnis adippe]]'' (Denis & Schiffermüller, 1775)
* ''[[Argynnis niobe]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[перламутрівка ніоба]]'''
* ''[[Issoria lathonia]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[підсрібник Латонія]]'''
* ''[[Brenthis ino]]'' (Rottemburg, 1775) — '''[[перлівець Іно]]'''
* ''[[Boloria napaea]]''
* ''[[Boloria aquilonaris]]'' (Stichel, 1908) — '''[[перлівець північний]]'''
* ''[[Boloria eunomia]]'' (Esper, 1799) — '''[[перлівець Евномія]]'''
* ''[[Boloria euphrosyne]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[перлівець Єфросина]]'''
* ''[[Boloria selene]]'' (Denis & Schiffermüller, 1775) — '''[[перлівець Селена]]'''
* ''[[Boloria chariclea]]''
* ''[[Clossiana freija]]''
* ''[[Clossiana polaris]]''
* ''[[Clossiana thore]]''
* ''[[Boloria frigga]]''
* ''[[Clossiana improba]]''
* ''[[Melitaea cinxia]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[рябець рудий]]'''
* ''[[Melitaea diamina]]'' (Lang, 1789) — '''[[рябець діаміна]]'''
* ''[[Melitaea athalia]]'' (Rottemburg, 1775) — '''[[рябець Аталія]]'''
* ''[[Melitaea britomartis]]'' Assmann, 1847 — '''[[рябець Бритомартида]]'''
* ''[[Euphydryas maturna]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[рябець великий]]'''
* ''[[Hypodryas iduna]]''
* ''[[Euphydryas aurinia]]'' (Rottemburg, 1775) — '''[[рябець Авринія]]'''
* ''[[Hipparchia semele]]'' (Linnaeus, 1758)
* ''[[Oeneis norna]]''
* ''[[Oeneis bore]]''
* ''[[Oeneis jutta]]'' (Hübner, 1806) — '''[[оксамитниця Ютта]]'''
* ''[[Erebia ligea]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[гірняк темнорудий]]'''
* ''[[Erebia embla]]''
* ''[[Erebia disa]]''
* ''[[Erebia pandrose]]''
* ''[[Maniola jurtina]]'' (Linnaeus, 1758)
* ''[[Aphantopus hyperantus]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[очняк квітковий]]'''
* ''[[Coenonympha tullia]]'' (Muller, 1764)
* ''[[Coenonympha pamphilus]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[прочанок памфіл]]'''
* ''[[Coenonympha arcania]]'' (Linnaeus, 1761) — '''[[прочанок Арканія]]'''
* ''[[Coenonympha hero]]'' (Linnaeus, 1761) — '''[[сінниця Геро]]'''
* ''[[Pararge aegeria]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[осадець Егерія]]'''
* ''[[Lasiommata megera]]'' (Linnaeus, 1767) — '''[[осадець Мегера]]'''
* ''[[Lasiommata maera]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[осадець великий]]'''
* ''[[Lasiommata petropolitana]]''
* ''[[Lopinga achine]]'' (Scopoli, 1763) — '''[[осадець білозір]]'''

== [[Косатцеві]] (Papilionidae) ==
[[Файл:Papilio machaon MHNT CUT 2013 3 11 Cahors Female Dorsal.jpg|міні|200пкс|''[[Papilio machaon]]'']]
* ''[[Parnassius apollo]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Аполлон (комаха)|аполлон]]'''
* ''[[Papilio machaon]]'' Linnaeus, 1758 — '''[[Махаон (комаха)|махаон]]'''
* ''[[Parnassius mnemosyne]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Мнемозина (метелик)|мнемозина]]'''

== [[Біланові]] (Pieridae) ==
* ''[[Aporia crataegi]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[білан жилкуватий]]'''
* ''[[Pieris brassicae]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[білан капустяний]]'''
* ''[[Pieris rapae]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[білан ріпаковий]]'''
* ''[[Pieris napi]]'' (Linnaeus, 1758)  '''[[білан брукв'яний]]'''
* ''[[Pontia edusa]]'' (Fabricius, 1777)
* ''[[Anthocharis cardamines]]'' — '''[[Зоряниця Аврора]]'''
* ''[[Colias nastes]]''
* ''[[Colias palaeno]]'' (Linnaeus, 1761) — '''[[жовтюх торфовищний]]'''
* ''[[Colias hecla]]''
* ''[[Colias hyale]]'' (Linnaeus, 1758)
* ''[[Colias croceus]]'' (Fourcroy, 1785) — '''[[жовтюх помаранчик]]'''
* ''[[Gonepteryx rhamni]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[цитринець]]'''
* ''[[Leptidea sinapis]]'' (Linnaeus, 1758)
* ''[[Leptidea reali]]''

== [[Riodinidae]] ==
* ''[[Hamearis lucina]]'' (Linnaeus, 1758) — '''[[Люцина (метелик)|люцина]]'''

== Посилання ==
* {{cite book |title= Butterflies of Europe |last= Tolman |first= Tom |authorlink= Tom Tolman |isbn= 0-691-09074-2}}
* [https://www.fauna-eu.org/ Fauna Europaea]

{{Списки денних метеликів країн Європи}}

[[Категорія:Списки:Біота Швеції]]
[[Категорія:Фауна Швеції]]
[[Категорія:Списки денних метеликів|Швеція]]

title: Біорегіон

Фауністичне царство: Біосфера

Біогеографічний екорегіон: Голарктика

Екозона: Палеарктика

title: Місцевість

Континент: Європа

Країна: Швеція

Територія: Східна Європа

title: Фауна вищого рангу

За географією: Фауна Швеції

За систематикою: Rhopalocera

За екологією: суходільна фауна

За біогеографією: ентомофауна Палеоарктики

title: Період існування

Геологічний вік: сучасна фауна


text:
# Лікітішень
Лікітішень, Лікітішені (рум. Lichitișeni) — село у повіті Бакеу в Румунії. Входить до складу комуни Вултурень.
Село розташоване на відстані 234 км на північний схід від Бухареста, 35 км на південний схід від Бакеу, 89 км на південь від Ясс, 120 км на північний захід від Галаца.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 204 особи, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Лікітішень

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Лікітішень
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Lichitișeni''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Бакеу
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Вултурень (комуна, Бакеу)|Вултурень]]
 | код_SIRUTA          = 26127
 | широта              = 46.3757
 | довгота             = 27.2859
 | висота              = 186
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 204
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 607673
 | телефонний_код      = +40 x34<ref>x = 2 для Romtelecom і 3 для інших операторів</ref>
}}
'''Лікітішень''', Лікітішені ({{lang-ro|Lichitișeni}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Бакеу (повіт)|Бакеу]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Вултурень (комуна, Бакеу)|Вултурень]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 234 км на північний схід від [[Бухарест]]а, 35 км на південний схід від [[Бакеу]], 89 км на південь від [[Ясси|Ясс]], 120 км на північний захід від [[Галац|Галаца]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:204}} особи, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Бакеу]]

title: Лікітішень · Lichitișeni

Країна: Румунія

Повіт: Бакеу

Комуна: Вултурень

Телефонний код: +40 234 (Romtelecom, TR) · +40 334 (інші оператори)


text:
# Ключі (Вадінський район)
Ключі́ (рос. Ключи) — село у складі Вадінського району Пензенської області, Росія.
Населення — 232 особи (2010; 291 у 2002).
Національний склад станом на 2002 рік:
- росіяни — 98 %

title: Ключі (Вадінський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Ключі
 | назва ін.       = {{lang-ru|Ключи}}
 | карта розташування1 = Росія Пензенська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Пензенська область]]
 | район           = [[Вадінський район]]
 | поселення       = [[рахмановська сільська рада|Рахмановська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 232 особи ([[2010]]{{RUS-PNZ-popstat-2010}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 53
 | lat_min= 35
 | lat_sec= 52
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 42
 | lon_min= 53
 | lon_sec= 33
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Ключі}}

'''Ключі́''' ({{lang-ru|Ключи}}) — [[село]] у складі [[вадінський район|Вадінського району]] [[пензенська область|Пензенської області]], [[Росія]].

Населення — 232 особи ([[2010]]; 291 у [[2002]]{{RUS-PNZ-popstat}}).

