text:
# Говорова Олена Іванівна
Олена Іванівна Говорова (18 вересня 1973, Ізмаїл) — українська легкоатлетка, яка спеціалізувалася у стрибках у довжину та потрійному стрибку, призер Олімпійських ігор.
Бронзову олімпійську медаль Олена Говорова виборола на сіднейській Олімпіаді в потрійному стрибку. Її найкращий результат в цій дисципліні 14 м 96 см. Загалом вона брала участь у трьох Олімпіадах.
У 1997 році Говорова була третьою в потрійному стрибку на чемпіонаті світу з легкої атлетики, двічі, в 1997 та 1999 роках, вигравала потрійний стрибок на Універсіадах.
Олена Говорова частий гість телеканалу Мегаспорт, де вона коментує змагання з легкої атлетики. Протягом пекінської Олімпіади вона разом з Романом Вірастюком вела на каналі програму, в якій підводилися підсумки спортивного дня.
Під час Олімпіади у Лондоні в 2012 році разом із Савіком Шустером вела «Олімпійські пристрасті» на Першому національному телеканалі.
Брала участь в коментуванні першості Європи 2018 року, який відбувався в Берліні.
Радник керівника Офісу Президента з питань спорту. Депутат Київської міської ради від партії «Слуга народу».
З 16 лютого 2021 року — заступник голови Київської міської державної адміністрації з питань здійснення самоврядних повноважень.

## Досягнення
| Рік     | Змагання         | Місце проведення           | Місце   | Дисципліна        | Результат |
| Україна | Україна          | Україна                    | Україна | Україна           | Україна   |
| ------- | ---------------- | -------------------------- | ------- | ----------------- | --------- |
| 1995    | Чемпіонат світу  | Гетеборг, Швеція           | 10      | Потрійний стрибок | 14.07 м   |
| 1996    | Олімпійські ігри | Атланта, США               | 9       | Потрійний стрибок | 14.09 м   |
| 1997    | Чемпіонат світу  | Афіни, Греція              | 3       | Потрійний стрибок | 14.67 м   |
| 1997    | Універсіада      | Сицилія, Італія            | 1       | Потрійний стрибок | 14.23 м   |
| 1999    | Універсіада      | Пальма де Майорка, Іспанія | 1       | Потрійний стрибок | 14.99 м   |
| 2000    | Олімпійські ігри | Сідней, Австралія          | 3       | Потрійний стрибок | 14.96 м   |

## Державні нагороди
- Орден княгині Ольги I ст. (15 серпня 2012) — за високу професійну майстерність у висвітленні спортивних змагань ХХХ літніх Олімпійських ігор у Лондоні[3]
- Орден княгині Ольги II ст. (10 вересня 2009) — за вагомий особистий внесок у розвиток і популяризацію фізичної культури і спорту в Україні, професіоналізм та досягнення високих спортивних результатів[4]
- Орден княгині Ольги III ст. (6 жовтня 2000) — за досягнення вагомих спортивних результатів на XXVII літніх Олімпійських іграх в Сіднеї[5]

title: Говорова Олена Іванівна

wikitext:
{{особа}}
{{MedalTableTop}}
{{MedalCountry | {{UKR}} }}
{{MedalSport | [[Легка атлетика]]}}
{{MedalCompetition|[[Олімпійські ігри]]}}
{{MedalBronze | [[Літні Олімпійські ігри 2000|Сідней 2000]] | [[Потрійний стрибок]]}}
{{MedalBottom}}

'''Олена Іванівна Говорова''' ([[18 вересня]] [[1973]], [[Ізмаїл]]) — українська легкоатлетка, яка спеціалізувалася у [[Стрибки в довжину|стрибках у довжину]] та потрійному стрибку, призер [[Олімпійські ігри|Олімпійських ігор]].

Бронзову олімпійську медаль Олена Говорова виборола на сіднейській Олімпіаді в потрійному стрибку. Її найкращий результат в цій дисципліні 14 м 96 см. Загалом вона брала участь у трьох Олімпіадах.

У 1997 році Говорова була третьою в потрійному стрибку на чемпіонаті світу з легкої атлетики, двічі, в 1997 та 1999 роках, вигравала потрійний стрибок на [[Універсіада]]х.

Олена Говорова частий гість телеканалу [[Мегаспорт]], де вона коментує змагання з легкої атлетики. Протягом пекінської Олімпіади вона разом з [[Роман Вірастюк|Романом Вірастюком]] вела на каналі програму, в якій підводилися підсумки спортивного дня.

Під час [[Літні Олімпійські ігри 2012|Олімпіади у Лондоні]] в 2012 році разом із [[Савік Шустер|Савіком Шустером]] вела «Олімпійські пристрасті» на Першому національному телеканалі.

Брала участь в коментуванні [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2018|першості Європи 2018 року]], який відбувався в Берліні.

Радник [[Керівник Офісу Президента України|керівника Офісу Президента]] з питань спорту<ref>{{cite web|url=https://www.president.gov.ua/news/ofis-prezidenta-iniciyuye-proekt-zi-stvorennya-sportivnih-ob-61013|title=Офіс Президента ініціює проект зі створення спортивних об’єктів-«магнітів» у регіонах – Андрій Єрмак|work=[[Офіс Президента України]]|date=5 травня 2020|accessdate=6 травня 2020|archive-date=11 травня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200511094724/https://www.president.gov.ua/news/ofis-prezidenta-iniciyuye-proekt-zi-stvorennya-sportivnih-ob-61013}}</ref>. Депутат [[Київська міська рада|Київської міської ради]] від партії «[[Слуга народу]]».

З 16 лютого 2021 року — заступник голови [[Київська міська державна адміністрація|Київської міської державної адміністрації]] з питань здійснення самоврядних повноважень.

== Досягнення ==
{|class = "wikitable"
!Рік!!Змагання!!Місце проведення!!Місце!!Дисципліна!!Результат
|-
!colspan="6"|{{UKR}}
|-
|1995
|[[Чемпіонат світу з легкої атлетики 1995|Чемпіонат світу]]
|[[Гетеборг]], {{SWE}}
|align="center" | 10
|Потрійний стрибок
|14.07 м
|-
|1996
|[[Літні Олімпійські ігри 1996|Олімпійські ігри]]
|[[Атланта]], {{USA}}
|align="center" | 9
|Потрійний стрибок
|14.09 м
|-
|rowspan=2|1997
|[[Чемпіонат світу з легкої атлетики 1997|Чемпіонат світу]]
|[[Афіни]], {{GRE}}
|bgcolor=CC9966 align="center" | 3
|Потрійний стрибок
|14.67 м
|-
|[[Літня Універсіада 1997|Універсіада]]
|[[Сицилія]], {{ITA}}
|bgcolor="gold" align="center" | 1
|Потрійний стрибок
|14.23 м
|-
|1999
|[[Літня Універсіада 1999|Універсіада]]
||[[Пальма де Майорка]], {{SPA}}
|bgcolor="gold" align="center" | 1
|Потрійний стрибок
|14.99 м
|-
|2000
|[[Літні Олімпійські ігри 2000|Олімпійські ігри]]
|[[Сідней]], {{AUS}}
|bgcolor=CC9966 align="center" | 3
|Потрійний стрибок
|14.96 м
|}

== Державні нагороди ==
* [[Орден княгині Ольги]] I ст. ([[15 серпня]] [[2012]]) — ''за високу професійну майстерність у висвітленні спортивних змагань [[Літні Олімпійські ігри 2012|ХХХ літніх Олімпійських ігор]] у Лондоні''<ref>{{УПУ|474/2012|15 серпня 2012|Про відзначення державними нагородами України}}</ref>
* Орден княгині Ольги II ст. ([[10 вересня]] [[2009]]) — ''за вагомий особистий внесок у розвиток і популяризацію фізичної культури і спорту в Україні, професіоналізм та досягнення високих спортивних результатів''<ref>{{Cite web |url=http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/729/2009 |title=Указ Президента України № 729/2009 від 10 вересня 2009 року «Про відзначення державними нагородами України з нагоди Дня фізичної культури і спорту» |accessdate=16 серпня 2012 |archive-date=26 листопада 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211126084559/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/729/2009 }}</ref>
* Орден княгині Ольги III ст. ([[6 жовтня]] [[2000]]) — ''за досягнення вагомих спортивних результатів на [[Літні Олімпійські ігри 2000|XXVII літніх Олімпійських іграх]] в Сіднеї''<ref>{{Cite web |url=http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1114/2000 |title=Указ Президента України № 1114/2000 від 6 жовтня 2000 року «Про нагородження учасників збірної команди України XXVII літніх Олімпійських ігор» |accessdate=16 серпня 2012 |archive-date=12 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160312072706/http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/1114/2000 }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
{{Вікіцитати}}
{{нк}}
{{Чемпіонки України з потрійного стрибку в приміщенні}}
{{Athletics-bio-stub}}
{{Olympic-medalist-stub}}

[[Категорія:Уродженці Ізмаїла]]
[[Категорія:Українські стрибунки в довжину]]
[[Категорія:Українські стрибунки потрійним]]
[[Категорія:Українські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Чемпіони України з легкої атлетики в приміщенні]]
[[Категорія:Депутати Київської міської ради]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2000]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 1996]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 2000]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 2004]]
[[Категорія:Відповідальні працівники Київської міської державної адміністрації]]
[[Категорія:Члени партії «Слуга народу»]]
[[Категорія:Українські жінки-політики]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 1997]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 1999]]
[[Категорія:Українські чемпіони Універсіад]]
[[Категорія:Українські олімпійські легкоатлети та легкоатлетки]]

title: Говорова Олена Іванівна

Народилася: 18 вересня 1973 (51 рік) · Ізмаїл, Одеська область, Українська РСР, СРСР

Країна: Україна

Діяльність: легкоатлетка

Вага: 63 кг

Нагороди: Орден княгині Ольги I ступеня · Орден княгині Ольги II ступеня · орден княгині Ольги III ступеня

title: Олімпійські ігри

Бронза: Сідней 2000 · Потрійний стрибок


text:
# Успенка (Губкінський міський округ)
Успенка (рос. Успенка) — село у Губкінському районі Бєлгородської області Російської Федерації.
Населення становить 131  особу. Входить до складу муніципального утворення Губкінський міський округ, Саприкинська територіальна адміністрація.

## Історія
Населений пункт розташований у східній частині української суцільної етнічної території — східній Слобожанщині.
Згідно із законом від 20 грудня 2004 року № 159 від у 2004—2007 роках органом місцевого самоврядування було Богословське сільське поселення.

## Населення
| 2002 | 2010 | 2011 | 2013 | 2015 | 2016 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 133  | ↗139 | ↗142 | ↘140 | ↘138 | ↘131 |

wikiname: ukwiki

title: Успенка (Губкінський міський округ)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Успенка
|назва ін.       = Успенка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Бєлгородська область]]
|район           =[[Губкінський район]]
|міський округ   = [[Губкінський міський округ]]
|поселення       = [[Богословське сільське поселення]] (до 2007 року)
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 131
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 51
 | lat_min= 7
 | lat_sec= 15.0024
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 37
 | lon_min= 42
 | lon_sec= 47.3832
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Бєлгородська область
}}
'''Успенка''' ({{lang-ru|Успенка}}) — [[село]] у [[Губкінський район|Губкінському районі]] [[Бєлгородська область|Бєлгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 131  особу. Входить до складу муніципального утворення [[Губкінський міський округ]], Саприкинська територіальна адміністрація.

== Історія ==

Населений пункт розташований у східній частині української суцільної етнічної території — [[Східна Слобожанщина|східній Слобожанщині]].

