text:
# Альтдорфський університет
Альтдорфський університет (нім. Universität Altdorf) — університет в Альтдорф-Нюрнбергу, маленькому містечку за межами вільного Імперського міста Нюрнберга. Заснований в 1578 році, отримав статус університету в 1622 році і був закритий у 1809 році Максиміліаном I Баварським.

## Історія
У період з 1614 до 1617 Альтдорф недовго був центром социніанства в Німеччині. Заохочених зв'язками німецьких антитринітаріїв з Раковицькою Академією в Польщі, Німеччині та спробою польських социніанців створити в Альтдорфі подібну академію. Серед помітних социніанських студентів був 26-річний Самуель Припковські. Зарахований в ряди студентів 22 березня 1614 року, три тижні після Томаса Сеґета, однак був виключений з університету в 1616. «Крипто-социніанізм» був широко поширеним серед студентів. У січні 1617 році синдікус Джейкоб Віґель повернув двох студентів Йоахіма Пьошеля і Йоганна Фоґеля до Альтдорфа і університет змусив їх до публічного зречення. На це зречення відповів Валентин Шмальц, один з німецьких професорів Академії в Польщі.
Відомі інструктори включають Гуґо Доню, Сципіона Джентілі, й Даніеля Швентера.
Цей вчений-енциклопедист Готфрід Вільгельм Лейбніц (1646—1716), мабуть, найбільш відомий як спів-відкривач математичного аналізу, здобув ступінь доктора філософії в Університеті Альтдорфа за його докторську дисертацію з філософії, Про мистецтво комбінацій. Однак, він тільки подав дисертацію в Альтдорфі тільки коли Лейпцизький університет не гарантував йому місця викладача права по закінченні навчання.

title: Альтдорфський університет

wikitext:
{{університет}}
[[Файл:Universität_Altdorf_(1714).jpg|міні|400x400пкс|Університет в Альтдорфі (1714)]]
'''Альтдорфський університет''' ({{Lang-de|Universität Altdorf}}) — [[університет]] в [[Альтдорф-бай-Нюрнберг|Альтдорф-Нюрнбергу]], маленькому містечку за межами вільного Імперського міста Нюрнберга. Заснований в 1578 році<ref>Moran, Bruce. ''The Universe of Philip Melanchthon: Criticism and Use of the Copernican Theory'', 1973, p. 1.</ref>, отримав статус університету в 1622 році і був закритий у 1809 році [[Максиміліан I (король Баварії)|Максиміліаном I Баварським]].

== Історія ==
У період з 1614 до 1617 Альтдорф недовго був центром [[Социніанство|социніанства]] в Німеччині. Заохочених зв'язками німецьких [[Антитринітарії|антитринітаріїв]] з Раковицькою Академією в Польщі, Німеччині та спробою польських [[Социніанство|социніанців]] створити в Альтдорфі подібну академію<ref>«Kryptosozinianismus und Altdorf» in Siegfried Wollgast, ''Philosophie in Deutschland zwischen Reformation und Aufklärung, 1550—1650'', 1993, p. 378 ''et seq''.</ref>. Серед помітних социніанських студентів був 26-річний Самуель Припковські. Зарахований в ряди студентів 22 березня 1614 року, три тижні після Томаса Сеґета, однак був виключений з університету в 1616<ref>''The Polish Review'', Volume 11, 1966, p. 33.</ref>. «Крипто-социніанізм» був широко поширеним серед студентів. У січні 1617 році синдікус Джейкоб Віґель повернув двох студентів Йоахіма Пьошеля і Йоганна Фоґеля до Альтдорфа і університет змусив їх до публічного зречення. На це зречення відповів Валентин Шмальц, один з німецьких професорів Академії в Польщі.

Відомі інструктори включають Гуґо Доню, Сципіона Джентілі, й Даніеля Швентера.

Цей [[Універсальна людина|вчений-енциклопедист]] [[Готфрід Вільгельм Ляйбніц|Готфрід Вільгельм Лейбніц]] (1646—1716), мабуть, найбільш відомий як спів-відкривач [[Диференціальне та інтегральне числення|математичного аналізу]], здобув ступінь [[Доктор філософії|доктора філософії]] в Університеті Альтдорфа за його [[Габілітація|докторську]] дисертацію з філософії, ''Про мистецтво комбінацій''. Однак, він тільки подав дисертацію в Альтдорфі тільки коли [[Лейпцизький університет]] не гарантував йому місця викладача права по закінченні навчання.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{ADB|30|541|545|Schaffgotsch, Hans Ulrich Freiherr von|Julius Krebs|ADB:Schaffgotsch, Hans Ulrich Freiherr von}}
* Moran, Bruce T., The Universe of Philip Melanchthon: Criticism and Use of the Copernican Theory, Comitatus: A Journal of Medieval and Renaissance Studies, 4(1), 1973., pp. 1–23.

{{Authority control}}
{{University-stub}}
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1578]]
[[Категорія:Університети Німеччини]]
[[Категорія:Історичні університети]]
[[Категорія:Культура Нюрнберга]]
[[Категорія:Зникли в Німеччині 1809]]

title: Альтдорфський університет

Тип: гімназія

Країна: Німеччина

Розташування: Віхернгаус (Альтдорф)d

Випускники: Категорія:Випускники Альтдорфського університету

Штаб-квартира: Альтдорф-бай-Нюрнберг


text:
# PAST
ПАСТ (пол. Polska Akcyjna Spółka Telefoniczna, Польська акціонерна телефонна компанія) була польським телефоністом у період між Першою та Другою світовими війнами. Вона відома своєю головною штаб-квартирою у Варшаві, яка на момент будівництва була першим і найвищим хмарочосом у Російській Імперії та найвищою спорудою Варшави. Боротьба за будівлю під час Варшавського повстання 1944 року також доповнила легенду про це місце.

## Історія
Шведська Телефонна акціонерна компанія, більш відома, як Cedergren, виграла тендер у 1900 році для розширення Варшавської телефонної мережі. З цією метою в центрі Варшави на Цільна Стріт було побудовано дві будівлі, що містили телефонну станцію та штаб-квартиру компанії. Споруда була побудована між 1904 та 1910 роками й складалась із двох частин. Нижча частина була спроєктована Л. Уальманом, І. Г. Классоном та Б. Брочовіч-Рогойским. Її будівництво закінчилось в 1904—1905 роках. Верхня частина була додана в 1907—1910 роках. Будівля була однією із перших масштабних залізобетонних конструкцій в Європі.
Термін дії ліцензії Cedergren закінчився в 1922 році, і внаслідок цього будівля перейшла у власність компанії PAST. Під час німецької окупації Польщі, компанія була регіональним телефонним центром Генеральної губернії. Під час Варшавського повстання 20 серпня 1944 року будівля була захоплена польськими повстанцями батальйону АК «Кілінські» після 20 днів кривавих боїв. Будівля була дуже пошкодженою. Споруда була реконструйована з простішою архітектурою вже після Другої світової війни. Сама телефонна компанія не була поновлена, а її активи перейшли у власність національної Польської комуністичної партії.
Історична Помилка Lua у Модуль:Не_перекладено у рядку 253: attempt to index local 'neededTitle' (a nil value). розташована відразу на розі будівлі.

wikiname: ukwiki

title: PAST

in_language: uk

wikitext:
[[Файл:Ulica Zielna w Warszawie na początku XX wieku.jpg|thumb|150px|Довоєнний вигляд Головного корпусу Польської акціонерної телефонної компанії (фон) та Меншої будівлі цієї ж компанії (перший план).]]
[[Файл:PAST smoke.JPG|thumb|150px|Спалення споруди Польської акціонерної телефонної компанії під час Варшавського повстання.]]

