text:
# Онуфрій (Гагалюк)
Архієпископ Онуфрій (в миру Антон Максимович Гагалюк; * 2 квітня 1889, село Посад-Ополе, Ново-Олександрійський повіт, Люблінської губернії - † 1 червня 1938, Благовещенськ, Росія) — єпископ Білгородський (1933), архієпископ Курський і Обоянський. Святитель. День пам'яті - 19 травня (1 червня).

## Дитинство
Народився 2 квітня 1889 року в Люблінської губернії. Його батько Максим був лісничим, мати Катерина (пізніше черниця Наталія) - домогосподаркою. В родині було 6 дітей - 3 хлопчики і 3 дівчинки, вся сім'я жила в невеликому дерев'яному будинку біля лісу, неподалік міста Ново-Олександрія.
У віці 5 років залишився без батька, смертельно пораненого незаконними рубачами лісу, захопленими ним на місці злочину. Вони також спалили будинок лісничого, залишивши його вдову з дітьми (Антон був старшим) без даху над головою. Був прийнятий в сирітський притулок у м. Люблін, де його мати працювала куховаркою. Тут він закінчив церковно-парафіяльну школу. Він вчився добре і тому на гроші притулку був відправлений в Холмське духовне училище.

## Освіта
Закінчив Холмське духовне училище РПЦ, Холмську духовну семінарію РПЦ. Під час навчання в семінарії йому явився святий Онуфрій Великий і зцілив його від важкого запалення легень.
Під час навчання в Петербурзькій духовній академії РПЦ, при переході на 3-й курс, Антонія послали в Холмську Русь в Яблочинський Онуфріївський монастир читати лекції з богослов'я для вчителів, які прибули до монастиря. Під час цієї поїздки він захворів і був при смерті, але йому вдруге з'явився святий Онуфрій Великий і знову зцілив його. Після цього випадку остаточно вирішив присвятити своє життя чернечому служінню. У чернецтві йому було дано ім'я святого Онуфрія.
Закінчив Петроградську духовну академію РПЦ (1915) зі ступенем кандидата богослов'я (тема кандидатської роботи: «Питання про спасіння в творах Філарета (Дроздова), митрополита Московського»).

## Монах
5 жовтня 1913 року прийняв чернечий постриг з ім'ям Онуфрій, був рукоположений в сан ієродиякона, а потім у ієромонаха.
З 15 липня 1915 року - викладач Пастирсько-місіонерської семінарії при Григоріє-Бізюковському монастирі Херсонської єпархії. Під час громадянської війни монастир був розгромлений бандитами, а ієромонах Онуфрій ними викрадений. Місцеві селяни врятували його і відвезли в місто Берислав, де був настоятелем Успенського храму.
1922 - возведений в сан архімандрита і переведений в Кривий Ріг настоятелем Нікольського храму.
В цей час до Онуфрія через його брата Андрія прийшла пропозиція від "обновленського" митрополита Євдокима перейти в "обновленство". Онуфрій відмовився, не бажаючи зраджувати канонічне православ'я.

## Архієрей
23 січня 1923 року хіротонізований у єпископа Єлисаветградського, вікарія Херсонської єпархії. Через 6 днів після хіротонії був заарештований, перебував у тюрмах Єлисаветграда і Одеси. У травні 1923 року звільнений і висланий в Кривий Ріг, де працював над створенням Криворізького вікаріатства. Активно виступав проти обновленського руху, направляв послання віруючим, писав статті апологетичного, повчального та історичного характеру.
У жовтні 1923 року заарештований, відправлений до Харківської в'язниці. У січні 1924 року звільнений під підписку про невиїзд з Харкова. Продовжував викривати оновленців і вести листування зі своїми духовними дітьми і шанувальниками. Також виступав проти «григоріанського» руху, який виступав проти Патріаршої форми управління церквою і користувався, на перших порах, підтримкою влади.
У грудні 1926 року знову арештований і висланий на Північ (у Кудимкар), де владиці було заборонено читати церковні молитви в храмі під час богослужінь і співати на криласі. На засланні продовжував письменницьку діяльність. У жовтні 1928 року заарештований і поміщений у в'язницю міста Тобольська, звідки його по етапу відправили на заслання в місто Сургут на Обі, а потім у далеке село Уват. Підтримував церковно-політичний курс митрополита Сергія (Страгородського).
В кінці 1929 року переведений до Центральної Росії, обрав для проживання місто Старий Оскол, після чого митрополит Сергій заснував там нову єпархію і призначив владику єпископом Старо-Оскольським. Влада дозволила йому здійснювати богослужіння тільки в одному храмі Старого Оскола і заборонили виїжджати в райони єпархії. Його тричі виселяли з квартири. Паства дуже любила його за благочестя, молитовно-ревне служіння.
У березні 1933 року був заарештований, три місяці перебував у в'язниці міста Воронежа. С 11 серпня 1933 року - єпископ Бєлгородський, керуючий Курською єпархією. З 22 листопада 1933 року - єпископ Курський. З 30 січня 1934 року - архієпископ Курський і Обоянський. І в цій єпархії йому було дозволено служити тільки в одному храмі.
У липні 1935 року заарештований за звинуваченням у створенні контрреволюційного угруповання. Звинувачувався в тому, що занадто часто проповідував (у тому числі критикував теорію Дарвіна), надавав матеріальну допомогу звільненим з ув'язнення священнослужителям, благословляв чернечі постриги. Винним себе не визнав.
4 грудня 1935 р. засуджений до позбавлення волі строком на 10 років. Відправлений відбувати покарання на Далекий Схід, відбував покарання у радгоспі НКВД на станції Середньобіла Амурської області. Разом з ним в таборі відбували покарання й інші священики, у тому числі Віктор Костянтинович Каракулін (1887 - 7 травня 1937), який помер від непосильних робіт і причислений до лику святих у 2000 році.

## Останній арешт і мученицька кончина
27 лютого 1938 р. проти нього було порушено нову кримінальну справу, був відправлений у в'язницю в Благовєщенськ Хабаровського краю. 17 березня засуджений до смертної кари, розстріляний 1 червня 1938 року.
Разом з владикою Онуфрієм були засуджені до розстрілу і причислені до лику святих у 2000 році:
- Єпископ Антоній (Панкеєв) (1892 - 1938).
- Священник Митрофан Григорович Вільгельмський (1883 - 1938).
- Священник Іполит Миколайович Красновський (1883 - 1938).
- Священник Олександр Луппович Єрош (1884 - 1938).
- Священник Михайло Фомич Дейнеко (1894 - 1938).
- Священник Микола Олександрович Садовський (1894 - 1938).
- Священник Василь Андрійович Іванов (1876 - 1938).
- Священник Микола Костянтинович Кулаков (1876 - 1938).
- Священник Максим Петрович Богданов (1883 - 1938).
- Священник Олександр Єрофійович Саульський (1876 - 1938).
- Священник Павло Ілліч Попов (1890 - 1938).
- Священник Павло Олексійович Брянцев (1889 - 13 травня 1938, помер у в'язниці до виконання вироку).
- Псаломщик Григорій Олександрович Богоявленський (1883 - 1938).
- Псаломщик Михайло Матвійович Вознесенський (1900 - 1938), син також зарахованого до лику святих священика Матвія Вознесенського, убитого більшовиками в 1919 році.

16 березня 1990 архієпископ Онуфрій (Гагалюк) був реабілітований. Ухвалою Синоду Української Православної Церкви від 22 червня 1993 року причислений до лику місцевошанованих святих. Днем пам'яті встановлено 19 травня (за юліанським календарем). У серпні 2000 року на Ювілейному Архієрейському Соборі був канонізований у сонмі новомучеників і сповідників Російських для загальноцерковного шанування.

## Вшанування
На честь священномученика Онуфрія (Гагалюка) 2003 року був освячений храм на Соцмісті у Кривому Розі (Криворізька єпархія.)
14 липня 2013 року в рамках святкування 1025-ліття Хрещення Русі у Кривому Розі було відкрито пам'ятник святим Онуфрію (Гагалюку) та Порфирію (Гулевичу) на Соборній площі перед Спасо-Преображенським собором. Скульптор - В. І. Токар

title: Онуфрій (Гагалюк)

wikitext:
{{Інші значення|тип=ім'я|Онуфрій}}
{{Архієрей
| ім'я                      = Онуфрій
| ім'я при народженні       = Антон Максимович Гагалюк
| портрет                   = Онуфрий (Гагалюк), епископ Елисаветградский.jpg
| ширина портрету           = 200
| титул                     = Архієпископ Курський і Обоянський
| церква                    = [[УПЦ-МП]]
| порядок                   =
| періодпочаток             = 1933
| періодкінець              = 1935
| попередник                = [[Даміан (Воскресенський)]]
| наступник                 = [[Хрисогон (Іванівський)]]
| освіта             =
| науковий ступінь   =
| професія           =
| діяльність         =
| національність     =
| тезоіменитство     =
| дата народження    = 02.04.1889
| місце народження   =село [[Посад-Ополе]], [[Ново-Олександрійський повіт]], [[Люблінська губернія|Люблінської губернії]]
| дата смерті        = 01.06.1938
| місце смерті       =[[Благовещенськ]], Росія
| похований          =[[Благовещенськ]], Росія
| титул_2              = Єпископ Бєлгородський,
вікарій Курської єпархії
| періодпочаток_2       = [[11 серпня]]
| періодкінець_2        = [[22 листопада]] [[1933]]
| попередник_2     = [[Інокентій (Клодецький)]]
| наступник_2           = [[Антоній (Панкеєв)]]
| титул_3              = Єпископ Старооскольский,
вікарій Курської єпархії
| періодпочаток_3       = [[13 грудня]] [[1929]]
| періодкінець_3        = [[27 червня]] [[1933]]
| попередник_3     = креація
| наступник_3           = [[Митрофан (Русинов)]]
| титул_4              = Єпископ Єлизаветградський,
вікарій Херсонської єпархії
| періодпочаток_4       = [[4 лютого]] [[1923]]
| періодкінець_4        = [[13 грудня]] [[1929]]
| попередник_4     = [[Павло (Колосов)]]
| наступник_4           = [[Порфирій (Гулевич)]]
| династія           =
| батько             =
| мати               =
| дружина            =
| діти               =
| прийняття чернецтва=
| сан                =
| хіротонія          =
| кардинал           =
| автограф           =
| монограма          =
| нагороди           =
| Commons            =
}}
[[Файл: svonufrij.jpg|thumb|Священномученик Онуфрій (Гагалюк)|250px]]
'''Архієпископ Онуфрій''' (в миру '''Антон Максимович Гагалюк'''; * [[2 квітня]] [[1889]], село [[Ополе-Любельське|Посад-Ополе]], [[Ново-Олександрійський повіт]], [[Люблінська губернія|Люблінської губернії]] - † [[1 червня]] [[1938]], [[Благовещенськ]], Росія) — єпископ [[Бєлгород|Білгородський]] (1933), [[архієпископ]] Курський і Обоянський. Святитель. День пам'яті - 19 травня (1 червня).

== Дитинство ==
Народився 2 квітня 1889 року в Люблінської губернії. Його батько Максим був лісничим, мати Катерина (пізніше черниця Наталія) - домогосподаркою. В родині було 6 дітей - 3 хлопчики і 3 дівчинки, вся сім'я жила в невеликому дерев'яному будинку біля лісу, неподалік міста Ново-Олександрія.

У віці 5 років залишився без батька, смертельно пораненого незаконними рубачами лісу, захопленими ним на місці злочину. Вони також спалили будинок лісничого, залишивши його вдову з дітьми (Антон був старшим) без даху над головою. Був прийнятий в сирітський притулок у м. [[Люблін]], де його мати працювала куховаркою. Тут він закінчив церковно-парафіяльну школу. Він вчився добре і тому на гроші притулку був відправлений в Холмське духовне училище.

== Освіта ==
[[Файл:Стефан (Андриашенко), Константин (Дьяков), Павел (Кратиров), Борис (Шипулин), Онуфрий (Гагалюк), Дамаскин (Цедрик), Антоний (Панкеев).jpg|thumb|250px|Зліва направо: єпископи [[Павло Кратіров]], [[Костянтин (Дьяков)]], [[Борис (Шипулін)]], [[Євгеній Зьорнов]], Онуфрій (Гагалюк), [[Дамаскін Цедрік]], [[Антоній (Панкеєв)]]. [[Харків]] [[1927 рік]]]]
Закінчив Холмське духовне училище РПЦ, [[Холмська духовна семінарія|Холмську духовну семінарію РПЦ]]. Під час навчання в семінарії йому явився святий [[Онуфрій Великий]] і зцілив його від важкого запалення легень.

