text:
# Зворотний гортанний нерв
Зворотний гортанний нерв (лат. nervus laryngeus recurrens) — це одна з гілочок блукаючого нерва (10-ї пари черепних нервів), що постачає рухові та чутливі волокна до гортані та інервує голосові зв'язки.

## Загальна характеристика
Нерв називається зворотним, внаслідок специфічного анатомічного розгалуження: гілочка зворотного нерву відходить від блукаючого нерва на рівні нижньої третини трахеї, в безпосередній близькості до зв'язки Беррі, звідки він піднімається назад до гортані.
У людини лівий гортанний нерв відходить від блукаючого нерва на рівні його перетину з дугою аорти латеральніше артеріальної зв'язки. Він огинає дугу аорти ззаду, і піднімається спереду від неї в борозні між трахеєю і виступаючим з-під неї стравоходом.
Правий гортанний нерв відходить від блукаючого нерва на рівні його перетину з підключичної артерією, огинає її ззаду і піднімається спереду від неї по боковій поверхні трахеї.
Далі обидва нерва кожен зі свого боку перетинається з нижньої щитоподібної артерією і підступають до гортані як нижні гортанні нерви.
Від гортанних нервів відходять такі гілки: нижні шийні серцеві нерви; трахеальні гілочки (іннервують слизову оболонку, залози і гладкі м'язи трахеї); стравохідні гілочки (іннервують слизову оболонку, залози і поперечносмугасту мускулатуру верхнього відділу стравоходу).

## Клінічне значення
Зворотний нерв має істотне значення при оперативних втручаннях на щитоподібній залозі, оскільки він розташовується по задній поврехні щитоподібної залози та може бути пошкоджений або зазнати метастатичного ураження злоякісними пухлинами щитоподібної залози. В залежності від рівня пошкодження нерва, пацієнт може тимчасово або назавжди втратити голос:
- При односторонньому ураженні — виникає хрипота, проте порушення голосу компенсовані
- Двобічне ураження нерву призводить до порушень акту дихання та втрати голосу (афонія)

## Історія
Гален був першим, хто продемонстрував нерв та описав клінічні прояви його ураження: параліч голосових зв'язок у тварин, та у двох немовлят, яким було проведено операцію з приводу зобу.

title: Зворотний гортанний нерв

wikitext:
{{Infobox Nerve |
 Name = Зворотний гортаний нерв |
 Latin = Nervus laryngeus recurrens |
 GraySubject = 205 |
 GrayPage = 912 |
 Image = Gray622.png |
 Caption = Задня проєкція правого та лівого зворотного гортаного нервів|
 Image2 = Gray793.png |
 Caption2 = Анатомічне розташування [[Язико-глотковий нерв|язико-глоткового нерву]], [[Блукаючий нерв|вагусу]] і [[Додатковий нерв|додаткового нерву]]. |
 Innervates = [[Гортань]]
[[Задній перснечерпакуватий м'яз]]
[[Латеральний перснечерпакуватий м'яз]]
[[Черпакуватий м'яз]]
[[ Щиточерпакуватий м'яз]]
[[Черпакувато-надгортанний м'яз]] |
 BranchFrom = [[Блукаючий нерв]] |
 BranchTo = |
 MeshName = Recurrent+Laryngeal+Nerve|
 MeshNumber = |
 DorlandsPre = n_05 |
 DorlandsSuf = 12566073 |
}}
'''Зворотний гортанний нерв''' ({{lang-la|nervus laryngeus recurrens}}) — це одна з гілочок [[блукаючий нерв |блукаючого нерва]] ([[Блукаючий нерв|10-ї пари черепних нервів]]), що постачає рухові та чутливі волокна до [[гортань|гортані]] та інервує голосові зв'язки.<ref>{{cite book |author=Clark OH, Duh QY [eds] |title=Textbook of Endocrine Surgery |publisher=WB Saunders |location=Philadelphia |year=1997 |id=}}</ref>

== Загальна характеристика ==
Нерв називається зворотним, внаслідок специфічного анатомічного розгалуження: гілочка зворотного нерву відходить від [[блукаючий нерв|блукаючого нерва]] на рівні нижньої третини трахеї, в безпосередній близькості до [[Підвішуюча зв’язка щитоподібної залози|зв'язки Беррі]], звідки він піднімається назад до гортані.

У людини ''лівий гортанний нерв'' відходить від блукаючого нерва на рівні його перетину з [[дуга аорти|дугою аорти]] латеральніше артеріальної зв'язки. Він огинає дугу аорти ззаду, і піднімається спереду від неї в борозні між трахеєю і виступаючим з-під неї стравоходом.

''Правий гортанний нерв'' відходить від блукаючого нерва на рівні його перетину з [[підключична артерія|підключичної артерією]], огинає її ззаду і піднімається спереду від неї по боковій поверхні трахеї.

Далі обидва нерва кожен зі свого боку перетинається з [[нижня щитоподібна артерія|нижньої щитоподібної артерією]] і підступають до гортані як нижні гортанні нерви.

Від гортанних нервів відходять такі гілки: нижні шийні серцеві нерви; трахеальні гілочки (іннервують слизову оболонку, залози і гладкі м'язи [[трахея|трахеї]]); стравохідні гілочки (іннервують слизову оболонку, залози і поперечносмугасту мускулатуру верхнього відділу [[стравохід|стравоходу]]).

== Клінічне значення ==
Зворотний нерв має істотне значення при [[тиреоїдектомія|оперативних втручаннях]] на [[щитоподібна залоза|щитоподібній залозі]], оскільки він розташовується по задній поврехні [[щитоподібна залоза|щитоподібної залози]] та може бути [[тиреоїдектомія|пошкоджений]] або зазнати [[метастаз|метастатичного ураження]] злоякісними пухлинами щитоподібної залози. В залежності від рівня пошкодження нерва, пацієнт може тимчасово або назавжди втратити [[голос]]:
* При односторонньому ураженні — виникає хрипота, проте порушення голосу компенсовані
* Двобічне ураження нерву призводить до порушень акту [[дихання]] та втрати голосу ([[афонія]])

== Історія ==
[[Гален]] був першим, хто продемонстрував нерв та описав клінічні прояви його ураження: параліч голосових зв'язок у тварин, та у двох немовлят, яким було проведено операцію з приводу зобу.<ref>{{cite journal |last1= Gross |first1= Charles G. |year= 1998 |month= May |title= Galen and the Squealing Pig |journal= Neuroscientist |volume=4 |issue=3 |pages= 216–221 |issn= 10738584 |doi= 10.1177/107385849800400317 |accessdate= 12 січня 2012 }}</ref>

== Див. також ==
* [[Верхній гортанний нерв]]

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Черепні нерви}}

[[Категорія:Черепні нерви]]
[[Категорія:Ендокринна хірургія]]

title: Зворотний гортаний нерв

Латинська назва: Nervus laryngeus recurrens

Грей: subject #205 912

Іннервація: Гортань · Задній перснечерпакуватий м'яз · Латеральний перснечерпакуватий м'яз · Черпакуватий м'яз · Щиточерпакуватий м'яз · Черпакувато-надгортанний м'яз

Від: Блукаючий нерв

MeSH: Recurrent+Laryngeal+Nerve


text:
# Картозія Самсон Олексійович
Самсон Олексійович Картозія (30 січня 1893, село Кутол (Квітаулі) Сухумського округу, тепер Абхазія, Грузія — розстріляний 29 жовтня 1937, місто Київ) — абхазький радянський партійний і державний діяч, голова Центрального виконавчого комітету (ЦВК) Абхазької РСР.