Національний склад станом на 2002 рік:
* [[росіяни]] — 98 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-38-86}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{penza-geo-stub}}
{{вадінський район}}

[[Категорія:Населені пункти Вадінського району]]
[[Категорія:Села Пензенської області]]

title: село Ключі

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Пензенська область

Муніципальний район: Вадінський район

Поселення: Рахмановська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Ключі · Ключі


text:
# Сон білий
Сон білий, також сон альпійський, сон Шерфеля, анемона альпійська (Pulsatilla alba Reichenb.) — рослина родини жовтецевих. Народні назви: сон-трава біла, праліска альпійська, перелета.

## Опис
Гемікриптофіт. Багаторічник. Розвиває потужний стрижневий корінь і численні відгалуження каудекса, від якого розходяться столоноподібні підземні пагони. Листки з'являються наприкінці цвітіння, на довгих черешках і з глибоко 2-роздільними загостреними частками, прикореневі листки довгочерешкові з тричі трійчасто-складними пластинками. Листки приквіткового покривала на розширених при основі вільних черешках, двічі-трійчасті. Генеративні пагони 7-25 см заввишки, пазушні. Листки, пагони густо опушені, як і пелюстки з зовнішнього боку. Оцвітина широко розкрита, біла, квіти поодинокі, прямостоячі, пелюстки довжиною 2-2,5 см, цвіте у квітні-травні, а на найвищих вершинах навіть до середини липня. Плід багатогорішок, горішки з пірчасто опушеними остями. Розмножується насінням та вегетативно, за допомогою столонів.

## Поширення
Зростає на луках субальпійського та альпійського поясів (1650—1960 м), місцями доходить до вершин, на скелястих місцях, переважно на карбонатному субстраті. Відомі місцезростання у Чивчинах,Мармароському масиві, на Чорногорі, Свидовці, в Ґорґанах, зрідка у Бескидах. Невеликий ареал рослини 2012 року виявлений у новоствореному заказнику Сині дубки на Київщині.
Ареал — гори Середньої Європи — від Північної Іспанії до Центральної Югославії і Карпат.

## Умови місцезростання
Зростає в субальпійському поясі на схилах різної експозиції, переважно на слабко задернованих ділянках, кам'янистих відслоненнях та осипищах, в асоціаціях Cystopteridetum fragilis, Salicetum herbaceae, Salicetum retuso-reticulatae, Festucetum pictae, Primulo (minimae)-Caricetum curvulae, Caricetum sempervirentis й ін. (кл. Asplenietea trichomanis, Elyno-Seslerietea, Saliceta herbaceae). Мезофіт.

## Охоронний статус
Під охороною в КБЗ і КНПП, рослина занесена до Червоної книги України (III категорія). Рослина декоративна, тому часто бездумно збирається туристами на букети. Як відзначає В.Кияк, особливо вразливі до зривання молоді особини, у яких асимілююча поверхня генеративних пагонів становить до 30 % від загальної. На наступний рік після зривання генеративних пагонів такі особини не цвітуть, а їхня життєвість знижується. Натомість у більш потужних рослин такого пригнічення не спостерігається. Сон білий використовується в народній медицині.

title: Сон білий

wikitext:
{{Speciesbox
 | name = Сон білий
 | image = Pulsatilla alba_Turkul.JPG
 | image_width = 270px
| genus = Pulsatilla
| species = alpina
| authority = ([[Карл Лінней|L.]]) [[Delarbre]], 1800
 | synonyms = ''Anemone alpina'' L.; ''Anemone alpicola'' Rouy & Foucaud; ''Pulsatilla alpina'' (L.) Delarbre; ''Pulsatilla scherfelii'' (Ullep.) Skalický
}}

'''Сон білий''', також сон альпійський, сон Шерфеля, анемона альпійська (''Pulsatilla alba'' Reichenb.) — рослина родини [[жовтецеві|жовтецевих]]. Народні назви: сон-трава біла, праліска альпійська, перелета<ref>{{Кобів|Pulsatilla|alba}}</ref>.

== Опис ==
[[Файл:Сон білий на просторах Січеславщини.jpg|альт=Сон білий на просторах Січеславщини|міні|269x269пкс|Сон білий на просторах Січеславщини]]
[[Життєві форми рослин#Гемікриптофіти|Гемікриптофіт]]. Багаторічник. Розвиває потужний стрижневий корінь і численні відгалуження [[каудекс]]а, від якого розходяться [[столон]]оподібні підземні пагони. [[Листок|Листки]] з'являються наприкінці цвітіння, на довгих черешках і з глибоко 2-роздільними загостреними частками, прикореневі листки довгочерешкові з тричі трійчасто-складними пластинками. Листки приквіткового покривала на розширених при основі вільних черешках, двічі-трійчасті. Генеративні пагони 7-25 см заввишки, пазушні. Листки, пагони густо опушені, як і пелюстки з зовнішнього боку. [[Оцвітина]] широко розкрита, біла, квіти поодинокі, прямостоячі, пелюстки довжиною 2-2,5 см, цвіте у квітні-травні, а на найвищих вершинах навіть до середини липня<ref>Нестерук Ю. Рослини Українських Карпат. Ілюстрований довідник. — Львів: Вид-во «Поллі», 2000. — С.43</ref>. [[Плід]] [[багатогорішок]], горішки з пірчасто опушеними остями. Розмножується [[насіння]]м та [[Вегетативне розмноження|вегетативно]], за допомогою столонів.

== Поширення ==
Зростає на луках [[Субальпійський пояс|субальпійського]] та [[Альпійський пояс|альпійського поясів]] (1650—1960 м), місцями доходить до вершин, на скелястих місцях, переважно на карбонатному субстраті. Відомі місцезростання у [[Чивчини|Чивчинах]],[[Гуцульські Альпи|Мармароському масиві]], на [[Чорногора|Чорногорі]], [[Свидівець|Свидовці]], в [[Ґорґани|Ґорґанах]], зрідка у [[Бескиди|Бескидах]]. Невеликий ареал рослини 2012 року виявлений у новоствореному заказнику [[Сині дубки]] на Київщині.
Ареал — гори Середньої Європи — від Північної Іспанії до Центральної Югославії і Карпат.
[[Файл:Білі на ароматні.jpg|альт=Сон білий на просторах Січеславщини|міні|Сон білий на просторах Січеславщини|266x266пкс]]

== Умови місцезростання ==
Зростає в субальпійському поясі на схилах різної експозиції, переважно на слабко задернованих ділянках, кам'янистих відслоненнях та осипищах, в асоціаціях Cystopteridetum fragilis, Salicetum herbaceae, Salicetum retuso-reticulatae, Festucetum pictae, Primulo (minimae)-Caricetum curvulae, Caricetum sempervirentis й ін. (кл. Asplenietea trichomanis, Elyno-Seslerietea, Saliceta herbaceae). [[Мезофіт]]<ref name="redbook-ua.org">{{Cite web |url=http://redbook-ua.org/item/pulsatilla-scherfelii/ |title=Сон Шерфеля (сон білий) у Червоній книзі України |accessdate=1 вересня 2014 |archive-date=15 грудня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20141215192354/http://redbook-ua.org/item/pulsatilla-scherfelii/ }}</ref>.

== Охоронний статус ==
Під охороною в [[Карпатський біосферний заповідник|КБЗ]] і [[Карпатський національний природний парк|КНПП]], рослина занесена до [[Червона книга України|Червоної книги України]] (III категорія)<ref name="redbook-ua.org"/>. Рослина декоративна, тому часто бездумно збирається туристами на букети. Як відзначає В.Кияк<ref>Кияк В. Г. Малі популяції рідкісних видів рослин високогір'я Українських Карпат. — Львів: Ліга-Прес, 2013. — С.73</ref>, особливо вразливі до зривання молоді особини, у яких асимілююча поверхня генеративних пагонів становить до 30 % від загальної. На наступний рік після зривання генеративних пагонів такі особини не цвітуть, а їхня [[життєвість]] знижується. Натомість у більш потужних рослин такого пригнічення не спостерігається. Сон білий використовується в народній медицині.

