text:
# Стрілянина в Дагестані (2024)
Стрілянина в Дагестані — серія нападів невідомих озброєних людей на працівників російської поліції та цивільне населення у Дербенті та Махачкалі, двох найбільших містах Республіки Дагестан.

## Жертви
Число жертв сягнуло щонайменше 24 особи, 46 осіб поранено. За даними місцевої влади, було вбито 5 нападників. Один із загибилих Микола Котельников — керівник православного храму в Махачкалі.

## Перебіг подій
23 червня 2024 року увечері у двох містах Дагестану та інших частинах регіону сталися напади. Невідомі обстріляли та підпалили синагогу в Дербенті і два православних храми в Дербенті та Махачкалі. Зокрема, було скоєно напад на храм Покрови пресвятої Богородиці РПЦ на вулиці Леніна та синагогу Келе-Нумаз на вулиці Таги-Заді. Нападники вели обстріл із автоматів, у синагозі почалася сильна пожежа, загасити яку вдалося вночі, коли синагога у Дербенті майже повністю згоріла. Інша стрілянина відбулася й поряд зі Свято-Успенським кафедральним собором на вулиці Орджонікідзе в Махачкалі.
Місцева поліція заявляла, що в православному храмі в Кіровському районі Махачкали тримали 40 заручників, але це виявилося неправдою. За три години після нападу бої тривали, у регіоні з'явилася броньована техніка.
Також сталася стрілянина на російсько-грузинському кордоні в районі окупованої Росією Абхазії біля річки Псоу з жертвами та пораненими. Також невідомі обстріляли машину з поліцейськими у центрі села Сергокали неподалік Дербента. Окрім цього, постріли лунали близ Нового Афона (Грузія, територія окупованого регіону Абхазія), де щонайменше одну особу було поранено.
О 18:00 за місцевим часом у Дербенті невідомі обстріляли храми з автоматичної зброї, за даними місцевої влади, вбито 66-річного священника РПЦ. Водночас невідомі атакували і столицю регіону Махачкалу. На вулиці Єрмошкіна озброєні люди обстріляли пост ДПС. Стрільці в Дербенті засіли в будівлі поблизу ресторану «Хаял», силовики оточили район.
До пізнього вечора в містах тривала стрілянина, оголосили режим контртерористичної операції. Вранці режим скасували.
25 червня у Махачкалі знову сталася стрілянина, місцева поліція перекрила центр міста і розшукувала двох озброєних людей.

## Розслідування
На думку аналітиків Інституту вивчення війни (ISW), атаку провело північно-кавказьке відділення ІДІЛ під назвою «Вілаят Кавказ». 23 червня російська філія Al-Azaim Media (ресурс організації «Вілаят Хорасан») опублікувала заяву з привітанням «братів з Кавказу» за демонстрацію того, на що вони здатні.
Член правління Національної асоціації юристів РФ Руслан Нагієв заявив, що брати Омарови були прихильниками такфіризму — радикальної й забороненої в рф ісламістської течії єгипетського штибу, яка виступає проти християн та юдеїв, а також тих мусульман, які вступили в змову з «невірними».
Слідчий комітет порушив кримінальну справу за статтями про теракт, незаконне зберігання та розкрадання вогнепальної зброї. У Дагестані оголошено триденну жалобу.
За даними місцевої влади, вбиті нападники були синами та племінником голови Сергокалинського району Дагестану Магомеда Омарова. Останнього затримали й допитали, а згодом виключили з путінської партії «Єдина Росія». На допиті Омаров заявив, що впродовж кількох років знав, що його діти та племінник ваххабіти, прихильники радикальної течії в ісламі, суть якої полягає в очищенні ісламу від впливу інших релігійних вірувань, культурних, етнічних та інших особливостей тих чи інших мусульманських народів.
Депутат Держдуми від Дагестану Гаджиєв заявив, наче за нападами стоять спецслужби України і НАТО.

## Нападники
1. Алі Закаригаєв — племінник Омарова. До 2021 року він очолював районне відділення партії «Справедлива Росія», його посмертно виключили з партії[19].
2. Осман Омаров — син Магомеда Омарова, 31 рік. 2012 року працював на Дербентському коньячному комбінаті, потім у місцевій філії «Сбербанку». З 2017 року розводив велику рогату худобу, займався будівельним бізнесом, володів кафе «Лимонад» і мав зв'язки з Туреччиною.
3. Аділь Омаров — син Магомеда Омарова, 37 років. Закінчив юридичний факультет Дагестанського університету та займався вільною боротьбою, працював у компанії з монтажу систем водопостачання.
4. Абдусамад Амадзієв — 32 роки, колишній співробітник місцевої газорозподільної компанії.
5. Гаджимурад Кагіров — 28 років. Майстер спорту з вільної боротьби, вихованець школи Абдулманапа Нурмагомедова та боєць клубу його сина Хабіба Eagles MMA. За кар'єру в MMA він встиг провести два бої.

title: Стрілянина в Дагестані (2024)

wikitext:
{{Терористична атака
|Назва = {{PAGENAME}}
|Конфлікт =
|Зображення = Келе-Нумаз.jpg
|Розмір зображення = 250px
|Підпис = Синагога Келе-Нумаз в Дербенті
|Спосіб атаки =
|Місце атаки = [[Дербент]]<br/>[[Махачкала]]
|Координати =
|Мета атаки =
|Дата = 23 червня 2024
|Час = 18:00
|Число заручників = 0
|Заручники =
|Загиблі = 27 (17 поліцейських, 4 цивільних, 6 нападників)
|Поранені = 45
|Число терористів = 5 або 6
|Терористи =
|Число вбивств =
|Вбивці =
|Організатори =
|Вид організації =
|Підозрювані =
|Зброя = стрілецька та коктейлі Молотова
}}

'''Стрілянина в Дагестані''' — серія нападів невідомих озброєних людей на працівників російської поліції та цивільне населення у [[Дербент]]і та [[Махачкала|Махачкалі]], двох найбільших містах Республіки [[Дагестан]].<ref>{{Cite web|url=https://lb.ua/world/2024/06/24/620479_strilyanina_dagestani.html|title=Стрілянина у Дагестані: повідомляють про 20 загиблих після нападу на храми і поліцейських (фото)|date=2024-06-24|website=LB.ua|access-date=2024-06-24}}</ref>

== Жертви ==
Число жертв сягнуло щонайменше 24 особи, 46 осіб поранено<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/napadniki-dagestani-vbili-ponad-15-rosiyskih-1719188055.html|title=Нападники в Дагестані вбили понад 15 російських поліцейських|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>. За даними місцевої влади, було вбито 5 нападників. Один із загибилих Микола Котельников — керівник православного храму в Махачкалі<ref>{{Cite web|url=https://hromadske.ua/svit/226534-strilianyna-v-dahestani-zahynuly-24-liudyny-bilshist-pravookhorontsi|title=Стрілянина в Дагестані: загинули 24 людини, більшість — правоохоронці|date=2024-06-24|website=hromadske.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.ukrinform.ua/rubric-world/3878028-strilanina-u-dagestani-povidomlaut-pro-devatoh-zagiblih-i-25-poranenih.html|title=Стрілянина у Дагестані: повідомляють про дев'ятьох загиблих і 25 поранених|date=2024-06-23|website=www.ukrinform.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref><ref name=":0">{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/napad-hrami-ta-20-zhertv-shcho-stalosya-dagestani-1719227648.html|title=Напад на храми та до 20 жертв. Що сталося в Дагестані і хто може стояти за атакою|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>.

== Перебіг подій ==
23 червня 2024 року увечері у двох містах Дагестану та інших частинах регіону сталися напади. Невідомі обстріляли та підпалили синагогу в Дербенті і два православних храми в Дербенті та Махачкалі<ref name=":2">{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/obstrilyali-sinagogu-tserkvu-ta-politsiyu-1719159456.html|title=Обстріляли синагогу, церкву та поліцію: у Дагестані повідомляють про серію нападів|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>. Зокрема, було скоєно напад на храм Покрови пресвятої Богородиці РПЦ на вулиці Леніна та синагогу Келе-Нумаз на вулиці Таги-Заді<ref>{{Cite web|url=https://www.ukrinform.ua/rubric-world/3878053-strilanina-u-dagestani-vbiti-vosmero-policejskih-i-sestero-napadnikiv.html|title=Стрілянина у Дагестані: вбиті восьмеро поліцейських і шестеро нападників|date=2024-06-24|website=www.ukrinform.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>. Нападники вели обстріл із автоматів, у синагозі почалася сильна пожежа, загасити яку вдалося вночі, коли синагога у Дербенті майже повністю згоріла<ref>{{Cite web|url=https://tsn.ua/svit/zavorushennya-v-dagestani-proti-boyovikiv-kinuli-viyskovu-tehniku-video-2606709.html|title=Заворушення в Дагестані: проти бойовиків кинули військову техніку (відео)|date=2024-06-23|website=ТСН.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>. Інша стрілянина відбулася й поряд зі Свято-Успенським кафедральним собором на вулиці Орджонікідзе в Махачкалі<ref>{{Cite web|url=https://24tv.ua/dagestan-strilyanina-23-chervnya-derbenti-mahachkali-ponovilisya_n2581957|title=У дагестанському Дербенті поновилися постріли: у Махачкалі 40 людей стали заручниками|date=2024-06-23|website=24 Канал|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://hromadske.ua/suspilstvo/226513-u-dahestani-nevidomi-obstrilialy-synahohu-tserkvu-ta-post-politsiiantiv-roszmi|title=У Дагестані невідомі обстріляли синагогу, церкву та пост поліціянтів — росЗМІ (ОНОВЛЕНО)|date=2024-06-23|website=hromadske.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref><ref name=":2"/>.

Місцева поліція заявляла, що в православному храмі в Кіровському районі Махачкали тримали 40 заручників, але це виявилося неправдою. За три години після нападу бої тривали, у регіоні з'явилася броньована техніка<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/napadi-dagestani-posered-derbenta-ta-mahachkali-1719167676.html|title=Напади в Дагестані: посеред Дербента та Махачкали йдуть бої, помічена військова техніка|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>.

Також сталася стрілянина на російсько-грузинському кордоні в районі окупованої Росією Абхазії біля річки [[Псоу (річка)|Псоу]] з жертвами та пораненими<ref>{{Cite web|url=https://24tv.ua/abhaziyi-kpp-rosiyeyu-bula-strilyanina-23-chervnya-ye-zagibli_n2581937|title=У Росії ще одна стрілянина сталася на виїзді з окупованої Абхазії: є загиблий і поранені|date=2024-06-23|website=24 Канал|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref><ref name=":2"/>. Також невідомі обстріляли машину з поліцейськими у центрі села [[Сергокала|Сергокали]] неподалік Дербента. Окрім цього, постріли лунали близ Нового Афона (Грузія, територія окупованого регіону Абхазія), де щонайменше одну особу було поранено.

О 18:00 за місцевим часом у [[Дербент]]і невідомі обстріляли храми з автоматичної зброї, за даними місцевої влади, вбито 66-річного священника РПЦ. Водночас невідомі атакували і столицю регіону [[Махачкала|Махачкалу]]. На вулиці Єрмошкіна озброєні люди обстріляли пост ДПС<ref>{{Cite web|url=https://lb.ua/world/2024/06/23/620433_dagestani_obstrilyali_pravoslavniy.html|title=У Дагестані обстріляли православний храм та синагогу, загинули силовики та священик|date=2024-06-23|website=LB.ua|access-date=2024-06-24}}</ref>. Стрільці в Дербенті засіли в будівлі поблизу ресторану «Хаял», силовики оточили район.

До пізнього вечора в містах тривала стрілянина, оголосили режим контртерористичної операції. Вранці режим скасували.

25 червня у Махачкалі знову сталася стрілянина, місцева поліція перекрила центр міста і розшукувала двох озброєних людей<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/dagestani-znovu-povidomlyayut-strilyaninu-1719347926.html|title=У Дагестані знову повідомляють про стрілянину, силовики перекрили центр Махачкали|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-26}}</ref>.

== Розслідування ==
На думку аналітиків Інституту вивчення війни ([[Інститут вивчення війни|ISW]]), атаку провело північно-кавказьке відділення [[Ісламська Держава|ІДІЛ]] під назвою «[[Вілаят Кавказ]]». 23 червня російська філія Al-Azaim Media (ресурс організації «Вілаят Хорасан») опублікувала заяву з привітанням «братів з Кавказу» за демонстрацію того, на що вони здатні<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/napadi-dagestani-imovirno-zdiysnilo-pivnichnokavkazke-1719194556.html|title=Напади у Дагестані, імовірно, здійснило північнокавказьке відділення Ісламської держави, - ISW|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>.

