text:
# Два (альбом)
«Два»  — другий студійний альбом української рок-групи Друга Ріка, який вийшов 2 травня 2003 році на лейблі Lavina Music. На момент виходу платівки пісні «Оксана», «Математика» та «Вже не сам» стали хітами. Також на чотири композиції з альбому було знято відеокліпи. Після сесій з запису платівки клавішник та бек-вокаліст Сергій Гера, який незадовго до цього покинув гурт Скрябін, став повноправним учасником Другої Ріки.

## Про альбом
З моменту виходу пісні «Оксана»  у гурту досить довго не було нового матеріалу — переважну більшість цього часу музиканти провели у виступах. За час роботи над ним музичний напрям групи дещо змінився у напрямок до більш простої і неекспериментальної музики, що різнить його від нью-вейв направленості дебютника. Яскравим прикладом можна вважати пісні «Вже не сам» і «Новий день», хоча на платівці є і експериментальні речі на кшталт пісень «Шансон» та «Радіохіт». Також платівка, як і її попередник, має відголосок британського звучання у деяких композиціях, але вже у сторону брит-попу.
Запис альбому проходив на київський студії «Столиця звукозапис» за участі Віталія Телезіна, котрий окрім зведення відповідав також за аранжування клавішних .

## Походження назви
Як кажуть самі музиканти, назва альбому означає не тільки його порядковий номер у дискографії гурту, а й час, за який музиканти писали пісні і записували їх для платівки :
|                                 | Чому наш альбом отримав таку назву? «Два» — тому що це наша друга платівка. Ми працювали над ним два роки та реліз відбувся 2 травня. Нам подобається, коли пальцями показують цифру «два» - це вишглядає, як «Вікторія»...А якщо серйозно - то спочатку альбом мав називатися «Друга Ріка», а потім вже вирішили назвати як зараз. |
| — Валерій Харчишин, лідер гурту |                                                                                |

## Промоушн альбому
В один день із виходом платівки відбулося також представлення нового матеріалу під час виступу на фестивалі Таврійські ігри. Офіційна презентація пройшла 14 травня у київському клубі "Опіум". .

## Композиції
| #  | Назва            | Автор слів  | Автор музики                  | Тривалість |
| -- | ---------------- | ----------- | ----------------------------- | ---------- |
| 1. | «Математика»     | В. Харчишин | В. Харчишин                   | 3:29       |
| 2. | «Алло»           | В. Харчишин | О. Барановський               | 3:55       |
| 3. | «Вже не сам»     | В. Харчишин | О. Барановський               | 3:26       |
| 4. | «Новий день»     | В. Харчишин | Друга Ріка                    | 4:16       |
| 5. | «Я чую тебе тут» | В. Харчишин | Друга Ріка                    | 4:46       |
| 6. | «Шансон»         | В. Харчишин | О. Барановський / В. Харчишин | 3:40       |
| 7. | «Нічий»          | В. Харчишин | Друга Ріка                    | 4:03       |
| 8. | «Це love-fun»    | В. Харчишин | Друга Ріка                    | 4:01       |
| 9. | «Радіохіт»       | В. Харчишин | Друга Ріка                    | 3:14       |

| Не зовсім бонуси: | Не зовсім бонуси:    | Не зовсім бонуси: | Не зовсім бонуси: | Не зовсім бонуси: |
| #                 | Назва                | Автор слів        | Автор музики      | Тривалість        |
| ----------------- | -------------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- |
| 10.               | «Оксана»             | В. Харчишин       | О. Барановський   | 4:51              |
| 11.               | «Математика electro» | В. Харчишин       | В. Харчишин       | 3:03              |
| 40:55             |                      |                   |                   |                   |

## Музиканти
Друга Ріка
- Валерій Харчишин — вокал, труба (Трек 1)
- Олександр Барановський — гітара
- Сергій Біліченко — гітара
- Віктор Скуратовський — бас-гітара
- Олексій Дорошенко — барабани

Запрошені музиканти
- Сергій Гера — клавішні (Треки 4, 5)
- Віталій Телезін — синтезатори, програмування (Треки 1, 3, 6, 7, 8, 11)
- Сергій Ковальов — аранжування струнних та диригування

title: Два (альбом)

wikitext:
{{Музичний альбом
| Назва             = Два
| Тип               = [[Студійний альбом]]
| Виконавець        = [[Друга Ріка]]
| Обкладинка        = Два.jpg
| Колір             =
| Випущено          = 2 травня [[2003]] ([[MC]], [[CD]])
| Записаний         = [[2001]] - [[2003]]
| Жанр              = [[Поп-рок]], [[Альтернативний рок]], [[Український рок]]
| Тривалість        = 40:55
| Лейбли            = [[Lavina Music]]
| Країна            = {{UKR}}
| Огляди            =
| Попередній        = ''[[Я є (альбом)|Я є]]''{{break}}(2000)
| Рік               = 2003
| Наступний         = ''[[Рекорди (альбом)|Рекорди]]''{{break}}(2005)
| Інше = {{Singles
   | Назва        = Два
   | Тип          = альбом
   | single 1      = [[Оксана (сингл)|Оксана]]
   | single 1 date = квітень 2001
   | single 2      = [[Математика (сингл)|Математика]]
   | single 2 date = грудень 2002
   | single 3     = [[Вже не сам (сингл)|Вже не сам]]
   | single 3 date = 27 квітня 2003
   | single 4     = [[Шансон (сингл)|Шансон]]
   | single 4 date = 2003
  }}
}}
{{External media||align=right
||video1 = Відео [https://www.youtube.com/watch?v=Phsg_X91rYg «Оксана»] на [[YouTube]]
||video2 = Відео [https://www.youtube.com/watch?v=uGjkgETG1EA «Математика»] на YouTube
||video3 = Відео [https://www.youtube.com/watch?v=zepcOYQJit0 «Математика» (funky remix)] на YouTube
||video4 = Відео [https://www.youtube.com/watch?v=fM4-P7O7TIg «Вже не сам»] на YouTube
||video5 = Відео [https://www.youtube.com/watch?v=vezC8nsquyA «Шансон»] на YouTube
}}
'''''«Два»'''''  — другий студійний альбом української рок-групи [[Друга Ріка]], який вийшов 2 травня [[2003]] році на лейблі [[Lavina Music]]. На момент виходу платівки пісні ''«Оксана»'', ''«Математика»'' та ''«Вже не сам»'' стали хітами. Також на чотири композиції з альбому було знято відеокліпи. Після сесій з запису платівки клавішник та бек-вокаліст [[Сергій Гера]], який незадовго до цього покинув гурт [[Скрябін]], став повноправним учасником [[Друга Ріка|Другої Ріки]].

== Про альбом ==
З моменту виходу пісні ''«Оксана»''  у гурту досить довго не було нового матеріалу — переважну більшість цього часу музиканти провели у виступах. За час роботи над ним музичний напрям групи дещо змінився у напрямок до більш простої і неекспериментальної музики, що різнить його від нью-вейв направленості дебютника. Яскравим прикладом можна вважати пісні ''«Вже не сам»'' і ''«Новий день»'', хоча на платівці є і експериментальні речі на кшталт пісень ''«Шансон»'' та ''«Радіохіт»''. Також платівка, як і її попередник, має відголосок британського звучання у деяких композиціях, але вже у сторону [[брит-поп|брит-попу]].

Запис альбому проходив на київський студії «Столиця звукозапис» за участі Віталія Телезіна, котрий окрім зведення відповідав також за аранжування клавішних [https://web.archive.org/web/20171224214300/http://music.com.ua/news/rock/2003/05/13/8738.html].

== Походження назви ==
Як кажуть самі музиканти, назва альбому означає не тільки його порядковий номер у дискографії гурту, а й час, за який музиканти писали пісні і записували їх для платівки [https://web.archive.org/web/20171224214300/http://music.com.ua/news/rock/2003/05/13/8738.html]:
{{цитата|''Чому наш альбом отримав таку назву? «Два» — тому що це наша друга платівка. Ми працювали над ним два роки та реліз відбувся 2 травня. Нам подобається, коли пальцями показують цифру «два» - це вишглядає, як «Вікторія»...А якщо серйозно - то спочатку альбом мав називатися «Друга Ріка», а потім вже вирішили назвати як зараз.''|30em|[[Харчишин Валерій Володимирович|Валерій Харчишин]], лідер гурту}}

== Промоушн альбому ==
В один день із виходом платівки відбулося також представлення нового матеріалу під час виступу на фестивалі [[Таврійські ігри]]. Офіційна презентація пройшла 14 травня у київському клубі "Опіум". [https://web.archive.org/web/20171224213649/http://music.com.ua/news/alternative/2003/04/22/8489.html].

== Композиції ==

{{tracklist
| title1          = Математика
| lyrics1         = В. Харчишин
| music1          = В. Харчишин
| length1         = 3:29
| title2          = Алло
| lyrics2         = В. Харчишин
| music2          = О. Барановський
| length2         = 3:55
| title3          = Вже не сам
| lyrics3         = В. Харчишин
| music3          = О. Барановський
| length3         = 3:26
| title4          = Новий день
| lyrics4         = В. Харчишин
| music4          = Друга Ріка
| length4         = 4:16
| title5          = Я чую тебе тут
| lyrics5         = В. Харчишин
| music5          = Друга Ріка
| length5         = 4:46
| title6          = Шансон
| lyrics6         = В. Харчишин
| music6          = О. Барановський / В. Харчишин
| length6         = 3:40
| title7          = Нічий
| lyrics7         = В. Харчишин
| music7          = Друга Ріка
| length7         = 4:03
| title8          = Це love-fun
| lyrics8         = В. Харчишин
| music8          = Друга Ріка
| length8         = 4:01
| title9          = Радіохіт
| lyrics9         = В. Харчишин
| music9          = Друга Ріка
| length9         = 3:14
}}
{{Track listing
| headline        = Не зовсім бонуси:
| title10         = Оксана
| lyrics10        = В. Харчишин
| music10         = О. Барановський
| length10        = 4:51
| title11         = Математика electro
| lyrics11        = В. Харчишин
| music11         = В. Харчишин
| length11        = 3:03
|total_length = 40:55
}}

== Музиканти ==
'''Друга Ріка'''
* [[Валерій Харчишин]] — вокал, труба (Трек 1)
* [[Олександр Барановський]] — гітара
* [[Сергій Біліченко]] — гітара
* [[Віктор Скуратовський]] — бас-гітара
* [[Олексій Дорошенко]] — барабани

'''Запрошені музиканти'''
* [[Гера Сергій|Сергій Гера]] — клавішні (Треки 4, 5)
* Віталій Телезін — синтезатори, програмування (Треки 1, 3, 6, 7, 8, 11)
* Сергій Ковальов — аранжування струнних та диригування

== Посилання ==

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}
{{Друга Ріка}}

[[Категорія:Альбоми гурту Друга Ріка]]

title: Студійний альбом

Виконавець: Друга Ріка

Дата випуску: 2 травня 2003 (MC, CD)

Жанр: Поп-рок, Альтернативний рок, Український рок

Лейбли: Lavina Music

title: Хронологія Друга Ріка

| Попередній | Я є (2000) |: | Рекорди (2005) | Наступний |

title: Сингли з Два

Сингли з Два: 1. «Оксана» · Випущений: квітень 2001 2. «Математика» · Випущений: грудень 2002 3. «Вже не сам» · Випущений: 27 квітня 2003 4. «Шансон» · Випущений: 2003

Рекорди · (2005): Наступний

title: Друга Ріка

Студійні альбоми: Я є Два Рекорди Мода Metanoia. Part 1 Supernation Піраміда

Збірки: Денніч THE BEST 1999 - 2009

Концертні тури: Supernation-тур (2014-2015) Всеукраїнський тур (2016) Піраміда-тур (2018) Американський тур (2019) Інша ріка (2022) (скасовано) Хто якщо не ти? (2022)

title: Сингли Друга Ріка

Я є: «Впусти мене» «Там, де ти»

Два: «Оксана» «Математика» «Вже не сам» «Шансон»

Рекорди: «Так мало тут тебе» «П'ю з твоїх долонь» «Спи до завтра» «Три хвилини» «Відчиняй» (дует із Jazzex )

Денніч: «Денніч»

Мода: «Кінець світу» «Фурія» «Пропоную мир» «Космоzоо» «Дотик»

THE BEST 1999 - 2009/ · Выбираю Любовь1: «Догоним! Доженемо!» (дует із Токіо)

Metanoia. Part 1: «Ти зі мною (Я здаюсь!)» «Незнайомка» «Пробач (Все мине)» «Світ на різних берегах (Her şey yolunda)» (дует із Mor ve Ötesi )

Supernation: «Назавжди (НаНаМаНа)» «Я чую» «Париж (Дай мені вогню)» «Засинай»

Ververa2: «Скажи» (дует із Вірою Брежнєвою )

Піраміда: «Монстр» «Ангел» «Ти є я» «Секрет» «Доки я не пішов» «Дощ/Хай вмиє нас»

Інші пісні: «Hey You» (спільно із Lama та Dazzle Dreams ) «Остання» «Чи ти почув»


text:
# IGES
IGES (вимовляється: ай-джес, Digital Representation for Communication of Product Definition Data (укр. цифрове подання для обміну даними які визначають продукт) - двовимірний/тривимірний векторний формат графіки; використовується багатьма CAD-програмами.
Вперше опублікований у січні 1980 року Національним інститутом стандартів та технологій (США), з кодом NBSIR 80-1978. Багато документів (наприклад, ранні версії Стандартів Захисту MIL-PRF-28000 та MIL-STD-1840) посилаються на нього як на ASME (Американське товариство інженерів-механіків) Y14.26M, позначення Американського національного інституту стандартів, яка схвалила IGES версії 1.0.
За допомогою IGES, в CAD можна передавати моделі кругових діаграм, каркасів моделей, поверхонь будь-якої форми або подання суцільних моделей. Додатки, що підтримують IGES, включають в себе інженерну графіку, аналітичні моделі та інші виробничі функції.