== Див. також ==
* [[Сон великий]] (Pulsatilla grandis)
* [[Сон лучний]] (Pulsatilla pratensis)
* [[Сон розкритий]] (Pulsatilla patens)

== Посилання ==
{{reflist}}

{{Жовтецеві-доробити}}
{{Портали|Ботаніка|Біологія}}
{{Taxonbar|from=Q149625}}

[[Категорія:Сон (рослина)|білий]]
[[Категорія:Рослини, занесені до Червоної книги України]]
[[Категорія:Анемохори]]
[[Категорія:Високогірні рослини України]]
[[Категорія:Рослини, описані 1800]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)

Порядок: Жовтецевоцвіті (Ranunculales)

Родина: Жовтецеві (Ranunculaceae)

Рід: Сон (рослина) (Pulsatilla)

Вид: Сон білий (P. alpina)

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Pulsatilla alpina · (L.) Delarbre, 1800

title: Синоніми

Синоніми: Anemone alpina L.; Anemone alpicola Rouy & Foucaud; Pulsatilla alpina (L.) Delarbre; Pulsatilla scherfelii (Ullep.) Skalický


text:
# Хуарі Бумедьєн
Хуарі Бумедьєн (23 серпня 1932, Клаузель, Алжир, Франція — 27 грудня 1978, Москва, СРСР) — один з лідерів антиколоніальної боротьби алжирського народу.

## Життєпис
Народився 1932 року в родині учителя. Тоді в Алжирі не було ВНЗ для арабів, тому здобув освіту в єгипетському Каїрському університеті аль-Азхар. Потім він викладав арабську мову у марокканському місті Уджда, а коли почалась визвольна війна, створив там же партизанський загін. Завдяки знанням та організаторському таланту він швидко висунувся на перші позиції у керівництві Фронту національного визволення Алжиру й у 1960 році очолив штаб Армії національного визволення, що розміщувався у Тунісі.
Після здобуття Алжиром незалежності став міністром оборони й другою людиною в державі. Президент Ахмед Бен Белла, якого часто називають алжирським Хрущовим, скоро втратив популярність через непродумані економічні експерименти.
19 червня 1965 року очолив військовий переворот і став головою Революційної ради, а згодом і Ради міністрів.
Ахмеда Бен Беллу було ув'язнено, як і багатьох його однодумців. Бумедьєн заявив:

«Алжир хоче бути просто Алжиром. Він не потребує повчань, як йому будувати соціалізм чи нове суспільство».

Використовуючи французьку та радянську технічну допомогу, Бумедьєн провів у країні індустріалізацію, збудувавши 660 нових підприємств. Однак економіка, заснована на перевазі державного сектору, виявилась неефективною. Продукція промислових гігантів не мала збуту, тоді як продовольство доводилось ввозити з-за кордону. Бумедьєн створив низку нових державних інституцій, починаючи з місцевих зборів (1967) й закінчуючи Національними народними зборами (1977). Він завершив почату Бен Беллою націоналізацію (перед усім нафтової галузі) й узявся до здійснення аграрної реформи, відповідно до якої було перерозподілено землю та уведено нові методи землеробства.
За Бумедьєна Алжир претендував на роль лідера не лише в арабському світі, але й у всій Африці. На території країни влаштувались палестинські терористи й партизани з Західної Сахари, що воювали проти марокканських окупантів. У 1976 році за новою конституцією Алжир було проголошено соціалістичною державою, а Бумедьєн отримав пост президента. За хитрість, скритність та нехарактерні для араба світлі коси в народі його прозвали Жовтим Скорпіоном.
Бумедьєн не був палким оратором, як його попередник Бен Белла, проте відзначався енергією та цілеспрямованістю, що дозволяло йому утримувати владу у своїх руках.
Він помер 27 грудня 1978 року у Москві після невдалої операції з видалення пухлини мозку.

title: Хуарі Бумедьєн

wikitext:
{{Картка:Лідер
| ім'я              = Хуарі Бумедьєн
 {{lang-ar|هواري بومدين }}
| жінка             =
| зображення        = Houari Boumediene.jpg
| розмір_зображення = 200пкс
| підпис_під_зображенням =

| посада            = [[Файл:Flag of Algeria.svg|30px]] 1--й Голова Революційної ради Алжиру
| попередник        = Посаду започатковано
| наступник         = Посаду скасовано
| початок_терміну   = [[19 червня]] [[1965]]
| кінець_терміну    = [[11 грудня]] [[1976]]

| посада2           = [[Файл:Flag of Algeria.svg|30px]] 2-й [[Президент Алжиру]]
| початок_терміну2  = [[11 грудня]] [[1976]]
| кінець_терміну2   = [[27 грудня]] [[1978]]
| попередник2       = [[Ахмед Бен Белла]]
| наступник2        = [[Рабах Бітат]] (в.о.)
[[Шадлі Бенджедід]]

| віце-президент    =
| президент         =
| президент2        =
| прем'єр-міністр   =
| дата_народження   = 23.8.1932
| місце_народження  = [[Клаузель]], [[Алжир]], [[Франція]]
| дата_смерті       = 27.12.1978
| місце_смерті      = [[Москва]], [[СРСР]]
| громадянство      = {{FRA}}→{{ALG}}
| національність    = [[Алжирці|Алжирський]] [[Араби|араб]]
| виборчий_округ    =
| дружина           =
| чоловік           =
| діти              =
| родичі            =
| професія          =
| релігія           = [[Іслам]]
| особистий підпис  =
| нагороди          = [[Файл:Ribbon jose marti.png|ліворуч|45пкс|[[Орден Хосе Марті]]]]
| партія            =
| сайт              =
}}
'''Хуарі Бумедьєн''' ([[23 серпня]] [[1932]], [[Клаузель]], [[Алжир]], [[Франція]] — [[27 грудня]] [[1978]], [[Москва]], [[СРСР]]) — один з лідерів антиколоніальної боротьби алжирського народу.

== Життєпис ==
Народився [[1932]] року в родині учителя. Тоді в [[Алжир]]і не було [[ВНЗ]] для [[араби|арабів]], тому здобув освіту в [[єгипет]]ському [[Каїрський університет|Каїрському університеті аль-Азхар]]. Потім він викладав [[арабська мова|арабську мову]] у марокканському місті [[Уджда]], а коли почалась визвольна війна, створив там же партизанський загін. Завдяки знанням та організаторському таланту він швидко висунувся на перші позиції у керівництві [[Фронт національного визволення (Алжир)|Фронту національного визволення Алжиру]] й у 1960 році очолив штаб Армії національного визволення, що розміщувався у [[Туніс]]і.

Після здобуття Алжиром незалежності став міністром оборони й другою людиною в державі. Президент Ахмед Бен Белла, якого часто називають алжирським [[Хрущов]]им, скоро втратив популярність через непродумані економічні експерименти.

[[19 червня]] [[1965]] року очолив військовий переворот і став головою Революційної ради, а згодом і Ради міністрів.

Ахмеда Бен Беллу було ув'язнено, як і багатьох його однодумців. Бумедьєн заявив:

«Алжир хоче бути просто Алжиром. Він не потребує повчань, як йому будувати соціалізм чи нове суспільство».

Використовуючи [[Франція|французьку]] та [[СРСР|радянську]] технічну допомогу, Бумедьєн провів у країні [[Індустріалізація|індустріалізацію]], збудувавши 660 нових підприємств. Однак економіка, заснована на перевазі державного сектору, виявилась неефективною. Продукція промислових гігантів не мала збуту, тоді як продовольство доводилось ввозити з-за кордону. Бумедьєн створив низку нових державних інституцій, починаючи з місцевих зборів ([[1967]]) й закінчуючи Національними народними зборами (1977). Він завершив почату Бен Беллою [[Націоналізація|націоналізацію]] (перед усім нафтової галузі) й узявся до здійснення аграрної реформи, відповідно до якої було перерозподілено землю та уведено нові методи землеробства.

За Бумедьєна Алжир претендував на роль лідера не лише в арабському світі, але й у всій [[Африка|Африці]]. На території країни влаштувались палестинські терористи й партизани з [[Західна Сахара|Західної Сахари]], що воювали проти марокканських окупантів. У 1976 році за новою конституцією Алжир було проголошено [[Соціалізм|соціалістичною]] державою, а Бумедьєн отримав пост президента. За хитрість, скритність та нехарактерні для араба світлі коси в народі його прозвали Жовтим Скорпіоном.