Згідно із законом від [[20 грудня]] [[2004]] року № 159 від у 2004—2007 роках органом місцевого самоврядування було [[Богословське сільське поселення]]<ref>[http://docs.cntd.ru/document/469022085 Закон Белгородской области от 20 декабря 2004 года N 159 «Об установлении границ муниципальных образований и наделении их статусом городского, сельского поселения, городского округа, муниципального района»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Успенка (Губкинский городской округ) }}

{{Населення РФ | Успенка (Губкинский городской округ) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Губкінський район}}
{{Belgorod-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Губкінського міського округу]]
[[Категорія:Села Бєлгородської області]]

title: село Успенка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Бєлгородська область

Муніципальний район: Губкінський район

Міський округ: Губкінський міський округ

Поселення: Богословське сільське поселення (до 2007 року)

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Успенка · Успенка


text:
# Орлово (Нікольський район)
Орло́во (рос. Орлово) — присілок у складі Нікольського району Вологодської області, Росія. Входить до складу Нікольського сільського поселення.

## Населення
Населення — 18 осіб (2010; 35 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 100 %

title: Орлово (Нікольський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Орлово
 | назва ін.       = {{lang-ru|Орлово}}
 | карта розташування1 = Росія Вологодська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Вологодська область]]
 | район           = [[нікольський район (Вологодська область)|Нікольський]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[нікольське сільське поселення (Нікольський район)|Нікольське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 18 осіб ([[2010]]{{RUS-VLG-census-2010}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 59
 | lat_min= 46
 | lat_sec= 58
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 44
 | lon_min= 53
 | lon_sec= 08
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Орлово}}

'''Орло́во''' ({{lang-ru|Орлово}}) — [[присілок]] у складі [[нікольський район (Вологодська область)|Нікольського району]] [[вологодська область|Вологодської області]], [[Росія]]. Входить до складу [[нікольське сільське поселення (Нікольський район)|Нікольського сільського поселення]].

== Населення ==
Населення — 18 осіб ([[2010]]; 35 у [[2002]]<ref>{{Cite web |url=http://lingvarium.org/russia/BD/02c_Vologodskaya.xls |title=Дані перепису населення Росії 2002 року |accessdate=16 квітня 2021 |archive-date=11 травня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210511103546/http://lingvarium.org/russia/BD/02c_Vologodskaya.xls }}</ref>).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 100 %

== Джерела ==
* {{Карта|O-38-6}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=59.783879&lon=44.884644&z=12&show=/26155969/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=59.783879&lon=44.884644&z=12&show=/26155969/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{vologda-obl-stub}}
{{нікольський район (Вологодська область)}}

[[Категорія:Населені пункти Нікольського району (Вологодська область)]]
[[Категорія:Присілки Вологодської області]]

title: присілок Орлово

Суб'єкт Російської Федерації: Вологодська область

Муніципальний район: Нікольський

Поселення: Нікольське

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Орлово · Орлово


text:
# Подарунок для слона
«Подарунок для слона» (рос. Подарок для слона) — радянський мальований мультиплікаційний фільм за казками Олександра Костинського.
Тигреня та його друзі вирушають на день народження Слона, а Зла Дюдюка даремно намагається посварити дружних звірів.

## Сюжет
На острів прилітає на парасольці зла чарівниця Дюдюка Барбідокська, яка хоче пересварити всіх друзів. Тигреня, Мавпа і Жабеня йдуть на день народження Слона. Там на них чекають друзі: Папуга, Бегемот, Крокодил та Черепаха. Вони вже приготували Слонові подарунок – фотоапарат. Зла Дюдюка будує їм підступи дорогою, але з друзями нічого не трапляється. Тоді лиходійка видаляє з апарата важливий елемент - пташку, що вилітає з об'єктива. Друзі не засмучуються і намагаються виступити самі замість пташки. Спочатку пташкою було Тигреня, потім Мавпянка, але на знімку всі виходили смугастими або вухатими, а тому сумними. Але потім згадали, що серед присутніх гостей є птах — Папуга. День народження закінчується дружньою фотографією та чаюванням з ананасовим тортом. А на Дюдюку, яка зі злості вдарилася головою об пальму, упав кокосовий горіх.

## Творці
- Автор сценарію Олександр Костинський
- Режисер Юрій Бутирін
- Художник-постановник Олександр Єлізаров
- Оператор Ернст Гаман
- Композитор Ігор Єгіков
- Автор тексту пісень Володимир Антонов
- Звукооператор Неллі Кудріна
- Помічники: Галина Чернікова, Лідія Денисова, Л. Хорошкова, Олена Строганова
- Художники: Семен Петецький, Вадим Меджибовський, Іван Самохін, Борис Тузанович, Володимир * Спорихін, Жанна Корякіна
- Ролі озвучували: Раїса Мухаметшина - Дюдюка Барбідокська,

Зінаїда Наришкіна — Мавпочка / Черепаха,
Рогволд Суховерко - Слон,
Клара Румянова — Тигреня / Жабеня,
Ірина Воронцова — вокал/ Крокодил,
Олександр Маркелов - Папуга / Бегемот,
- Монтажник Галина Дробініна
- Редактор Тетяна Бородіна
- Директор Лідія Варенцова

title: Подарунок для слона

wikitext:
{{Мультфільм
| Назва = Подарунок для слона
| Оригінал =
| Тип = [[Мальована мультиплікація|мальований]]
| Жанр = [[казка]], мальований, короткометражний
| Режисер = [[Бутирін, Юрій Олександрович|Юрій Бутирін]]
| Сценарист = [[Костинський, Олександр Михайлович|Олександр Костинський]]
| Постановник = Олександр Єлізаров
| Ролі = [[Мухаметшина, Раїса Мінігатівна|Раїса Мухаметшина]],
[[Наришкіна, Зінаїда Михайлівна|Зінаїда Наришкіна]],
[[Суховерко, Рогволд Васильович|Рогволд Суховерко]],
[[Рум'янова Клара Михайлівна|Клара Румянова]],
Ірина Воронцова,
[[Маркелов, Олександр Миколайович|Олександр Маркелов]]
| Композитор = [[Єгіков, Ігор Андрійович|Ігор Єгіков]]
| Мультиплікатори = Семен Петецький,
Вадим Меджибовський,
Іван Самохін,
[[Тузанович, Борис Дмитрович|Борис Тузанович]],
Володимир Спорихін,
Жанна Корякіна
| Оператор = [[Гаман, Ернст Олександрович|Ернст Гаман]]
| Звукооператор = Неллі Кудріна
| Студія = [[Екран (творче об'єднання)|Творче об'єднання «Екран»]]
| Країна = [[СРСР]]
| Попередній = [[По дорозі с хмарами]]
| Наступний = [[Клад (мультфільм|Клад]]
| Час = 9 хв. 57 сек.
| Прем'єра = [[1984 рік у кіно|1984]]
| imdb_id = 5498570
| anim_id = 5221
}}
'''«Подарунок для слона»''' (рос. Подарок для слона) — радянський мальований [[мультфільм|мультиплікаційний фільм]] за казками [[Костинський, Олександр Михайлович|Олександра Костинського]].
Тигреня та його друзі вирушають на день народження Слона, а Зла Дюдюка даремно намагається посварити дружних звірів.
==Сюжет==
На острів прилітає на парасольці зла чарівниця Дюдюка Барбідокська, яка хоче пересварити всіх друзів. Тигреня, Мавпа і Жабеня йдуть на день народження Слона. Там на них чекають друзі: Папуга, Бегемот, Крокодил та Черепаха. Вони вже приготували Слонові подарунок – фотоапарат. Зла Дюдюка будує їм підступи дорогою, але з друзями нічого не трапляється. Тоді лиходійка видаляє з апарата важливий елемент - пташку, що вилітає з об'єктива. Друзі не засмучуються і намагаються виступити самі замість пташки. Спочатку пташкою було Тигреня, потім Мавпянка, але на знімку всі виходили смугастими або вухатими, а тому сумними. Але потім згадали, що серед присутніх гостей є птах — Папуга. День народження закінчується дружньою фотографією та чаюванням з ананасовим тортом. А на Дюдюку, яка зі злості вдарилася головою об пальму, упав кокосовий горіх.
==Творці==
* Автор сценарію Олександр Костинський
* Режисер Юрій Бутирін
* Художник-постановник Олександр Єлізаров
* Оператор Ернст Гаман
* Композитор Ігор Єгіков
* Автор тексту пісень Володимир Антонов
* Звукооператор Неллі Кудріна
* Помічники: Галина Чернікова, Лідія Денисова, Л. Хорошкова, Олена Строганова
* Художники: Семен Петецький, Вадим Меджибовський, Іван Самохін, Борис Тузанович, Володимир * Спорихін, Жанна Корякіна
* Ролі озвучували: Раїса Мухаметшина - Дюдюка Барбідокська,
Зінаїда Наришкіна — Мавпочка / Черепаха,
Рогволд Суховерко - Слон,
Клара Румянова — Тигреня / Жабеня,
Ірина Воронцова — вокал/ Крокодил,
Олександр Маркелов - Папуга / Бегемот,
* Монтажник Галина Дробініна
* Редактор Тетяна Бородіна
* Директор Лідія Варенцова
==Посилання==
* {{Animator.ru|5221|«Подарок для слона»}}
* [https://web.archive.org/web/20130930023459/http://mebu.ru/stf/catalog.php?fl=1 Творческое объединение «ЭКРАН»]

title: рос. Подарок для слона

Вид: мальований

Жанр: казка, мальований, короткометражний

Режисер: Юрій Бутирін

Сценарист: Олександр Костинський

Оператор: Ернст Гаман

Композитор: Ігор Єгіков

Кінокомпанія: Творче об'єднання «Екран»

Мова: російська

Країна: СРСР

Попередній: По дорозі з хмарами

Наступний: Скарб


text:
# Варегем
Варегем (нід. Waregem) — громада і місто в Бельгії, округ Кортрейк, провінція Західна Фландрія. Варегем розташований в долині річки Лис між містами Кортрейк і Гент. Станом на 1 січня 2008 року населення комуни становить 35 963 осіб. Площа — 44,34 км² при щільності населення 811 чол./км².

## Пам'ятки
- Пам'ятник і цвинтар американським солдатам знаходиться на південному-сході міста. Найменше кладовище американським військовим у Європі та єдине в Бельгії. Тут поховані 368 американських військових, загиблих при звільненні Бельгії під час Першої світової війни.
- Парк навколо замку Барона Кейсера розташовується в центрі міста і має в собі гаї, ставки й фонтани.
- У місті також знаходиться декілька церков і сільськогосподарських будівель, побудованих в середньовіччі.

## Спорт
- Варегем є батьківщиною футбольного клубу «Зюлте-Варегем».
- У 1957 році в місті проходив Чемпіонат світу з шосейних велогонок.
- У 2007 році місто Варегем було початком третього етапу (Варегем — Компьень) знаменитої велосипедної гонки Тур де Франс.

## Відомі жителі
- Дік Норман, тенісист (народився в 1971 році)

## Міста-побратими
1. Голеган, Португалія
2. Нгарама, Руанда
3. Пардубіце, Чехія
4. Сексард, Угорщина
5. Херес-де-ла-Фронтера, Іспанія

title: Варегем

wikitext:
{{НП}}

'''Варегем''' ({{lang-nl|Waregem}}) — громада і місто в Бельгії, округ [[Кортрейк (адміністративний округ)|Кортрейк]], провінція [[Західна Фландрія]]. Варегем розташований в [[Долина (річкова)|долині]] річки [[Лис (річка)|Лис]] між містами [[Кортрейк]] і [[Гент]]. Станом на [[1 січня]] [[2008]] року населення комуни становить 35 963 осіб. Площа — 44,34 км² при щільності населення 811 чол./км².

