text:
# Міські та головні архітектори Харкова
На посаді міського архітектора та головного архітектора Харкова перебували:
| Ім'я                              | Роки життя | Період на посаді | Примітки                                                                                |
| --------------------------------- | ---------- | ---------------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Тон Андрій Андрійович             | 1800—1858  | 1837—1845        | Перший на посаді міського архітектора. Автор проєктів багатьох міських храмів, завершував будівництво дзвіниці Успенського собору.                                                                                |
| Македонський Андрій Костянтинович | 1822—1872  | 1851—1853        |                                                                                |
| Покровський Борис Семенович       | 1836—1905  | 1858—1867        | Автор проєктів багатьох громадських та приватних будівель, зокрема бурси, караїмської кенаси тощо.                                                                                |
| Гірш Олександр Карлович           | 1829—      | 1867—            | Займався ремонтом і перебудовами громадських споруд, брукуванням вулиць, спорудженням мостів, влаштуванням скверів.                                                                                |
| Раков Олександр Дмитрович         | 1840—      | 1869—1873        |                                                                                |
| Загоскін Сергій Іліодорович       | 1836—1904  | 1883—1890        | На посаду свого помічника взяв свого учня Василя Кричевського, в майбутньому відомого українського графіка, архітектора, одного із засновників українського архітектурного модерну та автора гербу УНР. У 1890 році вирішив зайнятися педагогікою, на посаду міського архітектора рекомендував молодшого брата. |
| Загоскін Іліодор Іліодорович      | 1851—1919  | 1890—1893        | Кандидатура Іліодора Загоскіна на посаду міського архітектора була запропонована старшим братом Сергієм і затверджена Міською думою. Три роки обіймав посаду Харківського міського архітектора, але залишив службу, не погоджуючись із нераціональним способом виконання робіт міською управою.                 |
| Дашкевич Михайло Іродіонович      | 1863—1930  | 1893—            |                                                                                |
| Корнієнко Борис Миколайович       | 1871—1916  | 1899—1912        | Автор багатьох відомих будівель у Харкові, зокрема театру Муссурі, будинку Піотровського, старообрядницької церкви тощо.                                                                                |
|                                   |            |                  |                                                                                |
| Молокін Олександр Георгійович     | 1880—1951  | 1914—            |                                                                                |
|                                   |            |                  |                                                                                |
| Касьянов Олександр Михайлович     | 1906—1961  | 1943—1950        | Співавтор скверу Перемоги та фонтану Дзеркальний струмінь.                                                                                |
| Крикін Олексій Георгійович        | 1916—1976  | 1951—1954        | Автор проєктів декількох харківських житлових та громадських будівель.                                                                                |
| Шпара Петро Юхимович              | 1904—1988  | 1955—1965        | Брав участь у роботах з реконструкції Харкова, проєктування та будівництва житлових масивів (зокрема Селекційної станції, Салтівського жилмасиву, Павлового поля), а також розробці генерального плану міста.                                                                                |
| Алфьоров Ігор Олександрович       | 1930—1978  | 1965—1975        | Брав участь у розробці генерального плану міста. Співавтор монумента на честь проголошення радянської влади в Україні.                                                                                |
|                                   |            |                  |                                                                                |
| Семенов Владлен Трохимович        | 1940—2008  | 1982—1994        |                                                                                |
| Шкодовський Юрій Михайлович       | 1947—2020  | 1994—2001        |                                                                                |
| Бобровський Віктор Олексійович    | нар. 1949  | 2001—2006        | Завідувач Управління містобудування і архітектури міської державної адміністрації (до 2005 р.).                                                                                |
| Чечельницький Сергій Георгійович  | нар. 1953  | 2006—2017        | Піддавався критиці з боку місцевої громади, зокрема за недбале ставлення до історичних будівель Харкова та фальсифікації конкурсів на нові об'єкти в місті.                                                                                |
| Поліванова Тетяна Олексіївна      | нар. 1960  | 2017—2025        | Разом із попередником була замішана у багатьох скандальних проєктах. Після заклику активістів звільнена з посади через невиконання службових обов'язків протягом трьох років.                                                                                |
| Коротовських Антон Володимирович  |            | 2025—нині        | Директор Департаменту містобудування та архітектури Харківської ОВА та головний архітектор області (з 2019 року).                                                                                |

На посаді губернського архітектора та головного архітектора Харківської області перебували:
| Ім'я                                | Роки життя | Період на посаді | Примітки                                   |
| ----------------------------------- | ---------- | ---------------- | ------------------------------------------ |
| Вільянов Авраам (Іван) Малахович    | 1730—~1780 | 1765—1775        |                                            |
| Ярославський Петро Антонович        | 1750—1810  | 1775—1809        | У 1780 року затверджений на посаді.        |
|                                     |            |                  |                                            |
| Чернишов Степан Георгійович         | ?          | 1820-ті роки     |                                            |
|                                     |            |                  |                                            |
| Львов Михайло Павлович              | 1819—1913  | 1857—?           |                                            |
| Покровський Борис Семенович         | 1836—1903  | 1867—1871        |                                            |
|                                     |            |                  |                                            |
| Коморницький Мечислав Сильвестрович | 1858—      | 1891—            |                                            |
|                                     |            |                  |                                            |
| Степанов Віктор Григорович          | 1938-2002  | 1974-1987        | Головний архітектор Харківської області    |
|                                     |            |                  |                                            |
| Коротовських Антон Володимирович    |            | 2019—2025        | Головний архітектор Харкова (з 2025 року). |
| Чекунов Геннадій Костянтинович      |            | 2025—нині        | [ 21 ]                                     |

На посаді єпархіального архітектора перебували:
| Ім'я                              | Роки життя | Період на посаді | Примітки                    |
| --------------------------------- | ---------- | ---------------- | --------------------------- |
| Краєвський М. А.                  | ?          | 1862—1867        |                             |
| Данилов Федір Іванович            | 1810—1885  | 1869—1885        |                             |
| Нємкін Володимир Християнович     | 1857—1908  | 1886—1907        |                             |
| Покровський Володимир Миколайович | 1864—1924  | 1907—1918        | 1918 року посада скасована. |

title: Міські та головні архітектори Харкова

wikitext:
{{Недостатньо джерел|дата=серпень 2025}}

На посаді '''міського архітектора''' та '''головного архітектора''' [[Харків|Харкова]] перебували:

{| class="wikitable"
|-
! Ім'я !! Роки життя !! Період на посаді !! Примітки
|-
| [[Тон Андрій Андрійович]] || 1800—1858 || 1837—1845 ||  Перший на посаді міського архітектора. Автор проєктів багатьох міських храмів, завершував будівництво [[Олександрівська дзвіниця|дзвіниці Успенського собору]]<ref name=":6">{{Cite web |url=https://khuamap.netlify.app/articles/0002 |title=Успенський собор і дзвіниця {{!}} Харківська мапа |website=khuamap.netlify.app |access-date=2025-03-31}}</ref>.
|-
| Македонський Андрій Костянтинович || 1822—1872 || 1851—1853 ||
|-
| [[Покровський Борис Семенович]] || 1836—1905 || 1858—1867 ||  Автор проєктів багатьох громадських та приватних будівель, зокрема [[Харківська державна академія культури|бурси]], [[Кенаса (Харків)|караїмської кенаси]] тощо<ref>{{Cite web |url=https://khuamap.netlify.app/articles/0126 |title=Бурса {{!}} Харківська мапа |website=khuamap.netlify.app |access-date=2025-06-02}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://moniacs.kh.ua/karaimskayakenassa/ |title=Харьковская караимская кенасса — Харьков Манящий |website=moniacs.kh.ua |access-date=2025-06-02}}</ref>.
|-
| [[Гірш Олександр Карлович]] || 1829— || 1867— ||  Займався ремонтом і перебудовами громадських споруд, брукуванням вулиць, спорудженням мостів, влаштуванням скверів<ref>{{Cite web |url=http://tfde.dp.ua/Гирш_Александр_Карлович |title=Гирш Александр Карлович — Днепровская городская энциклопедия |website=tfde.dp.ua |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20210205112332/http://tfde.dp.ua/Гирш_Александр_Карлович |archive-date=2021-02-05 |access-date=2025-06-02}}</ref>.
|-
| Раков Олександр Дмитрович || 1840— || 1869—1873 ||
|-
| [[Загоскін Сергій Іліодорович]] || 1836—1904 || 1883—1890 ||  На посаду свого помічника взяв свого учня [[Кричевський Василь Григорович|Василя Кричевського]], в майбутньому відомого українського графіка, архітектора, одного із засновників [[Український архітектурний модерн|українського архітектурного модерну]] та автора [[Герб УНР|гербу УНР]]<ref name=":0">{{Cite news|url=http://the-past.in.ua/?p=3109|title=Братья Загоскины|date=2013-10-19|language=ru-RU|work=Харьков: новое о знакомых местах|archive-url=https://web.archive.org/web/20151117162324/http://the-past.in.ua/?p=3109|archive-date=2015-11-17|access-date=2025-06-02}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://lyuk.media/city/vasyl-krychevsky/ |title=Як Василь Кричевський створював у місті готику та модерн. «Харків, де твоє обличчя?» |last=Алохінссон |first=Антон |date=2023-08-24 |website=«Люк» |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>. У 1890 році вирішив зайнятися педагогікою, на посаду міського архітектора рекомендував [[Загоскін Іліодор Іліодорович|молодшого брата]]<ref name=":0" />.
|-
| [[Загоскін Іліодор Іліодорович]] || 1851—1919 || 1890—1893 ||  Кандидатура Іліодора Загоскіна на посаду міського архітектора була запропонована старшим братом [[Загоскін Сергій Іліодорович|Сергієм]] і затверджена [[Харківська міська дума|Міською думою]]. Три роки обіймав посаду Харківського міського архітектора, але залишив службу, не погоджуючись із нераціональним способом виконання робіт міською управою.<ref name=":0" />
|-
| [[Дашкевич Михайло Іродіонович]] || 1863—1930 || 1893— ||
|-
| [[Корнієнко Борис Миколайович]]|| 1871—1916 || 1899—1912 ||  Автор багатьох відомих будівель у Харкові, зокрема [[Театр Муссурі|театру Муссурі]], [[Прибутковий будинок Піотровського|будинку Піотровського]], [[Старообрядницька церква (Харків)|старообрядницької церкви]] тощо<ref>{{Cite web |url=https://esu.com.ua/article-3764 |title=Корнієнко Борис Миколайович |last=Полякова |first=Ю. Ю. |date=2014-12-12 |website=esu.com.ua |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>.
|-
|  ||  ||  ||
|-
| [[Молокін Олександр Георгійович]] || 1880—1951 || 1914— ||
|-
|  ||  ||  ||
|-
| [[Касьянов Олександр Михайлович]] || 1906—1961 || 1943—1950 ||  Співавтор [[Сквер Перемоги (Харків)|скверу Перемоги]] та фонтану [[Дзеркальний струмінь]].<ref>{{Cite web |url=https://www.slk.kh.ua/news/kultura/yak-kokhannya-dopomoglo-poyavi-golovnogo-simvolu-kharkova.html |title=Як кохання допомогло появі головного символу Харкова |website=Слобідський край |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>
|-
| [[Крикін Олексій Георгійович]]||1916—1976 || 1951—1954 ||  Автор проєктів декількох харківських житлових та громадських будівель.<ref>{{ЕСУ|том=15|автор=[[Старостін Валентин Сергійович|В. С. Старостін]]|стаття=Крикін Олексій Георгійович|id=974}}</ref>
|-
| [[Шпара Петро Юхимович]] || 1904—1988 || 1955—1965 ||  Брав участь у роботах з реконструкції Харкова, проєктування та будівництва житлових масивів (зокрема Селекційної станції, [[Салтівка|Салтівського жилмасиву]], [[Павлове Поле|Павлового поля]]), а також розробці генерального плану міста.<ref>{{Cite web |url=https://esu.com.ua/article-889240 |title=Шпара Петро Юхимович |last=Лаврентьєв |first=І. М. |date=2025-05-22 |website=esu.com.ua |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://dnabb.kyiv.ua/shpara-petro-yukhymovych-1904-1988/ |title=Шпара Петро Юхимович (1904–1988) – ДНАББ ім. В.Г. Заболотного |date=2015-08-13 |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>
|-
| [[Алфьоров Ігор Олександрович]] || 1930—1978 || 1965—1975 ||  Брав участь у розробці генерального плану міста. Співавтор [[Монумент на честь проголошення радянської влади в Україні|монумента на честь проголошення радянської влади в Україні]].<ref>{{Cite book |title=Mystectvo Ukraïny: biografičnyj dovidnyk |date=1997 |editor-last=Kudrycʹkyj |editor-first=Anatolij Viktorovyč |publisher=Ukraïns'ka Encyklopedija im. M. P. Bažana |edition=Novoe vyd |location=Kyïv |isbn=978-5-88500-071-0}}</ref><ref>{{Cite web |url=http://archive.objectiv.tv/180807/5423.html |title=«Четверых с холодильником» уберут с площади Конституции - Новости Харькова и Харьковской области. МГ «Объектив» |website=archive.objectiv.tv |access-date=2025-06-02}}</ref>
|-
|  ||  ||  ||
|-
| [[Семенов Владлен Трохимович]] || 1940—2008 || 1982—1994 ||
|-
| [[Шкодовський Юрій Михайлович]] || 1947—2020 || 1994—2001 ||
|-
| Бобровський Віктор Олексійович || {{Нар}} 1949 ||  2001—2006 ||Завідувач Управління містобудування і архітектури міської державної адміністрації (до 2005 р.).
|-
| [[Чечельницький Сергій Георгійович]] || {{Нар}} 1953 || 2006—2017 ||  Піддавався критиці з боку місцевої громади, зокрема за недбале ставлення до історичних будівель Харкова та фальсифікації конкурсів на нові об'єкти в місті<ref name=":1">{{Cite web |url=https://lyuk.media/city/clan-architects/ |title=Як Чечельницький та Поліванова контролюють Харків |last=Алохінссон |first=Антон |date=2024-07-23 |website=«Люк» |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://lyuk.media/city/manifest-architect/ |title=Маніфест щодо конкурсу на головного архітектора Харкова |last=Люк |date=2025-05-27 |website=«Люк» |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>.
|-
|[[Поліванова Тетяна Олексіївна]]
|{{Нар}} 1960
|2017—2025
|Разом із попередником була замішана у багатьох скандальних проєктах<ref name=":1" />. Після заклику активістів звільнена з посади через невиконання службових обов'язків протягом трьох років<ref>{{Cite web |url=https://suspilne.media/kharkiv/962569-miskij-golova-harkova-zvilniv-golovnu-arhitektorku-mista-tetanu-polivanovu/ |title=Міський голова Харкова звільнив головну архітекторку міста Тетяну Поліванову |last=Цьомик |first=Ганна |date=2025-03-04 |website=Суспільне {{!}} Новини |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://lyuk.media/news/polivanova-was-fired/ |title=Головну архітекторку Харкова Тетяну Поліванову звільнили. Що із нею не так? |last=Малиновський |first=Антон |date=2025-03-04 |website=«Люк» |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>.
|-
|[[Коротовських Антон Володимирович]]
|
|2025—нині
|Директор Департаменту містобудування та архітектури [[Харківська обласна державна адміністрація|Харківської]] [[Харківська обласна державна адміністрація|ОВА]] та головний архітектор області (з 2019 року)<ref>{{Cite web |url=https://suspilne.media/kharkiv/1030153-nastupnij-golovnij-arhitektor-harkova-stalo-vidomo-ima-pretendenta-na-posadu/ |title=Наступний головний архітектор Харкова: стало відомо ім'я претендента на посаду |last=Меньшикова |first=Єлизавета |date=2025-05-31 |website=Суспільне {{!}} Новини |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref><ref name=":2">{{Cite web |url=https://lyuk.media/news/chief-architect/ |title=Терехов призначив головного архітектора, проігнорувавши заклик суспільства |last=Малиновський |first=Антон |date=2025-06-02 |website=«Люк» |language=uk |access-date=2025-06-02}}</ref>.
|}