Член правління Національної асоціації юристів РФ Руслан Нагієв заявив, що брати Омарови були прихильниками [[такфіризм]]у — радикальної й забороненої в рф ісламістської течії єгипетського штибу, яка виступає проти християн та юдеїв, а також тих мусульман, які вступили в змову з «невірними»<ref name=":1">{{Cite web|url=https://hromadske.ua/svit/226563-strilianyna-u-dahestani-batka-napadnykiv-zvilnyly-z-putinskoyi-partiyi-ta-zatrymaly|title=Стрілянина в Дагестані. Батька нападників звільнили з путінської партії та затримали|date=2024-06-24|website=hromadske.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>.

[[Слідчий комітет Російської Федерації|Слідчий комітет]] порушив кримінальну справу за статтями про теракт, незаконне зберігання та розкрадання вогнепальної зброї. У Дагестані оголошено триденну жалобу.

За даними місцевої влади, вбиті нападники були синами та племінником голови [[Сергокалинський район|Сергокалинського району]] Дагестану Магомеда Омарова. Останнього затримали й допитали, а згодом виключили з путінської партії «<nowiki/>[[Єдина Росія]]<nowiki/>»<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/news/napadah-dagestani-brali-uchast-sini-glavi-1719175389.html|title=У нападах у Дагестані брали участь сини глави одного з районів республіки|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref><ref name=":1" />. На допиті Омаров заявив, що впродовж кількох років знав, що його діти та племінник [[Ваххабізм|ваххабіти]], прихильники радикальної течії в ісламі, суть якої полягає в очищенні ісламу від впливу інших релігійних вірувань, культурних, етнічних та інших особливостей тих чи інших мусульманських народів<ref name=":0" />.

Депутат Держдуми від Дагестану Гаджиєв заявив, наче за нападами стоять спецслужби [[Україна|України]] і [[НАТО]]<ref>{{Cite web|url=https://tsn.ua/exclusive/strilyanina-u-rosiyskomu-dagestani-scho-vidomo-pro-napadnikiv-ta-kogo-zvinuvachuyut-u-kremli-2606961.html|title=Стрілянина у російському Дагестані: що відомо про нападників та кого звинувачують у Кремлі|date=2024-06-24|website=ТСН.ua|language=uk|access-date=2024-06-24}}</ref>.

== Нападники ==

# '''Алі Закаригаєв''' — племінник Омарова. До 2021 року він очолював районне відділення партії «[[Справедлива Росія|Справедлива Росія]]», його посмертно виключили з партії<ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.com/russian/articles/cl7771zvpj8o|title=Нападения в Махачкале и Дербенте: что известно на данный момент|date=2024-06-23|website=BBC News Русская служба|language=ru|access-date=2024-06-24}}</ref>.
# '''Осман Омаров''' — син Магомеда Омарова, 31 рік. 2012 року працював на Дербентському коньячному комбінаті, потім у місцевій філії «[[Сбербанк Росії|Сбербанку]]». З 2017 року розводив велику рогату худобу, займався будівельним бізнесом, володів кафе «Лимонад» і мав зв'язки з Туреччиною.
# '''Аділь Омаров''' — син Магомеда Омарова, 37 років. Закінчив юридичний факультет [[Дагестанський державний університет|Дагестанського університету]] та займався вільною боротьбою, працював у компанії з монтажу систем водопостачання.
# '''Абдусамад Амадзієв''' — 32 роки, колишній співробітник місцевої газорозподільної компанії.
# '''Гаджимурад Кагіров''' — 28 років. Майстер спорту з вільної боротьби, вихованець школи [[Нурмагомедов Абдулманап Магомедович|Абдулманапа Нурмагомедова]] та боєць клубу його сина [[Нурмагомедов Хабіб Абдулманапович|Хабіба]] Eagles MMA. За кар'єру в [[Змішані бойові мистецтва|MMA]] він встиг провести два бої.

== Див. також ==

* [[Вілаят Кавказ Ісламської держави]]
* [[Антисемітські інциденти під час війни в Ізраїлі та Газі]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

{{ВП-портали|Іслам|Росія}}

[[Категорія:2024 у Росії]]
[[Категорія:Терористичні акти в Росії]]
[[Категорія:Терористичні акти 2024]]
[[Категорія:Червень 2024]]
[[Категорія:Події 23 червня]]
[[Категорія:Терористичні акти ісламістів]]
[[Категорія:Історія Дагестану]]
[[Категорія:Махачкала]]
[[Категорія:Дербент]]
[[Категорія:Масові вбивства в Росії]]
[[Категорія:Масові вбивства 2024]]

title: тероризм в Росіїd, Повстання Ісламської держави на Північному Кавказі і Ісламський тероризм у Європіd

Синагога Келе-Нумаз в Дербенті

Місце атаки: Дербент · Махачкала

Зброя: стрілецька та коктейлі Молотова

Число терористів: 5 або 6


text:
# Фудзімура Томомі
Фудзімура Томомі (яп. 藤村 智美; нар. 30 липня 1971, Хіого, Японія) — японська футболістка, захисниця, виступала в збірній Японії.

## Клубна кар'єра
Фудзімура народилася 30 травня 1978 року в префектурі Хіого. Після завершення навчання в школі виступала в клубах «Іга Кунойкі» (1997—2005) та «ІНАК Кобе Леонесса» (2006–2009). У сезоні 2011 року потрапила до Найкращої 11-и чемпіонату Японії.

## Кар'єра в збірній
Дебютувала у збірній Японії (у 19-річному віці) 15 червня 1997 року в поєдинку проти Китаю. Виступала на чемпіонатах Азії 1999 та 2001 року. З 1996 по 2001 рік зіграла 20 матчів у футболці збірної Японії, відзначилася 1 голом.

## Статистика виступів у збірній
| жіноча національна збірна Японії | жіноча національна збірна Японії | жіноча національна збірна Японії |
| Рік                              | Матчі                            | Голи                             |
| -------------------------------- | -------------------------------- | -------------------------------- |
| 1997                             | 1                                | 0                                |
| 1998                             | 0                                | 0                                |
| 1999                             | 6                                | 0                                |
| 2000                             | 6                                | 0                                |
| 2001                             | 4                                | 1                                |
| 2002                             | 3                                | 0                                |
| Загалом                          | 20                               | 1                                |

wikiname: ukwiki

title: Фудзімура Томомі

in_language: uk

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я              = Фудзімура Томомі
| зображення        =
| зображення розмір =
| підпис            =
| повне-ім'я        =
| дата-народження   = 30.05.1978
| місце-народження  = [[Префектура Хіого|Хіого]], [[Японія]]
| дата-смерті       =
| місце-смерті      =
| зріст             =
| вага              =
| прізвисько        =
| громадянство      = {{JPN}}
| позиція           = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| поточний-клуб     = ''завершила кар'єру''
| номер             =
| юнацькі-клуби     =
| юнацькі-роки      =
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1997—2005|{{Прапорець|JPN}}|«Іга Кунойкі» |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|2006—2009|{{Прапорець|JPN}}|«ІНАК Кобе Леонесса» |?|?}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда = {{Прапорець|JPN}} [[Жіноча збірна Японії з футболу|Японія]]
| збірна-роки = 1997—2002
| збірна-ігри(голи) = 20 (1)
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''Фудзімура Томомі''' ({{lang-ja|藤村 智美}}; {{нар}} [[30 липня]] [[1971]], [[Префектура Хіого|Хіого]], [[Японія]]) — [[Японія|японська]] [[футболіст]]ка, [[Захисник (футбол)|захисниця]], виступала в [[Жіноча збірна Японії з футболу|збірній Японії]].

== Клубна кар'єра ==
Фудзімура народилася 30 травня 1978 року в [[Префектура Хіого|префектурі Хіого]]. Після завершення навчання в школі виступала в клубах «Іга Кунойкі» (1997—2005) та «ІНАК Кобе Леонесса» (2006–2009). У сезоні 2011 року потрапила до Найкращої 11-и чемпіонату Японії.

== Кар'єра в збірній ==
Дебютувала у [[Жіноча збірна Японії з футболу|збірній Японії]] (у 19-річному віці) 15 червня 1997 року в поєдинку проти Китаю. Виступала на чемпіонатах Азії 1999 та 2001 року. З 1996 по 2001 рік зіграла 20 матчів у футболці збірної Японії, відзначилася 1 голом<ref name="JFA">[http://www.jfa.or.jp/archive/women/daihyo/data/WGame.pdf Japan Football Association] {{ref-ja}}</ref>.

== Статистика виступів у збірній ==
<ref name="JFA"/>
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | [[Жіноча збірна Японії з футболу|жіноча національна збірна Японії]]
|-
!Рік!!Матчі!!Голи
|-
|1997||1||0
|-
|1998||0||0
|-
|1999||6||0
|-
|2000||6||0
|-
|2001||4||1
|-
|2002||3||0
|-
!Загалом||20||1
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Фудзімура, Томомі}}
{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Японські футболістки]]
[[Категорія:Гравчині збірної Японії з футболу]]

title: Особисті дані

Народження: 30 травня 1978 (46 років)

Громадянство: Японія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: завершила кар'єру

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Іга Кунойкі» · ? · (?)

«ІНАК Кобе Леонесса» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Японія · 20 (1)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Автошлях Т 2411
Автошля́х Т 2411 — автомобільний шлях територіального значення у Черкаській області. Пролягає територією Звенигородського та Уманського районів через Звенигородку — Катеринопіль — Тальне — Маньківку. Загальна довжина — 59,7 км.

## Маршрут
Автошлях проходить через такі населені пункти:
| Автошлях Т 2411       |        |
| Черкаська область     |        |
| Звенигородський район |        |
| Звенигородка          | Н16    |
| Стебне                |        |
| Єрки                  |        |
| Катеринопіль          | Т 2413 |
| Новоселиця            |        |
| Червоне               |        |
| Тальне                | Н16    |
| Мошурів               |        |
| Поташ                 |        |
| Уманський район       |        |
| Роги                  |        |
| Поташ                 |        |
| Маньківка             | Т 2406 |

title: Автошлях Т 2411

wikitext:
{{Автодорога
| назва = Автошлях Т 2411
| номер = {{Номер дороги|Т 2411}}
| логотип =
| логотип_розмір =
| логотип_підпис
| зображення =
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| країна = {{UKR}}
| регіон1 = [[Черкаська область|Черкаська]]
| тип_регіону1 = Області
| регіон2 = [[Звенигородський район|Звенигородський]], [[Уманський район|Уманський]]
| тип_регіону2 = Райони
| регіон3 =
| тип_регіону3 =
| відкрита =
| довжина = 59,7 км
| напрямок =
| від = [[Звенигородка]]
| до = [[Маньківка (смт)|Маньківка]]
| з'єднання = {{Автошлях Н|16}} {{Автошлях Т|2406}} {{Автошлях Т|2413}}
| міста = [[Звенигородка]], [[Тальне]]
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

'''Автошля́х Т 2411''' — автомобільний шлях територіального значення у [[Черкаська область|Черкаській]] області. Пролягає територією [[Звенигородський район|Звенигородського]] та [[Уманський район|Уманського]] районів через [[Звенигородка|Звенигородку]] — [[Катеринопіль (смт)|Катеринопіль]] — [[Тальне]] — [[Маньківка (смт)|Маньківку]]. Загальна довжина — 59,7 км.