Під час навчання в Петербурзькій духовній академії РПЦ, при переході на 3-й курс, Антонія послали в Холмську Русь в [[Яблочинський монастир|Яблочинський Онуфріївський монастир]] читати лекції з богослов'я для вчителів, які прибули до монастиря. Під час цієї поїздки він захворів і був при смерті, але йому вдруге з'явився святий Онуфрій Великий і знову зцілив його. Після цього випадку остаточно вирішив присвятити своє життя чернечому служінню. У чернецтві йому було дано ім'я святого Онуфрія.

Закінчив Петроградську духовну академію РПЦ ([[1915]]) зі ступенем кандидата богослов'я (тема кандидатської роботи: «Питання про спасіння в творах Філарета (Дроздова), митрополита Московського»).

== Монах ==
[[5 жовтня]] [[1913]] року прийняв чернечий [[постриг]] з ім'ям Онуфрій, був рукоположений в сан [[ієродиякон]]а, а потім у [[ієромонах]]а.

З [[15 липня]] [[1915]] року - викладач Пастирсько-місіонерської семінарії при Григоріє-Бізюковському монастирі Херсонської єпархії. Під час громадянської війни монастир був розгромлений бандитами, а ієромонах Онуфрій ними викрадений. Місцеві селяни врятували його і відвезли в місто [[Берислав]], де був настоятелем Успенського храму.

[[1922]] - возведений в сан [[архімандрит]]а і переведений в [[Кривий Ріг]] настоятелем Нікольського храму.

В цей час до Онуфрія через його брата Андрія прийшла пропозиція від "[[Обновленство|обновленського]]" митрополита Євдокима перейти в "обновленство". Онуфрій відмовився, не бажаючи зраджувати канонічне православ'я.

== Архієрей ==
[[23 січня]] [[1923]] року хіротонізований у єпископа Єлисаветградського, вікарія Херсонської єпархії. Через 6 днів після хіротонії був заарештований, перебував у тюрмах Єлисаветграда і [[Одеса|Одеси]]. У травні 1923 року звільнений і висланий в [[Кривий Ріг]], де працював над створенням [[Криворізька єпархія УПЦ (МП)|Криворізького вікаріатства]]. Активно виступав проти обновленського руху, направляв послання віруючим, писав статті апологетичного, повчального та історичного характеру.

У жовтні 1923 року заарештований, відправлений до Харківської в'язниці. У січні [[1924]] року звільнений під підписку про невиїзд з [[Харків|Харкова]]. Продовжував викривати оновленців і вести листування зі своїми духовними дітьми і шанувальниками. Також виступав проти «григоріанського» руху, який виступав проти Патріаршої форми управління церквою і користувався, на перших порах, підтримкою влади.

У грудні [[1926]] року знову арештований і висланий на Північ (у [[Кудимкар]]), де владиці було заборонено читати церковні молитви в храмі під час богослужінь і співати на криласі. На засланні продовжував письменницьку діяльність. У жовтні [[1928]] року заарештований і поміщений у в'язницю міста Тобольська, звідки його по етапу відправили на заслання в місто [[Сургут]] на [[Об]]і, а потім у далеке село Уват. Підтримував церковно-політичний курс митрополита Сергія (Страгородського).

В кінці [[1929]] року переведений до Центральної Росії, обрав для проживання місто [[Старий Оскол]], після чого митрополит Сергій заснував там нову єпархію і призначив владику єпископом Старо-Оскольським. Влада дозволила йому здійснювати богослужіння тільки в одному храмі Старого Оскола і заборонили виїжджати в райони єпархії. Його тричі виселяли з квартири. Паства дуже любила його за благочестя, молитовно-ревне служіння.

У березні [[1933]] року був заарештований, три місяці перебував у в'язниці міста [[Воронеж]]а. С [[11 серпня]] [[1933]] року - єпископ Бєлгородський, керуючий Курською єпархією. З [[22 листопада]] [[1933]] року - єпископ Курський. З [[30 січня]] [[1934]] року - архієпископ Курський і Обоянський. І в цій єпархії йому було дозволено служити тільки в одному храмі.

У липні [[1935]] року заарештований за звинуваченням у створенні контрреволюційного угруповання. Звинувачувався в тому, що занадто часто проповідував (у тому числі критикував теорію [[Чарлз Дарвін|Дарвіна]]), надавав матеріальну допомогу звільненим з ув'язнення священнослужителям, благословляв чернечі постриги. Винним себе не визнав.

[[4 грудня]] 1935 р. засуджений до позбавлення волі строком на 10 років. Відправлений відбувати покарання на [[Далекий Схід]], відбував покарання у радгоспі [[Народний комісаріат внутрішніх справ СРСР|НКВД]] на станції [[Середньобіла]] [[Амурська область|Амурської області]]. Разом з ним в таборі відбували покарання й інші священики, у тому числі Віктор Костянтинович Каракулін ([[1887]] - [[7 травня]] [[1937]]), який помер від непосильних робіт і причислений до лику святих у 2000 році.

== Останній арешт і мученицька кончина ==
[[27 лютого]] 1938 р. проти нього було порушено нову кримінальну справу, був відправлений у в'язницю в Благовєщенськ Хабаровського краю. [[17 березня]] засуджений до смертної кари, розстріляний 1 червня 1938 року.

Разом з владикою Онуфрієм були засуджені до розстрілу і причислені до лику святих у 2000 році:
* Єпископ Антоній (Панкеєв) ([[1892]] - 1938).
* Священник Митрофан Григорович Вільгельмський ([[1883]] - 1938).
* Священник Іполит Миколайович Красновський ([[1883]] - 1938).
* Священник Олександр Луппович Єрош ([[1884]] - 1938).
* Священник Михайло Фомич Дейнеко ([[1894]] - 1938).
* Священник Микола Олександрович Садовський ([[1894]] - 1938).
* Священник Василь Андрійович Іванов ([[1876]] - 1938).
* Священник Микола Костянтинович Кулаков ([[1876]] - 1938).
* Священник Максим Петрович Богданов ([[1883]] - 1938).
* Священник Олександр Єрофійович Саульський ([[1876]] - 1938).
* Священник Павло Ілліч Попов ([[1890]] - 1938).
* Священник Павло Олексійович Брянцев ([[1889]] - [[13 травня]] 1938, помер у в'язниці до виконання вироку).
* Псаломщик Григорій Олександрович Богоявленський ([[1883]] - 1938).
* Псаломщик Михайло Матвійович Вознесенський ([[1900]] - 1938), син також зарахованого до лику святих священика Матвія Вознесенського, убитого більшовиками в [[1919]] році.

16 березня 1990 архієпископ Онуфрій (Гагалюк) був реабілітований. Ухвалою Синоду Української Православної Церкви від [[22 червня]] [[1993]] року причислений до лику [[місцевошановані святі|місцевошанованих святих]]. Днем пам'яті встановлено 19 травня (за [[юліанський календар|юліанським календарем]]). У серпні 2000 року на Ювілейному Архієрейському Соборі був канонізований у сонмі новомучеників і сповідників Російських для загальноцерковного шанування.

== Вшанування ==
На честь [[священномученик]]а Онуфрія (Гагалюка) 2003 року був освячений храм на [[Соцмісто (Кривий Ріг)|Соцмісті]] у [[Кривий Ріг|Кривому Розі]] ([[Криворізька єпархія УПЦ (МП)|Криворізька єпархія]].)<ref name="test">[http://church-site.kiev.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=3577:2012-02-11-16-52-03&catid=95:2010-12-28-20-15-40&Itemid=90 ХРАМ СВЯЩЕННОМУЧЕНИКА ОНУФРИЯ]. Монастыри и храмы УПЦ.</ref> <ref>[http://www.eparhia.com.ua/?p=2095 01.06.2012г. Кривой Рог. Кафедральный город почтил память священномученика Онуфрия (Гагалюка) ( + 1938).] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160308164432/http://www.eparhia.com.ua/?p=2095 |date=2016-03-08 }}. Официальный сайт Криворожско-Никопольской епархии.</ref>

14 липня 2013 року в рамках святкування 1025-ліття Хрещення Русі у [[Кривий Ріг|Кривому Розі]] було відкрито [[пам'ятник]] святим Онуфрію (Гагалюку) та [[Порфирій (Гулевич)|Порфирію (Гулевичу)]] на Соборній площі перед Спасо-Преображенським собором. Скульптор - В. І. Токар <ref>[http://www.0564.ua/news/346230 На День Крещения Руси в Кривом Роге открыли памятник святым Онуфрию и Порфирию, покровителям города (ОБНОВЛЕНО+ФОТО)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130717135024/http://www.0564.ua/news/346230 |date=2013-07-17 }}. Сайт города Кривого Рога.</ref> <ref>[http://most-dnepr.info/photo-report/photo-society/v_krivom_roge_aleksandr_vilkul_otkryl_pamjatnik_pokroviteljam_goroda_svjatym_onufriju_i_porfiriju.htm В Кривом Роге Александр Вилкул открыл памятник покровителям города святым Онуфрию и Порфирию (ФОТОРЕПОРТАЖ)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130717062635/http://most-dnepr.info/photo-report/photo-society/v_krivom_roge_aleksandr_vilkul_otkryl_pamjatnik_pokroviteljam_goroda_svjatym_onufriju_i_porfiriju.htm |date=17 липня 2013 }}. МОСТ ДНЕПР.</ref>

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Джерела ==
* Софроний (Макрицкий), иеродиакон. Священномученик Онуфрий (Гагалюк), архиепископ Курский и Обоянский. Жизнеописание, поучения, письма, акафист (2003).
* Никодим (Руснак) Митрополит. Сборник Служб и Акафистов. — Харьков: Прапор, 1996.
* ''Божко О. О.'' [https://www.academia.edu/44389247/Божко_О_О_Кривий_Ріг_у_архіпастирському_служінні_священномученика_Онуфрія_Гагалюка_ Кривий Ріг у архіпастирському служінні священномученика Онуфрія (Гагалюка)] // Гуманітарний журнал. — 2010. — № 3–4. — С.107–112.

== Посилання ==
{{Commonscat|Onuphrius (Gagalyuk)}}
* [https://web.archive.org/web/20090419060824/http://www.fond.ru/book/book4/4-07.htm Сщмч. Онуфрий (Гагалюк), архиеп. Курский и Обоянский (из книги игум. Дамаскина (Орловского) «Мученики, исповедники и подвижники благочестия Русской Православной Церкви XX столетия. Жизнеописания и материалы к ним»)]
* [http://www.vob.ru/saints/shmc/onuf_gag/main.htm Краткое жизнеописание]
* [https://web.archive.org/web/20130617002417/http://www.ortho-rus.ru/cgi-bin/ps_file.cgi?2_798 Краткая биография]
* [http://www.svecha.dp.ua/index.php/dukhovno-prosvetitelskij-tsentr/istoricheskie-materialy/2-gagalyuk Божко О. Кривий Ріг у архіпастирському служінні священномученика Онуфрія (Гагалюка)]. Сайт храму Різдва Пресвятої Богородиці м. Кривий Ріг.
* [[Роздобудько Ігор|Ігор Роздобудько]]. [http://www.haidamaka.org.ua/page_ukrbilepsxslob.html Українці на чолі Білгородської єпархії Російської Православної Церкви. // Східна Слобожанщина. Українці навколо України.]