== Пам'ятки ==
[[Файл:Flanders Field American Cemetery and Memorial.jpg |thumb|праворуч|200px|Американський військовий цвинтар.]]
[[Файл:Sint-Eloois-Vijve Sint-Eligius kerk-1.JPG | thumb|праворуч|200px|Церква Sint-Eloois-Vijve.]]

* Пам'ятник і цвинтар американським солдатам знаходиться на південному-сході міста. Найменше кладовище американським військовим у Європі та єдине в Бельгії. Тут поховані 368 американських військових, загиблих при звільненні Бельгії під час [[Перша світова війна|Першої світової війни]].
* Парк навколо замку Барона Кейсера розташовується в центрі міста і має в собі гаї, ставки й фонтани.
* У місті також знаходиться декілька церков і сільськогосподарських будівель, побудованих в середньовіччі.

== Спорт ==

* Варегем є батьківщиною футбольного клубу «[[Зюлте-Варегем]]».
* У [[1957]] році в місті проходив [[Чемпіонат світу з шосейних велогонок]].
* У [[2007]] році місто Варегем було початком третього етапу (Варегем — [[Компьень]]) знаменитої велосипедної гонки [[Тур де Франс]].

== Відомі жителі ==

* [[Дік Норман]], тенісист (народився в [[1971]] році)

== Міста-побратими ==

# [[Голеган]], [[Португалія]]
# [[Нгарама]], [[Руанда]]
# [[Пардубіце]], [[Чехія]]
# [[Сексард]], [[Угорщина]]
# [[Херес-де-ла-Фронтера]], [[Іспанія]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Західна Фландрія}}

[[Категорія:Міста Бельгії]]

title: сусідні нас. пункти

Прапор Варегема: Герб

Прапор: Герб

title: сусідні нас. пункти

Країна: Бельгія

Адмінодиниця: Arrondissement of Kortrijkd

Межує з: | Harelbeked, Кройсгаутемd, Анзеґем, Wielsbeked, Kruisemd ? |

Mayor of Waregemd: Kurt Vanryckeghemd

Офіційна мова: нідерландська

Катойконім: нід. Waregemnaar · нід. Waregemmenaar

Міста-побратими: Пардубиці (2008), Сексард (1993)


text:
# Аугшдаугавський край
Аугшдаугавський край (латис. Аугшдаугавський край) — адміністративно-територіальна одиниця Латвійської Республіки. Розташований у південно-східній частині країни, в історичному регіоні Латгалія. Адміністративний центр — Даугавпілс. Створений 2021 року. Площа — 2524 км². Населення — 25 927 осіб (2021). До складу краю входять 25 волостей і 2 міста.
Територія району відповідає території колишнього Даугавпілського району (1962—2009), що існував до попередньої адміністративно-територіальної реформи.

## Історія
Край утворений 1 липня 2021 року шляхом об'єднання старих Даугавпільського та Ілукстського країв, після адміністративно-територіальної реформи Латвії 2021 року. Територія краю відповідає колишньому Даугавпілському району, що існував до попередньої реформи 2009 року. Центр краю ― у місті Даугавпілс, що не входить до складу краю.

## Внутрішній поділ
- 2 міста - Ілуксте та Субате
- 25 волостей

title: Аугшдаугавський край

wikitext:
{{Край Латвії
| назва          = Аугшдаугавський край
| назва2         = Аугшдаугавський край
| сторона = південно-східній
| регіон =  [[Латгалія]]
| назва3 = Аугшдаугавський край
| карта             = Augšdaugavas novads karte 2021.png
| герб = Augšdaugavas novada ģerbonis.svg
| прапор = Flag of Augšdaugava Municipality.svg
| центр             = [[Даугавпілс]]
| площа           = 2524
| населення         = 25 927
| перепис      = 2021
| густота         = 11
| утворено            = [[2021]]
| території        = 25 волостей і 2 міста
| сайт = https://www.augsdaugavasnovads.lv/
}}

Територія району відповідає території колишнього [[Даугавпілський район|Даугавпілського району]] (1962—2009), що існував до попередньої адміністративно-територіальної реформи.

== Історія ==
Край утворений 1 липня 2021 року шляхом об'єднання старих [[Даугавпільський край|Даугавпільського]] та [[Ілукстський край|Ілукстського]] країв, після адміністративно-територіальної реформи Латвії 2021 року. Територія краю відповідає колишньому [[Даугавпілський район|Даугавпілському району]], що існував до попередньої реформи 2009 року. Центр краю ― у місті [[Даугавпілс]], що не входить до складу краю.

== Внутрішній поділ ==
* 2 міста - [[Ілуксте]] та [[Субате]]
* 25 волостей

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* [https://www.augsdaugavasnovads.lv/ Офіційний сайт краю Латвійської Республіки]

{{Латвія}}
{{coord|55|53|N|26|32|E|source:kolossus-itwiki|display=title}}
[[Категорія:Засновані в Латвії 2021]]

title: Аугшдаугавський край

Країна: Латвія

Регіон: Латгалія

Центр: Даугавпілс

Густота: 11 осіб/км²


text:
# Бада (станція)
Бада (рос. Бада) — станція Читинського регіону Забайкальської залізниці Росії, розташована на дільниці Заудинський — Каримська між станціями Хохотуй (відстань — 24 км) і Жипхеген (24 км). Відстань до ст. Заудинський — 234 км, до ст. Каримська — 411 км.

title: Бада (станція)

wikitext:
'''Бада''' ({{lang-ru|Бада}}) — [[залізнична станція|станція]] Читинського регіону [[Забайкальська залізниця|Забайкальської залізниці]] [[Росія|Росії]], розташована на дільниці [[Заудинський]] — [[Каримська]] між станціями [[Хохотуй]] (відстань — 24 км) і [[Жипхеген]] (24 км). Відстань до ст. Заудинський — 234 км, до ст. Каримська — 411 км.

== Джерела ==
* {{ТК4}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

{{Railway-stub}}

[[Категорія:Станції Забайкальської залізниці]]


text:
# Вишневський Олександр Васильович
Вишне́вський Олекса́ндр Васи́льович (рос. Вишневский Александр Васильевич; 23 серпня 1874 — 13 листопада 1948) — російський і радянський військовий хірург, академік АМН СРСР. Творець знаменитої лікувальної мазі й засновник династії лікарів.

## Біографія
Народився 23 серпня 1874 року в селі Новоолександрівка (нині село Нижній Чирюрт Кизилюртівського району Дагестану). Росіянин. Середню освіту отримав в Астраханській гімназії, після закінчення якої став студентом Імператорського Казанського університету. В 1899 році з відзнакою закінчив медичний факультет університету.
Після закінчення університету протягом року працював понадштатним ординатором хірургічного відділення Олександрівської лікарні Казані. У 1900—1901 роках він — понадштатний прозектор кафедри оперативної хірургії з топографічною анатомією, у 1901—1904 роках — прозектор кафедри нормальної анатомії, у 1904—1911 рр. — приват-доцент кафедри топографічної анатомії.
У 1905 році А. В. Вишневський відряджається за кордон для оволодіння методами урологічних досліджень. З 1 квітня 1908 по 15 січня 1909 року проходило його друге закордонне відрядження з метою вивчення сечостатевої системи та хірургії мозку. У Німеччині він відвідав клініки відомих німецьких хірургів А. Біра, В. Кьорте, Г. Гільдебранда. Удосконалюючи свої знання з нейрохірургії в Парижі, відвідував лабораторію І. І. Мечникова в Пастерівському інституті, де виконав дві наукові роботи.
З 1910 року вів курс загальної хірургічної патології і терапії. У квітні 1912 року його обирають екстраординарним професором кафедри хірургічної патології. З 1916 року — завідувач кафедри госпітальної хірургії.
У роки Першої світової війни А. В. Вишневський веде практично без помічників два хірургічних курси — хірургічної патології і госпітальної клініки, одночасно є старшим лікарем шпиталю Казанського відділу Всеросійського земського союзу, лікарем-консультантом шпителів Казанського біржового і купецького товариства, лікарем лазарету Казанського навчального округу.
У 1918 році О. В. Вишневський призначений старшим лікарем Першої радянської лікарні Казані. Протягом 1918—1926 років очолював обласну лікарню Татарської АРСР. З 1926 по 1934 роки завідував факультетською хірургічною клінікою.
Наприкінці 1934 року переїздить до Москви. Тут він обирається завідувачем хірургічної клініки Центрального інституту удосконалення лікарів (ЦІУЛ), входить до складу АМН СРСР.
На базі клініки у 1947 році був створений Інститут експериментальної та клінічної хірургії й А. В. Вишневський став його директором. Того ж року його обрали дійсним членом АМН СРСР.
Помер 13 листопада 1948 року. Похований на Новодівочому цвинтарі Москви.

## Відомі учні
- Сабельников Іван Іванович — заслужений лікар Удмуртії.

## Нагороди і почесні звання
Нагороджений орденами Леніна (1944), Трудового Червоного Прапора (1943) і медалями.
Лауреат Сталінської премії 2-го ступеня (11.04.1942). Заслужений діяч науки РРФСР (27.04.1934).

## Пам'ять
У 1949 році одна з центральних вулиць Казані — Перша Академічна — була перейменована у вулицю Вишневського. Ім'я вченого з 1936 року носить хірургічна клініка Казанського медичного університету, в якій створена меморіальна кімната. На будівлі 6-ї міської клінічної лікарні встановлено барельєф Олександра Васильовича.
У 1971 році в Казані на розі вулиць Толстого і Бутлерова встановлено скульптурне погруддя А. В. Вишневського (скульптор В. Рогожин, архітектор О. Споріус).
У Москві перед інститутом його імені встановлено погруддя роботи С. Коньонкова.

title: Вишневський Олександр Васильович

wikitext:
{{Однофамільці|Вишневський}}
{{Науковець
| ім'я               = Олександр Васильович Вишневський
| ім'я_мовою_оригіналу = {{lang-ru|Александр Васильевич Вишневский}}
| зображення         = The Soviet Union 1964 CPA 3096 stamp (Outstanding Soviet Physicians. Alexander Vishnevsky (1874-1948), Russian and Soviet military surgeon).jpg
| зображення_розмір  = 200пкс
| зображення_підпис  =
| дата народження    = 23.08.1874
| місце народження   = [[Нижній Чирюрт|Новоолександрівка]]
| дата смерті        = 13.11.1948
| місце смерті       = [[Москва]]
| резиденція         =
| громадянство       = {{RUSold}}→{{URS}}
| національність     =
| галузь             = [[медицина]]
| заклад             =
| Alma Mater         = [[Казанський університет]]
| Посада             =
| відомий завдяки    =
| звання             = [[академік]] [[АМН СРСР]]
| ступінь            =
| керівник           =
| учні               =
| Батько             =
| Мати               =
| Дружина            =
| Діти               = [[Вишневський Олександр Олександрович]]
| нагороди           =
| автограф           =
| примітки           =
| особиста_сторінка  =
}}
'''Вишне́вський Олекса́ндр Васи́льович''' ({{lang-ru|Вишневский Александр Васильевич}}; {{ДН|23|8|1874}} — {{ДС|13|11|1948}}) — [[Росія|російський]] і [[СРСР|радянський]] військовий [[хірург]], [[академік]] [[АМН СРСР]]. Творець знаменитої [[Лінімент бальзамічний (за Вишневським)|лікувальної мазі]] й засновник династії лікарів.