## Історія
Проєкт IGES було розпочато у 1979 р. групою CAD-користувачів і постачальників, включаючи Boeing, General Electric, Xerox, Computervision і Applicon, за підтримки Національного інституту стандартів і технологій США (зараз — NIST), та Міністерством оборони США. Назва ретельно вибиралася, щоб уникнути будь-яких натяків на стандарти баз даних постачальників CAD-систем, що конкурували. З 1988 р. Міністерство оборони вимагало, щоб вся цифрова Виробнича Інформація Продукту (англ. Product Manufacturing Information (PMI) для збройових систем (інженерна графіка, діаграми та інше) була переведена в IGES формат. Надалі будь-які постачальники CAx програмного забезпечення, які бажали запропонувати свій продукт Міністерству Оборони США та його партнерам, мали організувати підтримку читання та запису файлів формату IGES. Будучі ANSI-стандартом з 1980 р., IGES згенерував достатньо даних, щоб заповнити ними сховища з касетами й CD-дисками цифрової Виробничої Інформації для автомобільної, аерокосмічної та суднобудівної індустрій, а також для систем озброєння починаючи з систем управління ракетами типу Трайдент авіаносці. Ці частини моделей повинні були використовуватися ще багато років після того, як автори початкового дизайну вийшли з бізнесу, і IGES-файли будуть давати можливість доступу до цих даних ще десятиліття. Сьогодні плагіни для браузерів підтримують перегляд IGES-файлів, створених 20 років тому, з будь-якої точки світу. Після першого релізу STEP (Стандарт STEP ISO 10303) у 1994 р., інтерес до подальшої розробки IGES згас, і версія 5.3 (1996) була останнім випущеним стандартом. Десять років по тому, STEP виконала свою обіцянку замінити IGES, що залишився найбільш широко використовуваним CAx та PMI стандартом взаємодії.

## Формат файлів
IGES-файл складається з 80-символьних ASCII-записів (довжина запису походить з ери перфокарт). Текстові рядки представлені у «Холерит» форматі — число символів у рядку, плюс літера «Н» і сам рядок. Приклад — "4HSLOT" (аналогічний формат текстових рядків був у мові Фортран). Ранні IGES-транслятори мали проблеми з комп'ютерами IBM, що використовували EBCDIC-кодування тексту, так що деякі EBCDIC-ASCII перекладачі замінювали символи неправильно або неправильно ставили біт парності, викликаючи проблеми з читанням. Розглянемо дуже короткий IGES-файл 1987 року, що включає в себе лише сутності пари точок (POINT, тип 116), пари півкіл (CIRCULAR ARC, тип 100) і двох ліній (LINE, тип 110).
```
                                                                        S      1
1H,,1H;,4HSLOT,37H$1$DUA2:[IGESLIB.BDRAFT.B2I]SLOT.IGS;,                G      1
17HBravo3 BravoDRAFT,31HBravo3->IGES V3.002 (02-Oct-87),32,38,6,38,15,  G      2
4HSLOT,1.,1,4HINCH,8,0.08,13H871006.192927,1.E-06,6.,                   G      3
31HD. A. Harrod, Tel. 313/995-6333,24HAPPLICON - Ann Arbor, MI,4,0;     G      4
     116       1       0       1       0       0       0       0       1D      1
     116       1       5       1       0                               0D      2
     116       2       0       1       0       0       0       0       1D      3
     116       1       5       1       0                               0D      4
     100       3       0       1       0       0       0       0       1D      5
     100       1       2       1       0                               0D      6
     100       4       0       1       0       0       0       0       1D      7
     100       1       2       1       0                               0D      8
     110       5       0       1       0       0       0       0       1D      9
     110       1       3       1       0                               0D     10
     110       6       0       1       0       0       0       0       1D     11
     110       1       3       1       0                               0D     12
116,0.,0.,0.,0,0,0;                                                    1P      1
116,5.,0.,0.,0,0,0;                                                    3P      2
100,0.,0.,0.,0.,1.,0.,-1.,0,0;                                         5P      3
100,0.,5.,0.,5.,-1.,5.,1.,0,0;                                         7P      4
110,0.,-1.,0.,5.,-1.,0.,0,0;                                           9P      5
110,0.,1.,0.,5.,1.,0.,0,0;                                            11P      6
S      1G      4D     12P      6                                        T      1

```

Файл розділений на 5 секцій, позначених літерами (S, G, D, P або T) у стовпчику 73. Характеристики та геометрична інформація для кожної сутності поділені між двома секціями; одна — у форматі фіксованої довжини (Directory Entry, або DE секція), інша у складовій запису, з фіксованою точкою (Parameter Data, або PD секція). При відображенні ми повинні бачити дві жовті крапки, одна з яких на початку координат [0,0,0], два червоні півкола і дві зелені лінії.

## Рекурсивний стандарт
Одна з унікальних характеристик стандарту IGES — це те, що він був першим ANSI-стандартом, що документується за допомогою самого себе. З версії 4.0, всі технічні ілюстрації для друкованої версії стандарту генерувалися з IGES-файлів. Електронна система верстки (LaTeX) інтегрує растрові зображення, згенеровані з IGES файлів з PostScript, що посилаються на лазерний принтер, так що текст і зображення друкуються на одній сторінці для подальшого використання як готова комерційна публікація. Починаючи з IGES версій 5.2 і 5.3 (найостанніші версії, схвалені ANSI) стандарт став доступний як PDF-документ.
Багато ілюстрацій (усі вони відповідають набору інженерних креслень Міністерства оборони MIL-D-28000 IGES) використовують сутності, які вони описують, наприклад, ілюстрацію СУБ’ЄТКИ (СТРІЛКА) (тип 214) який можна використовувати як тестовий приклад для розробників перекладача, оскільки він містить усі 12 стилів стрілок, визначених стандартом. Ці приклади файлів WYSIWYG можна відрізнити за літерою «F» і «X» у назві файлу (наприклад, f214x.igs[12]), і члени спільноти IGES називають цю бібліотеку X-файлами IGES.
Ось один із прикладів малюнків, Малюнок 2 із Додатка A (fmeparte.igs[13]), який з’являється в кожній версії IGES, починаючи з Версії 3.0. Він використовує лінійні, кутові та ординатні розміри, а також приклади як кругових, так і конічних дуг. Зазвичай це перша частина, яка використовується під час тестування перекладача IGES, оскільки стандарт містить зображення того, як він має виглядати.

wikiname: ukwiki

title: IGES

in_language: uk

wikitext:
[[File:Initial Graphics Exchange Specification Logo.svg|thumb|upright|Логотип проекту IGES від [[Національний інститут стандартів і технології|Національним інститутом стандартів та технологій]]]]
'''IGES''' (вимовляється: ай-джес, Digital Representation for Communication of Product Definition Data ([[укр.]] ''цифрове подання для обміну даними які визначають продукт'') - двовимірний/тривимірний векторний формат графіки; використовується багатьма [[Система автоматизованого проєктування і розрахунку|CAD]]-програмами.

Вперше опублікований у січні 1980 року [[Національний інститут стандартів і технології|Національним інститутом стандартів та технологій (США)]], з кодом '''NBSIR 80-1978'''. Багато документів (наприклад, ранні версії Стандартів Захисту MIL-PRF-28000<ref>{{Cite web|url=http://www.dt.navy.mil/tot-shi-sys/des-int-pro/tec-inf-sys/cal-std/doc/28000b.pdf|title=MIL-PRF-28000B|website=[[United States Department of the Navy|navy.mil]]|date=1999-09-30|deadurl=unknown-host|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070920011448/http://www.dt.navy.mil/tot-shi-sys/des-int-pro/tec-inf-sys/cal-std/doc/28000b.pdf|archivedate=2007-09-20}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070920011448/http://www.dt.navy.mil/tot-shi-sys/des-int-pro/tec-inf-sys/cal-std/doc/28000b.pdf |date=2007-09-20 }}</ref> та MIL-STD-1840<ref>{{Cite web|url=http://www.dt.navy.mil/tot-shi-sys/des-int-pro/tec-inf-sys/cal-std/doc/1840c.pdf|title=MIL-STD-1840C|website=[[United States Department of the Navy|navy.mil]]|date=1997-06-99|deadurl=unknown-host|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070920013600/http://www.dt.navy.mil/tot-shi-sys/des-int-pro/tec-inf-sys/cal-std/doc/1840c.pdf|archivedate=2007-09-20}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070920013600/http://www.dt.navy.mil/tot-shi-sys/des-int-pro/tec-inf-sys/cal-std/doc/1840c.pdf |date=2007-09-20 }}</ref>) посилаються на нього як на ASME ([[Американське товариство інженерів-механіків]]) Y14.26M, позначення [[Американський інститут національних стандартів|Американського національного інституту стандартів]], яка схвалила IGES версії 1.0.

За допомогою IGES, в CAD можна передавати моделі кругових діаграм, каркасів моделей, поверхонь будь-якої форми або подання суцільних моделей. Додатки, що підтримують IGES, включають в себе [[Технічне креслення|інженерну графіку]], аналітичні моделі та інші виробничі функції.

== Історія ==
Проєкт IGES було розпочато у 1979 р. групою CAD-користувачів і постачальників, включаючи [[Boeing]], [[General Electric]], [[Xerox]], [[Computervision]] і [[Applicon]], за підтримки [[Національний інститут стандартів і технології|Національного інституту стандартів і технологій США]] (зараз — NIST), та [[Міністерство оборони США|Міністерством оборони США]]. Назва ретельно вибиралася, щоб уникнути будь-яких натяків на стандарти баз даних постачальників CAD-систем, що конкурували. З 1988 р. Міністерство оборони вимагало, щоб вся цифрова Виробнича Інформація Продукту ({{Lang-en|Product Manufacturing Information (PMI)}} для збройових систем ([[Технічне креслення|інженерна графіка]], діаграми та інше) була переведена в IGES формат. Надалі будь-які постачальники CAx програмного забезпечення, які бажали запропонувати свій продукт Міністерству Оборони США та його партнерам, мали організувати підтримку читання та запису файлів формату IGES. Будучі ANSI-стандартом з 1980 р., IGES згенерував достатньо даних, щоб заповнити ними сховища з касетами й CD-дисками цифрової Виробничої Інформації для автомобільної, аерокосмічної та суднобудівної індустрій, а також для систем озброєння починаючи з систем управління ракетами типу [[Трайдент (ракета)|Трайдент]] авіаносці. Ці частини моделей повинні були використовуватися ще багато років після того, як автори початкового дизайну вийшли з бізнесу, і IGES-файли будуть давати можливість доступу до цих даних ще десятиліття. Сьогодні плагіни для браузерів підтримують перегляд IGES-файлів, створених 20 років тому, з будь-якої точки світу. Після першого релізу STEP (Стандарт STEP ISO 10303) у 1994 р., інтерес до подальшої розробки IGES згас, і версія 5.3 (1996) була останнім випущеним стандартом. Десять років по тому, STEP виконала свою обіцянку замінити IGES, що залишився найбільш широко використовуваним CAx та PMI стандартом взаємодії.

== Формат файлів ==
IGES-файл складається з 80-символьних [[ASCII]]-записів (довжина запису походить з ери перфокарт). Текстові рядки представлені у «Холерит» форматі — число символів у рядку, плюс літера «Н» і сам рядок. Приклад — "4HSLOT" (аналогічний формат текстових рядків був у мові [[Фортран]]). Ранні IGES-транслятори мали проблеми з комп'ютерами [[IBM]], що використовували [[EBCDIC]]-кодування тексту, так що деякі EBCDIC-ASCII перекладачі замінювали символи неправильно або неправильно ставили [[біт парності]], викликаючи проблеми з читанням. Розглянемо [https://web.archive.org/web/20091212024736/http://www.iges5x.org/misc/slot.shtml дуже короткий IGES-файл] 1987 року, що включає в себе лише сутності пари точок (POINT, тип 116), пари півкіл (CIRCULAR ARC, тип 100) і двох ліній (LINE, тип 110).