{{Святі Слобідського краю}}

[[Категорія:Харківська єпархія УПЦ МП]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Святі України]]
[[Категорія:В'язні ГУЛАГу]]
[[Категорія:Народились 1889]]
[[Категорія:Померли 1938]]
[[Категорія:Українські єпископи]]
[[Категорія:Православні єпископи]]
[[Категорія:Священномученики]]
[[Категорія:Уродженці Люблінського воєводства]]
[[Категорія:Персоналії:Холмщина]]
[[Категорія:Персоналії:Кривий Ріг]]
[[Категорія:Східна Слобожанщина]]
[[Категорія:Випускники Холмської духовної семінарії]]
[[Категорія:Заслані до Сибіру]]

title: 1933 — 1935

Церква: УПЦ-МП

Попередник: Даміан (Воскресенський)

Наступник: Хрисогон (Іванівський)

title: 11 серпня — 22 листопада 1933

Попередник: Інокентій (Клодецький)

Наступник: Антоній (Панкеєв)

title: 13 грудня 1929 — 27 червня 1933

Попередник: креація

Наступник: Митрофан (Русинов)

title: 4 лютого 1923 — 13 грудня 1929

Попередник: Павло (Колосов)

Наступник: Порфирій (Гулевич)

Альма-матер: Санкт-Петербурзька духовна академія

Науковий ступінь: кандидат богослов'я

Діяльність: архієпископ, ігумен

Ім'я при народженні: Антон Максимович Гагалюк

Народження: 2 квітня 1889 · село Посад-Ополе, Ново-Олександрійський повіт, Люблінської губернії

Смерть: 1 червня 1938 (49 років) · Благовещенськ, Росія

Похований: Благовещенськ, Росія

4 лютого 1923 — 13 грудня 1929: Онуфрій у Вікісховищі


text:
# Руше (Жалець)
Руше (словен. Ruše) — поселення в общині Жалець, Савинський регіон, Словенія.
Висота над рівнем моря: 267,2 м.

wikiname: ukwiki

title: Руше (Жалець)

in_language: uk

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Руше
 | місцева_назва       = Ruše
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Савинський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 67 (2013)
 | площа           = 0,7
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd=46|latm=15 |lats=55.22 |latNS=N
|longd=15|longm=11 |longs=50.82|longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Руше''' ({{lang-sl|Ruše}}) — поселення в общині [[Жалець (община)|Жалець]], [[Савинський регіон]], [[Словенія]].
Висота над рівнем моря: 267,2 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Жалець}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Руше · Ruše

Країна: Словенія

Регіон: Савинський регіон

Площа: 0,7 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

OSM: ↑1676311 ·R (Жалець (община))


text:
# Біллі Мехмет
Біллі Осман Мехмет (англ. Billy Osman Mehmet / тур. Billy Osman Mehmet; нар. 3 січня 1984, Лондон, Англія) — ірландський та північнокіпріотський футболіст, нападник північнокіпрського клубу «Меріт Альсанак». Народився в Лондоні в змішаній родині, має англійське, ірландське та турецьке походження. На міжнародному рівні виступав за молодіжну збірну Ірландії.
Мехмет навчався в коледжі Бекона в Ротерхіті, вихованець академії «Вест Гем Юнайтед», за яку виступав з 8-річного по 19-річний вік, після чого переїхав до шотландської Прем'єр-ліги. Провів 7 років у шотландських клубах «Данфермлін Атлетік» та «Сент-Міррен». Біллі також грав у турецькій Суперлізі за «Генчлербірлігі» та «Самсунспор», а також провів 2 роки в Австралії, де грав за представника А-Ліги «Перт Глорі». Згодом переїхав до Південно-Східної Азії, його придбав клуб тайської Прем'єр-ліги «Бангкок Глесс» за нерозкриту плату. У 2014 році, виступаючи за «Кедах», став найкращим бомбардиром у всіх змаганнях Прем’єр-ліги Малайзії, відзначився 23-ма голами у 26 матчах. У 2015 році став найкращим бомбардиром «Сараваку» та фінішував третім найкращим бомбардиром малайзійської Суперліги.

## Клубна кар'єра

### Ранні роки
Мехмет розпочав кар'єру у «Вест Гем Юнайтед», де був капітаном команди футбольної академії клубу. В юнацькі роки отримував пропозиції від «Норвіча», «Арсенала», «Мілволла» та «Крістал Пелас», але він вирішив залишитися у «Вест Гем Юнайтед».
8 травня 2013 року підписав контракт з «Данфермлін Атлетік». Залишився на лаві запасних у фіналі Кубка Шотландії 2004 року проти «Селтіка», в якому «Данфермлайн» програв з рахунком 1:3. У 2005 році перейшов у «Сент-Міррен».

### «Сент-Міррен»
У своєму першому сезоні допоміг «Сент-Міррену» виграти Перший дивізіон Шотландії та отримати підвищення до шотландської Прем’єр-ліги, забив вирішальний м'яч у переможному (2:1) поєдинку проти «Данді». Відзначався голами, завдяки яким «Сент-Міррен» залишився в ПЛШ у 2007/08 та 2008/09. У сезоні 2007/08 років Мехмет почав грати більше, ставав найкращим бомбардиром «Святих»: у сезоні 2007/08 років — з 9-ма голами, 2008/09 — з 11-ма голами та 2009/10 років — з 13-ма голами. У лютому 2008 року продовжив контракт із «Сент-Мірреном» до 2010 року. Відзначився першим хет-триком у переможному фінальному поєдинку Кубку Шотландської ліги проти Дамбартона. 7 березня 2009 року Мехмет відзначився єдиним голом у переможному (1:0) поєдинку на «Сент-Міррен Парк», в якому реалізував пенальті, вибивши «Селтік» з Кубку Шотландії, і відправив клуб «Пейслі» у півфінал турніру. Спочатку «Сент-Міррен» програв «Селтіку» з рахунком 0:7 у поєдинку шотландської Прем'єр-ліги на Паркгед, а тиждень по тому здобув перемогу. У серпні 2009 року відзначився п’ятьма із шести голів «Сент-Міррена» у переможному (6:3) поєдинку Кубку ліги над «Іст Стерлінгшира». 2 лютого 2010 року Мехмет допоміг «Святим» здобути місце у фіналі Кубка Ліги після того, як відзначився голом у півфіналі проти «Гартс», але у вирішальному матчі програв (0:1) проти «Рейнджерс».

### «Генчлербірлігі»
10 травня 2010 року офіійно оголосили, що Мехмет підписав з турецьким клубом «Генчлербірлігі» 2-річну угоду з можливістю продовження перебування на один рік. Однак у лютому 2011 року Мехмет домовився про розірвання контракту за згодою сторін з «Генчлербірлігі» через фінансові проблеми, які вплинули на клуб. Він провів 19 матчів, забив чотири голи за клуб.

### «Самсунспор»
У березні 2011 року Мехмет підписав контракт з турецьким клубом «Самсунспор», який опустився до Першої ліги Туреччини, другого дивізіону турецького футболу, через пункт у його контракті, який не дозволяв йому грати за іншу команду Суперліги протягом одного сезону. У серпні 2011 року Мехмет допоміг «Самсунспору» посісти друге місце в Першій лізі та здобути путівку до турецької Суперліги. Загалом провів 12 матчів за клуб.

### «Перт Глорі»
5 вересня 2011 року підписав контракт з клубом A-Ліги «Перт Глорі». Після вражаючої передсезонної підготовки, відзначився єдиним голом у програному (0:1) проти «Аделаїди Юнайтед» у поєдинку 1-го туру в Перті. У вище вказаному сезоні провів 29 матчів у чемпіонаті, відзначився 8-ма голами та допоміг «Перт Глорі» посісти друге місце в чемпіонаті.

### «Бангкок Глесс»
18 січня 2013 року розірвав свій контракт з «Перт Глорі» з А-Ліги після того, як погодився підписати контракт з «Бангкок Гласс» з таїландської Прем'єр-ліги. Біллі Мехмет забив м'яч у своєму першому передсезонному матчі за Бангкок Гласс проти «Сінгапур Ермі Форсез», в якому переміг з рахунком (3:1) на стадіоні Лео. Мехмет дебютував за «Бангкок Гласс» 3 лютого 2013 року в програному (0:1) поєдинку проти «Сонгкхла Юнайтед».
Провів лише сім матчів у чемпіонаті та відзначився одним голом, Мехмет та «Бангкок Глесс» погодилися розірвати контракт за взаємною згодою сторін 13 червня 2013 року через особисті причини Біллі.

### «Демпо»
Незабаром після від’їзду з Бангкок Глесс, Мехмет перебрався в індійський клуб «Демпо». Панаджський клуб з І-ліги (вищого дивізіону Індії) оголосив про підписання контракту з ірландцем 10 липня. Мехмет дебютував за «Демпо» 22 липня 2013 року, в програному (0:3) виїзному поєдинку проти «Шиллонг Лайонг».. За півроку перебування в Індії забив сім поєдинків у 16 матчах за клуб.

### «Кедах»
У лютому 2014 року Мехмет підписав контракт з клубом малайзійської Прем'єр-ліги «Кедах» на сезон 2014 року. Одразу ж позитивно вплинув на свою нову команду, відзначився шістьма голами у своїх перших чотирьох матчах та отримав нагороду «Найкращий гравець місяця». Мехмет став найкращим бомбардиром клубу, з 23-ма голами у 26 матчах.

### «Саравак»
Наприкінці сезону 2014 року вирішив перейти до клубу малайзійської Суперліги «Саравак». Біллі також отримав пропозицію від іншого представника Суперліги, «Перака», але він обрав «Саравак». Вдало провів передсезонний збірн, відзначився голом у своїй дебютній грі за «Саравак». Мехмет забив 8 м'ячів перед сезоном у складі Саравака. Також відзначився голом у своєму першому матчі в стартоаому складі, а також у двох наступних матчах малайзійській Суперліги з «Сараваком». Завершив сезон 2015 року як найкращий бомбардир «Саравака» та став 3-м найкращим бомбардиром малайзійської Суперліги 2015 року. По завершенні терміну дії контракту залишив клуб.

### «Тампінс Роверс»
По завершенні контракту з «Сараваком» відмовився від пропозицій малайзійських та індонезійських клубів, натомість уклав договір з представником сінгапурзької С-Ліги «Тампінс Роверс». Головний тренер «Тампінс» Сундрам хотів підписати Мехмета, коли він очолював «Негері» з малайзійській Суперліги, але спроба завершилася невдало, оскільки Мехмет підписав контракт з «Сараваком».

### ДПММ
Спочатку стало відомо, що по завершенні С-Ліги 2016 Біллі залишить срібного призера вище вказаного турніру «Тампінс Роверс» та перейде до брунейського ДПММ. Першим голом за брунейський клуб відзначився 2 квітня 2017 року проти «Хуган Юнайтед». У червні 2017 року залишив клуб.

### «Меріт Альсанак»
6 липня 2017 року підписав контракт з північнокіпрським клубом «Меріт Альсанак Єшилова». 11 серпня відзначився двома голами в товариському матчі проти «Бостанджі Багджила».

## Кар'єра в збірній
Біллі отримав право виступати за Республіку Ірландію через свого ірландського діда по материнській лінії. Виступав за молодіжну збірну Ірландії, у футболці якої в квітні 2004 року дебютував проти Польщі. Мехмет також мав право виступати за Англії, Кіпр та Туреччину, оскільки його мати наполовину англійка, наполовину ірландка, а батько — кіпріот.
Отримав виклик від національної збірної Північного Кіпру напередодні старту чемпіонату світу КонІФА 2018 року. 31 травня 2018 року відзначився голом у своєму дебютному матчі за Північний Кіпр, відзначився першим голом в нічийному (1:1) поєдинку з Карпатальєю.

## Особисте життя
Біллі народився в Лондоні у матері англійського та ірландського походження, а також батька турка-кіпріота.

## Статистика виступів

### Клубна
Станом на 15 травня 2017
| Клуб             | Сезон   | Ліга  | Ліга | Ліга   | Кубок Шотландії | Кубок Шотландії | Кубок Шотландії | Кубок ліги | Кубок ліги | Кубок ліги | Фінали | Фінали | Фінали | Азія  | Азія | Азія   | Загалом | Загалом | Загалом |
| Клуб             | Сезон   | Матчі | Голи | Асисти | Матчі           | Голи            | Асисти          | Матчі      | Голи       | Асисти     | Матчі  | Голи   | Асисти | Матчі | Голи | Асисти | Матчі   | Голи    | Асисти  |
| ---------------- | ------- | ----- | ---- | ------ | --------------- | --------------- | --------------- | ---------- | ---------- | ---------- | ------ | ------ | ------ | ----- | ---- | ------ | ------- | ------- | ------- |
| «Данфермлін»     | 2003–04 | 18    | 1    | -      | 1               | -               | -               | 2          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 21      | 1       | -       |
| «Данфермлін»     | 2004–05 | 31    | 2    | -      | -               | -               | -               | 2          | 1          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 33      | 3       | -       |
| «Сент-Міррен»    | 2005–06 | 31    | 2    | -      | 2               | -               | -               | 2          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 35      | 2       | -       |
| «Сент-Міррен»    | 2006–07 | 25    | 2    | -      | -               | -               | -               | 2          | 2          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 25      | 4       | -       |
| «Сент-Міррен»    | 2007–08 | 37    | 6    | 5      | 5               | 2               | -               | 1          | 0          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 43      | 8       | 3       |
| «Сент-Міррен»    | 2008–09 | 34    | 10   | 6      | 4               | 2               | 1               | 2          | 3          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 40      | 15      | 4       |
| «Сент-Міррен»    | 2009–10 | 37    | 9    | 12     | 3               | 2               | 1               | 5          | 6          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 45      | 17      | 8       |
| «Перт Глорі»     | 2011–12 | 28    | 9    | 4      | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 28      | 9       | 1       |
| «Перт Глорі»     | 2012–13 | 14    | 5    | 3      | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 14      | 5       | 1       |
| «Бангкок Глесс»  | 2013    | 4     | 2    | 2      | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 4       | 2       | 2       |
| «Кедах»          | 2014    | 26    | 23   | 13     | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 26      | 23      | 13      |
| «Саравак»        | 2015    | 25    | 15   | 15     | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | -     | -    | -      | 25      | 15      | 15      |
| «Тампінс Роверс» | 2016    | 22    | 11   | 16     | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | 7     | 9    | 5      | 29      | 20      | 21      |
| ДПММ             | 2017    | 8     | 2    | 0      | -               | -               | -               | -          | -          | -          | -      | -      | -      | 0     | 0    | 0      | 8       | 2       | 0       |
|                  |         | 267   | 94   | 70     | 15              | 6               | 2               | 16         | 12         | 0          | 0      | 0      | 0      | 0     | 0    | 0      | 344     | 126     | 70      |