На посаді '''губернського архітектора''' та '''головного архітектора Харківської області''' перебували:

{| class="wikitable"
|-
! Ім'я !! Роки життя !! Період на посаді !! Примітки
|-
| [[Вільянов Авраам Малахович|Вільянов Авраам (Іван) Малахович]] || 1730—~1780 || 1765—1775 ||
|-
| [[Ярославський Петро Антонович]] || 1750—1810 || 1775—1809 || У 1780 року затверджений на посаді.
|-
|
|
|
|
|-
| Чернишов Степан Георгійович || ? || 1820-ті роки ||
|-
|
|
|
|
|-
| [[Львов Михайло Павлович]] || 1819—1913 || 1857—?<ref>''В. С. Старостін''. [http://tfde.dp.ua/Львов_Михаил_Павлович  Львов Михаил Павлович / Днепровская городская энциклопедия.]</ref> ||
|-
| [[Покровський Борис Семенович]] || 1836—1903 || 1867—1871 ||
|-
|
|
|
|
|-
| Коморницький Мечислав Сильвестрович || 1858— || 1891— ||
|-
|
|
|
|
|-
|   Степанов Віктор Григорович||   1938-2002||   1974-1987||Головний архітектор Харківської області
|-
|
|
|
|
|-
|[[Коротовських Антон Володимирович]]
|
|2019—2025
|Головний архітектор Харкова (з 2025 року)<ref name=":2" />.
|-
|[[Чекунов Геннадій Костянтинович]]
|
|2025—нині
|<ref>{{Cite web |url=https://lyuk.media/news/new-regional-architect/ |title=Стало відомо, хто буде головним архітектором області (там є прикол, правда) |last=Малиновський |first=Антон |date=2025-06-05 |website=«Люк» |language=uk |access-date=2025-06-10}}</ref>
|}

На посаді '''єпархіального архітектора''' перебували:

{| class="wikitable"
|-
! Ім'я !! Роки життя !! Період на посаді !! Примітки
|-
| Краєвський М. А. || ? || 1862—1867 ||
|-
| [[Данилов Федір Іванович (архітектор)|Данилов Федір Іванович]] || 1810—1885 || 1869—1885 ||
|-
| [[Нємкін Володимир Християнович]] || 1857—1908 || 1886—1907 ||
|-
| [[Покровський Володимир Миколайович]] || 1864—1924 || 1907—1918 ||1918 року посада скасована.
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.alyoshin.ru/Files/publika/timofienko/tim_zodchi_000.html ''Володимир Тимофієнко.'' Зодчі України кінця XVIII — початку XX століть. Біографічний довідник] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161105173242/http://alyoshin.ru/Files/publika/timofienko/tim_zodchi_000.html |date=5 листопада 2016 }}

{{architect-stub}}

[[Категорія:Головні архітектори Харкова]]


text:
# Реймерсвал
Реймерсвал (нід. Reimerswaal) — громада в провінції Зеландія (Нідерланди).

## Географія
Територія громади займає 242,42 км², з яких 101,80 км² — суша і 140,62 км² — водна поверхня. Станом на лютий 2020 року у громаді мешкає 22 720 осіб.

wikiname: ukwiki

title: Реймерсвал

in_language: uk

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
| назва               = Реймерсвал
| місцева_назва       = {{lang-nl|Reimerswaal}}
}}
'''Реймерсвал''' ({{lang-nl|Reimerswaal}}) — громада в провінції [[Зеландія (провінція)|Зеландія]] ([[Нідерланди]]).

== Географія ==
Територія громади займає 242,42 км², з яких 101,80 км² — суша і 140,62 км² — водна поверхня. Станом на лютий 2020 року у громаді мешкає 22 720 осіб<ref>{{Cite web |url=https://opendata.cbs.nl/statline/#/CBS/nl/dataset/37230ned/table?fromstatweb |title=Архівована копія |accessdate=16 квітня 2020 |archive-date=3 серпня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170803035505/https://opendata.cbs.nl/statline/#/CBS/nl/dataset/37230ned/table?fromstatweb }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
*[http://www.reimerswaal.nl Офіційний сайт] {{ref-nl}}

{{Зеландія}}
{{Муніципалітет Реймерсвал}}
{{ВП-портали|Географія|Нідерланди}}

[[Категорія:Реймерсвал|*]]

title: нід. Reimerswaal

Герб: Прапор

Країна: Нідерланди

Регіон: Зеландія

- максимальна: 1 м

- мінімальна: 1 м

Часовий пояс: CET

Губернатор: Piet Zoond


text:
# Відбитоголові
«Відбитоголові» (англ. Crazyhead) — британський комедійний хорор-телесеріал, створений автором «Покидьків» Говардом Оверманом, який також виступив виконавчим продюсером шоу спільно з компанією Urban Myth Films. Телесеріал був знятий в Брістолі. Серіал є продуктом спільного виробництва Channel 4 і Netflix.
Прем'єра шестисерійного телесеріалу відбулася на телеканалі E4 19 жовтня 2016 року у Великій Британії, а для міжнародної аудиторії шоу стало доступно для перегляду онлайн на Netflix 16 грудня 2016 року.

## Уролях
- Кара Теоболд — Емі, нещаслива працівниця боулінг-клубу, яка є володаркою рідкісного дару «провидця» — людина, здатна бачити демонів, котрі переховуються серед людей.
- Сьюзен Уокома — Ракель, соціально незручна, мисливиця на демонів і подруга Емі.
- Ріенн Стіл — Сюзанна, краща подруга Емі, яка стає демоном.
- Льюїс Рівз — Джейк, кращий друг Емі зі школи і її колега, у якого є очевидні почуття до Еми, які не є взаємними.
- Арінзе Кін — Тайлер, брат Ракель, який захоплений Емі (взаємно); він нічого не знає про здібності «провидця» і про її полювання на демонів.
- Тоні Каррен — Каллума, могутній демон, який ховається під личиною психіатра Ракель.
- Лу Корфілд — Мерсі, демон, який прийняв обличчя матері одиночки, щоб допомагати Каллуму в його плані; вбила батька Ракель.