== Біографія ==
Народився [[23 серпня]] [[1874]] року в селі Новоолександрівка (нині село [[Нижній Чирюрт]] [[Кизилюртівський район|Кизилюртівського району]] [[Дагестан]]у). [[Росіянин]]. Середню освіту отримав в Астраханській гімназії, після закінчення якої став студентом [[Казанський університет|Імператорського Казанського університету]]. В 1899 році з відзнакою закінчив медичний факультет університету.

Після закінчення університету протягом року працював понадштатним ординатором хірургічного відділення Олександрівської лікарні [[Казань|Казані]]. У 1900—1901 роках він — понадштатний [[прозектор]] кафедри оперативної хірургії з топографічною анатомією, у 1901—1904 роках — [[прозектор]] кафедри нормальної анатомії, у 1904—1911 рр. — [[приват-доцент]] кафедри топографічної анатомії.

У 1905 році А. В. Вишневський відряджається за кордон для оволодіння методами урологічних досліджень. З 1 квітня 1908 по 15 січня 1909 року проходило його друге закордонне відрядження з метою вивчення [[Сечостатева система|сечостатевої системи]] та хірургії [[Головний мозок|мозку]]. У [[Німеччина|Німеччині]] він відвідав клініки відомих німецьких хірургів [[Август Бір|А. Біра]], [[Вернер Кьорте|В. Кьорте]], [[Георг Фрідріх Гільдебранд|Г. Гільдебранда]]. Удосконалюючи свої знання з [[Нейрохірургія|нейрохірургії]] в [[Париж]]і, відвідував лабораторію [[Мечников Ілля Ілліч|І. І. Мечникова]] в Пастерівському інституті, де виконав дві наукові роботи.

З 1910 року вів курс загальної хірургічної патології і терапії. У квітні 1912 року його обирають екстраординарним [[професор]]ом кафедри хірургічної патології. З 1916 року — завідувач кафедри госпітальної хірургії.

У роки [[Перша світова війна|Першої світової війни]] А. В. Вишневський веде практично без помічників два хірургічних курси — хірургічної патології і госпітальної клініки, одночасно є старшим лікарем [[Шпиталь|шпиталю]] Казанського відділу Всеросійського земського союзу, лікарем-консультантом шпителів Казанського біржового і купецького товариства, лікарем [[лазарет]]у Казанського навчального округу.

У 1918 році О. В. Вишневський призначений старшим лікарем Першої радянської лікарні Казані. Протягом 1918—1926 років очолював обласну лікарню [[Татарська АРСР|Татарської АРСР]]. З 1926 по 1934 роки завідував факультетською хірургічною клінікою.

Наприкінці 1934 року переїздить до Москви. Тут він обирається завідувачем хірургічної клініки Центрального інституту удосконалення лікарів (ЦІУЛ), входить до складу АМН СРСР.

На базі клініки у 1947 році був створений Інститут експериментальної та клінічної хірургії й А. В. Вишневський став його директором. Того ж року його обрали дійсним членом АМН СРСР.

Помер [[13 листопада]] [[1948]] року. Похований на [[Новодівочий цвинтар (Москва)|Новодівочому цвинтарі Москви]].

== Відомі учні ==
* [[Сабельников Іван Іванович]] — заслужений лікар [[удмуртія|Удмуртії]].

== Нагороди і почесні звання ==
Нагороджений [[орден]]ами [[Орден Леніна|Леніна]] (1944), [[Орден Трудового Червоного Прапора|Трудового Червоного Прапора]] (1943) і [[Медаль|медалями]].

Лауреат [[Сталінська премія|Сталінської премії]] 2-го ступеня (11.04.1942). [[Заслужений діяч науки РРФСР]] (27.04.1934).

== Пам'ять ==
У 1949 році одна з центральних вулиць Казані — Перша Академічна — була перейменована у вулицю Вишневського. Ім'я вченого з 1936 року носить хірургічна клініка [[Казанський медичний університет|Казанського медичного університету]], в якій створена меморіальна кімната. На будівлі 6-ї міської клінічної лікарні встановлено [[барельєф]] Олександра Васильовича.

У 1971 році в Казані на розі вулиць Толстого і Бутлерова встановлено скульптурне [[погруддя]] А. В. Вишневського ([[скульптор]] [[Рогожин Віктор Іванович|В. Рогожин]], [[архітектор]] [[Споріус Олексій Андрійович|О. Споріус]]).

У Москві перед інститутом його імені встановлено погруддя роботи [[Коньонков Сергій Тимофійович|С. Коньонкова]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://history-kazan.ru/kazan-vchera-segodnya-zavtra/istoriya-v-litsakh/zhzl-kazanskaya-seriya/621-105 Біографія О. В. Вишневського на сайті «Казанские истории»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161112143652/http://history-kazan.ru/kazan-vchera-segodnya-zavtra/istoriya-v-litsakh/zhzl-kazanskaya-seriya/621-105 |date=12 листопада 2016 }}{{ref-ru}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Біографії|Медицина}}
[[Категорія:Уродженці Дагестану]]
[[Категорія:Випускники Казанського університету]]
[[Категорія:Радянські військові лікарі]]
[[Категорія:Академіки АМН СРСР]]
[[Категорія:Заслужені діячі науки і техніки РРФСР]]
[[Категорія:Померли в Москві]]
[[Категорія:Люди на марках]]

title: рос. Александр Васильевич Вишневский

Народився: 23 серпня 1874 · Новоолександрівка

Помер: 13 листопада 1948 (74 роки) · Москва

Поховання: Новодівичий цвинтар

Місце проживання: Q56396729? · Shchapov streetd

Країна: Російська імперія→ СРСР

Діяльність: лікар, хірург

Alma mater: Казанський університет

Галузь: медицина

Заклад: Казанський державний університет

Вчене звання: академік АМН СРСР

Науковий ступінь: доктор медичних наук

Відомі учні: Вишневський Олександр Олександрович · Q65156007?

Аспіранти, докторанти: Вишневський Олександр Олександрович

Діти: Вишневський Олександр Олександрович

Нагороди: орден Леніна · орден Трудового Червоного Прапора · медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» · медаль «У пам'ять 800-річчя Москви» · Сталінська премія · заслужений діяч науки РРФСР


text:
# Любовець Олена Миколаївна
Любовець Олена Миколаївна (12 вересня 1964, Запоріжжя, Україна) — український історик. Доктор історичних наук (2006).

## Життєпис
Народилася у Запоріжжі.
Закінчила Київський університет (1988).
Працювала у Мелітопільському педагогічному інституті (1989–97); Інституті політичних і етнонаціональних досліджень НАН України (2000–11); у 2011–14 – завідувачка відділом дослідження впливу державотворчих і цивілізаційних процесів на формування національної пам’яті Українського інституту національної пам’яті; від 2014 – у Державній науковій установі «Енциклопедичне видавництво» (усі – Київ): від 2015 – заступник директора з наукової роботи.

## Наукова діяльність

### Напрямки наукових досліджень
Наукові дослідження: досвід вітчизняного державотворення 20 ст., проблеми утворення та генези українських політичних партій, становлення та функціонування багатопартійної системи, особливості регіонального розвитку України.

### Праці
- Любовець О. М. Партія боротьбистів в українській революції 1917-1920 рр [Текст] : Дис...канд.іст.наук:07.00.01 / Любовець Олена Миколаївна ; Київський ун-т ім. Т.Г.Шевченка. - К., 1993. - 166 л.
- Любовець О. М. Ідейно-політичні процеси в українських партіях у контексті альтернатив революційної доби (1917-1920 рр.) [Текст] : Дис... д-ра іст. наук: 07.00.01 / Любовець Олена Миколаївна ; Ін-т політ. і етнонац. дослідж. ім. І. Ф. Кураса НАН України. - К., 2006. - 496 арк.
- Нарис історії Української демократично-хліборобської партії (1917–1920 рр.). 2002;
- Українські партії й політичні альтернативи 1917–1920 років. 2005;
- Революційні альтернативи 1917 року й Україна. 2010 (співавт.);
- Українські політичні партії революційної доби 1917–1920 рр.: Нариси історії та док. 2012;
- Бій під Крутами в національній пам’яті: Зб. док. і мат. 2013 (співавт.);

усі – Київ.
.

## Родина
Чоловік Келембет Юрій Володимирович.

title: Любовець Олена Миколаївна

wikitext:
{{науковець}}
'''Любовець Олена Миколаївна''' ({{ДН|12|9|1964}}, [[Запоріжжя]], [[Україна]]) — український історик. Доктор історичних наук (2006).

== Життєпис ==
Народилася у Запоріжжі.

Закінчила Київський університет (1988).

Працювала у Мелітопільському педагогічному інституті (1989–97); Інституті політичних і етнонаціональних досліджень НАН України (2000–11); у 2011–14 – завідувачка відділом дослідження впливу державотворчих і цивілізаційних процесів на формування національної пам’яті Українського інституту національної пам’яті; від 2014 – у Державній науковій установі «Енциклопедичне видавництво» (усі – Київ): від 2015 – заступник директора з наукової роботи.

== Наукова діяльність ==

=== Напрямки наукових досліджень ===
Наукові дослідження: досвід вітчизняного державотворення 20 ст., проблеми утворення та генези українських політичних партій, становлення та функціонування багатопартійної системи, особливості регіонального розвитку України.

=== Праці ===
* Любовець О. М. Партія боротьбистів в українській революції 1917-1920 рр [Текст] : Дис...канд.іст.наук:07.00.01 / Любовець Олена Миколаївна ; Київський ун-т ім. Т.Г.Шевченка. - К., 1993. - 166 л.
* Любовець О. М. Ідейно-політичні процеси в українських партіях у контексті альтернатив революційної доби (1917-1920 рр.) [Текст] : Дис... д-ра іст. наук: 07.00.01 / Любовець Олена Миколаївна ; Ін-т політ. і етнонац. дослідж. ім. І. Ф. Кураса НАН України. - К., 2006. - 496 арк.
* Нарис історії Української демократично-хліборобської партії (1917–1920 рр.). 2002;
* Українські партії й політичні альтернативи 1917–1920 років. 2005;
* Революційні альтернативи 1917 року й Україна. 2010 (співавт.);
* Українські політичні партії революційної доби 1917–1920 рр.: Нариси історії та док. 2012;
* Бій під Крутами в національній пам’яті: Зб. док. і мат. 2013 (співавт.);
усі – Київ.
<!--(12.09.1964, м. Запоріжжя) – доктор історичних наук (2006), професор (2006). У 1988 закінчила історичний факультет Київського державного університету ім. Т.Г.Шевченка зі спеціальності "Історія". 1989–1997 – старший викладач, доцент Мелітопольського педагогічного інституту. 1993 – кандидат історичних наук. З 2000 – науковий співробітник, старший науковий співробітник, провідний науковий співробітник відділу соціально-політичної історії Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф.Кураса НАН України. З 2006 – професор кафедри філософії та соціальних наук Київського університету туризму, економіки та права. Коло наукових інтересів – історія Української революції 1917–1920 рр., процес формування та функціонування українських політичних партій початку ХХ ст., проблеми становлення української державності. Автор понад 100 наукових праць, навчально-методичних розробок, зокрема двох монографій "Нариси історії Української демократично-хліборобської партії (1917-1920 рр.)." (2002), "Українські політичні партії й політичні альтернативи 1917-1920 рр." (2005).-->.