== Маршрут ==
Автошлях проходить через такі населені пункти:
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="margin-left:0.5em;"
|colspan="2" style="color:#fff;background-color:#828282; text-align: center;"|'''Автошлях Т 2411'''
|-
|colspan="3" style=" font-size: 140 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Cherkasy Oblast.svg|20пкс]] '''''[[Черкаська область]]'''''
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Zvenyhorodskiy Raion, Cherkasy Oblast (reverse).png|20пкс]] '''''[[Звенигородський район]]'''''
|-
|[[Звенигородка]]
|{{Автошлях Н|16}}
|-
|[[Стебне]]
|-
|[[Єрки (смт)|Єрки]]
|-
|[[Катеринопіль (смт)|Катеринопіль]]
|{{Автошлях Т|2413}}
|-
|[[Новоселиця (Катеринопільський район)|Новоселиця]]
|-
|[[Червоне (Звенигородський район)|Червоне]]
|-
|[[Тальне]]
|{{Автошлях Н|16}}
|-
|[[Мошурів]]
|-
|[[Поташ (Звенигородський район)|Поташ]]
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|'''''[[Уманський район]]'''''
|-
|[[Роги (Україна)|Роги]]
|-
|[[Поташ (Уманський район)|Поташ]]
|-
|[[Маньківка (смт)|Маньківка]]
|{{Автошлях Т|2406}}
|}

== Джерела ==
* [http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/55-2019-п Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення: Кабінет Міністрів України; Постанова, Перелік від 30.01.2019 № 55] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220416023838/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/55-2019-п |date=16 квітня 2022 }}

{{Автомобільні шляхи Черкаської області}}

[[Категорія:Автомобільні шляхи Черкаської області|Т2411]]
[[Категорія:Територіальні автомобільні шляхи України]]
[[Категорія:Автошляхи Звенигородського району]]
[[Категорія:Транспорт Звенигородки]]
[[Категорія:Транспорт Катеринополя]]
[[Категорія:Транспорт Тального]]
[[Категорія:Автошляхи Уманського району]]
[[Категорія:Транспорт Маньківки]]

title: Загальні дані

Країна: Україна

Області: Черкаська

Райони: Звенигородський, Уманський

початок: Звенигородка

кінець: Маньківка

Міста: Звенигородка, Тальне

OpenStreetMap: ↑91278 ·R (Черкаська область)


text:
# Ганну Вірта
Ганну Вірта (фін. Hannu Virta; народився 22 березня 1963 у м. Турку, Фінляндія) — фінський хокеїст, захисник. Асистент тренера «Йокеріт» (Гельсінкі). Член Зали слави фінського хокею (2003).
Вихованець хокейної школи ТПС (Турку). Виступав за ТПС (Турку), «Баффало Сейбрс», «Грассгоппер» (Цюрих), «ЦСК Лайонз».
У складі національної збірної Фінляндії провів 167 матчів; учасник зимових Олімпійських ігор 1994, учасник чемпіонатів світу 1987, 1989, 1991, 1994, 1995, 1996 і 1997, учасник Кубка Канади 1987, учасник Кубка світу 1996. У складі молодіжної збірної Фінляндії учасник чемпіонату світу 1982. У складі юніорської збірної Фінляндії учасник чемпіонату Європи 1981.
Бронзовий призер зимових Олімпійських ігор 1994. Чемпіон світу (1995), срібний призер (1994). Чемпіон Фінляндії (1989, 1990, 1991, 1993). Володар Кубка Європейських чемпіонів (1994). Чемпіон Євроліги (1997).
Після завершення ігрової кар'єри працював головним тренером ТПС (Турку), ХК «Лугано». З 2010 року — асистент тренера «Йокеріт» (Гельсінкі).

title: Ганну Вірта

wikitext:
{{Infobox Ice Hockey Player
| name            = Ганну Вірта
| image           =
| image_caption   =
| image_size      = 200px
| position        = [[Захисник (хокей із шайбою)|захисник]]
| shoots          = лівий
| height          = 181 см
| weight          = 82 кг
| team            =
| league          =
| former_teams    =
| played_for      = [[ТПС (хокейний клуб)|ТПС Турку]]
[[Баффало Сейбрс]]
Грассгоппер Цюрих
ЦСК Лайонз
| ntl_team        = {{ih|FIN}}
| birth_date      = 22.3.1963
| birth_place     = м. [[Турку]], [[Фінляндія]]
| draft           = 38-й загальний
| draft_year      = 1981
| draft_team      = [[Баффало Сейбрс]]
| career_start    = 1980
| career_end      = 1998
}}
'''Ганну Вірта''' ({{lang-fi|Hannu Virta}}; народився [[22 березня]] [[1963]] у м. [[Турку]], [[Фінляндія]]) — [[Фінляндія|фінський]] [[хокей із шайбою|хокеїст]], [[Захисник (хокей із шайбою)|захисник]]. Асистент тренера [[Йокеріт|«Йокеріт» (Гельсінкі)]]. Член Зали слави фінського хокею (2003).

Вихованець хокейної школи [[ТПС (хокейний клуб)|ТПС (Турку)]]. Виступав за [[ТПС (хокейний клуб)|ТПС (Турку)]], «[[Баффало Сейбрс]]», «Грассгоппер» (Цюрих), «ЦСК Лайонз».

У складі [[Збірна Фінляндії з хокею із шайбою|національної збірної Фінляндії]] провів 167 матчів; учасник [[Зимові Олімпійські ігри 1994|зимових Олімпійських ігор 1994]], учасник чемпіонатів світу 1987, 1989, 1991, 1994, 1995, 1996 і 1997, учасник Кубка Канади 1987, учасник Кубка світу 1996. У складі молодіжної збірної Фінляндії учасник чемпіонату світу 1982. У складі юніорської збірної Фінляндії учасник чемпіонату Європи 1981.

Бронзовий призер [[Зимові Олімпійські ігри 1994|зимових Олімпійських ігор 1994]]. Чемпіон світу (1995), срібний призер (1994). Чемпіон Фінляндії (1989, 1990, 1991, 1993). Володар Кубка Європейських чемпіонів (1994). Чемпіон Євроліги (1997).

Після завершення ігрової кар'єри працював головним тренером [[ТПС (хокейний клуб)|ТПС (Турку)]], ХК «Лугано». З 2010 року — асистент тренера [[Йокеріт|«Йокеріт» (Гельсінкі)]].

== Література ==
* {{книга|автор = |частина=|заголовок = Хоккей. Большая энциклопедия|оригінал = |посилання  = |відповідальний = |видання  = В 2 т. |місце  = М. |видавництво= Терра-Спорт, Олимпия Пресс|рік  = 2006|том= |pages = |allpages = |серія = |isbn = |тираж =}}
== Посилання ==
* [http://www.eliteprospects.com/player.php?player=3351 Профіль] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110612131507/http://www.eliteprospects.com/player.php?player=3351 |date=12 червня 2011 }} на [http://www.eliteprospects.com/ Eliteprospects] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/6Cp0ltw3p?url=http://www.eliteprospects.com/ |date=11 грудня 2012 }} {{ref-en}}

{{Фінляндія на ЧС з хокею 1995}}
{{Icehockey-bio-stub}}

{{DEFAULTSORT:Вірта, Ганну}}
[[Категорія:Уродженці Турку]]
[[Категорія:Фінські хокеїсти]]
[[Категорія:Гравці збірної Фінляндії з хокею]]
[[Категорія:Хокеїсти ТПС]]
[[Категорія:Хокеїсти «Баффало Сейбрс»]]
[[Категорія:Задрафтовані «Баффало Сейбрс»]]
[[Категорія:Хокеїсти на зимових Олімпійських іграх 1994]]
[[Категорія:Бронзові призери зимових Олімпійських ігор 1994]]
[[Категорія:Фінські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Чемпіони світу з хокею]]
[[Категорія:Фінські хокейні тренери]]

title: Ганну Вірта

Народився: 22 березня 1963 (62 роки) · м. Турку, Фінляндія

Вага: 82 кг

Кидок: лівий

Проф. клуби: ТПС Турку · Баффало Сейбрс · Грассгоппер Цюрих · ЦСК Лайонз

Нац. збірна: Фінляндія

Драфт НХЛ: 38-й загальний, 1981 · Баффало Сейбрс


text:
# Цзюй Жуй
Цзюй Жуй (нар. 4 лютого 1993) — китайська веслувальниця, бронзова призерка Олімпійських ігор 2020 року.

## Виступи на Олімпіадах
| Олімпіада  | Дисципліна | Місце |
| ---------- | ---------- | ----- |
| Токіо 2020 | вісімки    | 3     |

## Зовнішні посилання
- Цзюй Жуй на сайті FISA.

1. 1 2  Rui Ju

title: Цзюй Жуй

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = Цзюй Жуй
| оригінал імені =
| зображення =
| розмір_зображення = 255 пкс
| підпис =
| прізвисько =
| національність =
| місце_проживання =
| дата_народження =
| місце_народження =
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст =
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = {{CHN}}
| вид_спорту = [[академічне веслування]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry|{{CHN}}}}
{{MedalSport|[[Академічне веслування]]}}
{{MedalOlympic}}
{{MedalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 2020|Токіо 2020]]|[[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2020 — вісімки (жінки)|вісімки]]}}
| show-medals = yes
}}
'''Цзюй Жуй''' ({{н|ж.}} [[4 лютого]] [[1993]]) — [[Китай|китайська]] [[академічне веслування|веслувальниця]], бронзова призерка Олімпійських ігор [[Літні Олімпійські ігри 2020|2020]] року.

== Виступи на Олімпіадах ==
{|class = "wikitable"
!Олімпіада!!Дисципліна!! Місце
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2020|Токіо 2020]] || [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2020 — вісімки (жінки)|вісімки]] || {{бронза3}}
|-
|}

== Зовнішні посилання ==
* [https://worldrowing.com/athlete/a46991c4-23b1-4467-aca7-45abcf636bf6 Цзюй Жуй] на сайті FISA.

{{sportsman-stub}}
{{Olympic-medalist-stub}}

{{Портали|Біографії|Спорт}}
[[Категорія:Китайські академічні веслувальниці]]
[[Категорія:Китайські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2020]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на літніх Олімпійських іграх 2020]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на Азійських іграх 2018]]
[[Категорія:Олімпійські медалісти з академічного веслування]]
[[Категорія:Призери Азійських ігор з академічного веслування]]
[[Категорія:Китайські чемпіони Азійських ігор]]

title: Загальна інформація

Громадянство: КНР

Народження: 4 лютого 1993 (32 роки)

title: Спорт

Країна: КНР

Вид спорту: академічне веслування

title: Олімпійські ігри

Бронза: Токіо 2020 · вісімки


text:
# Королюк Володимир Дорофійович
Королюк Володимир Дорофійович (28.02.1921—1981) — історик, славіст. У 1938—43 рр. навчався в Московському університеті. Учень В. Пічети, під керівництвом якого, навчаючись в аспірантурі (1943—47), підготував і захистив 1948-го кандидатську дисертацію з історії російсько-польських відносин у перші роки Північної війни (1700–1721). Від 1947 працював у Інститутіті слов'янознавства АН СРСР (нині — Інститут слов'янознавства і балканістики РАН): спочатку — науковим співробітником, а від 1965, після захисту як докторської дисертації монографії «Западные славяне и Киевская Русь в Х—XI вв.», — завідувачем сектору (спочатку — слов'яно-германських відносин, згодом — історії середніх віків). Був заступником голови редактора «Советское славяноведение».
Його основні праці присвячені питанням історії формування слов'ян та східнороманських народностей, розвитку феодальних відносин і держав у східних і західних слов'ян, міжнародним відносинам епохи раннього середньовіччя в Центральній і Східній Європі, російсько-польським відносинам 16—18 ст., слов'яно-герм. відносинам. Вони ознаменували відродження славістики в СРСР у 2-й пол. 20 ст. Особливу увагу приділяв вивченню етнічної самосвідомості, розробляв методику аналізу письмових джерел для її (етнічної самосвідомості) дослідження. Увів поняття «контактна зона» для означення регіону контактів між народами, які належали до різних цивілізацій. Автор низки глав та розділів і водночас член редколегій колективних праць: «Історія Польщі» (т. 1—3, 1954—56), «Історія Чехословаччини» (т. 1—2, 1956—59), «Нариси історії СРСР періоду феодалізму» (1955).
Помер у місті Москва.

## Праці
- Ливонская война. Из истории внешней политики Русского централизованного государства во второй половине XVI в. М., 1954, 1984;
- Давнепольское государство. М., 1957;
- Западные славяне и Киевская Русь в X–XI вв. М., 1964;
- Основні етапи розвитку ранньофеодальної державності у східних і західних слов'ян. «УІЖ», 1969, № 12;
- Валахи и славяне русской летописи. Кишинев, 1971;
- Славяноведение. В кн.: БСЭ, т. 23. М., 1976;
- Славяне и восточные романцы в эпоху раннего средневековья: Политическая и этническая история. М., 1985.

title: Королюк Володимир Дорофійович

wikitext:
{{Однофамільці|Королюк}}
'''Королюк Володимир Дорофійович''' (28.02.[[1921]]—[[1981]]) — [[історик]], [[Славістика|славіст]]. У 1938—43 рр. навчався в Московському університеті. Учень [[Пічета Володимир Іванович|В. Пічети]], під керівництвом якого, навчаючись в аспірантурі (1943—47), підготував і захистив 1948-го кандидатську дисертацію з історії російсько-польських відносин у перші роки [[Північна війна|Північної війни]] (1700–1721). Від 1947 працював у Інститутіті слов'янознавства АН СРСР (нині — Інститут слов'янознавства і балканістики РАН): спочатку — науковим співробітником, а від 1965, після захисту як докторської дисертації монографії «Западные славяне и Киевская Русь в Х—XI вв.», — завідувачем сектору (спочатку — слов'яно-германських відносин, згодом — історії середніх віків). Був заступником голови редактора «Советское славяноведение».