## Відгуки
Телесеріал отримав в основному позитивні відгуки.

title: Відбитоголові

wikitext:
{{Картка:Телебачення
|назва              = Відбитоголові
|оригінальна назва  = {{lang-en|Crazyhead}}
|плакат             = Файл:Відбитоголові.jpg
|тип                =
|жанр               = [[комедія]], [[фільм жахів|жахи]]
|телеканал          = [[E4 (TV channel)|E4]] (Велика Британія, Ірландія)
[[Netflix]] (міжнародний)
|ведучий            =
|формат зображення  = [[16:9]] [[1080i]]
|формат звуку       = [[Стерео]]
|тривалість серії   = 60 хв.
|тривалість         =
|зйомка             =
|компанія           = Urban Myth Films
|керівник проєкту   =
|керівник об'єднання=
|сценарист          = [[Говард Оверман]]
|режисер            = Аль Маккей
Деклан О'Двер
|ідея               =
|на основі          =
|оператор           =
|монтаж             =
|художник           =
|розробка           =
|продюсер           = Гарет Вільямс
|виконавчий продюсер= Джуліан Мерфі, Джонні Кеппс
Говард Оверман
|актори             = {{unbulleted list|[[Кара Теоболд]]|[[Сюзі Вокома]]|[[Арінзе Кене]]|Льюїс Рівз|[[Ріанн Стіл]]|[[Люк Аллен-Ґейл]]|Чарлі Арчер|[[Тоні Карран]]}}
|текст за кадром    =
|музика на початку  =
|музика в кінці     =
|композитор         = Стуарт Генкок
|країна             = {{UK}}
{{IRE}}
{{USA}}
|місце              =
|мова               = {{англійська}}
|перша поява        =
|перший показ       = {{start date|2016|10|19}}
|останній показ     = {{end date|2016|11|23}}
|перший показ українською =
|кількість сезонів  = 1
|кількість серій    = 6
|список серій       =
|попередник         =
|послідовник        =
|схожі передачі     =
|сайт               =
|imdb_id            =
|tv_com_id          =
}}
'''«Відбитоголові»''' ({{lang-en|Crazyhead}}) — [[Велика Британія|британський]] комедійний хорор-телесеріал, створений автором «[[Покидьки|Покидьків]]» Говардом Оверманом, який також виступив виконавчим продюсером шоу спільно з компанією Urban Myth Films. Телесеріал був знятий в [[Брістоль|Брістолі]]. Серіал є продуктом спільного виробництва [[Channel 4]] і [[Netflix]].

Прем'єра шестисерійного телесеріалу відбулася на телеканалі E4 19 жовтня 2016 року у [[Велика Британія|Великій Британії]], а для міжнародної аудиторії шоу стало доступно для перегляду онлайн на [[Netflix]] 16 грудня 2016 року.

== Уролях ==
* ''[[Кара Теоболд]]'' — Емі, нещаслива працівниця боулінг-клубу, яка є володаркою рідкісного дару «провидця» — людина, здатна бачити демонів, котрі переховуються серед людей.
* ''Сьюзен Уокома'' — Ракель, соціально незручна, мисливиця на демонів і подруга Емі.
* ''Ріенн Стіл'' — Сюзанна, краща подруга Емі, яка стає демоном.
* ''Льюїс Рівз'' — Джейк, кращий друг Емі зі школи і її колега, у якого є очевидні почуття до Еми, які не є взаємними.
* ''Арінзе Кін'' — Тайлер, брат Ракель, який захоплений Емі (взаємно); він нічого не знає про здібності «провидця» і про її полювання на демонів.
* ''Тоні Каррен'' — Каллума, могутній демон, який ховається під личиною психіатра Ракель.
* ''Лу Корфілд'' — Мерсі, демон, який прийняв обличчя матері одиночки, щоб допомагати Каллуму в його плані; вбила батька Ракель.

== Відгуки ==
Телесеріал отримав в основному позитивні відгуки.<ref>{{Cite web |url=https://www.theguardian.com/tv-and-radio/2016/oct/18/crazyhead-e4-teen-demons-misfits-creators-comedy-horror |title=Crazyhead: the teen demons taking over TV |accessdate=23 січня 2018 |archive-date=23 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180123020921/https://www.theguardian.com/tv-and-radio/2016/oct/18/crazyhead-e4-teen-demons-misfits-creators-comedy-horror }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://epguides.com/Crazyhead/ Відбитоголові] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180119014247/http://epguides.com/Crazyhead/ |date=19 січня 2018 }} на ''epguides.com'' {{ref-en}}
* [https://www.comedy.co.uk/tv/crazyhead/ Crazyhead] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180201080007/https://www.comedy.co.uk/tv/crazyhead/ |date=1 лютого 2018 }} на ''British Comedy Guide'' {{ref-en}}
{{бібліоінформація}}
{{Оригінальні завершені серіали Netflix (2012–2018)}}
{{портали|Телебачення|Велика Британія}}
{{UK-tv-series-stub}}
[[Категорія:Телесеріали Великої Британії]]
[[Категорія:Комедійні телесеріали Великої Британії]]
[[Категорія:Оригінальні англомовні програми Netflix]]
[[Категорія:Телесеріали про демонів]]
[[Категорія:Комедійні телесеріали жахів]]

title: англ. Crazyhead ·

Тип: телесеріал

Телеканал(и): E4 (Велика Британія, Ірландія) · Netflix (міжнародний)

Дистриб'ютор(и): StudioCanal і Netflix

Жанр: комедія, жахи

Формат звуку: Стерео

Компанія: Urban Myth Films

Сценарист: Говард Оверман

Режисер: Аль Маккей · Деклан О'Двер

Продюсер: Гарет Вільямс

Виконавчий продюсер: Джуліан Мерфі, Джонні Кеппс · Говард Оверман

У головних ролях: - Кара Теоболд - Сюзі Вокома - Арінзе Кене - Льюїс Рівз - Ріанн Стіл - Люк Аллен-Ґейл - Чарлі Арчер - Тоні Карран

Композитор: Стуарт Генкок

Країна-виробник: Велика Британія · Ірландія · США

Мова оригіналу: англійська

Перший показ: 19 жовтня 2016 — 23 листопада 2016


text:
# Шелухи
Шелухи (біл. вёска Шалухі) — село в складі Молодечненського району Мінської області, Білорусь. Село підпорядковане Радошковицькій сільській раді, розташоване в центральній частині області.

## Історія
З 1793 після другого розділу Речі Посполитої Шелухи, як і вся Вілейщина, входила до складу Російської імперії, був утворений Вілейський повіт у складі спочатку Мінської губернії, а з 1843 - Віленської губернії.
У 1921–1945 роках село знаходилось у Польщі, у Вільнюськім воєводстві, Вілейського повіту, у гміні Красне.

## Населення
- 1921 рік — 73 людини, 11 будинків[2]
- 1931 рік — 76 людини, 13 будинків[3].

title: Шелухи

wikitext:
{{НП
 |країна                  = {{BLR}}
 |статус                  = Село
 |українська назва        = Шелухи
 |оригінальна назва       = {{lang-be|вёска Шалухі}}
 |підпорядкування         =
 |герб                    =
 |прапор                  =
 |ширина герба            =
 |ширина прапора          =
 |зображення              =
|опис зображення = |lat_dir = N|lat_deg = |lat_min = |lat_sec =

  |lon_dir = E|lon_deg = |lon_min = |lon_sec =
  |CoordAddon             =
 |размер карты страны     =
 |размер карты региона    = 200 пкс
 |размер карты района     =
 |вид регіону             = Область
 |регион                  = Мінська область
 |регіон в таблиці        =
 |вид району              =
 |район                   = [[Молодечненський район|Молодечненський]]
 |район в таблиці         =
 |вид общини              =   Сільрада Білорусі{{!}}Сільська рада
|община                  = Радошковицька сільська рада
 |община в таблиці        =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |внутрішній поділ        =
 |вид голови              =
 |голова                  =
 |дата заснування         =
 |year                    =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   =
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              =
  |рік перепису           =
  |плотность              =
  |агломерація            =
  |національний склад     = [[білоруси]]
  |конфесійний склад=
 |часовий пояс            =
 |DST                     =
 |телефонний код          = +375-17-73
 |поштовий індекс         = 222322
 |поштові індекси        =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      = [[ЗКАТУ|Код ЗКАТУ]]
 |цифровий ідентифікатор  =
 |сайт                    =
 |мова сайту              =
 |мова сайту 2            =
 |мова сайту 3            =
 |мова сайту 4            =
 |мова сайту 5            =
 |add1n                   =
 |add1                    =
 |add2n                   = Офіційна адреса
 |add2                    = 222322 Менская вобласьць,
Маладэчанскі раён,
Радашкавіцкі сельсавет
Вёска Шалухі
 |add3n                   = Телефон
 |add3                    = +375-17-73
 |add4n                   =
 |add4                    =
}}
'''Шелухи''' ({{lang-be|вёска Шалухі}}) — [[село]] в складі [[Молодечненський район|Молодечненського району]] [[Мінська область|Мінської області]], [[Білорусь]]. Село підпорядковане [[Радошковицька сільська рада|Радошковицькій сільській раді]], розташоване в центральній частині області.

== Історія ==
З 1793 після другого розділу Речі Посполитої Шелухи, як і вся Вілейщина, входила до складу Російської імперії, був утворений Вілейський повіт у складі спочатку Мінської губернії, а з 1843 - Віленської губернії.

У 1921–1945 роках [[село]] знаходилось у [[Польща|Польщі]], у Вільнюськім воєводстві, Вілейського повіту, у гміні Красне<ref>Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1938, wolumin — 1, s. 28</ref>.

== Населення ==

* 1921 рік — 73 людини, 11 будинків<ref name=":02">Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej — Tom VII — Część II — Ziemia Wileńska — Powiaty: Brasław, Duniłowicze, Brasław i Wilejka, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1923, s 85.</ref>
* 1931 рік — 76 людини, 13 будинків<ref>Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1938, wolumin — 1, s. 59</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* «[[Міста і села Білорусі|Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах]]» Т.8, кн. 1. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2010. — 736 с.: іл. ISBN 978-985-11-0302-3.
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах» Т.8, кн. 2. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2011. — 464 с.: іл. ISBN 978-985-11-0554-6.
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах» Т.8, кн. 3. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2012. — 624 с.: іл. ISBN 978-985-11-0636-9.

== Посилання ==
* [http://www.molodechno.minsk-region.by/ru/ Вебресурс Молодечненського району]
* [http://belaruscity.net/molodechno/towns.php Каталог сіл Молодечненського району]

{{Радошковицька сільська рада}}

{{Belarus-stub}}

[[Категорія:Села Мінської області]]
[[Категорія:Населені пункти Молодечненського району]]
[[Категорія:Радошковицька сільська рада]]

title: Країна

Країна: Білорусь

Область: Мінська область

Район: Молодечненський

Сільська рада: Радошковицька сільська рада

Національний склад: білоруси

Транслітерація назви: Šaluchi

Офіційна адреса: 222322 Менская вобласьць, · Маладэчанскі раён, · Радашкавіцкі сельсавет · Вёска Шалухі


text:
# Північне вікаріатство Київської єпархії
Північне вікаріатство Київської єпархії — вікаріатство Київської єпархії Української православної церкви (Московського патріархату).

## Загальна інформація
Утворено в межах Києва розпорядженням митрополита Київського і всієї України Володимира по Київській єпархії УПЦ московського патраірхату № 1768 від 25 вересня 2013 року для «ефективного церковно-адміністративного управління парафіями». До складу вікаріатства віднесено Оболонське, Подільське, Перше Шевченківське, Друге Шевченківське і Кладовищенське благочиння Києва.
3 жовтня 2013 року керуючим Північним вікаріатства Києва призначений єпископ Бо́ярський Феодосій (Снігірьов).

title: Північне вікаріатство Київської єпархії

wikitext:
'''Північне вікаріатство Київської єпархії''' — [[Вікаріат|вікаріатство]] [[Київська єпархія УПЦ (МП)|Київської єпархії]] [[Українська православна церква (Московський патріархат)|Української православної церкви]] ([[Російська православна церква|Московського патріархату]]).

