text:
# Грошова реформа в СРСР 1961 року
Грошова реформа в СРСР 1961 року — грошова реформа, проведена з 1 січня 1961 року в СРСР в формі деномінації з девальвацією. Грошові знаки, введені в ході грошової реформи 1947 року, обмінювалися протягом першого кварталу 1961 року без обмежень на нові грошові знаки (меншого розміру) в співвідношенні 10:1. У тому ж співвідношенні був проведений перерахунок оптових, розрахункових і роздрібних цін на товари і роботи, тарифів на послуги, закупівельних і здавальних цін на сільськогосподарські продукти, а також надбавок, націнок і знижок, встановлених в твердих сумах, вкладів населення в ощадних касах і установах Держбанку СРСР, тарифних ставок, відрядних розцінок, окладів заробітної плати, розмірів грошового забезпечення, гонорарів, премій, а також розмірів всіх інших видів оплати праці, виражених в твердих грошових сумах.

## Складова реформи
Достовірних відомостей про цілі грошової реформи 1961 року в літературі, присвяченій даному питанню, мало, у тому числі через те, що на даний час в повній мірі не розсекречені документи, що стосуються як цієї грошової реформи, так і загалом грошових реформ в СРСР у другій половині XX століття. За офіційною версією, реформа проводилася «… з метою полегшення грошового обігу і надання більшої повноцінності грошам». Можна тільки зазначити, що грошова реформа 1961 року, піднесена широким масам як проста деномінація (і залишилася такою в пам'яті народу), на ділі була девальвацією радянського карбованця по відношенню до іноземних валют і золота.
Причини і наслідки девальвації різними дослідниками оцінюються по-різному (зокрема, серед факторів, що зумовили девальвацію, називається експорт радянської нафти, який почав набирати оберти, економічні труднощі, пов'язані з гонкою озброєнь, реалізацією космічної програми, допомогою дружнім країнам, конфронтацією з країнами Заходу). Так, офіційний курс долара США, що становить до реформи 1:4, був змінений не в 10 разів, як зарплати, пенсії, внески населення в ощадкасах і масштаб цін в державному секторі економіки, а лише в 4,44 рази і після реформи склав 90 копійок за 1 долар США. Точно так же в 4,44 рази був змінений і золотий вміст карбованця. Якщо до реформи він становив 0,222168 грама, то після реформи він склав 0,987412 грама у карбованці, що нібито подорожчав в 10 разів. Для основної маси населення СРСР, яка не мала потреби (і можливості) обмінювати карбованці на іноземну валюту, це пройшло практично непоміченим, до того ж затьмарених великими подіями, що відбувалися на той час (реалізація космічної програми, перший політ людини в космос, обрання в США нового президента, початок Карибської кризи й інші).
Фактичне зниження в 2,25 рази золотого вмісту і курсу радянських грошей до іноземних валют і, відповідно, зниження купівельної спроможності карбованцевих зарплат (причому не тільки щодо імпорту, але й при купівлі ювелірних виробів, товарів на колгоспних й інших ринках) підносилося в офіційних повідомленнях як «підвищення золотого вмісту і курсу карбованця».

## Хід реформи
Про майбутній обмін грошей населення, на відміну від попередньої конфіскаційної реформи 1947 року, було проінформовано заздалегідь. 4 травня 1960 року М. С. Хрущов підписав постанову Ради Міністрів СРСР № 470 «Про зміну масштабу цін і заміну обігових грошей, які нині перебувають в обігу, новими грошима». З підписанням цієї постанови пов'язують відхід з поста 16 травня 1960 року тодішнього міністра фінансів А. Г. Звєрєва, що не погоджувався з планом реформи.
Після опублікування 5 травня постанови № 470 різко збільшилися закупівлі товарів повсякденного попиту, посилився приплив вкладів населення в ощадкаси. У другій половині 1960 року в кілька разів підскочила виручка ювелірних магазинів, стрімко розкуповувалися хутряні вироби, рулони вовняних тканин, продукти тривалого зберігання, інші товари. У жовтні 1960 року розпочався перерахунок вкладів в ощадних касах. При перерахунку вкладнику не треба було йти в ощадкасу, всі вклади перераховувалися за єдиною методикою — 10:1. На товарах ціна вказувалася і в старих, і в нових, грошах.
З 1 січня 1961 року в обіг вийшли банкноти нового зразка номіналом 1, 3, 5, 10, 25, 50 і 100 карбованців. Монети нового зразка карбувалися вартістю 1, 2, 3, 5, 10, 15, 20, 50 копійок і 1 карбованець. Паперові грошові знаки зразка 1947 року, а також срібні, нікелеві, мідні та бронзові монети, випущені в СРСР починаючи з 1921 року, вилучалися з обігу і змінювалися на нові у співвідношенні 10:1. Зберігався традиційний поділ грошових знаків в залежності від номіналу на державні казначейські білети і білети Державного банку СРСР. Нові гроші були значно менші за розміром, що, безумовно, було зручніше для повсякденних розрахунків і служило одним з виправдань реформи, що проводилася. Загальний дизайн банкнот зберіг певну спадкоємність, але замість портрета В. І. Леніна на нових грошах з'явився його профіль-барельєф. При цьому ще 24 лютого 1958 року Рада Міністрів СРСР прийняла постанову про карбування монет нового зразка. У жовтні-грудні 1960 року гроші нового зразка заповнили сховища Держбанку на місцях. Як і в ході грошової реформи 1947 року, обміну не підлягали і залишалися в обігу монети СРСР номіналами 1, 2 і 3 копійки більш ранніх випусків (з 1926 по 1957 роки — з 1958 року Держбанк припинив їх карбування).
Обмін готівки протягом трьох місяців проводився обмінними пунктами, що відкрилися 2 січня 1961 року. При цьому на офіційному рівні те, що відбувається не визнавалося грошовою реформою. Так, Міністерство фінансів СРСР і Держбанк СРСР, доповідаючи в ЦК КПРС про підсумки переходу на новий масштаб цін і обмін старих грошей на нові, заявили про необхідність прийняти по цьому питанню спеціальну постанову ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР і опублікувати у пресі відповідне повідомлення. На думку Міністра фінансів СРСР В. Ф. Гарбузова і Голови правління Держбанку СРСР О. К. Коровушкіна, проведені заходи щодо зміни масштабу цін, підвищення золотого змісту і курсу карбованця за своїм значенням для народного господарства СРСР і вдосконалення грошової системи мали характер реформи. У зв'язку з цим вони просили дозволити іменувати надалі проведені заходи грошовою реформою 1961 року. Однак в ЦК КПРС з цією думкою не погодилися, тому що прийняття цієї пропозиції не потребувало необхідності, «тим більше, що до сих пір в нашій пресі ці заходи не підносилися як реформа». ЦК не було схвалено пропозицію прийняти постанову з цього питання і опублікувати його в пресі.
У постанові ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР «Про підсумки переходу на новий масштаб цін і обміну старих грошей на нові гроші» в травні 1961 року дана позитивна оцінка виконаної роботи. У повідомленні говорилося: «ЦК КПРС і Рада Міністрів СРСР відзначили, що перехід на новий масштаб цін і обмін грошей пройшли організовано, з дотриманням всіх передбачених умов і термінів здійснення цього важливого народногосподарського заходу. Новий радянський карбованець з великою довірою сприйнятий населенням і міцно увійшов в господарський оборот». У повідомленні також зазначалося, що, «як відомо, всі грошові реформи в капіталістичних країнах проводяться в інтересах експлуататорських класів і супроводжуються у підсумку зниженням життєвого рівня трудящих. Заходи щодо переходу на новий масштаб цін і обміну грошей проведені в СРСР з дотриманням інтересів населення і держави, в результаті їх здійснення населенням отримало ряд вигод».

## Наслідки реформи
До позитивних факторів можна віднести зниження собівартості виробництва паперових грошей, тому що нові грошові знаки були набагато меншого формату. Внаслідок низьких номінальних цін на товари повсякденного попиту (хліб, молоко, сірники, сіль, газовані напої й інше) значну роль в готівковому грошовому обороті протягом тривалого періоду грали металеві гроші, що також призводило до економії у виробництві банкнот. Все інше не було таким же однозначним.
Як вже зазначалося, змінився офіційний золотий вміст карбованця. Якщо дореформені 10 карбованців містили 2,22168 грама золота, то 1 карбованець 1961 року — в 2,25 рази менше — 0,987412 грама. Валютний курс, з 1950 року становив 4 дореформених карбованця за 1 долар, після реформи він склав 90 нових копійок (замість 40) — що було цілком в руслі Бреттон-Вудської валютної системи, що функціонувала тоді (незважаючи на те, що Радянський Союз офіційно не вважався її учасником). Для населення підвищилися ціни на ювелірну продукцію. Десятикратної зміни нерегульованих державою цін (на ринках збуту продукції особистих підсобних господарств й тому подібного), за свідченнями сучасників, також не відбулося — від активного населення неможливо було приховати зміну офіційного золотого вмісту карбованця, і ринкові ціни часто змінювалися не в 10, а лише в 4,5 рази, що означало більш ніж двократне зростання цін. На окремі товари з низькою номінальною вартістю зростання цін могло досягати і десятикратних значень. Наприклад, якщо пучок зелені до реформи коштував 5 копійок, то і після реформи він міг продовжити коштувати 5, але тепер вже нових, копійок.
За відсутності ринку праці й інших ринкових інститутів влади СРСР вдалося забезпечити довгостроковий — на десятиліття — ефект від проведеної девальвації, що вилився в стабільно дешевих трудових ресурсах і високій рентабельності експортної продукції. За ті 30 років, коли перебував в обігу «новий» карбованець, в країні склався єдиний народногосподарський комплекс, освоєні великі родовища природних ресурсів і разом з ними — нові великі райони на півночі і сході країни; за 1961—1985 роки введено в дію основних фондів на 2637 мільярдів карбованців, побудовано понад 9 тисяч нових промислових підприємств; побудовано 54 мільйони квартир. Крім того, масштабно реалізовувалися космічна програма і програма озброєнь, містилися і розвивалися найбільші в світі за чисельністю особового складу і бронетехніки збройні сили.
Побічні ефекти девальвації для основної маси населення також затягнулися на десятиліття — низький (навіть в порівнянні з деякими країнами соціалістичного табору) рівень оплати праці і надмірна дорожнеча імпортних товарів, що до реформи були майже відсутні в торговому асортименті, але тепер перейшли для радянських обивателів в розряд розкоші.