## Досягнення

### Клубні
«Данфермлін Атлетік»
- Кубок Шотландії
  -  Фіналіст (1): 2003/04[3]

«Сент-Міррен»
- Перший дивізіон шотландської футбольної ліги
  -  Чемпіон (1): 2005/06[4]
- Шотландський кубок виклику
  -  Володар (1): 2005/06[25]
- Кубок шотландської ліги
  -  Фіналіст (1): 2010[7]

«Самсунспор»
- Перша ліга Туреччини
  -  Срібний призер (1): 2010/11[11]

«Перт Глорі»
- Великий фінал А-Ліги
  -  Фіналіст (1): 2012

«Кедах»
- Кубок Малайзії
  -  Фіналіст (1): 2014
- Золота бутса клубу

«Саравак»
- Кубок Малайзії
  - 1/4 фіналу (1): 2015
- Золота бутса клубу

«Тампінс Роверс»
- Кубок Сінгапуру
  -  Фіналіст (1): 2016
- С.Ліга
  -  Срібний призер (1): 2016
- Кубок АФК
  - 1/4 фіналу (1): 2016
- Кубок ліги Сінгапуру
  - 1/4 фіналу (1): 2016
- Золота бутса клубу

### У збірній
Північний Кіпр
- Чемпіонат світу КонІФА
  -  Срібний призер (1): 2018

title: Біллі Мехмет

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Біллі Мехмет
| зображення = Billy Mehmet.jpg
| зображення розмір = 200 пкс
| підпис = Біллі Мехмет у футболці «[[Сент-Міррен]]а» (2009)
| повне-ім'я = Біллі Осман Мехмет
| дата-народження = 03.01.1984
| місце-народження = [[Лондон]], [[Англія]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 189 см
| вага =
| прізвисько =
| громадянство = {{IRL}}
[[Файл:Flag of the Turkish Republic of Northern Cyprus.svg|20 пкс|Північний Кіпр]] [[Турецька Республіка Північного Кіпру|Північний Кіпр]]
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| поточний-клуб = [[Файл:Flag of the Turkish Republic of Northern Cyprus.svg|20 пкс|Північний Кіпр]] «Меріт Альсанак»
| номер = 9
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|ENG}} «[[Вест Гем Юнайтед]]»
| юнацькі-роки = 1991—2003
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2003—2005|{{Прапорець|SCO}}|«[[Данфермлін Атлетік]]» |49|3}}
{{Футболіст рядок 1|2005—2010|{{Прапорець|SCO}}|«[[Сент-Міррен]]» |161|20}}
{{Футболіст рядок 0|2010—2011|{{Прапорець|TUR}}|«[[Генчлербірлігі]]» |14|2}}
{{Футболіст рядок 1|2011—2012|{{Прапорець|TUR}}|«[[Самсунспор]]» |11|2}}
{{Футболіст рядок 0|2012—2013|{{Прапорець|AUS}}|«[[Перт Глорі]]» |42|10}}
{{Футболіст рядок 1|2013|{{Прапорець|THA}}|[[Патум Юнайтед|«Бангкок Глесс»]] |3|0}}
{{Футболіст рядок 0|2013|{{Прапорець|IND}}|[[Демпо (футбольний клуб)|«Демпо»]] |8|1}}
{{Футболіст рядок 1|2014|{{Прапорець|MYS}}|«Кедах» |26|15}}
{{Футболіст рядок 0|2015|{{Прапорець|MYS}}|«Саравак» |25|10}}
{{Футболіст рядок 1|2016|{{Прапорець|SGP}}|«[[Тампінс Роверс]]» |22|12}}
{{Футболіст рядок 0|2017|{{Прапорець|BRN}}|ДПММ |5|1}}
{{Футболіст рядок 1|2017—н.ч.|[[Файл:Flag of the Turkish Republic of Northern Cyprus.svg|20 пкс|Північний Кіпр]]|«Меріт Альсанак» |85|25}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда = {{Прапорець|IRL}} [[Молодіжна збірна Ірландії з футболу|Ірландія (U-19)]]
[[Файл:Flag of the Turkish Republic of Northern Cyprus.svg|20 пкс]] [[Збірна Північного Кіпру з футболу|Північний Кіпр]]
| збірна-роки = 2003—2005
2018—2021
| збірна-ігри(голи) = 6 (1)
5 (4)
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''Біллі Осман Мехмет''' ({{lang-en|Billy Osman Mehmet }} / {{lang-tr|Billy Osman Mehmet}}; {{н}} [[3 січня]] [[1984]], [[Лондон]], [[Англія]]) — [[Ірландія|ірландський]] та [[Північний Кіпр|північнокіпріотський]] [[футболіст]], [[Нападник (футбол)|нападник]] північнокіпрського клубу «Меріт Альсанак». Народився в Лондоні в змішаній родині, має англійське, ірландське та турецьке походження. На міжнародному рівні виступав за [[Молодіжна збірна Ірландії з футболу|молодіжну збірну Ірландії]]<ref>[https://englishplayersabroad.com/2019/04/24/billy-mehmet-the-west-ham-graduate-and-st-mirren-legend-who-has-played-around-the-world/ Billy Mehmet: The West Ham graduate and St Mirren legend who has played around the world] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210414145214/https://englishplayersabroad.com/2019/04/24/billy-mehmet-the-west-ham-graduate-and-st-mirren-legend-who-has-played-around-the-world/ |date=14 квітня 2021 }} englishplayersabroad.com {{ref-en}}</ref>.

Мехмет навчався в коледжі Бекона в Ротерхіті, вихованець академії «[[Вест Гем Юнайтед]]», за яку виступав з 8-річного по 19-річний вік, після чого переїхав до шотландської [[Прем'єр-ліга (Шотландія)|Прем'єр-ліги]]. Провів 7 років у шотландських клубах «[[Данфермлін Атлетік]]» та «[[Сент-Міррен]]». Біллі також грав у турецькій Суперлізі за «[[Генчлербірлігі]]» та «[[Самсунспор]]», а також провів 2 роки в Австралії, де грав за представника [[A-Ліга (Австралія)|А-Ліги]] «[[Перт Глорі]]». Згодом переїхав до Південно-Східної Азії, його придбав клуб [[Чемпіонат Таїланду з футболу|тайської Прем'єр-ліги]] [[Патум Юнайтед|«Бангкок Глесс»]] за нерозкриту плату. У 2014 році, виступаючи за «Кедах», став найкращим бомбардиром у всіх змаганнях Прем’єр-ліги Малайзії, відзначився 23-ма голами у 26 матчах. У 2015 році став найкращим бомбардиром «Сараваку» та фінішував третім найкращим бомбардиром [[Ліга Супер|малайзійської Суперліги]].

== Клубна кар'єра ==
=== Ранні роки ===
Мехмет розпочав кар'єру у «[[Вест Гем Юнайтед]]», де був капітаном команди футбольної академії клубу. В юнацькі роки отримував пропозиції від «Норвіча», «Арсенала», «Мілволла» та «Крістал Пелас», але він вирішив залишитися у «Вест Гем Юнайтед».

8 травня 2013 року підписав контракт з «[[Данфермлін Атлетік]]»<ref>{{cite news|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/teams/d/dunfermline_athletic/3010529.stm|title=Hammers starlet joins Pars|publisher=BBC Sport|date=8 травня 2003|accessdate=4 березня 2022|archive-date=4 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220304220046/http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/teams/d/dunfermline_athletic/3010529.stm}}</ref>. Залишився на лаві запасних у фіналі Кубка Шотландії 2004 року проти «[[Селтік]]а», в якому «Данфермлайн» програв з рахунком 1:3<ref name="cup04">{{cite news|title=Larsson caps Celtic triumph|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_div_1/3736209.stm|publisher=BBC Sport|accessdate=5 вересня 2014|date=22 травня 2004|archive-date=30 червня 2006|archive-url=https://web.archive.org/web/20060630030641/http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_div_1/3736209.stm}}</ref>. У 2005 році перейшов у «[[Сент-Міррен]]».

=== «Сент-Міррен» ===
У своєму першому сезоні допоміг «Сент-Міррену» виграти [[Чемпіоншип (Шотландія)|Перший дивізіон Шотландії]] та отримати підвищення до [[Прем'єр-ліга (Шотландія)|шотландської Прем’єр-ліги]], забив вирішальний м'яч у переможному (2:1) поєдинку проти [[Данді (футбольний клуб)|«Данді»]]<ref name="stm">{{cite news|title=St Mirren 2 – 1 Dundee|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_div_1/4910630.stm|publisher=BBC Sport|accessdate=5 вересня 2014|date=15 квітня 2006|archive-date=4 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220304220057/http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_div_1/4910630.stm}}</ref>. Відзначався голами, завдяки яким «Сент-Міррен» залишився в ПЛШ у 2007/08 та 2008/09. У сезоні 2007/08 років Мехмет почав грати більше, ставав найкращим бомбардиром «Святих»: у сезоні 2007/08 років — з 9-ма голами, 2008/09 — з 11-ма голами та 2009/10 років — з 13-ма голами. У лютому 2008 року продовжив контракт із «Сент-Мірреном» до 2010 року<ref>{{cite news|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/teams/s/st_mirren/7259049.stm|title=Mehmet extends Love Street stay|publisher=BBC Sport|date=22 лютого 2008}}</ref>. Відзначився першим хет-триком у переможному фінальному поєдинку [[Кубок шотландської ліги з футболу|Кубку Шотландської ліги]] проти Дамбартона. 7 березня 2009 року Мехмет відзначився єдиним голом у переможному (1:0) поєдинку на [[Нью Сент-Міррен Парк|«Сент-Міррен Парк»]], в якому реалізував пенальті, вибивши «Селтік» з [[Кубок Шотландії з футболу|Кубку Шотландії]], і відправив клуб «Пейслі» у півфінал турніру. Спочатку «Сент-Міррен» програв «Селтіку» з рахунком 0:7 у поєдинку шотландської Прем'єр-ліги на Паркгед, а тиждень по тому здобув перемогу. У серпні 2009 року відзначився п’ятьма із шести голів «Сент-Міррена» у переможному (6:3) поєдинку [[Кубок шотландської ліги з футболу 2009—2010|Кубку ліги]] над «[[Іст Стерлінгшир]]а»<ref>{{cite news|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_cups/8177216.stm|title=E Stirlingshire 3–6 St Mirren|publisher=BBC Sport|date=2 серпня 2009}}</ref>. 2 лютого 2010 року Мехмет допоміг «Святим» здобути місце у фіналі Кубка Ліги після того, як відзначився голом у півфіналі проти [[Гарт оф Мідлотіан|«Гартс»]], але у вирішальному матчі програв (0:1) проти [[Рейнджерс (футбольний клуб)|«Рейнджерс»]]<ref name="stm1">{{cite news|last1=Campbell|first1=Andy|title=St Mirren 0 – 1 Rangers|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_cups/8576203.stm|publisher=BBC Sport|access-date=5 вересня 2014|date=21 березня 2010|archive-date=30 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170730082632/http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_cups/8576203.stm}}</ref>.

=== «Генчлербірлігі» ===
10 травня 2010 року офіійно оголосили, що Мехмет підписав з турецьким клубом «[[Генчлербірлігі]]» 2-річну угоду з можливістю продовження перебування на один рік<ref>{{cite news|url=http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/s/st_mirren/8673647.stm|title=St Mirren's Mehmet joins Turkish club Genclerbirligi|date=10 травня 2010|work=BBC Sport|accessdate=7 грудня 2010|archive-date=23 січня 2011|archive-url=https://web.archive.org/web/20110123043236/http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/s/st_mirren/8673647.stm}}</ref>. Однак у лютому 2011 року Мехмет домовився про розірвання контракту за згодою сторін з «Генчлербірлігі» через фінансові проблеми, які вплинули на клуб<ref name="Mehmet Staying in Turkey">{{cite web|url=http://www.skysports.com/story/0,19528,11095_6663418,00.html|title=Mehmet Staying in Turkey|date=14 січня 2011|work=Sky Sports News|accessdate=15 січня 2011|archive-date=21 жовтня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20121021195446/http://www.skysports.com/story/0,19528,11095_6663418,00.html}}</ref>. Він провів 19 матчів, забив чотири голи за клуб<ref>{{cite web|url=http://www.tribalfootball.com/articles/trio-spl-clubs-keen-ex-st-mirren-striker-mehmet-1361911|title=Trio of SPL Clubs keen on ex-St Mirren Striker Mehmet|date=4 січня 2011|work=Tribal Football|accessdate=15 січня 2011|archive-date=6 квітня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120406231940/http://www.tribalfootball.com/articles/trio-spl-clubs-keen-ex-st-mirren-striker-mehmet-1361911}}</ref>.