== Родина ==
Чоловік Келембет Юрій Володимирович.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Киридон А. М. Любовець Олена Миколаївна.— [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=57407 Енциклопедія Сучасної України]
* [http://sites.znu.edu.ua/news_details/news_id=6446&lang=ukr Славетні запорожці] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171024043221/http://sites.znu.edu.ua/news_details/news_id%3D6446%26lang%3Dukr |date=24 жовтня 2017 }}

== Посилання ==
* [http://www.ipiend.gov.ua/?mid=19  Інститут політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАН України ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171024095458/http://www.ipiend.gov.ua/?mid=19 |date=24 жовтня 2017 }}

{{нормативний контроль}}

[[Категорія:Українські історикині]]
[[Категорія:Українські науковиці]]

title: Любовець Олена Миколаївна

Народилася: 12 вересня 1964 (60 років) · Запоріжжя, Українська РСР, СРСР

Діяльність: історикиня, викладачка університету

Alma mater: Історичний факультет Київського національного університету імені Тараса Шевченка (1988)

Заклад: Інститут політичних і етнонаціональних досліджень ім. І. Ф. Кураса НАН України · Український інститут національної пам'яті · Енциклопедичне видавництво

Науковий ступінь: доктор історичних наук (2006)


text:
# Шалено закоханий
«Шалено закоханий» (італ. Innamorato pazzo) — італійська комедія. Фільм творчого дуету Кастеллано і Піполо з Адріано Челентано і Орнеллою Муті у головних ролях. Прем'єра комедії відбулася 18 грудня 1981 року. У фільмі було повторено сюжет картини «Римські канікули» (1953) Вільяма Вайлера, головні ролі якої виконали Одрі Гепберн та Грегорі Пек.

## Сюжет
Хлопець на ім'я Барнаба Чіккіні (Адріано Челентано) працює водієм автобуса в Римі. Він бідний, грубуватий, але це не заважає йому бути веселим і компанійським і не обділеним жіночою увагою. Одного разу Барнаба знайомиться з пасажиркою свого автобуса і шалено в неї закохується. Дівчина відповідає взаємністю, але незабаром з'ясовується, що Крістіна (Орнелла Муті) не проста дівчина, а принцеса. Також виявляється, що вона не може одружитися зі звичайним водієм автобуса, та й до всього, батьки дівчини вже засватали її з мільйонером, який має врятувати їх фінансове становище. Але по вуха закоханий Барнаба не має наміру відступати, і готовий піти на все, лише бути з Крістіною.

## У головних ролях
- Адріано Челентано — Барнаба Чіккіні
- Орнелла Муті — Крістіна
- Адольфо Челі — Король Густаво
- Джеррі Вейтер — офіціант
- Енцо Гарінеї — консул
- Тіберіо Мурджа — продавець килимів
- Коррадо Олмі — майор
- Мілла Саннонер — Королева Бетсі
- Раффаеле Ді Сіпіо — епізод
- Діно Кассіо — офіцер

## Знімальна група
- Режисер — Франко Кастеллано, Джузеппе Мочча;
- Сценарій — Франко Кастеллано, Джузеппе Мочча;
- Продюсер — Маріо Чеккі Горі, Вітторіо Чеккі Горі;
- Оператор — Даніло Дезідері;
- Композитор — Бруно Дзамбріні;
- Художник — Бруно Амальфітано, Вейн;
- Монтаж — Антоніо Січільяно.

## Оцінки
| Ліві лапки | «Другий і останній фільм режисерського тандему Кастеллано-Піполо за участю акторського дуету Адріано Челентано і Орнелли Муті. У радянському кінопрокаті з великим успіхом демонструвалася попередня комедія цієї четвірки італійських кінематографістів — „Приборкання норовливого“. А цю картину цілком можна було б назвати „Приборкання норовливої“, оскільки герой Челентано, звичайний водій римського автобуса на ім'я Барнаба, неодмінно хоче завоювати серце Христини, прекрасної принцеси нікому не відомого маленького князівства Сен-Туліп. Тут відразу ж напрошуються явні аналогії з відомою американською стрічкою „Римські канікули“ Вільяма Уайлера. У фільмі „Шалено закоханий“ теж містяться кумедні моменти, і гумор не такий вже вульгарний і грубий, як в наступних комедіях з популярним співаком і актором. Цікаво, що він воліє вибирати собі в партнерки дуже красивих актрис (Шарлотта Ремплінг, Елеонора Джорджі, Кароль Буке й інші), тим самим майже безпрограшно привертаючи увагу чоловічої частини глядачів. А ось власною грубуватою чарівністю «самця» вміє зачарувати вдячних глядачок» — російський кінокритик Сергій Кудрявцев, книга «3500 кінорецензій» Оригінальний текст (рос.) «Второй и последний фильм режиссёрского тандема Кастеллано-Пиполо с участием актёрского дуэта Адриано Челентано и Орнеллы Мути. В советском кинопрокате с большим успехом демонстрировалась предшествующая комедия этой четвёрки итальянских кинематографистов — «Укрощение строптивого». А данную картину вполне можно было бы назвать «Укрощением строптивой», поскольку герой Челентано, обычный водитель римского автобуса по имени Барнаба, непременно хочет завоевать сердце Кристины, прекрасной принцессы никому не ведомого маленького княжества Сен-Тулип. Тут сразу же напрашиваются явные аналогии с известной американской лентой «Римские каникулы» Уильяма Уайлера. В фильме «Безумно влюблённый» тоже содержатся забавные моменты, и юмор не такой уж пошлый и грубый, как в последующих комедиях с популярным певцом и актёром. Любопытно, что он предпочитает выбирать себе в партнёрши очень красивых актрис (Шарлотт Рэмплинг, Элеонора Джорджи, Кароль Буке и др.), тем самым почти беспроигрышно привлекая внимание мужской части зрителей. А вот собственным грубоватым обаянием «самца» умеет очаровать благодарных зрительниц» | Праві лапки |

| Ліві лапки | «В „Шалено закоханому“ досить успішно обігрується знамениті "Римські канікули" (1953) Вільяма Уайлера. Замість Одрі Хепберн знімалася не менше прекрасна Орнелла Муті. А замість красеня Грегорі Пека — Адріано Челентано, який аж ніяк не відрізняється витонченістю вигляду. Тут він був відчайдушним водієм автобуса, що закохався в дочку мільйонера. Грубуватим, солоним, але до біса привабливим хлопцем... Героїня Орнелли Муті — дочка мільйонера. У фільмі чимало дотепних жартів, пікантних ситуацій. Актори грали легко, з чудовим настроєм, який не міг не передатися глядачам під час сеансу. До речі, ці зйомки стали приводом для роману Муті і Челентано вже не на екрані, а в житті, про що, зрозуміло, не раз писала преса...» — російський кінокритик Олександр Федоров Оригінальний текст (рос.) «В „Безумно влюбленном“ довольно успешно обыгрываются знаменитые "Римские каникулы" (1953) Уильяма Уайлера. Вместо Одри Хепберн снималась не менее прекрасная Орнелла Мути. А вместо красавца Грегори Пека — отнюдь не отличающийся изяществом облика Адриано Челентано. Здесь он был бесшабашным водителем автобуса, влюбившимся в дочь миллионера. Грубоватым, неотесанным, но чертовски обаятельным парнем... Героиня Орнеллы Мути — дочь миллионера. В фильме немало остроумных шуток, пикантных ситуаций. Актеры играли легко, с отличным настроением, которое не могло не передаться зрителям во время сеанса. Кстати, эти съемки послужили поводом для романа Мути и Челентано уже не на экране, а в жизни, о чем, разумеется, не раз писала пресса...» — Александр Федоров | Праві лапки |

title: Шалено закоханий

wikitext:
{{Фільм
|українська назва = ''Шалено закоханий
|оригінальна назва = ({{lang-it|Innamorato pazzo}})
|зображення = Innamorato Pazzo (1981).jpg
|жанр = [[кінокомедія]]
|режисер = [[Кастеллано і Піполо]]
|сценарист = [[Кастеллано і Піполо]]
|Продюсер = [[Маріо Чеккі Горі]]
Вітторіо Чеккі Горі
|Актори = [[Адріано Челентано]]
[[Орнелла Муті]]
Адольфо Челі
|оператор = Даніло Дезідері
|композитор = Бруно Дзамбріні
|дизайнер =
|кінокомпанія = ''Capital Films
|країна = {{ITA}}
|тривалість = 100 хв.
|рік = 1981
| ідентифікатор = 0082562
}}
«'''Шалено закоханий'''» ({{lang-it|Innamorato pazzo}}) — [[Італія|італійська]] [[Кінокомедія|комедія]]. Фільм творчого дуету [[Кастеллано і Піполо]] з [[Адріано Челентано]] і [[Орнелла Муті|Орнеллою Муті]] у головних ролях. Прем'єра комедії відбулася 18 грудня 1981 року. У фільмі було повторено сюжет картини ''«[[Римські канікули]]»'' (1953) Вільяма Вайлера, головні ролі якої виконали [[Одрі Гепберн]] та [[Грегорі Пек]].<ref>[http://www.kino-teatr.ru/kino/movie/euro/22780/annot/ Рецензія до фільму на сайті kino-teatr.ru] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140813221032/http://kino-teatr.ru/kino/movie/euro/22780/annot/ |date=13 серпня 2014 }}{{ref-ru}}</ref>

== Сюжет ==
Хлопець на ім'я ''Барнаба Чіккіні'' ([[Адріано Челентано]]) працює водієм автобуса в [[Рим]]і. Він бідний, грубуватий, але це не заважає йому бути веселим і компанійським і не обділеним жіночою увагою. Одного разу ''Барнаба'' знайомиться з пасажиркою свого автобуса і шалено в неї закохується. Дівчина відповідає взаємністю, але незабаром з'ясовується, що ''Крістіна'' ([[Орнелла Муті]]) не проста дівчина, а принцеса. Також виявляється, що вона не може одружитися зі звичайним водієм автобуса, та й до всього, батьки дівчини вже засватали її з мільйонером, який має врятувати їх фінансове становище. Але по вуха закоханий ''Барнаба'' не має наміру відступати, і готовий піти на все, лише бути з ''Крістіною''.

== У головних ролях ==
{{div col}}
* [[Адріано Челентано]] — ''Барнаба Чіккіні ''
* [[Орнелла Муті]] — ''Крістіна''
* Адольфо Челі — ''Король Густаво''
* Джеррі Вейтер — ''офіціант''
* Енцо Гарінеї — ''консул''
* Тіберіо Мурджа — ''продавець килимів''
* Коррадо Олмі — ''майор''
* Мілла Саннонер — ''Королева Бетсі''
* [[Раффаеле Ді Сіпіо]] — епізод
* Діно Кассіо — ''офіцер''
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* ''Режисер'' — Франко Кастеллано, Джузеппе Мочча;
* ''Сценарій'' — Франко Кастеллано, Джузеппе Мочча;
* ''Продюсер'' — [[Маріо Чеккі Горі]], Вітторіо Чеккі Горі;
* ''Оператор'' — Даніло Дезідері;
* ''Композитор'' — Бруно Дзамбріні;
* ''Художник'' — Бруно Амальфітано, Вейн;
* ''Монтаж'' — Антоніо Січільяно.

== Оцінки ==
[[Файл:Ornella Muti - Appassionata (1974).jpg|міні|праворуч|170пкс|[[Орнелла Муті]] — виконавиця головної ролі, принцеси ''Крістіни'']]
{{cquote|«Другий і останній фільм режисерського тандему Кастеллано-Піполо за участю акторського дуету Адріано Челентано і Орнелли Муті. У радянському кінопрокаті з великим успіхом демонструвалася попередня комедія цієї четвірки італійських кінематографістів — „Приборкання норовливого“. А цю картину цілком можна було б назвати „Приборкання норовливої“, оскільки герой Челентано, звичайний водій римського автобуса на ім'я Барнаба, неодмінно хоче завоювати серце Христини, прекрасної принцеси нікому не відомого маленького князівства Сен-Туліп.