## Гроші, запущені реформою

### Банкноти
| Зображення      | Зображення       | Номінал (карбованців) |
| Лицьова сторона | Зворотна сторона | Номінал (карбованців) |
| --------------- | ---------------- | --------------------- |
|                 |                  | 1                     |
|                 |                  | 3                     |
|                 |                  | 5                     |
|                 |                  | 10                    |
|                 |                  | 25                    |
|                 |                  | 50                    |
|                 |                  | 100                   |

| Зображення | Номінал       |
| ---------- | ------------- |
|            | 1 копійка     |
|            | 2 копійки     |
|            | 3 копійки     |
|            | 5 копійок     |
|            | 10 копійок    |
|            | 15 копійок    |
|            | 20 копійок    |
|            | 50 копійок    |
|            | 1 карбованець |

## Факти, пов'язані з реформою
- Дореформені гроші за їх великий розмір називали «сталінськими онучами», а післяреформені за їх малу величину, яку можна порівняти з цукерковою обгорткою, «хрущовськими фантиками».
- У побуті купюри зразка 1961 року ще довгий час називали «новими», а ціни переводили на «старі» гроші. Це можна помітити в діалозі з фільму «Діамантова рука» (1968): «Тут 500 карбованців. — Новими?»; у фільмі «Зигзаг удачі» (1968): «Скільки коштує шубка? — 2900. — Це що ж, по-старому або по-новому? — По-новому. — 29 тисяч за водяного щура?!»; в картині «Помилка резидента» (1968): «За вами ж, наскільки я пам'ятаю, тисяча. Одна. Але новими грошима».
- Повість Зої Богуславської мала назву «Сімсот новими», вона вийшла в 1970 році, через дев'ять років після реформи.
- Про раптову реформу 1961 року був знятий мультфільм «Дорога копійка», а в 1992 році — фільм «Міняйли».

title: Грошова реформа в СРСР 1961 року

wikitext:
[[Файл:10Roubles1947-1Rouble1961.jpg|міні|праворуч|300пкс|10 [[Радянський карбованець|карбованців]] зразка 1947 року підлягали обміну на 1 карбованець зразка 1961 року]]
'''Грошова реформа в СРСР 1961 року''' — грошова реформа, проведена з 1 січня 1961 року в [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] в формі [[деномінація|деномінації]] з [[девальвація|девальвацією]]. Грошові знаки, введені в ході [[Грошова реформа в СРСР 1947 року|грошової реформи 1947 року]], обмінювалися протягом першого кварталу 1961 року без обмежень на нові грошові знаки (меншого розміру) в співвідношенні 10:1. У тому ж співвідношенні був проведений перерахунок оптових, розрахункових і роздрібних цін на товари і роботи, тарифів на послуги, закупівельних і здавальних цін на сільськогосподарські продукти, а також надбавок, націнок і знижок, встановлених в твердих сумах, вкладів населення в ощадних касах і установах [[Держбанк СРСР|Держбанку СРСР]], тарифних ставок, відрядних розцінок, окладів заробітної плати, розмірів грошового забезпечення, гонорарів, премій, а також розмірів всіх інших видів оплати праці, виражених в твердих грошових сумах.

== Складова реформи ==
Достовірних відомостей про цілі грошової реформи 1961 року в літературі, присвяченій даному питанню, мало, у тому числі через те, що на даний час в повній мірі не розсекречені документи, що стосуються як цієї грошової реформи, так і загалом грошових реформ в СРСР у другій половині XX століття.<ref name=":1">{{Cite web|url = http://www.bonistikaweb.ru/KNIGI/den-20.htm|title = Денежная реформа 1961 г. (по документам РГАНИ)|author = Панин А. М.|date = 2004|location = Москва|editor = кандидат исторических наук Е. А. Тюрина (отв. ред.), доктор экономических наук С. А. Андрюшин, доктор экономических наук, проф., Л. Н. Красавина (научный ред.), кандидат исторических наук С. И. Дёгтев, кандидат исторических наук М. М. Альтман (составитель)|work = Денежные реформы в России: История и современность. Сборник статей. — {{М.}}: Древлехранилище, 2004. — 280 с. — ISBN 5-93646-043-6|accessdate = 12 травня 2020|archive-date = 8 квітня 2020|archive-url = https://web.archive.org/web/20200408092122/http://www.bonistikaweb.ru/KNIGI/den-20.htm}}</ref> За офіційною версією, реформа проводилася ''«… з метою полегшення грошового обігу і надання більшої повноцінності грошам»''. Можна тільки зазначити, що грошова реформа 1961 року, піднесена широким масам як проста [[деномінація]] (і залишилася такою в пам'яті народу), на ділі була девальвацією [[Радянський карбованець|радянського карбованця]] по відношенню до іноземних валют і золота.

Причини і наслідки девальвації різними дослідниками оцінюються по-різному (зокрема, серед факторів, що зумовили девальвацію, називається експорт радянської нафти, який почав набирати оберти, економічні труднощі, пов'язані з гонкою озброєнь, реалізацією космічної програми, допомогою дружнім країнам, конфронтацією з країнами Заходу).<ref>{{Cite web|url = http://telemax-spb.livejournal.com/155549.html?thread=445085&|title = Денежная реформа 1961 года. Всё ли было гладко?|author = telemax_spb|date = 2012-09-20}}</ref><ref>{{Cite web|url = http://www.stoletie.ru/territoriya_istorii/hrushhevskije_fantiki_2011-01-21.htm|title = Хрущевские фантики. Полвека тому назад, в 1961 году, в СССР была осуществлена денежная реформа|author = А. Чичкин|date = 21.01.2011|publisher = "Столетие" — информационно-аналитическое издание фонда исторической перспективы|accessdate = 12 травня 2020|archive-date = 14 червня 2020|archive-url = https://web.archive.org/web/20200614155437/http://www.stoletie.ru/territoriya_istorii/hrushhevskije_fantiki_2011-01-21.htm}}</ref> Так, офіційний курс [[Долар США|долара США]], що становить до реформи 1:4, був змінений не в 10 разів, як зарплати, пенсії, внески населення в ощадкасах і масштаб цін в державному секторі економіки, а лише в 4,44 рази і після реформи склав 90 копійок за 1 долар США. Точно так же в 4,44 рази був змінений і золотий вміст карбованця. Якщо до реформи він становив 0,222168 грама, то після реформи він склав 0,987412 грама у карбованці, що нібито подорожчав в 10 разів. Для основної маси населення СРСР, яка не мала потреби (і можливості) обмінювати карбованці на іноземну валюту, це пройшло практично непоміченим, до того ж затьмарених великими подіями, що відбувалися на той час ([[Радянська космонавтика|реалізація космічної програми]], [[Гагарін Юрій Олексійович|перший політ людини в космос]], [[Президентські вибори у США 1960|обрання в США нового президента]], початок [[Карибська криза|Карибської кризи]] й інші).

Фактичне зниження в 2,25 рази золотого вмісту і курсу радянських грошей до іноземних валют і, відповідно, зниження купівельної спроможності карбованцевих зарплат (причому не тільки щодо імпорту, але й при купівлі ювелірних виробів, товарів на колгоспних й інших ринках) підносилося в офіційних повідомленнях як «підвищення золотого вмісту і курсу карбованця».<ref name=":1" />

== Хід реформи ==
Про майбутній обмін грошей населення, на відміну від попередньої конфіскаційної [[Грошова реформа в СРСР 1947 року|реформи 1947 року]], було проінформовано заздалегідь. 4 травня 1960 року [[Хрущов Микита Сергійович|М. С. Хрущов]] підписав постанову Ради Міністрів СРСР № 470 «Про зміну масштабу цін і заміну обігових грошей, які нині перебувають в обігу, новими грошима».<ref name=":1" /> З підписанням цієї постанови пов'язують відхід з поста 16 травня 1960 року тодішнього міністра фінансів [[Зверєв Арсеній Григорович|А. Г. Звєрєва]], що не погоджувався з планом реформи.<ref>{{Cite web|url=https://myhistori.ru/blog/43804043306/Tayna-denezhnoy-reformyi-1961-goda?nr=1|title=Тайна денежной реформы 1961 года|publisher=МирТесен - рекомендательная социальная сеть|lang=ru|accessdate=2019-03-06|archive-date=6 березня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190306234919/https://myhistori.ru/blog/43804043306/Tayna-denezhnoy-reformyi-1961-goda?nr=1}}</ref>

Після опублікування 5 травня постанови № 470 різко збільшилися закупівлі товарів повсякденного попиту, посилився приплив вкладів населення в ощадкаси. У другій половині 1960 року в кілька разів підскочила виручка ювелірних магазинів, стрімко розкуповувалися хутряні вироби, рулони вовняних тканин, продукти тривалого зберігання, інші товари. У жовтні 1960 року розпочався перерахунок вкладів в ощадних касах. При перерахунку вкладнику не треба було йти в ощадкасу, всі вклади перераховувалися за єдиною методикою — 10:1. На товарах ціна вказувалася і в старих, і в нових, грошах.