## Біографія
Народився в селянській родині. У трирічному віці осиротів, виховувався сільською общиною. У 1904 році закінчив міську школу в Сухумі.
З 1906 року навчався в гімназіях міста Ставрополя та Кутаїса. Під час навчання познайомився з Єфремом Ешбою, під впливом якого приєднався до революційного руху. Член РСДРП(б) з 1909 року.
Був арештований за революційну діяльність у Кутаїсі, але незабаром звільнений.
У 1910—1913 роках — партійний організатор РСДРП у Кутаїському повіті.
У 1913—1917 роках навчався на юридичному факультеті Харківського університету.
У 1917—1918 роках — член Харківської ради робітничих і солдатських депутатів, член Донецького обласного комітету РСДРП(б). З жовтня 1917 року — член Харківського військово-революційного комітету.
З січня по лютий 1918 року — член президії Донецької (Юзівської) обласної Ради народного господарства.
З лютого по квітень 1918 року — головний уповноважений з палива Донецької (Юзівської) обласної Ради народного господарства. У квітні 1918 року разом із більшовицькими військами втік до міста Ростова-на-Дону, де зустрічався із Серго Орджонікідзе.
З червня 1918 року був на підпільній роботі в Грузинській республіці. З липня 1918 по 1919 рік — член Сухумського окружного комітету РКП(б). У 1918, 1919, 1920 роках декілька разів був заарештований за антидержавну і більшовицьку діяльність, у травні 1920 року — звільнений із ув'язнення.
З лютого по 6 березня 1921 року — народний комісар юстиції Грузинської РСР. З 6 березня по 1 квітня 1921 року — член колегії Народного комісаріату юстиції Грузинської РСР.
З 1 квітня 1921 року — член колегії Вищої ради народного господарства Грузинської РСР.
У 1921 році — член Тифліського революційного комітету; представник Абхазького революційного комітету в Грузинській РСР.
У 1922—1923 роках — голова Центрального виконавчого комітету (ЦВК) Абхазької РСР.
У 1923 році — заступник народного комісара юстиції Грузинської РСР.
У 1923—1926 роках — прокурор Східної Грузії; прокурор Верховного суду Грузинської РСР; заступник голови Ради народного господарства Грузинської РСР.
У 1926—1927 роках підтримував троцькістську опозицію.
З 1926 по травень 1927 року — голова ревізійної комісії тресту «Південьсталь» в Харкові.
У травні 1927 — 1931 року — керуючий Українського відділення металевого синдикату; уповноважений Всесоюзного об'єднання «Сталь» в Українській СРР.
У 1932 — серпні 1937 року — директор Дніпропетровського заводу металургійного обладнання імені Хатаєвича.
7 серпня 1937 року заарештований органами НКВС. 29 жовтня 1937 року засуджений до страти, розстріляний в місті Києві.
Посмертно реабілітований.

## Нагороди
- орден Трудового Червоного Прапора (23.03.1935)

wikiname: ukwiki

title: Картозія Самсон Олексійович

in_language: uk

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Картозія Самсон Олексійович
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200 пкс
| дата_народження      =
| місце_народження     = село Кутол (Квітаулі) Сухумського округу, тепер [[Абхазія]], [[Грузія]]
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[абхази|абхаз]]
| військове звання     =
| партія               = [[ВКП(б)]]
| нагороди             =
}}
{{Однофамільці|Картозія}}
'''Самсон Олексійович Картозія''' ({{ДН|30|01|1893}}, село Кутол (Квітаулі) Сухумського округу, тепер [[Абхазія]], [[Грузія]] — розстріляний {{ДС|29|10|1937}}, місто [[Київ]]) — [[Абхазія|абхазький]] [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] партійний і державний діяч, голова Центрального виконавчого комітету (ЦВК) Абхазької РСР.

== Біографія ==
Народився в селянській родині. У трирічному віці осиротів, виховувався сільською общиною. У 1904 році закінчив міську школу в Сухумі.

З 1906 року навчався в гімназіях міста Ставрополя та Кутаїса. Під час навчання познайомився з [[Ешба Єфрем Олексійович|Єфремом Ешбою]], під впливом якого приєднався до революційного руху. Член [[РСДРП(б)]] з 1909 року.

Був арештований за революційну діяльність у Кутаїсі, але незабаром звільнений.

У 1910—1913 роках — партійний організатор РСДРП у Кутаїському повіті.

У 1913—1917 роках навчався на юридичному факультеті Харківського університету.

У 1917—1918 роках — член Харківської ради робітничих і солдатських депутатів, член Донецького обласного комітету РСДРП(б). З жовтня 1917 року — член Харківського військово-революційного комітету.

З січня по лютий 1918 року — член президії Донецької (Юзівської) обласної Ради народного господарства.

З лютого по квітень 1918 року — головний уповноважений з палива Донецької (Юзівської) обласної Ради народного господарства. У квітні 1918 року разом із більшовицькими військами втік до міста Ростова-на-Дону, де зустрічався із Серго Орджонікідзе.

З червня 1918 року був на підпільній роботі в Грузинській республіці. З липня 1918 по 1919 рік — член Сухумського окружного комітету РКП(б). У 1918, 1919, 1920 роках декілька разів був заарештований за антидержавну і більшовицьку діяльність, у травні 1920 року — звільнений із ув'язнення.

З лютого по 6 березня 1921 року — народний комісар юстиції Грузинської РСР. З 6 березня по 1 квітня 1921 року — член колегії Народного комісаріату юстиції Грузинської РСР.

З 1 квітня 1921 року — член колегії Вищої ради народного господарства Грузинської РСР.

У 1921 році — член Тифліського революційного комітету; представник Абхазького революційного комітету в Грузинській РСР.

У 1922—1923 роках — голова Центрального виконавчого комітету (ЦВК) Абхазької РСР.

У 1923 році — заступник народного комісара юстиції Грузинської РСР.

У 1923—1926 роках — прокурор Східної Грузії; прокурор Верховного суду Грузинської РСР; заступник голови Ради народного господарства Грузинської РСР.

У 1926—1927 роках підтримував троцькістську опозицію.

З 1926 по травень 1927 року — голова ревізійної комісії тресту «Південьсталь» в Харкові.

У травні 1927 — 1931 року — керуючий Українського відділення металевого синдикату; уповноважений Всесоюзного об'єднання «Сталь» в Українській СРР.

У 1932 — серпні 1937 року — директор Дніпропетровського заводу металургійного обладнання імені Хатаєвича.

7 серпня 1937 року заарештований органами НКВС. 29 жовтня 1937 року засуджений до страти, розстріляний в місті Києві.

Посмертно реабілітований.

== Нагороди ==
* [[орден Трудового Червоного Прапора]] (23.03.1935)

== Джерела ==
* [http://www.knowbysight.info/KKK/00359.asp Картозия Самсон Алексеевич] {{ref-ru}}
* [http://searchworks.stanford.edu/view/9590072 Скоркин К. В. Обречены проиграть (власть и оппозиция 1922 - 1934). Москва, VividArt, 2011]

[[Категорія:Репресовані в СРСР]]
[[Категорія:Реабілітовані в СРСР]]
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Картозія Самсон Олексійович

Народився: 30 січня 1893 · село Кутол (Квітаулі) Сухумського округу, тепер Абхазія, Грузія

Помер: 29 жовтня 1937 (44 роки) · Київ, Українська РСР, СРСР

Країна: СРСР

Національність: абхаз

Діяльність: політик

Партія: ВКП(б)

Нагороди: орден Трудового Червоного Прапора


text:
# Philodryas chamissonis
Philodryas chamissonis — вид змій родини полозових (Colubridae). Ендемік Чилі. Вид названий на честь німецького поета і натураліста Адельберта фон Шаміссо.