'''ПАСТ''' (пол. ''Polska Akcyjna Spółka Telefoniczna'', Польська акціонерна телефонна компанія) була польським телефоністом у період між [[Перша світова війна|Першою]] та [[Друга світова війна|Другою]] світовими війнами. Вона відома своєю головною штаб-квартирою у [[Варшава|Варшаві]], яка на момент будівництва була першим і найвищим [[хмарочос]]ом у [[Російська імперія|Російській Імперії]] та найвищою спорудою Варшави. Боротьба за будівлю під час [[Варшавське повстання|Варшавського повстання]] 1944 року також доповнила легенду про це місце.

== Історія ==
Шведська Телефонна акціонерна компанія, більш відома, як {{iw|Cedergren|Cedergren|en|Cedergren}}, виграла тендер у 1900 році для розширення Варшавської телефонної мережі. З цією метою в центрі Варшави на Цільна Стріт було побудовано дві будівлі, що містили телефонну станцію та штаб-квартиру компанії. Споруда була побудована між 1904 та 1910 роками й складалась із двох частин. Нижча частина була спроєктована Л. Уальманом, {{iw|Isak Gustaf Clason|І. Г. Классоном|en|Isak Gustaf Clason}} та Б. Брочовіч-Рогойским. Її будівництво закінчилось в 1904—1905 роках. Верхня частина була додана в 1907—1910 роках. Будівля була однією із перших масштабних [[Залізобетонні вироби|залізобетонних конструкцій]] в Європі.

Термін дії ліцензії Cedergren закінчився в 1922 році, і внаслідок цього будівля перейшла у власність компанії PAST. Під час [[Окупація Польщі (1939–1945)|німецької окупації Польщі]], компанія була регіональним телефонним центром [[Генеральна губернія|Генеральної губернії]]. Під час [[Варшавське повстання|Варшавського повстання]] 20 серпня 1944 року будівля була захоплена польськими [[Повстання|повстанцями]] батальйону АК «Кілінські» після 20 днів кривавих боїв. Будівля була дуже пошкодженою. Споруда була реконструйована з простішою архітектурою вже після Другої світової війни. Сама телефонна компанія не була поновлена, а її активи перейшли у власність національної [[Комуністична партія Польщі|Польської комуністичної партії]].

Історична {{iw|Pró%C5%BCna Street|Прожна Стріт|en|Pró%C5%BCna Street}} розташована відразу на розі будівлі.

== Посилання ==
{{commonscat-inline|PAST building in Warsaw}}
* [http://www.warszawa1939.pl/index.php?r1=zielna_39&r3=0 Старі та сучасні фото будівель ПАСТу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180621070007/http://www.warszawa1939.pl/index.php?r1=zielna_39&r3=0 |date=21 червня 2018 }}
* [http://www.warszawa1939.pl/index.php?r1=zielna_37&r3=0 Старі та сучасні фото сусіднього будинку] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180621065955/http://www.warszawa1939.pl/index.php?r1=zielna_37&r3=0 |date=21 червня 2018 }}
* [http://lcweb2.loc.gov/service/gdc/scd0001/2002/20020611001wa/20020611001wa.pdf 1938 Варшавський телефонний довідник ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170228042951/http://lcweb2.loc.gov/service/gdc/scd0001/2002/20020611001wa/20020611001wa.pdf |date=28 лютого 2017 }} Опублікований ПАСТом (large .pdf file)
* [https://web.archive.org/web/20140204052919/http://www.wiezowce.waw.pl/pasta_en.php Хмарочоси Варшави — ПАСТ]

[[Категорія:Підприємства Варшави]]
[[Категорія:Зв'язок]]
[[Категорія:Варшавське повстання 1944 року]]


text:
# Рас-Енгела
37°20′49″ пн. ш. 9°44′32″ сх. д. / 37.34694° пн. ш. 9.74222° сх. д.
Рас-Енгела (фр. Cap Angela; араб. رأس أنجلة) — скелястий мис на північно-західній околиці однойменного півострова, за 17 км на північний захід від міста Бізерта в Тунісі, на узбережжі Середземного моря, найпівнічніша точка Африки. До 2014 року найпівнічнішою точкою континенту вважався мис Бланко (Рас-ель-Аб'яд), що лежить за 950 м на схід. За 22 км від мису лежить пам'ятка природи і туристична цікавинка — озеро Ішкель.
- Монументи на мисі

title: Рас-Енгела

wikitext:
{{Мис
 |Назва                     =Рас-Енгела
 |Місцева назва             ={{lang-ar|رأس أنجلة}}
 |Карта                     =
 |Країна                    ={{TUN}}
  |Регіон                   = [[Африка]]
 |Акваторія                 =[[Середземне море]]
 |Акваторія 1               =
  |lat_dir =N |lat_deg =37 |lat_min =20 |lat_sec =49
  |lon_dir =E |lon_deg =9 |lon_min =44 |lon_sec =32
  |region                   =
 |Карта розташування        =Туніс
 |розмір карти              =300
 |Висота                    =
 |Зображення                = Cap Angela.jpg
  |Розмір зображення        =
  |Підпис зображення        =
  |Примітки                 =
 |Commons                   =
}}

'''Рас-Енгела''' ({{lang-fr|Cap Angela}}; {{lang-ar|رأس أنجلة}}) — скелястий [[мис]] на північно-західній околиці однойменного півострова, за 17 км на північний захід від міста [[Бізерта]]<ref name="ansamed"/> в [[Туніс]]і, на узбережжі [[Середземне море|Середземного моря]], найпівнічніша точка [[Африка|Африки]]<ref name="ansamed"/><ref name="xinhua"/>. До 2014 року найпівнічнішою точкою континенту вважався [[мис Бланко]] (Рас-ель-Аб'яд), що лежить за 950 м на схід. За 22 км від мису лежить пам'ятка природи і туристична цікавинка — озеро [[Ішкель]].