Бумедьєн не був палким оратором, як його попередник Бен Белла, проте відзначався енергією та цілеспрямованістю, що дозволяло йому утримувати владу у своїх руках.

Він помер [[27 грудня]] [[1978]] року у Москві після невдалої операції з видалення пухлини мозку.<ref> Історія XX століття. Зарубіжні країни. Аванта+ Енциклопедія для дітей </ref>

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{Президенти Алжиру}}
{{DEFAULTSORT:Бумедьєн Хуарі}}
{{Нормативний контроль}}
[[Категорія:Люди на марках]]
[[Категорія:Нагороджені орденом Хосе Марті]]
[[Категорія:Поховані в Алжирі]]

title: 1--й Голова Революційної ради Алжиру

1--й Голова Революційної ради Алжиру: 19 червня 1965 — 11 грудня 1976

Попередник: Посаду започатковано

Наступник: Посаду скасовано

title: 2-й Президент Алжиру

2-й Президент Алжиру:
11 грудня 1976 — 27 грудня 1978
Медіафайли у Вікісховищі

Попередник: Ахмед Бен Белла

Наступник: Рабах Бітат (в.о.) · Шадлі Бенджедід

Народився: 23 серпня 1932 · Клаузель, Алжир, Франція

Помер: 27 грудня 1978 (46 років) · Москва, СРСР

Похований: Алжир

Відомий як: політик, військовослужбовець

Громадянство: Франція→ Алжир

Національність: Алжирський араб

Alma mater: Аль-Азгар

Політична партія: Фронт національного визволення

Релігія: Іслам

Нагороди: Орден Хосе Марті


text:
# Острів Папенберга
О́стрів Папенбе́рга (рос. Остров Папенберга) — невеликий острів в бухті Новік острова Руського в затоці Петра Великого Японського моря. Знаходиться за 350 м від мису Шигіна. Адміністративно належить до Фрунзенського району Владивостока Приморського краю Росії.

## Географія
Розташований в глибині бухти Новік острова Руського в місці, де бухта повертає вглиб острова на південний схід, при вході в бухту Труда на північний схід. Розташований навпроти мису Шигіна та мису Дороніна.
Береги скелясті за виключенням південно-східних, які представлені гальковою косою. Довжина острова 90 м, ширина 60 м. Вкритий широколистим густим лісом, що складається з дуба та берези. В найвищій точці встановлено триангуляційний знак. Влітку його відвідують туристи, взимку — рибалки, так як до нього можна легко дістатись льодом навіть автомобілем.

## Історія
Острів названий російськими моряками в 1864 році за подібність з островом Паппенберг в бухті Нагасакі в Японії.

title: Острів Папенберга

wikitext:
{{Острів
|Назва             = Острів Папенберга
|Місцева назва     = Остров Папенберга
|Карта             = <!-- назва.jpg -->
|Карта розмір      = <!-- 300px -->
|Карта підпис      =
|Зображення        = Papenberga island-2005-08-09.jpg
|Зображення розмір = <!-- 300px -->
|Зображення підпис = Вигляд з мису Шигіна
|Місце             = [[затока Петра Великого]]<br/>[[Японське море]]
|Координати        =
|lat=
|long=
|lat_dir=N |lat_deg= 43 |lat_min= 02
           |lat_sec= 31
|lon_dir=E |lon_deg= 131 |lon_min= 51
           |lon_sec= 43
|Площа             = 0,004
|Висота            =
|Країна            = {{RUS}}
|Карта розташування = Росія
|розмір карти      = <!--300-->
|Прапор            =
|Область           = [[Приморський край]]
|Населення         = відсутнє
|Рік               =
|Вебсайт           =
}}

'''О́стрів Папенбе́рга''' ({{lang-ru|Остров Папенберга}}) — невеликий [[острів]] в бухті Новік острова [[руський (острів, Японське море)|Руського]] в [[затока Петра Великого|затоці Петра Великого]] [[японське море|Японського моря]]. Знаходиться за 350 м від мису Шигіна. Адміністративно належить до [[фрунзенський район (Владивосток)|Фрунзенського району]] [[Владивосток]]а [[приморський край|Приморського краю]] [[росія|Росії]].

== Географія ==
[[Файл:Papenberga island-2005-09-18.jpg|міні|ліворуч|200пкс|Вигляд з мису Шигіна]]
Розташований в глибині бухти '''Новік''' острова Руського в місці, де бухта повертає вглиб острова на південний схід, при вході в бухту '''Труда''' на північний схід. Розташований навпроти мису '''Шигіна''' та мису '''Дороніна'''.

Береги скелясті за виключенням південно-східних, які представлені гальковою косою. Довжина острова 90 м, ширина 60 м. Вкритий широколистим густим лісом, що складається з [[дуб]]а та [[береза|берези]]. В найвищій точці встановлено триангуляційний знак. Влітку його відвідують туристи, взимку — рибалки, так як до нього можна легко дістатись льодом навіть автомобілем.

== Історія ==
Острів названий російськими моряками в [[1864]] році за подібність з островом [[Паппенберг]] в бухті [[нагасакі (бухта)|Нагасакі]] в [[японія|Японії]].

{{Primor-kr-geo-stub}}
{{Без джерел|дата=березень 2021}}{{АІЄ}}

title: Остров Папенберга

Остров Папенберга: Вигляд з мису Шигіна

title: Географія

Континент: Азія

Місцерозташування: затока Петра Великого · Японське море

Акваторія: Затока Петра Великого

title: Країна

Країна: Острів ПапенбергаОстрів Папенберга (Росія)

Країна: Острів Папенберга у Вікісховищі

Регіон: Приморський край

Адм. одиниця: Frunzensky Districtd · Владивостоцький міський округd · Приморський край

Населення: відсутнє


text:
# Рогачовський район
Рога́човський райо́н (біл. Рагачоўскі раён) — адміністративна одиниця на півночі Гомельської області Білорусі. Адміністративний центр — місто Рогачов.

## Географія
Площа району становить 2100 км кв (7-е місце), близько 32 % території припадає на ліси, переважно хвойні, березові, дубові й осикові. Район межує із Бобруйським, Биховським, Славгородським і Кіровським районами Могильовської області, а також з Буда-Кошелевським, Жлобинським і Корм'янським районами Гомельської області.
Основні річки — Дніпро та його притоки Друть, Добрица, Добосна, Рокотун, Ржавка і Гутлянка. Основні озера — Святе, Крушиновське, Добре й Велике Комаріно.

## Історія
Район утворений 17 липня 1924 року.
27 лютого 1978 року Рогачов одержав статус міста обласного підпорядкування.

## Демографія
Населення району на 2009 рік — 63 800 чоловік, у тому числі в міських умовах проживають 35 100 чоловік. Усього налічується 211 населених пунктів.

### Відомі уродженці
- Козловський Євген Олександрович (1929) — радянський і російський геолог, міністр геології СРСР (1975—1989), член Російської академії природничих наук, професор.
- Михеєнко Михайло Макарович — український правознавець, доктор юридичних наук.
- Пширков Юліян Сергійович — білоруський літературознавець.
- Слюньков Микола Микитович (* 1929) — білоруський радянський партійний діяч (Городець).
- Чернявська Ядвіга Антонівна (1914—2005) — радянський педагог (Олександрівка).

## Економіка
- Молочно-консервний комбінат
- Завод «Діапректор»

title: Рогачовський район

wikitext:
{{Район Білорусі
| назва           = Рогачовський
| місцева назва   = Рагачоўскі раён
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            = Coat of Arms of Rahačoŭ, Belarus.svg
| опис герба      = Герб Рогачовського району
| розташування    = Belarus, Homieĺskaja voblasć, Rahačoŭski rajon.png
| область         =  [[Гомельська область]]
| утворений       =
| населення       = ([[2009]]) 63 800 осіб
| площа           = 2100
| густота         =
| код району      =
| поштові індекси =
| центр           = [[Рогачов]]
| міські ради     =
| селищні ради    =
| сільські ради   =
| міста           =
| смт             =
| села            =
| селища          =
| адреса          =
| вебсторінка     = http://rogachev.gomel-region.by/
| голова РДА      = Віктор Банчук
| голова ради     = Микола Дєдков
}}

'''Рога́човський райо́н''' ({{lang-be|Рагачоўскі раён}}) — адміністративна одиниця на півночі [[Гомельська область|Гомельської області]] [[Білорусь|Білорусі]]. Адміністративний центр — місто [[Рогачов]].