## Поширення і екологія
Philodryas chamissonis широко поширені в Чилі, від Папосо на південь до Вальдивії. Вони живуть в різноманітних природних середовищах, від пустелі Атакама до вологих вальдивійських лісів, трапляються на плантаціях, полях і в садах. Зустрічаються на висоті до 2300 м над рівнем моря. Живляться дрібними гризунами, амфібіями, птахами і дрібними плазунами, зокрема ящірками з роду Liolaemus. Відкладають яйця. Отруйні.

title: Philodryas chamissonis

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Philodryas chamissonis''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=16985|title=Philodryas chamissonis|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=04 грудня 2023}}</ref>
| image =Culebra de cola larga.jpg
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Змії]] (Serpentes)
| familia = [[Полозові]] (Colubridae)
| subfamilia = [[Дипсадинові]] (Dipsadinae)
| genus = ''[[Philodryas]]''
| species = '''''P. chamissonis'''''
| binomial = ''Philodryas chamissonis''
| binomial_authority =([[Arend Friedrich August Wiegmann|Wiegmann]], 1834)
| synonyms =''Coronella chamissonis''
''Psammophis temminckii''
''Dromicus temminckii''
''Dromicus chamissonis''
''Philodryas chamissona''
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Philodryas chamissonis
| commonscat = Philodryas chamissonis
| commons = Philodryas chamissonis
}}
'''''Philodryas chamissonis''''' — вид [[Змії|змій]] родини [[Полозові|полозових]] (Colubridae)<ref>{{NRDB species|genus=Philodryas|species=chamissonis}}</ref>. [[Ендемік]] [[Чилі]]. Вид названий на честь німецького поета і натураліста [[Адельберт фон Шаміссо|Адельберта фон Шаміссо]]<ref>[[species:Bo Beolens|Beolens, Bo]]; [[species:Michael Watkins|Watkins, Michael]]; Grayson, Michael (2011). ''The Eponym Dictionary of Reptiles''. Baltimore: Johns Hopkins University Press. xiii + 296 pp. {{ISBN|978-1-4214-0135-5}}. (''Philodryas chamissonis'', p. 51).</ref>.

== Поширення і екологія ==
''Philodryas chamissonis'' широко поширені в Чилі, від {{нп|Папосо||en|Paposo}} на південь до [[Вальдивія|Вальдивії]]. Вони живуть в різноманітних природних середовищах, від пустелі [[Атакама]] до вологих [[Вальдивійські помірні дощові ліси|вальдивійських лісів]], трапляються на плантаціях, полях і в садах. Зустрічаються на висоті до 2300 м над рівнем моря. Живляться дрібними гризунами, амфібіями, птахами і дрібними плазунами, зокрема ящірками з роду ''[[Liolaemus]]''. Відкладають яйця. Отруйні.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q2710385}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Полозові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1834]]
[[Категорія:Плазуни Чилі]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Чилі]]

title: ?Philodryas chamissonis

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Змії (Serpentes)

Родина: Полозові (Colubridae)

Підродина: Дипсадинові (Dipsadinae)

Рід: Philodryas

Вид: P. chamissonis

Вікісховище: Philodryas chamissonis

Віківиди: Philodryas chamissonis


text:
# Аншар
Аншар та Кішнар — в аккадській та шумерській міфології божества, що належать до старшого покоління богів, батьки небесного бога Ану. Батьками божеств були боги — чудовиська Лахму і Лахаму. Даних про культи Аншара та Кішнар немає, а отже вони можуть бути плодом богословських спекуляцій в зв'язку з розвитком культу Мардука. Однак були згадки про Аншара та Кішнар у поемі Енума Еліш (2 — га половина ІІ тисячоліття до н. е.) В І тисячолітті до н. е. Аншар був утотожнений з головним богом Ассирії Ашшуром, як суперник Мардука піднісся над всіма богами, оскільки в ассирійській версії поеми головний герой не Мардук (як у вавилонській версії), а Аншар — Ашшур.
Щодо Кішнар — вона богиня матері землі, про неї згадується всього лиш один раз на початку поеми «Енума Еліш».

title: Аншар

wikitext:
{{особа
|зображення = Asur-Stier.PNG
|підпис = Аншар, що сидить на тельці. Знайдена при розкопках столиці [[Ассирія|Ассирії]] табличка
}}
'''Аншар та Кішнар''' — в аккадській та шумерській міфології божества, що належать до старшого покоління богів, батьки небесного бога [[Ану (міфологія)|Ану]]. Батьками божеств були боги — чудовиська [[Лахму]] і [[Лахаму]]. Даних про культи Аншара та Кішнар немає, а отже вони можуть бути плодом богословських спекуляцій в зв'язку з розвитком культу Мардука. Однак були згадки про Аншара та Кішнар у поемі [[Енума Еліш]] (2 — га половина ІІ тисячоліття до н. е.) В І тисячолітті до н. е. Аншар був утотожнений з головним богом Ассирії [[Ашшур]]ом, як суперник [[Мардук]]а піднісся над всіма богами, оскільки в ассирійській версії поеми головний герой не Мардук (як у вавилонській версії), а Аншар — Ашшур.

Щодо Кішнар — вона богиня матері землі, про неї згадується всього лиш один раз на початку поеми «Енума Еліш».

== Література ==
* J.Black & A.Green, Gods, demons and symbols of ancient Mesopotamia, 2004, p. 34

{{ac}}
{{Міфологія Месопотамії}}

[[Категорія:Шумерська міфологія]]
[[Категорія:Месопотамські божества]]

title: Аншар

Батько: Лахмуd

Мати: Лахамуd

Брати, сестри: Кішар

У шлюбі з: Кішар

Діти: Ану


text:
# Кандава
Ка́ндава (латис. Kandava) — невелике місто на заході Латвії. Населення 33 276 осіб (2024). Розташоване на заході країни.

## Назва
- Кандава (латис. Kandava;  вимова)
- Кандау (нім. Kandau, Candau)

Назва «Кандава», ймовірно, походить з лівської мови (Candowe — місце біля води або в кутку), що відповідає географічному розташуванню Кандави у вигині Абави. Кандавський куршський замок, який був одним із центрів землі Ванема, та поселення біля великого прусського тракту на правому березі долини Абави існували вже в X—XII століттях.

## Історія
Кандава вперше згадується у 1230 році в договорі між правителями дев’яти округів Східної Курземе та домським капітулом ризької церкви святої Марії, Орденом мечоносців і Ризькою радою. Востаннє Кандавський куршський замок згадується в договорі папського легата Балдуїна Альнського з куршами від 17 січня 1231 року.
Згідно з цим договором, курші зобов’язувалися прийняти християнство та боротися з язичниками. В обмін на це Курса зберігала свою незалежність і давні права. У 1245 році магістр Лівонського ордену Дітріх фон Грюнінген вторгся в Курсу і захопив землю Ванема, до якої входила Кандава, після чого ця місцевість стала називатися «Мирна Куронія» (Vredecuronia).
У 1366 та 1397 роках Кандава згадується як opidum — укріплене поселення. У 1496 та 1499 роках вже вживається назва Hakelwerk (містечко), що свідчить про її зростання. Відомі 17 прізвищ фогтів Кандавського замку з 1383 по 1560 рік.
У 1560 році, після розпаду Лівонського ордену, Курляндія стала герцогством. У часи Курляндського герцогства (1561—1795) округами Кандава, Цабельн і Тальсен керував кандавський гауптман, резиденція якого знаходилася в Кандавському замку.
Містечко переживало розквіт у XVII столітті за правління герцога Якоба, коли було створено мануфактури з виробництва льняного полотна, селітри, а також працював пороховий млин.
Під час Північної війни Кандава була сильно зруйнована. У 1710 році в місті спалахнула епідемія чуми, жертвами якої стали майже всі мешканці. Місто довелося фактично відбудовувати заново.
До 1949 року Кандава входила до складу Талсінського повіту, у 1950—1959 роках була центром Кандавського району, в 1959—2009 роках належала до Тукумського району. З 1999 по 2021 рік Кандава була адміністративним центром Кандавського краю.