<small><gallery caption="Монументи на мисі" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
Visite du Cap Angela, le point le plus septentrional de l'Afrique (Wiki Indaba 2018) 12.jpg|border|
Visite du Cap Angela, le point le plus septentrional de l'Afrique (Wiki Indaba 2018) 15.jpg|border|
</gallery></small>

== Див. також ==
* [[Бен-Секка]]

== Джерела ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="xinhua">{{Cite web|url=http://news.xinhuanet.com/english/2017-06/22/c_136387025_4.htm|title=Scenery of Cape Angela - Xinhua {{!}} English.news.cn|website=news.xinhuanet.com|access-date=2017-07-07|archive-date=2 червня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200602184514/http://www.xinhuanet.com//english/2017-06/22/c_136387025_4.htm}}</ref>

<ref name="ansamed">{{cite web|url=http://www.ansamed.info/ansamed/en/news/nations/tunisia/2014/12/02/tunisian-ras-angela-declared-africas-northernmost-point_622e5a79-10b1-48d2-bcc8-8bce23c93689.html|title=Tunisian Ras Angela declared Africa's northernmost point|publisher=|accessdate=3 березня 2021|archive-date=8 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160808065135/http://www.ansamed.info/ansamed/en/news/nations/tunisia/2014/12/02/tunisian-ras-angela-declared-africas-northernmost-point_622e5a79-10b1-48d2-bcc8-8bce23c93689.html}}</ref>
}}

== Література ==
* {{Бєлозоров, 1957}}

== Посилання ==
*

{{Портали|Африка|Туніс|Географія}}

[[Категорія:Миси Тунісу]]
[[Категорія:Миси Африки]]
[[Категорія:Миси Атлантичного океану]]
[[Категорія:Бізерта (вілаєт)]]

title: араб. رأس أنجلة

Країна: Туніс

Регіон: Африка

Акваторії, що омивають: Середземне море

араб. رأس أنجلة: Рас-Енгела


text:
# Рудник Карус-Дам
Рудник Карус-Дам – гірничодобувний майданчик на заході Австралії.
Розробку золоторудного родовища Карус-Дам почала в 2000 році компанія Pacmin Mining, втім, вже у 2001-му рудник перейшов до Sons of Gwalia (передусім відома як власник великого рудника Гвалія). Розробка велась відкритим способом за допомогою головного кар’єру Карарі, а також кар’єрів Лувіронза (відпрацьований у 2000 – 2003 роках), Монтіс-Дам (роботи завершені в 2003-му), Твін-Пікс (роботи велись з 2003 по 2005 роки та призвели до вилучення біля 2 тонн золота). Є відомості, що до червня 2004-го вдалось отримати 15 тонн золота, з яких 8 тонн припадали на кар’єр Карарі. Невдовзі Sons of Gwalia збанкрутувала, після чого в першій половині 2005-го новий власник Карус-Дам компанія St Barbara Limited зупинила копальню (в руках St Barbara за три місяці з кінця березня по червень рудник видав 0,9 тонни золота).
Далі права на Карус-Дам придбала компанія Saracen Mineral Holdings (що в 2020-му унаслідок злиття з Northern Star Resources перетворилась на Northern Star Mining Services). Роботи відновились у 2010 році та тепер були зосереджені на кар’єрах Карарі та Верлінг-Дервіш (Whirling Dervish), кожен з яких в подальшому був доповнений підземними розробками. Відомо, що станом на кінець 2019/2020 фінансового року накопичений видобуток з кар’єру Карарі досягнув 8,7 млн тонн руди та 13,4 тонни золота, кар’єр Верлінг-Дервіш видав 7,4 млн тонн руди та 11 тонн золота, а підземний рудник на Карарі досягнув показника у 3,9 млн тонн та 11,2 тонни золота, при цьому залишкові запаси копальні оцінювались 14,6 млн тонн руди та 37 тонн золота (з них 3,6 млн тонн руди та 6 тонн золота для відкритої розробки кар’єрами Карарі-Соуз та Монтіс-Елліот).
Копальня має власну фабрику з вилучення золота, яка станом на кінець 2010-х мала потужність у 2,4 млн тонн на рік, яка в подальшому була доведена до 4 млн тонн. При цьому фабрика також приймала чи приймає на переробку руду з багатьох більш дрібних копалень району, як то Порфірі, Сафарі-Бор, Ред-Октобер, Діп-Соуз, Батчер-Велл, Англо-Саксон.

title: Рудник Карус-Дам

wikitext:
{{Location map+ | Австралія
| width = 400
| caption = Місце розташування копальні
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Австралія
    | label = '''Карус-Дам'''
    | label_size =
    | position =
    | background =
    | mark = Cyan pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 30 | lat_min = 9 | lat_sec    = 2 | lat_dir = S
    | lon_deg = 122 | lon_min = 21 | lon_sec    = 24 | lon_dir = E
}}
}}

'''Рудник Карус-Дам''' – гірничодобувний майданчик на заході Австралії.

Розробку золоторудного родовища Карус-Дам почала в 2000 році компанія Pacmin Mining, втім, вже у 2001-му рудник перейшов до Sons of Gwalia (передусім відома як власник великого [[Рудник Гвалія|рудника Гвалія]]). Розробка велась відкритим способом за допомогою головного кар’єру Карарі, а також кар’єрів Лувіронза (відпрацьований у 2000 – 2003 роках), Монтіс-Дам (роботи завершені в 2003-му), Твін-Пікс (роботи велись з 2003 по 2005 роки та призвели до вилучення біля 2 тонн золота). Є відомості, що до червня 2004-го вдалось отримати 15 тонн золота, з яких 8 тонн припадали на кар’єр Карарі. Невдовзі Sons of Gwalia збанкрутувала, після чого в першій половині 2005-го новий власник Карус-Дам компанія St Barbara Limited зупинила копальню (в руках St Barbara за три місяці з кінця березня по червень рудник видав 0,9 тонни золота).<ref>{{Cite news|url=https://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/08120090903246188#d1e389|title=Archean Karari gold deposit, Eastern Goldfields Province, Western Australia: a monzonite-associated disseminated gold deposit|last=Witt|first=W. K.|last2=Mason|first2=D. R.|last3=Hammond|first3=D. P.|date=2009-12-01|pages=1061–1086|work=Australian Journal of Earth Sciences|volume=56|doi=10.1080/08120090903246188|issn=0812-0099|issue=8|access-date=2025-03-16}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.sec.gov/Archives/edgar/vprr/0302/03022103.pdf |title=0302/03022103}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.mindat.org/loc-240050.html |title=loc-240050}}</ref>

Далі права на Карус-Дам придбала компанія Saracen Mineral Holdings (що в 2020-му унаслідок злиття з Northern Star Resources перетворилась на Northern Star Mining Services). Роботи відновились у 2010 році та тепер були зосереджені на кар’єрах Карарі та Верлінг-Дервіш (Whirling Dervish), кожен з яких в подальшому був доповнений підземними розробками. Відомо, що станом на кінець 2019/2020 фінансового року накопичений видобуток з кар’єру Карарі досягнув 8,7 млн тонн руди та 13,4 тонни золота, кар’єр Верлінг-Дервіш видав 7,4 млн тонн руди та 11 тонн золота, а підземний рудник на Карарі досягнув показника у 3,9 млн тонн та 11,2 тонни золота, при цьому залишкові запаси копальні оцінювались 14,6 млн тонн руди та 37 тонн золота (з них 3,6 млн тонн руди та 6 тонн золота для відкритої розробки кар’єрами Карарі-Соуз та Монтіс-Елліот).