                                                                        S      1
1H,,1H;,4HSLOT,37H$1$DUA2:[IGESLIB.BDRAFT.B2I]SLOT.IGS;,                G      1
17HBravo3 BravoDRAFT,31HBravo3->IGES V3.002 (02-Oct-87),32,38,6,38,15,  G      2
4HSLOT,1.,1,4HINCH,8,0.08,13H871006.192927,1.E-06,6.,                   G      3
31HD. A. Harrod, Tel. 313/995-6333,24HAPPLICON - Ann Arbor, MI,4,0;     G      4
     116       1       0       1       0       0       0       0       1D      1
     116       1       5       1       0                               0D      2
     116       2       0       1       0       0       0       0       1D      3
     116       1       5       1       0                               0D      4
     100       3       0       1       0       0       0       0       1D      5
     100       1       2       1       0                               0D      6
     100       4       0       1       0       0       0       0       1D      7
     100       1       2       1       0                               0D      8
     110       5       0       1       0       0       0       0       1D      9
     110       1       3       1       0                               0D     10
     110       6       0       1       0       0       0       0       1D     11
     110       1       3       1       0                               0D     12
116,0.,0.,0.,0,0,0;                                                    1P      1
116,5.,0.,0.,0,0,0;                                                    3P      2
100,0.,0.,0.,0.,1.,0.,-1.,0,0;                                         5P      3
100,0.,5.,0.,5.,-1.,5.,1.,0,0;                                         7P      4
110,0.,-1.,0.,5.,-1.,0.,0,0;                                           9P      5
110,0.,1.,0.,5.,1.,0.,0,0;                                            11P      6
S      1G      4D     12P      6                                        T      1

Файл розділений на 5 секцій, позначених літерами (S, G, D, P або T) у стовпчику 73. Характеристики та геометрична інформація для кожної сутності поділені між двома секціями; одна — у форматі фіксованої довжини (Directory Entry, або DE секція), інша у складовій запису, з фіксованою точкою (Parameter Data, або PD секція). При відображенні ми повинні бачити дві жовті крапки, одна з яких на початку координат [0,0,0], два червоні півкола і дві зелені лінії.
[[Файл:Slot.gif|центр]]

== Рекурсивний стандарт ==
Одна з унікальних характеристик стандарту IGES — це те, що він був першим [[Американський інститут національних стандартів|ANSI]]-стандартом, що документується за допомогою самого себе. З версії 4.0, всі технічні ілюстрації для друкованої версії стандарту генерувалися з IGES-файлів. Електронна система верстки ([[LaTeX]]) інтегрує растрові зображення, згенеровані з IGES файлів з [[PostScript]], що посилаються на лазерний принтер, так що текст і зображення друкуються на одній сторінці для подальшого використання як готова комерційна публікація. Починаючи з IGES версій 5.2 і 5.3 (найостанніші версії, схвалені ANSI) стандарт став доступний як [[PDF]]-документ.

Багато ілюстрацій (усі вони відповідають набору інженерних креслень Міністерства оборони MIL-D-28000 IGES) використовують сутності, які вони описують, наприклад, ілюстрацію СУБ’ЄТКИ (СТРІЛКА) (тип 214) який можна використовувати як тестовий приклад для розробників перекладача, оскільки він містить усі 12 стилів стрілок, визначених стандартом. Ці приклади файлів WYSIWYG можна відрізнити за літерою «F» і «X» у назві файлу (наприклад, f214x.igs[12]), і члени спільноти IGES називають цю бібліотеку X-файлами IGES.

Ось один із прикладів малюнків, Малюнок 2 із Додатка A (fmeparte.igs[13]), який з’являється в кожній версії IGES, починаючи з Версії 3.0. Він використовує лінійні, кутові та ординатні розміри, а також приклади як кругових, так і конічних дуг. Зазвичай це перша частина, яка використовується під час тестування перекладача IGES, оскільки стандарт містить зображення того, як він має виглядати.

[[File:figa2.gif|center|500px]]

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* [https://web.archive.org/web/20120821190122/http://www.uspro.org/documents/IGES5-3_forDownload.pdf IGES 5.3 (ANSI-1996)] в PDF від US Product Data Association (USPRO)
* [http://www.iges5x.org/ IGES 5.x Preservation Society] має cample IGES files for testing translators
* {{Cite web|url=http://ts.nist.gov/standards/iges/|title=A General Description of IGES|website=[[National Institute of Standards and Technology|nist.gov]]|archiveurl=https://www.webcitation.org/66meP6swl?url=http://www.nist.gov/el/msid/standards.cfm|archivedate=2012-04-09|deadurl=yes}}
{{САПР}}
[[Категорія:Векторна графіка]]
[[Категорія:Графічні формати]]
[[Категорія:Формати файлів CAD-програм]]
[[Категорія:САПР]]


text:
# Тернове (Комиш-Зорянська селищна громада)
Тернове́ — село в Україні, у Більмацькій селищній громаді Пологівського району Запорізької області. Населення становить 118 осіб.

## Географія
Село Тернове знаходиться біля витоків річки Грузенька, на відстані 2 км від села Руденка. Поруч проходить залізниця, блокпост 346 км за 1 км.

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Кількість | Відсоток |
| ---------- | --------- | -------- |
| українська | 108       | 91.53%   |
| російська  | 9         | 7.62%    |
| вірменська | 1         | 0.85%    |
| Усього     | 118       | 100%     |

wikitext:
{{Otheruses}}
{{Село
| назва           = Тернове
| область         = [[Запорізька область]]
| район           = [[Пологівський район]]
| громада         = [[Комиш-Зорянська селищна громада]]
| код КОАТУУ      = 2322788003
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 118
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 15,47
| ref-площа       =
| щільність       = 7,63
| поштовий індекс = 71030
| телефонний код  = 6147
| координати      = {{coord|47|20|25|N|36|50|3|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 47|
| lat_min         = 20|
| lat_sec         = 25
| lon_deg         = 36|
| lon_min         = 50|
| lon_sec         = 3
| висота          = 218
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 71031, Запорізька обл., Більмацький р-н, с. Шевченківське, вул. Шевченка, 29
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Тернове́''' — [[село]] в Україні, у [[Більмацька селищна громада|Більмацькій селищній громаді]] [[Пологівський район|Пологівського району]] [[Запорізька область|Запорізької області]]. Населення становить 118 осіб.

== Географія ==
Село ''Тернове'' знаходиться біля витоків річки [[Грузенька]], на відстані 2 км від села [[Руденка (Пологівський район)|Руденка]]. Поруч проходить залізниця, блокпост [[346 км (блокпост)|346 км]] за 1 км.

== Населення ==
=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="wikitable sortable"
!Мова
!Кількість
!Відсоток
|-
|[[Українська мова|українська]]
|108
|91.53%
|-
|[[Російська мова|російська]]
|9
|7.62%
|-
|[[Вірменська мова|вірменська]]
|1
|0.85%
|- class="sortbottom"
!Усього
|118
|100%
|}

== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/zaporozhskaja/26036 Погода в селі Тернове]

{{Zaporizhia-geo-stub}}

{{Портали|Україна|Запорізька область|Географія}}
{{Комиш-Зорянська селищна громада}}
{{Куйбишевський район (Запорізька область)}}

[[Категорія:Села Запорізької області]]

title: село Тернове

Країна: Україна

Область: Запорізька область

Район: Пологівський район

Тер. громада: Комиш-Зорянська селищна громада

title: Основні дані

Густота населення: 7,63 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Тернове


text:
# Жожикашвілі Володимир Олександрович
Володимир Олександрович Жожикашвілі (28 травня 1925 - 1 листопада 2008) — видатний вчений, доктор технічних наук, генеральний конструктор радянської системи бронювання авіаквитків «Сирена»
Працював в московському Інституті проблем управління ім. Трапєзнікова (ІПУ), де очолював лаб. № 17 «Автоматизованих систем масового обслуговування» з дня її заснування в 1957 р.
Відомий як автор декількох праць, які були виконані або вперше у світі, або вперше в СРСР і Росії. До цих робіт належать розробка безконтактних систем телемеханіки на магнітних елементах з прямокутною петлею гістерезису і автоматизованих систем масового обслуговування, у тому числі з технологією комп'ютерного розпізнавання мови.
Професор, академік Міжнародної академії інформатизації, іноземний член Академії наук Грузії, заслужений машинобудівник РРФСР.

title: Жожикашвілі Володимир Олександрович

wikitext:
'''Володимир Олександрович Жожикашвілі''' ([[28 травня]] [[1925]] - [[1 листопада]] [[2008]]) — видатний вчений, доктор технічних наук, генеральний конструктор [[СРСР|радянської]] системи бронювання авіаквитків [[Сирена (автоматизована система)|«Сирена»]]

Працював в [[Москва|московському]] [[Інститут проблем управління ім. В.О. Трапєзнікова|Інституті проблем управління ім. Трапєзнікова]] (ІПУ), де очолював лаб. № 17 «Автоматизованих систем масового обслуговування» з дня її заснування в [[1957]] р.

Відомий як автор декількох праць, які були виконані або вперше у світі, або вперше в СРСР і [[Росія|Росії]]. До цих робіт належать розробка безконтактних систем телемеханіки на магнітних елементах з прямокутною петлею гістерезису і автоматизованих систем масового обслуговування, у тому числі з технологією комп'ютерного розпізнавання мови.

Професор, академік Міжнародної академії інформатизації, іноземний член [[Академія наук Грузії|Академії наук Грузії]], заслужений машинобудівник [[РРФСР]].

== Посилання ==
* [http://www.ipu.ru/node/11943 Жожикашвили Владимир Александрович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160310085353/http://www.ipu.ru/node/11943 |date=10 березня 2016 }} {{ref-ru}}

[[Категорія:Кібернетики]]


text:
# Південно-Східна Українська Автономна Республіка
Південно-Східна Українська Автономна Республіка скорочено ПСУАР (рос. Юго-Восточная Украинская Автономная Республика) іноді згадується у ЗМІ як «ПіСУАР» — проєкт від'єднання південних та східних областей від решти України та утворення автономії. Проєкт переважно просували представники Партії регіонів у відповідь на поразку Віктора Януковича в президентських виборах та Помаранчеву революцію 2004 року. Не реалізований в зв'язку з перемогою Помаранчевої революції й обранням Президентом України Віктора Ющенка.

## Короткі відомості
26 листопада 2004 року сесія Луганської обласної ради ухвалила рішення про створення Автономної Південно-Східної Української Республіки. Депутати заявили про закриття зовнішніх кордонів і звернулися по допомогу до президента РФ Володимира Путіна. У відповідь на це, Міністр юстиції України Олександр Лавринович запевнив, що адміністративно-територіальний устрій України визначається Конституцією, тож Україна є унітарною державою, а її територія в рамках чинного кордону є цілісною і недоторканною. Цього ж дня громада прихильників Віктора Януковича в Одеській області на чолі з Русланом Боделаном, міським головою Одеси, проголосила резолюцію з вимогою визнання міста Одеси й усієї Одеської області самоврядною територією «Новоросійський край». Наступного дня позачергова сесія ради Харківської області зосередила всю владу в руках губернатора Євгена Кушнарьова, створила виконавчі комітети обласної й районних рад та надала їм повноваження органів державної влади. Сесія зобов'язала обласні управління Держскарбниці й Нацбанку призупинити перерахування коштів до держбюджету. Представникові Харківського виконкому Євгенові Кушнарьову доручено вести координацію дій із ВР АРК та радами Донецької, Дніпропетровської, Запорізької, Луганської, Одеської, Херсонської й Миколаївської областей, міськрадою Севастополя. За умови подальшого «загострення ситуації» Євген Кушнарьов мав би координувати свої дії з цими областями задля створення Південно-Східної автономії.
28 листопада в Сєвєродонецьку прихильники Януковича провели так званий «Всеукраїнський з'їзд народних депутатів і депутатів місцевих рад», на якому визнали легітимним обрання Віктора Януковича на посаду президента України, а у разі обрання на цю посаду Віктора Ющенка вирішено наполягати на проведенні референдуму щодо зміни адміністративно-територіального устрою України. Серед делегатів звучали заклики створити підрозділи самооборони й проголосити державу зі столицею в Харкові. Сам Віктор Янукович у своєму виступі закликав не вдаватися до радикальних дій і наголосив: «як тільки проллється крапля крові, ми не зупинимо цей потік. Це буде на совісті тих, хто спровокував цю ситуацію» (хоча це не завадило йому десятьма роками пізніше почати розстріл Майдану).
Одним із гасел, під якими в третьому турі виборів Віктора Ющенка обрали Президентом України, було засудження тих, хто зазіхнув на територіальну цілісність України (насамперед, Луганська рада). Проти Євгена Кушнарьова й Олександра Єфремова порушили карні справи за частиною 2, статті 110 Карного кодексу України за «посягання на територіальну цілісність і недоторканність України», та жодних вироків винесено не було. Учасника з'їзду Бориса Колеснікова, на той час голову Донецької облради, Віктор Ющенко згодом навіть нагородив орденом «За заслуги».

wikitext:
[[Файл:Ukraine einfach Wahlen 3WG english.png|300px|thumb|Результати другого туру президентських виборів 2004 р. Регіони, де більшість голосів набрав Янукович (відзначено синім), ініціаторами проєкту передбачалося об'єднати в складі Південно-Східної Української Автономної Республіки]]
{{значення|пісуар}}
'''Південно-Східна Українська Автономна Республіка''' скорочено '''ПСУАР''' ({{lang-ru|Юго-Восточная Украинская Автономная Республика}}) іноді згадується у ЗМІ як '''«[[Пісуар|ПіСУАР]]»'''<ref>{{cite web |url=http://tyzhden.ua/Politics/66863 |publisher=Український тиждень |title=Нас штовхають у ПіСУАР |date=12 грудня 2012 |accessdate=19 травня 2014}}</ref><ref>{{cite web |url=http://www.day.kiev.ua/uk/blog/politika/i-znovu-pisuar |publisher=День |title=І знову ПІСУАР |date=8 квітня 2014 |accessdate=19 травня 2014}}</ref> — проєкт від'єднання [[Південна Україна|південних]] та [[Східна Україна|східних]] областей від решти України та утворення автономії. Проєкт переважно просували представники [[Партія регіонів|Партії регіонів]] у відповідь на поразку [[Янукович Віктор Федорович|Віктора Януковича]] в президентських виборах та [[Помаранчева революція|Помаранчеву революцію]] 2004 року. Не реалізований в зв'язку з перемогою Помаранчевої революції й обранням Президентом України [[Ющенко Віктор Андрійович|Віктора Ющенка]].