Тут відразу ж напрошуються явні аналогії з відомою американською стрічкою „Римські канікули“ Вільяма Уайлера. У фільмі „Шалено закоханий“ теж містяться кумедні моменти, і гумор не такий вже вульгарний і грубий, як в наступних комедіях з популярним співаком і актором. Цікаво, що він воліє вибирати собі в партнерки дуже красивих актрис (Шарлотта Ремплінг, Елеонора Джорджі, Кароль Буке й інші), тим самим майже безпрограшно привертаючи увагу чоловічої частини глядачів. А ось власною грубуватою чарівністю «самця» вміє зачарувати вдячних глядачок» — російський кінокритик Сергій Кудрявцев, книга «3500 кінорецензій»<ref>[https://www.kinopoisk.ru/review/840523/ «Безумно влюблёный»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180103193512/https://www.kinopoisk.ru/review/840523/ |date=2018-01-03 }} {{ref-ru}}</ref>

{{oq|ru|«Второй и последний фильм режиссёрского тандема Кастеллано-Пиполо с участием актёрского дуэта Адриано Челентано и Орнеллы Мути. В советском кинопрокате с большим успехом демонстрировалась предшествующая комедия этой четвёрки итальянских кинематографистов — «Укрощение строптивого». А данную картину вполне можно было бы назвать «Укрощением строптивой», поскольку герой Челентано, обычный водитель римского автобуса по имени Барнаба, непременно хочет завоевать сердце Кристины, прекрасной принцессы никому не ведомого маленького княжества Сен-Тулип.

Тут сразу же напрашиваются явные аналогии с известной американской лентой «Римские каникулы» Уильяма Уайлера. В фильме «Безумно влюблённый» тоже содержатся забавные моменты, и юмор не такой уж пошлый и грубый, как в последующих комедиях с популярным певцом и актёром. Любопытно, что он предпочитает выбирать себе в партнёрши очень красивых актрис (Шарлотт Рэмплинг, Элеонора Джорджи, Кароль Буке и др.), тем самым почти беспроигрышно привлекая внимание мужской части зрителей. А вот собственным грубоватым обаянием «самца» умеет очаровать благодарных зрительниц»}}}}

{{cquote|«В „Шалено закоханому“ досить успішно обігрується знамениті "Римські канікули" (1953) Вільяма Уайлера. Замість Одрі Хепберн знімалася не менше прекрасна Орнелла Муті. А замість красеня Грегорі Пека — Адріано Челентано, який аж ніяк не відрізняється витонченістю вигляду. Тут він був відчайдушним водієм автобуса, що закохався в дочку мільйонера. Грубуватим, солоним, але до біса привабливим хлопцем... Героїня Орнелли Муті — дочка мільйонера. У фільмі чимало дотепних жартів, пікантних ситуацій. Актори грали легко, з чудовим настроєм, який не міг не передатися глядачам під час сеансу. До речі, ці зйомки стали приводом для роману Муті і Челентано вже не на екрані, а в житті, про що, зрозуміло, не раз писала преса...» — російський кінокритик Олександр Федоров<ref>[https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/euro/22780/annot/ ''«БЕЗУМНО ВЛЮБЛЁННЫЙ»''] ''kino-teatr.ru'' Процитовано 27 жовтня 2019</ref>

{{oq|ru|«В „Безумно влюбленном“ довольно успешно обыгрываются знаменитые "Римские каникулы" (1953) Уильяма Уайлера. Вместо Одри Хепберн снималась не менее прекрасная Орнелла Мути. А вместо красавца Грегори Пека — отнюдь не отличающийся изяществом облика Адриано Челентано. Здесь он был бесшабашным водителем автобуса, влюбившимся в дочь миллионера. Грубоватым, неотесанным, но чертовски обаятельным парнем... Героиня Орнеллы Мути — дочь миллионера. В фильме немало остроумных шуток, пикантных ситуаций. Актеры играли легко, с отличным настроением, которое не могло не передаться зрителям во время сеанса. Кстати, эти съемки послужили поводом для романа Мути и Челентано уже не на экране, а в жизни, о чем, разумеется, не раз писала пресса...» — Александр Федоров}}}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{IMDb title|0082562|Шалено закоханий}}
{{Нормативний контроль}}

[[Категорія:Фільми Італії 1981]]
[[Категорія:Кінокомедії 1981]]
[[Категорія:Кінокомедії Італії]]
[[Категорія:Фільми Кастеллано і Піполо]]
[[Категорія:Фільми італійською мовою]]

title: (італ. Innamorato pazzo)

Жанр: кінокомедія

Режисер: Кастеллано і Піполо

Продюсер: Маріо Чеккі Горі · Вітторіо Чеккі Горі

Сценарист: Кастеллано і Піполо

У головних · ролях: Адріано Челентано · Орнелла Муті · Адольфо Челі

Оператор: Даніло Дезідері

Композитор: Бруно Дзамбріні

Художник: Bruno Amalfitanod

Кінокомпанія: Capital Films

Дистриб'ютор: United Artists

Мова: італійська

Країна: Італія


text:
# Георгіос Рубаніс
Георгіос Рубаніс (грец. Γεώργιος Ρουμπάνης; 15 серпня 1929 — 11 лютого 2025) — грецький спортсмен.
На Олімпійських іграх 1956 року у Мельбурні виборов бронзову медаль у стрибках з жердиною з результатом 4,50 м (національний рекорд на той час). Закінчив атлетичні виступи у 1961 році.

title: Георгіос Рубаніс

wikitext:
{{спортсмен}}
{{MedalTop}}
{{MedalSport| [[Легка атлетика]]}}
{{MedalCountry|{{GRE}}}}
{{MedalBronze| [[Літні Олімпійські ігри 1956|Літні Олімпійські
ігри 1956]]|[[Стрибки з жердиною|Стрибки
з жердиною]]}}
{{MedalBottom}}

'''Георгіос Рубаніс''' ({{lang-el|Γεώργιος Ρουμπάνης}}; [[15 серпня]] [[1929]] — [[11 лютого]] [[2025]]<ref>{{Cite web |url=https://www.tovima.gr/2025/02/11/sports/pethane-o-olympionikis-tou-epi-konto-giorgos-roumpanis/ |title=Πέθανε ο Ολυμπιονίκης του επί κοντώ Γιώργος Ρουμπάνης |date=2025-02-11 |website=ΤΟ ΒΗΜΑ |language=el |access-date=2025-02-11}}</ref>) — [[Греція|грецький]] [[спортсмен]].

На [[Літні Олімпійські ігри 1956|Олімпійських іграх 1956]] року у [[Мельбурн]]і виборов бронзову медаль у [[стрибки з жердиною|стрибках з жердиною]] з результатом 4,50 м ([[національний рекорд]] на той час). Закінчив атлетичні виступи у [[1961]] році.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20070826170458/http://www.databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=ROUBAGEO01 Профіль на сайті databaseolympics.com]
* [http://www.olympic.org/en/content/All-Olympic-results-since-1896/?AthleteName=Roubanis&Category=&Games=&Sport=&Event=&MenGender=true&WomenGender=false&MixedGender=false&TeamClassification=false&IndividualClassification=false&Continent=&Country=&GoldMedal=false&SilverMedal=false&BronzeMedal=false&WorldRecord=false&OlympicRecord=false&TargetResults=true Профіль на сайті МОК]
{{Бібліоінформація}}
{{Olympic-medalist-stub}}
{{Athletics-bio-stub}}
{{Greece-sport-bio-stub}}
{{DEFAULTSORT:Рубаніс}}

[[Категорія:Грецькі стрибуни з жердиною]]
[[Категорія:Уродженці Салонік]]
[[Категорія:Грецькі бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 1956]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 1956]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 1952]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 1960]]
[[Категорія:Учасники Середземноморських ігор 1955]]
[[Категорія:Грецькі олімпійські легкоатлети та легкоатлетки]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Греція

Народження: 15 серпня 1929 · Триполі

Смерть: 11 лютого 2025 (95 років) · Афіни, Греція

Поховання: Перше афінське кладовище

Вага: 85 кг

title: Спорт

Вид спорту: легка атлетика

Дисципліна: стрибки з жердиною

title: Представник Греція

Бронза: Літні Олімпійські · ігри 1956 · Стрибки · з жердиною


text:
# Ейнар Снітт
Фредрік Ейнар Снітт (швед. Fredrik Einar Snitt; 13 жовтня 1905 — 2 січня 1973) — шведський футболіст, півзахисник.

## Клубна кар'єра
З 1920 по 1939 рік захищав кольори шведського «Сандвікена», який виступав в Аллсвенскані та Дивізіоні 1. Його одноклубниками були інші гравці національної збірної Бертіл Ерікссон, Йоста Дункер та Йон Клінг.

## Кар'єра в збірній
У футболці національної збірної Швеції дебютував 20 липня 1926 року в переможному (4:1) товариському матчі проти Латвії. З 1926 по 1936 рік зіграв у національній команді 17 матчів. У 1934 році Йожеф Надь, тодішній головний тренер збірної Щвеції, викликав Снітта до складу національної команди для участі в чемпіонаті світу. На турнірі в Італії Ейнар був резервістом і не зіграв у жодному поєдинку. Востаннє у футболці шведської збірної на поле виходив 26 липня 1936 року в програному (3:4) товариському матчі проти Норвегії.
| Матчі й голи у збірній | Матчі й голи у збірній | Матчі й голи у збірній | Матчі й голи у збірній | Матчі й голи у збірній | Матчі й голи у збірній | Матчі й голи у збірній     |
| #                      | Дата                   | Місце                  | Суперник               | Гол                    | Змагання               |                            |
| ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | -------------------------- |
| 1.                     | 20.07.1926             | Рига                   | Латвія                 |                        | 1:4                    | товариський                |
| 2.                     | 23.07.1926             | Таллінн                | Естонія                |                        | 7:1                    | товариський                |
| 3.                     | 01.07.1928             | Катовиці               | Польща                 |                        | 1:2                    | товариський                |
| 4.                     | 06.07.1928             | Рига                   | Латвія                 |                        | 4:0                    | товариський                |
| 5.                     | 09.07.1928             | Таллінн                | Естонія                |                        | 1:0                    | товариський                |
| 6.                     | 02.09.1928             | Гельсінкі              | Фінляндія              |                        | 3:2                    | товариський                |
| 7.                     | 18.07.1930             | Таллінн                | Естонія                |                        | 5:1                    | товариський                |
| 8.                     | 22.07.1930             | Рига                   | Латвія                 |                        | 5:0                    | товариський                |
| 9.                     | 16.11.1930             | Відень                 | Австрія                |                        | 1:4                    | товариський                |
| 10.                    | 08.07.1931             | Сандвікен              | Естонія                |                        | 3:1                    | товариський                |
| 11.                    | 26.07.1931             | Вестерос               | Латвія                 |                        | 6:0                    | товариський                |
| 12.                    | 25.09.1932             | Стокгольм              | Литва                  |                        | 8:1                    | товариський                |
| 13.                    | 24.09.1933             | Осло                   | Норвегія               |                        | 1:0                    | Чемпіонат Північної Європи |
| 14.                    | 23.09.1934             | Гельсінкі              | Фінляндія              |                        | 4:5                    | Чемпіонат Північної Європи |
| 15.                    | 05.07.1935             | Рига                   | Латвія                 |                        | 3:0                    | товариський                |
| 16.                    | 09.07.1935             | Таллінн                | Естонія                |                        | 2:1                    | товариський                |
| 17.                    | 26.07.1936             | Стокгольм              | Норвегія               |                        | 3:4                    | товариський                |

title: Ейнар Снітт

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я              = Ейнар Снітт
| зображення        = Swefootball einar snitt.jpg
| зображення розмір = 200 px
| підпис            =
| повне-ім'я        = Фредрік Ейнар Снітт
| дата-народження   = 13.10.1905
| місце-народження  =
| дата-смерті       = 02.01.1973
| місце-смерті      =
| зріст             =
| вага              =
| прізвисько        =
| громадянство      = {{SWE}}
| позиція           = [[півзахисник]]
| поточний-клуб     =
| номер             =
| юнацькі-клуби     =
| юнацькі-роки      =
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1920—1939|{{Прапорець|SWE}}|[[Сандвікен (футбольний клуб)|«Сандвікен»]] |?|?}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда = {{fb|SWE}}
| збірна-роки = 1926—1936
| збірна-ігри(голи) = 17 (0)
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''Фредрік Ейнар Снітт''' ({{lang-sv|Fredrik Einar Snitt}}; [[13 жовтня]] [[1905]] — [[2 січня]] [[1973]]) — [[Швеція|шведський]] [[футболіст]], [[півзахисник]].