Копальня має власну фабрику з вилучення золота, яка станом на кінець 2010-х мала потужність у 2,4 млн тонн на рік, яка в подальшому була доведена до 4 млн тонн. При цьому фабрика також приймала чи приймає на переробку руду з багатьох більш дрібних копалень району, як то [[Рудник Порфірі|Порфірі]], [[Рудник Сафарі-Бор|Сафарі-Бор]], [[Рудник Ред-Октобер|Ред-Октобер]], [[Рудник Діп-Соуз|Діп-Соуз]], [[Рудник Батчер-Велл|Батчер-Велл]], [[Рудник Англо-Саксон|Англо-Саксон]].<ref>{{Cite web |url=https://www.mindat.org/loc-252645.html |title=loc-252645}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.aspecthuntley.com.au/asxdata/20120127/pdf/01262580.pdf |title=asxdata/20120127/pdf/01262580}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://announcements.asx.com.au/asxpdf/20200804/pdf/44l5cvtw3c26wh.pdf |title=20200804/pdf/44l5cvtw3c26wh}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.nsrltd.com/our-assets/carosue-dam-operations/ |title=Carosue Dam Operations |website=www.nsrltd.com |language=en |access-date=2025-03-16}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Золоті копальні Австралії|К]]


text:
# Франческо Порціо
Франческо Порціо (італ. Francesco Porzio, 26 січня 1966) — італійський ватерполіст.
Олімпійський чемпіон 1992 року, учасник 1988 року.
Чемпіон світу з водних видів спорту 1994 року, срібний призер 1986 року.
Чемпіон Європи з водного поло 1993 року, бронзовий призер 1987, 1989 років. Брат італійського ватерполіста та тренера, олімпійського чемпіона 1992 року Джузеппе (Піно) Порціо.

title: Франческо Порціо

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Франческо Порціо
| оригінал імені = Francesco Porzio
| зріст  =
| вага   =
| медалі = {{MedalCountry | {{ITA}} }}
{{MedalCompetition|[[Водне поло на Олімпійських іграх|Олімпійські ігри]]}}
{{MedalGold|[[Літні Олімпійські ігри 1992|Барселона 1992]] | [[Водне поло на літніх Олімпійських іграх 1992|Командні змагання]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з водних видів спорту]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з водних видів спорту 1994|Рим 1994]]|Командні змагання}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з водних видів спорту 1986|Мадрид 1986]]|Командні змагання}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з водного поло]]}}
{{MedalGold|Шеффілд 1993|Командні змагання}}
{{MedalBronze|Страсбург 1987|Командні змагання}}
{{MedalBronze|Бонн 1989|Командні змагання}}
}}

'''Франческо Порціо''' ({{lang-it|Francesco Porzio}}, 26 січня 1966) — [[Італія|італійський]] [[Водне поло|ватерполіст]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Олімпійський чемпіон [[Водне поло на літніх Олімпійських іграх 1992|1992]] року, учасник [[Водне поло на літніх Олімпійських іграх 1988|1988]] року.
Чемпіон світу з водних видів спорту [[Чемпіонат світу з водних видів спорту 1994|1994]] року, срібний призер [[Чемпіонат світу з водних видів спорту 1986|1986]] року.
Чемпіон Європи з водного поло [[Чемпіонат Європи з водного поло 1993|1993]] року, бронзовий призер [[Чемпіонат Європи з водного поло 1987|1987]], [[Чемпіонат Європи з водного поло 1989|1989]] років. Брат італійського ватерполіста та тренера, олімпійського чемпіона 1992 року [[Піно Порціо|Джузеппе (Піно) Порціо]].
<!--ДосягненняКінець Код:OGG92OGU88.9486938789-->

== Посилання ==
* [https://www.olympedia.org/athletes/54345 Франческо Порціо на Olympedia.org]
* [https://olympics.com/en/athletes/Francesco-Porzio Франческо Порціо на Olympics.com]
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Po/Francesco-Porzio-1.html Франческо Порціо на Sports-Reference.com]
* [https://www.worldaquatics.com/athletes/1072243/wd#main-content Франческо Порціо на сайті [[Міжнародна федерація плавання|Міжнародної федерації плавання]]]

== Примітки ==
{{примітки}}

{{ОІ 1992, Водне поло, чоловіча збірна Італії}}

{{DEFAULTSORT:Порціо Франческо}}

[[Категорія:Чемпіони світу з водного поло]]
[[Категорія:Чемпіони Європи з водного поло]]
[[Категорія:Італійські чемпіони світу]]
[[Категорія:Ватерполісти на літніх Олімпійських іграх 1988]]
[[Категорія:Італійські олімпійські ватерполісти та ватерполістки]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Італія

Народження: 26 січня 1966 (59 років) · Неаполь, Італія

title: Спорт

Вид спорту: водне поло

title: Олімпійські ігри

Золото: Барселона 1992 · Командні змагання

title: Чемпіонат світу з водних видів спорту

Золото: Рим 1994 · Командні змагання

Срібло: Мадрид 1986 · Командні змагання

title: Чемпіонат Європи з водного поло

Золото: Шеффілд 1993 · Командні змагання

Бронза:
Страсбург 1987 · Командні змагання
Бонн 1989 · Командні змагання


text:
# Plestiodon lotus
Plestiodon lotus (бальсаський синьохвостий сцинк) — вид сцинкоподібних ящірок родини сцинкових (Scincidae). Ендемік Мексики. Описаний у 2017 році.