== Короткі відомості ==
[[26 листопада]] [[2004]] року сесія [[Луганська обласна рада|Луганської обласної ради]] ухвалила рішення про створення Автономної Південно-Східної Української Республіки. Депутати заявили про закриття зовнішніх кордонів і звернулися по допомогу до президента [[Росія|РФ]] [[Путін Володимир Володимирович|Володимира Путіна]]. У відповідь на це, [[Список міністрів юстиції України|Міністр юстиції України]] [[Лавринович Олександр Володимирович|Олександр Лавринович]] запевнив, що адміністративно-територіальний устрій України визначається [[Конституція України|Конституцією]], тож Україна є унітарною державою, а її територія в рамках чинного кордону є цілісною і недоторканною.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravda.com.ua/news/2004/11/26/3004702/ |title=Луганськ хоче відокремитись і шукає підтримки у Путіна |website=Українська правда |language=uk |access-date=2025-06-29}}</ref> Цього ж дня громада прихильників Віктора Януковича в [[Одеська область|Одеській області]] на чолі з [[Боделан Руслан Борисович|Русланом Боделаном]], міським головою Одеси, проголосила резолюцію з вимогою визнання міста Одеси й усієї Одеської області самоврядною територією «<nowiki/>[[Новоросія|Новоросійський край]]<nowiki/>».<ref>{{Cite web |url=https://zn.ua/ukr/internal/odesa_zbirae_groshi_na_valeryanku.html |title=Одеса збирає гроші на валер’янку |website=Зеркало недели {{!}} Дзеркало тижня {{!}} Mirror Weekly |language=uk |access-date=2025-06-29}}</ref><ref>{{Cite news|url=http://korrespondent.net/ukraine/events/107883|title=Одесские сторонники Януковича хотят отделиться от Украины в Новороссию|last=|first=|date=|language=ru|work=|accessdate=2017-02-03}}</ref> Наступного дня позачергова сесія ради Харківської області зосередила всю владу в руках губернатора [[Кушнарьов Євген Петрович|Євгена Кушнарьова]], створила виконавчі комітети обласної й районних рад та надала їм повноваження органів державної влади.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravda.com.ua/news/2004/11/27/3004729/ |title=Кушнарьов реально оголосив автономію Харківської області |website=Українська правда |language=uk |access-date=2025-06-29}}</ref> Сесія зобов'язала обласні управління Держскарбниці й Нацбанку призупинити перерахування коштів до держбюджету. Представникові Харківського виконкому Євгенові Кушнарьову доручено вести координацію дій із [[Верховна Рада Автономної Республіки Крим|ВР АРК]] та радами Донецької, Дніпропетровської, Запорізької, Луганської, Одеської, Херсонської й Миколаївської областей, міськрадою Севастополя. За умови подальшого «загострення ситуації» Євген Кушнарьов мав би координувати свої дії з цими областями задля створення Південно-Східної автономії.

[[28 листопада]] в [[Сєвєродонецьк]]у прихильники [[Янукович Віктор Федорович|Януковича]] провели так званий [[Перший Всеукраїнський з'їзд народних депутатів та депутатів місцевих рад|«Всеукраїнський з'їзд народних депутатів і депутатів місцевих рад»]], на якому визнали легітимним обрання Віктора Януковича на посаду президента України, а у разі обрання на цю посаду [[Ющенко Віктор Андрійович|Віктора Ющенка]] вирішено наполягати на проведенні референдуму щодо зміни адміністративно-територіального устрою України.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravda.com.ua/news/2004/11/28/3004779/ |title=У ДОНЕЦЬКУ ПРОЙДЕ РЕФЕРЕНДУМ. ЯКИЙ НЕ БУДЕ МАТИ ЖОДНИХ НАСЛІДКІВ |website=Українська правда |language=uk |access-date=2025-06-29}}</ref> Серед делегатів звучали заклики створити підрозділи самооборони й проголосити державу зі столицею в [[Харків|Харкові]]. Сам Віктор Янукович у своєму виступі закликав не вдаватися до радикальних дій і наголосив: «як тільки проллється крапля крові, ми не зупинимо цей потік. Це буде на совісті тих, хто спровокував цю ситуацію» (хоча це не завадило йому десятьма роками пізніше почати [[Протистояння в Україні 18—21 лютого 2014 року|розстріл Майдану]]).<ref>{{Cite web|url=http://espreso.tv/article/2016/11/28/yanukovych_onlayn|title=Януковича звинувачують у розстрілі Майдану, а в суді він - свідок. Чому|website=espreso.tv|accessdate=2017-02-03}}</ref>

Одним із гасел, під якими в третьому турі виборів Віктора Ющенка обрали Президентом України, було засудження тих, хто зазіхнув на територіальну цілісність України (насамперед, Луганська рада). Проти [[Кушнарьов Євген Петрович|Євгена Кушнарьова]] й [[Єфремов Олександр Сергійович|Олександра Єфремова]] порушили карні справи за частиною 2, статті 110 Карного кодексу України за «посягання на територіальну цілісність і недоторканність України»<ref>{{Cite web |url=https://www.pravda.com.ua/news/2004/11/30/3004849/ |title=ГЕНПРОКУРАТУРА Й СБУ ПОРУШИЛИ СПРАВИ ПО СЕПАРТИСТАХ. НЕВІДОМО ЯКИХ |website=Українська правда |language=uk |access-date=2025-06-29}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.from-ua.com/politics/42ca38f527c90/|title=На граблях федерализма|last=|first=|date=|website=www.from-ua.com|publisher=|language=|accessdate=2017-02-03}}</ref>, та жодних вироків винесено не було. Учасника з'їзду [[Колесніков Борис Вікторович|Бориса Колеснікова]], на той час голову Донецької облради, Віктор Ющенко згодом навіть нагородив орденом «За заслуги».<ref>{{Cite news|url=http://censor.net.ua/go/offer--ResourceID--69643|title=Ющенко наградил орденом обвиняемого в рэкете и сепаратизме главу штаба Партии регионов!|last=|first=|date=|language=ru-RU|work=|accessdate=2017-02-03}}</ref>

== Див. також ==
* [[Помаранчева революція]]
* [[Вибори Президента України 2004]]
* [[Донецько-Криворізька Радянська Республіка]]
* [[Сепаратизм в Україні]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

[[Категорія:Історія України після 1991]]
[[Категорія:Політика України]]
[[Категорія:Історія публічної влади України]]
[[Категорія:Сепаратизм в Україні]]
[[Категорія:2004 в Україні]]


text:
# Благодійний фонд Сергія Притули
Благодійна організація «Благодійний фонд Сергія Притули» — українська благодійна організація, яка спеціалізується на допомозі Силам оборони України та постраждалим від російсько-української війни. Займається придбанням та постачанням автомобілів, безпілотних літальних апаратів, тепловізорів, рацій, екіпірування, медикаментів.

## Історія заснування
Зареєстрована у липні 2020 року. Засновником є громадський діяч, волонтер та телеведучий Сергій Притула, директоркою на момент заснування — Ганна Гвоздяр. Станом на 2024 рік, посаду директора займає — Андрій Шувалов.
Відомою благодійна організація стала після початку повномасштабного російського вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року. Спершу фонд займався допомогою захисникам Києва. Сергій Притула організував штаб в офісі, куди всі зацікавлені приносили допомогу. Там вона розподілялася залежно від потреб.

## Проєкти
18 серпня 2022 року за 600 мільйонів гривень фонд придбав супутник компанії ICEYE для української розвідки .

### Придбання БПЛА
У березні 2022 року Сергій Притула від імені свого фонду оголосив про збір грошей на придбання безпілотника. Необхідні 10 мільйонів гривень були зібрані за 3,5 години. Загалом у період від 24 лютого до 19 травня 2022 року фонд зібрав на потреби Сил оборони України 700 мільйонів гривень.
У травні 2022 року Сергій Притула та гурт «Kalush Orchestra» продали на аукціоні кришталевий мікрофон, який гурт отримав за перемогу на Євробаченні-2022. Вторгована сума склала 900 тисяч доларів США (понад 33 мільйони гривень). Крім того, рожеву панамку, у якій на конкурсі виступав соліст гурту Олег Псюк, розіграли серед тих, хто зробив внесок на неї. Таким чином вдалося зібрати ще 11 мільйонів гривень. Всі вторговані гроші, понад 44 мільйони гривень, витратили на придбання комплексу безпілотників PD-2 для української армії.
8 червня 2022 року Фонд Сергія Притули та аукціонний дім «Дукат» оголосили про проведення аукціону з продажу 10 картин українських художників на військову тематику. Згодом Олена Грозовська у своєму Facebook написала, що за картини виторгували майже три мільйони гривень. Ці гроші витратять на придбання безпілотників «Валькірія».
20 червня 2022 року Сергій Притула повідомив, що його фонд придбав для військових 40 квадрокоптерів з тепловізорами, витративши на це 10 мільйонів гривень.
22 червня 2022 року Сергій Притула від імені свого фонду оголосив про збір грошей на придбання трьох безпілотників «Bayraktar TB2». Проєкт отримав назву «Народний Байрактар». Згідно із задумом, протягом тижня мало бути зібрано 500 мільйонів гривень. Фактично за три дні було зібрано 600 мільйонів гривень. Цієї суми мало б вистачити на чотири літальних апарати.
Після завершення збору коштів турецька компанія-виробник безпілотників «Baykar Makina» заявила, що передасть Україні три одиниці безплатно. Планується, що зібрані гроші будуть використані на потреби Збройних сил України.

### Придбання автомобілів
У березні 2022 року, невдовзі після початку повномасштабного російського вторгнення, був запущений проєкт «Пекельні тачки». Його суть полягає у зборі коштів, пошуку автомобілів, їхньому придбанні та відправлення підрозділам Сил оборони України. На сайті проєкту розміщені реквізити для перерахування благодійних внесків, а також контакти для людей, які можуть запропонувати свої авто для придбання.
5 травня 2022 року Фонд продав на аукціоні картину Марії Примаченко «Квіти виросли коло четвертого блока», виторгувавши 500 тисяч доларів (понад 18 мільйонів гривень). За ці гроші організація придбала 125 мікроавтобусів Volkswagen T5 та відправила їх українським військовим. Іноземці, які придбали картину, вирішили передати її до одного з музеїв Києва.

### Придбання Спартанів
Фонд Сергія Притули 2 листопада 2022 року оголосив новий збір коштів для ЗСУ. Спочатку планували зібрати 200 млн грн на закупівлю 50 бронетранспортерів Spartan.
За півтори доби було зібрано 236 млн грн. Грошей мало вистачити на закупівлю 60 таких бронетранспортерів. В кінцевому підрахунку зборів грошей було зібрано на 101 бронетранспортер.
Серед 101 придбаної машини є техніка восьми моделей:
- FV103 Spartan — бронетранспортер для перевезення особового складу;
- Samaritan — броньована гусенична медична евакуаційна машина;
- Sultan — броньована гусенична командна машина;
- Stormer — броньована гусенична машина під встановлення зенітної системи;
- Shielder — броньована гусенична машина для підвозу боєкомплекту, особового складу встановлення протитанкових ракетних комплексів;
- FV432 Bulldog — бронетранспортер для перевезення особового складу;
- FV434 — броньована гусенична машина з краном для ремонту та евакуації;
- Samson — броньована гусенична машина для евакуації бронетехніки.

Перша партія з 24 «Народного Спартану» була показана глядачам 3 березня 2023 року

### Інша благодійна діяльність
12 липня 2022 року 10-річна киянка Валерія Єжова пожертвувала Фонду 21 тисячу гривень. Ці гроші дівчинка зібрала, граючи з перехожими у шашки. Люди, які програвали, мали пожертвувати на потреби армії довільну суму.
29 серпня 2022 року благодійний фонд Сергія Притули, одеський ФК «Чорноморець» і керівництво одеського стадіону «Чорноморець» підписали меморандум про співпрацю.
До лютого 2022 діяльність фонду Сергія Притули забезпечували тодішній директор Ганна Гвоздяр, а також бухгалтер. Тільки ці дві людини отримували заробітну плату. В той час благодійна організація співпрацювала тільки з фондом «Повернись живим». Серед напрямків роботи фонду — допомога медичним закладам, як от «Охматдиту» та Інституту травматології.
У червні 2023 року, після підриву Каховської ГЕС, фонд Сергія Притули передав рятувальникам у Херсоні для ліквідації наслідків машину для відкачування мулу.
З 22 серпня 2023 року разом з українським коміком - Антоном Тимошенко, Сергій Притула веде розмовний подкаст "Гуртом та вщент" на Youtube каналі фонду.
У вересні 2024 року в США розпочав роботу Prytula Foundation U.S.A. Фонд є окремою благодійною організацією, заснованою для надання допомоги Україні в деокупованих і прифронтових районах для відновлення гідних і безпечних умов життя.
За 2024 рік подкаст "Гуртом та вщент" зміг інтегрувати на партнерських інтеграціях 5 321 600 грн та ще 4 200 000 грн додаткових переводів.
У травні 2025 року відбудеться музичний конкурс Євробачення. Цьогоріч Україну представлятиме гурт Ziferblat з піснею «Bird of Pray». Вона — глибоке емоційне осмислення реальності, у якій ми живемо. Основне послання — надія на зміни, відродження та віра в майбутнє. Через музику Ziferblat нагадує світу: Україна бореться рішуче й залишається незламною.
Так, для того, щоб Україна могла повноцінно відродитись, важливо продовжувати боротися і перемогти. Однак вже зараз ми можемо зробити своє життя безпечнішим. Враховуючи масштаби шкоди завданої окупантами, розмінування – шлях до цього.
Для того, щоб зробити свій внесок у досягнення цієї мети, Гуманітарний Фонд Сергія Притули разом з Ziferblat за інформаційної підтримки Суспільного Мовлення оголошує збір на 4 роботизовані машини для розмінування ЗМІЙ.