== Загальна інформація ==
Утворено в межах Києва розпорядженням митрополита Київського і всієї України [[Володимир (Сабодан)|Володимира]] по Київській єпархії УПЦ московського патраірхату № 1768 від [[25 вересня]] [[2013]] року для «ефективного церковно-адміністративного управління парафіями». До складу вікаріатства віднесено Оболонське, Подільське, Перше Шевченківське, Друге Шевченківське і Кладовищенське благочиння [[Київ|Києва]].<ref>{{Cite news|url=http://vicariate.church.ua/pro-vikariatstvo/|title=Керуючим Північним вікаріатством призначено єпископа Феодосія Боярського|date=2013-11-13|language=uk-UA|work=Столичний Благовісник|accessdate=2018-03-19}}</ref>

[[3 жовтня]] [[2013]] року керуючим Північним вікаріатства Києва призначений [[єпископ]] Бо́ярський [[Феодосій (Снігірьов)]].

== Джерела ==
* [http://vicariate.church.ua/pro-vikariatstvo/ Про вікаріатство] на офіційному [http://vicariate.church.ua сайті Північного київського вікаріатства] УПЦ МП
* [http://orthodox.org.ua/article/київ-предстоятель-упц-провів-робочу-зустріч-з-вікарними-архієреями-та-благочинними-м-києва Текст розпорядження]

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Київська митрополія]]
[[Категорія:Християнство у Києві]]
[[Категорія:Засновані в Україні 2013]]
{{Orthodoxy-stub}}


text:
# Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016
Змагання з веслування на байдарках і каное в програмі літніх Олімпійських ігор 2016 включають в себе два види дисциплін: слалом та спринтерські гонки. Слаломні змагання пройшли з 7 по 11 серпня на Екстрім-парк Деодоро, а змагання зі спринту з 15 по 20 серпня в Лагуні Родріго-де-Фрейташ.

## Розклад змагань
| H | Попередні запливи | ½ | Півфінали | F | Фінал |

| Дисципліна↓/Дата → | Нед 7 | Пон 8 | Вів 9 | Вів 9 | Сер 10 | Сер 10 | Чет 11 | Чет 11 |
| ------------------ | ----- | ----- | ----- | ----- | ------ | ------ | ------ | ------ |
| К-1 (чоловіки)     | H     |       | ½     | F     |        |        |        |        |
| К-2 (чоловіки)     |       | H     |       |       |        |        | ½      | F      |
| Б-1 (чоловіки)     | H     |       |       |       | ½      | F      |        |        |
| Б-1 (жінки)        |       | H     |       |       |        |        | ½      | F      |

| Дисципліна↓/Дата →     | Пон 15 | Пон 15 | Вів 16 | Сер 17 | Сер 17 | Чет 18 | П'ят 19 | П'ят 19 | Суб 20 |
| ---------------------- | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------ | ------- | ------- | ------ |
| К-1, 200 м (чоловіки)  |        |        |        | H      | ½      | F      |         |         |        |
| К-1, 1000 м (чоловіки) | H      | ½      | F      |        |        |        |         |         |        |
| К-2, 1000 м (чоловіки) |        |        |        |        |        |        | H       | ½       | F      |
| Б-1, 200 м (чоловіки)  |        |        |        |        |        |        | H       | ½       | F      |
| Б-1, 1000 м (чоловіки) | H      | ½      | F      |        |        |        |         |         |        |
| Б-2, 200 м (чоловіки)  |        |        |        | H      | ½      | F      |         |         |        |
| Б-2, 1000 м (чоловіки) |        |        |        | H      | ½      | F      |         |         |        |
| Б-4, 1000 м (чоловіки) |        |        |        |        |        |        | H       | ½       | F      |
| Б-1, 200 м (жінки)     | H      | ½      | F      |        |        |        |         |         |        |
| Б-1, 500 м (жінки)     |        |        |        | H      | ½      | F      |         |         |        |
| Б-2, 500 м (жінки)     | H      | ½      | F      |        |        |        |         |         |        |
| Б-4, 500 м (жінки)     |        |        |        |        |        |        | H       | ½       | F      |

## Медалі

### Медальний залік
| Місце  | Країна          | Золото | Срібло | Бронза | Загалом |
| ------ | --------------- | ------ | ------ | ------ | ------- |
| 1      | Німеччина       | 4      | 2      | 0      | 6       |
| 2      | Іспанія         | 3      | 0      | 1      | 4       |
| 3      | Угорщина        | 3      | 0      | 0      | 3       |
| 4      | Велика Британія | 2      | 2      | 0      | 4       |
| 5      | Словаччина      | 1      | 2      | 0      | 3       |
| 6      | Нова Зеландія   | 1      | 1      | 1      | 3       |
| 7      | Франція         | 1      | 1      | 1      | 3       |
| 8      | Україна         | 1      | 0      | 1      | 2       |
| 9      | Бразилія        | 0      | 2      | 1      | 3       |
| 10     | Чехія           | 0      | 1      | 2      | 3       |
| 11     | Азербайджан     | 0      | 1      | 1      | 2       |
| 12     | Польща          | 0      | 1      | 1      | 2       |
| 13     | Данія           | 0      | 1      | 0      | 1       |
| 14     | Сербія          | 0      | 1      | 0      | 1       |
| 15     | Словенія        | 0      | 1      | 0      | 1       |
| 16     | Австралія       | 0      | 0      | 2      | 2       |
| 17     | Білорусь        | 0      | 0      | 1      | 1       |
| 18     | Литва           | 0      | 0      | 1      | 1       |
| 19     | Молдова         | 0      | 0      | 1      | 1       |
| 20     | Росія           | 0      | 0      | 1      | 1       |
| 21     | Японія          | 0      | 0      | 1      | 1       |
| Всього | Всього          | 16     | 16     | 16     | 48      |

### Слалом
| Дисципліна                  | Золото                                 | Срібло                                 | Бронза                         |
| --------------------------- | -------------------------------------- | -------------------------------------- | ------------------------------ |
| Каное-одиночки, чоловіки    | Деніс Гарго Шаню (FRA)                 | Матей Бенюш (SVK)                      | Такуя Ханеда (JPN)             |
| Каное-двійки, чоловіки      | Ладислав Шкантар і Петер Шкантар (SVK) | Дейвід Флоуренс і Річард Гунслоу (GBR) | Готьє Клосс і Матьє Пеше (FRA) |
| Байдарки-одиночки, чоловіки | Джозеф Кларк (GBR)                     | Петер Каузер (SLO)                     | Їржі Прскавець (CZE)           |
| Байдарки-одиночки, жінки    | Маялен Шурро (ESP)                     | Лука Джонс (NZL)                       | Джессіка Фокс (AUS)            |

### Спринтерські гонки

#### Чоловіки
| Дисципліна                | Золото                                                           | Срібло                                                        | Бронза                                                       |
| ------------------------- | ---------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------ |
| Каное-одиночки, 200 м     | Юрій Чебан (UKR)                                                 | Валентин Дем'яненко (AZE)                                     | Ісакіас Кейрос (BRA)                                         |
| Каное-одиночки, 1000 м    | Себастьян Брендель (GER)                                         | Ісакіас Кейрос (BRA)                                          | Сергій Тарновський (MDA)*                                    |
| Каное-двійки, 1000 м      | Себастьян Брендель (GER) Ян Вандрей (GER)                        | Ерлон де Соуза Сілва (BRA) Ісакіас Кейрос (BRA)               | Дмитро Янчук (UKR) Тарас Міщук (UKR)                         |
| Байдарки-одиночки, 200 м  | Лаям Гіт (GBR)                                                   | Максим Бомон (FRA)                                            | Сауль Кравіотто (ESP) Рональд Рауе (GER)                     |
| Байдарки-одиночки, 1000 м | Маркус Вальц (ESP)                                               | Йозеф Достал (CZE)                                            | Роман Аношкін (RUS)                                          |
| Байдарки-двійки, 200 м    | Саул Кравіотто і Крістіан Торо Карбальйо (ESP)                   | Лаям Гіт і Джон Скофілд (GBR)                                 | Едвінас Раманаускас і Аурімас Ланкас (LTU)                   |
| Байдарки-двійки, 1000 м   | Макс Рендшмідт і Маркус Гросс (GER)                              | Марко Томичевич і Миленко Зорич (SRB)                         | Кен Воллес і Лаклан Тейм (AUS)                               |
| Байдарки-четвірки, 1000 м | Німеччина (GER) Макс Рендшмідт Том Лібшер Макс Гофф Маркус Гросс | Словаччина (SVK) Деніс Мишак Ерік Влчек Юрай Тарр Тібор Лінка | Чехія (CZE) Данієл Гавел Лукаш Трефіл Йозеф Достал Ян Штерба |

- У Сергія Тарновського допінг-тест дав позитивний результат.[2] Найближчим часом буде прийнято рішення стосовно його бронзової нагороди.

#### Жінки
| Дисципліна               | Золото                                                                   | Срібло                                                                       | Бронза                                                                                |
| ------------------------ | ------------------------------------------------------------------------ | ---------------------------------------------------------------------------- | --------------------------------------------------------------------------------------- |
| Байдарки-одиночки, 200 м | Ліза Керрінгтон (NZL)                                                    | Марта Вальчикевич (POL)                                                      | Інна Осипенко-Радомська (AZE)                                                           |
| Байдарки-одиночки, 500 м | Данута Козак (HUN)                                                       | Емма Йоргенсен (DEN)                                                         | Ліза Керрінгтон (NZL)                                                                   |
| Байдарки-двійки, 500 м   | Данута Козак (HUN) Габріелла Сабо (HUN)                                  | Франціска Вебер (GER) Тіна Дітце (GER)                                       | Беата Міколайчик (POL) Кароліна Ная (POL)                                               |
| Байдарки-четвірки, 500 м | Угорщина (HUN) Габріелла Сабо Данута Козак Тамара Чипеш Крістіна Фазекаш | Німеччина (GER) Сабріна Герінг Франціска Вебер Штеффі Крігерштайн Тіна Дітце | Білорусь (BLR) Маргарита Махньова Надія Попок Ольга Худенко Марина Литвинчук (Полторан) |

wikitext:
{{Підсумок змагань на Олімпійських іграх
|змагання = Веслування на байдарках
|ігри = 2016 Літо
|зображення =
|підпис =
|місце проведення = {{Прапорець|BRA}} Лагуна [[Озеро Родріго-де-Фрейташ|Родріго-де-Фрейташ]] (спринт)
Екстрім-парк Деодоро (слалом)
|дати = {{Дата|2016|08|7}} — {{Дата|2016|8|20}}
|учасників = 330
|країн =
|попередні = [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2012|2012]]
|наступні = [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2020|2020]]
}}
{{Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016}}
Змагання з '''[[Веслування на байдарках і каное на Олімпійських іграх|веслування на байдарках і каное]]''' в програмі [[літні Олімпійські ігри 2016|літніх Олімпійських ігор 2016]] включають в себе два види дисциплін: слалом та спринтерські гонки. Слаломні змагання пройшли з 7 по 11 серпня на Екстрім-парк Деодоро, а змагання зі спринту з 15 по 20 серпня в [[Озеро Родріго-де-Фрейташ|Лагуні Родріго-де-Фрейташ]].