## Населення
- 2004: 3 816 осіб
- 2024: 3 276 осіб

title: Кандава

wikitext:
{{НП Латвії
 | name                     = Кандава
 | native_name              = Kandava
 | name2                    = Канда́ва
 | name3                    = Канда́у
 | name4                    = Kandau
 | settlement_type          = [[міста Латвії|місто]]
 | image_skyline            = Kandavas luterāņu baznīca 2000-10-28.jpg
 | imagesize                =
 | image_caption            = Лютеранська церква
 | image_flag               =
 | flag_link                = Прапор Канадави
 | image_shield             = Kandava gerb.png
 | shield_link              = Герб Канадави
 | shield_size              = 70px
 | pushpin_map              = Латвія
 | pushpin_label_position   = bottom
| latd = 57| latm = 02| lats = 15| latNS =N
| longd = 22| longm = 46| longs = 30| longEW =E
 | subdivision_type1        = [[Адміністративний поділ Латвії#Регіони|Регіон]]
 | subdivision_name1        = [[Курляндія]]
 | subdivision_type2        = [[Краї Латвії|Край]]
 | subdivision_name2        = [[Кандавський край]]
 | established_title        = Перша згадка
 | established_date         = 1230
 | established_title2       =
 | established_date2        =
 | area_total_km2           = 5,8
 | population_footnotes     = <ref name="iedz skaits">{{iedzsk|ats}}</ref>
 | population_total         = {{iedzsk|dati|Kandava}}
 | population_as_of         = 2016
 | population_rank          =
 | population_density_km2   = 694,7
 | elevation_m              = 75
 | postal_code              = LV-3120
 | website                  = {{url|www.kandava.lv}}
 | footnotes                =
}}
'''Ка́ндава''' ({{lang-lv|Kandava}}) — невелике місто на заході [[Латвія|Латвії]]. Населення 33 276 осіб (2024). Розташоване на заході країни.

== Назва ==
* Кандава ({{lang-lv|Kandava}}; {{audio-nohelp|Lv-Kandava.ogg|вимова}})
* [[Кандау]] ({{lang-de|Kandau, Candau}})
Назва «Кандава», ймовірно, походить з [[Лівська мова|лівської мови]] (''Candowe'' — місце біля води або в кутку), що відповідає географічному розташуванню Кандави у вигині [[Абава|Абави]]. Кандавський куршський замок, який був одним із центрів землі Ванема, та поселення біля великого [[Пруссія|прусського]] тракту на правому березі долини Абави існували вже в X—XII століттях.

== Історія ==
Кандава вперше згадується у 1230 році в договорі між правителями дев’яти округів Східної [[Курземе]] та домським капітулом [[Ризький собор|ризької церкви святої Марії]], [[Орден мечоносців|Орденом мечоносців]] і Ризькою радою. Востаннє Кандавський куршський замок згадується в договорі [[Папський легат|папського легата]] [[Балдуїн Альнський|Балдуїна Альнського]] з куршами від 17 січня 1231 року.

Згідно з цим договором, курші зобов’язувалися прийняти християнство та боротися з язичниками. В обмін на це [[Куршська земля|Курса]] зберігала свою незалежність і давні права. У 1245 році [[Лівонський орден|магістр Лівонського ордену]] [[Дітріх фон Грюнінген]] вторгся в Курсу і захопив землю Ванема, до якої входила Кандава, після чого ця місцевість стала називатися «Мирна Куронія» (''Vredecuronia'').

У 1366 та 1397 роках Кандава згадується як ''opidum'' — укріплене поселення. У 1496 та 1499 роках вже вживається назва ''Hakelwerk'' (містечко), що свідчить про її зростання. Відомі 17 прізвищ [[Фогт|фогтів]] Кандавського замку з 1383 по 1560 рік.

У 1560 році, після розпаду Лівонського ордену, [[Курляндське герцогство|Курляндія]] стала герцогством. У часи Курляндського герцогства (1561—1795) округами Кандава, Цабельн і [[Талсі|Тальсен]] керував кандавський [[гауптман]], резиденція якого знаходилася в Кандавському замку.

Містечко переживало розквіт у XVII столітті за правління герцога [[Якоб Кеттлер|Якоба]], коли було створено мануфактури з виробництва [[Льон|льняного полотна]], селітри, а також працював пороховий млин.

Під час [[Північна війна|Північної війни]] Кандава була сильно зруйнована. У 1710 році в місті спалахнула епідемія [[Чума|чуми]], жертвами якої стали майже всі мешканці. Місто довелося фактично відбудовувати заново.

До 1949 року Кандава входила до складу Талсінського повіту, у 1950—1959 роках була центром Кандавського району, в 1959—2009 роках належала до [[Тукумський район|Тукумського району]]. З 1999 по 2021 рік Кандава була адміністративним центром [[Кандавський край|Кандавського краю]].

== Населення ==
* [[2004]]: 3 816 осіб
* [[2024]]: 3 276 осіб

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [[Леонід Арбузов (1848–1912)|Arbusov, Leonid]]. ''[[Нарис історії Ліфляндії, Естляндії і Курляндії|Grundriss der Geschichte Liv-, Est- und Kurlands]]''. — Riga: Jonck und Poliewsky, 1918.

== Посилання ==
* [http://www.kandava.lv/ Офіційний сайт міста] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200805190644/http://www.kandava.lv/ |date=5 серпня 2020 }}

{{Міста Латвії}}

[[Категорія:Міста Латвії]]
[[Категорія:Курляндія]]
[[Категорія:Засновані в Європі 1230]]
[[Категорія:Кандава]]
[[Категорія:Засновані в Латвії 1917]]

title: Кандава

Країна: Латвія

Регіон: Курляндія

Край: Кандавський край

title: Площа

• Загалом: 5,8 км²

title: Населення (2016)

• Густота: 694,7 осіб/км²

Часовий пояс: EET (UTC+2)

• Літній час: EEST (UTC+3)


text:
# Трембовець-Крупув
Трембовець-Крупув (пол. Trębowiec-Krupów) — село в Польщі, у гміні Міжець Стараховицького повіту Свентокшиського воєводства.
У 1975-1998 роках село належало до Келецького воєводства.

title: Трембовець-Крупув

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Трембовець-Крупув
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Trębowiec-Krupów}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Свентокшиське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Стараховицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Міжець{{!}}Міжець
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 41
|поштовий індекс        = 27-220<ref name = "poczta">{{cite web |url=http://www.poczta-polska.pl/hermes/uploads/2013/02/spispna.pdf?84cd58 |назва=Oficjalny Spis Pocztowych Numerów Adresowych |автор= |дата=січень 2013 |вебсайт= |видавець=Poczta Polska S.A. |сторінки=1295 |url-архіву=https://web.archive.org/web/20160304073948/http://poczta-polska.pl/hermes/uploads/2013/02/spispna.pdf?84cd58 |дата-архіву=4 березня 2016 |мертвий-url= |дата-доступу=26 листопада 2018 року }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304073948/http://poczta-polska.pl/hermes/uploads/2013/02/spispna.pdf?84cd58 |date=2016-03-04 }} {{ref-pl}}</ref>
|автомобільний код      = TST
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0253020
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Трембовець-Крупув''' ({{lang-pl|Trębowiec-Krupów}}) — село в Польщі, у [[Міжець (гміна)|гміні Міжець]] [[Стараховицький повіт|Стараховицького повіту]] [[Свентокшиське воєводство|Свентокшиського воєводства]].

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Келецьке воєводство|Келецького воєводства]].

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Міжець}}

[[Категорія:Села Стараховицького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Свентокшиське воєводство

Повіт: Стараховицький повіт

Гміна: Міжець

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: TST

OSM: ↑2684922 ·R (Ґміна Міжець)


text:
# Буйниці
Буйниці (пол. Bujnice) — село в Польщі, у гміні Ґошковиці Пйотрковського повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 233 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Пйотрковського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 121     | 23                 | 88               | 10                   |
| Жінки    | 112     | 25                 | 69               | 18                   |
| Разом    | 233     | 48                 | 157              | 28                   |

title: Буйниці

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Буйниці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Bujnice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Пйотрковський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Ґошковіце{{!}}Ґошковіце
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 233
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 44
|поштовий індекс        = 97-350
|автомобільний код      = EPI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0539704
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Буйниці''' ({{lang-pl|Bujnice}}) — село в Польщі, у [[Ґошковиці (гміна)|гміні Ґошковиці]] [[Пйотрковський повіт|Пйотрковського повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:233}} {{МНОЖИНА:233|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Пйотрковське воєводство|Пйотрковського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=121 |ЧолПре=23 |ЧолПрац=88 |ЧолПост=10
|Жін=112 |ЖінПре=25 |ЖінПрац=69 |ЖінПост=18
|Разом=233 |РазомПре=48 |РазомПрац=157 |РазомПост=28
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Ґошковиці}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Пйотрковського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Пйотрковський повіт

Гміна: Ґошковіце

Автомобільний код: EPI

OSM: ↑2920902 ·R (Ґміна Ґошковіце)


text:
# 2005 у футболі
Нижче наведені футбольні події 2005 року у всьому світі.