З 1 січня 1961 року в обіг вийшли банкноти нового зразка номіналом 1, 3, 5, 10, 25, 50 і 100 карбованців. Монети нового зразка карбувалися вартістю 1, 2, 3, 5, 10, 15, 20, 50 копійок і 1 карбованець. Паперові грошові знаки зразка 1947 року, а також срібні, нікелеві, мідні та бронзові монети, випущені в СРСР починаючи з 1921 року, вилучалися з обігу і змінювалися на нові у співвідношенні 10:1. Зберігався традиційний поділ грошових знаків в залежності від номіналу на державні казначейські білети і білети Державного банку СРСР. Нові гроші були значно менші за розміром, що, безумовно, було зручніше для повсякденних розрахунків і служило одним з виправдань реформи, що проводилася. Загальний дизайн банкнот зберіг певну спадкоємність, але замість портрета [[Ленін Володимир Ілліч|В. І. Леніна]] на нових грошах з'явився його профіль-барельєф. При цьому ще 24 лютого 1958 року Рада Міністрів СРСР прийняла постанову про карбування монет нового зразка. У жовтні-грудні 1960 року гроші нового зразка заповнили сховища Держбанку на місцях. Як і в ході грошової реформи 1947 року, обміну не підлягали і залишалися в обігу монети СРСР номіналами 1, 2 і 3 копійки більш ранніх випусків (з 1926 по 1957 роки — з 1958 року Держбанк припинив їх карбування).<ref name=":0">{{Cite web |url=http://www.bestpravo.com/sssr/gn-akty/m1b.htm |title=Постановление Совета министров СССР от 4 мая 1960 № 470 |accessdate=12 травня 2020 |archive-date=6 березня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190306174901/http://www.bestpravo.com/sssr/gn-akty/m1b.htm }}</ref>

Обмін готівки протягом трьох місяців проводився обмінними пунктами, що відкрилися 2 січня 1961 року. При цьому на офіційному рівні те, що відбувається не визнавалося грошовою реформою. Так, [[Міністерство фінансів СРСР]] і [[Держбанк СРСР]], доповідаючи в [[Центральний Комітет Комуністичної партії Радянського Союзу|ЦК КПРС]] про підсумки переходу на новий масштаб цін і обмін старих грошей на нові, заявили про необхідність прийняти по цьому питанню спеціальну постанову ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР і опублікувати у пресі відповідне повідомлення. На думку Міністра фінансів СРСР [[Гарбузов Василь Федорович|В. Ф. Гарбузова]] і Голови правління Держбанку СРСР [[Коровушкін Олександр Костянтинович|О. К. Коровушкіна]], проведені заходи щодо зміни масштабу цін, підвищення золотого змісту і курсу карбованця за своїм значенням для народного господарства СРСР і вдосконалення грошової системи мали характер реформи. У зв'язку з цим вони просили дозволити іменувати надалі проведені заходи грошовою реформою 1961 року. Однак в ЦК КПРС з цією думкою не погодилися, тому що прийняття цієї пропозиції не потребувало необхідності, «тим більше, що до сих пір в нашій пресі ці заходи не підносилися як реформа». ЦК не було схвалено пропозицію прийняти постанову з цього питання і опублікувати його в пресі.

У постанові ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР «Про підсумки переходу на новий масштаб цін і обміну старих грошей на нові гроші» в травні 1961 року дана позитивна оцінка виконаної роботи. У повідомленні говорилося: ''«ЦК КПРС і Рада Міністрів СРСР відзначили, що перехід на новий масштаб цін і обмін грошей пройшли організовано, з дотриманням всіх передбачених умов і термінів здійснення цього важливого народногосподарського заходу. Новий радянський карбованець з великою довірою сприйнятий населенням і міцно увійшов в господарський оборот». У повідомленні також зазначалося, що, ''«як відомо, всі грошові реформи в капіталістичних країнах проводяться в інтересах експлуататорських класів і супроводжуються у підсумку зниженням життєвого рівня трудящих. Заходи щодо переходу на новий масштаб цін і обміну грошей проведені в СРСР з дотриманням інтересів населення і держави, в результаті їх здійснення населенням отримало ряд вигод»''.<ref name=":1" />

== Наслідки реформи ==
До позитивних факторів можна віднести зниження собівартості виробництва паперових грошей, тому що нові грошові знаки були набагато меншого формату. Внаслідок низьких номінальних цін на товари повсякденного попиту (хліб, молоко, сірники, сіль, газовані напої й інше) значну роль в готівковому грошовому обороті протягом тривалого періоду грали металеві гроші, що також призводило до економії у виробництві банкнот. Все інше не було таким же однозначним.

Як вже зазначалося, змінився офіційний золотий вміст карбованця. Якщо дореформені 10 карбованців містили 2,22168 грама золота, то 1 карбованець 1961 року — в 2,25 рази менше — 0,987412 грама. Валютний курс, з 1950 року становив 4 дореформених карбованця за 1 долар, після реформи він склав 90 нових копійок (замість 40) — що було цілком в руслі [[Бреттон-Вудська система|Бреттон-Вудської валютної системи]], що функціонувала тоді (незважаючи на те, що Радянський Союз офіційно не вважався її учасником). Для населення підвищилися ціни на ювелірну продукцію. Десятикратної зміни нерегульованих державою цін (на ринках збуту продукції особистих підсобних господарств й тому подібного), за свідченнями сучасників, також не відбулося — від активного населення неможливо було приховати зміну офіційного золотого вмісту карбованця, і ринкові ціни часто змінювалися не в 10, а лише в 4,5 рази, що означало більш ніж двократне зростання цін.<ref name=":1" /> На окремі товари з низькою номінальною вартістю зростання цін могло досягати і десятикратних значень. Наприклад, якщо пучок зелені до реформи коштував 5 копійок, то і після реформи він міг продовжити коштувати 5, але тепер вже нових, копійок.<ref>{{Cite web|url = http://publicistik.blogspot.ru/2011/03/blog-post_6054.html|title = За один «хрущёвский фантик» давали десять «портянок Сталина»|author = Виктор Бурназов|date = 2011-03-27|publisher = Артефакты|accessdate = 12 травня 2020|archive-date = 4 квітня 2017|archive-url = https://web.archive.org/web/20170404085259/http://publicistik.blogspot.ru/2011/03/blog-post_6054.html}}</ref>

За відсутності ринку праці й інших ринкових інститутів влади СРСР вдалося забезпечити довгостроковий — на десятиліття — ефект від проведеної девальвації, що вилився в стабільно дешевих [[Трудові ресурси|трудових ресурсах]] і високій [[Рентабельність активів|рентабельності]] експортної продукції. За ті 30 років, коли перебував в обігу «новий» карбованець, в країні склався єдиний народногосподарський комплекс, освоєні великі родовища природних ресурсів і разом з ними — нові великі райони на півночі і сході країни; за 1961—1985 роки введено в дію основних фондів на 2637 мільярдів карбованців, побудовано понад 9 тисяч нових промислових підприємств; побудовано 54 мільйони квартир.<ref name=":1" /> Крім того, масштабно реалізовувалися [[Радянська космонавтика|космічна програма]] і програма озброєнь, містилися і розвивалися найбільші в світі за чисельністю особового складу і бронетехніки [[Збройні сили СРСР|збройні сили]].

Побічні ефекти девальвації для основної маси населення також затягнулися на десятиліття — низький (навіть в порівнянні з деякими країнами [[Східний блок|соціалістичного табору]]) рівень оплати праці і надмірна дорожнеча імпортних товарів, що до реформи були майже відсутні в торговому асортименті, але тепер перейшли для радянських обивателів в розряд розкоші.

