text:
# Belinurus
Belinurus — вимерлий рід членистоногих, що належить до ряду Xiphosura. Це частина родини Belinuridae, в інфраряді Belinurina. Раніше точилася давня академічна суперечка щодо того, чи Belinurus (König, 1820), Belinurus (Bronn, 1839) чи Bellinurus (Pictet, 1846) мають пріоритет як назва над родом. У 2021 році американський палеонтолог Джеймс К. Ламсделл провів дослідження щодо цієї суперечки та визначив, що перша назва не була офіційно опублікована і тому була недійсною, а друга була дійсною і, отже, мала пріоритет над третьою, назвою рід, отже, Belinurus.
Рід Belinurus складається з видів B. trilobitoides (типовий вид), B. lacoei, B. silesiacus, B. sustai та сумнівних видів B. iswariensis, B. kiltorcanensis, B. metschensis і B. stepanovi.

title: Belinurus

wikitext:
{{Taxobox
| fossil_range = [[Девонський період|девон]] — [[Кам'яновугільний період|карбон]], {{Fossilrange|409.1|402.5}}<ref name=fa>{{Cite web |url=https://www.fossilworks.org/ |title=The Paleobiology Database |archive-date=2022-03-25 |access-date=2025-02-02 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220325060448/http://www.fossilworks.org/cgi-bin/bridge.pl?action=home |url-status=dead }}</ref>
| image = Xiphosura - Belinurus lunatus.JPG
| image_caption = Скам'янілість ''Belinurus lunatus'' (syn. ''B. belulus'')
| regnum = [[Animalia]]
| phylum = [[Arthropoda]]
| subphylum = [[Chelicerata]]
| ordo =  [[Xiphosura]]
| infraordo = [[Belinurina]]
| familia =  [[Belinuridae]]
| genus = '''''Belinurus'''''
| genus_authority = Bronn, 1839
| type_species = †'''''Belinurus trilobitoides'''''
| type_species_authority = (Buckland, 1837)
| subdivision_ranks = Види
| subdivision = {{collapsible list|bullets = true|title=8 species
| †?'''''B. iswariensis'''''
(Chernyshev, 1928)
| †?'''''B. kiltorcanensis'''''
Baily, 1869
| †'''''B. lacoei'''''
(Packard, 1885)
| †?'''''B. metschensis'''''
(Chernyshev, 1928)
| †'''''B. silesiacus'''''
(Roemer, 1883)
| †?'''''B. stepanovi'''''
(Chernyshev, 1928)
| †'''''B. sustai'''''
(Prantl & Přibyl, 1955)
| †'''''B. trilobitoides'''''
(Buckland, 1837)
}}
| synonyms =
* ''Bellinurus'' Pictet, 1846
* ''Steropis'' Baily, 1859
}}
'''''Belinurus''''' — вимерлий [[рід (біологія)|рід]] членистоногих, що належить до ряду Xiphosura. Це частина родини Belinuridae, в інфраряді Belinurina. Раніше точилася давня академічна суперечка щодо того, чи ''Belinurus'' (König, 1820), ''Belinurus'' (Bronn, 1839) чи ''Bellinurus'' (Pictet, 1846) мають пріоритет як назва над родом. У 2021 році американський палеонтолог Джеймс К. Ламсделл провів дослідження щодо цієї суперечки та визначив, що перша назва не була офіційно опублікована і тому була недійсною, а друга була дійсною і, отже, мала пріоритет над третьою, назвою рід, отже, ''Belinurus''<ref>{{cite journal|url=https://www.cambridge.org/core/services/aop-cambridge-core/content/view/99BE92900866081467547C811FC3DDEB/S0022336021000536a.pdf/belinurus_bronn_1839_chelicerata_xiphosura_has_priority_over_bellinurus_pictet_1846.pdf|title=''Belinurus'' Bronn, 1839 (Chelicerata, Xiphosura) has priority over ''Bellinurus'' Pictet, 1846|first1=James C.|last1=Lamsdell|first2=Matthew E.|last2=Clapham|journal=[[Journal of Paleontology]]|pages=1352–1355|year=2021|volume=95|issue=6|doi=10.1017/jpa.2021.53}}</ref>.

Рід ''Belinurus'' складається з видів ''B. trilobitoides'' (типовий вид), ''B. lacoei'', ''B. silesiacus'', ''B. sustai'' та сумнівних видів ''B. iswariensis'', ''B. kiltorcanensis'', ''B. metschensis'' і ''B. stepanovi''<ref>{{cite journal|url=https://www.researchgate.net/publication/354128646|title=One name to rule them all: Belinurus trilobitoides (Buckland, 1837) is senior synonym to fourteen named species|first=James C.|last=Lamsdell|journal=Journal of Paleontology|pages=1–5 |year=2021 |doi=10.1017/jpa.2021.84}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q18325444}}

[[Категорія:Мечохвости]]

title: ?Belinurus · Час існування: девон — карбон, 409.1–402.5 млн р. т. PreꞒ Ꞓ O S D C P T J K Ꝑ N

Царство: Animalia

Тип: Arthropoda

Підтип: Chelicerata

Ряд: Xiphosura

Інфраряд: Belinurina

Родина: Belinuridae

Рід: Belinurus · Bronn, 1839

Вікісховище: Belinurus


text:
# Ончул Петро Єпіфанович
Петро Єпіфанович Ончу́л (нар. 30 грудня 1936, Коритне) — український оперний співак (баритон) і педагог; член Національної спілки театральних діячів України. Народний артист УРСР з 1980 року.

## Біографія
Народився 30 грудня 1936 року в селі Коритному (тепер Вижницький район Чернівецької області, Україна). Протягом 1961—1966 років навчався у Львівській консерваторії (викладач Павло Кармалюк).
Після здобуття освіти — соліст Донецького театру опери та балету. Викладав в Донецькій консерваторії. Один з засновників і керівник Донецького міжобласного відділення Національної спілки театральних діячів України.