## Національні чемпіони
- Англія: Челсі
- Аргентина
  - Клаусура: Велес Сарсфілд
  - Апертура: Бока Хуніорс
- Бразилія: Корінтіанс
- Данія: Копенгаген
- Італія: Ювентус (позбавлений титулу 14 липня 2006)
- Іспанія: Барселона
- Німеччина: Баварія (Мюнхен)
- Парагвай: Серро Портеньйо
- Португалія: Бенфіка
- Росія: ЦСКА (Москва)
- Україна: Шахтар (Донецьк)
- Уругвай: Насьйональ (Монтевідео)
- Франція: Олімпік (Ліон)
- Хорватія: Хайдук (Спліт)
- Швеція: Юргорден
- Шотландія: Рейнджерс

title: 2005 у футболі

wikitext:
Нижче наведені '''[[футбол]]ьні події [[2005]] року''' у всьому світі.

== Національні чемпіони ==

* Англія: [[Челсі (футбольний клуб)|Челсі]]
* Аргентина
** Клаусура: [[Велес Сарсфілд]]
** Апертура: [[Бока Хуніорс]]
* Бразилія: [[Корінтіанс]]
* Данія: [[Копенгаген (футбольний клуб)|Копенгаген]]
* Італія: [[Ювентус]] (позбавлений титулу 14 липня 2006)
* Іспанія: [[Барселона (футбольний клуб)|Барселона]]
<!-- * Нідерланди: -->
* Німеччина: [[Баварія (Мюнхен)]]
* Парагвай: [[Серро Портеньйо]]
* Португалія: [[Бенфіка (футбольний клуб)|Бенфіка]]
* Росія: [[ЦСКА (футбольний клуб, Москва)|ЦСКА (Москва)]]
* Україна: [[Шахтар (Донецьк)]]
* Уругвай: [[Насьйональ (Монтевідео)]]
* Франція: [[Олімпік (Ліон)]]
* Хорватія: [[Хайдук (Спліт)]]
* Швеція: [[Юргорден (футбольний клуб)|Юргорден]]
* Шотландія: [[Рейнджерс (футбольний клуб)|Рейнджерс]]

{{Хронологія футболу}}

[[Категорія:2005 у футболі|*]]


text:
# Константін Арджетояну
Константін (Костянтин) Арджетояну (рум. Constantin Argetoianu; 15 березня 1871, Крайова — 6 лютого 1955, Сигіт) — румунський адвокат, лікар і політик, прем'єр-міністр Румунії (28 вересня — 24 листопада 1939), масон.

## Біографія
Походив з родини бояр Олтенії, був сином генерала Йона Арджетояну. Закінчив факультет права і медицини в Університеті Парижа, в 1897 почав працювати на дипломатичній службі. Працював в румунських посольствах в Стамбулі, Римі, Відні та Парижі. Під час Другої Балканської війни він служив в армії військовий лікарем у званні капітана.

## Політична кар'єра
Політичну кар'єру розпочав в 1914, коли був обраний до Сенату від Консервативної партії. У 1918 вступив на посаду міністра юстиції, в уряді Авереску. У тому ж році приєднався до Народної партії, на чолі з Авереску. У 1920 займає посаду міністра фінансів в уряді Авереску.
З 1931 міністр внутрішніх справ і фінансів в уряді Ніколае Йорга. Строгість Арджетояну і його спроби призупинити виплату заробітної плати для державних службовців викликав хвилю протестів проти нього. У 1932 уряд не отримав вотум довіри. Після звільнення з уряду, Арджетояну створив невелику партію Аграрної асоціації (Uniunea Agrar), вирішивши працювати в тісному контакті з королівським двором. 28 вересня 1939 вступив на посаду прем'єр-міністра, яку він займав протягом двох місяців.
Під час диктатури Йона Антонеску Арджетояну виїхав з Румунії і оселився в Швейцарії. Повернувшись в країну в 1946, намагався виступати посередником між румунськими комуністами і Національно-селянською партією. Неефективність цих заходів змусила Арджетояну створити свою власну політичну базу. У січні 1947 разом з Ніколае Оттеску і Ніколае Корнетіану заснував союз (Uniunea Națională Muncă și Refacere), який незабаром розпався.
В 1948 пішов у відставку через хворобу. 6 травня 1950 був заарештований співробітниками Секурітате. Ніколи не був судимий, помер при нез'ясованих обставинах у в'язниці. У 1999 внучка Арджетояну повністю його реабілітувала. Суд постановив, що його арешт в 1950 був незаконним.

## Сім'я
Був двічі одружений і мав дочку.

## Публікації
Більшу частину свого життя писав мемуари. У 1938 опублікував «Слідами минулого. Подорож до Єгипту» (Pe urmele trecutului. O călătorie în Egipt). У 1990-х — 11 томів спогадів Арджетояну (Memorii. Pentru cei de mâine: amintiri din vremea celor de ieri), що відображають багатий опис соціально-політичних реалій тієї епохи, в якій він жив.

title: Константін Арджетояну

wikitext:
{{Державний діяч
| титул              = [[Прем'єр-міністр Румунії]]
| прапор             = Flag of Romania.svg
| періодпочаток      = [[28 вересня]] [[1939]]
| періодкінець       = [[24 листопада]] [[1939]]
| попередник         = [[Ґеорґе Арджешану]]
| наступник        = [[Ґеорґе Тетереску]]
}}
'''Константін (Костянтин) Арджетояну''' ({{lang-ro|Constantin Argetoianu}}; [[15 березня]] [[1871]], [[Крайова]] — [[6 лютого]] [[1955]], [[Сигіт]]) — [[Румунія|румунський]] [[адвокат]], [[лікар]] і [[політик]], [[прем'єр-міністр Румунії]] ([[28 вересня]] — [[24 листопада]] [[1939]]), [[масон]].

== Біографія ==
Походив з родини [[Бояри|бояр]] [[Олтенія|Олтенії]], був сином [[генерал]]а Йона Арджетояну. Закінчив факультет права і медицини в [[Паризький університет|Університеті Парижа]], в [[1897]] почав працювати на [[Дипломат|дипломатичній службі]]. Працював в румунських посольствах в [[Стамбул]]і, [[Рим]]і, [[Відень|Відні]] та [[Париж]]і. Під час [[Друга Балканська війна|Другої Балканської війни]] він служив в армії військовий лікарем у званні [[Капітан (військове звання)|капітана]].

== Політична кар'єра ==

Політичну кар'єру розпочав в [[1914]], коли був обраний до [[Сенат Румунії|Сенату]] від [[Консервативна партія (Румунія)|Консервативної партії]]. У [[1918]] вступив на посаду міністра юстиції, в уряді [[Александру Авереску|Авереску]]. У тому ж році приєднався до Народної партії, на чолі з [[Александру Авереску|Авереску]]. У [[1920]] займає посаду міністра фінансів в уряді Авереску.

З [[1931]] міністр внутрішніх справ і фінансів в уряді [[Ніколае Йорга]]. Строгість Арджетояну і його спроби призупинити виплату заробітної плати для державних службовців викликав хвилю протестів проти нього. У [[1932]] уряд не отримав [[вотум довіри]]. Після звільнення з уряду, Арджетояну створив невелику партію Аграрної асоціації ''(Uniunea Agrar)'', вирішивши працювати в тісному контакті з королівським двором. [[28 вересня]] [[1939]] вступив на посаду прем'єр-міністра, яку він займав протягом двох місяців.

Під час диктатури [[Йон Антонеску|Йона Антонеску]] Арджетояну виїхав з [[Румунія|Румунії]] і оселився в [[Швейцарія|Швейцарії]]. Повернувшись в країну в [[1946]], намагався виступати посередником між румунськими комуністами і Національно-селянською партією. Неефективність цих заходів змусила Арджетояну створити свою власну політичну базу. У січні [[1947]] разом з Ніколае Оттеску і Ніколае Корнетіану заснував союз ''(Uniunea Națională Muncă și Refacere)'', який незабаром розпався.