== Розклад змагань ==
{| class="wikitable" style="margin:0.5em auto; font-size:90%; line-height:1.25em;" width=60%;
|-
| style="background-color:#FA7894;text-align: center;" |H||Попередні запливи
| style="background-color:#7DFADB;text-align: center;" |½||Півфінали
| style="background-color:#7DE5FA;text-align: center;" |F||Фінал
|-
|}
{| class="wikitable" style="margin:0.5em auto; font-size:90%; line-height:1.25em;"
|+'''Слалом'''<ref name=canoesched>{{cite web|url=http://ingressos.rio2016.com/rio2016.html?affiliate=OGR&doc=search&fun=search&action=filter|title=Rio 2016: Ticket Guide – Search for Sessions|publisher=Rio 2016|accessdate=5 квітня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150909132338/https://ingressos.rio2016.com/rio2016.html?affiliate=OGR&doc=search&fun=search&action=filter|archivedate=9 вересня 2015|deadurl=yes}}</ref>
|- style="text-align:center;"
! Дисципліна↓/Дата → || Нед 7 || Пон 8 || colspan="2"| Вів 9 || colspan="2"| Сер 10 || colspan="2"| Чет 11
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-одиночки (чоловіки)|К-1 (чоловіки)]] || style="background-color:#FA7894;" |H || || style="background-color:#7DFADB;" |½|| style="background-color:#7DE5FA;" |F||colspan="2"| ||colspan="2"|
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-двійки (чоловіки)|К-2 (чоловіки)]] || || style="background-color:#FA7894;" |H ||colspan="2"| ||colspan="2"| || style="background-color:#7DFADB;" |½|| style="background-color:#7DE5FA;" |F
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки (чоловіки)|Б-1 (чоловіки)]] || style="background-color:#FA7894;" |H || ||colspan="2"| || style="background-color:#7DFADB;" |½|| style="background-color:#7DE5FA;" |F||colspan="2"|
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки (жінки)|Б-1 (жінки)]] || || style="background-color:#FA7894;" |H ||colspan="2"| ||colspan="2"| || style="background-color:#7DFADB;" |½|| style="background-color:#7DE5FA;" |F
|}

{| class="wikitable" style="margin:0.5em auto; font-size:90%; line-height:1.25em;"
|+'''Спринт'''<ref name=canoesched/>
|- style="text-align:center;"
! Дисципліна↓/Дата → || colspan="2"| Пон 15 ||  Вів 16 || colspan="2"| Сер 17 || Чет 18 || colspan="2"| П'ят 19 || Суб 20
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-одиночки, 200 метрів (чоловіки)|К-1, 200 м (чоловіки)]] || colspan="2"| || || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-одиночки, 1000 метрів (чоловіки)|К-1, 1000 м (чоловіки)]] || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F ||  colspan="2"| || || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-двійки, 1000 метрів (чоловіки)|К-2, 1000 м (чоловіки)]] || colspan="2"| || || colspan="2"| || ||style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 200 метрів (чоловіки)|Б-1, 200 м (чоловіки)]] || colspan="2"| || || colspan="2"| || ||style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 1000 метрів (чоловіки)|Б-1, 1000 м (чоловіки)]] || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F ||  colspan="2"| || || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-двійки, 200 метрів (чоловіки)|Б-2, 200 м (чоловіки)]] || colspan="2"| || || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-двійки, 1000 метрів (чоловіки)|Б-2, 1000 м (чоловіки)]] || colspan="2"| || || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-четвірки, 1000 метрів (чоловіки)|Б-4, 1000 м (чоловіки)]] || colspan="2"| || || colspan="2"| || ||style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 200 метрів (жінки)|Б-1, 200 м (жінки)]] || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F ||  colspan="2"| || || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 500 метрів (жінки)|Б-1, 500 м (жінки)]] || colspan="2"| || || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-двійки, 500 метрів (жінки)|Б-2, 500 м (жінки)]] || style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F ||  colspan="2"| || || colspan="2"| ||
|-
|- style="text-align:center;"
| style="text-align:left;" | [[Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-четвірки, 500 метрів (жінки)|Б-4, 500 м (жінки)]] || colspan="2"| || || colspan="2"| || ||style="background-color:#FA7894;" |H || style="background-color:#7DFADB;" |½ || style="background-color:#7DE5FA;" |F
|}

== Медалі ==

=== Медальний залік ===
{| {{RankedMedalTable|class=wikitable}}
|-
|1||align=left|{{GER}} || 4 || 2 || 0 || 6
|-
|2||align=left|{{ESP}} || 3 || 0 || 1 || 4
|-
|3||align=left|{{HUN}} || 3 || 0 || 0 || 3
|-
|4||align=left|{{GBR}} || 2 || 2 || 0 || 4
|-
|5||align=left|{{SVK}} || 1 || 2 || 0 || 3
|-
|6||align=left|{{NZL}} || 1 || 1 || 1 || 3
|-
|7||align=left|{{FRA}} || 1 || 1 || 1 || 3
|-
|8||align=left|{{UKR}} || 1 || 0 || 1 || 2
|-
|9||align=left|{{BRA}} || 0 || 2 || 1 || 3
|-
|10||align=left|{{CZE}} || 0 || 1 || 2 || 3
|-
|11||align=left|{{AZE}} || 0 || 1 || 1 || 2
|-
|12||align=left|{{POL}} || 0 || 1 || 1 || 2
|-
|13||align=left|{{DEN}} || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|14||align=left|{{SRB}} || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|15||align=left|{{SLO}} || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|16||align=left|{{AUS}} || 0 || 0 || 2 || 2
|-
|17||align=left|{{BLR}} || 0 || 0 || 1 || 1
|-
|18||align=left|{{LTU}} || 0 || 0 || 1 || 1
|-
|19||align=left|{{MDA}} || 0 || 0 || 1 || 1
|-
|20||align=left|{{RUS}} || 0 || 0 || 1 || 1
|-
|21||align=left|{{JPN}} || 0 || 0 || 1 || 1
|-
!colspan=2| Всього || 16 || 16 || 16 || 48
|}

=== Слалом ===

{| {{MedalistTable|type=Дисципліна}}
|-
|Каное-одиночки, чоловіки
{{DetailsLink|Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-одиночки (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Деніс Гарго Шаню]]|FRA|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Матей Бенюш]]|SVK|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ханеда Такуя|Такуя Ханеда]]|JPN|2016|літніх}}
|-
|Каное-двійки, чоловіки
{{DetailsLink|Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-двійки (чоловіки)}}
| {{СпортсменОІ прапор 2|[[Ладислав Шкантар]] і [[Петер Шкантар]]|SVK|2016|літніх}}
| {{СпортсменОІ прапор 2|[[Дейвід Флоуренс]] і [[Річард Гунслоу]]|GBR|2016|літніх}}
| {{СпортсменОІ прапор 2|[[Готьє Клосс]] і [[Матьє Пеше]]|FRA|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-одиночки, чоловіки
{{DetailsLink|Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Джозеф Кларк]]|GBR|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Петер Каузер]]|SLO|2016 |літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Їржі Прскавець]]|CZE|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-одиночки, жінки
{{DetailsLink|Гребний слалом на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки (жінки)}}
| {{СпортсменОІ прапор 2|[[Маялен Шурро]]|ESP|2016|літніх}}
| {{СпортсменОІ прапор 2|[[Лука Джонс]]|NZL|2016|літніх}}
| {{СпортсменОІ прапор 2|[[Джессіка Фокс]]|AUS|2016|літніх}}
|}

=== Спринтерські гонки ===
==== Чоловіки ====
{| {{MedalistTable|type=Дисципліна}}
|-
|Каное-одиночки, 200 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-одиночки, 200 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Чебан Юрій Володимирович|Юрій Чебан]]|UKR|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Валентин Дем'яненко]]|AZE|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2| [[Ісакіас Кейрос]]|BRA|2016|літніх}}
|-
|Каное-одиночки, 1000 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-одиночки, 1000 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Себастьян Брендель]]|GER|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ісакіас Кейрос]]|BRA|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Сергій Тарновський]]|MDA|2016|літніх}}*
|-
|Каное-двійки, 1000 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — каное-двійки, 1000 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Себастьян Брендель]]|GER|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ян Вандрей]]|GER|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ерлон де Соуза Сілва]]|BRA|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ісакіас Кейрос]]|BRA|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Янчук Дмитро Миколайович|Дмитро Янчук]]|UKR|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Міщук Тарас Вікторович|Тарас Міщук]]|UKR|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-одиночки, 200 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 200 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Лаям Гіт]]|GBR|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Максим Бомон]]|FRA|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Сауль Кравіотто]]|ESP|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Рональд Рауе]]|GER|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-одиночки, 1000 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 1000 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Маркус Вальц]]|ESP|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Йозеф Достал (веслувальник)|Йозеф Достал]]|CZE|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Аношкін Роман Сергійович|Роман Аношкін]]|RUS|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-двійки, 200 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-двійки, 200 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Саул Кравіотто]] і [[Крістіан Торо Карбальйо]]|ESP|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Лаям Гіт]] і [[Джон Скофілд (веслувальник)|Джон Скофілд]]|GBR|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Едвінас Раманаускас]] і [[Аурімас Ланкас]]|LTU|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-двійки, 1000 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-двійки, 1000 метрів (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Макс Рендшмідт]] і [[Маркус Гросс]]|GER|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Марко Томичевич]] і [[Миленко Зорич]]|SRB|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Кен Воллес]] і [[Лаклан Тейм]]|AUS|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-четвірки, 1000 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-четвірки, 1000 метрів (чоловіки)}}
|{{ПрапорМОКкоманда1|GER|2016|літніх}}
[[Макс Рендшмідт]]
[[Том Лібшер]]
[[Макс Гофф]]
[[Маркус Гросс]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|SVK|2016|літніх}}
[[Деніс Мишак]]
[[Ерік Влчек]]
[[Юрай Тарр]]
[[Тібор Лінка]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|CZE|2016|літніх}}
[[Данієл Гавел]]
[[Лукаш Трефіл]]
[[Йозеф Достал (веслувальник)|Йозеф Достал]]
[[Ян Штерба]]
|}

* У Сергія Тарновського допінг-тест дав позитивний результат.<ref>https://uk.sports.yahoo.com/news/rio-2016-moldovan-canoeist-tarnovschi-172720856.html</ref> Найближчим часом буде прийнято рішення стосовно його бронзової нагороди.

==== Жінки ====
{| {{MedalistTable|type=Дисципліна}}
|-
|Байдарки-одиночки, 200 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 200 метрів (жінки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ліза Керрінгтон]]|NZL|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Марта Вальчикевич]]|POL|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Осипенко-Радомська Інна Володимирівна|Інна Осипенко-Радомська]]|AZE|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-одиночки, 500 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-одиночки, 500 метрів (жінки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Козак Данута|Данута Козак]]|HUN|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Емма Йоргенсен]]|DEN|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Ліза Керрінгтон]]|NZL|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-двійки, 500 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-двійки, 500 метрів (жінки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Козак Данута|Данута Козак]]|HUN|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Габріелла Сабо]]|HUN|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Франціска Вебер]]|GER|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Тіна Дітце]]|GER|2016|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Беата Міколайчик]]|POL|2016|літніх}}
{{СпортсменОІ прапор 2|[[Кароліна Ная]]|POL|2016|літніх}}
|-
|Байдарки-четвірки, 500 м
{{DetailsLink|Веслування на байдарках і каное на літніх Олімпійських іграх 2016 — байдарки-четвірки, 500 метрів (жінки)}}
|{{ПрапорМОКкоманда1|HUN|2016|літніх}}
[[Габріелла Сабо]]
[[Козак Данута|Данута Козак]]
[[Чипеш Тамара|Тамара Чипеш]]
[[Фазекаш Крістіна|Крістіна Фазекаш]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|GER|2016|літніх}}
[[Сабріна Герінг]]
[[Франціска Вебер]]
[[Штеффі Крігерштайн]]
[[Тіна Дітце]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|BLR|2016|літніх}}
[[Маргарита Махньова]]
[[Попок Надія Михайлівна|Надія Попок]]
[[Ольга Худенко]]
[[Литвинчук Марина Вікторівна|Марина Литвинчук]] (Полторан)
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.rio2016.com/en/canoe-sprint Спринт] {{ref-en}} {{ref-fr}}
* [https://www.rio2016.com/en/canoe-slalom Слалом] {{ref-en}} {{ref-fr}}
* [http://www.canoeicf.com/ Міжнародна федерація веслування на байдарках і каное] {{ref-en}}