== Гроші, запущені реформою ==
=== Банкноти ===
{{col-begin}}
{{col-2}}
{|class="wikitable" style="font-size: 90%"
|-
! colspan="2" | Зображення !! rowspan="2" | Номінал
 (карбованців)
|-
! Лицьова сторона !! Зворотна сторона
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Rouble-1961-Paper-1-Obverse.jpg|106px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Rouble-1961-Paper-1-Reverse.jpg|106px]]
| <big>1</big>
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Soviet Union-1961 Bill 3 Obverse.jpg|114px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:3 советских рубля 1961 г. Реверс.jpg|114px]]
| <big>3</big>
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Soviet Union-1961-Bill-5-Obverse.jpg|114px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Soviet Union-1961-Bill-5-Reverse.jpg|114px]]
|<big>5</big>
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:SUR 10 1961 obverse.jpg|125px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:SUR 10 1961 reverse.jpg|125px]]
| <big>10</big>
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Soviet Union-1961-Bill-25-Obverse.jpg|125px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:Soviet Union-1961-Bill-25-Reverse.jpg|125px]]
| <big>25</big>
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:SUR 50 1961 obverse.jpg|141px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:SUR 50 1961 reverse.jpg|141px]]
| <big>50</big>
|-
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:SUR 100 1961 obverse.jpg|141px]]
|align="center" bgcolor="#000000"| [[Файл:SUR 100 1961 reverse.jpg|141px]]
| <big>[[100 карбованців (1961)|100]]</big>
|}
{{col-2}}

=== Монети ===
{|class="wikitable" style="font-size: 90%"
|-
!Зображення!! Номінал
|- {{Coin-yellow-color}}
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:1 копейка СССР 1990 г.jpg|80px]]
| <big>1
копійка</big>
|- {{Coin-yellow-color}}
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:2 копейки СССР 1973 г.jpg|100px]]
| <big>2
копійки</big>
|- {{Coin-yellow-color}}
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:3Kopeks1977.PNG|126px]]
| <big>3
копійки</big>
|- {{Coin-yellow-color}}
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:5Kopeks1989.PNG|146px]]
| <big>5
копійок</big>
|-
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:10 копеек СССР 1980 г.jpg|95px]]
| <big>10
копійок</big>
|-
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:15 копеек СССР 1983 г.jpg|110px]]
| <big>15
копійок</big>
|-
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:20 копеек СССР 1982 г.jpg|125px]]
| <big>20
копійок</big>
|-
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:50 копеек СССР 1978 г.jpg|139px]]
| <big>50
копійок</big>
|-
| align="center" bgcolor="#ffffff"|[[Файл:1 ruble 1988.jpg|159px]]
| <big>1
карбованець</big>
|}
{{col-end}}

== Факти, пов'язані з реформою ==
* Дореформені гроші за їх великий розмір називали «сталінськими онучами», а післяреформені за їх малу величину, яку можна порівняти з цукерковою обгорткою, «хрущовськими фантиками».
* У побуті купюри зразка 1961 року ще довгий час називали «новими», а ціни переводили на «старі» гроші. Це можна помітити в діалозі з фільму «[[Діамантова рука]]» (1968): «Тут 500 карбованців. — Новими?»; у фільмі «[[Зигзаг удачі]]» (1968): «Скільки коштує шубка? — 2900. — Це що ж, по-старому або по-новому? — По-новому. — 29 тисяч за водяного щура?!»; в картині «[[Помилка резидента]]» (1968): «За вами ж, наскільки я пам'ятаю, тисяча. Одна. Але новими грошима».
* Повість [[Богуславська Зоя Борисівна|Зої Богуславської]] мала назву «Сімсот новими», вона вийшла в 1970 році, через дев'ять років після реформи.
* Про раптову реформу 1961 року був знятий мультфільм «[[Дорога копійка]]», а в 1992 році — фільм «[[Міняйли (фільм)|Міняйли]]».

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://www.istorya.ru/articles/rusdenref.php Деньги и денежные реформы в России] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200513101437/http://www.istorya.ru/articles/rusdenref.php |date=13 травня 2020 }} (сайт istorya.ru)
* [https://youtube.com/watch?v=WmUZ2Jo3Dsc Радянський мультфільм] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200614094740/https://www.youtube.com/watch?v=WmUZ2Jo3Dsc |date=14 червня 2020 }}, що пропагує реформу (не пізніше 1960 року)

{{Грошові реформи в СРСР}}
{{Радянський карбованець}}
{{ВП-портали|СРСР}}
[[Категорія:Грошові реформи СРСР]]
[[Категорія:1961 в СРСР]]


text:
# Останній будинок на тупиковій вулиці
«Останній будинок на тупиковій вулиці» (англ. The Last House on Dead End Street) — американський експлуатаційний низькобюджетний фільм жахів 1973 року. Дебютна робота Роджера М. Уоткінса, який виступив в ролі сценариста, режисера, продюсера і виконавця головної ролі.

## Сюжет
Террі Хоукінс — американський серійний вбивця і злочинець, який втік з в'язниці щоб зі своїми друзями зробити пару снафф-відео. Для цього вони запрошують студентів та інших людей на покинутий будинок, щоб взяти участь у кривавому кошмарі.

## У ролях
- Роджер М. Уоткінс (Стівен Моррісон) — Террі Хоукінс
- Кен Фішер (Денніс Кроуфорд) — Кен Харді
- Білл Шлагетер (Лоуренс Борнман) — Білл Дрексель
- Кеті Куртин (Джанет Сорлі) ― Кеті Х'югс
- Пат Канестро (Елейн Норкросс) ― Патрісія Кун
- Стів Суїт (Алекс Крегар) ― Стів Рендалл
- Едвард Пікслей (Френклін Статз) ― Джим Палмер
- Ненсі Вруман (Барбара Амунсен) ― Ненсі Палмер
- С'юзі Ноймейер (Джеральдін Сондерс) ― С'юзі Кноулес
- Пол Дженсен (Пол Філліпс) ― Сліпий
- Кен Роуз (Рональд Купер) ― Віппер

## Виробництво

### Знімання
Фільм був задуманий Роджером М. Уоткінсом у 1972 році, коли він був студентом Університету штату Нью-Йорк в Онеонті. При написанні сценарію Уоткінс надихався біографією Чарльза Менсона «Сім'я» 1971 року, присвячена також вбивств у Північній Каліфорнії. Спочатку фільм планувався як біографічний фільм про сім'ю Менсона, але перетворився на повнометражний фільм жахів про втікача злочинця, який хоче зі своїми друзями зробити пару снафф-відео. Хоча Уоткінс вивчав англійську літературу в університеті, він також цікавився кінематографом і подружився з кількома студентами на факультеті кінематографії того ж університету. Завдяки заходам, спонсорованим департаментом кіно, Уоткінс зміг зустрітися з режисерами Отто Премінджером і Ніколасом Реєм, якими він захоплювався. Премінджер перейнявся симпатією до Уоткінса і подарував йому камеру Bolex.
Головну роль у фільмі виконав сам Роджер М. Уоткінс, а весь акторський склад складався з нинішніх або колишніх студентів театрального факультету. Зйомки фільму почалися в грудні 1972 року в покинутій будівлі університетського кампусу. Покинута будівля була знесена в 1977 році. Уоткінс сказав, що під час зйомок фільму у нього була наркотична залежність, оскільки 800 доларів були витрачені на зйомку фільму; решту 2200 доларів він використовував при купівлі наркотиків. Робоча назва фільму була «Година нашої смерті» (англ. At the Hour of Our Death).

### Саундтрек
Через бюджетні обмеження більшість партитур і звукових ефектів від британського композитора Девіда Феншоу через аудіотеку EMI Production Music. На додаток до синтезаторних п'єс музична партитура включає в себе григоріанські піснеспіви та інший ембієнт.
| #     | Назва                    | Тривалість |
| ----- | ------------------------ | ---------- |
| 1.    | «Pulse Of Terror»        | 2:23       |
| 2.    | «Electrofear»            | 2:29       |
| 3.    | «Occult»                 | 2:58       |
| 4.    | «Space Movement»         | 1:50       |
| 5.    | «Psycho Theme»           | 1:22       |
| 6.    | «Pulse of Fear»          | 2:23       |
| 7.    | «Beat Me 'Till I’m Blue» | 2:43       |
| 8.    | «Agonythm»               | 2:21       |
| 9.    | «Dawn Odyssey»           | 2:36       |
| 10.   | «Destructive Powers»     | 2:24       |
| 11.   | «Cybernetics Fast»       | 1:20       |
| 12.   | «Terror Noises»          | 1:44       |
| 13.   | «Dark Vibrations»        | 1:30       |
| 14.   | «Nightmare»              | 0:44       |
| 15.   | «Transformation Odyssey» | 2:38       |
| 16.   | «Celestial Cantabile»    | 2:23       |
| 17.   | «Omination»              | 2:12       |
| 36:00 |                          |            |

## Реліз

### Кінотеатральний реліз
Оригінальна версія фільму тривала 175 хвилин і носила назву «Годинник з зозулею з пекла», натхненне цитатою з роману Курта Воннегута «Мати Тьма» (1962). Всесвітня прем'єра фільму відбулася на Каннському кінофестивалі 1 травня 1973 року і на Берлінському кінофестивалі 14 липня 1973 року. За словами Уоткінса, покази фільму в Нью-Йорку і Чикаго супроводжувалися заворушеннями, і що Чиказький кінотеатр був підпалений. Дана версія вважається загубленою, проте є ймовірність, що його копії зберігаються в Нью-Йоркському кіноархіві. Незабаром фільм перестав показуватися після того, як одна з актрис фільму подала до суду Уоткінса, побоюючись, що оголена сцена у фільмі завадить їй домогтися успіху стати бродвейською актрисою.
У травні 1977 фільм випущений в усіченому варіанті під назвою «Будинок веселощів» (англ. The Fun House). Показ фільму проходив в автокінотеатрах в Коннектикуті, Шрівпорті, Луїзіана, і Міллвіллі. У 1979 році незалежний кінопрокатник «Cinematic Releasing Corporation» викуповує права на фільм і випустив під назвою «Останній будинок на тупиковій вулиці», граючи на популярності фільму «Останній будинок ліворуч» Веса Крейвена. У Великій Британії фільм був заборонений до кінопрокату Британською Радою з класифікації фільмів.