В [[1948]] пішов у відставку через хворобу. [[6 травня]] [[1950]] був заарештований співробітниками [[Секурітате]]. Ніколи не був судимий, помер при нез'ясованих обставинах у в'язниці. У [[1999]] внучка Арджетояну повністю його реабілітувала. Суд постановив, що його арешт в [[1950]] був незаконним.

== Сім'я ==

Був двічі одружений і мав дочку.

== Публікації ==

Більшу частину свого життя писав [[мемуари]]. У [[1938]] опублікував «Слідами минулого. Подорож до Єгипту» ''(Pe urmele trecutului. O călătorie în Egipt)''. У [[1990-ті|1990-х]] — 11 томів спогадів Арджетояну ''(Memorii. Pentru cei de mâine: amintiri din vremea celor de ieri)'', що відображають багатий опис соціально-політичних реалій тієї епохи, в якій він жив.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Joseph Roucek, ''Contemporary Roumania and Her Problems: A Study in Modern Nationalism'', London & Oxford 1932, s.76.
* [http://enciclopediaromaniei.ro/wiki/Constantin_Argetoianu Biogram polityka] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160828205804/http://enciclopediaromaniei.ro/wiki/Constantin_Argetoianu |date=28 серпня 2016 }}

{{бібліоінформація}}
{{Міністри закордонних справ Румунії}}
{{Міністри фінансів Румунії}}
{{Портали|Біографії|Політика}}

{{Politician-stub}}

{{DEFAULTSORT:Арджетояну Константін}}
[[Категорія:Випускники Паризького університету]]
[[Категорія:Прем'єр-міністри Румунії]]

title: 28 вересня 1939 — 24 листопада 1939

Попередник: Ґеорґе Арджешану

Наступник: Ґеорґе Тетереску

Народження: 3 (15) березня 1871 · Крайова, Румунія

Смерть: 6 лютого 1955 (83 роки) · Сигіт, Румунія

Країна: Румунія

Релігія: Румунська Православна Церква

Освіта: Паризький літературний факультетd, Правничий факультет Паризького університетуd і Факультет медицини, Парижd

Партія: Фронт національного відродженняd

28 вересня 1939 — 24 листопада 1939: Медіафайли у Вікісховищі

Прапор: Прем'єр-міністр Румунії


text:
# .EXE
.EXE (скор. англ. executable) — розширення виконуваного файлу, що застосовується в системах DOS, Microsoft Windows, Symbian, OS/2 та в деяких інших. Крім об'єктного коду, може містити різні метадані (значок, цифровий підпис ).

## Формати .EXE
- MZ — 16-бітовий формат, основний формат файлів. EXE в DOS.
  - EXE-файли для Windows і OS/2 використовують інші формати для основної частини програми, але все одно починаються з заглушки у форматі MZ, яка при спробі запустити файл в DOS виводить повідомлення This program cannot be run in DOS mode. («Цю програму неможливо запустити в режимі DOS»).
- NE — 16-бітовий формат, використовувався в Windows 3.x [2].
- LE — змішаний 16 — і 32-бітовий формат, раніше використовувався в OS/2.
- LX — 32-бітовий формат, використовується в OS/2.
- PE — 32- і 64-бітовий формат, використовується в сучасних версіях Windows, починаючи з Windows NT і Windows 95.

title: .EXE

wikitext:
'''.EXE''' (скор. {{lang-en|executable}}) — [[розширення файлу|розширення]] [[виконуваний файл|виконуваного файлу]], що застосовується в системах [[DOS]], [[Microsoft Windows]], [[Symbian]], [[OS/2]] та в деяких інших. Крім об'єктного коду, може містити різні [[метадані]] ([[значок (елемент графічного інтерфейсу)|значок]], [[цифровий підпис]] <ref>{{cite web|url=http://www.microsoft.com/whdc/winlogo/drvsign/Authenticode_PE.mspx|title=Windows Authenticode Portable Executable Signature Format|language=англійською|accessdate=2009-12-11|archiveurl=https://www.webcitation.org/65puJkYad?url=http://msdn.microsoft.com/en-us/windows/hardware/gg463180.aspx#|archivedate=2012-03-01|deadurl=yes}}</ref>).

== Формати .EXE ==

* [[MZ (формат)|MZ]] — 16-бітовий формат, основний формат файлів. EXE в [[DOS]].
** EXE-файли для Windows і OS/2 використовують інші формати для основної частини програми, але все одно починаються з заглушки у форматі MZ, яка при спробі запустити файл в DOS виводить повідомлення This program cannot be run in DOS mode. («Цю програму неможливо запустити в режимі DOS»).
* [[New Executable|NE]] — 16-бітовий формат, використовувався в [[Windows 3.x]] <ref>{{cite web|url=http://www.heaventools.com/rt-how-to-open-dll-file.htm|title=How to open a .DLL or .EXE file in Resource Editor|language=англійською|accessdate=2009-12-11|archiveurl=https://www.webcitation.org/65puKUzRB?url=http://www.heaventools.com/rt-how-to-open-dll-file.htm|archivedate=1 березня 2012}}</ref>.
* [[Linear Executable|LE]] — змішаний 16 — і 32-бітовий формат, раніше використовувався в OS/2.
* [[Linear Executable|LX]] — 32-бітовий формат, використовується в OS/2.
* [[Portable Executable|PE]] — 32- і 64-бітовий формат, використовується в сучасних версіях Windows, починаючи з [[Windows NT]] і [[Windows 95]].

== Примітки ==

{{Примітки}}

== Посилання ==
* [http://www.delorie.com/djgpp/doc/exe/ EXE Format] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180106214000/http://www.delorie.com/djgpp/doc/exe/ |date=6 січня 2018 }} {{ref-en}} — формат заголовка MZ
{{Comp-stub}}

{{Компоненти Windows}}

[[Категорія:Microsoft Windows]]
[[Категорія:DOS]]
[[Категорія:Формати виконуваних файлів]]
[[Категорія:Розширення файлів]]
[[Категорія:Адміністрування Windows]]


text:
# Турти-Хутір
Турти-Хутір (рос. Турты-Хутор) — село у Ножай-Юртовському районі Чечні Російської Федерації.
Населення становить 376 осіб. Входить до складу муніципального утворення Аллеройське сільське поселення.

## Історія
Згідно із законом від 20 лютого 2009 року органом місцевого самоврядування є Аллеройське сільське поселення.

## Населення
| 1990 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 441  | ↘395 | ↘376 |

title: Турти-Хутір

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Турти-Хутір
|назва ін.       = Турты-Хутор
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Чечня]]
|район           = [[Ножай-Юртовський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Аллеройське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 376
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Чеченська Республіка
}}
'''Турти-Хутір''' ({{lang-ru|Турты-Хутор}}) — [[село]] у [[Ножай-Юртовський район|Ножай-Юртовському районі]] [[Чечня|Чечні]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 376 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Аллеройське сільське поселення]].

== Історія ==

Згідно із законом від [[20 лютого]] [[2009]] року органом місцевого самоврядування є Аллеройське сільське поселення<ref>[http://docs.cntd.ru/document/819091260 Закон Чеченской Республики от 20 февраля 2009 года № 11-РЗ «Об образовании муниципального образования Ножай-Юртовский район и муниципальных образований, входящих в его состав, установлении их границ и наделении их соответствующим статусом муниципального района и сельского поселения»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Турты-Хутор  }}

{{Населення РФ | Турты-Хутор  | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Ножай-Юртовський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Ножай-Юртовського району]]
[[Категорія:Села Чечні]]

title: село Турти-Хутір

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Чечня

Муніципальний район: Ножай-Юртовський район

Поселення: Аллеройське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Турти-Хутір · Турти-Хутір


text:
# Потік Річчі
Потік Річчі — система диференціальних рівнянь, що описує деформацію ріманової метрики на многовиді.
Ця система є нелінійним аналогом рівняння теплопровідності.
Названий за аналогією з кривиною Річчі, на честь італійського математика Річчі-Курбастро.