=== «Самсунспор» ===
У березні 2011 року Мехмет підписав контракт з турецьким клубом «[[Самсунспор]]», який опустився до [[Перша ліга Туреччини з футболу|Першої ліги Туреччини]], другого дивізіону турецького футболу, через пункт у його контракті, який не дозволяв йому грати за іншу команду Суперліги протягом одного сезону<ref name="Mehmet Staying in Turkey"/>. У серпні 2011 року Мехмет допоміг «Самсунспору» посісти друге місце в Першій лізі та здобути путівку до турецької Суперліги. Загалом провів 12 матчів за клуб<ref name="sams">{{cite web|title=Billy Mehmet|url=http://irishfootballersineurope.blogspot.co.uk/2012/09/billy-mehmet.html|work=The Wild Geese (Irish footballers in Europe)|accessdate=5 вересня 2014|archive-date=11 червня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150611205236/http://irishfootballersineurope.blogspot.co.uk/2012/09/billy-mehmet.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150611205236/http://irishfootballersineurope.blogspot.co.uk/2012/09/billy-mehmet.html |date=2015-06-11 }}</ref>.

=== «Перт Глорі» ===
5 вересня 2011 року підписав контракт з клубом [[A-Ліга (Австралія)|A-Ліги]] «[[Перт Глорі]]»<ref>{{cite web|url=http://www.skysports.com/story/0,19528,11688_7152386,00.html |title=Mehmet shunned Brit return |publisher=Sky Sports |accessdate=10 грудня 2015}}</ref>. Після вражаючої передсезонної підготовки, відзначився єдиним голом у програному (0:1) проти [[Аделаїда Юнайтед|«Аделаїди Юнайтед»]] у поєдинку 1-го туру в Перті. У вище вказаному сезоні провів 29 матчів у чемпіонаті, відзначився 8-ма голами та допоміг «Перт Глорі» посісти друге місце в чемпіонаті.

=== «Бангкок Глесс» ===
18 січня 2013 року розірвав свій контракт з «Перт Глорі» з А-Ліги після того, як погодився підписати контракт з «Бангкок Гласс» з таїландської [[Чемпіонат Таїланду з футболу|Прем'єр-ліги]]. Біллі Мехмет забив м'яч у своєму першому передсезонному матчі за Бангкок Гласс проти «Сінгапур Ермі Форсез», в якому переміг з рахунком (3:1) на стадіоні Лео. Мехмет дебютував за «Бангкок Гласс» 3 лютого 2013 року в програному (0:1) поєдинку проти «Сонгкхла Юнайтед»<ref>{{cite web |url=http://www.thaipremierleague.co.th/resultReportTPL.php?MatchNumber=8 |title=TPL |publisher=Thai Premier League |access-date=10 грудня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20151211090402/http://thaipremierleague.co.th/resultReportTPL.php?MatchNumber=8 |archivedate=11 December 2015 }}</ref>.

Провів лише сім матчів у чемпіонаті та відзначився одним голом, Мехмет та [[Патум Юнайтед|«Бангкок Глесс»]] погодилися розірвати контракт за взаємною згодою сторін 13 червня 2013 року через особисті причини Біллі.

=== «Демпо» ===
Незабаром після від’їзду з Бангкок Глесс, Мехмет перебрався в індійський клуб [[Демпо (футбольний клуб)|«Демпо»]]. [[Панаджі|Панаджський]] клуб з І-ліги (вищого дивізіону Індії) оголосив про підписання контракту з ірландцем 10 липня<ref>{{cite web |url=http://www.sportskeeda.com/2013/06/10/former-west-ham-academy-product-billy-mehmet-joins-dempo-sc/ |title=Former West Ham academy product Billy Mehmet joins Dempo SC |website=Sportskeeda.com |date=10 червня 2013 |access-date=10 грудня 2015 |archive-date=2 листопада 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131102154731/http://www.sportskeeda.com/2013/06/10/former-west-ham-academy-product-billy-mehmet-joins-dempo-sc/ }}</ref>. Мехмет дебютував за «Демпо» 22 липня 2013 року, в програному (0:3) виїзному поєдинку проти «Шиллонг Лайонг».<ref>{{cite web|title=DEMPO 0 – 3 SHILLONG LAJONG|url=https://int.soccerway.com/matches/2013/09/22/india/i-league/dempo-sports-club/lajong-sc/1585276/?ICID=PL_MS_05|publisher=Soccerway|accessdate=24 вересня 2013|archive-date=1 травня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180501232147/https://int.soccerway.com/matches/2013/09/22/india/i-league/dempo-sports-club/lajong-sc/1585276/?ICID=PL_MS_05}}</ref>. За півроку перебування в Індії забив сім поєдинків у 16 матчах за клуб.

=== «Кедах» ===
У лютому 2014 року Мехмет підписав контракт з клубом малайзійської Прем'єр-ліги «Кедах» на сезон 2014 року<ref>{{cite web |url=http://www.goal.com/en-my/news/3891/features/2013/11/19/4416925/transfer-news-kedah-eye-foreign-imports |title=Transfer News: Kedah eye foreign imports |website=Goal.com |date=19 листопада 2013 |accessdate=10 грудня 2015 |archive-date=24 вересня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150924151648/http://www.goal.com/en-my/news/3891/features/2013/11/19/4416925/transfer-news-kedah-eye-foreign-imports }}</ref>. Одразу ж позитивно вплинув на свою нову команду, відзначився шістьма голами у своїх перших чотирьох матчах та отримав нагороду «Найкращий гравець місяця». Мехмет став найкращим бомбардиром клубу, з 23-ма голами у 26 матчах<ref>{{cite web|title=In-form Mehmet nets Kedah's Player of the Month gong|url=http://theemeraldexiles.com/2014/02/19/in-form-mehmet-nets-kedahs-player-of-the-month-gong/|publisher=The Emerald Exiles|accessdate=5 вересня 2014|date=19 лютого 2014|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140905174906/http://theemeraldexiles.com/2014/02/19/in-form-mehmet-nets-kedahs-player-of-the-month-gong/|archivedate=5 September 2014}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140905174906/http://theemeraldexiles.com/2014/02/19/in-form-mehmet-nets-kedahs-player-of-the-month-gong/ |date=2014-09-05 }}</ref>.

=== «Саравак» ===
Наприкінці сезону 2014 року вирішив перейти до клубу малайзійської Суперліги «Саравак». Біллі також отримав пропозицію від іншого представника Суперліги, «Перака», але він обрав «Саравак». Вдало провів передсезонний збірн, відзначився голом у своїй дебютній грі за «Саравак». Мехмет забив 8 м'ячів перед сезоном у складі Саравака. Також відзначився голом у своєму першому матчі в стартоаому складі, а також у двох наступних матчах малайзійській Суперліги з «Сараваком». Завершив сезон 2015 року як найкращий бомбардир «Саравака» та став 3-м найкращим бомбардиром малайзійської Суперліги 2015 року. По завершенні терміну дії контракту залишив клуб.

=== «Тампінс Роверс» ===
По завершенні контракту з «Сараваком» відмовився від пропозицій малайзійських та індонезійських клубів, натомість уклав договір з представником сінгапурзької С-Ліги «[[Тампінс Роверс]]». Головний тренер «Тампінс» Сундрам хотів підписати Мехмета, коли він очолював «Негері» з малайзійській Суперліги, але спроба завершилася невдало, оскільки Мехмет підписав контракт з «Сараваком».

=== ДПММ ===
Спочатку стало відомо, що по завершенні С-Ліги 2016 Біллі залишить срібного призера вище вказаного турніру «Тампінс Роверс» та перейде до брунейського ДПММ<ref>{{cite web|title=Mehmet transferring to DPMM|url=http://www.fourfourtwo.com/sg/features/sleague-transfer-round-tampines-get-busy?page=0%2C2|accessdate=28 грудня 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20161223162511/http://www.fourfourtwo.com/sg/features/sleague-transfer-round-tampines-get-busy?page=0,2|archivedate=23 December 2016}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161223162511/http://www.fourfourtwo.com/sg/features/sleague-transfer-round-tampines-get-busy?page=0,2 |date=2016-12-23 }}</ref><ref>{{cite web|title=Making do without Mehmet|url=http://www.fourfourtwo.com/sg/news/tampines-lose-import-clark-freak-accident-sign-madhu-mohana|accessdate=28 грудня 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20161228195524/http://www.fourfourtwo.com/sg/news/tampines-lose-import-clark-freak-accident-sign-madhu-mohana|archivedate=28 December 2016}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161228195524/http://www.fourfourtwo.com/sg/news/tampines-lose-import-clark-freak-accident-sign-madhu-mohana |date=2016-12-28 }}</ref>. Першим голом за брунейський клуб відзначився 2 квітня 2017 року проти «Хуган Юнайтед». У червні 2017 року залишив клуб<ref>[http://www.tnp.sg/sports/singapore-football/kean-banks-chilean-duo-spark-dpmm-revival Kean banks on Chilean duo to spark DPMM revival]‚ tnp.sg, 16 June 2017</ref>.

=== «Меріт Альсанак» ===
6 липня 2017 року підписав контракт з північнокіпрським клубом «Меріт Альсанак Єшилова»<ref>{{cite news | title = Billy Mehmet, artık resmen Merit Yeşilova'lı..! | url = http://www.arenasporkolik.com/futbol/billy-mehmet-artik-resmen-merit-yesilovali-h15823.html | publisher = arenasporkolik.com | date = 6 July 2017 | accessdate = 5 березня 2022 | archive-date = 5 березня 2022 | archive-url = https://web.archive.org/web/20220305130432/https://www.arenasporkolik.com/futbol/billy-mehmet-artik-resmen-merit-yesilovali-h15823.html }}</ref>. 11 серпня відзначився двома голами в товариському матчі проти «Бостанджі Багджила»<ref>{{cite news | title = Lua Lua'lı Yeşilova 3'ledi..! | url = http://www.arenasporkolik.com/futbol/lua-luali-yesilova-3ledi-3-0-h16501.html | publisher = arenasporkolik.com | date = 11 August 2017 | accessdate = 5 березня 2022 | archive-date = 30 серпня 2019 | archive-url = https://web.archive.org/web/20190830115848/http://www.arenasporkolik.com/futbol/lua-luali-yesilova-3ledi-3-0-h16501.html }}</ref>.

== Кар'єра в збірній ==
Біллі отримав право виступати за [[Збірна Ірландії з футболу|Республіку Ірландію]] через свого ірландського діда по материнській лінії. Виступав за [[Збірна Ірландії з футболу|молодіжну збірну Ірландії]], у футболці якої в квітні 2004 року дебютував проти [[Молодіжна збірна Польщі з футболу|Польщі]]. Мехмет також мав право виступати за Англії, Кіпр та Туреччину, оскільки його мати наполовину англійка, наполовину ірландка, а батько — кіпріот.

Отримав виклик від [[Збірна Північного Кіпру з футболу|національної збірної Північного Кіпру]] напередодні старту чемпіонату світу КонІФА 2018 року<ref>{{cite web|url=http://www.conifa.org/en/wp-content/uploads/2018/05/Paddy-Power-CONIFA-WFC-2018-Team-Lists-All-Teams-No-MB.pdf|title=Paddy Power CONIFA World Football Cup 2018 Team List|publisher=CONIFA|accessdate=3 травня 2018|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180504011256/http://www.conifa.org/en/wp-content/uploads/2018/05/Paddy-Power-CONIFA-WFC-2018-Team-Lists-All-Teams-No-MB.pdf|archivedate=4 May 2018}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180504011256/http://www.conifa.org/en/wp-content/uploads/2018/05/Paddy-Power-CONIFA-WFC-2018-Team-Lists-All-Teams-No-MB.pdf |date=2018-05-04 }}</ref>. 31 травня 2018 року відзначився голом у своєму дебютному матчі за Північний Кіпр, відзначився першим голом в нічийному (1:1) поєдинку з [[Збірна Закарпаття з футболу|Карпатальєю]]<ref>{{cite web|url=http://www.conifa.org/en/2018/06/01/wfc-2018-recap-day-1-may-31/#ncy-kar|title=WFC 2018 Recap – Day 1 (May 31)|publisher=CONIFA|date=1 червня 2018|accessdate=1 червня 2018|archive-date=2 червня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180602164407/http://www.conifa.org/en/2018/06/01/wfc-2018-recap-day-1-may-31/#ncy-kar}}</ref>.