### Домашнє відео
У США фільм поширювався в кінці 80-х на піратських відеокасетах.
Дводискове видання фільму було випущено в 2002 році компанією Barrel Entertainment. На диску присутні коментарі режисера. Це видання також було випущено в Австралії компанією Hard Corps Entertainment. Окреме DVD-видання фільму було випущено у Великобританії в рамках серії Grindhouse Tartan Films.

wikiname: ukwiki

title: Останній будинок на тупиковій вулиці

in_language: uk

wikitext:
{{Фільм
| назва             = Останній будинок на тупиковій вулиці
| оригінальна назва = {{lang-en|The Last House on Dead End Street}}
| зображення        = TheLastHouseonDeadEndStreet.jpg
| підпис            = Постер фільму 1979 року
| жанр              = [[Фільм жахів|жахи]]
| режисер           = [[Роджер М. Уоткінс]] (Віктор Янош)
| продюсер          = [[Роджер М. Уоткінс]] (Норман Ф. Кайзер)
| сценарист         = [[Роджер М. Уоткінс]] (Брайан Лоуренс)
| актори            = [[Роджер М. Уоткінс]] (Стівен Моррісон)
Кен Фішер (Денніс Кроуфорд)
Білл Шлагетер (Лоуренс Борнман)
Кеті Куртин (Джанет Сорлі)
Пат Канестро (Елейн Норкросс)
| оператор          = Кен Фішер (Олександр Тарськ)
| монтаж            = [[Роджер М. Уоткінс]] (Брайан Н'юетт)
| художники         = Олівія Карнегі
Габор Ласлос
| кінокомпанія      = Production Concepts Ltd.
Today Productions, Inc.
| дистриб'ютор      = Cinematic Releasing Corporation
| тривалість        = 175 хв. / 78 хв.
| мова              = [[Англійська мова|англійська]]
| країни            = {{USA}}
| рік               = 1973
| кошторис          = 3000 [[Долар США|$]]
| ідентифікатор     = 0076295
}}
'''«Останній будинок на тупиковій вулиці»''' ({{lang-en|The Last House on Dead End Street}}) — [[США|американський]] [[Експлуатаційне кіно|експлуатаційний]] низькобюджетний [[фільм жахів]] 1973 року. Дебютна робота [[Роджер М. Уоткінс|Роджера М. Уоткінса]], який виступив в ролі сценариста, режисера, продюсера і виконавця головної ролі.

== Сюжет ==
Террі Хоукінс — [[США|американський]] [[Серійний убивця|серійний вбивця]] і [[злочинець]], який втік з в'язниці щоб зі своїми друзями зробити пару [[Снаф (відео)|снафф-відео]]. Для цього вони запрошують [[Студент|студентів]] та інших людей на покинутий будинок, щоб взяти участь у кривавому кошмарі.

== У ролях ==

* [[Роджер М. Уоткінс]] (Стівен Моррісон) — Террі Хоукінс
* Кен Фішер (Денніс Кроуфорд) — Кен Харді
* Білл Шлагетер (Лоуренс Борнман) — Білл Дрексель
* Кеті Куртин (Джанет Сорлі) ― Кеті Х'югс
* Пат Канестро (Елейн Норкросс) ― Патрісія Кун
* Стів Суїт (Алекс Крегар) ― Стів Рендалл
* Едвард Пікслей (Френклін Статз) ― Джим Палмер
* Ненсі Вруман (Барбара Амунсен) ― Ненсі Палмер
* С'юзі Ноймейер (Джеральдін Сондерс) ― С'юзі Кноулес
* Пол Дженсен (Пол Філліпс) ― Сліпий
* Кен Роуз (Рональд Купер) ― Віппер

== Виробництво ==

=== Знімання ===
Фільм був задуманий [[Роджер М. Уоткінс|Роджером М. Уоткінсом]] у 1972 році, коли він був студентом Університету штату [[Нью-Йорк]] в [[Оніонта (Нью-Йорк)|Онеонті]]<ref name=":1">Cooper, 2018, p. 80</ref>. При написанні сценарію [[Роджер М. Уоткінс|Уоткінс]] надихався біографією [[Чарлз Менсон|Чарльза Менсона]] «Сім'я» 1971 року, присвячена також вбивств у Північній Каліфорнії<ref name=":1"/>. Спочатку фільм планувався як біографічний фільм про сім'ю Менсона, але перетворився на повнометражний фільм жахів про втікача злочинця, який хоче зі своїми друзями зробити пару [[Снаф (відео)|снафф-відео]]. Хоча [[Роджер М. Уоткінс|Уоткінс]] вивчав англійську літературу в університеті, він також цікавився кінематографом і подружився з кількома студентами на факультеті кінематографії того ж університету<ref name=":2">Landis, Clifford, 2002, p.150</ref>. Завдяки заходам, спонсорованим департаментом кіно, Уоткінс зміг зустрітися з режисерами [[Отто Премінґер|Отто Премінджером]] і Ніколасом Реєм, якими він захоплювався. Премінджер перейнявся симпатією до [[Роджер М. Уоткінс|Уоткінса]] і подарував йому камеру Bolex<ref name=":2"/>.

Головну роль у фільмі виконав сам [[Роджер М. Уоткінс]], а весь акторський склад складався з нинішніх або колишніх студентів театрального факультету<ref name=":3">Roger Watkins. Audio commentary, Last House on Dead End Street DVD. 2002. Barrel Entertainment</ref><ref>Kerekes, 2002, p. 111</ref>. Зйомки фільму почалися в грудні 1972 року в покинутій будівлі університетського кампусу<ref>{{cite web|url=https://filmthreat.com/reviews/3713/|archive-url=https://web.archive.org/web/20110607214410/http://www.filmthreat.com/reviews/3713/|archive-date=7 червня 2011|deadlink=no|title=Film Threat – ''Last House on Dead End Street'' (DVD)|last=Campos|first=Eric|date=29 жовтня 2002|website=Film Threat}}</ref><ref>Kerekes, 1995, p. 72-73</ref>. Покинута будівля була знесена в 1977 році<ref>{{cite web|url=https://cdm16694.contentdm.oclc.org/digital/collection/ZBM/id/117/rec/16|work=New York Heritage Digital Collection|title=Oneonta Normal School (Old Main) Demolition|access-date=9 липня 2019|archive-date=2019-07-09|archive-url=https://web.archive.org/web/20190709235800/https://cdm16694.contentdm.oclc.org/digital/collection/ZBM/id/117/rec/16|deadlink=no}}</ref>. [[Роджер М. Уоткінс|Уоткінс]] сказав, що під час зйомок фільму у нього була наркотична залежність, оскільки 800 доларів були витрачені на зйомку фільму; решту 2200 доларів він використовував при купівлі [[Наркотик|наркотиків]]<ref>Insert for Last House on Dead End Street DVD. 2002. Barrel Entertainment.</ref>. Робоча назва фільму була «Година нашої смерті» ({{lang-en|At the Hour of Our Death}})<ref name=":4">{{cite web|url=https://www.newspapers.com/clip/26415283/|title=She Posed Nude and Lost Suit|website=The Ithaca Journal|date=1975-10-15}}</ref>.

=== Саундтрек ===
Через бюджетні обмеження більшість партитур і звукових ефектів від британського композитора Девіда Феншоу через аудіотеку EMI Production Music<ref>{{cite web|url=https://popmatters.com/feature/theres-music-coming-from-the-last-house-on-dead-end-street-70s-diy-meets-li/|work=Pop Matters|title=There's Music Coming From 'The Last House on Dead End Street'|last=Dierenger|first=Ryan|date=19 квітня 2016|accessdate=28 грудня 2016|archive-date=2017-04-04|archive-url=https://web.archive.org/web/20170404130910/http://www.popmatters.com/feature/theres-music-coming-from-the-last-house-on-dead-end-street-70s-diy-meets-li/|deadlink=no}}</ref>. На додаток до синтезаторних п'єс музична партитура включає в себе григоріанські піснеспіви та інший [[ембієнт]]<ref name=":5">{{cite web|author=Dalmas, John|url=https://www.newspapers.com/clip/22729979/the-journal-news/|title=He knows audiences want violence|lang=en|website=The Journal News|date=1973-04-18|access-date=2021-01-18|archive-date=2021-02-06|archive-url=https://web.archive.org/web/20210206215624/https://www.newspapers.com/clip/22729979/the-journal-news/|deadlink=no}}</ref>.