## Партії
- Султан («Запорожець за Дунаєм» Семена Гулака-Артемовського);
- Микита («Ярослав Мудрий» Юлія Мейтуса);
- Микола («Наталка Полтавка» Миколи Лисенка);
- князь Ігор («Князь Ігор» Олександра Бородіна);
- Амонарсо, Ріголетто, Жермон («Аїда», «Ріголетто», «Травіата» Джузеппе Верді);
- Томський («Пікова дама» Петра Чайковського);
- Скарпіа («Тоска» Джакомо Пуччині);
- Валентин («Фауст» Шарля Гуно);
- Генріх («Лючія ді Ламмермур» Гаетано Доніцетті),
- Митька («Тихий Дон» Івана Дзержинського);
- Шарль Жерар («Андре Шеньє» Умберто Джордано).

wikiname: ukwiki

title: Ончул Петро Єпіфанович

in_language: uk

wikitext:
{{музикант}}
'''Петро Єпіфанович Ончу́л''' ({{н}} [[30 грудня]] [[1936]], [[Коритне (Вижницький район)|Коритне]]) — український [[опера|оперний]] [[співак]] ([[баритон]]) і [[педагог]]; член [[Національна спілка театральних діячів України|Національної спілки театральних діячів України]]. [[Народний артист УРСР]] з [[1980]] року.

== Біографія ==
Народився [[30 грудня]] [[1936]] року в селі [[Коритне (Вижницький район)|Коритному]] (тепер [[Вижницький район]] [[Чернівецька область|Чернівецької області]], [[Україна]]). Протягом [[1961]]—[[1966]] років навчався у [[Львівська консерваторія|Львівській консерваторії]] ([[викладач]] [[Кармалюк Павло Петрович|Павло Кармалюк]]).

Після здобуття освіти — [[соліст]] [[Донецький академічний державний театр опери та балету імені Анатолія Солов'яненка|Донецького театру опери та балету]]. Викладав в [[Донецька консерваторія|Донецькій консерваторії]]. Один з засновників і керівник Донецького міжобласного відділення Національної спілки театральних діячів України<ref>[https://youcontrol.com.ua/catalog/executives/o/onchul-petro-iepifanovych/ Юконтроль.]</ref>.

== Партії ==
{{стовпці|2}}
* Султан («[[Запорожець за Дунаєм]]» [[Гулак-Артемовський Семен Степанович|Семена Гулака-Артемовського]]);
* Микита («[[Ярослав Мудрий (Мейтус)|Ярослав Мудрий]]» [[Мейтус Юлій Сергійович|Юлія Мейтуса]]);
* Микола («[[Наталка Полтавка (опера)|Наталка Полтавка]]» [[Лисенко Микола Віталійович|Миколи Лисенка]]);
* князь Ігор («[[Князь Ігор (опера)|Князь Ігор]]» [[Бородін Олександр Порфирович|Олександра Бородіна]]);
* Амонарсо, Ріголетто, Жермон («[[Аїда]]», «[[Ріголетто]]», «[[Травіата]]» [[Джузеппе Верді]]);
* Томський («[[Пікова дама]]» [[Чайковський Петро Ілліч|Петра Чайковського]]);
* Скарпіа («[[Тоска]]» [[Джакомо Пуччині]]);
* Валентин («[[Фауст (опера)|Фауст]]» [[Шарль Гуно|Шарля Гуно]]);
* Генріх («[[Лючія ді Ламмермур]]» [[Гаетано Доніцетті]]),
* Митька («[[Тихий Дон (опера)|Тихий Дон]]» [[Дзержинський Іван Іванович|Івана Дзержинського]]);
* Шарль Жерар («[[Андре Шеньє (опера)|Андре Шеньє]]» [[Умберто Джордано]]).
</div>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* ''Бірченко Т. І.'' Ончул Петро Єпіфанович // {{УРЕ}};
* {{МЭ|стаття=Ончул Пётр Епифанович|том=6 |посилання=https://gufo.me/dict/music_encyclopedia/Ончул_П_Е|стовпці=864}}.
* {{МУ-92|434}}

{{Портали|Біографії|Музика|Театр|Освіта}}

[[Категорія:Уродженці Вижницького району]]
[[Категорія:Українські баритони]]
[[Категорія:Баритони СРСР]]
[[Категорія:Члени НСТДУ]]
[[Категорія:Співаки Донецька]]
[[Категорія:Педагоги Донецька]]
[[Категорія:Українські музичні педагоги]]
[[Категорія:Радянські музичні педагоги]]

title: Основна інформація

Дата народження: 30 грудня 1936 (88 років)

Місце народження: Коритне, Вашківецький повіт

Громадянство: СРСР · Україна

Професії: оперний співак, музичний педагог

Освіта: Львівська національна музична академія імені Миколи Лисенка

Вчителі: Кармалюк Павло Петрович і Румянцев Леонід Михайлович

Співацький голос: баритон

Заклад: Донецький академічний державний театр опери та балету імені Анатолія Солов'яненка і Донецька державна музична академія імені Сергія Прокоф'єва

Нагороди: народний артист УРСР


text:
# ГЕС Jīnzàoqiáo
ГЕС Jīnzàoqiáo (金造桥水电站) — гідроелектростанція на сході Китаю у провінції Фуцзянь. Використовує ресурс із річки Jinzao, правої твірної Huotong (впадає до затоки Санша північніше від Фучжоу).
У межах проєкту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із бетонним облицюванням висотою 111 метрів, яка утримує водосховище з об'ємом 89,8 млн м3 (корисний об'єм 72,4 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні в операційному режимі між позначками 560 та 617,5 метра НРМ (під час повені об'єм може зростати до 94,5 млн м3).
Зі сховища через правобережний гірський масив прокладено тунель 6,9 км, який після вирівнювального резервуара висотою 116 метрів переходить у напірний водовід завдовжки 0,74 км.
Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 33 МВт, які забезпечують виробництво 126 млн кВт·год електроенергії на рік.
Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 110 кВ.

title: ГЕС Jīnzàoqiáo

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     =
|Назва                 =     ГЕС Jīnzàoqiáo
|Пікселі                        =
|Підпис                         =
|Країна                         = {{CHN}}
|lat_dir =N |lat_deg =26 |lat_min = 53 |lat_sec = 39.9
  |lon_dir =E |lon_deg = 119 |lon_min = 6 |lon_sec = 53.6
|region     =
  |CoordScale =
|Статус = діюча
|Річка = Jinzao
|Каскад =
|Початок будівництва = [[2004]]
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[2006]]
|Встановлена потужність = 66
|Середнє річне виробництво = 192
|Тип ГЕС = дериваційна
|Розрахований напір =
|Тип турбін = Френсіс
|Кількість та марка турбін = 2
|Витрата через турбіни =
|Кількість та марка гідрогенераторів = 2
|Потужність гідроагрегатів = 2х33
|Тип греблі = кам'яно-накидна із бетонним облицюванням
|Висота греблі = 111
|Довжина греблі =
|Шлюз =
|ЛЕП = 110
|Власник =
}}

'''ГЕС Jīnzàoqiáo (金造桥水电站)''' — гідроелектростанція на сході Китаю у провінції [[Фуцзянь]]. Використовує ресурс із річки Jinzao, правої твірної Huotong (впадає до затоки Санша північніше від [[Фучжоу]]).