Його основні праці присвячені питанням історії формування слов'ян та східнороманських народностей, розвитку феодальних відносин і держав у східних і західних слов'ян, міжнародним відносинам епохи раннього середньовіччя в Центральній і Східній Європі, російсько-польським відносинам 16—18 ст., слов'яно-герм. відносинам. Вони ознаменували відродження славістики в СРСР у 2-й пол. 20 ст. Особливу увагу приділяв вивченню етнічної самосвідомості, розробляв методику аналізу письмових джерел для її (етнічної самосвідомості) дослідження. Увів поняття «контактна зона» для означення регіону контактів між народами, які належали до різних цивілізацій. Автор низки глав та розділів і водночас член редколегій колективних праць: «Історія Польщі» (т. 1—3, 1954—56), «Історія Чехословаччини» (т. 1—2, 1956—59), «Нариси історії СРСР періоду феодалізму» (1955).

Помер у місті [[Москва]].

== Праці ==
* Ливонская война. Из истории внешней политики Русского централизованного государства во второй половине XVI в. М., 1954, 1984;
* Давнепольское государство. М., 1957;
* Западные славяне и Киевская Русь в X–XI вв. М., 1964;
* Основні етапи розвитку ранньофеодальної державності у східних і західних слов'ян. «УІЖ», 1969, № 12;
* Валахи и славяне русской летописи. Кишинев, 1971;
* Славяноведение. В кн.: БСЭ, т. 23. М., 1976;
* Славяне и восточные романцы в эпоху раннего средневековья: Политическая и этническая история. М., 1985.

== Джерела та література ==
* ''О. А. Удод''. [http://www.history.org.ua/?encyclop&termin=Korolyuk_V Королюк Володимир Дорофійович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160817222747/http://www.history.org.ua/?encyclop&termin=Korolyuk_V |date=17 серпня 2016 }} // {{ЕІУ|5|176}}
* ''Р. В. Пилипчук''. [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=5128 Королюк Володимир Дорофійович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160818170945/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=5128 |date=18 серпня 2016 }} // {{ЕСУ}}

=== Література ===
* Флоря Б. Н. Владимир Дорофеевич Королюк: (Очерк творческого пути). В кн.: Королюк В. Д. Славяне и восточные романцы в эпоху раннего средневековья: Политическая и этническая история. М., 1985;
* Флоря Б. Н. Владимир Дорофеевич Королюк (1921—1981). В кн.: Портреты историков, т. 3: Древний мир и средние века. М., 2004.

[[Категорія:Славісти]]
[[Категорія:Радянські історики]]
[[Категорія:Народились 28 лютого]]
[[Категорія:Народились 1921]]
[[Категорія:Померли 1981]]
[[Категорія:Померли в Москві]]
[[Категорія:Випускники Московського університету]]


text:
# Араван Резаї
Араван Резаї (перс. ارغوان رضایی, фр. Aravane Rezaï, 14 березня 1987) - французька професійна тенісистка.
Араван Резаї народилася у Франції в родині іранського походження. На Жіночих ісламських іграх вона виступала за Іран і ставала чемпіонкою в 2001 та 2005 роках.
Для гри Араван характерний безкомпромісний підхід - або пан або пропав. Ризиковані удари допомогли їй добитися перемог над такими зірковими тенісистками як Жустін Енен, Єлена Янкович, Дінара Сафіна, Каролін Возняцкі та Вінус Вільямс, однак для того, щоб пробитися в чільну десятку світового рейтингу їй бракує стабільності.

## Фінали турнірів WTA

### Одиночний розряд: 7 (4 титули, 3 поразки)
| Легенда                |
| ---------------------- |
| WTA Elite Trophy (1–0) |
| Турніри WTA 1000 (1–0) |
| Турніри WTA 500        |
| Турніри WTA 250 (2–3)  |

| Фінали за покриттям |
| ------------------- |
| Тверде (1–2)        |
| Трава (0–0)         |
| Ґрунт (3–1)         |
| Килим (0–0)         |

| Результат | В-П | Дата     | Турнір                                | Категорія     | Покриття   | Опонент          | Рахунок            |
| --------- | --- | -------- | ------------------------------------- | ------------- | ---------- | ---------------- | ------------------ |
| Поразка   | 0–1 | Тра 2007 | Istanbul Cup, Туреччина               | Tier III      | Ґрунт      | Олена Дементьєва | 6–7(5–7), 0–3 ret. |
| Поразка   | 0–2 | 2008     | WTA Auckland Open, Нова Зеландія      | Tier IV       | Тверде     | Ліндсі Девенпорт | 2–6, 2–6           |
| Перемога  | 1–2 | Тра 2009 | Internationaux de Strasbourg, Франція | International | Ґрунт      | Луціє Градецька  | 7–6(7–2), 6–1      |
| Перемога  | 2–2 | 2009     | Турнір чемпіонок WTA, Bali            | Elite         | Тверде (i) | Маріон Бартолі   | 7–5, ret.          |
| Перемога  | 3–2 | Тра 2010 | Мастерс Мадрид, Іспанія               | Premier M     | Ґрунт      | Вінус Вільямс    | 6–2, 7–5           |
| Перемога  | 4–2 | 2010     | Swedish Open, Швеція                  | International | Ґрунт      | Хісела Дулко     | 6–3, 4–6, 6–4      |
| Поразка   | 4–3 | Сер 2011 | Texas Tennis Open, США                | International | Тверде     | Сабіне Лісіцкі   | 2–6, 1–6           |

title: Араван Резаї

wikitext:
{{Тенісист
|ім'я_гравця         = Aravane Rezaï
|фото                = Rezai RG13 (9358905397).jpg
|громадянство        = {{FRA}}
{{IRN}}
|місце_проживання    = [[Сент-Етьєн]], [[Франція]]
|дата_народження     = [[14 березня]] [[1987]]
|місце_народження    = [[Сент-Етьєн]], [[Франція]]
|зріст               =
|вага                =
|початок_кар'єри     = Січень 2005
|завершення_кар'єри  =
|робоча_рука     =
|бекхенд         =
|тренер          =
|призові_гроші   = 2 820 096

|одиночні_результати         = 315-231
|одиночних_титулів           = 4
|найвища_одиночна_позиція    = 15 (11 жовтня 2010)
|результати_Australian_Open  = 3к ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2008, жінки, одиночний розряд|2008]])
|результати_Roland_Garros    = 4к ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 2009, жінки, одиночний розряд|2009]])
|результати_Wimbledon        = 3к ([[Вімблдонський турнір 2007, жінки, одиночний розряд|2007]])
|результати_US_Open          = 4к ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 2006, жінки, одиночний розряд|2006]])

|парні_результати        = 9-29
|парних_титулів          = 0
|найвища_парна_позиція   = 118 (9 березня 2009)
|результати_парні_Australian_Open   = 1к ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2007, жінки, парний розряд|2007]], [[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2008, жінки, парний розряд|2008]], [[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2010, жінки, парний розряд|2010]])
|результати_парні_Roland_Garros     = 3к ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 2008, жінки, парний розряд|2008]])
|результати_парні_Wimbledon         = 2к ([[Вімблдонський турнір 2008, жінки, парний розряд|2008]], [[Вімблдонський турнір 2010, жінки, парний розряд|2010]])
|результати_парні_US_Open           = 2к ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 2008, жінки, парний розряд|2008]])
|останнє_оновлення       = 15 серпня 2024
}}

'''Араван Резаї''' ({{lang-fa|ارغوان رضایی }}, {{lang-fr|Aravane Rezaï}}, [[14 березня]] [[1987]]) - французька професійна [[теніс]]истка.

Араван Резаї народилася у [[Франція|Франції]] в родині [[іран]]ського походження. На [[Жіночі ісламські ігри|Жіночих ісламських іграх]] вона виступала за Іран і ставала чемпіонкою в 2001 та 2005 роках.

Для гри Араван характерний безкомпромісний підхід - або пан або пропав. Ризиковані удари допомогли їй добитися перемог над такими зірковими тенісистками як [[Жустін Енен]], [[Єлена Янкович]], [[Сафіна Дінара Мубінівна|Дінара Сафіна]], [[Каролін Возняцкі]] та [[Вінус Вільямс]], однак для того, щоб пробитися в чільну десятку світового рейтингу їй бракує стабільності.

== Фінали турнірів WTA ==

=== Одиночний розряд: 7 (4 титули, 3 поразки) ===
{|
|-valign=top
|
{|class="wikitable sortable" style=font-size:90%
|-
!Легенда
|-
|bgcolor="#E2FAF7" |[[WTA Elite Trophy]] (1–0)
|-
|bgcolor="#e9e9e9" |[[Турніри WTA 1000]] (1–0)
|-
|bgcolor="#d4f1c5" |[[Турніри WTA 500]]
|-
|[[Турніри WTA 250]] (2–3)
|}
|
{|class="wikitable sortable" style=font-size:90%
!Фінали за покриттям
|-
|Тверде (1–2)
|-
|Трава (0–0)
|-
|Ґрунт (3–1)
|-
|Килим (0–0)
|}
|}

{|class="sortable wikitable"
!Результат
!class="unsortable"|В-П
!Дата
!Турнір
!Категорія
!Покриття
!Опонент
!class="unsortable"|Рахунок
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
|0–1
|[[İstanbul Cup 2007, одиночний розряд|Тра 2007]]
|[[Istanbul Cup]], Туреччина
|Tier III
|Ґрунт
|{{flagicon|RUS}} [[Дементьєва Олена В'ячеславівна|Олена Дементьєва]]
|6–7(5–7), 0–3 ret.
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
|0–2
|[[ASB Classic 2008, одиночний розряд|2008]]
|[[WTA Auckland Open]], Нова Зеландія
|Tier IV
|Тверде
|{{flagicon|USA}} [[Ліндсі Девенпорт]]
|2–6, 2–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
|1–2
|[[Internationaux de Strasbourg 2009, одиночний розряд|Тра 2009]]
|[[Internationaux de Strasbourg]], Франція
|International
|Ґрунт
|{{flagicon|CZE}} [[Луціє Градецька]]
|7–6(7–2), 6–1
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
|2–2
|[[Турнір чемпіонок Commonwealth Bank 2009, одиночний розряд|2009]]
|bgcolor=#E2FAF7|[[Турнір чемпіонок WTA]], Bali
|bgcolor=#E2FAF7|Elite
|Тверде (i)
|{{flagicon|FRA}} [[Маріон Бартолі]]
|7–5, ret.
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
|3–2
|[[Mutua Madrileña Madrid Open 2010, жінки, одиночний розряд|Тра 2010]]
|bgcolor="#e9e9e9"|[[Мастерс Мадрид]], Іспанія
|bgcolor="#e9e9e9"|Premier M
|Ґрунт
|{{flagicon|USA}} [[Вінус Вільямс]]
|6–2, 7–5
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
|4–2
|[[Swedish Open 2010, жінки, одиночний розряд|2010]]
|[[Swedish Open]], Швеція
|International
|Ґрунт
|{{flagicon|ARG}} [[Хісела Дулко]]
|6–3, 4–6, 6–4
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
|4–3
|[[Texas Tennis Open 2011, одиночний розряд, кваліфікація|Сер 2011]]
|[[Texas Tennis Open]], США
|International
|Тверде
|{{flagicon|GER}} [[Сабіне Лісіцкі]]
|2–6, 1–6
|}

== Посилання ==
{{Commons category}}
* [http://www.sonyericssonwtatour.com/player/aravane-rezai_2257889_11081 Досьє на сайті WTA] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100920041350/http://www.sonyericssonwtatour.com/player/aravane-rezai_2257889_11081 |date=20 вересня 2010 }}

{{DEFAULTSORT:Резаї Араван}}
[[Категорія:Уродженці Сент-Етьєна]]
[[Категорія:Французькі тенісистки]]
[[Категорія:Спортсмени Невшателя]]
[[Категорія:Іранські тенісистки]]

title: фр. Aravane Rezaï

Громадянство: Франція · Іран

Місце проживання: Сент-Етьєн, Франція

Дата народження: 14 березня 1987

Місце народження: Сент-Етьєн, Франція

Вага: 62 кг

Початок кар'єри: Січень 2005

title: Одиночний розряд

title: Мейджори

title: Парний розряд

title: Мейджори


text:
# Сумишин Микола Флорович
 Суми́шин Мико́ла Фло́рович  (* 15 квітня 1940 р.) — український письменник. Член Національної спілки письменників України з 1974 р.