== Клубна кар'єра ==
З 1920 по 1939 рік захищав кольори шведського [[Сандвікен (футбольний клуб)|«Сандвікена»]], який виступав в [[Аллсвенскан]]і та [[Супереттан|Дивізіоні 1]]. Його одноклубниками були інші гравці національної збірної Бертіл Ерікссон, [[Йоста Дункер]] та Йон Клінг.

== Кар'єра в збірній ==
У футболці [[Збірна Швеції з футболу|національної збірної Швеції]] дебютував 20 липня 1926 року в переможному (4:1) товариському матчі проти [[Збірна Латвії з футболу|Латвії]]. З 1926 по 1936 рік зіграв у національній команді 17 матчів. У 1934 році [[Йожеф Надь (1892)|Йожеф Надь]], тодішній головний тренер збірної Щвеції, викликав Снітта до складу національної команди для участі в [[Чемпіонат світу з футболу 1934|чемпіонаті світу]]. На турнірі в Італії Ейнар був резервістом і не зіграв у жодному поєдинку. Востаннє у футболці шведської збірної на поле виходив 26 липня 1936 року в програному (3:4) товариському матчі проти [[Збірна Норвегії з футболу|Норвегії]].

{|class="wikitable collapsible collapsed"
|-
!colspan="7"|'''Матчі й голи у збірній'''
|-
!#
!Дата
!Місце
!Суперник
!Гол
!Змагання
|-
|1.||20.07.1926||[[Рига]]||{{fb|LVA}}||||1:4||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|2.||23.07.1926||[[Таллінн]]||{{fb|EST}}||||7:1||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|3.||01.07.1928||[[Катовиці]]||{{fb|POL}}||||1:2||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|4.||06.07.1928||[[Рига]]||{{fb|LVA}}||||4:0||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|5.||09.07.1928||[[Таллінн]]||{{fb|EST}}||||1:0||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|6.||02.09.1928||[[Гельсінкі]]||{{fb|FIN}}||||3:2||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|7.||18.07.1930||[[Таллінн]]||{{fb|EST}}||||5:1||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|8.||22.07.1930||[[Рига]]||{{fb|LVA}}||||5:0||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|9.||16.11.1930||[[Відень]]||{{fb|AUT}}||||1:4||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|10.||08.07.1931||[[Сандвікен]]||{{fb|EST}}||||3:1||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|11.||26.07.1931||[[Вестерос]]||{{fb|LVA}}||||6:0||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|12.||25.09.1932||[[Стокгольм]]||{{fb|LTU}}||||8:1||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|13.||24.09.1933||[[Осло]]||{{fb|NOR}}||||1:0||[[Чемпіонат Північної Європи з футболу|Чемпіонат Північної Європи]]
|-
|14.||23.09.1934||[[Гельсінкі]]||{{fb|FIN}}||||4:5||[[Чемпіонат Північної Європи з футболу|Чемпіонат Північної Європи]]
|-
|15.||05.07.1935||[[Рига]]||{{fb|LVA}}||||3:0||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|16.||09.07.1935||[[Таллінн]]||{{fb|EST}}||||2:1||[[Товариський матч|товариський]]
|-
|17.||26.07.1936||[[Стокгольм]]||{{fb|NOR}}||||3:4||[[Товариський матч|товариський]]
|}

== Посилання ==
* {{NFT player}}
* {{Zerozero profile|21173}}
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/einar-snitt/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201121131953/https://www.worldfootball.net/player_summary/einar-snitt/ |date=21 листопада 2020 }} на сайті worldfootball.net
* [http://gravar.se/forsamling/ovansjo-jarbo-pastorat/ovansjo-kyrkogard/0/a/fredrik-einar-snitt/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180717013058/http://gravar.se/forsamling/ovansjo-jarbo-pastorat/ovansjo-kyrkogard/0/a/fredrik-einar-snitt/ |date=17 липня 2018 }} на сайті gravar.se
* [https://eu-football.info/_player.php?id=19618 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191018211003/https://eu-football.info/_player.php?id=19618 |date=18 жовтня 2019 }} на сайті eu-football.info

{{Портали|Біографії|Футбол}}
{{Склад збірної Швеції на чемпіонаті світу 1934}}
{{Склад футбольної збірної Швеції на Олімпійських іграх 1936}}

{{DEFAULTSORT:Снітт, Ейнар}}
[[Категорія:Шведські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Швеції з футболу]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з футболу 1934]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Фредрік Ейнар Снітт

Народження: 13 жовтня 1905

Смерть: 2 січня 1973 (67 років)

Громадянство: Швеція

Позиція: півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Сандвікен» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Швеція · 17 (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Ferrari 125 S
Ferrari 125 S (зазвичай 125 або 125 Sport) — був 1,5-літровим гоночним автомобілем, виготовленим у 1947 році автовиробником Ferrari з Модени, Італія. Було виготовлено лише два автомобілі. Це перший автомобіль Ferrari.
Незважаючи на те, що йому передував Auto Avio Costruzioni 815 Енцо Феррарі 1940 року, 125 S був першим автомобілем, який носив назву Ferrari, коли він дебютував 11 травня 1947 року на гоночній трасі в П’яченці. Як і 815, але на відміну від свого рядного восьмициліндрового попередника, частково розробленого з компонентів двигуна Fiat, 125 S мав двигун, розроблений і виготовлений Ferrari; Colombo V12 ("125"), рису, яку він мав у більшості автомобілів Ferrari наступних десятиліть. Пізніше в 1947 році 125 S був замінений на 159 S.

## Двигун
- 1.5 L (1496.77 см3) Colombo V12

title: Ferrari 125 S

wikitext:
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Файл:Ferrari 125 S fl.jpg|250px]] Ferrari 125 S
 | назва            = Ferrari 125 S
 | виробник         = [[Ferrari]]
 | батьківська_компанія  =
 | інші_назви       =
 | виробництво      = [[1947]]
 | складається_у    =
 | попередник       = [[Auto Avio Costruzioni 815]]
 | наступник        = [[Ferrari 159 S]]
 | клас             =
 | кузов            = [[родстер]]
 | компонування     =
 | платформа        =
 | двигун           =
 | трансмісія       =
 | колісна_база     =
 | довжина          =
 | ширина           =
 | висота           =
 | кліренс          =
 | передня_колія    =
 | задня_колія      =
 | вага             =
 | швидкість        =
 | бак              =
 | споріднені       =
 | подібні          =
 | дизайнер         =
}}
'''Ferrari 125 S''' (зазвичай '''125''' або '''125 Sport''') — був 1,5-літровим гоночним автомобілем, виготовленим у 1947 році автовиробником [[Ferrari]] з Модени, [[Італія]]. Було виготовлено лише два автомобілі. Це перший автомобіль Ferrari.
[[Файл:Ferrari Finali Mondiali 2017, 125 S entering the circuit.jpg|міні|ліворуч|200пкс|]]
Незважаючи на те, що йому передував [[Auto Avio Costruzioni 815]] Енцо Феррарі 1940 року, 125 S був першим автомобілем, який носив назву Ferrari, коли він дебютував [[11 травня]] [[1947]] року на гоночній трасі в П’яченці. Як і 815, але на відміну від свого рядного восьмициліндрового попередника, частково розробленого з компонентів двигуна [[Fiat]], 125 S мав двигун, розроблений і виготовлений Ferrari; [[Ferrari Colombo (двигун)|Colombo V12 ("125")]], рису, яку він мав у більшості автомобілів Ferrari наступних десятиліть. Пізніше в 1947 році 125 S був замінений на [[Ferrari 159 S|159 S]].

==Двигун==
*1.5 L (1496.77 см3) Colombo V12

{{Класичні Автомобілі Ferrari}}

[[Категорія:Автомобілі Ferrari]]
[[Категорія:Перший автомобіль, виготовлений виробником]]

title: Ferrari 125 S

Виробник: Ferrari

Попередник(и): Auto Avio Costruzioni 815

Наступник(и): Ferrari 159 S

Стиль кузова: родстер


text:
# Осинівська сільська рада (Ширяївський район)
Оси́нівська сільська́ ра́да — колишня адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Ширяївському районі Одеської області. Адміністративний центр — село Осинівка.

## Загальні відомості
Осинівська сільська рада утворена в 1924 році.
- Територія ради: 65,615 км²
- Населення ради: 1 117 осіб (станом на 2001 рік)
- Територією ради протікає річка Великий Куяльник

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Осинівка
- с. Виноградівка
- с. Новогуляївка
- с. Олександро-Вовкове
- с. Яринославка

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення сільської ради становила 1069 осіб, з яких 472 чоловіки та 597 жінок.
За переписом населення України 2001 року в сільській раді мешкало 1116 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 94,18 %  |
| молдовська | 3,31 %   |
| російська  | 2,06 %   |
| вірменська | 0,36 %   |
| білоруська | 0,09 %   |

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.
- Голова ради: Фефелатьєва Раїса Олександрівна
- Секретар ради: Малярчук Надія Іванівна

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові     | Основні відомості                                                                     | Дата обрання | Дата звільнення |
| ------------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Фефелатьєва Раїса Олексадрівна  | Сільський голова, 1955 року народження                                                | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Фефелатьєва Раїса Олександрівна | Сільський голова, 1955 року народження, освіта середня загальна, член Партії регіонів | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України

### Депутати
За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали:

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування                                       | Кількість обраних депутатів | %    |
| ------------------------------------------------------- | --------------------------- | ---- |
| Партія регіонів                                         | 6                           | 37,5 |
| Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» | 6                           | 37,5 |
| Народна партія                                          | 3                           | 18,8 |
| Політична партія «За Україну!»                          | 1                           | 6,3  |