{{Track listing|all_writing=|title1=Pulse Of Terror|length1=2:23|title2=Electrofear|length2=2:29|title3=Occult|length3=2:58|title4=Space Movement|length4=1:50|title5=Psycho Theme|length5=1:22|title6=Pulse of Fear|length6=2:23|title7=Beat Me 'Till I’m Blue|length7=2:43|title8=Agonythm|length8=2:21|title9=Dawn Odyssey|length9=2:36|title10=Destructive Powers|length10=2:24|title11=Cybernetics Fast|length11=1:20|title12=Terror Noises|length12=1:44|title13=Dark Vibrations|length13=1:30|title14=Nightmare|length14=0:44|title15=Transformation Odyssey|length15=2:38|title16=Celestial Cantabile|length16=2:23|title17=Omination|length17=2:12|total_length=36:00}}

== Реліз ==

=== Кінотеатральний реліз ===
Оригінальна версія фільму тривала 175 хвилин і носила назву «Годинник з зозулею з пекла», натхненне цитатою з роману [[Курт Воннеґут|Курта Воннегута]] «Мати Тьма» (1962). Всесвітня прем'єра фільму відбулася на [[Каннський кінофестиваль|Каннському кінофестивалі]] 1 травня 1973 року і на [[Берлінський міжнародний кінофестиваль|Берлінському кінофестивалі]] 14 липня 1973 року<ref name=":5"/>. За словами [[Роджер М. Уоткінс|Уоткінса]], покази фільму в [[Нью-Йорк|Нью-Йорку]] і [[Чикаго]] супроводжувалися заворушеннями, і що Чиказький кінотеатр був підпалений. Дана версія вважається [[Втрачений фільм|загубленою]], проте є ймовірність, що його копії зберігаються в [[Нью-Йорк|Нью-Йоркському]] кіноархіві. Незабаром фільм перестав показуватися після того, як одна з актрис фільму подала до суду [[Роджер М. Уоткінс|Уоткінса]], побоюючись, що оголена сцена у фільмі завадить їй домогтися успіху стати [[Бродвейський театр|бродвейською]] актрисою<ref name=":4"/><ref>{{cite web|url=https://www.casemine.com/judgement/us/591495aaadd7b049345d3051|title=McGraw v. Watkins|date=1975-10-16|website=Appellate Division of the Supreme Court of New York, Third Division}}</ref><ref name=":3"/>.

У травні 1977 фільм випущений в усіченому варіанті під назвою «Будинок веселощів» ({{lang-en|The Fun House}}). Показ фільму проходив в [[Автокінотеатр|автокінотеатрах]] в [[Коннектикут|Коннектикуті]]<ref>{{cite news|url=https://www.newspapers.com/clip/26423336/fun_house_last_house_on_dead_end/|work=Hartford Courant|location=Hartford, Connecticut|title=''The Fun House'' trade advertisement|date=6 травня 1977|via=Newspapers.com|page=79|accessdate=2021-01-18|archivedate=2019-07-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190709235758/https://www.newspapers.com/clip/26423336/fun_house_last_house_on_dead_end/}}</ref>, [[Шривпорт|Шрівпорті]], [[Луїзіана]]<ref>{{cite news|url=https://www.newspapers.com/clip/33708556/the_times/|work=The Shreveport Times|location=Shreveport, Louisiana|title=Movies|date=13 травня 1977|via=Newspapers.com|accessdate=2021-01-18|archivedate=2019-07-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190709214142/https://www.newspapers.com/clip/33708556/the_times/}}</ref>, і [[Міллвілл (Нью-Джерсі)|Міллвіллі]]<ref>{{cite news|title=BudCo Delsea Drive-In|url=https://www.newspapers.com/clip/33708693/the_millville_daily/|work=The Millville Daily|location=Millville, New Jersey|page=6|date=10 травня 1977|via=Newspapers.com|accessdate=2021-01-18|archivedate=2019-07-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190709214143/https://www.newspapers.com/clip/33708693/the_millville_daily/}}</ref>. У 1979 році незалежний кінопрокатник «''Cinematic Releasing Corporation»'' викуповує права на фільм і випустив під назвою «Останній будинок на тупиковій вулиці»<ref>{{cite web|url=https://allmovie.com/movie/v28335|title=''Last House on Dead End Street''|last=Firsching|first=Robert|website=[[AllMovie]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20141116114157/https://allmovie.com/movie/v28335|archive-date=16 листопада 2014}}</ref><ref>{{cite news|work=[[New York Daily News]]|title=''Last House on Dead End Street'' trade advertisement|date=29 грудня 1979|page=14|url=https://www.newspapers.com/clip/33709230/daily_news/|via=Newspapers.com|accessdate=2021-01-18|archivedate=2019-07-09|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190709235755/https://www.newspapers.com/clip/33709230/daily_news/}}</ref>, граючи на популярності фільму «<nowiki/>[[Останній будинок ліворуч]]<nowiki/>» [[Вес Крейвен|Веса Крейвена]]. У [[Велика Британія|Великій Британії]] фільм був заборонений до кінопрокату Британською Радою з класифікації фільмів<ref>Cooper, 2016, p. 172</ref>.

=== Домашнє відео ===
У [[США]] фільм поширювався в кінці 80-х на піратських відеокасетах<ref>{{cite magazine|author=T. L.|year=1991|title=A Note to Our Readers|url=https://archive.org/details/VideoWatchdog06Starbrite/page/n19?q=last+house+on+dead+end+street|issue=6|page=19|issn=1070-9991|magazine=Video Watchdog}}</ref>.

Дводискове видання фільму було випущено в 2002 році компанією Barrel Entertainment<ref>{{cite web|url=http://www.dvddrive-in.com/reviews/i-m/lasthousedead727775.htm|work=DVD Drive-In|title=The Last House on Dead End Street|author=Holecheck, Bruce|accessdate=26 грудня 2016|archive-date=2016-03-05|archive-url=https://web.archive.org/web/20160305012624/http://www.dvddrive-in.com/reviews/i-m/lasthousedead727775.htm|deadlink=no}}</ref>. На диску присутні коментарі режисера. Це видання також було випущено в [[Австралія|Австралії]] компанією Hard Corps Entertainment<ref>{{cite av media|medium=DVD|publisher=Hard Corps Entertainment|year=2001|title=Last House on Dead End Street|series=Special Collector's Edition}}</ref>. Окреме DVD-видання фільму було випущено у [[Велика Британія|Великобританії]] в рамках серії Grindhouse Tartan Films<ref>{{cite web|url=http://www.dvdbeaver.com/film/DVDReviews22/last_house_on_dead_end_street.htm|work=DVD Beaver|title=The Last House on Dead End Street|accessdate=28 грудня 2016|author=Tooze, Gary|archive-date=2019-09-13|archive-url=https://web.archive.org/web/20190913130851/http://www.dvdbeaver.com/film/DVDReviews22/last_house_on_dead_end_street.htm|deadlink=no}}</ref>.

== Примітки ==

<references />

== Посилання ==

* {{IMDb title|id=0076295}}
* {{Rotten Tomatoes|id=last-house-on-dead-end-street}}
* {{AllMovie title|id=28335}}
* ''[https://vk.com/video-3616410_456239027 Останній будинок на тупиковій вулиці]'' на сайті [[ВКонтакті]]

[[Категорія:Фільми США 1973]]
[[Категорія:Фільми жахів 1973]]
[[Категорія:Втрачені фільми 1973]]
[[Категорія:Фільми, зняті в Нью-Йорку (штат)]]
[[Категорія:Фільми жахів США]]
[[Категорія:Незалежні фільми США]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Втрачені фільми США]]
[[Категорія:Втрачені фільми жахів]]

title: англ. The Last House on Dead End Street

англ. The Last House on Dead End Street: Постер фільму 1979 року

Жанр: жахи

Режисер: Роджер М. Уоткінс (Віктор Янош)

Продюсер: Роджер М. Уоткінс (Норман Ф. Кайзер)

Сценарист: Роджер М. Уоткінс (Брайан Лоуренс)

У головних · ролях: Роджер М. Уоткінс (Стівен Моррісон) · Кен Фішер (Денніс Кроуфорд) · Білл Шлагетер (Лоуренс Борнман) · Кеті Куртин (Джанет Сорлі) · Пат Канестро (Елейн Норкросс)

Оператор: Кен Фішер (Олександр Тарськ)

Монтаж: Роджер М. Уоткінс (Брайан Н'юетт)

Художники: Олівія Карнегі · Габор Ласлос

Кінокомпанія: Production Concepts Ltd. · Today Productions, Inc.

Дистриб'ютор: Cinematic Releasing Corporation

Мова: англійська

Країна: США


text:
# Даллас-Сіті (Іллінойс)
Даллас-Сіті (англ. Dallas City) — місто (англ. city) в США, в округах Генкок і Гендерсон штату Іллінойс. Населення — 805 осіб (2020).