У межах проєкту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із бетонним облицюванням висотою 111 метрів, яка утримує водосховище з об'ємом 89,8 млн м3 (корисний об'єм 72,4 млн м3) та припустимим коливанням рівня поверхні в операційному режимі між позначками 560 та 617,5 метра [[Висота над рівнем моря|НРМ]] (під час повені об'єм може зростати до 94,5 млн м3).

Зі сховища через правобережний гірський масив прокладено тунель 6,9 км, який після вирівнювального резервуара висотою 116 метрів переходить у напірний водовід завдовжки 0,74 км.

Основне обладнання станції становлять дві [[Радіально-осьова турбіна|турбіни типу Френсіс]] потужністю по 33 МВт, які забезпечують виробництво 126 млн кВт·год електроенергії на рік.

Видача продукції відбувається по [[Лінія електропередачі|ЛЕП]], розрахованій на роботу під напругою 110 кВ<ref>{{Cite web|title=国家能源局大坝安全监察中心|url=http://www.dam.com.cn/damView/view.jsp?id=1371|website=www.dam.com.cn|accessdate=2019-08-25}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://baike.baidu.com/item/%E9%87%91%E9%80%A0%E6%A1%A5%E6%B0%B4%E7%94%B5%E7%AB%99|title=金造桥水电站|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Гідроелектростанції Китаю|Jīnzàoqiáo]]
[[Категорія:Фуцзянь]]
[[Категорія:2006 у Китаї]]

title: ГЕС Jīnzàoqiáo

Країна: КНР

Стан: діюча

Річка: Jinzao

title: Основні характеристики

Установлена потужність: 66 МВт

Середнє річне виробництво: 192 млн кВт·год

Тип ГЕС: дериваційна

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: Френсіс

Потужність гідроагрегатів: 2х33 МВт

title: Основні споруди

Основні споруди: ГЕС Jīnzàoqiáo


text:
# Північна Мармарощина
Північна Мармаро́щина (Північний Мармарош) — історико-географічний регіон, на північ від горішньої частини річки Тиса, який включає східну частину українського Закарпаття. До грудня 1918 року це була частина комітату Мармарош у складі Угорського королівства, Османської імперії і Габсбурзької імперії.

## Історія
У 1918–1919 на території Північної Мармарощини існувала Гуцульська Республіка, яка була окупована румунськими військами.
За рішенням Тріанонського договору 1920 року історичний край Мармарощина був розділений між Чехословацькою республікою (63,3 % території — ввійшла до Підкарпатської Русі) і Румунським королівством (36,7 % території — включена до жудеця Марамуреш) — по межі між округами Тисавельдь і Вішк, по річці Тиса і по межі між округами Течьо і Хуст.
З 1920 по 1945 регіон належав Чехословаччині як частина Підкарпатської Русі, 15 березня 1939 року був проголошений частиною незалежної Карпатської України, потім до 1944 року окупований хортиською Угорщиною, в 1945 році переданий Союзу РСР (включений до складу Української РСР), з 1991 року — частина Закарпатської області України.
Мармарош був розділений на північний, який увійшов до складу Української РСР, і південний, який увійшов до складу Румунії, по річці Тиса.
Зараз більшість населення Північної Мармарощини українці. Протягом майже всього XX століття комунікації між Північною та Південною Марморощиною були обмежені. Після падіння комунізму в Європі, і завдяки дружнім відносинам між урядами України та Румунії, розпочато відновлення мостів через Тису, і контактів між жителями двох регіонів.
Мармарощина — майже повністю закрита горами долина. Єдиний спосіб потрапити до Мармарощини не через гори — слідувати долиною річки Тиса. Географія регіону визначила його історичний розвиток. Мармарощина значну частину своєї історії була мало пов'язана з іншими регіонами Європи і жила дуже відособленим життям.
З 13 районів і 5 міст обласного значення Закарпатської області України до Північної Мармарощини відносяться 4 райони та 1 місто обласного значення, а також частина Іршавського району (Довге, Кушниця, Лисичово, Суха, Бронька) і два села Свалявського району (Керецьки і Березники). Площа Північної Мармарощини становить 6 148 км² і населення — 470 000 осіб.

## Населення
Населення Північної Мармарощини становить приблизно 470 000 осіб.
Північна Мармарощина належить Україні й більшість населення становлять українці. В чотирьох районах сходу Закарпатської області та місті Хусті українців близько 90 %, румунів — близько 6 %, до 3 % угорців та близько 1 % інших (головним чином циган та прибулих після Другої світової війни, росіян).
- місто Хуст — населення 35 500 осіб.
- Хустський район — населення 94 800 осіб.
- Міжгірський район — населення 50 700 осіб.
- Тячівський район — населення 174 284 осіб.
- Рахівський район — населення 91 300 осіб.
- частина сіл Іршавського району (Довге, Кушниця, Лисичово, Суха, Бронька) — 20 000 осіб.
- частина сіл Свалявського району (Керецьки і Березники) — 7 500 осіб.

title: Північна Мармарощина

wikitext:
{{Без джерел|дата=Жовтень 2023}}
{{Otheruses|Мармарош (значення)}}
{{unibox}}
[[Файл:Máramaros county administrative map.jpg|thumb|300px|Комітат [[Мармарош (комітат)|Мармарош]] у 1910 році (мапа угорською мовою)]]

'''Північна Мармаро́щина''' (''Північний Мармарош'') — історико-географічний регіон, на північ від горішньої частини річки [[Тиса]], який включає східну частину [[Україна|українського]] [[Закарпатська область|Закарпаття]]. До грудня [[1918]] року це була частина комітату [[Мармарош (комітат)|Мармарош]] у складі [[Угорське королівство|Угорського королівства]], [[Османська імперія|Османської імперії]] і [[Австрійська імперія|Габсбурзької імперії]].

== Історія ==
У [[1918]]–[[1919]] на території Північної Мармарощини існувала [[Гуцульська Республіка]], яка була окупована румунськими військами.