## Відзнаки
У грудні 2022 фонд отримав від компанії «Нова пошта» відзнаку «Варті» в номінації «Потужна сила».

title: Благодійний фонд Сергія Притули

wikitext:
{{Картка організації
|назва = Благодійна організація «Фонд Сергія Притули»
|назва_укр =
|лого = Лого Фонду Сергія Притули.png
|зображення =
|підпис =
|мапа =
|підпис_мапи =
|абревіатура = БО «Фонд Сергія Притули»
|гасло =
|заснована = 2020
|розпущена =
|тип = Благодійна організація
|статус =
|мета =
|штаб-квартира = [[Київ]], [[Україна]]
|розташування = [[Київ]], [[Україна]]
|координати =
|галузь =
|регіон =
|членів =
|членство =
|мови =
|секретар =
|лідер_позиція = Засновник
|лідер_ім'я = [[Притула Сергій Дмитрович|Сергій Притула]]
|лідер_позиція2 = Директор
|лідер_ім'я2 = Андрій Шувалов
|лідер_позиція3 =
|лідер_ім'я3 =
|лідер_позиція4 =
|лідер_ім'я4 =
|ключові_особи =
|центральний_орган =
|материнські =
|дочірні =
|бюджет =
|штат =
|добровольці =
|ЄДРПОУ = 43720363
|колишні назви =
|сайт = https://prytulafoundation.org
|примітки =
}}
'''Благодійна організація «Благодійний фонд Сергія Притули»''' — українська [[благодійна організація]], яка спеціалізується на допомозі Силам оборони України та постраждалим від [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-української війни]].<ref>{{Cite news| url = https://www.unian.ua/society/ne-tilki-civilna-a-y-militarna-pritula-zagovoriv-pro-zminu-sistemi-osviti-v-ukrajini-12286752.html| title = Не тільки цивільна, а й мілітарна: Притула заговорив про зміну системи освіти| date = 2023-06-08| language = | work = unian.ua| accessdate = 2023-06-18| archive-date = 2023-06-18| archive-url = https://web.archive.org/web/20230618172952/https://www.unian.ua/society/ne-tilki-civilna-a-y-militarna-pritula-zagovoriv-pro-zminu-sistemi-osviti-v-ukrajini-12286752.html| url-status = live}}</ref> Займається придбанням та постачанням автомобілів, безпілотних літальних апаратів, тепловізорів, рацій, екіпірування, медикаментів.<ref>{{Cite news| url = https://suspilne.media/210517-grosi-maskuvalni-sitki-donorstvo-krovi-cim-ta-de-mozna-dopomogti-armii/| title = Гроші, маскувальні сітки, донорство крові — чим та де можна допомогти армії| date = 2022-12-22| language = | work = suspilne.media| accessdate = 2023-06-18| archive-date = 2023-06-18| archive-url = https://web.archive.org/web/20230618173328/https://suspilne.media/210517-grosi-maskuvalni-sitki-donorstvo-krovi-cim-ta-de-mozna-dopomogti-armii/| url-status = live}}</ref>

== Історія заснування ==
Зареєстрована у липні 2020 року.<ref>{{Cite news|url=https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/43720363/|title=Благодійний фонд Сергія Притули|date=|language=|work=youcontrol.com.ua|accessdate=2023-01-01|archive-date=2023-01-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20230101180716/https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/43720363/|url-status=live}}</ref> Засновником є громадський діяч, волонтер та телеведучий [[Притула Сергій Дмитрович|Сергій Притула]], директоркою на момент заснування — Ганна Гвоздяр.<ref>{{cite web|title=БО "ФОНД СЕРГІЯ ПРИТУЛИ"|url=https://opendatabot.ua/c/43720363|website=Опендатабот|accessdate=17 липня 2022|language=uk|archive-date=2023-04-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20230415180157/https://opendatabot.ua/c/43720363|url-status=live}}</ref> Станом на 2024 рік, посаду директора займає — Андрій Шувалов.<ref>{{cite web|url=https://opendatabot.ua/c/43720363|title=БО "ФОНД СЕРГІЯ ПРИТУЛИ"|website=Опендатабот|language=uk|archive-url=https://web.archive.org/web/20230415180157/https://opendatabot.ua/c/43720363|archive-date=2023-04-15|url-status=live|accessdate=17 липня 2022 та оновлено 7 жовтня 2024}}</ref>

Відомою благодійна організація стала після початку повномасштабного [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російського вторгнення в Україну]] 24 лютого 2022 року. Спершу фонд займався допомогою захисникам Києва. Сергій Притула організував штаб в офісі, куди всі зацікавлені приносили допомогу. Там вона розподілялася залежно від потреб.<ref>{{cite web|title=Притула назвав помилки, яких не повинні припускатися волонтери під час війни|url=https://stars.segodnya.ua/ua/stars/ukrainian/ot-edy-do-voennoy-tehniki-kak-sergey-pritula-pomogaet-vsu-i-tro-1609579.html|website=Сьогодні|accessdate=17 липня 2022|language=uk|archive-date=2023-04-06|archive-url=https://web.archive.org/web/20230406111648/https://stars.segodnya.ua/ua/stars/ukrainian/ot-edy-do-voennoy-tehniki-kak-sergey-pritula-pomogaet-vsu-i-tro-1609579.html|url-status=live}}</ref>

== Проєкти ==
18 серпня 2022 року за 600 мільйонів гривень фонд придбав супутник компанії [[ICEYE]] для української розвідки <ref>{{Cite web|title=Фонд Притули придбав на зібрані на "байрактари" кошти "народний супутник", - Притула|url=https://lb.ua/society/2022/08/18/526649_fond_prituli_pridbav_zibrani.html|website=LB.ua|accessdate=2022-08-21|archive-date=2023-04-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20230415174655/https://lb.ua/society/2022/08/18/526649_fond_prituli_pridbav_zibrani.html|url-status=live}}</ref>.

=== Придбання БПЛА ===
У березні 2022 року Сергій Притула від імені свого фонду оголосив про збір грошей на придбання [[Безпілотний літальний апарат|безпілотника]]. Необхідні 10 мільйонів гривень були зібрані за 3,5 години.<ref>{{cite web |title=Фонд Сергія Притули за 3,5 години назбирав 10 млн гривень на новий безпілотник |url=https://te.20minut.ua/kriza-v-ukrayini/fond-sergiya-prituli-za-35-godin-nazbirav-10-mln-griven-na-noviy-bezpi-11543082.html |website=20 хвилин Тернопіль |accessdate=17 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-07 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230407043651/https://te.20minut.ua/kriza-v-ukrayini/fond-sergiya-prituli-za-35-godin-nazbirav-10-mln-griven-na-noviy-bezpi-11543082.html |url-status=live }}</ref> Загалом у період від 24 лютого до 19 травня 2022 року фонд зібрав на потреби Сил оборони України 700 мільйонів гривень.<ref>{{cite web |title=Менше ніж за 3 місяці: Сергій Притула зібрав 700 мільйонів гривень на армію|url=https://novy.tv/ua/news/2022/05/19/sergej-prytula-sobral-700-myllyonov-gryven-na-armyyu/ |website=Новий канал |accessdate=17 липня 2022 |language=uk}}</ref>

У травні 2022 року Сергій Притула та гурт «[[Kalush Orchestra]]» продали на аукціоні кришталевий мікрофон, який гурт отримав за перемогу на [[Пісенний конкурс Євробачення 2022|Євробаченні-2022]]. Вторгована сума склала 900 тисяч доларів США (понад 33 мільйони гривень).<ref>{{cite web |title=Kalush Orchestra продали кришталевий мікрофон за 900 000 доларів |url=https://www.unn.com.ua/uk/news/1979008-kalush-orchestra-prodali-krishtaleviy-mikrofon-za-900-000-dolariv |website=УНН |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230415180159/https://www.unn.com.ua/uk/news/1979008-kalush-orchestra-prodali-krishtaleviy-mikrofon-za-900-000-dolariv |url-status=live }}</ref> Крім того, рожеву панамку, у якій на конкурсі виступав соліст гурту [[Псюк Олег Романович|Олег Псюк]], розіграли серед тих, хто зробив внесок на неї. Таким чином вдалося зібрати ще 11 мільйонів гривень. Всі вторговані гроші, понад 44 мільйони гривень, витратили на придбання комплексу безпілотників [[PD-2]] для української армії.<ref>{{cite web |title=На комплекс беспілотників. Рожеву панамку соліста Kalush Orchestra продали за рекордні 11 млн грн |url=https://nv.ua/ukr/art/sergiy-pritula-i-kalush-orchestra-prodali-rozhevu-panamku-z-yevrobachennya-2022-za-11-mln-griven-50246183.html |website=НВ |accessdate=22 липня 2022 |language=uk}}</ref>

8 червня 2022 року Фонд Сергія Притули та аукціонний дім «Дукат» оголосили про проведення аукціону з продажу 10 картин українських художників на військову тематику.<ref>{{cite web |title=Маков, Ройтбурд, Подерв’янський. Фонд Притули продає десять картин про війну, щоб зібрати на 50 безпілотників |url=https://nv.ua/ukr/art/fond-prituli-prodaye-desyat-kartin-pro-viynu-shchob-zibrati-na-50-bpla-50248600.html |website=НВ |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2022-07-24 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220724115839/https://nv.ua/ukr/art/fond-prituli-prodaye-desyat-kartin-pro-viynu-shchob-zibrati-na-50-bpla-50248600.html |url-status=live }}</ref> Згодом Олена Грозовська у своєму Facebook написала, що за картини виторгували майже три мільйони гривень. Ці гроші витратять на придбання безпілотників «Валькірія».<ref>{{cite web |title=Olena Grozovska |url=https://www.facebook.com/olena.grozovska/posts/5431234230260825 |website=Facebook |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2022-07-24 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220724115837/https://www.facebook.com/olena.grozovska/posts/5431234230260825 |url-status=live }}</ref>

20 червня 2022 року Сергій Притула повідомив, що його фонд придбав для військових 40 квадрокоптерів з тепловізорами, витративши на це 10 мільйонів гривень.<ref>{{cite web |title=40 квадрокоптерів, вартістю 10 млн грн, купив для військових фонд Притули |url=https://ternopoliany.te.ua/zhittya/71150-40-kvadrokopteriv-vartistiu-10-mln-hrn-kupyv-dlia-viiskovykh-fond-prytuly |website=Тернополяни |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230415174705/https://ternopoliany.te.ua/zhittya/71150-40-kvadrokopteriv-vartistiu-10-mln-hrn-kupyv-dlia-viiskovykh-fond-prytuly |url-status=live }}</ref>

22 червня 2022 року Сергій Притула від імені свого фонду оголосив про збір грошей на придбання трьох безпілотників «[[Bayraktar TB2]]». Проєкт отримав назву «[[Народний Байрактар]]». Згідно із задумом, протягом тижня мало бути зібрано 500 мільйонів гривень. Фактично за три дні було зібрано 600 мільйонів гривень. Цієї суми мало б вистачити на чотири літальних апарати.<ref>{{cite web |title=Хотіли три, а вийшло інакше. Чим закінчився народний збір грошей на "Байрактари" |url=https://ukraine.segodnya.ua/ua/ukraine/hoteli-tri-a-vyshlo-inache-chem-zakonchilsya-narodnyy-sbor-deneg-na-bayraktary-1627453.html |website=Сьогодні |accessdate=17 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-10 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230410020907/https://ukraine.segodnya.ua/ua/ukraine/hoteli-tri-a-vyshlo-inache-chem-zakonchilsya-narodnyy-sbor-deneg-na-bayraktary-1627453.html |url-status=live }}</ref>

Після завершення збору коштів турецька компанія-виробник безпілотників «[[Baykar Makina]]» заявила, що передасть Україні три одиниці безплатно.<ref>{{cite web |title=В українців не візьмуть 600 мільйонів гривень на Байрактари, а віддадуть три БПЛА безкоштовно |url=https://www.pravda.com.ua/news/2022/06/27/7355029 |website=Українська правда |accessdate=17 липня 2022 |language=uk |archive-date=2022-07-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220705233854/https://www.pravda.com.ua/news/2022/06/27/7355029/ |url-status=live }}</ref> Планується, що зібрані гроші будуть використані на потреби [[Збройні сили України|Збройних сил України]].<ref>{{cite web |title=Притула повідомив, як витратять зібрані на Bayraktar кошти |url=https://tsn.ua/ato/pritula-povidomiv-yak-vitratyat-zibrani-na-bayraktar-koshti-2098723.html |website=tsn.ua |accessdate=17 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-09 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230409020845/https://tsn.ua/ato/pritula-povidomiv-yak-vitratyat-zibrani-na-bayraktar-koshti-2098723.html |url-status=live }}</ref>

=== Придбання автомобілів ===
У березні 2022 року, невдовзі після початку повномасштабного російського вторгнення, був запущений проєкт «Пекельні тачки». Його суть полягає у зборі коштів, пошуку автомобілів, їхньому придбанні та відправлення підрозділам Сил оборони України.<ref>{{cite web |title="Пекельні тачки". Допоможи купити автомобілі для армії |url=https://texty.org.ua/fragments/105867/pekelni-tachky-dopomozhy-kupyty-avtomobili-dlya-armiyi/ |website=Тексти.org.ua |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230415180157/https://texty.org.ua/fragments/105867/pekelni-tachky-dopomozhy-kupyty-avtomobili-dlya-armiyi/ |url-status=live }}</ref> На сайті проєкту<ref>{{cite web |title=Пекельні Тачки |url=https://pekelnitachky.com/ |website=Пекельні Тачки |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2022-07-24 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220724115838/https://pekelnitachky.com/ |url-status=live }}</ref> розміщені реквізити для перерахування благодійних внесків, а також контакти для людей, які можуть запропонувати свої авто для придбання.