== Географія ==
Площа району становить 2100 км кв (7-е місце), близько 32 % території припадає на ліси, переважно хвойні, березові, дубові й осикові. Район межує із [[Бобруйський район|Бобруйським]], [[Биховський район|Биховським]], [[Славгородський район|Славгородським]] і [[Кіровський район (Білорусь)|Кіровським]] районами [[Могильовська область|Могильовської області]], а також з [[Буда-Кошелевський район|Буда-Кошелевським]], [[Жлобинський район|Жлобинським]] і [[Корм'янський район|Корм'янським]] районами Гомельської області.

Основні річки — [[Дніпро]] та його притоки [[Друть]], [[Добрица]], [[Добосна]], [[Рокотун]], [[Ржавка]] і [[Гутлянка]]. Основні озера — Святе, [[Крушиновське озеро|Крушиновське]], Добре й Велике Комаріно.

== Історія ==
Район утворений [[17 липня]] [[1924]] року.

27 лютого 1978 року Рогачов одержав статус міста обласного підпорядкування.

== Демографія ==
Населення району на 2009 рік — 63 800 чоловік, у тому числі в міських умовах проживають 35 100 чоловік. Усього налічується 211 населених пунктів.

=== Відомі уродженці ===
* [[Козловський Євген Олександрович]] (1929) — радянський і російський геолог, міністр геології СРСР (1975—1989), член Російської академії природничих наук, професор.
* [[Михеєнко Михайло Макарович]] — український правознавець, доктор юридичних наук.
* [[Пширков Юліян Сергійович]] — білоруський літературознавець.
* [[Слюньков Микола Микитович]] (* 1929) — білоруський радянський партійний діяч ([[Городець (Рогачовський район)|Городець]]).
* [[Чернявська Ядвіга Антонівна]] (1914—2005) — радянський педагог ([[Олександрівка (Рогачовський район)|Олександрівка]]).

== Економіка ==
* Молочно-консервний комбінат
* Завод «Діапректор»

== Див. також ==
* [[Рогачовський повіт]]
* [[Рогачовське староство]]
* [[Рогачовська провінція]]

== Посилання ==
* [http://rogachev.gomel-region.by/ Сайт райвиконкому]
* [http://globus.tut.by/_regs/rogach.htm Визначні пам'ятки]
* [http://www.emaps-online.com/rus_win/maps/oblast/obl_gomel/regions/reg_rogachev/map.shtml Карта й короткі відомості]
* [https://web.archive.org/web/20140929104327/http://vseogomele.net/other/?other=cities&material=1&in=14 Геральдика м. Рогачова]
{{commonscat|Rahačoŭ District|Рогачовський район}}

{{Розташування2
|nw=[[Могильовська область]]
([[Кіровський район (Білорусь)|Кіровський район]])
|n=[[Могильовська область]]
([[Биховський район]])
|ne=[[Могильовська область]]
([[Славгородський район]])
|w=[[Могильовська область]]
([[Бобруйський район]])
|e=[[Корм'янський район]]|s=[[Жлобинський район]]
|se=[[Чечерський район]]
[[Буда-Кошельовський район]]}}
{{Гомельська область}}

[[Категорія:Райони Гомельської області]]
[[Категорія:Рогачовський район| ]]

title: Рагачоўскі раён

Герб: Прапор

Рагачоўскі раён:
Розташування району
Район на мапі області

title: Основні дані

Країна: Білорусь

Область: Гомельська область

title: Населені пункти та ради

Районний центр: Рогачов

title: Районна влада

Голова РДА: Віктор Банчук

Голова районної ради: Микола Дєдков


text:
# Іванівановці
Іваніва́новці (болг. Иванивановци) — село у Великотирновській області Болгарії. Входить до складу общини Єлена.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 0 осіб.
Динаміка населення:

title: Іванівановці

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Іванівановці
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Иванивановци}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Великотирновська область]]
 | община                = [[Громада Елена|Єлена]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              = [[Беброво]]
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 32055
 | широта                = 42.9615
 | довгота               = 25.9386
 | висота                = 499
 | населення             = 0
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 5084
 | телефонний_код        =
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 28
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 215
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Іваніва́новці''' ({{lang-bg|Иванивановци}}) — село у [[Великотирновська область|Великотирновській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Громада Елена|Єлена]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:0}} осіб.

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2053&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Иванивановци, общ. Елена, обл. Велико Търново|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6ItP0Httb?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=2053|archivedate=2013-08-15|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 150
|Крок більшої шкали = 50
|Крок меншої шкали  = 10
|1934 = 133
|1946 = 109
|1956 = 68
|1965 = 29
|1975 = 8
|1985 = 4
|1992 = 0
|2001 = 0
|2011 = 0
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Великотирновська область|Єлена}}

{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Великотирновської області]]

title: Іванівановці · болг. Иванивановци

Країна: Болгарія

Область: Великотирновська область

Община: Єлена

Кметство: Беброво

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: ІванівановціІванівановці (Болгарія)


text:
# Іспансько-швейцарські відносини
Іспансько-швейцарські відносини – це двосторонні та дипломатичні відносини між даними двома країнами. Швейцарія має посольство в Мадриді, генеральне консульство в Барселоні та почесні консульства в Більбао, Лас-Пальмас-де-Гран-Канарія, Малазі, Пальма-де-Майорці та Валенсії . Обидві країни є членами Ради Європи .

## Двосторонні відносини
Двосторонні відносини є чудовими, також варто зазначити, що між двома країнами немає жодної суперечки, а, навпаки, конструктивний політичний діалог і ефективна співпраця з проблем та питань, що становлять їхній взаємний інтерес. На багатосторонньому рівні Швейцарія та Іспанія переслідують спільні цілі, зокрема в рамках Організації Об’єднаних Націй (ООН).
Відносини між двома країнами мають давню традицію. Ще в період пізнього середньовіччя Іспанія – тоді велика держава – мала посольство в Швейцарії, тоді як швейцарські торгові доми були присутні в Іспанії.
У 1846 році Швейцарія відкрила торгове консульство для Іспанії, яке було генеральним консульством Швейцарії з 1958 року. Після цього в 1861 році відбулося почесне консульство в Мадриді, яке було оновлено до представництва в 1910 році і посольства в 1957 році.
У 1869 році Швейцарія та Іспанія уклали свою першу торгову угоду. Під час Першої світової війни Іспанія була основним постачальником продовольства для Швейцарії. Відносини стали тіснішими з переходом Іспанії до парламентської монархії після смерті Франко в 1975 році та з її вступом до ЄС у 1986 році.
У 1979 році король Хуан Карлос I здійснив державний візит до Швейцарії. Після офіційних візитів президента Швейцарії Мішлін Кальмі-Рей до Іспанії у 2007 році та в лютому 2011 року послідував другий державний візит короля Хуана Карлоса I та королеви Софії до Швейцарії у травні 2011 року. У 2015 році президент Швейцарської Конфедерації Симонетта Соммаруга , відвідала короля Філіпа VI та прем'єр-міністра Маріано Рахоя.
Особливим є той момент, що стосується результату іспанської еміграції до Швейцарії 1960-1970-х років і нового відновлення в 2010 році, наприкінці 2014 року, згідно з переписом громадян Генеральних консульств Іспанії в Швейцарії 115718 іспанців (+4096 порівняно з 2013 роком), серед яких близько 34500 осіб, які з особистих і сімейних причин фактично користуються подвійним громадянством.
Ця велика громада ідеально інтегрована в країні і, хоча за кількістю поступається тій, що існувала на території Швейцарії в 1970-х роках (яка сягала 200 тис. осіб), вона входить до числа перших 7 або 8 іноземних меншин, які проживають в Конфедерації.
Згідно з офіційним переписом населення Швейцарії, на кінець грудня 2014 року в Швейцарії налічувалося 81868 іспанців (+3711 у порівнянні з 2013 роком), з яких 26,5% народилися в Швейцарії. Ці цифри не включають людей з подвійним громадянством. І, навпаки, наприкінці 2014 року в Іспанії було 24 474 (+232 порівняно з 2013 роком) громадян Швейцарії, з яких 13 670 мали подвійне громадянство.
У 2009 році були проведені щорічні політичні консультації на рівні Міністра закордонних справ.