{{Змагання на літніх Олімпійських іграх 2016}}
{{Веслування на байдарках і каное на Олімпійських іграх}}

[[Категорія:Веслування на байдарках і каное на Олімпійських іграх|2016]]
[[Категорія:Змагання на літніх Олімпійських іграх 2016]]

Місце проведення: Лагуна Родріго-де-Фрейташ (спринт) · Екстрім-парк Деодоро (слалом)

Дати: 7 серпня 2016 — 20 серпня 2016

title: Веслування на байдарках і каное ·

Б-1, 200 м: чоловіки · жінки

Б-1, 500 м: жінки

Б-1, 1000 м: чоловіки

Б-2, 200 м: чоловіки

Б-2, 500 м: жінки

Б-2, 1000 м: чоловіки

Б-4, 500 м: жінки

Б-4, 1000 м: чоловіки

К-1, 200 м: чоловіки

К-1, 1000 м: чоловіки

К-2, 1000 м: чоловіки

title: Гребний слалом ·

Б-1: чоловіки · жінки

К-1: чоловіки

К-2: чоловіки


text:
# Відродження давньої музики
Загальна дискусія про те, як виконувати музику, яка була написана в давні чи в більш ранні часи, стала важливою й цікавою темою лише в XIX столітті. Це трапилось тоді, коли європейці почали загально дивитись на античну культуру, а музиканти почали відкривати музичні здобутки попередніх століть. Ідея виконувати давню музику більш «автентично», з відчуттям практичного включення у виконання, була більш докорінно визначена в XX столітті, створивши сучасне відродження давньої музики, яке триває і сьогодні.

## Вивчення та виконання старовинної музики до XIX століття
В Англії Йоганн Пепуш розробив «Академію старовинної музики» у 1720-х роках для вивчення музики Палестрини, Томаса Луїса де Вікторії, Вільяма Біра, Томаса Морлі та інших композиторів, яким є не менше століття. У Відні барон Готфрід ван Світен презентував домашні концерти старовинної музики наприкінці 1700-х років, де Моцарт розвинув свою любов до музики Баха і Генделя.
Наприкінці XVIII століття Семюель Уеслі просував музику Баха.

## XIX століття
У 1808 році Семюель Уеслі почав виконувати органну музику Баха в серії лондонських концертів.
Фелікса Мендельсона часто вважають як важливу постать у відродженні музики минулого. 11 березня 1829 р. він організував відому виставу — «Пристрасті св. Матвія» Баха. Концерт згадується як одна з найважливіших подій у відродженні давньої музики, хоча у виставі використовувались сучасні інструменти, і робота була зменшена, залишаючи поза увагою, значну кількість музики Баха.

## Початок XX століття
На початку XX століття музичні історики у новій музикознавчій галузі, почали уважніше дивитись на середньовічну та ренесансну музику, готуючи виконання випусків багатьох творів. За винятком хорів при кафедральних церквах Англії, які відроджували ці твори, встановлюючи новий стандарт та традиції у виконанні хорової музики епохи Відродження, виникли також у 1960-х роках кілька незалежних інструментальних ансамблів. До них увійшли Musica Reservata та консторт давньої музики Девіда Манроу. Дослідження давньої музики здійснювали члени Товариства Гальпіна та незалежні науковці, такі як Мері Ремнант та Крістофер Хогвуд.
Іншими важливими віхами у відродженні давньої музики були заснування Полом Захером в Базелі (Швейцарія), 1933 року Schola Cantorum Basiliensis — разом із видатними музикантами, включаючи новатора-фахівця з давньої вокальної музики Макса Мейлі, який посприяв великій кількості серій L'Anthologie Sonore давніх музичних записів та записаних пісень лютні епохи Відродження для HMV, а також презентація та запис деяких мадригалів Монтеверді у 1937 році Надією Буланже у Франції. Арнольда Долмеча широко вважають ключовою фігурою у відродженні ранньої музики на початку XX століття. Книга Арнольда Долмеча 1915 року «Виконання музики XVII–XVIII століть» стала віхою у розвитку автентичних вистав давньої музики.

## Кінець XX століття
До 1950-х років відродження давньої музики було повністю розпочато і це було цілком усталеним феноменом до кінця 1970-х. Це базувалось насамперед в Лондоні та Базелі (у Schola Cantorum Basiliensis), хоча було багато діяльності в інших європейських та американських містах, особливо в Нью-Йорку, Бостоні та Сан-Франциско (зосереджене навколо їхнього філармонійського бароко). Це мало далекосяжні та важливі наслідки для того, як люди слухають класичну музику та як її викладають, виконують, фінансують та продають. Сьогодні мало хто залучений до музичної індустрії, не визнав би ширини й глибини впливу, який справив цей рух. Як і будь-яка інша сила того періоду, дійові особи відродження давньої музики були опонентами культурних цінностей, які наприкінці 1950-х років здавалися фактично беззаперечними. Відродження інтересу до музики з більш ранніх періодів було відчутніше, ніж у педагогіці та виконавській практиці європейської художньої музики; це також вплинуло на виконавські практики та дослідження популярної музики та музики усних традицій[джерело?].
Відродження давньої музики змінило звички аудиторії зі слухання класичної музики, познайомивши їх з різноманітною музикою, про яку вони значною мірою не знали. У довгостроковій перспективі методи виконання та цінності відроджувача давньої музики, зокрема те, що стало відомим як пошуки «автентичності», мали постійний вплив не лише на виконання давньої музики, а й на виконання музики пізніших періодів[джерело?].
Найбільший інтерес був зосереджений на епосі Середньовіччя та Відродження і певною мірою на першій частині барокового періоду. Однак, це може бути оманливо, якщо думати про це відродження просто в хронологічному відношенні, оскільки, виконавці давньої музики незабаром поширили свої інтереси на більш пізні періоди. Основна увага була зосереджена не просто на репертуарі, але й на шляхах, в яких музика була зароджена, процесі її засвоєння та манерах її виконання[джерело?].
Цей час визначений піонерами давньої музики такими, як англійський контратенор Альфред Деллер, приєдналась нова хвиля спеціалізованих груп, таких як Musica Reservata та консорт давньої музики (Early Music Consort). Музика, яку вони грали (і спосіб її виконання) виявились новими у порівнянні зі звуками, до яких більшість людей звикли як до класичної музики; це здавалось чимось свіжим та екзотичним[джерело?].
Але відродження могло не бути повним без реконструкції інструментів доби Відродження та Бароко. Такі люди, як Отто Штайнкопф (один з найбільш обізнаних та талановитих берлінських виробників інструментів та один з найкращих виконавців), розпочали детальне відтворення дерев'яних духових інструментів: кримухори (crumhorns), волинки (cornamuses), раушпфайф (rauschpfeifes), шауми (shawms), флейти та виробництво давніх кларнетів й гобоїв. Інші виробники такі, як Renaissance Workshop Company (формально J. Woods і Sons Ltd.) відіграли важливу роль у розвитку давньої музики у XX й XXI столітті[джерело?].

## XXI століття
Продовжується великий розквіт ансамблів, навчальних програм, концертних серій та записів, присвячених античній музиці у XXI столітті. В Європі розповсюдження фестивалів давньої музики та спеціалізованих відділів музичних консерваторій зробили давню музику встановленою частиною загальноприйнятої музичної діяльності[джерело?].
У США такі збори як Бостонський фестиваль давньої музики та такі організації, як американська давня музика, Пітсбургське товариство епохи Відродження й Бароко та Товариство давньої музики Сан-Франциско продовжують сприяти вивченню та виконанню старовинної музики. Кілька музичних факультетів коледжів, такі як Інститут Пібоді (the Peabody Institute), Університет Індіани (Indiana University, Оберлінська музична консерваторія (the Oberlin Conservatory of Music), Техаський університет (the University of North Texas) та Бостонський університет (the University of Boston) мають сильні та розвинені програми з давньої музики[джерело?].
Зараз доступні записи всіх епох давньої музики та творів багатьох менш відомих композиторів. Хоча декотрі великі звукозаписні фірми скоротили фінансування записів класичної музики, велика кількість незалежних класичних фірм таких, як Harmonia Mundi та Hyperion продовжують видавати записи давньої музики. Більшість записаних музичних файлів можна придбати (або завантажити) в Інтернеті[джерело?].

title: Відродження давньої музики

wikitext:
{{Докладніше|Автентичне виконавство}}

Загальна дискусія про те, як виконувати музику, яка була написана в давні чи в більш ранні часи, стала важливою й цікавою темою лише в [[XIX століття|XIX столітті]]. Це трапилось тоді, коли європейці почали загально дивитись на античну культуру, а музиканти почали відкривати музичні здобутки попередніх століть. Ідея виконувати давню музику більш «автентично», з відчуттям практичного включення у виконання, була більш докорінно визначена в [[XX століття|XX столітті]], створивши '''сучасне відродження давньої музики''', яке триває і сьогодні.

== Вивчення та виконання старовинної музики до XIX століття ==
В Англії Йоганн Пепуш розробив «Академію старовинної музики» у 1720-х роках для вивчення музики [[Джованні П'єрлуїджі да Палестрина|Палестрини]], [[Томас Луїс де Вікторія|Томаса Луїса де Вікторії]], Вільяма Біра, [[Томас Морлі|Томаса Морлі]] та інших композиторів, яким є не менше століття.{{Sfn|Haskell|1988|с=14}} У Відні барон Готфрід ван Світен презентував домашні концерти старовинної музики наприкінці 1700-х років, де [[Вольфганг Амадей Моцарт|Моцарт]] розвинув свою любов до музики [[Йоганн Себастьян Бах|Баха]] і [[Георг Фрідріх Гендель|Генделя]].{{Sfn|Haskell|1988|с=15}}

Наприкінці XVIII століття Семюель Уеслі просував музику Баха. {{Sfn|Haskell|1988|сторінки=14–15}}

== XIX століття ==
У 1808 році Семюель Уеслі почав виконувати органну музику Баха в серії лондонських концертів. {{Sfn|Haskell|1988|сторінки=14–15}}

[[Фелікс Мендельсон|Фелікса Мендельсона]] часто вважають як важливу постать у відродженні музики минулого. 11 березня 1829 р. він організував відому виставу — «''[[Страсті за Матвієм|Пристрасті св. Матвія]]''» [[Йоганн Себастьян Бах|Баха]]. Концерт згадується як одна з найважливіших подій у відродженні давньої музики, хоча у виставі використовувались сучасні інструменти, і робота була зменшена, залишаючи поза увагою, значну кількість музики Баха. {{Sfn|Haskell|1988|місце=Chapter 1}}

== Початок XX століття ==
На початку XX століття музичні історики у новій [[Музикознавство|музикознавчій]] галузі, почали уважніше дивитись на [[Музика Середньовіччя|середньовічну]] та [[Музика доби Відродження|ренесансну музику]], готуючи виконання випусків багатьох творів. За винятком хорів при кафедральних церквах Англії, які відроджували ці твори, встановлюючи новий стандарт та традиції у виконанні хорової музики епохи Відродження, виникли також у 1960-х роках кілька незалежних інструментальних ансамблів. До них увійшли Musica Reservata та консторт давньої музики Девіда Манроу. Дослідження давньої музики здійснювали члени Товариства Гальпіна та незалежні науковці, такі як Мері Ремнант та Крістофер Хогвуд.