5 травня 2022 року Фонд продав на аукціоні картину [[Примаченко Марія Оксентіївна|Марії Примаченко]] «Квіти виросли коло четвертого блока», виторгувавши 500 тисяч доларів (понад 18 мільйонів гривень).<ref>{{Cite news|url= https://lb.ua/society/2022/05/05/515857_blagodiynomu_auktsioni_zsu.html|title= На благодійному аукціоні для ЗСУ картину Примаченко продали за рекордні пів мільйона доларів США|date= 2022-05-05|language= |work= lb.ua|accessdate= 2023-01-01|archive-date= 2023-01-01|archive-url= https://web.archive.org/web/20230101180118/https://lb.ua/society/2022/05/05/515857_blagodiynomu_auktsioni_zsu.html|url-status= live}}</ref> За ці гроші організація придбала 125 мікроавтобусів Volkswagen T5 та відправила їх українським військовим. Іноземці, які придбали картину, вирішили передати її до одного з музеїв Києва.<ref>{{cite web |title=За гроші з продажу картини Марії Примаченко куплять 125 мікроавтобусів для ЗСУ |url=https://zaxid.net/za_groshi_z_prodazhu_kartini_mariyi_priymachenko_kuplyat_125_mikroavtobusiv_dlya_zsu_n1542307 |website=ZAXID.NET |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230415174655/https://zaxid.net/za_groshi_z_prodazhu_kartini_mariyi_priymachenko_kuplyat_125_mikroavtobusiv_dlya_zsu_n1542307 |url-status=live }}</ref>

=== Придбання Спартанів ===
Фонд Сергія Притули 2 листопада 2022 року оголосив новий збір коштів для [[Збройні сили України|ЗСУ]].<ref>{{Cite web|title="Цей день настав": Сергій Притула оголосив про новий мегазбір для ЗСУ (відео)|url=https://tsn.ua/ukrayina/cey-den-nastav-sergiy-pritula-ogolosiv-pro-noviy-megazbir-dlya-zsu-video-2192983.html|website=ТСН.ua|date=2022-11-02|accessdate=2023-03-15|language=uk|archive-date=2023-03-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20230315204201/https://tsn.ua/ukrayina/cey-den-nastav-sergiy-pritula-ogolosiv-pro-noviy-megazbir-dlya-zsu-video-2192983.html|url-status=live}}</ref> Спочатку планували зібрати 200 млн грн на закупівлю 50 бронетранспортерів [[FV103 Spartan|Spartan]].

За півтори доби було зібрано 236 млн грн. Грошей мало вистачити на закупівлю 60 таких бронетранспортерів. В кінцевому підрахунку зборів грошей було зібрано на 101 бронетранспортер.<ref>{{Cite news|title=Притула пояснив високу ціну, за яку його фонд хоче придбати бронетранспортери Spartan|url=https://www.radiosvoboda.org/a/news-prytula-spartan-tzina/32121066.html|work=Радіо Свобода|date=2022-11-08|accessdate=2023-03-15|language=uk|first=Радіо|last=Свобода|archive-date=2023-03-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20230315204158/https://www.radiosvoboda.org/a/news-prytula-spartan-tzina/32121066.html|url-status=live}}</ref>

Серед 101 придбаної машини є техніка восьми моделей:<ref>{{Cite web|title=Історична подія: Притула розкрив деталі купівлі рекордної партії броньовиків "Спартан" для ЗСУ|url=https://24tv.ua/zbir-spartani-pritula-rozkriv-detali_n2267027|website=24 Канал|accessdate=2023-03-15|language=uk|archive-date=2023-04-12|archive-url=https://web.archive.org/web/20230412063153/https://24tv.ua/zbir-spartani-pritula-rozkriv-detali_n2267027|url-status=live}}</ref>

* [[FV103 Spartan]] — бронетранспортер для перевезення особового складу;
* Samaritan — броньована гусенична медична евакуаційна машина;
* Sultan — броньована гусенична командна машина;
* Stormer — броньована гусенична машина під встановлення зенітної системи;
* Shielder — броньована гусенична машина для підвозу боєкомплекту, особового складу встановлення протитанкових ракетних комплексів;
* FV432 Bulldog — бронетранспортер для перевезення особового складу;
* FV434 — броньована гусенична машина з краном для ремонту та евакуації;
* Samson — броньована гусенична машина для евакуації бронетехніки.

Перша партія з 24 «Народного Спартану» була показана глядачам 3 березня 2023 року<ref>{{Citation|title=Народні Спартани!|url=https://www.youtube.com/watch?v=ouV1iRhb_mA|accessdate=2023-03-15|language=uk-UA|archive-date=2023-03-14|archive-url=https://web.archive.org/web/20230314163408/https://www.youtube.com/watch?v=ouV1iRhb_mA&feature=share|url-status=live}}</ref><ref>{{Cite web|title=Перші "народні Спартани": Притула показав бронетехніку, яку купили за донати українців (фото)|url=https://www.rbc.ua/rus/styler/pershi-narodni-spartani-pritula-pokazav-bronetehniku-1677865904.html|website=РБК-Украина|accessdate=2023-03-15|language=uk|archive-date=2023-03-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20230328062604/https://www.rbc.ua/rus/styler/pershi-narodni-spartani-pritula-pokazav-bronetehniku-1677865904.html|url-status=live}}</ref>

=== Інша благодійна діяльність ===
12 липня 2022 року 10-річна киянка Валерія Єжова пожертвувала Фонду 21 тисячу гривень. Ці гроші дівчинка зібрала, граючи з перехожими у шашки. Люди, які програвали, мали пожертвувати на потреби армії довільну суму.<ref>{{cite web |title=Маленька чемпіонка світу із шашок грала з перехожими на гроші та зібрала 21 тисячу гривень на ЗСУ |url=https://babel.ua/news/81341-malenka-chempionka-svitu-z-shashok-grala-z-perehozhimi-na-groshi-ta-zibrala-21-tisyachu-grn-na-zsu |website=Бабель |accessdate=22 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230415180158/https://babel.ua/news/81341-malenka-chempionka-svitu-z-shashok-grala-z-perehozhimi-na-groshi-ta-zibrala-21-tisyachu-grn-na-zsu |url-status=live }}</ref>

29 серпня 2022 року благодійний фонд Сергія Притули, [[Чорноморець (Одеса)|одеський ФК «Чорноморець»]] і керівництво [[Чорноморець (стадіон)|одеського стадіону «Чорноморець»]] підписали меморандум про співпрацю.<ref>{{cite web|title=Благодійний фонд Сергія Притули, ФК “Чорноморець” і керівництво стадіону підписали меморандум про співпрацю.|url=https://chornomorets.football/news/blagodijnij-fond-sergiya-prituli-fk-chornomorec-i-kerivnictvo-stadionu-pidpisali-memorandum-pro-spivpracyu|publisher=chornomorets.football|date=2022-08-29|accessdate=2022-09-03|language=uk-UA|archive-date=2023-04-06|archive-url=https://web.archive.org/web/20230406225833/https://chornomorets.football/news/blagodijnij-fond-sergiya-prituli-fk-chornomorec-i-kerivnictvo-stadionu-pidpisali-memorandum-pro-spivpracyu|url-status=live}}</ref>

До лютого 2022 діяльність фонду Сергія Притули забезпечували тодішній директор Ганна Гвоздяр, а також бухгалтер. Тільки ці дві людини отримували заробітну плату.<ref>{{cite web |title=Найбагатший телеведучий країни: Сергій Притула розповів, на що живе без роботи та звідки заробляє |url=https://odnaminyta.com/uk/shou-biznes-uk/novini-uk/225967-naibagatshyi-televeduchyi-krainy-sergii-prytula-rozpoviv-na-shcho-jyve-bez-roboty-ta-zvidky-zaroblyae |website=1 минута |accessdate=17 липня 2022 |language=uk}}</ref> В той час благодійна організація співпрацювала тільки з фондом «[[Повернись живим]]». Серед напрямків роботи фонду — допомога медичним закладам, як от «[[Охматдит]]у» та [[Інститут травматології та ортопедії НАМН України|Інституту травматології]].<ref>{{cite web |title=Війна в Україні: як фонд Сергія Притули опікується військовими та цивільними |url=https://dopomoga.comments.ua/ua/article/2022/viyna-v-ukraini-yak-fond-sergiya-prituli-opikuetsya-viyskovimi-ta-civilnimi-696522.html |website=Коментарі Україна |accessdate=17 липня 2022 |language=uk |archive-date=2023-04-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20230415180159/https://dopomoga.comments.ua/ua/article/2022/viyna-v-ukraini-yak-fond-sergiya-prituli-opikuetsya-viyskovimi-ta-civilnimi-696522.html |url-status=live }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20230415180159/https://dopomoga.comments.ua/ua/article/2022/viyna-v-ukraini-yak-fond-sergiya-prituli-opikuetsya-viyskovimi-ta-civilnimi-696522.html |date=2023-04-15 }}</ref>

У червні 2023 року, після [[Підрив Каховської ГЕС|підриву Каховської ГЕС]], фонд Сергія Притули передав рятувальникам у Херсоні для ліквідації наслідків машину для відкачування мулу.<ref>{{Cite news| url = https://most.ks.ua/news/url/fond-sergija-prituli-peredav-rjatuvalnikam-u-hersoni-mashinu-dlja-vidkachuvannja-mulu/| title = Фонд Сергія Притули передав рятувальникам у Херсоні машину для відкачування мулу| date = 2023-06-16| language = | work = most.ks.ua| accessdate = 2023-06-18| archive-date = 2023-06-18| archive-url = https://web.archive.org/web/20230618172548/https://most.ks.ua/news/url/fond-sergija-prituli-peredav-rjatuvalnikam-u-hersoni-mashinu-dlja-vidkachuvannja-mulu/| url-status = live}}</ref>

З 22 серпня 2023 року разом з українським коміком - [[Тимошенко Антон Юрійович|Антоном Тимошенко]], Сергій Притула веде розмовний [[подкаст]] "Гуртом та вщент" на Youtube каналі фонду.<ref>{{Citation|title=Гуртом та Вщент з Притулою та Тимошенком: хейт, мрії, психотерапія|url=https://www.youtube.com/watch?v=v_DKJRTR2Co|date=2023-08-22|accessdate=2024-12-17|last=Сергій Притула}}</ref>

У вересні 2024 року в США розпочав роботу [[Prytula Foundation U.S.A.]] Фонд є окремою благодійною організацією, заснованою для надання допомоги Україні в деокупованих і прифронтових районах для відновлення гідних і безпечних умов життя.<ref>{{Cite web|url=https://prytulafoundation.org/about/media/news/prytula-foundation-usa|title=У США розпочав роботу Благодійний фонд Prytula Foundation U.S.A.|website=prytulafoundation.org|access-date=2024-09-05}}</ref>

За 2024 рік подкаст "Гуртом та вщент" зміг інтегрувати на партнерських інтеграціях 5 321 600 грн та ще 4 200 000 грн додаткових переводів.<ref>{{Citation|title=Василь Байдак, фільтр-кава, алкоголь, емоції, креативні збори // Гуртом та вщент 32|url=https://www.youtube.com/watch?v=XKjtYqdBXj0|date=2024-12-17|accessdate=2024-12-17|last=Сергій Притула}}</ref>

У травні 2025 року відбудеться музичний конкурс Євробачення. Цьогоріч Україну представлятиме гурт Ziferblat з піснею «Bird of Pray». Вона — глибоке емоційне осмислення реальності, у якій ми живемо. Основне послання — надія на зміни, відродження та віра в майбутнє. Через музику Ziferblat нагадує світу: Україна бореться рішуче й залишається незламною.<ref>{{Cite web |url=https://prytulafoundation.org/about/projects/actual/ziferblat-demining |title=Разом з Ziferblat підсилюємо розмінування України |website=prytulafoundation.org |language=uk |access-date=2025-05-15}}</ref>

Так, для того, щоб Україна могла повноцінно відродитись, важливо продовжувати боротися і перемогти. Однак вже зараз ми можемо зробити своє життя безпечнішим. Враховуючи масштаби шкоди завданої окупантами, розмінування – шлях до цього.<ref>{{Cite web |url=https://www.instagram.com/prytulafoundation/p/DIB2e0PMMuH/ |title=Instagram |website=www.instagram.com |access-date=2025-05-15}}</ref>

'''Для того, щоб зробити свій внесок у досягнення цієї мети, Гуманітарний Фонд Сергія Притули разом з Ziferblat за інформаційної підтримки Суспільного Мовлення оголошує збір на 4 роботизовані машини для розмінування ЗМІЙ.'''