## Економічні відносини
Іспанія та Швейцарія є партнерами першої величини:
- З іспанської точки зору: Швейцарія є нашим 10-м покупцем (8-й європейський) і нашим 25-м постачальником у всьому світі (11-й європейський).
- З точки зору Швейцарії, Іспанія є її 10-м покупцем у всьому світі (і 5-м у Європі), охоплюючи 2,6% загального швейцарського експорту. З іншого боку, Іспанія є 10-м за величиною постачальником для Швейцарії (8-й європейський).

### Торговий баланс
Торгівля між Іспанією та Швейцарією, зафіксована в торговельному балансі, що складається з митних даних, і є незаперечною, оскільки ні Банк Іспанії, ні Швейцарський національний банк не публікують дані про платіжний баланс, який числиться за країнами, та який традиційно відображає дисбаланс по відношенню до Іспанії, що матеріалізується при рівні покриття близько 60%.
За даними іспанських та європейських джерел, за останні роки двосторонній торговий баланс розвивався в дуже позитивний спосіб для Іспанії: від індексу покриття дефіциту він був переведений на торговельний баланс із профіцитом, а в 2014 році рівень покриття досяг 126%. Швейцарські джерела оцінюють цей показник на рівні 100%.

## Дивіться також
- Зовнішня політика Іспанії
- Міжнародні відносини Швейцарії
- Швейцарія та Європейський Союз

title: Іспансько-швейцарські відносини

wikitext:
{{Міжнародні відносини
|Країна1 = Іспанія
|Країна2 = Швейцарія
|Колір1 = orange
|Колір2 = green}}

'''Іспансько-швейцарські відносини''' – це двосторонні та [[Дипломатія|дипломатичні відносини]] між даними двома країнами. [[Швейцарія]] має посольство в Мадриді,<ref>[https://www.eda.admin.ch/madrid] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211222213558/https://www.eda.admin.ch/madrid |date=22 грудня 2021 }} Swiss Embassy in Spain</ref> [[Консул|генеральне консульство]] в Барселоні та почесні консульства в [[Більбао]], [[Лас-Пальмас-де-Гран-Канарія]], [[Малага|Малазі]], [[Пальма (місто)|Пальма-де-Майорці]] та [[Валенсія|Валенсії]] . Обидві країни є членами [[Рада Європи|Ради Європи]] .<ref>[http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf Ficha de Suiza] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150402103942/http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf |date=2 квітня 2015 }} [http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf Office of Diplomatic Information, Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Representation Data] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150402103942/http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf |date=2 квітня 2015 }}.</ref>

== Двосторонні відносини ==
[[Файл:Calle_Goya_43_(Madrid)_01.jpg|міні|Посольство Швейцарії в Мадриді]]

Двосторонні відносини є чудовими, також варто зазначити, що між двома країнами немає жодної суперечки, а, навпаки, конструктивний політичний діалог і ефективна співпраця з проблем та питань, що становлять їхній взаємний інтерес. На багатосторонньому рівні Швейцарія та Іспанія переслідують спільні цілі, зокрема в рамках Організації Об’єднаних Націй (ООН).

Відносини між двома країнами мають давню традицію. Ще в період пізнього середньовіччя Іспанія – тоді велика держава – мала посольство в Швейцарії, тоді як швейцарські [[торгові доми]] були присутні в Іспанії.

У 1846 році Швейцарія відкрила торгове консульство для Іспанії, яке було генеральним консульством Швейцарії з 1958 року. Після цього в 1861 році відбулося почесне консульство в [[Мадрид]]і, яке було оновлено до представництва в 1910 році і посольства в 1957 році.

У 1869 році Швейцарія та Іспанія уклали свою першу торгову угоду. Під час [[Перша світова війна|Першої світової війни]] Іспанія була основним постачальником продовольства для Швейцарії. Відносини стали тіснішими з переходом Іспанії до [[Конституційна монархія|парламентської монархії]] після смерті Франко в 1975 році та з її вступом до ЄС у 1986 році.

У 1979 році король [[Хуан Карлос I]] здійснив державний візит до Швейцарії. Після офіційних візитів президента Швейцарії [[Мішлін Кальмі-Рей]] до Іспанії у 2007 році та в лютому 2011 року послідував другий державний візит короля Хуана Карлоса I та королеви Софії до Швейцарії у травні 2011 року. У 2015 році президент Швейцарської Конфедерації [[Симонетта Соммаруга]] , відвідала короля Філіпа VI та прем'єр-міністра Маріано Рахоя.

Особливим є той момент, що стосується результату іспанської еміграції до Швейцарії 1960-1970-х років і нового відновлення в 2010 році, наприкінці 2014 року, згідно з переписом громадян Генеральних консульств Іспанії в Швейцарії 115718 іспанців (+4096 порівняно з 2013 роком), серед яких близько 34500 осіб, які з особистих і сімейних причин фактично користуються подвійним громадянством.

Ця велика громада ідеально інтегрована в країні і, хоча за кількістю поступається тій, що існувала на території Швейцарії в 1970-х роках (яка сягала 200 тис. осіб), вона входить до числа перших 7 або 8 іноземних меншин, які проживають в Конфедерації.

Згідно з офіційним переписом населення Швейцарії, на кінець грудня 2014 року в Швейцарії налічувалося 81868 іспанців (+3711 у порівнянні з 2013 роком), з яких 26,5% народилися в Швейцарії. Ці цифри не включають людей з подвійним громадянством. І, навпаки, наприкінці 2014 року в Іспанії було 24 474 (+232 порівняно з 2013 роком) громадян Швейцарії, з яких 13 670 мали подвійне громадянство.

У 2009 році були проведені щорічні політичні консультації на рівні Міністра закордонних справ.<ref>[http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf Ficha de Suiza] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150402103942/http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf |date=2 квітня 2015 }} [http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf Office of Diplomatic Information, Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Diplomatic relations] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150402103942/http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Documents/2ACONS.pdf |date=2 квітня 2015 }}.</ref>

== Економічні відносини ==
Іспанія та Швейцарія є партнерами першої величини:

* З іспанської точки зору: Швейцарія є нашим 10-м покупцем (8-й європейський) і нашим 25-м постачальником у всьому світі (11-й європейський).
* З точки зору Швейцарії, Іспанія є її 10-м покупцем у всьому світі (і 5-м у Європі), охоплюючи 2,6% загального швейцарського експорту. З іншого боку, Іспанія є 10-м за величиною постачальником для Швейцарії (8-й європейський).

=== Торговий баланс ===
Торгівля між Іспанією та Швейцарією, зафіксована в торговельному балансі, що складається з митних даних, і є незаперечною, оскільки ні Банк Іспанії, ні Швейцарський національний банк не публікують дані про платіжний баланс, який числиться за країнами, та який традиційно відображає дисбаланс по відношенню до Іспанії, що матеріалізується при рівні покриття близько 60%.<ref>GODINEZ CALONGE, E. [http://www.revistasice.info/cachepdf/BICE_2791_87-97__37AB71EE3A15AB8C9E8882C32FAFD749.pdf Boletín ICE económico]{{Недоступне посилання}} The commercial relations of Spain with Switzerland.</ref>

За даними іспанських та європейських джерел, за останні роки двосторонній торговий баланс розвивався в дуже позитивний спосіб для Іспанії: від індексу покриття дефіциту він був переведений на торговельний баланс із профіцитом, а в 2014 році рівень покриття досяг 126%. Швейцарські джерела оцінюють цей показник на рівні 100%.