За рішенням [[Тріанонський договір|Тріанонського договору 1920 року]] історичний край [[Мармарощина]] був розділений між [[Перша Чехословацька Республіка|Чехословацькою республікою]] (63,3 % території — ввійшла до [[Підкарпатська Русь|Підкарпатської Русі]]) і [[Румунське королівство|Румунським королівством]] (36,7 % території — включена до жудеця [[Марамуреш]]) — по межі між округами Тисавельдь і Вішк, по річці [[Тиса]] і по межі між округами Течьо і Хуст.

З [[1920]] по [[1945]] регіон належав [[Чехословаччина|Чехословаччині]] як частина [[Підкарпатська Русь|Підкарпатської Русі]], [[15 березня]] [[1939]] року був проголошений частиною незалежної [[Карпатська Україна|Карпатської України]], потім до [[1944]] року окупований [[Міклош Горті|хортиською]] [[Угорсько-українська війна (1939)|Угорщиною]], в [[1945]] році переданий Союзу РСР (включений до складу [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|Української РСР]]), з [[1991]] року — частина [[Закарпатська область|Закарпатської області]] [[Україна|України]].

[[Мармарош (область)|Мармарош]] був розділений на північний, який увійшов до складу Української РСР, і південний, який увійшов до складу [[Румунія|Румунії]], по річці [[Тиса]].

Зараз більшість населення Північної Мармарощини [[українці]]. Протягом майже всього [[XX століття]] комунікації між Північною та Південною Марморощиною були обмежені. Після падіння комунізму в Європі, і завдяки дружнім відносинам між урядами України та Румунії, розпочато відновлення мостів через [[Тиса|Тису]], і контактів між жителями двох регіонів.

Мармарощина — майже повністю закрита горами долина. Єдиний спосіб потрапити до Мармарощини не через гори — слідувати долиною річки Тиса. Географія регіону визначила його історичний розвиток. Мармарощина значну частину своєї історії була мало пов'язана з іншими регіонами Європи і жила дуже відособленим життям.

З 13 районів і 5 міст обласного значення Закарпатської області України до Північної Мармарощини відносяться 4 райони та 1 місто обласного значення, а також частина [[Іршавський район|Іршавського району]] ([[Довге (Іршавський район)|Довге]], [[Кушниця]], [[Лисичово]], [[Суха (Іршавський район)|Суха]], [[Бронька]]) і два села [[Свалявський район|Свалявського району]] ([[Керецьки]] і [[Березники (Свалявський район)|Березники]]). Площа Північної Мармарощини становить 6 148 км² і населення — 470 000 осіб.

== Населення ==
Населення Північної Мармарощини становить приблизно 470 000 осіб.

Північна Мармарощина належить [[Україна|Україні]] й більшість населення [[Населення Закарпатської області|становлять]] [[українці]]. В чотирьох районах сходу [[Закарпатська область|Закарпатської області]] та місті Хусті українців близько 90 %, [[румуни|румунів]] — близько 6 %, до 3 % угорців та близько 1 % інших (головним чином циган та прибулих після Другої світової війни, росіян).

* місто [[Хуст]] — населення 35 500 осіб.
* [[Хустський район]] — населення 94 800 осіб.
* [[Міжгірський район]] — населення 50 700 осіб.
* [[Тячівський район]] — населення 174 284 осіб.
* [[Рахівський район]] — населення 91 300 осіб.
* частина сіл [[Іршавський район|Іршавського району]] ([[Довге (Іршавський район)|Довге]], [[Кушниця]], [[Лисичово]], [[Суха (Іршавський район)|Суха]], [[Бронька]]) — 20 000 осіб.
* частина сіл [[Свалявський район|Свалявського району]] ([[Керецьки]] і [[Березники (Свалявський район)|Березники]]) — 7 500 осіб.

== Див. також ==
* [[Південна Мармарощина]]
* [[Мармарощина]]
* [[Гуцульська Республіка]]
* [[Мармарош (область)]]
* [[Мармарош (комітат)]]

== Посилання ==

{{Ukraine-geo-stub}}
{{Бібліоінформація}}
{{Етнокультурні регіони України}}
{{Портали|Географія України|Культура}}

[[Категорія:Географія Закарпатської області]]
[[Категорія:Історія Закарпатської області]]
[[Категорія:Історичні землі України]]
[[Категорія:Мармарощина]]
[[Категорія:Українські етнічні краї]]
[[Категорія:Західна Україна]]

Країна: Україна

Адміністративна одиниця: Закарпатська область

У межах природно-географічного об'єкта: Мармарощина


text:
# Вуково
Ву́ково (болг. Вуково) — село в Кюстендильській області Болгарії. Входить до складу общини Бобошево.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 68 осіб, усі — болгари.
Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Вуково

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Вуково
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Вуково}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Кюстендильська область]]
 | община                = [[Бобошево (община)|Бобошево]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              =
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 12351
 | широта                = 42.1949
 | довгота               = 22.9688
 | висота                = 612
 | населення             = 68
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 2661
 | телефонний_код        = 07046
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 24
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 63
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>}}
'''Ву́ково''' ({{lang-bg|Вуково}}) — село в [[Кюстендильська область|Кюстендильській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Бобошево (община)|Бобошево]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:68}} осіб, усі — [[болгари]]<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Fdhrysbu?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=05.04.2013|deadurl=no}}</ref>.

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Irx9OSLX?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=14.08.2013|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=13
| всього=68
| 0-4=0
| 5-9=0
| 10-14=0
| 15-19=0
| 20-24=0
| 25-29=0
| 30-34=0
| 35-39=0
| 40-44=0
| 45-49=3
| 50-54=1
| 55-59=6
| 60-64=8
| 65-69=11
| 70-74=8
| 75-79=13
| 80-84=12
| 85+=6
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=865&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Вуково, общ. Бобошево, обл. Кюстендил|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Iwa7LIxn?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=865|archivedate=2013-08-17|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 1600
|Крок більшої шкали = 200
|Крок меншої шкали  = 40
|1934 = 1446
|1946 = 1501
|1956 = 797
|1965 = 537
|1975 = 304
|1985 = 206
|1992 = 152
|2001 = 115
|2011 = 68
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Кюстендильська область|Бобошево}}
{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Кюстендильської області]]

title: Вуково · болг. Вуково

Країна: Болгарія

Область: Кюстендильська область

Община: Бобошево

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

фізична:
24 км
63 км

title: Розташування

Розташування: ВуковоВуково (Болгарія)


text:
# Агранов Яків Саулович
Яків (Янкель) Саулович Агранов (Шмаєвич, Шевелєвич) (12 (24) жовтня 1893 , Чечерськ, Могильовська губернія, Російська імперія  — 1 серпня 1938 , Москва ) — співробітник ВЧК — ОГПУ — НКВД, комісар державної безпеки 1-го рангу (26 листопада 1935), один з організаторів масових репресій 1920-х — 1930-х років. Член Центральної Ревізійної Комісії ВКП(б) у 1934—1937 роках.