## Поширення і екологія
Бальсаські синьохвості сцинки мешкають в басейні річки Бальсас в штатах Герреро, Морелос, Оахака і Пуебла. Вони живуть в дубових і тропічних листяних лісах, серед каміння і опалого листя.

title: Plestiodon lotus

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Plestiodon lotus''
| status = NE
| status_system = IUCN3.1
| status_ref =
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Сцинкоподібні]] (Scincomorpha)
| familia = [[Сцинкові]] (Scincidae)
| genus = ''[[Сцинки плестіодони|Plestiodon]]''
| species = '''''P. lotus'''''
| binomial = ''Plestiodon lotus''
| binomial_authority =Pavón-Vázquez, Carlos J., Nieto-Montes de Oca, Mendoza-Hernández, Centenero-Alcalá, Santa Cruz-Padilla, & Jiménez-Arcos, 2017<ref>{{стаття|автор=Pavón-Vázquez, Carlos J., Adrián Nieto-Montes De Oca, Andrés A. Mendoza-Hernández, Eric Centenero-Alcalá, Samuel A. Santa Cruz-Padilla, Víctor H. Jiménez-Arcos|рік=2017|назва=A new species of ''Plestiodon'' (Squamata: Scincidae) from the Balsas Basin, Mexico|видання=Zootaxa|випуск=4365 (2)|сторінки=149-172|doi=10.11646/zootaxa.4365.2.3}}</ref>
| synonyms =
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Plestiodon lotus
| commonscat = Plestiodon lotus
| commons = Plestiodon lotus
}}
'''''Plestiodon lotus''''' (бальсаський синьохвостий сцинк) — вид [[Сцинкоподібні|сцинкоподібних]] [[Ящірки|ящірок]] родини [[Сцинкові|сцинкових]] (Scincidae)<ref>{{NRDB species|genus=Plestiodon|species=lotus}}</ref>. [[Ендемік]] [[Мексика|Мексики]]. Описаний у 2017 році.

== Поширення і екологія ==
Бальсаські синьохвості сцинки мешкають в басейні річки [[Бальсас]] в штатах [[Герреро]], [[Морелос]], [[Оахака (штат)|Оахака]] і [[Пуебла (штат)|Пуебла]]. Вони живуть в дубових і тропічних листяних лісах, серед каміння і опалого листя.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q47074295}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Сцинкові]]
[[Категорія:Тварини, описані 2021]]
[[Категорія:Плазуни Мексики]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Мексики]]

title: ?Plestiodon lotus

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Сцинкоподібні (Scincomorpha)

Родина: Сцинкові (Scincidae)

Рід: Plestiodon

Вид: P. lotus

Вікісховище: Plestiodon lotus

Віківиди: Plestiodon lotus


text:
# Солина (гміна)
Гміна Солина (пол. Gmina Solina) — сільська гміна у східній Польщі. Належить до Ліського повіту Підкарпатського воєводства.
Належить до прадавніх українських етнічних земель з часів Київської Русі. Основна маса місцевого українського населення була насильно переселена в СРСР в 1946 р., деякі родини під час операції "Вісла" в 1947 р.
Станом на 31 грудня 2011 у гміні проживало 5327 осіб.

## Площа
Згідно з даними за 2007 рік площа гміни становила 184.25 км², у тому числі:
- орні землі: 22.00%
- ліси: 54.00%

Таким чином, площа гміни становить 22.07% площі повіту.

## Населення
Станом на 31 грудня 2011:
| Опис     | Загалом | Загалом | Чоловіки | Чоловіки | Жінки | Жінки |
| -------- | ------- | ------- | -------- | -------- | ----- | ----- |
| одиниця  | осіб    | %       | осіб     | %        | осіб  | %     |
| все      | 5327    | 100     | 2690     | 50.50    | 2637  | 49.50 |
| міське   | 0       | 100     | 0        |          | 0     |       |
| сільське | 5327    | 100     | 2690     | 50.50    | 2637  | 49.50 |

## Солтиства
- Береска
- Бережниця Вишня
- Бібрка
- Буковець
- Воля Матіяшова
- Вовковия
- Горянка
- Завіз
- Мичківці
- Мичків
- Полянчик
- Райське
- Рибне
- Солина
- Терка

## Релігія
До виселення українців у 1945-1946 рр. в СРСР та депортації в 1947 році в рамках акції Вісла села гміни належали до парафій Перемиської єпархії:
Балигородського деканату
- парафія Березка: Березка, Воля Матіяшова
- парафія Вовковия: Вовковия, Завіз, Рибне
- парафія Горянка
- парафія Жерниця Вижня: Бережниця Вишня
- парафія Полянчик: Полянчик, Мичків, Солина

Тіснянського деканату
- парафія Терка: Терка, Буковець

Ліського деканату
- парафія Бібрка: Бібрка, Мичківці

Лютовиського деканату
- парафія Райське

## Сусідні гміни
Гміна Солина межує з такими гмінами: Балигород, Вільшаниця, Лісько, Тісна, Устрики-Долішні, Чорна.

title: Солина (гміна)

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Гміна Солина
| native_name = Gmina Solina
| settlement_type = [[Гміна]]
| image_flag =
| image_shield = POL gmina Solina COA.svg
| image_map =
| map_caption =
| image_map1 =
| map_caption1 =
| subdivision_type = Країна
| subdivision_name = {{POL}}
| subdivision_type1 = [[Воєводство]]
| subdivision_name1 = [[Підкарпатське воєводство|Підкарпатське]]
| subdivision_type2 = [[Повіт]]
| subdivision_name2 = [[Ліський повіт|Ліський]]
| area_total_km2 = 184.25
| population_total = 5327
| population_as_of = 31 грудня 2011
| population_footnotes = <ref name=population />
| population_density_km2 = auto
| seat =
| website = http://www.esolina.pl
}}
'''Гміна Солина''' ({{lang-pl|Gmina Solina}}) — [[Сільська гміна|сільська]] [[гміна]] у східній [[Польща|Польщі]]. Належить до [[Ліський повіт|Ліського повіту]] [[Підкарпатське воєводство|Підкарпатського воєводства]]<ref name="teryt">{{cite web|url=http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa|title=Lista plików predefiniowanych|date=2012-05-09|publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі]]|language=пол.|accessdate=2012-09-23|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080917153422/http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa|archivedate=2008-09-17|deadurl=yes}}</ref>.

Належить до прадавніх українських етнічних земель з часів [[Київська Русь|Київської Русі]]. Основна маса місцевого українського населення була насильно переселена в [[СРСР]] в 1946 р., деякі родини під час [[операція "Вісла"|операції "Вісла"]] в 1947 р.

Станом на 31 грудня 2011 у гміні проживало 5327 осіб<ref name=population>{{cite web|url=http://www.stat.gov.pl/gus/5840_13211_PLK_HTML.htm|title=Ludnosc w gminach wedlug stanu w dniu 31.12.2011 r.|date=2012-08-13|publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі]]|language=пол.|trans_title=Населення у гмінах станом на 31.12.2011|format=XLS|accessdate=2012-10-07|archiveurl=https://www.webcitation.org/6HdSniVGY?url=http://www.stat.gov.pl/gus/5840_13211_PLK_HTML.htm|archivedate=25.06.2013|deadurl=yes}}</ref>.