== Особисте життя ==
Біллі народився в [[Лондон]]і у матері англійського та ірландського походження, а також батька турка-кіпріота.

== Статистика виступів ==
=== Клубна ===
{{updated|15 травня 2017}}

{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Сезон
!colspan="3"|Ліга
!colspan="3"|[[Кубок Шотландії з футболу|Кубок Шотландії]]
!colspan="3"|[[Кубок шотландської ліги з футболу|Кубок ліги]]
!colspan="3"|Фінали
!colspan="3"|Азія
!colspan="3"|Загалом
|-
!Матчі
!Голи
!Асисти
!Матчі
!Голи
!Асисти
!Матчі
!Голи
!Асисти
!Матчі
!Голи
!Асисти
!Матчі
!Голи
!Асисти
!Матчі
!Голи
!Асисти
|-
| rowspan="2"|[[Данфермлін Атлетік|«Данфермлін»]]
|[[Чемпіонат Шотландії з футболу 2003—2004|2003–04]]
|18||1||-||1||-||-||2||-||-||-||-||-||-||-||-||21||1||-
|-
|[[Чемпіонат Шотландії з футболу 2004—2005|2004–05]]
||31||2||-||-||-||-||2||1||-||-||-||-||-||-||-||33||3||-
|-

|-
| rowspan="5"|«[[Сент-Міррен]]»
|2005–06
|31||2||-||2||-||-||2||-||-||-||-||-||-||-||-||35||2||-
|-
|[[Чемпіонат Шотландії з футболу 2006—2007|2006–07]]
||25||2||-||-||-||-||2||2||-||-||-||-||-||-||-||25||4||-
|-
|2007–08
||37||6||5||5||2||-||1||0||-||-||-||-||-||-||-||43||8||3
|-
|2008–09
||34||10||6||4||2||1||2||3||-||-||-||-||-||-||-||40||15||4
|-
|2009–10
||37||9||12||3||2||1||5||6||-||-||-||-||-||-||-||45||17||8
|-
| rowspan="2"|«[[Перт Глорі]]»
|2011–12
|28||9||4||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||-||-||-||28||9||1
|-
|2012–13
|14||5||3||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||-||-||-||14||5||1
|-
|[[Патум Юнайтед|«Бангкок Глесс»]]
|2013
|4||2||2||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||-||-||-||4||2||2
|-
||«Кедах»
|2014
|26||23||13||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||-||-||-||26||23||13
|-
||«Саравак»
|2015
|25||15||15||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||-||-||-||25||15||15
|-
||«[[Тампінс Роверс]]»
|2016
|22||11||16||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||7||9||5||29||20||21
|-
||ДПММ
|2017
|8||2||0||-||-||-||-||-||-|||-||-||-||0||0||0||8||2||0
|-!colspan="3"|Загалом
!!!!!267!!94!!70!!15!!6!!2!!16!!12!!0!!0!!0!!0!!0!!0!!0!!344!!126!!70
|}

== Досягнення ==
=== Клубні ===
;«Данфермлін Атлетік»
* {{Прапорець|SCO}} '''[[Кубок Шотландії з футболу|Кубок Шотландії]]'''
** [[Файл:Cup Finalist.png]] Фіналіст (1): [[Кубок Шотландії з футболу 2003—2004|2003/04]]<ref name="cup04"/>

;«Сент-Міррен»
* {{Прапорець|SCO}} '''[[Перший дивізіон шотландської футбольної ліги]]'''
** [[Файл:Gold medal icon.svg|15px]] Чемпіон (1): 2005/06<ref name="stm"/>
* {{Прапорець|SCO}} '''[[Шотландський кубок виклику]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (1): 2005/06<ref>{{cite news|title=St Mirren 2–1 Hamilton Accies|url=http://news.bbc.co.uk/sport1/hi/football/scot_cups/4403942.stm|publisher=BBC Sport|access-date=5 вересня 2014|date=6 листопада 2005|archive-date=25 жовтня 2012|archive-url=https://www.webcitation.org/6BgSWSL8h?url=http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/scot_cups/4403942.stm}}</ref>
* {{Прапорець|SCO}} '''[[Кубок шотландської ліги з футболу|Кубок шотландської ліги]]'''
** [[Файл:Cup Finalist.png]] Фіналіст (1): [[Кубок шотландської ліги з футболу 2009—2010|2010]]<ref name="stm1"/>

;«Самсунспор»
* {{Прапорець|TUR}} '''[[Перша ліга Туреччини з футболу|Перша ліга Туреччини]]'''
** [[Файл:Silver medal icon.svg|15px]] Срібний призер (1): 2010/11<ref name="sams"/>

;«Перт Глорі»
* {{Прапорець|AUS}} '''Великий фінал А-Ліги'''
** [[Файл:Cup Finalist.png]] Фіналіст (1): 2012

;«Кедах»
* {{Прапорець|MYS}} '''[[Кубок Малайзії з футболу|Кубок Малайзії]]'''
** [[Файл:Cup Finalist.png]] Фіналіст (1): 2014
* Золота бутса клубу

;«Саравак»
* {{Прапорець|MYS}} '''[[Кубок Малайзії з футболу|Кубок Малайзії]]'''
** 1/4 фіналу (1): 2015
* Золота бутса клубу

;«Тампінс Роверс»
* {{Прапорець|SGP}} '''Кубок Сінгапуру'''
** [[Файл:Cup Finalist.png]] Фіналіст (1): 2016
* {{Прапорець|SGP}} '''[[С.Ліга]]'''
** [[Файл:Silver medal icon.svg|15px]] Срібний призер (1): 2016
* '''[[Кубок АФК]]'''
** 1/4 фіналу (1): 2016
* {{Прапорець|SGP}} '''Кубок ліги Сінгапуру'''
** 1/4 фіналу (1): 2016
* Золота бутса клубу

=== У збірній ===
;Північний Кіпр
* Чемпіонат світу КонІФА
** [[Файл:Silver medal icon.svg|15px]] Срібний призер (1): 2018

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://www.ktff.org/InfoBank/PlayerDetails/17147 Візитна картка футболіста на офіційному сайті Футбольної асоціації Північного Кіпру] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220304115923/http://www.ktff.org/InfoBank/PlayerDetails/17147 |date=4 березня 2022 }} {{ref-tr}}
* {{soccerway|billy-mehmet/1100}}
* {{transfermarkt|12637}}
* {{Zerozero profile|33642}}
* {{Soccerbase}}
* [https://www.soccerpunter.com/player/171752/Billy-Osman-Mehmet Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220304115921/https://www.soccerpunter.com/player/171752/Billy-Osman-Mehmet |date=4 березня 2022 }} на сайті soccerpunter.com
* [https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/26447-billy-mehmet Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220304130317/https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/26447-billy-mehmet |date=4 березня 2022 }} на сайті footballdatabase.eu
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/billy-mehmet/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220304115921/https://www.worldfootball.net/player_summary/billy-mehmet/ |date=4 березня 2022 }} на сайті worldfootball.net
* [https://fbref.com/en/players/c6947fbb/Billy-Mehmet Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220304115920/https://fbref.com/en/players/c6947fbb/Billy-Mehmet |date=4 березня 2022 }} на сайті fbref.com

{{DEFAULTSORT:Мехмет, Біллі}}
[[Категорія:Уродженці Лондона]]
[[Категорія:Ірландські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Ірландії з футболу]]
[[Категорія:Ірландські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Австралії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Таїланді]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Індії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Туреччині]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Малайзії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Сінгапурі]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Брунеї]]
[[Категорія:Футболісти «Данфермлін Атлетік»]]
[[Категорія:Футболісти «Сент-Міррена»]]
[[Категорія:Футболісти «Генчлербірлігі»]]
[[Категорія:Футболісти «Самсунспора»]]
[[Категорія:Футболісти «Перт Глорі»]]
[[Категорія:Футболісти «Бангкок Глесс»]]
[[Категорія:Футболісти «Демпо»]]
[[Категорія:Футболісти ДПММ]]
[[Категорія:Футболісти «Кедаха»]]
[[Категорія:Футболісти «Саравака»]]
[[Категорія:Англійці ірландського походження]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Північному Кіпрі]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Біллі Осман Мехмет

Вага: 82 кг

Громадянство: Ірландія · Північний Кіпр

Позиція: нападник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Меріт Альсанак»

title: Юнацькі клуби

«Вест Гем Юнайтед»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Данфермлін Атлетік» · 49 · (3)

«Сент-Міррен» · 161 · (20)

«Генчлербірлігі» · 14 · (2)

«Самсунспор» · 11 · (2)

«Перт Глорі» · 42 · (10)

«Бангкок Глесс» · 3 · (0)
«Демпо» · 8 · (1)

«Кедах» · 26 · (15)

«Саравак» · 25 · (10)

«Тампінс Роверс» · 22 · (12)

ДПММ · 5 · (1)

2017—н.ч.: «Меріт Альсанак» · 85 · (25)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Ірландія (U-19) · Північний Кіпр · 6 (1) · 5 (4)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Гулак-Артемовський Петро Петрович
Петро́ Петро́вич Гула́к-Артемо́вський (16 (27) січня 1790, Городище, нині Черкаська область — 1 (13) жовтня 1865, Харків) — український письменник, науковець, перекладач, поет, байкар.

## Життєпис
Народився 16 (27) січня 1790 року в містечку Городищі Київської губернії (нині Черкаська область, Україна) в сім'ї священника. Не закінчивши академію, у 1813 році почав викладати в приватних пансіонах Бердичева, вчителював у будинках багатих польських поміщиків.
1817 року переїхав до Харкова та вступив до університету вільним слухачем словесного факультету, і тоді ж, завдяки заступництву попечителя Харківського навчального округу графа Потоцького, затверджений Радою університету лектором польської мови.
1820 року йому було доручено викладання також російської історії, географії та статистики.
1821 року склав кандидатський і магістерський іспити, захистив дисертацію на тему «О пользе истории вообще и преимущественно отечественной и о способе преподавания последней» і здобув ступінь магістра. Через два роки був обраний ад'юнктом російської історії та статистики, у 1825 році — екстраординарним; у 1828 році — ординарним професором. У 1831 і 1833 роках — секретар етико-політичного відділення, член училищного комітету при Харківському університеті. З 1841 р. до виходу у відставку в 1849 р. — ректор Харківського університету
1855 року обраний почесним членом Харківського університету. Крім того, з 1818 викладав французьку мову в Харківському і Полтавському інституті благородних дівчат, а з 1827 року також керував навчальною частиною Полтавського інституту шляхетних дівчат. Він належав до числа засновників «Українського журналу».
Був членом Московського товариства аматорів російської словесності, Королівського товариства друзів науки у Варшаві.
Помер Гулак-Артемовський 13 жовтня 1865 р., під час ранкового богослужіння. Похований у Харкові на першому міському кладовищі. Нині там Молодіжний парк.