== Бібліографія ==
* RODRIGUEZ, Mari Carmen, 1936–1939 : La Suisse face aux " deux Espagnes ", un cas d’étude des relations internationales de la Suisse au XXe siècle (tesina inédita), Universidad de Lausana, 2001.
* PERRENOUD, Marc. Banques et diplomatie suisses à la fin de la Deuxième Guerre mondiale, politique de neutralité et relations financières internationales, Berna, Etudes et Sources 13–14, AFB, 1987/8, p. 13.
* Carta del BNS al DPF, 12 July 1943 en un informe del 22 January 1946, AFB, E 6100 A 25/2331. Véase PERRENOUD, Marc. Banques...op. cit., p. 14.
* VIÑAS, Ángel, VIÑUELA, J., EGUIDAZU, F., FERNÁNDEZ PULGAR, C., y FLORENSA, S., Política comercial exterior en España (1931–1975), Madrid, Banco Exterior de España, 1979.
* Véase reunión del Comité del IEME, Madrid, 14 March 1969, in ABE, IEME, Secretaría, caja 406.

== Дивіться також ==
* [[Зовнішня політика Іспанії]]
* [[Міжнародні відносини Швейцарії]]
* [[Швейцарія та Європейський Союз]]

== Посилання ==
{{Reflist}}

[[Категорія:Двосторонні відносини Швейцарії|Іспанія]]
[[Категорія:Двосторонні відносини Іспанії|Швейцарія]]

title: Іспансько-швейцарські відносини

· Іспанія: · Швейцарія


text:
# Захаров Петро Іванович
Петро́ Іва́нович Заха́ров (нар. 12 липня 1907, місто Сімферополь, Російська імперія — 1965) — радянський діяч, полковник. Секретар ЦК КП(б)У із будівництва і будівельних матеріалів (1941—1943). Начальник Лабораторії «В» (1947—1950), керівник будівництва першої в світі Обнінської АЕС.

## Біографія
У 1929 році працював виконробом на будівництві Дніпровської ГЕС, де будував шлюзи.
У 1932 році закінчив Дніпропетровський будівельний інститут. Його однокурсником був Йосип Табулевич, згодом заступник директора Об'єкта «В». Разом вони проходили практику на будівництві Луганського паровозобудівного заводу. Член ВКП(б).
Після закінчення інституту будував військові аеродроми. У 1937 році призначений заступником головного інженера військово-будівельного управління Київського військового округу. У тому ж році заарештований органами НКВС і деякий час перебував під арештом. Потім був звільнений із ув'язнення, а справу закрили.
З 1938 року працював інструктором промислово-транспортного відділу ЦК КП(б)У. З вересня 1938 до квітня 1939 року — заступник завідувача промислово-транспортного відділу ЦК КП(б)У. З квітня по грудень 1939 року — заступник завідувача відділу кадрів ЦК КП(б)У.
З грудня 1939 року — завідувача промислового відділу ЦК КП(б)У. У 1941 році — завідувач відділу будівництва і будівельних матеріалів ЦК КП(б)У.
7 травня 1941 — серпень 1943 року — секретар ЦК КП(б)У з будівництва і будівельних матеріалів.
Після початку німецько-радянської війни в кінці червня 1941 року увійшов до оперативної групи з керівництва партизанським рухом і підпільною діяльністю на окупованій території України при Військовій раді Південно-Західного фронту та займався організацією партизанського руху на території України. З 1942 року служив комісаром інженерних військ на Сталінградському й Донському фронтах. Працював в апараті ЦК ВКП(б), де координував танкову промисловість.
У серпні 1943 — липні 1944 року — заступник секретаря ЦК КП(б)У з будівництва і будівельних матеріалів.
З липня 1944 по лютий 1945 року — 1-й заступник народного комісара житлово-цивільного будівництва Української РСР. Займався відновленням шахт Донбасу.
З лютого 1945 року — керуючий тресту «Хрещатикбуд» Народного комісаріату житлово-цивільного будівництва Української РСР у місті Києві.
У 1945—1946 роках — начальник будівництва закритого міста Челябінськ-40.
У 1947—1950 роках — начальник атомної Лабораторії «В» у селищі Малоярославець-1 (Обнінськ) Калузької області. Був одним з ініціаторів рішення про будівництво в Обнінську атомної електростанції та експериментальних критичних стендів для майбутнього атомного підводного флоту. З 1951 року — заступник директора атомної Лабораторії «В» у місті Обнінську Калузької області, керував будівництвом першої в світі Обнінської АЕС.
З серпня 1953 року працював на будівництві ядерного об'єкта в селищі Дубна Московської області. У 1954 році був паралізований внаслідок інсульту. Помер у грудні 1965 року.

## Звання
- полковник

## Нагороди
- орден Леніна (1951)
- орден Червоного Прапора (1943)
- медаль «За оборону Сталінграда»
- медаль «Партизанові Вітчизняної війни» I ступеня

title: Захаров Петро Іванович

wikitext:
{{Особа
| національність       = [[росіянин]]
| Alma_mater           = Дніпропетровський інженерно-будівельний інститут
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             = {{ряд2|{{Орден Леніна}} | {{Орден Червоного Прапора}}|{{медаль «Партизанові Вітчизняної війни» 1 ступеня|}}|{{медаль «За оборону Сталінграда»|}}}}
{{ряд2|{{медаль «За перемогу над Німеччиною»|}}}}}}{{othernames|Захаров}}
'''Петро́ Іва́нович Заха́ров''' ({{нар}} {{ДН|12|07|1907}}, місто [[Сімферополь]], [[Російська імперія]] — {{ДС|||1965}}) — радянський діяч, [[полковник]]. Секретар [[ЦК КП(б)У]] із будівництва і будівельних матеріалів (1941—1943). Начальник Лабораторії «В» (1947—1950), керівник будівництва першої в світі [[Обнінська АЕС|Обнінської АЕС]].

== Біографія ==
У 1929 році працював виконробом на будівництві Дніпровської ГЕС, де будував шлюзи.

У 1932 році закінчив Дніпропетровський будівельний інститут. Його однокурсником був [[Табулевич Йосип Титович|Йосип Табулевич]], згодом заступник директора Об'єкта «В». Разом вони проходили практику на будівництві Луганського паровозобудівного заводу. Член [[ВКП(б)]].

Після закінчення інституту будував військові аеродроми. У 1937 році призначений заступником головного інженера військово-будівельного управління Київського військового округу. У тому ж році заарештований органами НКВС і деякий час перебував під арештом. Потім був звільнений із ув'язнення, а справу закрили.

З 1938 року працював інструктором промислово-транспортного відділу ЦК КП(б)У. З вересня 1938 до квітня 1939 року — заступник завідувача промислово-транспортного відділу ЦК КП(б)У. З квітня по грудень 1939 року — заступник завідувача відділу кадрів ЦК КП(б)У.

З грудня 1939 року — завідувача промислового відділу ЦК КП(б)У. У 1941 році — завідувач відділу будівництва і будівельних матеріалів ЦК КП(б)У.

7 травня 1941 — серпень 1943 року — секретар [[ЦК КП(б)У]] з будівництва і будівельних матеріалів.

Після початку [[німецько-радянська війна|німецько-радянської війни]] в кінці червня 1941 року увійшов до оперативної групи з керівництва партизанським рухом і підпільною діяльністю на окупованій території України при Військовій раді Південно-Західного фронту та займався організацією партизанського руху на території [[Україна|України]]. З 1942 року служив комісаром інженерних військ на Сталінградському й Донському фронтах. Працював в апараті ЦК ВКП(б), де координував танкову промисловість.

У серпні 1943 — липні 1944 року — заступник секретаря [[ЦК КП(б)У]] з будівництва і будівельних матеріалів.

З липня 1944 по лютий 1945 року — 1-й заступник народного комісара житлово-цивільного будівництва Української РСР. Займався відновленням шахт [[Донецький край|Донбасу]].

З лютого 1945 року — керуючий тресту «Хрещатикбуд» Народного комісаріату житлово-цивільного будівництва Української РСР у місті Києві.

У 1945—1946 роках — начальник будівництва закритого міста [[Озерськ (Челябінська область)|Челябінськ-40]].

У 1947—1950 роках — начальник атомної Лабораторії «В» у селищі Малоярославець-1 ([[Обнінськ]]) Калузької області. Був одним з ініціаторів рішення про будівництво в Обнінську атомної електростанції та експериментальних критичних стендів для майбутнього атомного підводного флоту. З 1951 року — заступник директора атомної Лабораторії «В» у місті Обнінську Калузької області, керував будівництвом першої в світі [[Обнінська АЕС|Обнінської АЕС]].