## Біографія
Народився в місті Чечерську Рогачовського повіту Могильовської губернії в родині дрібного єврейського торговця (токаря). З 1906 по 1911 рік працював репетитором у Чечерську. У 1911 році закінчив чотирикласне міське початкове училище міста Чечерська.
З вересня 1911 по березень 1913 року працював конторником на галантерейному складі братів Лейкіних у Гомелі. З квітня 1913 по квітень 1915 року — конторник на лісовому складі Лєвіна в Гомелі.
Член партії соціалістів-революціонерів (есерів) з 1912 по 1915 рік.
У 1914 році був призваний до російської армії, але демобілізований за станом здоров'я.
З квітня по липень 1915 року перебував у в'язниці. У липні 1915 — березні 1917 року — на засланні в Єнісейському повіті Єнісейської губернії. У березні 1917 року амністований.
Член РСДРП(б) з грудня 1915 року.
У квітні 1917 — лютому 1918 року — секретар Поліського обласного комітету РСДРП(б) у Гомелі. Одночасно з грудня 1917 по лютий 1918 року — голова комітету Всеросійського союзу міст Західного фронту в Мінську та Гомелі.
У лютому 1918 — січні 1919 (за іншими даними — березні 1921) року — секретар Ради народних комісарів Російської РФСР.
З травня 1919 року — у Всеросійській надзвичайній комісії (ВЧК). У травні 1919 — 1920 року — уповноважений Особливого відділу ВЧК при РНК РРФСР. До грудня 1920 року — заступник начальника Управління Особливого відділу ВЧК при РНК РРФСР. З 1 січня по 28 квітня 1921 року — начальник XVI-го спеціального відділення Особливого відділу ВЧК при РНК РРФСР. 28 квітня 1921 — 2 листопада 1922 року — особливоуповноважений із найважливіших справ при начальникові Секретно-оперативного управління ВЧК (ДПУ НКВС) РРФСР. 2 листопада 1922 — 1 лютого 1923 року — начальник Особливого бюро у справах адміністративного вислання антирадянських елементів і інтелігенції Секретно-оперативного управління ДПУ НКВС РРФСР. 1 лютого — 15 жовтня 1923 року — особливоуповноважений із найважливіших справ при начальникові Секретно-оперативного управління ДПУ НКВС РРФСР.
24 травня 1923 — 26 жовтня 1929 року — заступник начальника Секретного відділу ОДПУ при РНК СРСР.
26 жовтня 1929 — 14 березня 1931 року — начальник Секретного відділу ОДПУ при РНК СРСР. Одночасно, 24 травня 1930 — 14 березня 1931 року — помічник начальника Секретно-оперативного управління ОДПУ при РНК СРСР. 14 березня — 1 вересня 1931 року — начальник Секретно-політичного відділу ОДПУ при РНК СРСР.
31 липня 1931 — 20 лютого 1933 року — член колегії ОДПУ при РНК СРСР.
1 вересня 1931 — 20 лютого 1933 року — повноважний представник ОДПУ при РНК СРСР по Московській області. Одночасно, 22 жовтня 1931 — 11 червня 1932 року — начальник Особливого відділу Московського військового округу.
20 лютого 1933 — 10 липня 1934 року — заступник голови ОДПУ при РНК СРСР.
10 липня 1934 — 15 квітня 1937 року — 1-й заступник народного комісара внутрішніх справ СРСР.
Одночасно, з 3 по 10 грудня 1934 року — т.в.о. начальника Управління НКВС по Ленінградській області.
26 грудня 1936 — 15 квітня 1937 року — начальник Головного управління державної безпеки (ГУДБ) НКВС СРСР.
15 квітня — 17 травня 1937 року — заступник народного комісара внутрішніх справ СРСР — начальник IV-го відділу ГУДБ НКВС СРСР.
17 травня — 20 липня 1937 року — начальник Управління НКВС по Саратовській області.
20 липня 1937 року заарештований органами НКВС. Засуджений Воєнною колегією Верховного суду СРСР 1 серпня 1938 року до страти, розстріляний того ж дня. Похований на полігоні «Комунарка» біля Москви.
Не реабілітований.
- Зліва-направо: Яків Агранов, Генріх Ягода, невідомий, Станіслав Реденс

## Звання
- Комісар державної безпеки 1-го рангу (26.11.1935)

## Нагороди
- два ордени Червоного Прапора (14.12.1927, 20.12.1932)

title: Агранов Яків Саулович

wikitext:
{{Однофамільці|Агранов}}
{{особа
|інші імена           = Янкель Шмаєвич, Янкель Шевелєвич
|ім'я_при_народженні  = Яків (Янкель) Саулович Агранов (Шмаєвич, Шевелєвич)
|автограф             =
|нагороди             =
}}
'''Яків (Янкель) Саулович Агранов (Шмаєвич, Шевелєвич)''' {{життєпис}} — співробітник [[ВЧК]] — [[Об'єднане державне політичне управління|ОГПУ]] — [[НКВД]], [[комісар державної безпеки 1-го рангу]] (26 листопада 1935), один з організаторів [[Сталінські репресії|масових репресій]] 1920-х — 1930-х років. Член Центральної Ревізійної Комісії [[ВКП(б)]] у 1934—1937 роках.

== Біографія ==
Народився в місті [[Чечерськ]]у Рогачовського повіту Могильовської губернії в родині дрібного єврейського торговця (токаря). З 1906 по 1911 рік працював репетитором у Чечерську. У 1911 році закінчив чотирикласне міське початкове училище міста Чечерська.

З вересня 1911 по березень 1913 року працював конторником на галантерейному складі братів Лейкіних у [[Гомель|Гомелі]]. З квітня 1913 по квітень 1915 року — конторник на лісовому складі Лєвіна в [[Гомель|Гомелі]].