## Рівняння
Рівняння потоку Річчі має вигляд:
{\displaystyle \partial _{t}g_{t}=-2\cdot \mathrm {Rc} _{t}.}
де {\displaystyle g_{t}} позначає однопараметричне сімейство ріманових метрик на повному многовиді (залежить від дійсного параметра {\displaystyle t}), і {\displaystyle \mathrm {Rc} _{t}} — її тензор Річчі.

## Властивості
- Формально кажучи, система рівнянь {\displaystyle R}, що задається потоком Річчі, не є параболічним рівнянням. Проте, існує параболічна система рівнянь {\displaystyle R'}, запропонована Детурком[ru], така, що якщо {\displaystyle g_{0}} ріманова метрика на компактному многовиді {\displaystyle M} і {\displaystyle g_{t}}, {\displaystyle g'_{t}} — розв'язок систем {\displaystyle R} і {\displaystyle R'}, то {\displaystyle (M,\;g_{t})} ізометричне {\displaystyle (M,\;g_{t}')} для всіх {\displaystyle t}.
  - Ця конструкція суттєво спростила доведення існування розв'язку, вона називається «трюком Детурка».
- Аналогічно рівнянню теплопровідності (та іншим параболічним рівнянням, задавши довільні початкові умови {\displaystyle t=0}, можна отримати розв'язок лише в один бік {\displaystyle t}, а саме {\displaystyle t\geqslant 0}.
- На відміну від розв'язків рівняння теплопровідності, потік Річчі, як правило, не продовжується необмежено при {\displaystyle t\to \infty }. Розв'язок продовжується на максимальний інтервал {\displaystyle [0,\;T)}. У разі якщо {\displaystyle T} скінченне, за наближення до {\displaystyle T} кривина многовиду прямує до нескінченності, і в розв'язку формується сингулярність. Саме на дослідженні сингулярностей, в які впираються потоки Річчі, й ґрунтується доведення гіпотези Терстона.
- Псевдолокальність — якщо деякий окіл точки в початковий момент виглядає майже як ділянка евклідового простору, то ця властивість збережеться певний час у потоці Річчі в меншому околі.

### Зміна геометричних характеристик
- Для об'єму {\displaystyle \mathrm {vol} _{t}} метрики {\displaystyle g_{t}} істинне співвідношення
{\displaystyle {\tfrac {\partial }{\partial t}}(\mathrm {d} \,\mathrm {vol} _{t})=-\mathrm {R} _{t}\cdot (\mathrm {d} \,\mathrm {vol} _{t}).}
- Для скалярної кривини {\displaystyle \mathrm {R} _{t}} метрики {\displaystyle g_{t}} істинне співвідношення
{\displaystyle {\tfrac {\partial }{\partial t}}\mathrm {R} _{t}=\triangle _{t}\mathrm {R} _{t}+|\mathrm {Rc} _{t}|^{2}}

де {\displaystyle |\mathrm {Rc} _{t}|^{2}} визначається як {\displaystyle \sum _{i,j}(\mathrm {Rc} (e_{i},e_{j}))^{2}} для ортонормованого репера {\displaystyle \{e_{i}\}} в точці.
- Зокрема, згідно з принципом максимуму потік Річчі зберігає додатність скалярної кривини.
- Більш того, нижня грань скалярної кривини не спадає.

- Для кожного {\displaystyle g_{0}}-ортонормованого репера {\displaystyle \{e^{i}\}} в точці {\displaystyle x\in M} існує так званий супутній {\displaystyle g_{t}}-ортонормований репер {\displaystyle \{e_{t}^{i}\}}. Для тензора кривини {\displaystyle \mathrm {Rm} _{t}}, записаного в цьому базисі, істинне співвідношення
{\displaystyle {\tfrac {\partial }{\partial t}}\mathrm {Rm} _{t}=\triangle _{t}\mathrm {Rm} _{t}+Q(\mathrm {Rm} _{t},\mathrm {Rm} _{t}),}

де {\displaystyle Q} — певна білінійна квадратична форма на просторі тензорів кривини й зі значеннями в них.
- Білінійна квадратична форма {\displaystyle Q} визначає векторне поле на векторному просторі тензорів кривини — кожному тензору кривини {\displaystyle x} приписується інший тензор кривини {\displaystyle v_{x}=Q(x,x)}. Розв'язки ЗДР

{\displaystyle {\dot {x}}=v_{x}}
відіграють важливу роль у теорії потоків Річчі.
- Опуклі множини {\displaystyle K} в просторі тензорів кривини, інваріантні відносно поворотів і такі, що, якщо в наведеному ЗДР {\displaystyle x(0)\in K}, то {\displaystyle x(t)\in K} за {\displaystyle t\geq 0}, називаються інваріантними для потоку Річчі. Якщо кривина ріманової метрики на замкнутому многовиді в кожній точці належить такому {\displaystyle K}, то це істинне і для метрик, одержуваних з неї потоком Річчі. Міркування такого роду називаються «принципом максимуму» для потоку Річчі.

- До інваріантних множин належать:

- тензори кривини з додатною скалярною кривиною
- тензори кривини з додатним оператором кривини
- у тривимірному випадку, тензори кривини з додатною кривиною Річчі

#### Розмірність 3
У випадку, коли розмірність простору дорівнює 3, для кожного {\displaystyle x} і {\displaystyle t} можна підібрати репер {\displaystyle \{e_{t}^{i}\}}, в якому {\displaystyle \mathrm {Rm} _{t}} діагоналізується в базисі {\displaystyle e_{1}\wedge e_{2}}, {\displaystyle e_{2}\wedge e_{3}}, {\displaystyle e_{3}\wedge e_{1}}, скажімо,
{\displaystyle \mathrm {Rm} ={\begin{pmatrix}\lambda &0&0\\0&\mu &0\\0&0&\nu \end{pmatrix}}.}
Тоді
{\displaystyle Q(\mathrm {Rm} ,\mathrm {Rm} )={\begin{pmatrix}\lambda ^{2}+\mu \cdot \nu &0&0\\0&\mu ^{2}+\nu \cdot \lambda &0\\0&0&\nu ^{2}+\lambda \cdot \mu \end{pmatrix}}.}

## Історія
Початок дослідженню потоку Річчі поклав Гамільтон на початку 1980-х. За допомогою потоків Річчі доведено декілька гладких теорем про сферу.
Використовуючи потоки Річчі в своїх статтях, опублікованих протягом 2002—2003 років, Перельману вдалося довести гіпотезу Терстона, провівши тим самим повну класифікацію компактних тривимірних многовидів, і довести гіпотезу Пуанкаре.

title: Потік Річчі

wikitext:
'''Потік Річчі''' — система [[Диференціальне рівняння з частинними похідними|диференціальних рівнянь]], що описує деформацію [[Метричний тензор|ріманової метрики]] на [[многовид]]і.

Ця система є нелінійним аналогом [[рівняння теплопровідності]].

[[Файл:Ricci flow.png|thumb|right|upright|200px|Візуалізація потоку Річчі на двовимірній поверхні обертання.]]
Названий за аналогією з [[Тензор Річчі|кривиною Річчі]], на честь італійського математика [[Грегоріо Річчі-Курбастро|Річчі-Курбастро]].

== Рівняння ==
Рівняння потоку Річчі має вигляд:

: <math>\partial_t g_t=-2\cdot\mathrm{Rc}_{t}.</math>

де <math>g_t</math> позначає однопараметричне сімейство ріманових метрик на повному многовиді (залежить від [[Дійсне число|дійсного]] параметра <math>t</math>), і <math>\mathrm{Rc}_{t}</math> — її [[тензор Річчі]].