== Відзнаки ==
У грудні 2022 фонд отримав від компанії «[[Нова пошта]]» відзнаку «[[Варті]]» в номінації «Потужна сила».<ref name="s1">{{Cite web | url = https://life.pravda.com.ua/society/2022/12/4/251645/ | title = "Нова пошта" нагородила волонтерів: список та фото | publisher = Українська правда. Життя | author = Яна Осадча | date = 4 грудня 2022 | access-date = 2024-06-06 | language =  | archive-date = 2024-06-06 | archive-url = https://web.archive.org/web/20240606083717/https://life.pravda.com.ua/society/2022/12/4/251645/ | url-status = live }}</ref>

== Див. також ==

* [[Повернись живим]]
* [[Народний Байрактар]]
* [[Be Brave Like Ukraine]]
* [[United24]]
{{У соціальних мережах
|title        = Фонд Сергія Притули
|facebook     = prytulafoundation.org
|telegram     =
|twitter      =
|vkontakte    =
|youtube      =
|youtube-user =
|youtube-site =
|instagram    = prytulafoundation
|flickr       =
|google+      =
|pinterest    =
|linkedin     =
|livejournal  =
|medium       =
|no_wikidata  =
|width        =
}}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [https://prytulafoundation.org Офіційний сайт]
* [https://prytulafoundation.org/uk/home/support_page Реквізити]

{{Бібліоінформація}}
{{Волонтери російсько-української війни}}
[[Категорія:Благодійні організації України]]
[[Категорія:Волонтерські організації допомоги українським військовикам (з 2014)]]
[[Категорія:Засновані в Україні 2020]]
[[Категорія:Благодійні фонди]]

Абревіатура: БО «Фонд Сергія Притули»

Тип: Благодійна організація

Правовий статус: благодійний фонд

Штаб-квартира: Київ, Україна

Розташування: Київ, Україна

Засновник: Сергій Притула

Директор: Андрій Шувалов


text:
# Кінець мандрівки
Кінець мандрівки (англ. Journey's End) — тринадцятий та заключний епізод четвертого сезону поновленого британського науково-фантастичного телесеріалу «Доктор Хто». Уперше транслювався на телеканалі BBC One 5 липня 2008 року. Є другим епізодом двосерійної історії-кросоверу спін-офів телесеріалів «Пригоди Сари Джейн» та «Торчвуд». Перша частина історії транслювалась 28 червня. Епізод триває 65 хвилин, що приблизно на 20 хвилин довше, аніж у стандартного епізоду четвертого сезону. В даному епізоді востаннє в телесеріалі з'являється Кетрін Тейт у ролі Донни Ноубл.
В епізоді Сара Джейн Сміт (грає Елізабет Слейден) і Марта Джонс (грає Фріма Аджимен), колишні супутники Десятого Доктора (грає Девід Теннант), намагаються протидіяти бомбі реальності, розробленій далеками, яка знищить Всесвіт у разі запуску.
Епізод було переглянуто 10,57 мільйонами глядачів у Великій Британії, він отримав 91 бал за індексом оцінки. «Кінець мандрівки» отримав змішані відгуки, яні не відповідають визнанню попереднього епізоду «Вкрадена Земля».

title: Кінець мандрівки

wikitext:
{{Епізод серіалу Доктор Хто
| номер = 198b
| назва_серії = Кінець мандрівки ({{lang-en|Journey's End}})
| тип = епізод
| доктор = [[Девід Теннант]] ([[Десятий Доктор]])
| супутник = [[Кетрін Тейт]] ([[Донна Ноубл]])
| супутник2 = [[Біллі Пайпер]] ([[Роуз Тайлер]])
| супутник3 = [[Фріма Аджимен]] ([[Марта Джонс]])
| супутник4 = [[Джон Барроумен]] ([[Джек Гаркнесс]])
| супутник5 = [[Елізабет Слейден]] ([[Сара Джейн Сміт]])
| супутник6 = [[Ноель Кларк]] ([[Міккі Сміт]])
| інші =
* [[Камілла Кодурі]] — [[Джекі Тайлер]]
* [[Гарет Девід-Ллойд]] — Іанто Джонс
* [[Ів Майлз]] — Гвен Купер
* [[Томас Найт]] — Люк Сміт
* [[Бернард Криббінс]] — [[Вільфред Мотт]]
* [[Жаклін Кінг]] — [[Сильвія Ноубл]]
* [[Аджоа Андох]] — [[Франсін Джонс]]
* [[Джуліан Бліч]] — [[Даврос]]
* Валда Авікс — німкиня
* [[Шобу Капур]] — налякана жінка
* [[Елізабет Тан]] — китаянка
* Майкл Прайс — ліберійка
* [[Ніколас Бріггс]] — голос [[Далеки|далеків]]
* [[Джон Лісон]] — голос [[К9]]
* [[Александер Армстронг]] — містер Сміт
| режисер = [[Грем Гарпер]]
| сценарист = [[Расселл Ті Девіс]]
| редактор тексту = Ліндсі Алфорд
| продюсер = [[Філ Коллінсон]]
| виконавчий продюсер = [[Расселл Ті Девіс]]
 [[Джулі Гарднер]]
| код виробника = 4.13
| сезон = четвертий
| тривалість = 65 хвилин
| дата випуску = {{Дата|2008|7|5}}
| попередня = [[Вкрадена Земля]] ({{lang-en|The Stolen Earth}})
| наступна = [[Музика сфер]] (міні-епізод) ({{lang-en|Music of the Spheres]]}})
 [[Наступний Доктор]] (спецвипуск) ({{lang-en|The Next Doctor}})
}}
'''Кінець мандрівки''' ({{lang-en|Journey's End}}) — тринадцятий та заключний епізод четвертого сезону поновленого британського науково-фантастичного телесеріалу «[[Доктор Хто]]». Уперше транслювався на телеканалі [[BBC One]] 5 липня 2008 року. Є другим епізодом двосерійної [[Кросовер (сюжет)|історії-кросоверу]] [[спін-оф]]ів телесеріалів «[[Пригоди Сари Джейн]]» та «[[Торчвуд]]». Перша частина історії транслювалась 28 червня. Епізод триває 65 хвилин, що приблизно на 20 хвилин довше, аніж у стандартного епізоду четвертого сезону. В даному епізоді востаннє в телесеріалі з'являється [[Кетрін Тейт]] у ролі [[Донна Ноубл|Донни Ноубл]].

В епізоді [[Сара Джейн Сміт]] (грає [[Елізабет Слейден]]) і [[Марта Джонс]] (грає [[Фріма Аджимен]]), колишні супутники [[Десятий Доктор|Десятого Доктора]] (грає [[Девід Теннант]]), намагаються протидіяти бомбі реальності, розробленій [[Далеки|далеками]], яка знищить Всесвіт у разі запуску.

Епізод було переглянуто 10,57 мільйонами глядачів у Великій Британії,<ref>{{cite web|url=http://www.barb.co.uk/viewingsummary/weekreports.cfm?report=weeklyterrestrial&requesttimeout=500 |date=16 липня 2008 | accessdate=16 July 2008 |publisher=[[BARB]] | title=Weekly Viewing Summary w/e 06/07/2008 | url-status=dead |archiveurl=https://web.archive.org/web/20070418100604/http://www.barb.co.uk/viewingsummary/weekreports.cfm?report=weeklyterrestrial&requesttimeout=500 |archivedate=18 April 2007}}</ref> він отримав 91 бал за {{нп|Індекс оцінки|індексом оцінки||Appreciation Index}}.<ref>{{cite web | url=http://www.gallifreyone.com/cgi-bin/viewnews.cgi?id=EkEVuFppyybCfstIhg&tmpl=newsrss&style=feedstyle | title=Outpost Gallifrey: Doctor Who RSS News Feed | archiveurl = https://web.archive.org/web/20090203092838/http://www.gallifreyone.com/cgi-bin/viewnews.cgi?id=EkEVuFppyybCfstIhg&tmpl=newsrss&style=feedstyle | archivedate = 3 лютого 2009}}</ref> «Кінець мандрівки» отримав змішані відгуки, яні не відповідають визнанню попереднього епізоду «[[Вкрадена Земля]]».<ref name="The Stage">{{cite news |url = http://blogs.thestage.co.uk/tvtoday/2008/07/doctor-who-413-journeys-end/ |title = Doctor Who 4.13: Journey's End |date = 8 липня 2008 |accessdate = 9 липня 2008 |last = Wright |first = Mark |newspaper = [[The Stage|The Stage Blogs: TV Today]] |url-status = dead |archiveurl = https://web.archive.org/web/20080712042404/http://blogs.thestage.co.uk/tvtoday/2008/07/doctor-who-413-journeys-end/ |archivedate = 12 July 2008}}</ref><ref name="The Mirror">{{cite news | url = https://www.mirror.co.uk/showbiz/latest/2008/07/08/jim-shelley-s-thoughts-on-the-doctor-who-finale-89520-20636011/ | title = Jim Shelley's thoughts on the Doctor Who finale | date = 8 July 2008 | accessdate = 9 July 2008 | last = Shelley | first = Jim | newspaper = [[Daily Mirror|Mirror.co.uk]] | url-status = dead }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Cite web | url = http://www.bbc.co.uk/doctorwho/s4/episodes/S4_13 | title = Епізод «Кінець мандрівки» на домашній сторінці «Доктора Хто» | accessdate = 12 січня 2020 | archive-date = 24 липня 2013 | archive-url = https://web.archive.org/web/20130724194940/http://www.bbc.co.uk/doctorwho/s4/episodes/S4_13 }}
* {{imdb title|1205438|Journey's End}}
* [http://www.thewriterstale.com/pdfs/Doctor%20Who%204%20Ep.13%20-%20Shooting%20Script%20-%20Journeys%20End%20-%2031.03%2008.pdf Shooting Script for «Journey's End»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110409105512/http://www.thewriterstale.com/pdfs/Doctor%20Who%204%20Ep.13%20-%20Shooting%20Script%20-%20Journeys%20End%20-%2031.03%2008.pdf |date=9 квітня 2011 }}

{{DoctorWho-stub}}
{{Серії та спецвипуски з регенерацією}}
{{Серії та спецвипуски з далеками}}
{{Список епізодів телесеріалу «Доктор Хто»|Н4}}

[[Категорія:Серії телесеріалу «Доктор Хто»]]
[[Категорія:4 сезон поновленого «Доктор Хто»]]
[[Категорія:Серії «Доктор Хто» з далеками]]

title: 198b — «Кінець мандрівки (англ. Journey's End)»

Доктор: Девід Теннант (Десятий Доктор)

Супутник: Кетрін Тейт (Донна Ноубл)

title: Інші актори

Інші актори: - Камілла Кодурі — Джекі Тайлер - Гарет Девід-Ллойд — Іанто Джонс - Ів Майлз — Гвен Купер - Томас Найт — Люк Сміт - Бернард Криббінс — Вільфред Мотт - Жаклін Кінг — Сильвія Ноубл - Аджоа Андох — Франсін Джонс - Джуліан Бліч — Даврос - Валда Авікс — німкиня - Шобу Капур — налякана жінка - Елізабет Тан — китаянка - Майкл Прайс — ліберійка - Ніколас Бріггс — голос далеків - Джон Лісон — голос К9 - Александер Армстронг — містер Сміт

title: Виробництво

Сценарист: Расселл Ті Девіс

Режисер: Грем Гарпер

Редактор тексту: Ліндсі Алфорд

Продюсер: Філ Коллінсон

Виконавчий продюсер: Расселл Ті Девіс · Джулі Гарднер

Сезон: четвертий

Тривалість: 65 хвилин

Дата випуску: 5 липня 2008

title: Хронологія

← Попередня серія: Наступна серія →

Вкрадена Земля (англ. The Stolen Earth): Музика сфер (міні-епізод) (англ. Music of the Spheres]]) · Наступний Доктор (спецвипуск) (англ. The Next Doctor)


text:
# Сотер (Ортинський)
Сотер Ортинський (світське ім'я Стефан Ортинський де Лабетц, англ. Soter Stephen Ortynsky de Labetz; 29 січня 1866, Ортиничі — 24 березня 1916, Філадельфія) — церковний діяч, василіянин, перший єпископ Української греко-католицької церкви у США.

## Життєпис

### Дитинство і навчання
Предки Стефана Ортинського походили з шляхетського роду Лебедів (пол. Łabędź; звідси друга частина прізвища — de Labetz), пізніше від родового села Ортиничі прибрали родове прізвище Ортинських (пол. Ortyński). Батьки були глибоко релігійні й свідомі своєї шляхетності. У такому дусі й виховували своїх 5 дітей. Стефан після закінчення народної школи у селі, навчався у Дрогобицькій гімназії, а з 1883 р. — у гімназії в Самборі.

### Вступ до Василіянського Чину і філософсько-богословські студії
До Василіянського Чину вступив 3 лютого 1884 р., прийнявши чернече ім'я Сотер, новіціат відбув у Добромилі, філософію і богослов'я вивчав у Кракові. Висвячений на священника 18 липня 1891 року.

### Душпастирська діяльність
З 1894 — у Львові: проповідник і місіонер, 1895 — професор філософії і вікарій монастиря, 1896–1897 — еклезіарх, проповідник і провідник Апостольства молитви; 1898–1901 — місіонер і економ монастиря в Михайлівці, а з 1 листопада 1901 — ігумен монастиря, з 1905 — місіонер у Дрогобичі; 1906–1907 — місіонер і реколектант у Львівському монастирі св. Онуфрія й директор місій у Провінції. Отець Сотер Ортинський відзначався глибокою вірою, уродженою великою добротою і ніжністю, отриманими ґрунтовними студіями й богословським знанням, щирим патріотизмом, неустрашимістю й твердим завзяттям, як також природними дарами: поставою, гарним голосом, музичними здібностями, силою уяви, доброю пам'яттю, хистом до мов й ораторськими здібностями. Також і його заслугою було стримання трагічного для галицького села п'янства, боротьба з москвофільством.