== Площа ==
Згідно з даними за 2007 рік площа гміни становила 184.25 км², у тому числі<ref name=regioset>{{cite web|url=http://www.regioset.pl/gazeta.php?choice=1569|title=Gmina Solina|publisher=REGIOset.pl|language=пол.|accessdate=2012-10-07|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160426203643/http://www.regioset.pl/gazeta.php?choice=1569|archivedate=2016-04-26|deadurl=yes}}</ref>:
* орні землі: 22.00%
* ліси: 54.00%

Таким чином, площа гміни становить 22.07% площі повіту.

== Населення ==
Станом на 31 грудня 2011<ref name=population />:
{| class="wikitable"
!Опис || colspan=2|Загалом || colspan=2|Чоловіки || colspan=2|Жінки
|-
|одиниця || осіб || % || осіб || % || осіб || %
|--
|все || '''5327''' || 100 || 2690 || 50.50 || 2637 || 49.50
|--
|міське || 0 || 100 || 0 ||  || 0 ||
|--
|сільське || 5327 || 100 || 2690 || 50.50 || 2637 || 49.50
|}

== Солтиства ==
*[[Береска (Ліський повіт)|Береска]]
*[[Бережниця Вишня]]
*[[Бібрка (Ліський повіт)|Бібрка]]
*[[Буковець (Ліський повіт)|Буковець]]
*[[Воля Матіяшова]]
*[[Вовковия]]
*[[Горянка (Ліський повіт)|Горянка]]
*[[Завіз]]
*[[Мичківці]]
*[[Мичків]]
*[[Полянчик]]
*[[Райське (Ліський повіт)|Райське]]
*[[Рибне (Підкарпатське воєводство)|Рибне]]
*[[Солина]]
*[[Терка (Ліський повіт)|Терка]]

== Релігія ==
До [[Виселення українців з Польщі до УРСР|виселення українців у 1945-1946 рр. в СРСР]] та депортації в 1947 році в рамках [[Акція Вісла|акції Вісла]] села гміни належали до парафій [[Перемиська єпархія|Перемиської єпархії]]:<ref>[http://dds.edu.ua/ua/component/abook/book/11-history/57-shematyzm-peremyszl-1936.html Шематизм Перемиськои єпархії]</ref>

'''[[Балигородський деканат|Балигородського деканату]]'''
* парафія Березка: [[Береска (Ліський повіт)|Березка]], [[Воля Матіяшова]]
* парафія Вовковия: [[Вовковия]], [[Завіз]], [[Рибне (Підкарпатське воєводство)|Рибне]]
* парафія [[Горянка (Ліський повіт)|Горянка]]
* парафія Жерниця Вижня: [[Бережниця Вишня]]
* парафія Полянчик: [[Полянчик]], [[Мичків]], [[Солина]]
'''[[Тіснянський деканат|Тіснянського деканату]]'''
* парафія Терка: [[Терка (Ліський повіт)|Терка]], [[Буковець (Ліський повіт)|Буковець]]
[[Ліський деканат|'''Ліського деканату''']]
* парафія Бібрка: [[Бібрка (Ліський повіт)|Бібрка]], [[Мичківці]]
[[Лютовиський деканат|'''Лютовиського деканату''']]
* парафія [[Райське (Ліський повіт)|Райське]]

== Сусідні гміни ==
Гміна Солина межує з такими гмінами: [[Балигород (гміна)|Балигород]], [[Вільшаниця (гміна)|Вільшаниця]], [[Лісько (гміна)|Лісько]], [[Тісна (гміна)|Тісна]], [[Гміна Устрики-Долішні|Устрики-Долішні]], [[Чорна (гміна, Бещадський повіт)|Чорна]].

== Див. також ==
*[[Солинська ГЕС]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Метрики в Стані Цивільному гміни - Бобрка: народження 1886-1946, смерть 1893-1947; Березка 1926-1938; Бережниця Нижня 1926-1938; Бережниця Вижня: народження 1907-1945, вінчання 1874-1928; Воля Матяшіва 1926-1938, смерть - 1891-1946.

{{ВП-портали|Географія|Україна|Польща|Історія}}

{{Ліський повіт}}
{{Підкарпатське воєводство}}
{{Гміна Солина}}

{{DEFAULTSORT:Гміна Солина}}
[[Категорія:Гміна Солина]]
[[Категорія:Історія Галичини]]
[[Категорія:Закерзоння]]
[[Категорія:Перемишльщина]]
[[Категорія:Гміни Підкарпатського воєводства|Солина]]
[[Категорія:Ліський повіт|Солина]]

title: — Гміна —

Країна: Польща

Воєводство: Підкарпатське

Повіт: Ліський

— Гміна —:
Площа
Населення (31 грудня 2011)
Вебсайт: http://www.esolina.pl


text:
# Аукштеї-Панеряй
Аукштеї-Панеряй (Верхні Понари; лит. Aukštieji Paneriai) - мікрорайон на півдні Вільнюса, що входить до складу Панеряйського староства Вільнюського міського самоврядування.
Розташований на правому березі річки Вілія за 10 км на південний захід від центру міста.
Населення - 4317 жителів.

## Історія
Входив до складу Польщі з 1923 року аж до поділу польської держави у вересні 1939 року Німеччиною та СРСР, пізніше було передано Литві. Після приєднання Литви до СРСР у серпні 1940 року селище залишалося в межах адміністративних кордонів новоствореної Литовської РСР.
1940 року в районі селища почалося будівництво нафтобази. Було викопано великі котловани для розміщення в них ємностей з пальним. Однак через вторгнення німецьких військ від планів створення нафтобази довелося відмовитися.
У роки Другої світової війни Понарський ліс був перетворений німецькою окупаційною владою на місце страт близько 100 тисяч осіб, євреїв -в'язнів Вільнюського гетто, циган, представників польської інтелігенції та радянських військовополонених.

## Населення
До Другої світової війни населення селища складалося в основному з поляків та білорусів - католиків.

## Транспорт
У Паняряї розташована однойменна залізнична станція .
Також на території Паняряя розташований один із двох залізничних тунелів Литви, який діяв з 1861 року до початку 1960-х років.