## Біографія
Народився в с. Водички 15 квітня 1940 р. Хмельницькому районі Хмельницької області. Закінчив факультет журналістики Львівського університету (1968). Працював будівельником на цукрозаводі, в редакції газети «Корчагінець», завідувачем кабінету молодого автора при Хмельницькій обласній організації Спілки письменників України, першим заступником редактора обласної газети «Подільські вісті».

У 1974 р. був прийнятий до лав НСПУ через міжобласну письменницьку організацію, яка існувала тоді на дві області — Вінницьку та Хмельницьку.

Живе у м. Хмельницькому.

## Літературна діяльність
Прозаїк, драматург. Автор книг:

«В дорозі» (1972), «Вісь» (1976), «Уроки» (1978), «Хто там, у сутінках?» (1992), "Спадщина  (2010).
Повість «Уроки» та найкращі оповідання вийшли окремою збіркою в перекладі російською мовою. Створив кілька п'єс. Одна з них "Перехід" ("Поштова скринька для Олесі"), поставлена на сцені Хмельницького обласного театру (1983 рік).
Микола Сумишин – постійний автор всеукраїнського літературно-мистецького журналу «Дзвін», що виходить у Львові. В цьому часописі опубліковані: повість «Зона недосяжності» (№11, 2012 рік), детективна історія «День святого Дмитра» (№11, 2015 рік), повість «Мамко моя, не лай мені» (№4, 2017 рік), роман «Мерза». (№6, №7, 2020 рік).
Згодом ці та інші твори автор зумів видати, тож знайшли свого читача нові книги Миколи Сумишина, зокрема, «День святого Дмитра» (2017 рік), «Відблиски пекла» (повісті та новели, 2019 рік), роман  «Мерза» (2021 рік).
Прозові твори Миколи Сумишина друкуються також у хмельницькому альманасі «Південний Буг».
Лауреат обласної літературної премії.

title: Сумишин Микола Флорович

wikitext:
{{othernames|Сумишин}}

{{Особа
| ім'я                 = Сумишин Микола Флорович
| жінка                =
| місце_проживання     = м. [[Хмельницький]], [[Хмельницька область]]
| інші_імена           =
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| підпис_зображення    = Микола Сумишин
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = 15.4.1940
| місце_народження     = с. [[Водички (Хмельницький район)]], [[Хмельницька область]], {{URSR-}}
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| громадянство         = {{UKR}}
| національність       = [[українці|українець]]
| відомий_(відома)     = [[письменник]]
| рід_діяльності       = [[Українська література]]
| титул                =
| військове звання     =
| платня               =
| термін               =
| партія               =
| головував_(-ла)      =
| дружина              =
| діти                 =
| родичі               =
| нагороди             =
| примітки             =
| employer             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}

''' Суми́шин Мико́ла Фло́рович ''' (* 15 квітня 1940 р.) — український [[письменник]]. Член [[Національна спілка письменників України|Національної спілки письменників України]] з 1974 р.

== Біографія ==
Народився в с. [[Водички (Хмельницький район)|Водички]] 15 квітня 1940 р. [[Хмельницький район|Хмельницькому районі]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]. Закінчив факультет журналістики [[Львівський національний університет імені Івана Франка|Львівського університету]] (1968). Працював будівельником на цукрозаводі, в редакції газети «Корчагінець», завідувачем кабінету молодого автора при [[Хмельницька обласна організація НСПУ|Хмельницькій обласній організації Спілки письменників України]], першим заступником редактора обласної газети «[[Подільські вісті]]».

У 1974 р. був прийнятий до лав [[Національна спілка письменників України|НСПУ]] через міжобласну письменницьку організацію, яка існувала тоді на дві області — [[Вінницька обласна організація НСПУ|Вінницьку]] та [[Хмельницька обласна організація НСПУ|Хмельницьку]].

Живе у м. [[Хмельницький|Хмельницькому]].

== Літературна діяльність ==
[[Прозаїк]], [[драматург]]. Автор книг:

'''«В дорозі»''' (1972), '''«Вісь»''' (1976), '''«Уроки»''' (1978), '''«Хто там, у сутінках?»''' (1992), '''"Спадщина ''' (2010).

Повість «Уроки» та найкращі оповідання вийшли окремою збіркою в перекладі [[російська мова|російською мовою]]. Створив кілька п'єс. Одна з них '''"Перехід"''' ('''"Поштова скринька для Олесі"'''), поставлена на сцені Хмельницького обласного театру (1983 рік).

Микола Сумишин – постійний автор всеукраїнського літературно-мистецького журналу «Дзвін», що виходить у Львові. В цьому часописі опубліковані: повість «Зона недосяжності» (№11, 2012 рік), детективна історія '''«День святого Дмитра»''' (№11, 2015 рік), повість '''«Мамко моя, не лай мені»''' (№4, 2017 рік), роман '''«Мерза»'''. (№6, №7, 2020 рік).

Згодом ці та інші твори автор зумів видати, тож знайшли свого читача нові книги Миколи Сумишина, зокрема, «День святого Дмитра» (2017 рік), '''«Відблиски пекла»''' (повісті та новели, 2019 рік), роман  «Мерза» (2021 рік).

Прозові твори Миколи Сумишина друкуються також у хмельницькому альманасі «Південний Буг».

Лауреат [[Хмельницька область|обласної]] літературної премії.

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Джерела і література ==
* {{Письменники Хмельниччини-2014}} — С. 22.
* {{СПУ-2011}} — С. 450.
* Квіт подільського слова: антол. тв. сучас. письм. [[Вінницька область|Вінниччини]] / за ред. [[Рабенчук Володимир Семенович|В. С. Рабенчука]]. — [[Вінниця]], 2010. — С. 10.

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20181114004416/http://ualit.org/ Сайт Національної спілки письменників]
* [http://krasnoslov.narod.ru/index.htm {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130928012804/http://krasnoslov.narod.ru/index.htm |date=28 вересня 2013 }} Сайт [[Вінницька обласна організація НСПУ|Вінницької обласної організації НСПУ]]]

{{Bio-lit-stub}}

[[Категорія:Уродженці Хмельницького району]]
[[Категорія:Письменники Хмельницького]]
[[Категорія:Українські письменники]]
[[Категорія:Українські прозаїки]]
[[Категорія:Українські драматурги]]
[[Категорія:Народились 15 квітня]]
[[Категорія:Народились 1940]]
[[Категорія:Члени НСПУ]]

title: Сумишин Микола Флорович

Народився: 15 квітня 1940 (84 роки) · с. Водички (Хмельницький район), Хмельницька область

Громадянство: Україна

Національність: українець

Місце проживання: м. Хмельницький, Хмельницька область

Діяльність: Українська література

Відомий завдяки: письменник

Членство: Національна спілка письменників України


text:
# Мале Єрмаково (Псковська область)
Мале Єрмаково (рос. Малое Ермаково) — присілок в Палкінському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Палкінська волость.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Палкінська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 | 2012 | 2016 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 1    | ↗2   | ↘0   | →0   | →0   |

title: Мале Єрмаково (Псковська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Мале Єрмаково
|назва ін.       = Малое Ермаково
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Палкінський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Палкінська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Мале Єрмаково''' ({{lang-ru|Малое Ермаково}}) — [[присілок]] в [[Палкінський район|Палкінському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Палкінська волость]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Палкінська волость<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Малое Ермаково (Псковская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Палкінський район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Палкінського району]]

title: присілок Мале Єрмаково

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Палкінський район

Поселення: Палкінська волость

title: Основні дані

Населення: ▬ 0

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Мале Єрмаково · Мале Єрмаково


text:
# Серпень 2021
Серпень 2021 — восьмий місяць 2021 року, що розпочався у неділю 1 серпня та закінчився в вівторок 31 серпня.

## Події
- 1 серпня
  - Переможцем Золотого кубку КОНКАКАФ 2021 стала збірна США з футболу, яка у фіналі обіграла збірну Мексики[1].
  - На Олімпіаді-2020 венесуелка Юлімар Рохас побила 26-річний світовий рекорд у потрійному стрибку серед жінок[2].
- 2 серпня
  - Переможницею Кубку світу із шахів 2021 серед жінок стала росіянка Олександра Костенюк[3].
  - В США прямо в кіно було застрелено популярного тік-токера Ентоні Барахаса[4]
- 3 серпня
  - У Києві знайдено повішеним білоруського опозиціонера, голови ГО «Білоруський дім в Україні» Віталія Шишова, який критикував самопроголошеного президента Білорусі Олександра Лукашенка та його політичний режим[5].
  - Росіянка Олександра Костенюк перемогла на Кубку світу із шахів[6]
- 4 серпня
  - Жан Беленюк приніс Україні перше золото на Олімпійських іграх 2020[7], а Парвіз Насібов — друге олімпійське срібло для України[8]
- 5 серпня
  - Пандемія коронавірусної хвороби 2019: кількість хворих у світі досягла 200 мільйонів[9].
- 6 серпня
  - Парламент Молдови затвердив новий уряд країни на чолі з Наталією Гаврилицею[10].
  - У в'язниці так званої ДНР було вбито 3 в'язнів, серед них — засуджений за вбивство заслужений майстер спорту Євген Сотников, український дзюдоїст, що був призером чемпіонатів світу та Європи та учасником Олімпіади в Пекіні (2008)[11]
- 7 серпня
  - У Греції вирують масштабні лісові пожежі. Тисячі туристів та місцевих жителів евакуювали з міст на північ від Афін.[12]
- 8 серпня
  - У Токіо завершились Літні Олімпійські ігри 2020. У медальному заліку на першому місці — США, на другому — Китай, на третьому — Японія.[13]
- 9 серпня
  - Міжурядова група експертів з питань змін клімату опублікувала доповідь зі застереженням щодо кліматичних змін, заявивши, що світ близький до втрати контролю над глобальним потеплінням і що «однозначно» винні в цьому люди.[14]
- 10 серпня
  - На території Російської Федерації вирують масштабні лісові пожежі. Найбільші з них — в Якутії, де вогнем охоплено близько 3,4 мільйона гектарів лісу.[15]
- 11 серпня
  - Володарем Суперкубка УЄФА 2021 року став англійський клуб «Челсі», який переміг іспанський клуб Вільярреал[16].
- 12 серпня
  - У Плімуті (Англія) сталося масове вбивство — нападник застрелив п'ятеро людей, після чого застрелився[17].
- 14 серпня
  - У Гаїті стався землетрус магнітудою 7,2 бали. У результаті загинуло щонайменше 1500 людей та кілька тисяч зникло безвісти.[18]
- 15 серпня
  - Війна в Афганістані: після виходу американських військ ісламістський рух «Талібан» повністю захопив Афганістан та взяли під контроль Кабул. Відновлено Ісламський Емірат Афганістану; проти «Талібану» сформовано Панджшерський спротив під керівництвом Ахмад Масуди та Амрулла Салех. Президент Ашраф Гані залишив країну.[19]
- 17 серпня
  - Падіння Кабула: відому афганську режисерку і генеральну директорку державної кінокомпанії «Афганфільм» Сахра Карімі було евакуйовано із Афганістану до Києва[20].
  - Український шашкіст Юрій Анікєєв став переможцем чемпіонату Європи 2021 з шашок-64[21].
  - «Нацкорпус» поламав радянські декорації на Алеї Героїв Небесної Сотні[22]
- 21 серпня
  - Завершився 12-й Одеський міжнародний кінофестиваль. Гран-прі «Золотий Дюк» отримав фільм «Стоп-Земля» української режисерки Катерини Горностай[23].
- 23 серпня
  - У Києві за участі лідерів і представників 46 країн світу вперше відбувся Міжнародний саміт «Кримська платформа». Учасники підписали спільну декларацію[24].
  - В Україні набули чинності зміни до законодавства щодо е-паспортів[25].
  - У ДТП на Бориспільській трасі потрапив народний депутат України Олександр Трухін, внаслідок пригоди постраждав голова Комітету арбітрів ФФУ Лучано Лучі[26]
- 24 серпня
  - В Україні пройшло відзначення 30-ї річниці незалежності. У Києві відбувся парад за участі військової техніки та авіації.[27].
  - Новим президентом Замбії став Хакаінде Хічілема[28].
- 26 серпня
  - Війна в Афганістані (2001–2021): у результаті теракту, здійсненого самогубцем в аеропорту Кабула, загинуло близько 200 людей, ще понад 150 отримали поранення.[29].
  - США завершили виведення військ з Афганістану, поклав край найдовшої війні у американської історії; останнім залишив афганську землю генерал-майор Кріс Донахью[en][30].
- 27 серпня
  - У Казахстані стався вибух[ru] на складі інженерних боєприпасів, слідом за яким почалася пожежа. В результаті події загинули 13 людини, 98 постраждали[31].
- 29 серпня
  - Переможцем Чемпіонату світу з пляжного футболу 2021 стала збірна Росії; друге місце зайняла команда Японії, третє — Швейцарії[32].
- 30 серпня
  - Війна в Афганістані (2001–2021): перед залишенням Афганістану США повідомили про остаточне виведення з ладу військової техніки в кабульському аеропорту: було роззброєно чи виведено з ладу літаки, бронемашини, систему ПРО, артилерію і міномети, які використовувалися для захисту аеропорту.[33][34]
- 31 серпня
  - Парламент Естонії обрав нового президента країни. Ним став Алар Каріс, який до цього обіймав посаду директора Естонського національного музею.[35][36][37].
  - Переможцем Чемпіонату світу з хокею із шайбою серед жінок 2021 року стала команда Канади; друге місце посіла команда США, третє — Фінляндії.[38]