## Творчість
До творчого доробку П. Гулака-Артемовського належать байки (байка-казка, байка-приказка), притчі, вірші, послання, балади. Гулак-Артемовський заклав основи нової байки, дав перші зразки романтичної балади, збагатив літературну мову, показав приклад майстерного віршування.
Перші поетичні спроби П. Гулака-Артемовського припадають на період перебування його в Київській академії та на Волині. 1813 року він здійснив пародійний переспів російською мовою у піднесено-патетичному тоні антиклерикальної поеми Буало «Налой» (він сам знищив текст 1826 року). Приблизно в той самий час він написав оригінальний вірш «Мудрость» (опубліковано в 1819 p.), позначений твердою впевненістю в мудрості й милості Провидіння.
1817 року почав друкуватися в журналі «Український вісник», де були опубліковані його переклади класиків світової літератури: Жана Жака Руссо, Джона Мільтона, Адама Міцкевича, Йоганна Вольфганга Гете, Горація та інших.
1818 р. — байка «Пан та собака» — найгостріший твір української літератури ХІХ століття. «Пан та Собака» («Украинский вестник»), написана на основі фабульної канви чотирирядкової байки І. Красіцького «Pan і Pies» та окремих епізодів іншого його твору — сатири «Pan niewart slugi». Ця «казка» Гулака-Артемовського відіграла помітну роль в розвитку жанру байки на Україні. Це була, по суті, перша українська літературна (віршова) байка, написана із свідомою орієнтацією поета на фольклор, на живу розмовну мову. Ідейний зміст співзвучний тогочасним прагненням проти кріпацтва, проти ставлення до кріпака, як до робочої худоби. В основі байки — соціальний конфлікт між Паном і кріпаком (в алегоричному образі собаки Рябка).
1819 р. — письменник опублікував в «Украинском вестнике» ще дві байки — «Солопій та Хівря, або Горох при дорозі» і «побрехеньку» «Тюхтій та Чванько».
1820 р. — цикл байок-«приказок»: «Дурень і Розумний», «Цікавий і Мовчун», «Лікар і Здоров'я» («першоджерело» — приповідки І. Красіцького).
У 1827 р. Гулак-Артемовський написав ще три байки — «Батько та Син», «Рибка», «Дві пташки в клітці». Цей, останній, цикл байок Гулака-Артемовського також пов'язаний з творчістю Красіцького.
Інтенсивне формування і зростання П. Гулака-Артемовського як письменника відбувається після переїзду до Харкова, де він одразу ж активно включається в культурне життя, основним осередком якого був університет, зав'язує дружні контакти з Г. Квіткою-Основ'яненком, Р. Гонорським, Є. Філомафітським та іншими діячами культури, починає систематично виступати на сторінках «Украинского вестника» з перекладними й оригінальними творами різних жанрів. Виступи письменника в «Украинском журнале» свідчать про пошуки нової естетики. Крім двох віршів «Чаяние души христианской» та перекладу уривка з поеми «Суд Любуши» — «Царский стол (Древнєє чешское предание)», Гулак-Артемовський опублікував там перекладні статті «О поэзии и красноречии», «О поэзии и красноречии на Востоке» (продовження першої) і «О поэзии и красноречии в древних и в особенности у греков и римлян».
Був одним з лідерів гуртка Харківських романтиків.
Петро Гулак-Артемовський ввів в українську літературу жанр романтичної балади. Його кращі твори українською мовою написані в дусі естетики просвітницького реалізму.
В історії української літератури значення Гулака-Артемовського визначається його положенням наступного за Котляревським поета, який, використовуючи творчі методи останнього (бурлеск, травестія), спробував ввести в українську літературу низку нових жанрів (балади: «Твардовський» (опублікована в журналі «Славянин» в 1827 році), «Рибалка»).
З кінця 20-х pp. Гулак-Артемовський відходить від активної літературної діяльності, пише лише принагідне, здебільшого у зв'язку з пам'ятними подіями в його службовому і родинному житті.
Помітну увагу приділяє Гулак-Артемовський питанням міжслов'янських мовно-літературних взаємин, фольклорно-етнографічному вивченню слов'янських народів. Показовою з цього погляду є складена ним «Инструкция в руководство г. адъюнкту Срезневскому по случаю назначаемого для него путешествия по славянских землях с целию изучения славянских наречий и их литературы» (1839).

## Ушанування
На честь 213-річчя від дня заснування Харківського національного університету поблизу університету встановлено пам'ятник авторства Олександра Рідного.
В багатьох населених пунктах України є вулиця Гулака-Артемовського, у Києві є вулиця Гулаків-Артемовських.

## Твори
- Батько та син (1827)
- Дві пташки в клітці [Архівовано 26 січня 2019 у Wayback Machine.] (1827)
- Пан та собака [Архівовано 26 січня 2019 у Wayback Machine.] (1818)
- Справжня добрість [Архівовано 26 січня 2019 у Wayback Machine.] (1817)
- Цікавий і мовчун [Архівовано 26 січня 2019 у Wayback Machine.] (1820)
- Рибалка (1827)

### Вибрані твори
- Гулак-Артемовський П. Твори / П. Гулак-Артемовський ; ред., вступ. ст. та прим. І. Айзенштока. — Харків: Держ. вид-во України, 1927. — 383 с., 1 арк. портр. — (Бібліотека українських класиків). [Архівовано 17 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Гулак-Артемовський П. Вибрані твори / П. Гулак-Артемовський. — Київ: Держ. літ. вид-во, 1939. — 60, 3 с., 1 арк. портр. — (Шкільна бібліотека). [Архівовано 3 листопада 2019 у Wayback Machine.]
- Гулак-Артемовський П. Пан та собака: (байка) / П. Гулак-Артемовський. — Харків: Укр. держ. вид-во, 1944. — 12 с. [Архівовано 24 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Гулак-Артемовський П. Вибрані твори / П. П. Гулак-Артемовський. — Київ: Держ. вид-во худож. літ., 1950. — 89 с. : портр. [Архівовано 19 січня 2021 у Wayback Machine.]

title: Гулак-Артемовський Петро Петрович

wikitext:
{{othernames|Гулак-Артемовський}}
{{Письменник
|Ім'я = Петро Петрович Гулак-Артемовський
|Ширина =
|Підпис =
|Ім'я при народженні =
|Псевдоніми = <!--|Дата народження = 27.1.1790(16)-->
|Місце народження = [[Городище (Черкаська область)|Городище]], [[Київська губернія]], [[Російська імперія]]
|Дата смерті = 13.10.1865(1)
|Місце смерті = [[Харків]], [[Російська імперія]]
|Поховання = Перше міське кладовище (нині [[Молодіжний парк (Харків)|Молодіжний парк]]) в [[Харків|Харкові]]
|Громадянство =
|Рід діяльності = [[поезія]], [[проза]]
|Роки активності = [[1817]]-[[1865]]
|Напрямок =
|Жанр =
|Magnum opus =
|Премії =
|Сайт =
|зображення = Гулак-Артемовський П.jpg
}}

'''Петро́ Петро́вич Гула́к-Артемо́вський '''({{ДН|27|1|1790|16}}, [[Городище (Черкаська область)|Городище]], нині [[Черкаська область]] — {{ДС|13|10|1865|1}}, [[Харків]]) — український [[письменник]], [[науковець]], [[перекладач]], [[поет]], байкар.

== Життєпис ==
[[Файл:POL_COA_Łuk.svg|міні|ліворуч|100пкс|<small>Родовий герб Гулака-Артемовського «Лук»</small>]]

Народився {{ДН|27|1|1790|16}} року<!--https://www.familysearch.org/search/ark:/61903/1:1:6X75-C686--> в містечку [[Городище (Черкаська область)|Городищі]] [[Київська губернія|Київської губернії]] (нині [[Черкаська область]], [[Україна]]) в сім'ї священника. Не закінчивши академію, у [[1813]] році почав викладати в приватних пансіонах [[Бердичів|Бердичева]], вчителював у будинках багатих польських поміщиків.

[[1817]] року переїхав до [[Харків|Харкова]] та вступив до [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|університету]] вільним слухачем словесного факультету, і тоді ж, завдяки заступництву попечителя Харківського навчального округу графа Потоцького, затверджений Радою університету лектором польської мови.

[[1820]] року йому було доручено викладання також російської історії, географії та статистики.

[[1821]] року склав кандидатський і магістерський іспити, захистив дисертацію на тему «О пользе истории вообще и преимущественно отечественной и о способе преподавания последней» і здобув ступінь магістра. Через два роки був обраний ад'юнктом російської історії та статистики, у 1825 році — екстраординарним; у 1828 році — ординарним професором. У 1831 і 1833 роках — секретар етико-політичного відділення, член училищного комітету при Харківському університеті. З 1841 р. до виходу у відставку в 1849 р. — ректор [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківського університету]]

[[Файл:Могила Гулака-Артемовського П.П., письменника.JPG|міні|270пкс|Могила Петра Гулака-Артемовського]]

[[1855]] року обраний почесним членом Харківського університету. Крім того, з 1818 викладав французьку мову в Харківському і Полтавському інституті благородних дівчат<ref>{{Cite web|url=https://uinp.gov.ua/istorychnyy-kalendar/sichen/27/1790-narodyvsya-petro-gulak-artemovskyy-klasyk-ukrayinskogo-pysmenstva|title=1790 – народився Петро Гулак-Артемовський, класик українського письменства|website=Український інститут Національної пам'яті|language=укр.|access-date=23 квітня 2024}}</ref>, а з 1827 року також керував навчальною частиною Полтавського інституту шляхетних дівчат. Він належав до числа засновників «[[Український журнал (1824-1825)|Українського журналу]]».

Був членом Московського товариства аматорів російської словесності, Королівського товариства друзів науки у [[Варшава|Варшаві]].

Помер Гулак-Артемовський 13 жовтня 1865 р., під час ранкового богослужіння. Похований у Харкові на першому міському кладовищі. Нині там [[Молодіжний парк (Харків)|Молодіжний парк]]<ref>{{Cite book
|title=Українські письменники та їх твори. 9 клас
|year=2009
|publisher=Видавництво "Ранок"
|location=Харків
|pages=203
|language=укр.
|isbn=978-966-672-673-8
}}</ref>.

== Творчість ==

До творчого доробку П. Гулака-Артемовського належать [[Байка|байки]] ([[байка-казка]], [[байка-приказка]]), [[Притча|притчі]], [[вірш]]і, [[послання]], [[Балада|балади]]. Гулак-Артемовський заклав основи нової байки, дав перші зразки романтичної балади, збагатив літературну мову, показав приклад майстерного віршування.

Перші поетичні спроби П. Гулака-Артемовського припадають на період перебування його в [[Київська Академія|Київській академії]] та на [[Волинь|Волині]]. 1813 року він здійснив пародійний переспів російською мовою у піднесено-патетичному тоні антиклерикальної поеми Буало «Налой» (він сам знищив текст 1826 року). Приблизно в той самий час він написав оригінальний вірш «Мудрость» (опубліковано в 1819 p.), позначений твердою впевненістю в мудрості й милості Провидіння.

1817 року почав друкуватися в журналі «[[Украинский Вестник|Український вісник]]», де були опубліковані його переклади класиків світової літератури: [[Жан-Жак Руссо|Жана Жака Руссо]], [[Джон Мільтон|Джона Мільтона]], [[Адам Міцкевич|Адама Міцкевича]], [[Йоганн Вольфганг Гете|Йоганна Вольфганга Гете]], [[Горацій|Горація]] та інших.

1818 р. — байка «Пан та собака» — найгостріший твір української літератури [[XIX століття|ХІХ століття]]. «Пан та Собака» («Украинский вестник»), написана на основі фабульної канви чотирирядкової байки І. Красіцького «Pan і Pies» та окремих епізодів іншого його твору — сатири «Pan niewart slugi». Ця «казка» Гулака-Артемовського відіграла помітну роль в розвитку жанру байки на Україні. Це була, по суті, перша українська літературна (віршова) байка, написана із свідомою орієнтацією поета на фольклор, на живу розмовну мову. Ідейний зміст співзвучний тогочасним прагненням проти кріпацтва, проти ставлення до кріпака, як до робочої худоби. В основі байки — соціальний конфлікт між Паном і кріпаком (в алегоричному образі собаки Рябка).

1819 р. — письменник опублікував в «Украинском вестнике» ще дві байки — «Солопій та Хівря, або Горох при дорозі» і «побрехеньку» «Тюхтій та Чванько».

1820 р. — цикл байок-«приказок»: «Дурень і Розумний», «Цікавий і Мовчун», «Лікар і Здоров'я» («першоджерело» — приповідки І. Красіцького).

У 1827 р. Гулак-Артемовський написав ще три байки — «Батько та Син», «Рибка», «Дві пташки в клітці». Цей, останній, цикл байок Гулака-Артемовського також пов'язаний з творчістю Красіцького.

Інтенсивне формування і зростання П. Гулака-Артемовського як письменника відбувається після переїзду до [[Харків|Харкова]], де він одразу ж активно включається в культурне життя, основним осередком якого був університет, зав'язує дружні контакти з [[Квітка-Основ'яненко Григорій Федорович|Г. Квіткою-Основ'яненком]], Р. Гонорським, Є. Філомафітським та іншими діячами культури, починає систематично виступати на сторінках [[Украинскій Вестникъ|«Украинского вестника»]] з перекладними й оригінальними творами різних жанрів. Виступи письменника в «Украинском журнале» свідчать про пошуки нової естетики. Крім двох віршів «Чаяние души христианской» та перекладу уривка з поеми «Суд Любуши» — «Царский стол (Древнєє чешское предание)», Гулак-Артемовський опублікував там перекладні статті «О поэзии и красноречии», «О поэзии и красноречии на Востоке» (продовження першої) і «О поэзии и красноречии в древних и в особенности у греков и римлян».

Був одним з лідерів гуртка [[Харківські романтики|Харківських романтиків]].

Петро Гулак-Артемовський ввів в українську літературу жанр романтичної балади. Його кращі твори українською мовою написані в дусі естетики просвітницького реалізму.

В історії української літератури значення Гулака-Артемовського визначається його положенням наступного за [[Котляревський Іван Петрович|Котляревським]] поета, який, використовуючи творчі методи останнього ([[бурлеск]], [[травестія]]), спробував ввести в українську літературу низку нових жанрів ([[Балада|балади]]: «Твардовський» (опублікована в журналі «Славянин» в 1827 році), «Рибалка»).