### Єпископ
О. Сотер мріяв про місійну працю серед українців у Бразилії. Однак митрополит Андрей Шептицький бачив молодого о. Сотера майбутнім владикою для вірних в Америці.
28 лютого (в деяких документах 4 березня) 1907 р. папа Римський Пій X номінував о. Сотера єпископом для вірних русинського (греко-католицького) обряду в США з титулярним престолом у Давлії (англ. Daulia), де ситуація на національно-релігійному тлі серед русинів з Австрії була непроста, головно серед галичан і карпаторусів, не говорячи уже про тих, хто сповідував антицерковні ідеали. Митрополит Андрей, владики Чехович та Хомишин 12 травня того ж року в кафедральному соборі Святого Юра у Львові уділили йому архієрейську хіротонію.
27 серпня 1907 року владика Сотер прибув до США, де його зустріли численні священики та вірні. Владика відслужив молебень у церкві Святого Юра в Нью-Йорку. Після візиту до Апостольського Делегата у Вашингтоні владика Сотер оселився у Філадельфії.
Його заслугою було те, що 1911 запросив до США Сестер Василіянок, відкрив сиротинець для 200 дітей-сиріт; дяко-вчителів зорганізував у скаутське товариство і наказав їм провадити вечірні школи, затвердив підручники букваря, Біблії й катехизму; дбав про вишкіл священників і для майбутньої семінарії й старечого дому придбав земельну ділянку; сприяв створенню католицької допомогової організації «Провидіння», яка об'єднувала греко-католицькі братства Америки; у 1913 церковна одиниця греко-католиків у США стала самостійною й непідвладною латинським єпископам. За неповних 9 років він заснував 63 нові парафії, а для кращого управління поділив парафії на деканати; заклав релігійні товариства («Відродження», «Апостольство молитви»), заснував часопис («Душпастир», «Америка», «Місіонер», «Єпархіальний вісник»).
Не обходилось, однак, і без конфліктів — владику Сотера звинувачували в самоуправстві, що привело до відходу деяких русинів до Православної церкви в Америці.
16 березня 1916 року владика захворів на пневмонію та через вісім днів, 24 березня, помер. Похоронні богослужіння 30 березня 1916 року очолював владика Никита Будка з Канади. Поховали владику Сотера в катедрі у Філадельфії.

title: Сотер (Ортинський)

wikitext:
{{Othernames|Ортинський}}
{{Єпископ
|ім'я=єп. Сотер Ортинський, ЧСВВ
|престол=[[титулярний єпископ]] Давлії
|портрет=Ortynsky3.jpg
|ширина портрету =150px
|підпис=
|герб=Bishop_Ortynsky_COA.jpg
|девіз=
|конфесія=[[Українська Греко-Католицька Церква]]
|титул=[[Титулярний єпископ]] Давлії
|періодпочаток=[[28 лютого]] [[1907]] р. - [[24 березня]] [[1916]] р.
|хіротонія=[[18 липня]] [[1891]] р.; [[12 травня]] [[1907]] р., [[собор святого Юра]], [[митрополит]] [[Шептицький Андрей|Андрей Шептицький]]
|наступник =апостольський [[екзарх]] [[Константин Богачевський]]
|прийняття чернецтва=вступив до [[ЧСВВ]] [[3 лютого]] [[1884]] р.
|посада=[[єпископ]] для вірних східного обряду в [[США]]; [[ігумен]] [[монастир]]я, місіонер-проповідник
|дата народження=[[29 січня]] [[1866]] р.
|місце народження=с.[[Ортиничі]], [[Королівство Галичини і Володимирії]], [[Австро-Угорська імперія]] {{Прапорець|AUT-HUN}}, тепер [[Дрогобицький район]], [[Львівська область]], {{UKR}}
|дата смерті=[[24 березня]] [[1916]] р.
|місце смерті= [[Філадельфія]], [[Пенсільванія]], {{USA}}
}}

'''Сотер Ортинський''' (світське ім'я '''Стефан Ортинський де Лабетц''', {{lang-en|Soter Stephen Ortynsky de Labetz}}; {{ДН|29|1|1866}}, [[Ортиничі]] — {{ДС|24|3|1916}}, [[Філадельфія]]) — церковний діяч, [[василіяни]]н, перший єпископ [[Українська греко-католицька церква|Української греко-католицької церкви]] у [[США]].

== Життєпис ==

=== Дитинство і навчання ===
Предки Стефана Ортинського походили з [[Лебідь (герб)|шляхетського роду Лебедів]] ({{lang-pl|Łabędź}}; звідси друга частина прізвища — de Labetz), пізніше від родового села Ортиничі прибрали родове прізвище Ортинських ({{lang-pl|Ortyński}}). Батьки були глибоко релігійні й свідомі своєї шляхетності. У такому дусі й виховували своїх 5 дітей. Стефан після закінчення народної школи у селі, навчався у Дрогобицькій гімназії, а з [[1883]] р. — у гімназії в Самборі.

=== Вступ до Василіянського Чину і філософсько-богословські студії ===
До [[Василіяни|Василіянського Чину]] вступив [[3 лютого]] [[1884]] р., прийнявши чернече ім'я Сотер, новіціат відбув у [[Монастир святого Онуфрія (Добромиль)|Добромилі]], [[філософія|філософію]] і [[богослов'я]] вивчав у Кракові. Висвячений на [[священник]]а [[18 липня]] [[1891]] року.

=== Душпастирська діяльність ===
З [[1894]] — у Львові: проповідник і місіонер, [[1895]] — професор філософії і вікарій монастиря, [[1896]]–[[1897]] — еклезіарх, проповідник і провідник [[Апостольство молитви|Апостольства молитви]]; [[1898]]–[[1901]] — місіонер і економ монастиря в [[Михайлівка (Борщівський район)|Михайлівці]], а з [[1 листопада]] [[1901]] — ігумен монастиря, з [[1905]] — місіонер у [[Дрогобич]]і; [[1906]]–[[1907]] — місіонер і реколектант у [[Монастир святого Онуфрія (Львів)|Львівському монастирі св. Онуфрія]] й директор місій у Провінції. Отець Сотер Ортинський відзначався глибокою вірою, уродженою великою добротою і ніжністю, отриманими ґрунтовними студіями й богословським знанням, щирим патріотизмом, неустрашимістю й твердим завзяттям, як також природними дарами: поставою, гарним голосом, музичними здібностями, силою уяви, доброю пам'яттю, хистом до мов й ораторськими здібностями. Також і його заслугою було стримання трагічного для галицького села п'янства, боротьба з [[москвофільство]]м.

=== Єпископ ===
О. Сотер мріяв про місійну працю серед українців у [[Бразилія|Бразилії]]. Однак митрополит [[Шептицький Андрей|Андрей Шептицький]] бачив молодого о. Сотера майбутнім владикою для вірних в Америці.

[[28 лютого]] (в деяких документах [[4 березня]]) [[1907]] р. [[папа Римський]] [[Пій X]] номінував о. Сотера [[єпископ]]ом для вірних русинського (греко-католицького) обряду в США з [[титулярний єпископ|титулярним престолом]] у Давлії ({{lang-en|Daulia}}), де ситуація на національно-релігійному тлі серед русинів з Австрії була непроста, головно серед галичан і карпаторусів, не говорячи уже про тих, хто сповідував антицерковні ідеали. Митрополит Андрей, владики [[Костянтин (Чехович)|Чехович]] та [[Хомишин Григорій|Хомишин]] [[12 травня]] того ж року в [[Собор святого Юра|кафедральному соборі Святого Юра]] у Львові уділили йому архієрейську [[хіротонія|хіротонію]].

[[27 серпня]] [[1907]] року владика Сотер прибув до США, де його зустріли численні священики та вірні. Владика відслужив молебень у церкві Святого Юра в [[Нью-Йорк]]у. Після візиту до Апостольського Делегата у [[Вашингтон]]і владика Сотер оселився у Філадельфії.

Його заслугою було те, що [[1911]] запросив до США [[Василіянки|Сестер Василіянок]], відкрив сиротинець для 200 дітей-сиріт; дяко-вчителів зорганізував у скаутське товариство і наказав їм провадити вечірні школи, затвердив підручники букваря, [[Біблія|Біблії]] й катехизму; дбав про вишкіл священників і для майбутньої семінарії й старечого дому придбав земельну ділянку; сприяв створенню католицької допомогової організації «Провидіння», яка об'єднувала греко-католицькі братства Америки; у [[1913]] церковна одиниця греко-католиків у США стала самостійною й непідвладною латинським єпископам. За неповних 9 років він заснував 63 нові парафії, а для кращого управління поділив парафії на деканати; заклав релігійні товариства («Відродження», «Апостольство молитви»), заснував часопис («Душпастир», «Америка», «Місіонер», «Єпархіальний вісник»).

Не обходилось, однак, і без конфліктів — владику Сотера звинувачували в самоуправстві, що привело до відходу деяких [[русини|русинів]] до [[Православна Церква в Америці|Православної церкви в Америці]].

[[16 березня]] [[1916]] року владика захворів на [[пневмонія|пневмонію]] та через вісім днів, [[24 березня]], помер. Похоронні богослужіння [[30 березня]] 1916 року очолював владика [[Будка Никита|Никита Будка]] з Канади. Поховали владику Сотера в катедрі у Філадельфії.

== Джерела ==
* ''Ваврик В.'', Єпископ Сотер Ортинський Ч. С. В. В., [[Слово доброго пастиря]], Вид-во О. О. Василіян у ЗДА, рік VII, ч. 9-10, 1956. — С.96.
* ''Пекар А.'', «Тернистим шляхом владики-піонера» // журнал «Світло», 1966. — № 3. — С.100—102; № 4. — С.147.
* ''Ґавліч В.'', «У 40-ліття смерти єпископа Сотера Ортинського, ЧСВВ» // «Світло», 1956. — № 5. — С.32-37.

== Посилання ==
* {{УМЕ10|частина=Ортинський Сотер Степан|сторінки=1244}}
* https://web.archive.org/web/20071221050309/http://www.ugcc.org.ua/ukr/press-releases/article;5492/
* http://www.ukrslovo.net/news/328.html
* [https://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bortynsky.html Сотер (Ортинський) {{ref-en}}]
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Ортинський Сотер}}
[[Категорія:Єпископи УГКЦ]]
[[Категорія:Титулярні єпископи]]
[[Категорія:Василіяни]]
[[Категорія:Українські греко-католицькі священники США]]
[[Категорія:Уродженці Дрогобицького району]]
[[Категорія:Померли у Філадельфії]]
[[Категорія:Поховані у Філадельфії]]
[[Категорія:Католицькі місіонери]]

title: з 28 лютого 1907 р. - 24 березня 1916 р.

Конфесія: Українська Греко-Католицька Церква

Наступник: апостольський екзарх Константин Богачевський

Діяльність: католицький священник, католицький єпископ

Народження: 29 січня 1866 р. · с.Ортиничі, Королівство Галичини і Володимирії, Австро-Угорська імперія , тепер Дрогобицький район, Львівська область, Україна

Смерть: 24 березня 1916 р. · Філадельфія, Пенсільванія, США

Похований: Філадельфія

Чернецтво: вступив до ЧСВВ 3 лютого 1884 р.

Єп. хіротонія: 18 липня 1891 р.; 12 травня 1907 р., собор святого Юра, митрополит Андрей Шептицький

Престол: титулярний єпископ Давлії

Посада: єпископ для вірних східного обряду в США; ігумен монастиря, місіонер-проповідник

з 28 лютого 1907 р. - 24 березня 1916 р.: Сотер у Вікісховищі


text:
# Emoia aneityumensis
Emoia aneityumensis — вид сцинкоподібних ящірок родини сцинкових (Scincidae). Ендемік Вануату.

## Поширення і екологія
Emoia aneityumensis є ендеміками острова Анейтьюм на півдні архіпелагу Нових Гебридів. Вони живуть в сухих прибережних і вологих гірських тропічних лісах, на висоті до 300 м над рівнем моря. Уникають садів і людських поселень. Відкладають яйця, в кладці від 4 до 5 яєць.

## Збереження
МСОП класифікує цей вид як такий, що перебуває під загрозою зникнення. Emoia aneityumensis загрожує знищення природного середовища.

title: Emoia aneityumensis

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Emoia aneityumensis''
| status = EN
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=178635|title=Emoia aneityumensis|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=29 липня 2023}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Сцинкоподібні]] (Scincomorpha)
| familia = [[Сцинкові]] (Scincidae)
| genus = ''[[Emoia]]''
| species = '''''E. aneityumensis'''''
| binomial = ''Emoia aneityumensis''
| binomial_authority =[[Lord Medway|Medway]], 1974
| synonyms =
| range_map =Emoia aneityumensis distribution.png
| range_map_caption =Ареал поширення виду
| wikispecies = Emoia aneityumensis
| commonscat = Emoia aneityumensis
| commons = Emoia aneityumensis
}}
'''''Emoia aneityumensis''''' — вид [[Сцинкоподібні|сцинкоподібних]] [[Ящірки|ящірок]] родини [[Сцинкові|сцинкових]] (Scincidae)<ref>{{NRDB species|genus=Emoia|species=aneityumensis}}</ref>. [[Ендемік]] [[Вануату]].

== Поширення і екологія ==
''Emoia aneityumensis'' є ендеміками острова [[Анейтьюм]] на півдні архіпелагу [[Нові Гебриди|Нових Гебридів]]. Вони живуть в сухих прибережних і вологих гірських тропічних лісах, на висоті до 300 м над рівнем моря. Уникають садів і людських поселень. Відкладають яйця, в кладці від 4 до 5 яєць.

== Збереження ==
[[МСОП]] класифікує цей вид як такий, що перебуває [[під загрозою зникнення]]. ''Emoia aneityumensis'' загрожує знищення природного середовища.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q3053063}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Сцинкові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1974]]
[[Категорія:Фауна Вануату]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Вануату]]

title: ?Emoia aneityumensis

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Сцинкоподібні (Scincomorpha)

Родина: Сцинкові (Scincidae)

Рід: Emoia

Вид: E. aneityumensis

Вікісховище: Emoia aneityumensis

Віківиди: Emoia aneityumensis