title: Серпень 2021

wikitext:
{{Календар на місяць|date=2021-08}}
'''Серпень 2021''' — [[Серпень|восьмий місяць]] '''[[2021]]''' року, що розпочався у неділю [[1 серпня]] та закінчився в вівторок [[31 серпня]].

== Події ==
* [[1 серпня]]
** Переможцем [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2021|Золотого кубку КОНКАКАФ 2021]] стала [[збірна США з футболу]], яка у фіналі обіграла [[Збірна Мексики з футболу|збірну Мексики]]<ref>{{cite news|url= https://sport.ua/uk/news/548260-sbornaya-ssha-obygrala-meksiku-i-zavoevala-zolotoy-kubok-konkakaf |title= Збірна США обіграла Мексику і завоювала Золотий кубок КОНКАКАФ |date= 2 серпня 2021 |publisher= sport.ua}}</ref>.
** На [[Літні Олімпійські ігри 2020|Олімпіаді-2020]] [[Венесуела|венесуелка]] [[Юлімар Рохас]] побила 26-річний світовий рекорд у [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2020 — потрійний стрибок (жінки)|потрійному стрибку серед жінок]]<ref>{{cite web |title=Венесуелка на Олімпіаді побила світовий рекорд українки в потрійному стрибку, який тримався 26 років |url= https://sport.nv.ua/ukr/olympic/olimpiada-2020-2021-rohas-pobila-rekord-kravec-v-potriynomu-stribku-za-1995-rik-50174950.html |website=sport.nv.ua |accessdate=2 серпня 2021}}</ref>.
* [[2 серпня]]
** Переможницею [[Кубок світу із шахів 2021 (жінки)|Кубку світу із шахів 2021 серед жінок]] стала росіянка [[Костенюк Олександра Костянтинівна|Олександра Костенюк]]<ref>{{cite news|url= https://www.sport-express.ru/chess/news/aleksandra-kostenyuk-vyigrala-kubok-mira-v-sochi-1819600/ |title= Александра Костенюк выиграла Кубок мира в Сочи |date= 2 серпня 2021 |publisher= sport-express.ru}}{{ref-ru}}</ref>.
** В США прямо в кіно було застрелено популярного тік-токера Ентоні Барахаса<ref>[https://www.bbc.com/ukrainian/news-58062026 У США застрелили популярного тіктокера. Просто у кіно], ВВС, 2 серпня 2021</ref>
* [[3 серпня]]
** У Києві знайдено повішеним білоруського опозиціонера, голови ГО «Білоруський дім в Україні» [[Шишов Віталій Васильович|Віталія Шишова]], який критикував самопроголошеного президента Білорусі [[Лукашенко Олександр Григорович|Олександра Лукашенка]] та його [[Режим Лукашенка|політичний режим]]<ref>{{cite news|url= https://www.bbc.com/ukrainian/features-58068579 |title= «Був нашою контррозвідкою». Хто такий білорус Шишов, якого знайшли повішеним у Києві|date= 3 серпня 2021 |publisher= ВВС Україна}}</ref>.
** [[Росія]]нка [[Костенюк Олександра Костянтинівна|Олександра Костенюк]] перемогла на [[Кубок світу із шахів 2021 (жінки)|Кубку світу із шахів]]<ref>{{cite web |title=Шахматы. Россиянка Костенюк выиграла Кубок мира по шахматам |url=https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/shahmati/spbnews_NI1383906_Rossijanka_Kostenuk_vyigrala_Kubok_mira_po_shahmatam |website=news.sportbox.ru |accessdate=5 серпня 2021 |language=ru |date=2 серпня 2021}}</ref>
* [[4 серпня]]
** [[Беленюк Жан Венсанович|Жан Беленюк]] приніс Україні перше золото на [[Літні Олімпійські ігри 2020|Олімпійських іграх 2020]]<ref>[https://www.bbc.com/ukrainian/news-58072550 Жан Беленюк завоював перше олімпійське золото для України. Весь шлях до успіху], ВВС, 4 серпня 2021</ref>, а [[Насібов Парвіз Паша-огли|Парвіз Насібов]] — друге олімпійське срібло для України<ref>[https://www.bbc.com/ukrainian/news-58072553 Парвіз Насібов здобув друге срібло для України на Олімпіаді], ВВС, 4 серпня 2021</ref>
* [[5 серпня]]
** [[Пандемія коронавірусної хвороби 2019]]: кількість хворих у світі досягла 200 мільйонів<ref>{{cite news|url= https://www.radiosvoboda.org/a/news-covid-u-sviti/31395198.html |title= Кількість хворих на COVID-19 у світі перевищила 200 мільйонів |date=05.08.2021 |publisher= Радіо Свобода |accessdate=05.08.2021}}</ref>.
* [[6 серпня]]
** [[Парламент Молдови]] затвердив [[Уряд Наталії Гаврилиці|новий уряд]] країни на чолі з [[Наталія Гаврилиця|Наталією Гаврилицею]]<ref>{{Cite web|дата=6 серпня 2021|title=У Молдові затвердили новий уряд |url=https://www.dw.com/uk/u-moldovi-zatverdyly-novyi-uriad/a-58781612|website=[[Deutsche Welle]]|accessdate=7 серпня 2021|language=українською}}</ref>.
** У в'язниці так званої ДНР було вбито 3 в'язнів, серед них — засуджений за вбивство заслужений майстер спорту [[Сотников Євген Валерійович|Євген Сотников]], український дзюдоїст, що був призером чемпіонатів світу та Європи та учасником Олімпіади в Пекіні (2008)<ref>[https://champion.com.ua/others/2021/08/10/879108/ukrayinskogo-dzyudoyista-vbili-u-vyaznitsi-dnr Українського дзюдоїста вбили у в'язниці ДНР]</ref>
* [[7 серпня]]
** У Греції вирують масштабні [[Лісові пожежі в Греції (2021)|лісові пожежі]]. Тисячі туристів та місцевих жителів евакуювали з міст на північ від Афін.<ref>{{cite news |url= https://www.bbc.com/ukrainian/news-58129576|title= «Це апокаліпсис». Тисячі людей тікають від пожеж у Греції |date=7 серпня 2021 |publisher= ВВС Україна| accessdate= 7 серпня 2021}}</ref>
* [[8 серпня]]
** У [[Токіо]] завершились [[Літні Олімпійські ігри 2020]]. У [[Таблиця медалей літніх Олімпійських ігор 2020|медальному заліку]] на першому місці — [[США на літніх Олімпійських іграх 2020|США]], на другому — [[Китай на літніх Олімпійських іграх 2020|Китай]], на третьому — [[Японія на літніх Олімпійських іграх 2020|Японія]].<ref>{{Cite web|title=Olympic Medal Count|publisher=olympics.com|url=https://olympics.com/tokyo-2020/olympic-games/en/results/all-sports/medal-standings.htm|accessdate=9 серпня 2021|archive-date=15 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210715084328/https://olympics.com/tokyo-2020/olympic-games/en/results/all-sports/medal-standings.htm}}{{ref-en}}</ref>
* [[9 серпня]]
** [[Міжурядова група експертів з питань змін клімату]] опублікувала доповідь зі застереженням щодо кліматичних змін, заявивши, що світ близький до втрати контролю над глобальним потеплінням і що «однозначно» винні в цьому люди.<ref>{{cite news |url= https://www.radiosvoboda.org/a/news-oon-klimat/31400967.html |title= «Червоний код для людства»: експерти ООН оприлюднили звіт про зміни клімату |date=9 серпня 2021 |publisher= Радіо Свобода| accessdate= 9 серпня 2021}}</ref>
* [[10 серпня]]
** На території Російської Федерації вирують масштабні [[Лісові пожежі в Росії (2021)|лісові пожежі]]. Найбільші з них — в [[Якутія|Якутії]], де вогнем охоплено близько 3,4 мільйона гектарів лісу.<ref>{{cite news |url= https://www.dw.com/uk/lisovi-pozhezhi-ne-vshchukhaiut-u-ssha-ta-v-rosii/a-58813526 |title= Лісові пожежі не вщухають у США та в Росії |date=10 серпня 2021 |publisher= dw.com | accessdate= 10 серпня 2021}}</ref>
* [[11 серпня]]
** Володарем [[Суперкубок УЄФА 2021|Суперкубка УЄФА 2021 року]] став англійський клуб «[[Челсі (футбольний клуб)|Челсі]]», який переміг іспанський клуб [[Вільярреал (футбольний клуб)|Вільярреал]]<ref>{{cite news|url= https://sport.unian.ua/football/chelsi-v-seriji-penalti-obigrav-vilyarreal-ta-stav-volodarem-superkubka-uyefa-2021-video-novini-futbolu-11510806.html |title= Челсі в серії пенальті обіграв Вільярреал та став володарем Суперкубка УЄФА-2021 (відео)|date= 12 серпня 2021 |publisher= УНІАН}}
</ref>.
* [[12 серпня]]
** У [[Плімут (Англія)|Плімуті]] (Англія) сталося [[Масове вбивство в Плімуті|масове вбивство]] — нападник застрелив п'ятеро людей, після чого застрелився<ref>{{Cite news|title=Найкривавіша масова стрілянина у Британії за 10 років. Що відомо|url=https://www.bbc.com/ukrainian/news-58199447|work=BBC News Україна|accessdate=2021-08-13|language=uk}}</ref>.
* [[14 серпня]]
** У [[Гаїті]] стався [[Землетрус на Гаїті (2021)|землетрус]] магнітудою 7,2 бали. У результаті загинуло щонайменше 1500 людей та кілька тисяч зникло безвісти.<ref>{{cite news |url= https://www.radiosvoboda.org/a/news-haiti-zemletrus/31411802.html |title= Землетрус на Гаїті: число жертв перевищило 700 |date=15 серпня 2021 |publisher= Радіо Свобода| accessdate= 15 серпня 2021}}</ref>
* [[15 серпня]]
** [[Війна в Афганістані (з 2001)|Війна в Афганістані]]: після виходу американських військ ісламістський рух «[[Талібан]]» [[Наступ Талібану (2021)|повністю захопив]] [[Афганістан]] та [[Падіння Кабула (2021)|взяли під контроль Кабул]]. Відновлено [[Ісламський Емірат Афганістан]]у; проти «Талібану» сформовано [[Панджшерський спротив]] під керівництвом [[Ахмад Масуда|Ахмад Масуди]] та [[Амрулла Салех]]. Президент [[Ашраф Гані]] залишив країну.<ref>{{cite news |url= https://www.pravda.com.ua/news/2021/08/15/7303938/ |title= Таліби зайняли президентський палац й готуються проголосити Ісламський емірат |date=16 серпня 2021 |publisher= Українська правда| accessdate= 16 серпня 2021}}</ref>
* [[17 серпня]]
** [[Падіння Кабула (2021)|Падіння Кабула]]: відому афганську режисерку і генеральну директорку державної кінокомпанії «[[Афганфільм]]» [[Сахра Карімі]] було евакуйовано із [[Афганістан]]у до [[Київ|Києва]]<ref>{{cite news |url= https://www.bbc.com/ukrainian/news-58247410|title= Україна евакуювала з Афганістану відому афганську режисерку |date=18 серпня 2021 |publisher= ВВС Україна| accessdate= 18 серпня 2021}}</ref>.
** Український шашкіст [[Анікєєв Юрій Володимирович|Юрій Анікєєв]] став переможцем чемпіонату Європи 2021 з [[Шашки|шашок]]-64<ref>{{cite news |url= https://sport.ua/uk/news/550169-ukrainets-anikeev-vyigral-che-2021-po-shashkam-64-obygrav-v-finale-rossiyanina|title= Українець Анікєєв виграв ЧЄ-2021 з шашок-64, здолавши у фіналі росіянина |date=17 серпня 2021 |publisher= sport.ua| accessdate= 17 серпня 2021}}</ref>.
** «Нацкорпус» поламав радянські декорації на Алеї Героїв Небесної Сотні<ref>{{cite web | url = https://www.bbc.com/ukrainian/news-58250904 | title = "Нацкорпус" поламав радянські декорації на Алеї Героїв Небесної Сотні | publisher = BBC News Україна | author = | date = 17 серпня 2021 | accessdate = | language = }}</ref>
* [[21 серпня]]