== Властивості ==
* Формально кажучи, система рівнянь <math>R</math>, що задається потоком Річчі, не є [[Диференціальне рівняння параболічного типу|параболічним рівнянням]]. Проте, існує параболічна система рівнянь <math>R'</math>, запропонована {{Нп|Деннис Детурк|Детурком|ru|Детурк, Деннис}}, така, що якщо <math>g_0</math> ріманова метрика на компактному многовиді <math>M</math> і <math>g_t</math>, <math>g'_t</math> — розв'язок систем <math>R</math> і <math>R'</math>, то <math>(M,\;g_t)</math> ізометричне <math>(M,\;g_t')</math> для всіх <math>t</math>.
** Ця конструкція суттєво спростила доведення існування розв'язку, вона називається «трюком Детурка».
* Аналогічно рівнянню теплопровідності (та іншим [[Диференціальне рівняння параболічного типу|параболічним рівнянням]], задавши довільні початкові умови <math>t=0</math>, можна отримати розв'язок лише в один бік <math>t</math>, а саме <math>t\geqslant 0</math>.
* На відміну від розв'язків рівняння теплопровідності, потік Річчі, як правило, не продовжується необмежено при <math>t\to\infty</math>. Розв'язок продовжується на максимальний інтервал <math>[0,\;T)</math>. У разі якщо <math>T</math> скінченне, за наближення до <math>T</math> кривина многовиду прямує до нескінченності, і в розв'язку формується [[Особлива точка|сингулярність]]. Саме на дослідженні сингулярностей, в які впираються потоки Річчі, й ґрунтується доведення гіпотези Терстона.
* [[Псевдолокальність потоку Річчі|Псевдолокальність]] — якщо деякий окіл точки в початковий момент виглядає майже як ділянка евклідового простору, то ця властивість збережеться певний час у потоці Річчі в меншому околі.

=== Зміна геометричних характеристик ===
* Для об'єму <math>\mathrm{vol}_t</math> метрики <math>g_t</math> істинне співвідношення
*: <math>\tfrac\partial{\partial t} (\mathrm{d}\,\mathrm{vol}_t)=-\mathrm{R}_t\cdot(\mathrm{d}\,\mathrm{vol}_t).</math>
* Для скалярної кривини <math>\mathrm{R}_t</math> метрики <math>g_t</math> істинне співвідношення
*: <math>\tfrac\partial{\partial t} \mathrm{R}_t=\triangle_t \mathrm{R}_t+|\mathrm{Rc}_t|^2</math>

: де <math>|\mathrm{Rc}_t|^2</math> визначається як <math>\sum_{i,j}(\mathrm{Rc}(e_i,e_j))^2</math> для ортонормованого репера <math>\{e_i\}</math> в точці.
:* Зокрема, згідно з [[Рівняння дифузії|принципом максимуму]] потік Річчі зберігає додатність скалярної кривини.
:* Більш того, нижня грань скалярної кривини не спадає.

* Для кожного <math>g_0</math>-ортонормованого репера <math>\{e^i\}</math> в точці <math>x\in M</math> існує так званий супутній <math>g_t</math>-ортонормований репер <math>\{e^i_t\}</math>. Для тензора кривини <math>\mathrm{Rm}_t</math>, записаного в цьому базисі, істинне співвідношення
*: <math>\tfrac\partial{\partial t} \mathrm{Rm}_t=\triangle_t \mathrm{Rm}_t+Q(\mathrm{Rm}_t,\mathrm{Rm}_t),</math>

: де <math>Q</math> — певна білінійна квадратична форма на просторі тензорів кривини й зі значеннями в них.
:* Білінійна квадратична форма <math>Q</math> визначає векторне поле на векторному просторі тензорів кривини — кожному тензору кривини <math>x</math> приписується інший тензор кривини <math>v_x=Q(x,x)</math>. Розв'язки [[Звичайні диференціальні рівняння|ЗДР]]
::: <math>\dot x= v_x</math>
:: відіграють важливу роль у теорії потоків Річчі.
::* Опуклі множини <math>K</math> в просторі тензорів кривини, інваріантні відносно поворотів і такі, що, якщо в наведеному ЗДР <math>x(0)\in K</math>, то <math>x(t)\in K</math> за <math>t\ge 0</math>, називаються інваріантними для потоку Річчі. Якщо кривина ріманової метрики на замкнутому многовиді в кожній точці належить такому <math>K</math>, то це істинне і для метрик, одержуваних з неї потоком Річчі. Міркування такого роду називаються «принципом максимуму» для потоку Річчі.
:::* До інваріантних множин належать:
::::* тензори кривини з додатною [[Скалярна кривина|скалярною кривиною]]
::::* тензори кривини з додатним [[Кривина ріманових многовидів|оператором кривини]]
::::* у тривимірному випадку, тензори кривини з додатною [[Тензор Річчі|кривиною Річчі]]

==== Розмірність 3 ====
У випадку, коли розмірність простору дорівнює 3, для кожного <math>x</math> і <math>t</math> можна підібрати репер <math>\{e^i_t\}</math>, в якому <math>\mathrm{Rm}_t</math> діагоналізується в базисі <math>e_1\wedge e_2</math>, <math>e_2\wedge e_3</math>, <math>e_3\wedge e_1</math>, скажімо,

: <math>\mathrm{Rm}=\begin{pmatrix}\lambda&0&0\\0&\mu&0\\0&0&\nu\end{pmatrix}.</math>

Тоді

: <math>Q(\mathrm{Rm},\mathrm{Rm})=\begin{pmatrix}\lambda^2+\mu\cdot\nu&0&0\\0&\mu^2+\nu\cdot\lambda&0\\0&0&\nu^2+\lambda\cdot\mu\end{pmatrix}.</math>

== Історія ==
Початок дослідженню потоку Річчі поклав [[Річард Гамільтон (математик)|Гамільтон]] на початку 1980-х. За допомогою потоків Річчі доведено декілька гладких [[Теорема про сферу (диференціальна геометрія)|теорем про сферу]].

Використовуючи потоки Річчі в своїх статтях<ref>Див. статті Григорія Перельмана в списку літератури.</ref>, опублікованих протягом [[2002]]—[[2003]] років, [[Перельман Григорій Якович|Перельману]] вдалося довести [[Теорема геометризації|гіпотезу Терстона]], провівши тим самим повну класифікацію [[Компактний простір|компактних тривимірних многовидів]], і довести [[Гіпотеза Пуанкаре|гіпотезу Пуанкаре]].<ref name="c">http://arxiv.org/pdf/math/0607607.pdf «This conjecture was formulated by Henri Poincaré [58] in 1904 and has remained open until the recent work of Perelman. … Perelman's arguments rest on a foundation built by Richard Hamilton with his study of the Ricci flow equation for Riemannian metrics.».</ref>

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==
* ''Hamilton, R. S.'' Three Manifolds with Positive Ricci Curvature // J. Diff. Geom. 17, 255—306, 1982.
* ''Hamilton, R. S.'' Four Manifolds with Positive Curvature Operator // J. Diff. Geom. 24, 153—179, 1986.
* {{cite arxiv|author=Perelman, Grisha|title=The entropy formula for the Ricci flow and its geometric applications  | date = November 11, 2002|eprint=math.DG/0211159}}
* {{cite arxiv|author=Perelman, Grisha|title=Ricci flow with surgery on three-manifolds  | date = March 10, 2003|eprint=math.DG/0303109}}
* {{cite arxiv|author=Perelman, Grisha|title=Finite extinction time for the solutions to the Ricci ﬂow on certain three-manifolds  | date = July 17, 2003|eprint=math.DG/0307245}}
* Bruce Kleiner, John Lott: [http://math.berkeley.edu/~lott/gt-2008-12-059p.pdf ''Notes and commentary on Perelman's Ricci flow papers''] (PDF; 1,5 MB), 2008.
* J. Rubinstein, R. Sinclair: [https://arxiv.org/pdf/math/0406189.pdf ''Visualizating Ricci Flow on Manifolds of Revolution''] (PDF; 2,7 MB), 2004.
* {{Книга
|автор = Chow, Bennett, Peng Lu, and Lei Ni
|заголовок = Hamilton's Ricci flow
|рік = 2006
|серія =
|посилання =
|місце =
|видавництво = American Mathematical Soc.
|тираж =
|сторінок =
|ISBN =
}}
{{Бібліоінформація}}
{{перекласти|en|Ricci flow}}
[[Категорія:Рівняння в частинних похідних]]
[[Категорія:Ріманова геометрія]]