## Пам'ятки
- Паняряйський тунель

## Галерея
|                  |
| Понарська церква |

|                          |
| Меморіал жертвам нацизму |

|                                                  |
| Понарський тунель (фото 70-х років ХІХ сторіччя) |

title: Аукштеї-Панеряй

wikitext:
{{НП
|українською = Аукштеї-Панеряй
|оригінальна назва = {{lang-lt|Aukštieji Paneriai}}
|країна = {{прапорець|Литва}} Литва
|статус = район
|населення = 4317<ref name="карта">{{cite web|author=|authorlink=|datepublished=|url=http://www.vilnius.lt/l.php?tmpl_into=middle&tmpl_id=1333|title=Vilniaus miesto savivaldybės teritorijos bendrasis planas iki 2015 metų|format=|work=|publisher=Официальный сайт Вильнюса: [http://www.vilnius.lt/ vilnius.lt]|accessdate=2015-12-29|lang=|description=Генеральный план [[Вильнюсское городское самоуправление|Вильнюсского городского самоуправления]] по состоянию на 2015 год}}</ref>
|прапор =
|ширина прапора =
|герб =
|ширина герба =
|підпорядкування = район<ref name="карта" />
|вид регіону =
|регіон в таблиці =
|регіон =
|вид району =
|район в таблиці =
|район =
|вид громади =
|громада в таблиці =
|громада =
|внутрішній поділ =
|вид голови =
|голова = Аудрюс Мицейка
|дата заснування =
|перша згадка =
|попередні назви =
|статус з =
|площа = 23,99<ref name="карта" />
|вид висоти =
|висота =
|клімат =
|офіційна мова =
|офіційна мова-ref =
|рік перепису = 2015
|густина = 53<ref name="карта" />
|агломерація =
|національний склад =
|конфесійний склад =
|катойконім =
|часовий пояс = +2
|DST = есть
|телефонний код =
|поштовий індекс = LT-02232
|поштові індекси =
|автомобільний код =
|вид ідентифікатора =
|цифровий ідентифікатор =
|сайт = http://www.vilnius.lt/newvilniusweb/index.php/88/?mid={lt;3;72} www.vilnius.lt
|мова сайту = lt
|мова сайту 2 = en
|CoordAddon =
|CoordScale = 25000
|lat_deg = 54
|lon_deg = 25
|lat_min = 37
|lat_sec = 57
|lat_dir = N
|lon_min = 11
|lon_sec = 56
|lon_dir = E
}}
'''Аукштеї-Панеряй''' (''Верхні Понари''; {{Lang-lt|Aukštieji Paneriai}}<ref>{{Cite web|url=http://www.vlkk.lt/aktualiausios-temos/lietuvos-vietovardziai/a-a|title=Valstybinė Lietuvių kalbos komisija: A, Ą|accessdate=2019-08-12|archivedate=2019-08-12|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190812132735/http://www.vlkk.lt/aktualiausios-temos/lietuvos-vietovardziai/a-a|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190812132735/http://www.vlkk.lt/aktualiausios-temos/lietuvos-vietovardziai/a-a |date=2019-08-12 }}</ref>) - мікрорайон на півдні [[Вільнюс|Вільнюса]], що входить до складу [[Панеряйське староство|Панеряйського]] [[Староство|староства]]<ref name="Vilnijos vartai">{{Cite web|url=http://www.vilnijosvartai.lt/vietoves/paneriu-seniunija/|title=Vilniaus apskrities kraštotyra: Paneriai|accessdate=2019-08-12|archivedate=2019-08-12|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190812131428/http://www.vilnijosvartai.lt/vietoves/paneriu-seniunija/|deadurl=no}}</ref> Вільнюського міського самоврядування.

Розташований на правому березі річки [[Няріс|Вілія]] за 10 км на південний захід від центру міста.

Населення - 4317 жителів.

== Історія ==
Входив до складу [[Польща|Польщі]] з [[1923|1923 року]] аж до поділу польської держави у вересні [[1939|1939 року]] Німеччиною та СРСР, пізніше було передано Литві. Після приєднання Литви до СРСР у серпні [[1940|1940 року]] селище залишалося в межах адміністративних кордонів новоствореної [[Литовська Радянська Соціалістична Республіка|Литовської РСР]].

1940 року в районі селища почалося будівництво [[Нафтобаза|нафтобази]]. Було викопано великі котловани для розміщення в них ємностей з пальним. Однак через [[Операція «Барбаросса»|вторгнення німецьких військ]] від планів створення нафтобази довелося відмовитися.

У роки [[Друга світова війна|Другої світової війни]] Понарський ліс був перетворений [[Німецька окупація Литви під час Другої світової війни|німецькою окупаційною владою]] на місце страт близько 100 тисяч осіб, [[Голокост у Литві|євреїв]] -в'язнів Вільнюського гетто, циган, представників польської інтелігенції та радянських військовополонених<ref>{{Cite web|url=http://www.jewish.ru/history/facts/2013/08/news994320031.php|title=Ужасы Понарского леса|last=jewish.ru|accessdate=2013-08-02|archiveurl=https://web.archive.org/web/20130809095706/http://www.jewish.ru/history/facts/2013/08/news994320031.php|archivedate=2013-08-09|deadurl=no}}</ref>.

== Населення ==
До Другої світової війни населення селища складалося в основному з [[Поляки в Литві|поляків]] та [[Білоруси в Литві|білорусів]] - [[Католицтво|католиків]].

== Транспорт ==
У Паняряї розташована однойменна залізнична станція .

Також на території Паняряя розташований [[Паняряйський тунель|один із двох залізничних тунелів]] [[Литва|Литви]], який діяв з 1861 року до початку 1960-х років.

== Пам'ятки ==
* [[Паняряйський тунель]]

== Галерея ==
{{Gallery
|title =
|align = center
|File:Paneriai_chapel.jpg|Понарська церква
|File:Paneriai_monument_2b.jpg|Меморіал жертвам нацизму
|File:Paneriai tunnel.jpg|Понарський тунель (фото 70-х років ХІХ сторіччя)
}}

== Див. також ==
* [[Понарська різанина|Масові вбивства в Понарах]] у роки війни

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Райони Вільнюса]]

title: Країна

Країна: Литва

Статус: район

Адмінодиниця: Вільнюський повіт · Віленський повіт

Голова: Аудрюс Мицейка

Густота населення: 53 осіб/км²

Часовий пояс: UTC+2, влітку UTC+3

OSM: ↑977317 ·R (Вільнюський повіт, Віленський повіт)

Офіційний сайт: www.vilnius.lt (лит.) (англ.)


text:
# Crucianella maritima
Crucianella maritima — вид рослин родини маренові (Rubiaceae).

## Морфологія
Стебла до 50 см, голі й білуваті, деревні біля основи. Листя 1–13 × 1–9 мм, яйцеподібні або яйцеподібно-ланцетні, шкірясті, голі, з білими жорсткими краями. Колосся 20–60 мм. Квітки жовті. Коли в цвіту, виділяє характерний запах. 2n = 22.