Іншими важливими віхами у відродженні давньої музики були заснування [[Пауль Захер|Полом]] Захером в [[Базель|Базелі]] ([[Швейцарія]]), 1933 року Schola Cantorum Basiliensis — разом із видатними музикантами, включаючи новатора-фахівця з давньої вокальної музики Макса Мейлі, який посприяв великій кількості серій L'Anthologie Sonore давніх музичних записів та записаних пісень лютні епохи Відродження для HMV, а також презентація та запис деяких мадригалів [[Клаудіо Монтеверді|Монтеверді]] у 1937 році [[Надія Буланже|Надією Буланже]] у Франції. Арнольда Долмеча широко вважають ключовою фігурою у відродженні ранньої музики на початку XX століття.{{Sfn|Haskell|1988|місце=Chapter 2}} Книга Арнольда Долмеча 1915 року «Виконання музики XVII–XVIII століть» стала віхою у розвитку автентичних вистав давньої музики.

== Кінець XX століття ==
До 1950-х років відродження давньої музики було повністю розпочато і це було цілком усталеним феноменом до кінця 1970-х. Це базувалось насамперед в [[Лондон]]і та Базелі (у [[Schola Cantorum Basiliensis]]), хоча було багато діяльності в інших європейських та американських містах, особливо в [[Нью-Йорк]]у, [[Бостон (Індіана)|Бостоні]] та [[Сан-Франциско]] (зосереджене навколо їхнього [[філармонійського бароко]]). Це мало далекосяжні та важливі наслідки для того, як люди слухають [[Класична музика|класичну музику]] та як її викладають, виконують, фінансують та продають. Сьогодні мало хто залучений до музичної індустрії, не визнав би ширини й глибини впливу, який справив цей рух. Як і будь-яка інша сила того періоду, дійові особи відродження давньої музики були опонентами культурних цінностей, які наприкінці 1950-х років здавалися фактично беззаперечними. Відродження інтересу до музики з більш ранніх періодів було відчутніше, ніж у педагогіці та виконавській практиці європейської художньої музики; це також вплинуло на виконавські практики та дослідження популярної музики та музики усних традицій{{джерело?}}.

Відродження давньої музики змінило звички аудиторії зі слухання класичної музики, познайомивши їх з різноманітною музикою, про яку вони значною мірою не знали. У довгостроковій перспективі методи виконання та цінності відроджувача давньої музики, зокрема те, що стало відомим як пошуки «[[Автентичність (значення)|автентичності]]», мали постійний вплив не лише на виконання давньої музики, а й на виконання музики пізніших періодів{{джерело?}}.

Найбільший інтерес був зосереджений на епосі [[Середньовіччя]] та [[Відродження]] і певною мірою на першій частині [[бароко]]вого періоду. Однак, це може бути оманливо, якщо думати про це відродження просто в хронологічному відношенні, оскільки, виконавці давньої музики незабаром поширили свої інтереси на більш пізні періоди. Основна увага була зосереджена не просто на репертуарі, але й на шляхах, в яких музика була зароджена, процесі її засвоєння та манерах її виконання{{джерело?}}.

Цей час визначений піонерами давньої музики такими, як англійський [[контратенор]] Альфред Деллер, приєдналась нова хвиля спеціалізованих груп, таких як [[Musica Reservata]] та консорт давньої музики ([[Early Music Consort]]). Музика, яку вони грали (і спосіб її виконання) виявились новими у порівнянні зі звуками, до яких більшість людей звикли як до класичної музики; це здавалось чимось свіжим та екзотичним{{джерело?}}.

Але відродження могло не бути повним без реконструкції інструментів доби Відродження та Бароко. Такі люди, як Отто Штайнкопф (один з найбільш обізнаних та талановитих берлінських виробників інструментів та один з найкращих виконавців), розпочали детальне відтворення дерев'яних духових інструментів: кримухори (crumhorns), волинки (cornamuses), раушпфайф (rauschpfeifes), шауми (shawms), флейти та виробництво давніх кларнетів й гобоїв. Інші виробники такі, як [[Renaissance Workshop Company]] (формально J. Woods і Sons Ltd.) відіграли важливу роль у розвитку давньої музики у XX й XXI столітті{{джерело?}}.

== XXI століття ==
Продовжується великий розквіт ансамблів, навчальних програм, концертних серій та записів, присвячених античній музиці у XXI столітті. В Європі розповсюдження [[Фестиваль давньої музики (значення)|фестивалів давньої музики]] та спеціалізованих відділів музичних консерваторій зробили давню музику встановленою частиною загальноприйнятої музичної діяльності{{джерело?}}.

У США такі збори як [[Бостонський фестиваль давньої музики]] та такі організації, як американська давня музика, [[Renaissance and Baroque Society od Pittsburg|Пітсбургське товариство епохи Відродження й Бароко]] та Товариство давньої музики Сан-Франциско продовжують сприяти вивченню та виконанню старовинної музики. Кілька музичних факультетів коледжів, такі як [[The Peabody Institute|Інститут Пібоді]] (the Peabody Institute), [[Університет Індіани]] (Indiana University, [[The Oberlin Conservatory of Music|Оберлінська музична консерваторія]] (the Oberlin Conservatory of Music), [[Техаський університет]] (the University of North Texas) та [[Бостонський університет]] (the University of Boston) мають сильні та розвинені програми з давньої музики{{джерело?}}.

Зараз доступні записи всіх епох давньої музики та творів багатьох менш відомих композиторів. Хоча декотрі великі звукозаписні фірми скоротили фінансування записів класичної музики, велика кількість незалежних класичних фірм таких, як Harmonia Mundi та Hyperion продовжують видавати записи давньої музики. Більшість записаних музичних файлів можна придбати (або завантажити) в Інтернеті{{джерело?}}.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Джерела ==
* {{Cite book
|url=https://archive.org/details/earlymusicreviva00hask
|title=The Early Music Revival: A History
|last=Haskell
|first=Harry
|date=1988
|publisher=Thames & Hudson
|location=
|pages=
|doi=
|isbn=0-500-01449-3
|id=
}}<bdi>{{Cite book
|url=https://archive.org/details/earlymusicreviva00hask
|title=The Early Music Revival: A History
|last=Haskell
|first=Harry
|date=1988
|publisher=Thames & Hudson
|location=
|pages=
|doi=
|isbn=0-500-01449-3
|id=
}}</bdi> {{Cite book
|url=https://archive.org/details/earlymusicreviva00hask
|title=The Early Music Revival: A History
|last=Haskell
|first=Harry
|date=1988
|publisher=Thames & Hudson
|location=
|pages=
|doi=
|isbn=0-500-01449-3
|id=
}}

== Література ==
* Haskell, Harry (2001). «Revival». In Root, Deane L. (ed.). Словник музики та музикантів New Grove . Преса Оксфордського університету.
* {{Cite book
|title=Music at Court
|last=Hogwood
|first=Christopher
|year=1980
|publisher=Gollancz
|isbn=978-0-575-02877-7
}}<bdi>{{Cite book
|title=Music at Court
|last=Hogwood
|first=Christopher
|year=1980
|publisher=Gollancz
|isbn=978-0-575-02877-7
}}</bdi> {{Cite book
|title=Music at Court
|last=Hogwood
|first=Christopher
|year=1980
|publisher=Gollancz
|isbn=978-0-575-02877-7
}}
* Ремнант, М. «Використання ладів на ребеках і середньовічних скрипках», ''журнал'' « ''Галпін»'', 21, 1968, с 146.
* Remnant, M. and Marks, R. 1980. «Середньовічний» підступ ", Британський музейний щорічник 4, Музика та цивілізація, 83–134.
* Залишок, М. «Музичні інструменти Заходу». 240 стор. Батсфорд, Лондон, 1978. Передруковано Батсфордом у 1989 році{{ISBN|9780713451696}} . Оцифровано Університетом Мічигану 17 травня 2010 р.
* {{Cite book
|title=English Bowed Instruments from Anglo-Saxon to Tudor Times
|url=https://archive.org/details/englishbowedinst0000remn
|last=Remnant, Mary
|date=1986
|publisher=Clarendon Press
|isbn=978-0-1981-6134-9
}}<bdi>{{Cite book
|title=English Bowed Instruments from Anglo-Saxon to Tudor Times
|url=https://archive.org/details/englishbowedinst0000remn
|last=Remnant, Mary
|date=1986
|publisher=Clarendon Press
|isbn=978-0-1981-6134-9
}}</bdi> {{Cite book
|title=English Bowed Instruments from Anglo-Saxon to Tudor Times
|url=https://archive.org/details/englishbowedinst0000remn
|last=Remnant, Mary
|date=1986
|publisher=Clarendon Press
|isbn=978-0-1981-6134-9
}}
* {{Cite book
|title=Musical Instruments: An Illustrated History : from Antiquity to the Present
|url=https://archive.org/details/musicalinstrumen0000remn
|last=Remnant, Mary
|date=1989
|series=54
|publisher=Amadeus Press
|isbn=978-0-9313-4023-9
}}<bdi>{{Cite book
|title=Musical Instruments: An Illustrated History : from Antiquity to the Present
|url=https://archive.org/details/musicalinstrumen0000remn
|last=Remnant, Mary
|date=1989
|series=54
|publisher=Amadeus Press
|isbn=978-0-9313-4023-9
}}</bdi> {{Cite book
|title=Musical Instruments: An Illustrated History : from Antiquity to the Present
|url=https://archive.org/details/musicalinstrumen0000remn
|last=Remnant, Mary
|date=1989
|series=54
|publisher=Amadeus Press
|isbn=978-0-9313-4023-9
}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20070818102911/http://www.medieval.org/emfaq/misc/whatis.htm Medieval.org] опис ранньої музики та історії виконавської практики
* [http://www.renwks.com Renaissance Workshop Company] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201027172118/http://renwks.com/ |date=27 жовтня 2020 }} — компанія, яка врятувала від зникнення багато рідкісних та відносно невідомих інструментів.
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Історія музики]]
[[Категорія:Класична музика]]
[[Категорія:Музикознавство]]


text:
# Atya
Atya (Leach, 1815) — рід прісноводних креветок-фільтраторів родини Atyidae, що складається з 13 видів. Розповсюджені від Антильських островів, вздовж узбережжя Атлантичного та Тихого океанів у Центральної та Південної Америки, а також у тропічних районах західної Африки.
Представники роду мають пігментоване тіло доволі великого, як для креветок, розміру, добре розвинені очі, рострум не стильно стиснутий з боків. Передній край панцира оздоблений антенами та птеригостоміальним шипом. Орбітальний шип відсутній. Тельсон дорослих особин містить від 5 до 9 шипів. Жгутикові часточки першого максілліпеда добре розвинені. Екзоподи на перейоподах відсутні.
Деякі з креветок роду Atya здобули популярність у акваріумістиці, наприклад особини виду Atya gabonensis та Atya scabra. Акваріумісти цінують ці види креветок-фільтраторів за яскраву зовнішність, легкість утримання та миролюбність — їх можна без проблем утримувати як з рибами різних розмірів, так і з меншими за них креветками. До того ж, особини Atya gabonensis є справжніми довгожителями — їх вік може сягати 8-10 років.