## Географія
Даллас-Сіті розташований за координатами 40°38′7″ пн. ш. 91°9′51″ зх. д. / 40.63528° пн. ш. 91.16417° зх. д. (40.635301, -91.164282).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 8,48 км², з яких 6,15 км² — суходіл та 2,33 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 945 осіб у 429 домогосподарствах у складі 273 родин. Густота населення становила 111 особа/км².  Було 492 помешкання (58/км²).
Расовий склад населення:
| - 96,7 % — білих - 0,3 % — корінних американців - 0,3 % — чорних або афроамериканців - 0,3 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 2,0 %. Частка іспаномовних становила 1,6 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,7 % — особи молодші 18 років, 57,7 % — особи у віці 18—64 років, 22,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 47,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 83,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 81,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 53 275 доларів США (медіана — 44 545), а середній дохід на одну сім'ю — 58 952 долари (медіана — 55 000). Медіана доходів становила 41 000 доларів для чоловіків та 24 554 долари для жінок. За межею бідності перебувало 11,9 % осіб, у тому числі 28,9 % дітей у віці до 18 років та 3,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 541 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 25,1 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,8 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,7 %, роздрібна торгівля — 9,2 %.

title: Даллас-Сіті (Іллінойс)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Даллас-Сіті
|оригінальна назва  = {{lang-en|Dallas City}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = IL9wIL96ewSigns-DallasCity (24543641097).jpg
|опис зображення= <!-- [[Illinois Route 9|IL 9]] and [[Illinois Route 96|IL 96]] intersect in downtown Dallas City -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Іллінойс
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Генкок (округ, Іллінойс)|Генкок]], [[Гендерсон (округ, Іллінойс)|Гендерсон]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 8,48
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 111,44
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           =
|DST                    =  <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 217
|поштовий індекс        = 62330
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1718420
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Даллас-Сіті''' ({{lang-en|Dallas City}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в округах [[Генкок (округ, Іллінойс)|Генкок]] і [[Гендерсон (округ, Іллінойс)|Гендерсон]] штату [[Іллінойс]]. Населення — 805 осіб (2020).

== Географія ==
Даллас-Сіті розташований за координатами {{Coord|40|38|7|N|91|9|51|W|type:city_region:US-DE}} (40.635301, -91.164282){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 8,48 км², з яких 6,15 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 2,33 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1870 = 78
| 1880 = 829
| 1890 = 747
| 1900 = 970
| 1910 = 1288
| 1920 = 1140
| 1930 = 1114
| 1940 = 1149
| 1950 = 1275
| 1960 = 1276
| 1970 = 1284
| 1980 = 1408
| 1990 = 1037
| 2000 = 1055
| 2010 = 945
| 2020 = 805
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 945 осіб у 429 домогосподарствах у складі 273 родин. [[Густота населення]] становила 111 особа/км².  Було 492 помешкання (58/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 96,7 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 2,0 %. Частка іспаномовних становила 1,6 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,7 % — особи молодші 18 років, 57,7 % — особи у віці 18—64 років, 22,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 47,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 83,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 81,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:53275}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:44545}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:58952}} долари (медіана — {{formatnum:55000}}). Медіана доходів становила {{formatnum:41000}} доларів для чоловіків та {{formatnum:24554}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 11,9 % осіб, у тому числі 28,9 % дітей у віці до 18 років та 3,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 541 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 25,1 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,8 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,7 %, роздрібна торгівля — 9,2 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}
{{Commonscat|Dallas City, Illinois}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Гендерсон (округ, Іллінойс)}}
{{Генкок (округ, Іллінойс)}}

{{Illinois-stub}}

[[Категорія:Міста Іллінойсу]]
[[Категорія:Населені пункти округу Гендерсон (Іллінойс)]]
[[Категорія:Населені пункти округу Генкок (Іллінойс)]]

title: Країна

Штат: Іллінойс

Округ: Генкок, Гендерсон

Водойма: Міссісіпі

Населення: 805 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 111,44 осіб/км²


text:
# Садки (Курська область)
Садки (рос. Садки) — присілок в Рильському районі Курської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Пригородненська сільрада.

## Історія
Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю Східна Слобожанщина.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Пригородненська сільрада.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 0    | →0   |

title: Садки (Курська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Садки
|назва ін.       = Садки
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Курська область]]
|район           = [[Рильський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Пригородненська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Курська область
}}
'''Садки''' ({{lang-ru|Садки}}) — [[присілок]] в [[Рильський район|Рильському районі]] [[Курська область|Курської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Пригородненська сільрада]].

== Історія ==

Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю [[Східна Слобожанщина]].

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення [[Пригородненська сільрада]]<ref>[https://web.archive.org/web/20160314021302/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/legislation_rf/index.php?d_id4=bb946d29-340c-4f4d-a79c-98e025259910&do4=document&id4=1bcc3f5b-8dc3-4546-b263-22f994cbb55b Закон Курской области от 14.10.2004 № 48-ЗКО «О муниципальных образованиях Курской области»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Садки (Курская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Рильський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Рильського району]]

title: присілок Садки

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Курська область

Муніципальний район: Рильський район

Поселення: Пригородненська сільрада

title: Основні дані

Населення: ▬ 0

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Садки · Садки


text:
# Рогинці (Хмільницький район)
Роги́нці — село в Україні, в Уланівській сільській громаді Хмільницького району Вінницької області. Населення становить 387 осіб.

title: Рогинці (Хмільницький район)

wikitext:
{{otheruses|Рогинці}}
{{Село
| назва           = Рогинці
| область         = [[Вінницька область]]
| район           = {{Вн-Хм}}
| громада         = [[Уланівська сільська громада]]
| рада            = [[Кустовецька сільська рада (Хмільницький район)|Кустовецька сільська рада]]
| код КАТОТТГ     = UA05120150240082397
| код КОАТУУ      = 0524883503
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 387
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 2
| ref-площа       =
| щільність       = 193,5
| поштовий індекс = 22044
| телефонний код  = 4338
| координати      = {{coord|49|37|23|N|28|18|50|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 37|
| lat_sec         = 23
| lon_deg         = 28|
| lon_min         = 18|
| lon_sec         = 50
| висота          = 266
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 22032, Вінницька обл., Хмільницький р-н, с. Уланів, вул. Миру, буд. 9
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Роги́нці''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], в [[Уланівська сільська громада|Уланівській сільській громаді]] [[Хмільницький район|Хмільницького району]] [[Вінницька область|Вінницької області]]. Населення становить 387 осіб.

== Література ==
* Ку́стівці // [[Історія міст і сіл Української РСР]] : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.675 (Рогинці)

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/vinnickaja/22425 Погода в селі Рогинці]
{{Уланівська сільська громада}}

{{Vinnytsa-geo-stub}}

[[Категорія:Села Вінницької області]]

title: село Рогинці

Країна: Україна

Область: Вінницька область

Район: Хмільницький район

Тер. громада: Уланівська сільська громада

title: Основні дані

Площа: 2 км²

Густота населення: 193,5 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Рогинці

title: Мапа

Мапа: Рогинці у Вікісховищі


text:
# Динамо (Барнаул)
ФК «Дина́мо-Барнау́л» (рос. ФК «Динамо-Барнаул») — російський футбольний клуб із міста Барнаул. Виступає у другому дивізіоні чемпіонату Росії. Заснований 1957 року.

## Колишні назви
- «Урожай» (1957—1959)
- «Темп» (1960—1969)

title: Динамо (Барнаул)

wikitext:
{{Футбольний клуб
 | назва клубу     = «Динамо» (Барнаул)
 | емблема         = Dinamo Barnaul Logo.png
| розмір емблеми = 129px
 | повна назва     = Футбольный клуб<br />«Динамо-Барнаул»
 | прізвисько      =
 | коротка назва   =
 | рік заснування  = [[1957]]
 | місто           = [[Барнаул]]
 | країна          = {{RUS}}
 | стадіон         = «[[Динамо (стадіон, Барнаул)|Динамо]]», [[Барнаул]]
 | вміщує          = 16 000
 | президент       = Віктор Сігарєв
 | головний тренер = Сергій Іромашвілі
 | ліга            = Другий дивізіон ПФЛ
 | сезон           = 2019/20
 | місце           = 5-те
 | візерунок_лр1   = _whiteshoulders
 | візерунок1      = _whitearc
 | візерунок_пр1   = _whiteshoulders
 | лівий_рукав1    = 0000FF
 | футболка1       = 0000FF
 | правий_рукав1   = 0000FF
 | гетри1          = 0000FF
 | труси1          = 0000FF
 | візерунок_лр2   = _shouldersonwhite|
 | візерунок2      = _cuciturerev
 | візерунок_пр2   = _shouldersonwhite|
 | лівий_рукав2    = 0000FF
 | футболка2       = 0000FF
 | правий_рукав2   = 0000FF
 | гетри2          = FFFFFF
 | труси2          = FFFFFF
}}

{{Otheruses|Динамо}}
'''ФК «Дина́мо-Барнау́л»''' ({{Lang-ru|ФК «Динамо-Барнаул»}}) — [[Росія|російський]] [[футбольний клуб]] із міста [[Барнаул]]. Виступає у [[Чемпіонат Росії з футболу|другому дивізіоні чемпіонату Росії]]. Заснований [[1957]] року.