## Поширення, біологія
Вид поширюється в західному Середземномор'ї (береги Іспанії, Португалії, Гібралтару). Населяє морські піски й прибережні скелі.
Цвіте з травня по серпень.

title: Crucianella maritima

wikitext:
{{italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Crucianella maritima''
| image = Crucianella maritima 1.JPG
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Рослини]] (Plantae)
| divisio = [[Streptophyta]]
| superclassis = [[Покритонасінні]] (Magnoliophyta)
| classis = [[Евдикоти]]
| subclassis = [[Айстериди]]
| ordo = [[Тирличецвіті]] (Gentianales)
| familia = [[Маренові]] (Rubiaceae)
| genus = ''[[Crucianella]]''
| species = '''''C. maritima'''''
| binomial = ''Crucianella maritima''
| binomial_authority = [[Карл Лінней|L.]], [[1753]]
}}

'''''Crucianella maritima''''' — [[вид (біологія)|вид]] рослин [[родина (біологія)|родини]] [[маренові]] (Rubiaceae).

== Морфологія ==
Стебла до 50 см, голі й білуваті, деревні біля основи. Листя 1–13 × 1–9 мм, яйцеподібні або яйцеподібно-ланцетні, шкірясті, голі, з білими жорсткими краями. Колосся 20–60 мм. Квітки жовті. Коли в цвіту, виділяє характерний запах. [[хромосома|2n]] = 22.

== Поширення, біологія ==
Вид поширюється в західному Середземномор'ї (береги [[Іспанія|Іспанії]], [[Португалія|Португалії]], [[Гібралтар]]у). Населяє морські піски й прибережні скелі.

Цвіте з травня по серпень.

== Галерея ==
<gallery widths=175 heights=175>
Crucianella maritima Italy.jpg
Crucianella maritima flower.jpg
Crucianella maritima L.; flowering stem Wellcome V0042736.jpg
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.floravascular.com/index.php?spp=Crucianella%20maritima Flora Vascular] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924051929/http://www.floravascular.com/index.php?spp=Crucianella%20maritima |date=24 вересня 2015 }} {{ref-es}}
* [http://www.biorede.pt/page.asp?id=1868 http://www.biorede.pt] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161026075448/http://www.biorede.pt/page.asp?id=1868 |date=26 жовтня 2016 }} {{ref-pt}}

{{ботаніка-доробити}}
{{Портали|Ботаніка|Біологія}}
{{taxonbar|from=Q5792307}}

[[Категорія:Маренові]]
[[Категорія:Флора Європи]]

title: ?Crucianella maritima

Царство: Рослини (Plantae)

Відділ: Streptophyta

Надклас: Покритонасінні (Magnoliophyta)

Клас: Евдикоти

Підклас: Айстериди

Порядок: Тирличецвіті (Gentianales)

Родина: Маренові (Rubiaceae)

Рід: Crucianella

Вид: C. maritima

Вікісховище: Crucianella maritima


text:
# Прапор Колорадо
Прапор Колорадо (англ. Flag of Colorado) — один із символів американського штату Колорадо.
Прапор штату Колорадо являє собою прямокутне полотнище розділене на три рівновеликі горизонтальні смуги. Верхня і нижня смуги синього кольору, середня — білого кольору. На середині прапора, ближче до древка, зображена кругла буква «С» червоного кольору, заповнена золотим диском.
Синій колір символізує небо, золото — сонячне світло, білий — сніжні гори, червоний — землю.
Прапор запропонував Ендрю Карлайл Карсон у 1911 році та офіційно він був затверджений як прапор штату 5 червня цього ж року.
Однак, закон не визначав розмір літери «С» і відтінки синього і червоного кольорів. Таким чином, деякі прапори розрізнялися кольорами і розміром літери «С». 28 лютого 1929 року, Генеральна Асамблея штату додала до опису прапора, що синій і червоний кольори будуть такого ж відтінку як на прапорі Сполучених Штатів. 31 березня 1964, було зазначено, що діаметр золотого диска повинен бути рівним 1/3 ширини прапора.

## Попередні прапори Колорадо
- 5 червня 1911 — 31 березня 1964
- 9 квітня 1907 — 5 червня 1911

title: Прапор Колорадо

wikitext:
{{Картка:Прапор
 | назва        = <!-- зі словом «прапор», напр. Прапор Кіпру -->
 | зображення   = <!-- Зображення прапора -->
 | використання = <!-- Код використання -->
 | символ       = <!-- символ використання -->
 | пропорції    =
 | затверджений = <!-- Дата затвердження -->
 | скасований   =
 | дизайн       =
 | колір1       =синій <!-- Перший колір -->
 | колір2       =жовтий <!-- ... -->
 | колір3       =червоний <!-- Примітка: підтримує 10 кольорів -->
 | тип          = Прапор штату США<!-- Тип: «державний», «королівський» ...-->
 | інші назви   = <!-- місцеві або неофіційні назви прапора -->
 | примітки     = <!-- Необов'язкове поле: примітки -->
}}

'''Прапор Колорадо''' ({{lang-en|Flag of Colorado}}) — один із символів [[США|американського]] [[Адміністративний поділ Сполучених Штатів Америки|штату]] [[Колорадо]].

Прапор штату Колорадо являє собою прямокутне полотнище розділене на три рівновеликі горизонтальні смуги. Верхня і нижня смуги синього кольору, середня — білого кольору. На середині прапора, ближче до древка, зображена кругла буква «С» червоного кольору, заповнена золотим диском.

Синій колір символізує небо, золото — сонячне світло, білий — сніжні гори, червоний — землю.

Прапор запропонував Ендрю Карлайл Карсон у [[1911]] році та офіційно він був затверджений як прапор штату [[5 червня]] цього ж року.

Однак, закон не визначав розмір літери «С» і відтінки синього і червоного кольорів. Таким чином, деякі прапори розрізнялися кольорами і розміром літери «С». [[28 лютого]] [[1929]] року, Генеральна Асамблея штату додала до опису прапора, що синій і червоний кольори будуть такого ж відтінку як на прапорі Сполучених Штатів. [[31 березня]] [[1964]], було зазначено, що діаметр золотого диска повинен бути рівним 1/3 ширини прапора.
[[Файл:Colorado 67.svg|thumb|left|200px|Дорожній знак штату Колорадо, що позначає номер шосе]]

== Попередні прапори Колорадо ==
<gallery>
Файл:Flag of Colorado (1911–1964).svg | 5 червня 1911 — 31 березня 1964
File:Flag of Colorado (1907–1911).png | 9 квітня 1907 — 5 червня 1911
</gallery>

== Посилання ==
* [http://www.colorado.gov/ Сайт штату Колорадо]
** [http://www.colorado.gov/dpa/doit/archives/history/symbemb.htm#Flag Прапор Колорадо]

{{Прапори США}}

[[Категорія:Колорадо]]
[[Категорія:Прапори США|Колорадо]]
[[Категорія:Прапори, запроваджені 1964|Колорадо]]

title: Прапор Колорадо

Затверджений: 31 березня 1964

Кольори: | | синій | | | жовтий | | | червоний |

Тип: Прапор штату США

Приналежність: Колорадо