## Види
- Atya abelei Felgenhauer & Martin, 1983
- Atya africana Bouvier, 1904
- Atya brachyrhinus Hobbs & Hart, 1982
- Atya crassa Smith, 1871
- Atya dressleri Abele, 1975
- Atya gabonensis Giebel, 1875
- Atya innocous Herbst, 1792
- Atya intermedia Bouvier, 1904
- Atya lanipes Holthuis, 1963
- Atya limnetes Holthuis, 1986
- Atya margaritacea A. Milne-Edwards, 1874
- Atya ortmannioides Villalobos, 1956
- Atya scabra Leach, 1815

У різні часи до роду Atya належали ще понад 20 видів креветок, проте з часом їх було переведено до інших родів. У 1983 році Феннер Чейз, шляхом виділення двох представників Atya, що відрізнялися за довшою форма тельсона та наявність «масивних шпор» на третій парі перейоподів чоловічих особин, започаткував новий рід Atyopsis.

title: Atya

wikitext:
{{Italic title}}{{Картка:Таксономія
| name = ''Atya''
| image = Atya gabonensis.JPG
| image_caption =  ''[[Atya gabonensis]]''
| domain = [[Еукаріоти]]( Eukarya)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Членистоногі]] (Arthropoda)
| subphylum = [[Ракоподібні]] (Crustacea)
| classis = [[Вищі ракоподібні]] (Malacostraca)
| ordo = [[Десятиногі]] (Decapoda)
| subordo = [[Плеоцимати]] (Pleocyemata)
| infraordo = [[Креветки]] (Caridea)
| familia = [[Атидові]] (Atyidae)
| genus = '''''Atya'''''
| genus_authority = ([[Вільям Елфорд Ліч|Leach]], 1815)
| synonyms =
| commons      = Category:Atya
| wikispecies  = Atya
| itis         = 97267
| ncbi         = 454331
}}

'''''Atya''''' (''[[Вільям Елфорд Ліч|Leach]], 1815'') — рід прісноводних [[креветки|креветок]]-фільтраторів родини ''[[Atyidae]]'', що складається з 13 видів<ref>{{cite journal |journal = [[Raffles Bulletin of Zoology]] |year = 2009 |volume = Suppl. 21 |pages = 1–109 |title = A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans |author = Sammy De Grave, N. Dean Pentcheff, Shane T. Ahyong та інші |url = http://rmbr.nus.edu.sg/rbz/biblio/s21/s21rbz1-109.pdf |accessdate = 16 квітня 2013 |archive-date = 6 червня 2011 |archive-url = https://web.archive.org/web/20110606064728/http://rmbr.nus.edu.sg/rbz/biblio/s21/s21rbz1-109.pdf }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110606064728/http://rmbr.nus.edu.sg/rbz/biblio/s21/s21rbz1-109.pdf |date= 6 червня 2011 }}</ref>. Розповсюджені від [[Антильські острови|Антильських островів]], вздовж узбережжя [[Атлантичний океан|Атлантичного]] та [[Тихий океан|Тихого]] океанів у [[Центральна Америка|Центральної]] та [[Південна Америка|Південної Америки]], а також у тропічних районах західної [[Африка|Африки]]<ref name="Hobbs">{{cite journal |author=Horton H. Hobbs, Jr. & C. W. Hart, Jr. |year=1982 |title=The shrimp genus ''Atya'' (Decapoda: Atyidae) |journal=[[Smithsonian Contributions to Zoology]] |volume=364 |pages=143 }}</ref>.

Представники роду мають пігментоване тіло доволі великого, як для креветок, розміру, добре розвинені очі, [[рострум]] не стильно стиснутий з боків. Передній край панцира оздоблений антенами та птеригостоміальним шипом. Орбітальний шип відсутній. [[Тельсон]] дорослих особин містить від 5 до 9 шипів. Жгутикові часточки першого [[максілліпеди|максілліпеда]] добре розвинені. [[Екзоподи]] на [[перейоподи|перейоподах]] відсутні<ref name="Hobbs"/>.

Деякі з креветок роду ''Atya'' здобули популярність у акваріумістиці, наприклад особини виду ''[[Atya gabonensis]]''<ref>{{cite web|url=http://shrimpsplanet.com/ru/shrimp/atya/89-atyagabonensis|title=Габонська креветка-фільтратор ''Atya gabonensis''|publisher=[http://shrimpsplanet.com/ «Акваріумні креветки та раки»]|language=рос.|accessdate=2013-04-16|deadurl=404|archive-date=29 березня 2013|archive-url=https://web.archive.org/web/20130329030101/http://shrimpsplanet.com/ru/shrimp/atya/89-atyagabonensis}}</ref> та ''[[Atya scabra]]''<ref>{{cite web|url=http://shrimpsplanet.com/ru/shrimp/atya/87-atyascabra|title=Американська креветка-фільтратор ''Atya scabra''|publisher=[http://shrimpsplanet.com/ «Акваріумні креветки та раки»]|language=рос.|accessdate=2013-04-16|deadurl=dead}}</ref>. Акваріумісти цінують ці види креветок-фільтраторів за яскраву зовнішність, легкість утримання та миролюбність — їх можна без проблем утримувати як з рибами різних розмірів, так і з меншими за них креветками. До того ж, особини ''Atya gabonensis'' є справжніми довгожителями — їх вік може сягати 8-10 років.

== Види ==

* ''[[Atya abelei]]'' Felgenhauer & Martin, 1983
* ''[[Atya africana]]'' Bouvier, 1904
* ''[[Atya brachyrhinus]]'' Hobbs & Hart, 1982
* ''[[Atya crassa]]'' Smith, 1871
* ''[[Atya dressleri]]'' Abele, 1975
* ''[[Atya gabonensis]]'' Giebel, 1875
* ''[[Atya innocous]]'' Herbst, 1792
* ''[[Atya intermedia]]'' Bouvier, 1904
* ''[[Atya lanipes]]'' Holthuis, 1963
* ''[[Atya limnetes]]'' Holthuis, 1986
* ''[[Atya margaritacea]]'' A. Milne-Edwards, 1874
* ''[[Atya ortmannioides]]'' Villalobos, 1956
* ''[[Atya scabra]]'' Leach, 1815

У різні часи до роду ''Atya'' належали ще понад 20 видів креветок, проте з часом їх було переведено до інших родів. У [[1983]] році [[Феннер Чейз молодший|Феннер Чейз]], шляхом виділення двох представників ''Atya'', що відрізнялися за довшою форма [[тельсон]]а та наявність «масивних шпор» на третій парі [[перейопод]]ів чоловічих особин, започаткував новий рід ''[[Atyopsis]]''<ref name="Chase">{{cite journal |author=Fenner A. Chace, Jr. |year=1983 |title=The ''Atya''-like shrimps of the Indo-Pacific region (Decapoda: Atyidae) |journal=[[Smithsonian Contributions to Zoology]] |volume=384 |pages=1–54 |id=hdl: 10088/5472}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{cite web|url=http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=240671|title=Рід ''Atya''|publisher=[http://www.marinespecies.org/ «World Register of Marine Species»]|language=англ.|accessdate=2013-04-16|archiveurl=https://www.webcitation.org/6JBDleqee?url=http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails|archivedate=2013-08-27|deadurl=no}}

[[Категорія:Атидові]]
[[Категорія:Роди ракоподібних]]

title: ?Atya

Домен: Еукаріоти( Eukarya)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Членистоногі (Arthropoda)

Підтип: Ракоподібні (Crustacea)

Клас: Вищі ракоподібні (Malacostraca)

Ряд: Десятиногі (Decapoda)

Підряд: Плеоцимати (Pleocyemata)

Інфраряд: Креветки (Caridea)

Родина: Атидові (Atyidae)

Рід: Atya · (Leach, 1815)

Віківиди: Atya


text:
# Обшарники
Обшарники (пол. Obszarniki, нім. Abschermeningken) — село в Польщі, у гміні Бані Мазурські Ґолдапського повіту Вармінсько-Мазурського воєводства.
Населення — 44 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Сувальського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 23      | 4                  | 13               | 6                    |
| Жінки    | 21      | 4                  | 10               | 7                    |
| Разом    | 44      | 8                  | 23               | 13                   |

title: Обшарники

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Обшарники
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Obszarniki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Вармінсько-Мазурське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Ґолдапський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Бане-Мазурське{{!}}Бане-Мазурське
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 44
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 87
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = NGO
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0753917
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Обшарники''' ({{lang-pl|Obszarniki}}, {{lang-de|Abschermeningken}}) — село в Польщі, у [[Бані Мазурські (гміна)|гміні Бані Мазурські]] [[Ґолдапський повіт|Ґолдапського повіту]] [[Вармінсько-Мазурське воєводство|Вармінсько-Мазурського воєводства]].
Населення — {{formatnum:44}} {{МНОЖИНА:44|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Сувальське воєводство|Сувальського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=23 |ЧолПре=4 |ЧолПрац=13 |ЧолПост=6
|Жін=21 |ЖінПре=4 |ЖінПрац=10 |ЖінПост=7
|Разом=44 |РазомПре=8 |РазомПрац=23 |РазомПост=13
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Бане-Мазурське}}

[[Категорія:Села Ґолдапського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Вармінсько-Мазурське воєводство

Повіт: Ґолдапський повіт

Гміна: Бане-Мазурське

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: NGO

OSM: ↑2970191 ·R (Гміна Бані Мазурські)


text:
# Рокотино
Рокотино (рос. Рокотино) — присілок в Мединському районі Калузької області Російської Федерації.
Населення становить 21 особу. Входить до складу муніципального утворення Присілок Гусево.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Гусево.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 43   | ↘21  |

title: Рокотино

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Рокотино
|назва ін.       = Рокотино
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Калузька область]]
|район           = [[Мединський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Присілок Гусево]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 21
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Калузька область
}}
'''Рокотино''' ({{lang-ru|Рокотино}}) — [[присілок]] в [[Мединський район|Мединському районі]] [[Калузька область|Калузької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 21 особу. Входить до складу муніципального утворення [[Присілок Гусево]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Гусево<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/972212417 |title=Закон Калужской области от 01 ноября 2004 года N 369-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований, расположенных на территории административно-территориальных единиц «Думиничский район», «Кировский район», «Медынский район», «Перемышльский район», «Сухиничский район», «Тарусский район», «Юхновский район», и наделении их статусом городского поселения, сельского поселения, муниципального района» |access-date=2018-09-20 |archive-date=2018-09-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180919133029/http://docs.cntd.ru/document/972212417 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Рокотино }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Мединський район}}
{{Географія Калуга-доробити}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Мединського району]]

title: присілок Рокотино

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Калузька область

Муніципальний район: Мединський район

Поселення: Присілок Гусево

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Рокотино · Рокотино
Рокотино у Вікісховищі


text:
# Мегера
Меге́ра (грец. Μεγαιρα) — еринія, одна з трьох хтонічних богинь-месниць, уособлення заздрощів та гніву. Її зображували огидною жінкою зі зміями замість волосся, з вишкіреними зубами та зі смолоскипом або бичем у руках. У переносному значенні Мегера — зла і сварлива жінка.

title: Мегера

wikitext:
{{особа
}}'''Меге́ра''' ({{lang-el|Μεγαιρα}}) — [[еринії|еринія]], одна з трьох хтонічних богинь-месниць, уособлення заздрощів та гніву. Її зображували огидною жінкою зі зміями замість волосся, з вишкіреними зубами та зі смолоскипом або бичем у руках. У переносному значенні Мегера — зла і сварлива жінка<ref>{{cite web|url=http://sum.in.ua/s/meghera|title=Словник української мови. Академічний тлумачний словник (1970—1980)}}</ref>.

== Література ==
* ''[[Словник античної міфології]].'' — {{К.}}: [[Наукова думка]], 1985. — 236 сторінок.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{refimprove}}
{{релігія-доробити}}
{{Давньогрецька міфологія}}
[[Категорія:Давньогрецькі богині]]
[[Категорія:Персонажі за алфавітом]]

title: Мегера

Батько: Уран

Мати: Гея