== Колишні назви ==
* «Урожай» ([[1957]]—[[1959]])
* «Темп» ([[1960]]—[[1969]])

== Посилання ==
* [http://dinamo.barnaul.ru/ Офіційний сайт клубу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080625023835/http://www.dinamo.barnaul.ru/ |date=25 червня 2008 }}{{Ref-ru}}

{{FC-stub}}

[[Категорія:Футбольні клуби Росії]]
[[Категорія:Барнаул]]

title: «Динамо» (Барнаул)

Повна назва: Футбольный клуб · «Динамо-Барнаул»

Населений пункт: Барнаул, Росія

Стадіон: «Динамо», Барнаул

Президент: Віктор Сігарєв

Головний тренер: Сергій Іромашвілі

Ліга: Другий дивізіон ПФЛ

5-те

Домашня: Виїзна


text:
# Осташенки
Осташенки (біл. вёска Асташонкі) — село в складі Смолевицького району Мінської області, Білорусь. Село підпорядковане Курганській сільській раді, розташоване в центральній частині області.

title: Осташенки

wikitext:
{{НП
 |країна                  = {{BLR}}
 |статус                  = Село
 |українська назва        = Осташенки
 |оригінальна назва       = {{lang-be|вёска Асташонкі}}
 |підпорядкування         =
 |герб                    =
 |прапор                  =
 |ширина герба            =
 |ширина прапора          =
 |зображення              =
|опис зображення = |lat_dir = N|lat_deg = 53|lat_min = 56|lat_sec = 14

  |lon_dir = E|lon_deg = 28|lon_min = 26|lon_sec = 39
  |CoordAddon             =
 |размер карты страны     = 300
 |размер карты региона    = 300
 |размер карты района     =
 |вид регіону             = Область
 |регион                  = Мінська область
 |регіон в таблиці        =
 |вид району              =
 |район                   = [[Смолевицький район|Смолевицький]]
 |район в таблиці         =
 |вид общини              =   Сільрада Білорусі{{!}}Сільська рада
|община                  = Курганська сільська рада (Мінська область)
 |община в таблиці        =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |внутрішній поділ        =
 |вид голови              =
 |голова                  =
 |дата заснування         =
 |year                    =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   =
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              =
  |рік перепису           =
  |плотность              =
  |агломерація            =
  |національний склад     = [[білоруси]]
  |конфесійний склад=
 |часовий пояс            =
 |DST                     =
 |телефонний код          = +375-17-76
 |поштовий індекс         = 222229
 |поштові індекси        =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      = [[ЗКАТУ|Код ЗКАТУ]]
 |цифровий ідентифікатор  =
 |сайт                    =
 |мова сайту              =
 |мова сайту 2            =
 |мова сайту 3            =
 |мова сайту 4            =
 |мова сайту 5            =
 |add1n                   =
 |add1                    =
 |add2n                   = Офіційна адреса
 |add2                    = 222229, Менская вобласьць,
Смалявіцкі раён,
 Курганскі сельсавет
Вёска Асташонкі
 |add3n                   = Телефон
 |add3                    = +375-17-76
 |add4n                   =
 |add4                    =
}}
'''Осташенки''' ({{lang-be|вёска Асташонкі}}) — [[село]] в складі [[Смолевицький район|Смолевицького району]] [[Мінська область|Мінської області]], [[Білорусь]]. Село підпорядковане [[Курганська сільська рада (Мінська область)|Курганській сільській раді]], розташоване в центральній частині області.

== Джерела ==
* «[[Міста і села Білорусі|Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах]]» Т.8, кн. 1. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2010. — 736 с.: іл. ISBN 978-985-11-0302-3. {{ref-bl}}
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах» Т.8, кн. 2. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2011. — 464 с.: іл. ISBN 978-985-11-0554-6. {{ref-bl}}
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах» Т.8, кн. 3. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2012. — 624 с.: іл. ISBN 978-985-11-0636-9. {{ref-bl}}

== Див. також ==
* [[Адміністративний поділ Білорусі]]
* [[Список міст Білорусі]]
* [[Селища міського типу Білорусі]]
* [[Райони Білорусі]]

== Посилання ==
* [http://www.smolevichi.minsk-region.by/ Офіційний вебресурс Смолевицького району]
* [http://belaruscity.net/smolevichi/towns.php Про міста і села Смолевицького району]

{{Курганська сільська рада (Мінська область)}}

{{Belarus-stub}}

[[Категорія:Села Мінської області]]
[[Категорія:Населені пункти Смолевицького району]]
[[Категорія:Курганська сільська рада (Мінська область)]]

title: Країна

Країна: Білорусь

Область: Мінська область

Район: Смолевицький

Національний склад: білоруси

Транслітерація назви: Astašonki

Офіційна адреса: 222229, Менская вобласьць, · Смалявіцкі раён, · Курганскі сельсавет · Вёска Асташонкі


text:
# Копенгагенська фондова біржа
Копенгагенська фондова біржа або CSE (дан. Københavns Fondsbørs), з 2014 року Nasdaq Copenhagen — міжнародний ринок данських цінних паперів, у тому числі акцій, облігацій, казначейських облігацій, фінансових ф'ючерсів і опціонів.
Nasdaq Copenhagen належить до скандинавської групи бірж Nasdaq Nordic. Nasdaq Nordic, своєю чергою, виникла пісkя злиття у 2003 році OM AB і HEX plc в об'єднану OMX і, починаючи з лютого 2008, є частиною Nasdaq Inc.

## Загальна інформація
У 1996 році біржа випустила акції в пропорції 60-20-20 для учасників, емітентів акцій і облігацій і таким чином була перетворена на товариство з обмеженою відповідальністю. У 1998 році Копенгагенська та Стокгольмська фондові біржі утворили альянс NOREX, що стало кроком на шляху розвитку скандинавського ринку цінних паперів. Зазвичай торги проводяться з 09:00 до 17:00 щодня, крім вихідних та святкових днів.

title: Копенгагенська фондова біржа

wikitext:
{{Картка Біржа
|назва=Nasdaq Copenhagen
Københavns Fondsbørs
|зображення=Københavns Fondsbørs.jpg
|підпис=Будівля, де розміщується Копенгагенська фондова біржа.
|type=[[фондова біржа]]
|знаходження= Копенгаген
|заснована=1625

1808
|owner=Nasdaq Nordic
|key people=Бйорн Сібберн
|Капіталізація компаній лістингу= 206 мільярдів [[євро]] (Sep 2007)
|об'єм торгів=172.5 мільярди євро

(Q4 2006 - Q3 2007)
|indexes=KAX Index
OMX Copenhagen 20
KFX Index
|homepage=[http://www.nasdaqomxnordic.com/ nasdaqomxnordic.com]}}

'''Копенгагенська фондова біржа''' або '''CSE''' ({{Lang-da|Københavns Fondsbørs}}), з 2014 року '''Nasdaq Copenhagen''' — міжнародний ринок [[Данія|данських]] [[Цінні папери|цінних паперів]], у тому числі [[Акція (цінний папір)|акцій]], [[Облігація|облігацій]], казначейських облігацій, фінансових [[Ф'ючерсний контракт|ф'ючерсів]] і [[опціон]]ів<ref>{{Cite news|url=http://www.thetradenews.com/news/Regions/Americas/Nasdaq_drops_OMX_name_from_branding.aspx|title=Nasdaq drops OMX name from branding|last=Bakie|first=John|date=30 жовтня 2014|location=London|work=The Trade|accessdate=12 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160920021551/http://www.thetradenews.com/news/Regions/Americas/Nasdaq_drops_OMX_name_from_branding.aspx|archivedate=20 вересня 2016|deadurl=yes}}</ref>.

Nasdaq Copenhagen належить до скандинавської групи бірж [[Nasdaq Nordic]]. Nasdaq Nordic, своєю чергою, виникла пісkя злиття у 2003 році ''OM AB'' і ''HEX plc'' в об'єднану ''OMX'' і, починаючи з лютого 2008, є частиною [[Nasdaq Inc]].

== Загальна інформація ==
[[Файл:Børsen_København.jpg|px|міні|ліворуч|[[Берсен]] — будівля, в якій до 1974 року була розташована Копенгагенська фондова біржа.]]
У 1996 році біржа випустила акції в пропорції 60-20-20 для учасників, [[Емітент цінних паперів|емітентів акцій і облігацій]] і таким чином була перетворена на [[товариство з обмеженою відповідальністю]]. У 1998 році Копенгагенська та [[Стокгольмська фондова біржа|Стокгольмська]] фондові біржі утворили альянс ''NOREX'', що стало кроком на шляху розвитку [[Нордичні країни|скандинавського]] ринку цінних паперів. Зазвичай торги проводяться з 09:00 до 17:00 щодня, крім вихідних та святкових днів<ref>[[wikinvest:List of Stock Exchanges|Market Hours, OMX Nordic Exchange - Copenhagen via Wikinvest]]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.nasdaqomxnordic.com/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200929080526/http://www.nasdaqomxnordic.com/ |date=29 вересня 2020 }}
* [http://www.omxgroup.com/ ОМХ Group] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201125081651/http://www.omxgroup.com/ |date=25 листопада 2020 }}

[[Категорія:Економіка Данії]]
[[Категорія:Європейські фондові біржі]]
[[Категорія:Засновані в Данії 1625]]
[[Категорія:1625 в економіці]]

title: Nasdaq Copenhagen · Københavns Fondsbørs

Тип: фондова біржа

Розташування: Копенгаген

Власник: Nasdaq Nordic

Ключові особи: Бйорн Сібберн

Капіталізація компаній лістингу: 206 мільярдів євро (Sep 2007)

Біржові індекси: KAX Index · OMX Copenhagen 20 · KFX Index