З серпня 1953 року працював на будівництві ядерного об'єкта в селищі [[Дубна]] Московської області. У 1954 році був паралізований внаслідок [[інсульт]]у. Помер у грудні 1965 року.

== Звання ==
* полковник

== Нагороди ==
* [[орден Леніна]] (1951)
* [[орден Червоного Прапора]] (1943)
* [[медаль «За оборону Сталінграда»]]
* [[медаль «Партизанові Вітчизняної війни»]] I ступеня

== Посилання ==
* [http://aes1.ru/names/Zaharov Петро Захаров на сайті «Перша в світі АЕС»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180603085231/http://www.aes1.ru/names/Zaharov |date=3 червня 2018 }}
* [http://iobninsk.ru/pyotr-ivanovich-zaharov/ Петро Захаров на сайті «АЙК Обнінськ»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171105065552/http://iobninsk.ru/pyotr-ivanovich-zaharov/ |date=5 листопада 2017 }}

[[Категорія:Випускники Придніпровської державної академії будівництва та архітектури]]
[[Категорія:Нагороджені медаллю «За оборону Сталінграда»]]
[[Категорія:Персоналії каральних органів СРСР]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Уродженці Сімферополя]]
[[Категорія:Померли від інсульту]]

title: Захаров Петро Іванович

Народився: 12 липня 1907 · Сімферополь, Російська імперія

Помер: 1965 · ·інсульт

Країна: СРСР

Національність: росіянин

Діяльність: інженер-будівельник, офіцер

Знання мов: російська

Учасник: німецько-радянська війна

Військове звання: полковник

Партія: КПРС

Нагороди: | Орден Леніна | Орден Червоного Прапора | Медаль «Партизанові Вітчизняної війни» 1 ступеня | Медаль «За оборону Сталінграда» | | Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» |

title: Партія

Орден Леніна: Орден Червоного Прапора · Медаль «Партизанові Вітчизняної війни» 1 ступеня · Медаль «За оборону Сталінграда»


text:
# Нематода цистоутворююча горохова
Нематода цистоутворююча горохова (Heterodera goettingiana) — вид паразитичних нематод родини гетеродерових (Heteroderidae) ряду тиленхід (Tylenchida). Ця нематода є шкідником бобових. Вражає горох (3 види), квасолю (17 видів), вику і ряд бур'янів. Поширена в Європі, помірній Азії та США.

## Опис
Самець червоподібний, довжиною до 1,29 мм, має дуже короткий, тупо закруглений хвіст. Коли тіло розслаблене, задня частина часто повертається на 90 градусів навколо довгої осі. У самиць тіло опухле, лимоноподібне, розміром 0,6—0,8х0,5—0,6 мм, з виступаючою шийкою, яка містить стравохід і частину стравохідних залоз. Передня частина шиї неправильно кільчаста, решта тіла без кільчастих вирізів або бічних вирізів, але вкрита сітчастими виступами, які утворюють візерунок, схожий на цегляну кладку. Забарвлення біле, після смерті черви стають коричневими.

## Розвиток
Розвиток і основна біологія подібні до інших цистонематод. Перша линька відбувається в яйці. Молодь другої стадії є інвазійною стадією, проникаючи в коріння рослин-господарів і проходячи ще через три линьки до дорослої стадії. Самці виходять із коренів-господарів, але самиці залишаються, розриваючи кору кореня, коли вони збільшуються, і часто залишаються частково похованими в тканині кореня.

## Шкідливість
Шкідник пошкоджує горох, вику, чину, сочевицю і люпин. Поширюється вогнищами. Хворі рослини відстають у рості й часто мають карликовий вигляд. Листя жовтіє, починаючи від нижніх до верхніх, і передчасно відмирає. Сильно уражені рослини в'януть і відмирають цілком. Корені хворих рослин дуже тонкі, в'ялі і мало гілкуються. На рослинах, заражених цієї нематодою, інтенсивно розвивається коренева гниль.

title: Нематода цистоутворююча горохова

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Нематода цистоутворююча горохова
| image =
| image_caption =
| image_width = 260px
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Нематоди]] (Nematoda)
| classis = [[Сецернентії]] (Secernentea)
| ordo = [[Тиленхіди]] (Tylenchida)
| familia = [[Гетеродерові]] (Heteroderidae)
| genus = [[Гетеродера]] (''Heterodera'')
| species = '''Нематода цистоутворююча горохова'''
| binomial = ''Heterodera goettingiana''
| binomial_authority = Liebscher, 1892
| synonyms =
''Heterodera schachtii (pea strain)''<br>
''Heterodera (Heterodera) goettingiana''
| wikispecies = Heterodera goettingiana
}}

'''Нематода цистоутворююча горохова''' (''Heterodera goettingiana'') — вид паразитичних [[Нематоди|нематод]] родини [[Гетеродерові|гетеродерових]] (Heteroderidae) ряду [[Тиленхіди|тиленхід]] (Tylenchida). Ця нематода є шкідником [[бобові|бобових]]. Вражає [[горох]] (3 види), [[квасоля|квасолю]] (17 видів), [[вика|вику]] і ряд бур'янів. Поширена в Європі, помірній Азії та США.<ref>{{Cite journal |last1=Tedford |first1=E. C. |last2=Inglis |first2=D. A. |date=June 1999 |title=Evaluation of Legumes Common to the Pacific Northwest as Hosts for the Pea Cyst Nematode, Heterodera goettingiana |journal=Journal of Nematology |volume=31 |issue=2 |pages=155–163 |issn=0022-300X |pmc=2620364 |pmid=19270885}}</ref>

== Опис ==
Самець червоподібний, довжиною до 1,29 мм, має дуже короткий, тупо закруглений хвіст. Коли тіло розслаблене, задня частина часто повертається на 90 градусів навколо довгої осі. У самиць тіло опухле, лимоноподібне, розміром 0,6—0,8х0,5—0,6 мм, з виступаючою шийкою, яка містить стравохід і частину стравохідних залоз. Передня частина шиї неправильно кільчаста, решта тіла без кільчастих вирізів або бічних вирізів, але вкрита сітчастими виступами, які утворюють візерунок, схожий на цегляну кладку. Забарвлення біле, після смерті черви стають коричневими.<ref>* [http://plpnemweb.ucdavis.edu/Nemaplex/Taxadata/G076s2.htm Nemaplex, University of California — Heterodera goettingiana] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071021070348/http://plpnemweb.ucdavis.edu/nemaplex/Taxadata/G076S2.htm |date=2007-10-21 }}</ref>

== Розвиток ==
Розвиток і основна біологія подібні до інших цистонематод. Перша линька відбувається в яйці. Молодь другої стадії є інвазійною стадією, проникаючи в коріння рослин-господарів і проходячи ще через три линьки до дорослої стадії. Самці виходять із коренів-господарів, але самиці залишаються, розриваючи кору кореня, коли вони збільшуються, і часто залишаються частково похованими в тканині кореня.

== Шкідливість ==
Шкідник пошкоджує горох, вику, чину, сочевицю і люпин. Поширюється вогнищами. Хворі рослини відстають у рості й часто мають карликовий вигляд. Листя жовтіє, починаючи від нижніх до верхніх, і передчасно відмирає. Сильно уражені рослини в'януть і відмирають цілком. Корені хворих рослин дуже тонкі, в'ялі і мало гілкуються. На рослинах, заражених цієї нематодою, інтенсивно розвивається коренева гниль.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q16939542}}
{{parasite-stub}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Тиленхіди]]
[[Категорія:Тварини, описані 1892]]
[[Категорія:Шкідники сільськогосподарських культур]]
[[Категорія:Паразити рослин]]

title: ?Нематода цистоутворююча горохова

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Нематоди (Nematoda)

Клас: Сецернентії (Secernentea)

Ряд: Тиленхіди (Tylenchida)

Родина: Гетеродерові (Heteroderidae)

Рід: Гетеродера (Heterodera)

Вид: Нематода цистоутворююча горохова

Віківиди: Heterodera goettingiana