Член партії соціалістів-революціонерів ([[есер]]ів) з 1912 по 1915 рік.

У 1914 році був призваний до російської армії, але демобілізований за станом здоров'я.

З квітня по липень 1915 року перебував у в'язниці. У липні 1915 — березні 1917 року — на засланні в Єнісейському повіті Єнісейської губернії. У березні 1917 року амністований.

Член [[Комуністична партія Радянського Союзу|РСДРП(б)]] з грудня 1915 року.

У квітні 1917 — лютому 1918 року — секретар Поліського обласного комітету РСДРП(б) у Гомелі. Одночасно з грудня 1917 по лютий 1918 року — голова комітету Всеросійського союзу міст Західного фронту в Мінську та Гомелі.

У лютому 1918 — січні 1919 (за іншими даними — березні 1921) року — секретар Ради народних комісарів Російської РФСР.

З травня 1919 року — у Всеросійській надзвичайній комісії (ВЧК). У травні 1919 — 1920 року — уповноважений Особливого відділу ВЧК при РНК РРФСР. До грудня 1920 року — заступник начальника Управління Особливого відділу ВЧК при РНК РРФСР. З 1 січня по 28 квітня 1921 року — начальник XVI-го спеціального відділення Особливого відділу ВЧК при РНК РРФСР. 28 квітня 1921 — 2 листопада 1922 року — особливоуповноважений із найважливіших справ при начальникові Секретно-оперативного управління ВЧК (ДПУ НКВС) РРФСР. 2 листопада 1922 — 1 лютого 1923 року — начальник Особливого бюро у справах адміністративного вислання антирадянських елементів і інтелігенції Секретно-оперативного управління ДПУ НКВС РРФСР. 1 лютого — 15 жовтня 1923 року — особливоуповноважений із найважливіших справ при начальникові Секретно-оперативного управління ДПУ НКВС РРФСР.

24 травня 1923 — 26 жовтня 1929 року — заступник начальника Секретного відділу ОДПУ при РНК СРСР.

26 жовтня 1929 — 14 березня 1931 року — начальник Секретного відділу ОДПУ при РНК СРСР. Одночасно, 24 травня 1930 — 14 березня 1931 року — помічник начальника Секретно-оперативного управління ОДПУ при РНК СРСР. 14 березня — 1 вересня 1931 року — начальник Секретно-політичного відділу ОДПУ при РНК СРСР.

31 липня 1931 — 20 лютого 1933 року — член колегії ОДПУ при РНК СРСР.

1 вересня 1931 — 20 лютого 1933 року — повноважний представник ОДПУ при РНК СРСР по Московській області. Одночасно, 22 жовтня 1931 — 11 червня 1932 року — начальник Особливого відділу Московського військового округу.

20 лютого 1933 — 10 липня 1934 року — заступник голови ОДПУ при РНК СРСР.

10 липня 1934 — 15 квітня 1937 року — 1-й заступник народного комісара внутрішніх справ СРСР.

Одночасно, з 3 по 10 грудня 1934 року — т.в.о. начальника Управління НКВС по Ленінградській області.

26 грудня 1936 — 15 квітня 1937 року — начальник Головного управління державної безпеки (ГУДБ) НКВС СРСР.

15 квітня — 17 травня 1937 року — заступник народного комісара внутрішніх справ СРСР — начальник IV-го відділу ГУДБ НКВС СРСР.

17 травня — 20 липня 1937 року — начальник Управління НКВС по Саратовській області.

20 липня 1937 року заарештований органами [[Народний комісаріат внутрішніх справ СРСР|НКВС]]. Засуджений [[Воєнна колегія Верховного суду СРСР|Воєнною колегією Верховного суду СРСР]] 1 серпня 1938 року до страти, розстріляний того ж дня. Похований на полігоні «Комунарка» біля Москви.

Не реабілітований.

<gallery widths=180 heights=180>
1934_agranov_yagoda_unknown_redens.jpg|Зліва-направо: Яків Агранов, [[Ягода Генріх Григорович|Генріх Ягода]], невідомий, [[Реденс Станіслав Францевич|Станіслав Реденс]]
</gallery>

== Звання ==
* [[Комісар державної безпеки 1-го рангу]] (26.11.1935)

== Нагороди ==
* два [[Орден Червоного Прапора|ордени Червоного Прапора]] (14.12.1927, 20.12.1932)

== Посилання ==
* [http://www.memo.ru/history/nkvd/biogr/czeka5.htm Агранов Яків Саулович на сайті «Меморіал»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111031121738/http://memo.ru/history/NKVD/BIOGR/czeka5.htm |date=31 жовтня 2011 }}{{ref-ru}}
*[http://protivpytok.org/sssr/antigeroi-karatelnyx-organov-sssr/agranov-ya-s Агранов Я. С. на сайті «protivpytok.org»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150520224241/http://protivpytok.org/sssr/antigeroi-karatelnyx-organov-sssr/agranov-ya-s |date=20 травня 2015 }}{{ref-ru}}

{{ac}}
[[Категорія:Організатори Великого терору]]
[[Категорія:Жертви Великого терору з Білорусі]]
[[Категорія:Білоруські євреї]]
[[Категорія:Комісари державної безпеки 1-го рангу]]
[[Категорія:Євреї, страчені СРСР]]

title: рос. Я́ков Агра́нов

Псевдо: Янкель Шмаєвич, Янкель Шевелєвич

Народився: 12 (24) жовтня 1893 · Чечерськ, Могильовська губернія, Російська імперія

Помер: 1 серпня 1938 (44 роки) · Москва, СРСР · ·вогнепальна рана

Поховання: Розстрільний полігон «Комунарка»

Країна: Російська імперія · СРСР

Діяльність: політик

Знання мов: російська

Військове звання: комісар державної безпеки 1-го рангу

Партія: Партія соціалістів-революціонерів (1915) і ВКП(б) (1938)

Конфесія: атеїзм

Нагороди: орден Червоного Прапора · Honorary Worker of the VChK–GPU (V) · Honorary Worker of the VChK–GPU (XV)


text:
# Онагр (тварина)
Она́гр, кулан перський (Equus hemionus onager) — підвид кулана тварин родини коневих, мешкає на кам'янистих плато, від Ірану і Сирії до північного заходу Індії.

## Назва
Наукова назва підвиду походить від грец. ὄναγρος. Офіційно «онагр» це назва підвиду, але в деяких мовах слово onager може вживатися і щодо кулана взагалі. В Ірані онагр називається «ґур» (перс. گور, повна назва گورخر ایرانی).