** Завершився [[12-й Одеський міжнародний кінофестиваль]]. Гран-прі «[[Золотий Дюк (статуетка)|Золотий Дюк]]» отримав фільм «[[Стоп-Земля]]» української режисерки [[Горностай Катерина Павлівна|Катерини Горностай]]<ref>{{cite news |url= https://www.ukrinform.ua/rubric-culture/3302057-film-stopzemla-katerini-gornostaj-otrimav-granpri-12go-odeskogo-kinofestivalu.html |title= Фільм «СТОП-ЗЕМЛЯ» Катерини Горностай отримав Гран-Прі 12-го Одеського кінофестивалю |date=21 серпня 2021 |publisher= Укрінформ| accessdate= 21 серпня 2021}}</ref>.
* [[23 серпня]]
** У [[Київ|Києві]] за участі лідерів і представників 46 країн світу вперше відбувся Міжнародний саміт «[[Кримська платформа]]». Учасники підписали спільну декларацію<ref>{{cite news |url= https://suspilne.media/157819-ucasniki-krimskoi-platformi-pidpisali-deklaraciu-so-vona-peredbacae/ |title= Учасники Кримської платформи підписали декларацію. Що вона передбачає |date=23 серпня 2021 |publisher= Суспільне| accessdate= 23 серпня 2021}}</ref>.
** В Україні набули чинності зміни до законодавства щодо [[Паспорт громадянина України|е-паспортів]]<ref>{{cite news |url= https://diia.gov.ua/news/pershij-etap-rezhimu-bez-paperiv-z-23-serpnya-pochav-diyati-zakon-pro-cifrovi-pasporti-v-diyi |title= Перший етап режиму «без паперів»: з 23 серпня почав діяти закон про цифрові паспорти в Дії |date=23 серпня 2021 |publisher= diia.gov.ua| accessdate= 23 серпня 2021}}</ref>.
** У [[Дорожньо-транспортна пригода|ДТП]] на [[Автошлях М 03|Бориспільській трасі]] потрапив народний депутат України [[Трухін Олександр Миколайович|Олександр Трухін]], внаслідок пригоди постраждав голова Комітету арбітрів ФФУ [[Лучано Лучі]]<ref>{{cite news|url=https://www.pravda.com.ua/news/2021/08/30/7305437/|title=ДТП зі "слугою народу": ЗМІ масово видалили новини, партія не коментує|date=30.08.2021|publisher=УП|accessdate=30.08.2021}}</ref>
* [[24 серпня]]
** В Україні пройшло [[30-та річниця незалежності України|відзначення 30-ї річниці незалежності]]. У Києві відбувся [[Парад на честь дня Незалежності України|парад]] за участі військової техніки та авіації.<ref>{{cite news |url= https://ua.interfax.com.ua/news/general/763597.html |title= Святковий парад з нагоди 30-ї річниці незалежності України завершився |date=24 серпня 2021 |publisher= Інтрерфакс-Україна| accessdate= 24 серпня 2021}}</ref>.
** Новим [[Президент Замбії|президентом Замбії]] став [[Хакаінде Хічілема]]<ref>{{Cite web|last=Foundation|first=Thomson Reuters|title=Zambian opposition leader Hakainde Hichilema wins presidential election|url=https://news.trust.org/item/20210816005527-u600i/|access-date=16 серпня 2021|website=news.trust.org|archive-date=2021-08-16|archive-url=https://web.archive.org/web/20210816012021/https://news.trust.org/item/20210816005527-u600i/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210816012021/https://news.trust.org/item/20210816005527-u600i/ |date=2021-08-16 }}{{ref-en}}</ref>.
* [[26 серпня]]
** [[Війна в Афганістані (2001–2021)]]: у результаті [[Теракт в аеропорту Кабула (2021)|теракту]], здійсненого самогубцем в аеропорту Кабула, загинуло близько 200 людей, ще понад 150 отримали поранення.<ref>{{cite news |url= https://www.dw.com/uk/terakt-bilia-aeroportu-kabula-sered-chyslennykh-zhertv-12-viiskovykh-ssha/a-58996376|title= Теракт біля аеропорту Кабула: серед численних жертв - 12 військових США |date=26 серпня 2021 |publisher= dw.com| accessdate= 26 серпня 2021}}</ref>.
** [[Вивід військ США з Афганістану (2020–2021)|США завершили виведення військ]] з [[Афганістан]]у, поклав край [[Війна в Афганістані (з 2001)|найдовшої війні]] у [[Список військових операцій США|американської історії]]; останнім залишив афганську землю [[генерал-майор]] {{не перекладено|Кріс Донахью||en|Christopher T. Donahue}}<ref>{{cite news|url=https://bloknot.ru/v-mire/poslednij-foto-pokidayushhego-afganistan-generala-ssha-vy-zvalo-buryu-vozmushheniya-805851.html|title=Последний: фото покидающего Афганистан генерала США вызвало бурю возмущения|date=26 серпня 2020|publisher=Блокнот.ру|accessdate= 3 вересня 2020}} {{ref-ru}}</ref>.
* [[27 серпня]]
** У [[Казахстан]]і стався {{не перекладено|Вибухи у військовій частині у Жамбильській області|вибух|ru|Взрывы в воинской части в Жамбылской области}} на складі інженерних [[Боєприпаси|боєприпасів]], слідом за яким почалася пожежа. В результаті події загинули 13 людини, 98 постраждали<ref>{{cite web | url = https://www.slovoidilo.ua/2021/08/29/novyna/suspilstvo/kazaxstani-stavsya-novyj-vybux-skladi-boyeprypasiv | title= У Казахстані стався новий вибух на складі боєприпасів| publisher= [[Слово і Діло]]| author= | date= 26 серпня 2021 | accessdate =| language =}}</ref>.
* [[29 серпня]]
** Переможцем [[Чемпіонат світу з пляжного футболу 2021|Чемпіонату світу з пляжного футболу 2021]] стала [[Збірна Росії з пляжного футболу|збірна Росії]]; друге місце зайняла команда [[Збірна Японії з пляжного футболу|Японії]], третє — [[Збірна Швейцарії з пляжного футболу|Швейцарії]]<ref>{{cite web | url = https://beachsoccer.com/event/fifa-beach-soccer-world-cup-2021 | title= FIFA Beach Soccer World Cup 2021| publisher= beachsoccer.com| author= | date= 29.08.2021 | accessdate =| language =}}</ref>.
* [[30 серпня]]
** [[Війна в Афганістані (2001–2021)]]: [[Вивід військ США з Афганістану (2020–2021)|перед залишенням Афганістану]] США повідомили про остаточне виведення з ладу військової техніки в кабульському аеропорту: було роззброєно чи виведено з ладу літаки, бронемашини, систему ПРО, артилерію і міномети, які використовувалися для захисту аеропорту.<ref>{{Cite web|title="Літаки більше не полетять". США вивели з ладу військову техніку залишену в Афганістані|url=https://www.rbc.ua/ukr/news/samolety-bolshe-poletyat-ssha-vyveli-stroya-1630395364.html|website=РБК-Украина|accessdate=2021-08-31|language=ru}}</ref><ref>{{cite tweet|user=wionews|number=1432588739654549514|title=https://twitter.com/wionews/status/1432588739654549514 |website=Twitter |accessdate=2021-08-31 |language=uk |date=2021-08-31}}</ref>
* [[31 серпня]]
** Парламент Естонії обрав нового президента країни. Ним став [[Алар Каріс]], який до цього обіймав посаду директора Естонського національного музею.<ref>{{Cite web|title=В Естонії з другої спроби обрали нового президента|url=https://www.radiosvoboda.org/a/news-estonia-new-president/31437002.html|website=Радіо Свобода|accessdate=2021-08-31|language=uk}}</ref><ref>{{Cite web|title=Алар Карис — новый президент Эстонии|url= https://rus.delfi.ee/a/94456909|website=Delfi RUS|accessdate=2021-08-31}}</ref><ref>{{cite web|url= https://ua.interfax.com.ua/news/general/765064.html |title= Президентом Естонії обрано директора Національного музею Алара Каріса |work=Інтерфакс-Україна |author= |date=31.08.2021 |accessdate=31.08.2021}}</ref>.
** Переможцем [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2021 (жінки)|Чемпіонату світу з хокею із шайбою серед жінок 2021 року]] стала команда Канади; друге місце посіла команда США, третє — Фінляндії.<ref>{{cite web |title= 2021 IIHF Ice Hockey Women's World Championship |url= https://www.iihf.com/en/events/2021/ww |website=iihf.com |accessdate=2.09.2021}}</ref>

== Джерела ==
{{примітки}}

{{Time-stub}}

{{2020-ті}}

[[Категорія:Місяці 2021|*08]]
[[Категорія:Серпень 2021|*]]

Пн: Вт · Ср · Чт · Пт · Сб · Нд


text:
# Жиковичі
Жиковичі (хорв. Žikovići) — населений пункт у Хорватії, в Істрійській жупанії у складі громади Вишнян.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 9 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 13,42 °C, середня максимальна – 27,11 °C, а середня мінімальна – -1,07 °C. Середня річна кількість опадів – 902 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 9,78             | 10,70            | 13,88            | 17,26            | 22,32            | 26,27            | 27,11            | 26,97            | 22,38            | 17,66            | 12,63            | 9,25             |                  |
| Середня температура, °C                       | 4,36             | 5,27             | 8,46             | 11,83            | 16,91            | 20,85            | 23,35            | 23,22            | 18,61            | 13,90            | 8,86             | 5,49             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −1,07            | −0,14            | 3,02             | 6,39             | 11,48            | 15,42            | 19,58            | 19,45            | 14,85            | 10,14            | 5,09             | 1,73             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 64               | 53               | 64               | 72               | 67               | 78               | 54               | 80               | 87               | 102              | 102              | 79               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 2.09             | 2.36             | 2.49             | 2.50             | 2.26             | 2.18             | 2.16             | 2.10             | 2.14             | 2.31             | 2.36             | 2.26             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4476             | 7406             | 10745            | 15265            | 19487            | 21237            | 22284            | 19095            | 14120            | 9032             | 4901             | 3799             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Жиковичі