#### За округами
| № округу                                                | Прізвище, ім'я, по батькові       | Дата визнання обраним | Освіта             | Партійна приналежність                        | Відомості про обраного депутата                                   |
| ------------------------------------------------------- | --------------------------------- | --------------------- | ------------------ | --------------------------------------------- | ----------------------------------------------------------------- |
| Народна Партія                                          |                                   |                       |                    |                                               |                                                                   |
| 3                                                       | Білокамінський Микола Антонович   | 03.11.2010            | середня спеціальна | член Народної партії                          | ВАТ «Ширяївське РТП», головний агроном                            |
| 9                                                       | Сиротюк Анатолій Іванович         | 03.11.2010            | середня спеціальна | член Народної партії                          | ВАТ «Райагропромпостач», зав складом                              |
| 13                                                      | Чебанюк Олександр Ігорович        | 03.11.2010            | середня спеціальна | член Народної партії                          | Осинівська ДМВ, ветлікар                                          |
| Партія регіонів                                         |                                   |                       |                    |                                               |                                                                   |
| 7                                                       | Гелас Дмитро Георгійович          | 03.11.2010            | середня            | позапартійний                                 | ВАТ «Ширяївське РТП», охоронець                                   |
| 11                                                      | Геращенко Володимир Іванович      | 03.11.2010            | середня            | позапартійний                                 | пенсіонер                                                         |
| 12                                                      | Пасічник Ірина Дмитрівна          | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна                                  | приватний підприємець                                             |
| 14                                                      | Столяренко Людмила Олександрівна  | 03.11.2010            | середня            | позапартійна                                  | сільська рада, секретар                                           |
| 15                                                      | Текуч Наталія Анатоліївна         | 03.11.2010            | середня            | член Партії регіонів                          | тимчасово не працює                                               |
| 16                                                      | Малярчук Надія Іванівна           | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна                                  | тимчасово не працює                                               |
| Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» |                                   |                       |                    |                                               |                                                                   |
| 1                                                       | Бондаренко Світлана Володимирівна | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна                                  | тимчасово не працює                                               |
| 4                                                       | Бондаренко Лариса Володимирівна   | 03.11.2010            | середня            | позапартійна                                  | сільська рада, спеціаліст                                         |
| 5                                                       | Карауш Сергій Миколайович         | 03.11.2010            | середня            | член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | Ширяївське управління з експлуатації газового господарства, водій |
| 6                                                       | Мартинюк Ігор Миколайович         | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний                                 | Осинівський навчально-виховний комплекс, вчитель                  |
| 8                                                       | Мачко Сергій Миколайович          | 03.11.2010            | середня            | член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | тимчасово не працює                                               |
| 10                                                      | Гончаренко Лілія Володимирівна    | 03.11.2010            | середня спеціальна | член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | Осинівський навчально-виховний комплекс, медсестра                |
| Політична партія «За Україну!»                          |                                   |                       |                    |                                               |                                                                   |
| 2                                                       | Коваленко Віталій Борисович       | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний                                 | Осинівський навчально-виховний комплекс, вчитель                  |

wikitext:
{{Сільська рада
   | назва               = Осинівська сільська рада
   | будівля             =
   | розташування        =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Одеська область]]
   | район               = [[Ширяївський район]]
   | центр               = с. [[Осинівка (Ширяївський район)|Осинівка]]
   | голова              = Фефелатьєва Раїса Олександрівна
   | секретар            = Малярчук Надія Іванівна
   | кількість членів    = 16 депутатів
   | утворена            = в 1924 році
   | код КОАТУУ          = 5125484700
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=23474 Осинівська сільська рада]
   | площа               = 65,615
   | населення           = 1 117 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           = 17,02
   | населені пункти     = 5 сіл
   | поштовий індекс     = 66841
   | адреса              = <tt>66841, Одеська обл., Ширяївський р-н, с. Осинівка, вул. Шкільна, 11</tt>
   | телефонний код      = 4858
   | телефонний номер    = 24-1-31
   | факс                =
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
}}
{{Otheruses|Осинівська сільська рада}}
'''Оси́нівська сільська́ ра́да''' — колишня [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] в [[Ширяївський район|Ширяївському районі]] [[Одеська область|Одеської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Осинівка (Ширяївський район)|Осинівка]].

== Загальні відомості ==
Осинівська сільська рада утворена в 1924 році.
* ''Територія ради:'' 65,615 км²
* ''Населення ради:'' 1 117 осіб (станом на 2001 рік)
* Територією ради протікає річка [[Великий Куяльник]]

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Осинівка (Ширяївський район)|Осинівка]]
* с. [[Виноградівка (Ширяївський район)|Виноградівка]]
* с. [[Новогуляївка]]
* с. [[Олександро-Вовкове]]
* с. [[Яринославка]]

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення сільської ради становила {{formatnum:1069}} {{МНОЖИНА:1069|особа|особи|осіб}}, з яких {{formatnum:472}} {{МНОЖИНА:472|чоловік|чоловіки|чоловіків}} та {{formatnum:597}} {{МНОЖИНА:597|жінка|жінки|жінок}}.<ref name="населення 1989"/>

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в сільській раді {{МНОЖИНА:1116|мешкала|мешкали|мешкало}} {{formatnum:1116}} {{МНОЖИНА:1116|особа|особи|осіб}}.<ref name="населення 2001"/>

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:<ref name="населення 2001 мова"/>
{| class="standard"
|-
! Мова
! Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 94,18 %
|-
| [[молдовська мова|молдовська]]
| align="right"| 3,31 %
|-
| [[російська мова|російська]]
| align="right"| 2,06 %
|-
| [[вірменська мова|вірменська]]
| align="right"| 0,36 %
|-
| [[білоруська мова|білоруська]]
| align="right"| 0,09 %
|}

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Фефелатьєва Раїса Олександрівна
* ''Секретар ради:'' Малярчук Надія Іванівна

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Фефелатьєва Раїса Олексадрівна
| Сільський голова, 1955 року народження
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Фефелатьєва Раїса Олександрівна
| Сільський голова, 1955 року народження, освіта середня загальна, член [[Партія регіонів|Партії регіонів]]
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=9968&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=9968&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

=== Депутати ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2010|місцевих виборів 2010 року]] депутатами ради стали<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=9968&PF7691=9968 |title=Осинівська сільська рада. Результати виборів депутатів. |publisher=ЦВК |accessdate=28 серпня 2015 }}{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>:

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| [[Партія регіонів]] || align="center"| 6 || align="center"| 37,5
|-
| Політична партія [[Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»]] || align="center"| 6 || align="center"| 37,5
|-
| [[Народна партія (Україна)|Народна партія]] || align="center"| 3 || align="center"| 18,8
|-
| [[Політична партія «За Україну!»]] || align="center"| 1 || align="center"| 6,3
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible collapsed"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! data-sort-type="date" | Дата визнання обраним !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості про обраного депутата
|-
| colspan=6 | '''Народна Партія'''
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Білокамінський Микола Антонович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || член Народної партії || ВАТ «Ширяївське РТП», головний агроном
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Сиротюк Анатолій Іванович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || член Народної партії || ВАТ «Райагропромпостач», зав складом
|-
| align="center"| 13 || style=white-space:nowrap | Чебанюк Олександр Ігорович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || член Народної партії || Осинівська ДМВ, ветлікар
|-
| colspan=6 | '''Партія регіонів'''
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Гелас Дмитро Георгійович || align="center"| 03.11.2010 || середня || позапартійний || ВАТ «Ширяївське РТП», охоронець
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Геращенко Володимир Іванович || align="center"| 03.11.2010 || середня || позапартійний || пенсіонер
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Пасічник Ірина Дмитрівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || приватний підприємець
|-
| align="center"| 14 || style=white-space:nowrap | Столяренко Людмила Олександрівна || align="center"| 03.11.2010 || середня || позапартійна || сільська рада, секретар
|-
| align="center"| 15 || style=white-space:nowrap | Текуч Наталія Анатоліївна || align="center"| 03.11.2010 || середня || член Партії регіонів || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 16 || style=white-space:nowrap | Малярчук Надія Іванівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || тимчасово не працює
|-
| colspan=6 | '''Політична партія Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина»'''
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Бондаренко Світлана Володимирівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Бондаренко Лариса Володимирівна || align="center"| 03.11.2010 || середня || позапартійна || сільська рада, спеціаліст
|-
| align="center"| 5 || style=white-space:nowrap | Карауш Сергій Миколайович || align="center"| 03.11.2010 || середня || член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» || Ширяївське управління з експлуатації газового господарства, водій
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Мартинюк Ігор Миколайович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || Осинівський навчально-виховний комплекс, вчитель
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Мачко Сергій Миколайович || align="center"| 03.11.2010 || середня || член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 10 || style=white-space:nowrap | Гончаренко Лілія Володимирівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» || Осинівський навчально-виховний комплекс, медсестра
|-
| colspan=6 | '''Політична партія «За Україну!»'''
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Коваленко Віталій Борисович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || Осинівський навчально-виховний комплекс, вчитель
|}

== Примітки та джерела ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Одеська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=8 жовтня 2019|archive-date=2014-07-31|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Одеська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=8 жовтня 2019|archive-date=2014-07-31|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Розподіл населення за рідною мовою, Одеська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=8 жовтня 2019|archive-date=2014-07-31|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

}}
* {{ОКВРУ|23474|Осинівська сільська рада}}
[[Категорія:Засновані в Одеській області 1924]]
[[Категорія:Зникли в Одеській області 2016]]

title: Основні дані

Область: Одеська область

Район: Ширяївський район

Адм. центр: с. Осинівка

Утворена: в 1924 році

Облікова картка: Осинівська сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 16 депутатів

Голова ради: Фефелатьєва Раїса Олександрівна

Секретар ради: Малярчук Надія Іванівна

title: Територія та населення

Густота: 17,02 осіб/км²

Населені пункти: 5 сіл

title: Контактні дані


text:
# Уфимська губернія
54°44′00″ пн. ш. 55°58′00″ сх. д. / 54.733333333333° пн. ш. 55.966666666667° сх. д.
Уфимська губе́рнія — адміністративна одиниця колишньої Російської імперії. На початку XX століття населення губернії становило — 2 567 000 осіб.

## Історія
Губернія утворена в 1865 шляхом виділення із Оренбурзької губернії. Проіснувала до 14 червня 1922.

## Адміністративний поділ
На 1897 складалася із 6 повітів
- Белебеєвський повіт
- Бірський повіт
- Златоустовський повіт
- Мензелінський повіт
- Стерлітамакський повіт
- Уфимський повіт

У 1922 губернію скасовано, територія увійшла до складу Автономної Башкирської Соціалістичної радянської республіки

title: Уфимська губернія

wikitext:
{{unibox}}

'''Уфимська губе́рнія''' — адміністративна одиниця колишньої [[Російська імперія|Російської імперії]]. На початку [[XX століття]] населення губернії становило — 2 567 000 осіб.

== Історія ==
Губернія утворена в [[1865]] шляхом виділення із [[Оренбурзька губернія|Оренбурзької губернії]]. Проіснувала до [[14 червня]] [[1922]].

== Адміністративний поділ ==
На 1897 складалася із 6 повітів
* [[Белебеєвський повіт]]
* [[Бірський повіт]]
* [[Златоустовський повіт]]
* [[Мензелінський повіт]]
* [[Стерлітамакський повіт]]
* [[Уфимський повіт]]

У 1922 губернію скасовано, територія увійшла до складу Автономної Башкирської Соціалістичної радянської республіки

== Джерела ==
* [http://demoscope.ru/weekly/ssp/rus_gub_97.php?reg=45 Перепис населення 1897 року]

{{ru-hist-stub}}
{{Адміністративно-територіальний поділ Російської імперії}}

[[Категорія:Губернії Російської імперії на території Росії]]
[[Категорія:Губернії РРФСР]]
[[Категорія:Історія Башкортостану]]
[[Категорія:Історія Татарстану]]
[[Категорія:Історія Челябінської області]]
[[Категорія:Держави і території, засновані 1865]]
[[Категорія:Засновані в Європі 1865]]
[[Категорія:Зникли в Європі 1922]]
[[Категорія:Уфимська губернія| ]]

Офіційна назва: рос. Уфимская губерния

Країна: Російська імперія, Російська СФРР і Російська республіка

Столиця: Уфа

Адміністративна одиниця: Російська імперія · Російська республіка · РСФРР

Спільний кордон із: Пермська губернія

Замінений на: Башкирська АРСР

На заміну: Оренбурзька губернія

Час/дата припинення існування: 14 червня 1922