## Опис
У порівнянні з іншими азійськими підвидами, онагр менший, а шерсть світліша. На спині світло-коричнева смуга, яка більш виражена, ніж хутро піщаного кольору. На його спині є дві тонкі білі смуги. Стегна, живіт і волосся в області сідниць забарвлені в білий колір. Взимку шерсть довша і забарвлюється у сиріший колір. У цей період біле волосся на животі сильно контрастує з рештою волосся. Відмінності між жеребцями та кобилами не дуже очевидні, але огири трохи більші. Жеребці завдовжки до 2 метрів, а висота в холці — близько 150 см. Вага жеребця становить близько 250 кг.

## Поведінка
Онагри — травоїдні ссавці. Харчуються травами та чагарником. Більша частина води надходить з їжею, хоча він часто подорожує за джерелами води, особливо при годуванні молоком лошат, але завжди залишаються в межах 30 км від найближчого джерела води.
Кобили живуть з жеребцями у невеликих табунах. Домінуючий жеребець захищає навколишні терени навколо джерел води і намагається спаровуватися з будь-якими кобилами, що підходять до водопою. Кобила після періоду вагітності, що триває близько року народжує єдине лоша, яке залишається з матір'ю перші два роки життя. Більшість народжень відбувається з квітня по вересень.
Спекотний клімат пустель робить онагра переважно активним на світанку та сутінках, коли температури менші. Онагри — одні з найшвидших наземних ссавців і може бігти з високою швидкістю до 70 км/год.

## Ареал
Ареал охоплює гірські степи, напівпустелі та пустельні рівнини, посушливі луки і чагарники. Найбільша популяція онагра знаходиться у національному парку Хар-Туран. В 2003 році кілька онагерів було випущено в дику природу Саудівської Аравії, де жив колись уже вимерлий підвид Equus hemionus hemippus. У 1968 році 11 онгрів та Equus hemionus kulan були перевезені до Ізраїлю в обмін на газель гірська. Сьогодні близько 200 цих гібридів мешкають у горах Негев.

title: Онагр (тварина)

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = ''Онагр''
| status = EN
| status_system = iucn3.1
| image = Onager Asiatischer Wildesel Equus hemionus onager Zoo Augsburg-10.jpg
| image_caption =
| image_width = 270px
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| subphylum = [[Черепні]] (Craniata)
| infraphylum = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| superclassis = [[Щелепні]] (Gnathostomata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| infraclassis = [[Плацентарні]] (Eutheria)
| ordo = [[Конеподібні]] (Equiformes)
| familia = [[Коневі]] (Equidae)
| genus = [[Кінь (рід)|Кінь]] (''Equus'')
| subgenus = ''[[Asinus]]''
| species = ''[[Equus hemionus]]''
| subspecies = ''Equus hemionus onager''
| binomial = ''Equus hemionus onager''
| binomial_authority = [[Пітер Боддерт|Boddaert]], 1785
| wikispecies = Equus hemionus onager
| synonyms =
| iucn =
| range_map =
}}
{{Otheruses}}
'''Она́гр'''<ref>[https://leksika.com.ua/16980303/ure/onagr Онагр] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161118141552/http://leksika.com.ua/16980303/ure/onagr |date=18 листопада 2016 }} // {{УРЕ}}</ref>, '''кулан перський''' (''Equus hemionus onager'') — підвид [[кулан]]а тварин родини [[коневі|коневих]], мешкає на кам'янистих плато, від [[Іран]]у і [[Сирія|Сирії]] до північного заходу [[Індія|Індії]].

== Назва ==
Наукова назва підвиду походить від {{lang-el|ὄναγρος}}. Офіційно «онагр» це назва підвиду<ref>{{cite web |url=http://data.iucn.org/themes/ssc/sgs/equid/ASWAss.html |title=Asiatic Wild Ass   ''Equus hemionus'' |work=IUCN.org |location=Gland, Switzerland |publisher=IUCN/SSC Equid Specialist Group |url-status=dead |archiveurl=https://archive.today/20121220184116/http://data.iucn.org/themes/ssc/sgs/equid/ASWAss.html |archivedate=2012-12-20 }} {{ref-en}}</ref>, але в деяких мовах слово ''onager'' може вживатися і щодо кулана взагалі. В Ірані онагр називається «ґур» ({{lang-fa|گور}}, повна назва گورخر ایرانی).

== Опис ==
У порівнянні з іншими азійськими підвидами, онагр менший, а шерсть світліша. На спині світло-коричнева смуга, яка більш виражена, ніж хутро піщаного кольору. На його спині є дві тонкі білі смуги. Стегна, живіт і волосся в області сідниць забарвлені в білий колір. Взимку шерсть довша і забарвлюється у сиріший колір. У цей період біле волосся на животі сильно контрастує з рештою волосся. Відмінності між жеребцями та кобилами не дуже очевидні, але огири трохи більші. Жеребці завдовжки до 2 метрів, а висота в холці — близько 150 см. Вага жеребця становить близько 250 кг<ref>ADW: Equus hemionus onager: INFORMATION. Animaldiversity.org [online]. 2014 [cit. 2015-08-16]. Dostupné z: http://animaldiversity.org/accounts/Equus_hemionus_onager/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191214155509/http://animaldiversity.org/accounts/Equus_hemionus_onager/ |date=14 грудня 2019 }}</ref>.

== Поведінка ==
Онагри — травоїдні ссавці. Харчуються травами та чагарником. Більша частина води надходить з їжею, хоча він часто подорожує за джерелами води, особливо при годуванні молоком лошат<ref>EDGE:: Mammal Species Information. Www.edgeofexistence.org [online]. 2015 [cit. 2015-08-16]. Dostupné z: http://www.edgeofexistence.org/mammals/species_info.php?id=14 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100922142447/http://www.edgeofexistence.org/mammals/species_info.php?id=14 |date=22 вересня 2010 }}</ref>, але завжди залишаються в межах 30 км від найближчого джерела води.

Кобили живуть з жеребцями у невеликих табунах. Домінуючий жеребець захищає навколишні терени навколо джерел води і намагається спаровуватися з будь-якими кобилами, що підходять до водопою. Кобила після періоду вагітності, що триває близько року народжує єдине лоша, яке залишається з матір'ю перші два роки життя. Більшість народжень відбувається з квітня по вересень.