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Жиковичі
| other_name = Žikovići
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 45 | latm = 14 | lats = 20.4 | latNS = N
| longd = 13 | longm = 41 | longs = 49.2 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|45.239|13.697|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Істрійська жупанія|Істрійська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 9
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Жиковичі''' ({{lang-hr|Žikovići}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], в [[Істрійська жупанія|Істрійській жупанії]] у складі громади [[Вишнян]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 9 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup18.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=12 червня 2018
|archive-date=27 жовтня 2018
|archive-url=https://web.archive.org/web/20181027174828/https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup18.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_18.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=12 червня 2018
|archive-date=24 вересня 2020
|archive-url=https://web.archive.org/web/20200924032542/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_18.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=100
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=0
|Рік2=1869|Значення2 =0
|Рік3=1880|Значення3 =26
|Рік4=1890|Значення4 =50
|Рік5=1900|Значення5 =47
|Рік6=1910|Значення6 =53
|Рік7=1921|Значення7 =0
|Рік8=1931|Значення8 =0
|Рік9=1948|Значення9 =57
|Рік10=1953|Значення10 =51
|Рік11=1961|Значення11 =37
|Рік12=1971|Значення12 = 18
|Рік13=1981|Значення13 = 13
|Рік14=1991|Значення14 = 11
|Рік15=2001|Значення15 = 8
|Рік16=2011|Значення16 = 9
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 13,42 °C, середня максимальна – 27,11 °C, а середня мінімальна – -1,07 °C. Середня річна кількість опадів – 902 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=17 червня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=4.36           | Січ_сер_опади=64
| Лют_сер=5.27           | Лют_сер_опади=53
| Бер_сер=8.46           | Бер_сер_опади=64
| Кві_сер=11.83           | Кві_сер_опади=72
| Тра_сер=16.91           | Тра_сер_опади=67
| Чер_сер=20.85           | Чер_сер_опади=78
| Лип_сер=23.35           | Лип_сер_опади=54
| Сер_сер=23.22           | Сер_сер_опади=80
| Вер_сер=18.61           | Вер_сер_опади=87
| Жов_сер=13.90           | Жов_сер_опади=102
| Лис_сер=8.86           | Лис_сер_опади=102
| Гру_сер=5.49           | Гру_сер_опади=79

| Січ_сер_мін= -1.07       | Січ_сер_макс= 9.78
| Лют_сер_мін= -0.14       | Лют_сер_макс= 10.70
| Бер_сер_мін= 3.02       | Бер_сер_макс= 13.88
| Кві_сер_мін= 6.39       | Кві_сер_макс= 17.26
| Тра_сер_мін= 11.48       | Тра_сер_макс= 22.32
| Чер_сер_мін= 15.42       | Чер_сер_макс= 26.27
| Лип_сер_мін= 19.58       | Лип_сер_макс= 27.11
| Сер_сер_мін= 19.45       | Сер_сер_макс= 26.97
| Вер_сер_мін= 14.85       | Вер_сер_макс= 22.38
| Жов_сер_мін= 10.14       | Жов_сер_макс= 17.66
| Лис_сер_мін= 5.09       | Лис_сер_макс= 12.63
| Гру_сер_мін= 1.73       | Гру_сер_макс= 9.25

|Січ_вітер = 2.09	|Січ_рад = 4476
|Лют_вітер = 2.36	|Лют_рад = 7406
|Бер_вітер = 2.49	|Бер_рад = 10745
|Кві_вітер = 2.50	|Кві_рад = 15265
|Тра_вітер = 2.26	|Тра_рад = 19487
|Чер_вітер = 2.18	|Чер_рад = 21237
|Лип_вітер = 2.16	|Лип_рад = 22284
|Сер_вітер = 2.10	|Сер_рад = 19095
|Вер_вітер = 2.14	|Вер_рад = 14120
|Жов_вітер = 2.31	|Жов_рад = 9032
|Лис_вітер = 2.36	|Лис_рад = 4901
|Гру_вітер = 2.26	|Гру_рад = 3799
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Істрійська жупанія}}

{{Croatia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

title: Координати45°14′20″ пн. ш. 13°41′49″ сх. д. / 45.239° пн. ш. 13.697° сх. д.: 45°14′20.4″ пн. ш. 13°41′49.2″ сх. д. / 45.239000° пн. ш. 13.697000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Істрійська

Населення (2011)


text:
# Хребет Ломоносова
88°1′53″ пн. ш. 133°36′59.12″ сх. д. / 88.03139° пн. ш. 133.6164222° сх. д.
Хребет Ломоносова — підводний хребет у Північному Льодовитому океані, між Новосибірськими островами та островом Елсмір у Канадському Арктичному архіпелазі. Довжина приблизно 1800 км, ширина від 60 до 200 км. Висота над рівнем дна океану 3300—3700 м, мінімальна глибина над хребтом — 954 м. Відкритий у 1948 році радянською високоширотною повітряною експедицією Північ-2 та названий на честь М. В. Ломоносова. Схили урвисті, розчленовані каньйонами та вкриті товстим шаром піщаного мулу.

## Спір про приналежність
За приналежність хребта борються Данія, Канада та Росія.
Право приналежності дозволить видобувати корисні копалини в цьому регіоні. Комісія ООН по кордонам континентального шельфу дистанціюється від політики і строго притримується наукової точки зору відповідно до конвенції ООН з морського права (стаття 76, параграф 8), тому претенденти на цей хребет повинні довести, що він є продовженням їхньої території. Арбітражна група ООН із 21 члена розглядає конкуруючі позови, зосереджені на Хребті Ломоносова.
Російські вчені в 2001 році пред'явили свій перший позов, але він був відхилений через відсутність наукових доказів. В 2015 році вони повторили свою спробу і в 2019 році комісія ООН постановила, що зовнішній кордон Хребта Ломоносова геологічно аналогічний континентальній частині Росії, а саме архіпелагу Нова Земля та Земля Франца-Йосифа.
Канада в 2013 році подала позов про розширення своїх прав на континентальному шельфі, але пізніше відізвала його. В 2019 році вона пред'явила розширений позов, який вміщував в собі претензії на північний полюс, рішення по якому не винесено ще досі.
В той час, як Канада і Росія претендують на території до північного полюса, Данія наполягає на тому, що весь хребет є продовженням Гренландії і заявляє на свої права на територію, аж до виключної економічної зони Росії. В 2014 році вона висунула відповідну претензію, але і вона також знаходиться на розгляді.
До тих пір, коли не будуть представлені більш вагомі докази, Хребет Ломоносова буде канадським, російським і данським одночасно. Риторика, яка використовується у заявах теж є предметом обговорення.

title: Хребет Ломоносова

wikitext:
{{coord|88|1|53|N|133|36|59.12|E|scale:8000000|display=title}}
[[Файл:IBCAO betamap.jpg|thumb|right|150px|Рельєф дна Північного Льодовитого океану]]

'''Хребет Ломоносова''' — [[підводний хребет]] у [[Північний Льодовитий океан|Північному Льодовитому океані]], між [[Новосибірські острови|Новосибірськими островами]] та островом [[Елсмір]] у [[Канадський Арктичний архіпелаг|Канадському Арктичному архіпелазі]]<ref name="УРЕ">{{УРЕ}}</ref>. Довжина приблизно 1800 км, ширина від 60 до 200 км. Висота над рівнем [[Дно океану|дна океану]] 3300—3700 м, мінімальна глибина над хребтом — 954 м. Відкритий у [[1948 у науці|1948]] році радянською [[Високоширотні повітряні експедиції|високоширотною повітряною експедицією]] [[Північ-2]] та названий на честь [[Ломоносов Михайло Васильович|М. В. Ломоносова]]<ref name="УРЕ"/>. Схили урвисті, розчленовані [[каньйон]]ами та вкриті товстим шаром піщаного мулу<ref>[http://bse.sci-lib.com/article071250.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081225173132/http://bse.sci-lib.com/article071250.html |date=25 грудня 2008 }} Хребет Ломоносова] у [[Велика радянська енциклопедія|Великій радянській енциклопедії]].{{ref-ru}} </ref>.

== Спір про приналежність ==
За приналежність хребта борються [[Данія]], [[Канада]] та [[Росія]].

Право приналежності дозволить видобувати корисні копалини в цьому регіоні. Комісія [[Організація Об'єднаних Націй|ООН]] по кордонам [[Континентальний шельф|континентального шельфу]] дистанціюється від політики і строго притримується наукової точки зору відповідно до [[Конвенція ООН з морського права|конвенції ООН з морського права]] (стаття 76, параграф 8), тому претенденти на цей хребет повинні довести, що він є продовженням їхньої території. Арбітражна група ООН із 21 члена розглядає конкуруючі позови, зосереджені на Хребті Ломоносова.

Російські вчені в 2001 році пред'явили свій перший позов, але він був відхилений через відсутність наукових доказів. В 2015 році вони повторили свою спробу і в 2019 році комісія ООН постановила, що зовнішній кордон Хребта Ломоносова [[Геологія|геологічно]] аналогічний континентальній частині Росії, а саме архіпелагу [[Нова Земля]] та [[Земля Франца-Йосифа]].<ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.com/ukrainian/news/2010/09/100922_arctic_claims_oh|title=У Москві намагаються поділити Арктику.|publisher=BBC}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.dw.com/ru/арктика-борьба-за-ресурсы-и-влияние/a-48254991|title=Арктика: борьба за ресурсы и влияние|language=Російська}}</ref>

Канада в 2013 році подала позов про розширення своїх прав на континентальному шельфі, але пізніше відізвала його. В 2019 році вона пред'явила розширений позов, який вміщував в собі претензії на північний полюс, рішення по якому не винесено ще досі.

В той час, як Канада і Росія претендують на території до [[Північний полюс|північного полюса]], Данія наполягає на тому, що весь хребет є продовженням [[Гренландія|Гренландії]]<ref>[http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/3716178.stm Denmark hopes to claim the North Pole] [[BBC News]], 5 October 2004. Retrieved 10 November 2006.</ref> і заявляє на свої права на територію, аж до [[Виключна економічна зона|виключної економічної зони]] Росії. В 2014 році вона висунула відповідну претензію, але і вона також знаходиться на розгляді.

До тих пір, коли не будуть представлені більш вагомі докази, Хребет Ломоносова буде канадським, російським і данським одночасно. Риторика, яка використовується у заявах теж є предметом обговорення.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* [http://www.orangesmile.com/ru/foto/oceans/arctic-ocean.jpg Рельєф дна Північного Льодовитого океану] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111123020949/http://www.orangesmile.com/ru/foto/oceans/arctic-ocean.jpg |date=23 листопада 2011 }} {{ref-en}}
* [http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/texts/unclos/closindx.htm Конвенція ООН з морського права (UNCLOS 1982)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170902091223/http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/texts/unclos/closindx.htm |date=2 вересня 2017 }} {{ref-en}}
* {{YouTube|DrcG7DjL_eU|Denmark claims an Arctic region 20 times its size|logo=1}} {{ref-en}}
* [http://rosvesty.ru/1817/politic/?id=953 Ласий хребет Ломоносова] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100927104921/http://rosvesty.ru/1817/politic/?id=953 |date=27 вересня 2010 }} // [[Российские вести]], 19-26 квітня 2006. {{ref-ru}}
* [http://www.evgengusev.narod.ru/tecto/kryl.html Палеогенові відклади хребта Ломоносова] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121120091945/http://www.evgengusev.narod.ru/tecto/kryl.html |date=20 листопада 2012 }}. {{ref-ru}}

[[Категорія:Океанічні хребти]]
[[Категорія:Північний Льодовитий океан]]


text:
# Кесінц
Кесінц (рум. Chesinț) — село у повіті Арад в Румунії. Входить до складу комуни Зебрань.
Село розташоване на відстані 396 км на північний захід від Бухареста, 23 км на південний схід від Арада, 42 км на північний схід від Тімішоари.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 1184 особи. Рідною мовою 1182 особи (99,8%) назвали румунську.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 1177           | 99,4%    |
| українці       | 5              | 0,4%     |

title: Кесінц

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Кесінц
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Chesinț''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Арад
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Зебрань (комуна)|Зебрань]]
 | код_SIRUTA          = 12796
 | широта              = 46.0539
 | довгота             = 21.5763
 | висота              = 158
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 1184
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 317411
}}
'''Кесінц''' ({{lang-ro|Chesinț}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Арад (повіт)|Арад]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Зебрань (комуна)|Зебрань]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 396 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 23 км на південний схід від [[Арад|Арада]], 42 км на північний схід від [[Тімішоара|Тімішоари]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:1184}} особи. Рідною мовою 1182 особи (99,8%) назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119080347/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119074225/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 1177
| 99,4%
|-
| [[Українці Румунії|українці]]
| 5
| 0,4%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Арад]]

title: Кесінц · Chesinț

Країна: Румунія

Повіт: Арад

Комуна: Зебрань

Телефонний код: +40 257 (Romtelecom, TR) · +40 357 (інші оператори)