Спекотний клімат пустель робить онагра переважно активним на світанку та сутінках, коли температури менші. Онагри — одні з найшвидших наземних ссавців і може бігти з високою швидкістю до 70 км/год<ref>Asiatic wild ass videos photos and facts. Www.arkive.org [online]. 2015 [cit. 2015-08-16]. Dostupné z: https://web.archive.org/web/20150905063709/http://www.arkive.org/asiatic-wild-ass/equus-hemionus/</ref>.

== Ареал ==
Ареал охоплює гірські степи, напівпустелі та пустельні рівнини, посушливі луки і чагарники. Найбільша популяція онагра знаходиться у національному парку [[Хар-Туран (національний парк)|Хар-Туран]]. В 2003 році кілька онагерів було випущено в дику природу Саудівської Аравії, де жив колись уже вимерлий підвид ''[[Equus hemionus hemippus]]''. У 1968 році 11 онгрів та ''[[Equus hemionus kulan]]'' були перевезені до Ізраїлю в обмін на [[газель гірська]]. Сьогодні близько 200 цих гібридів мешкають у горах {{нп|Негев (гори)|Негев||Negev Mountains}}.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Коні}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Кінь (рід)]]

title: ?Онагр

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Підтип: Черепні (Craniata)

Інфратип: Хребетні (Vertebrata)

Надклас: Щелепні (Gnathostomata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Інфраклас: Плацентарні (Eutheria)

Ряд: Конеподібні (Equiformes)

Родина: Коневі (Equidae)

Рід: Кінь (Equus)

Підрід: Asinus

Вид: Equus hemionus

Підвид: Equus hemionus onager

Вікісховище: Equus hemionus onager

Віківиди: Equus hemionus onager


text:
# Хосе Міракка
Хосе Міракка (ісп. José Luis Leon Miracca, 23 вересня 1903 — дата смерті невідома) — парагвайський футболіст, що грав на позиції захисника, зокрема за клуб «Насьйональ», а також національну збірну Парагваю.

## Клубна кар'єра
Виступав за команду «Насьйональ», з якою двічі — у 1924 і 1926 роках — виграв чемпіонат Парагваю.
У 1932 році він грав за «Тигре», в аргентинській лізі.

## Виступи за збірну
1924 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Парагваю. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 8 років, провів у її формі 4 матчі.
У складі збірної був учасником чемпіонату світу 1930 року в Уругваї, де зазнав поразки 0:3 від США. Наступний матч проти Бельгії (1:0) не грав.

title: Хосе Міракка

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Хосе Міракка
| зображення         =
| підпис             =
| повне-ім'я         = Хосе Луїс Леон Міракка
| дата-народження    =
| місце-народження   =
| дата-смерті        =
| місце-смерті       =
| прізвисько         =
| зріст              =
| вага               =
| громадянство       =
| поточний-клуб      =
| номер              =
| юнацькі-роки       =
| юнацькі-клуби      =
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1924—1931| {{Прапорець|PAR}} | [[Насьйональ (Асунсьйон)|«Насьйональ»]] | ? |?}}
{{Футболіст рядок 0|1932| {{Прапорець|ARG}} | «[[Тигре (футбольний клуб)|Тигре]]» | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1924—1931 | {{Прапорець|PAR}} | [[збірна Парагваю з футболу|Парагвай]] | 4 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Хосе Міракка''' ({{lang-es|José Luis Leon Miracca}}, [[23 вересня]] [[1903]] — дата смерті невідома) — парагвайський [[футболіст]], що грав на позиції [[Захисник (футбол)|захисник]]а, зокрема за клуб [[Насьйональ (Асунсьйон)|«Насьйональ»]], а також [[збірна Парагваю з футболу|національну збірну Парагваю]].

== Клубна кар'єра ==
Виступав за команду [[Насьйональ (Асунсьйон)|«Насьйональ»]], з якою двічі — у 1924 і 1926 роках — виграв чемпіонат Парагваю.

У 1932 році він грав за «[[Тигре (футбольний клуб)|Тигре]]», в аргентинській лізі<ref>{{Cite web|url=http://www.rsssf.com/players/para-players-in-arg.html|title=PARAGUAYAN PLAYERS IN ARGENTINA 1st Level|author=|website=[[RSSSF|rsssf]]|lang=en|accessdate=23 травня 2019|archive-date=17 жовтня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181017134359/http://www.rsssf.com/players/para-players-in-arg.html}}</ref>.

== Виступи за збірну ==
1924 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Парагваю з футболу|національної збірної Парагваю]]. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 8 років, провів у її формі 4 матчі.

У складі збірної був учасником [[Чемпіонат світу з футболу 1930|чемпіонату світу 1930 року]] в [[Уругвай|Уругваї]], де зазнав поразки 0:3 від США<ref>{{Cite web|url=https://www.fifa.com/worldcup/matches/round=201/match=1097/index.html#nosticky|title=1930 FIFA World Cup Uruguay ™ - Matches - USA-Paraguay|author=|website=fifa.com|lang=en|accessdate=23 травня 2019|archive-date=7 березня 2015|archive-url=https://archive.today/20150307075104/http://www.fifa.com/worldcup/matches/round=201/match=1097/index.html%23nosticky#nosticky}}</ref>. Наступний матч проти Бельгії (1:0)<ref>{{Cite web|url=https://www.fifa.com/worldcup/matches/round=201/match=1089/index.html#nosticky|title=1930 FIFA World Cup Uruguay ™ - Matches - Paraguay-Belgium|author=|website=fifa.com|lang=en|accessdate=23 травня 2019|archive-date=15 червня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190615152124/https://www.fifa.com/worldcup/matches/round=201/match=1089/index.html#nosticky}}</ref> не грав.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
*{{Transfermarkt}}
*{{NFT player}}
*{{Wfb}}
*{{Soccerway}}
*{{Footballfacts}}

{{footballer-stub}}
{{Нормативний контроль}}

{{Склад збірної Парагваю на чемпіонаті світу 1930}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Міракка}}
[[Категорія:Парагвайські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Парагваю з футболу]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з футболу 1930]]
[[Категорія:Футболісти «Насьйоналя» (Асунсьйон)]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Хосе Луїс Леон Міракка

Народження: 23 вересня 1903

Смерть: 20 століття

Громадянство: Парагвай

Позиція: захисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Насьйональ» · ? · (?)

«Тигре» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Парагвай · 4 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.