З кінця 20-х pp. Гулак-Артемовський відходить від активної літературної діяльності, пише лише принагідне, здебільшого у зв'язку з пам'ятними подіями в його службовому і родинному житті.<ref>{{Cite book
|title=Українські письменники та їх твори. 9 клас
|year=2009
|publisher=Видавництво "Ранок"
|location=Харків
|pages=203
|language=укр.
|isbn=979-966-672-673-8
}}</ref>

Помітну увагу приділяє Гулак-Артемовський питанням міжслов'янських мовно-літературних взаємин, фольклорно-етнографічному вивченню слов'янських народів. Показовою з цього погляду є складена ним «Инструкция в руководство г. адъюнкту Срезневскому по случаю назначаемого для него путешествия по славянских землях с целию изучения славянских наречий и их литературы» (1839).

== Ушанування ==
[[Файл:Пам'ятник Гулаку-Артемовському.jpg|міні|праворуч|250пкс|Пам'ятник Гулаку-Артемовському в Харкові]]
На честь 213-річчя від дня заснування [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківського національного університету]] поблизу університету встановлено пам'ятник авторства [[Рідний Олександр Миколайович|Олександра Рідного]].

В багатьох населених пунктах України є [[вулиця Гулака-Артемовського]], у Києві є [[вулиця Гулаків-Артемовських]].

== Твори ==
* [[iarchive:vEvr1827 21 24/page/n129|Батько та син]] (1827)
* [https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/DviPtashkyVKlitci.html Дві пташки в клітці] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190126113921/https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/DviPtashkyVKlitci.html |date=26 січня 2019 }} (1827)
* [https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/PanTaSobaka.html Пан та собака] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190126164252/https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/PanTaSobaka.html |date=26 січня 2019 }} (1818)
* [https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/SpravzhnjaDobrist.html Справжня добрість] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190126164240/https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/SpravzhnjaDobrist.html |date=26 січня 2019 }} (1817)
* [https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/CikavyjIMovchun.html Цікавий і мовчун] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190126164224/https://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/G/GulakArtemovkyP/Verses/CikavyjIMovchun.html |date=26 січня 2019 }} (1820)
* [[iarchive:vEvr1827 17 20/page/n295|Рибалка]] (1827)

=== Вибрані твори ===
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11441 Гулак-Артемовський П. Твори / П. Гулак-Артемовський ; ред., вступ. ст. та прим. І. Айзенштока. — Харків: Держ. вид-во України, 1927. — 383 с., 1 арк. портр. — (Бібліотека українських класиків).] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210117092556/https://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11441 |date=17 січня 2021 }}
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11418 Гулак-Артемовський П. Вибрані твори / П. Гулак-Артемовський. — Київ: Держ. літ. вид-во, 1939. — 60, 3 с., 1 арк. портр. — (Шкільна бібліотека).] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191103055657/http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11418 |date=3 листопада 2019 }}
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11634 Гулак-Артемовський П. Пан та собака: (байка) / П. Гулак-Артемовський. — Харків: Укр. держ. вид-во, 1944. — 12 с.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210124184127/https://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11634 |date=24 січня 2021 }}
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11633 Гулак-Артемовський П. Вибрані твори / П. П. Гулак-Артемовський. — Київ: Держ. вид-во худож. літ., 1950. — 89 с. : портр.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210119014439/https://elib.nlu.org.ua/object.html?id=11633 |date=19 січня 2021 }}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* ''Скрипник П. І.'' [http://www.history.org.ua/?termin=Gulak_Artemovsky_P Гулак-Артемовський Петро Петрович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160422142514/http://history.org.ua/?termin=Gulak_Artemovsky_P |date=22 квітня 2016 }} // {{ЕІУ|2|248}}
* Енциклопедія «Черкащина» / Упорядник Віктор Жадько. — К., 2010. — С. 241—242.
* ''Жадько В. О.'' Український некрополь. — К., 2005. — С. 166.
* [http://www.univer.kharkov.ua/ua/general/our_university/rectors?cat=11&ofs=0 П. П. Гулак-Артемовський, ректор ХНУ ім. В. Н. Каразіна з 1841 по 1849 рр.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131205135939/http://www.univer.kharkov.ua/ua/general/our_university/rectors?cat=11&ofs=0 |date=5 грудня 2013 }}
* [http://freelib.in.ua/load/88-1-0-1137 Петро Гулак-Артемовський. Біографія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150402154819/http://freelib.in.ua/load/88-1-0-1137 |date=2 квітня 2015 }}

== Посилання ==
* [http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/first_book/part2.pdf Гулак-Артемовський Петро] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210614180919/http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/first_book/part2.pdf |date=14 червня 2021 }} // {{УМЕ2|сторінки=286}}
* [https://sites.google.com/view/openbook2/ukraienska-literatura/gulak-artemovskij-p-p Поезії П. П. Гулака-Артемовського в електронній бібліотеці «Відкрита книга»]

{{бібліоінформація}}
{{Портали|Біографії|Черкащина}}
{{PD-письменник}}

[[Категорія:Українські письменники]]
[[Категорія:Українські поети]]
[[Категорія:Українські перекладачі]]
[[Категорія:Науковці Харківського університету]]
[[Категорія:Випускники Києво-Могилянської академії]]
[[Категорія:Уродженці Городища (Черкаська область)]]
[[Категорія:Поховані на харківському міському кладовищі № 1]]
[[Категорія:Ректори Харківського університету]]
[[Категорія:Українські байкарі]]
[[Категорія:Випускники Харківського університету]]
[[Категорія:Випускники Київської духовної академії]]
[[Категорія:Перекладачі Йоганна Вольфганга фон Гете]]

title: Петро Петрович Гулак-Артемовський

Народився: 16 (27) січня 1790 · Городище, Київська губернія, Російська імперія

Помер: 1 (13) жовтня 1865 · Харків, Російська імперія

Поховання: Перше міське кладовище (нині Молодіжний парк) в Харкові

Країна: Російська імперія

Діяльність: поезія, проза

Alma mater: Імператорський Харківський університет

Заклад: Імператорський Харківський університет і ХНУ ім. В. Н. Каразіна

Мова творів: українська

Жанр: байка і балада


text:
# Шер Ндур
Шер Ндур (італ. Cher Ndour; народився 17 липня 2004) - італійський футболіст, півзахисник французького клубу "Парі Сен-Жермен", який виступає на правах оренди за португальку "Брагу".

## Клубна кар'єра
Ндур є вихованцем клубів "Брешіа", "Аталанта" та "Бенфіка". 2 травня 2021 року він дебютував за "Бенфіку B", став наймолодшим гравцем в історії клубу. 18 березня 2023 року Ндур дебютував за основну команду "Бенфіки" у матчі "Прімейра-ліги" проти "Віторії Гімарайнш". 12 липня 2023 перейшов у "Парі Сен-Жермен" на правах вільного агента і підписав контракт до 30 червня 2028 року.

## Кар'єра у збірній
Виступав за збірні Італії до 15, до 16, до 18, до 19, до 20 років та до 21 року.

## Досягнення
"Бенфіка"
- Чемпіон Прімейра-Ліги: 2022/23

"Парі Сен-Жермен"
- Чемпіон Франції: 2023/24
- Володар Кубка Франції: 2023/24
- Переможець Суперкубку Франції: 2023

title: Шер Ндур

wikitext:
{{спортсмен}}
'''Шер Ндур''' ([[Італійська мова|італ.]] Cher Ndour; народився [[17 липня]] [[2004]]) - [[Італія|італійський]] [[Футбол|футболіст]], [[півзахисник]] французького клубу [[Парі Сен-Жермен|"Парі Сен-Жермен"]], який виступає на правах оренди за португальку [[Брага (футбольний клуб)|"Брагу"]].

== Клубна кар'єра ==
Ндур є вихованцем клубів [[Брешія (футбольний клуб)|"Брешіа"]], [[Аталанта (футбольний клуб)|"Аталанта"]] та [[Бенфіка (футбольний клуб, Лісабон)|"Бенфіка"]]. 2 травня 2021 року він дебютував за [["Бенфіку B"]], став наймолодшим гравцем в історії клубу<ref>{{Cite web|title=Cher Ndour faz história e bate recorde de João Félix|url=https://www.record.pt/futebol/futebol-nacional/2--liga/benfica-b/detalhe/cher-ndour-faz-historia-e-bate-recorde-de-joao-felix|website=www.record.pt|accessdate=2024-02-09|language=pt-PT}}</ref>. 18 березня 2023 року Ндур дебютував за основну команду "Бенфіки" у матчі [[Прімейра-Ліга|"Прімейра-ліги"]] проти [[Віторія (футбольний клуб, Гімарайнш)|"Віторії Гімарайнш"]]. 12 липня 2023 перейшов у [[Парі Сен-Жермен|"Парі Сен-Жермен"]] на правах вільного агента і підписав контракт до 30 червня 2028 року.<ref>{{Cite web|url=https://www.psg.fr/equipes/equipe-premiere/content/cher-ndour-sengage-avec-le-paris-saint-germain-jusquen-2028|title=}}</ref>

== Кар'єра у збірній ==
Виступав за [[Збірна Італії з футболу|збірні Італії]] до 15, до 16, [[Юнацька збірна Італії з футболу (U-18)|до 18]], [[Юнацька збірна Італії з футболу (U-19)|до 19]], до 20 років та [[Збірна Італії (U-21) з футболу|до 21 року.]]

== Досягнення ==
'''"Бенфіка"'''

* Чемпіон [[Прімейра-Ліга|Прімейра-Ліги]]: [[Прімейра-ліга 2022—2023|2022/23]]

'''"Парі Сен-Жермен"'''

* [[Ліга 1|Чемпіон Франції]]: [[Ліга 1 2023—2024|2023/24]]
* Володар [[Кубок Франції з футболу|Кубка Франції]]: [[Кубок Франції з футболу 2023—2024|2023/24]]
* [[Суперкубок Франції з футболу|Переможець Суперкубку Франції]]: 2023

== Примітки ==
<references />

{{Склад збірної Італії U21 на чемпіонаті Європи 2025}}

[[Категорія:Італійські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Італії з футболу]]
[[Категорія:Італійські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Португалії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Франції]]
[[Категорія:Футболісти «Бенфіки» (Лісабон)]]
[[Категорія:Футболісти «Парі Сен-Жермен»]]
[[Категорія:Футболісти «Браги»]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Італія

Народження: 27 липня 2004 (20 років) · Брешія, Ломбардія, Італія

title: Спорт

Країна: Італія

Вид спорту: футбол

Команда: Бешикташ


text:
# Семенів Василь Павлович
Семенів (Семенов) Василь Павлович (30 січня 1879, с. Кінські Роздори, Олександрівський повіт, Катеринославська губернія – після 29 листопада 1927) - депутат Українських Установчих Зборів.
Вчитель, інженер-економіст; член Ради вчитель молодших класів (с. Федорівка Олександрівського пов.), викладач українознавства в Збірній станиці в Ланцуті, член термінологічної комісії станиці, організатор і завідувач школи для дітей-сиріт (Ланцут, 1.4.1921 – 1.1.1922), вчитель школи українських пластунів (табір Щипйорно); військове звання – прапорщик інженерних військ російської армії, старшина Добровольчої армії та Армії УНР.
Закінчив Гнідинську технічну школу (Катеринославщина, 1899), Петроградський вчительський інститут (1906), Усть-Іжорську інженерну школу (м. Петроград, 1.2.1916) та економічно-кооперативний факультет Української господарської академії (11.7.1927). Працював учителем земської початкової школи (Новомосковський пов.), Гнідинської технічної школи (1906, 1907). Був кандидатом до Російської державної думи від Олександрівського повіту. Ховаючись від репресій, очевидно, за вільнодумство, втік у Петроград, “де, одначе, влітку 1907 р. був заарештований”. Після 4 місяців тюремного ув’язнення в “Хрестах” потрапив на заслання (Микольський пов. Вологодської губ., 1907 – 1909). Повернувся в Петроград наприкінці грудня 1909 р., де до квітня 1915 р. працював на посаді опікуна Петроградського осібного мирового суду в справах малолітніх і одночасно вчителював у вищій початковій школі. Був мобілізований до російського війська. Служив у запасних частинах, зокрема зміцнював Виборзьку лінію укріплення (1916 – 1.5.1918). Виконував обов’язки молодшого будівничого робіт, помічника начальника господарської частини будівництва, члена Ліквідаційної комісії будівництва.
У 1917 р. був членом Ради Виборзької української громади (1917), членом Національного українського комітету при виборзькому губернаторові (1917). Під час відпустки у грудні 1917 р. як кандидат від селянства Олександрівського повіту переміг на виборах до Українських Установчих Зборів. 1918 року померла дружина і син.
У травні 1919 р. був насильно мобілізований у Добровольчу армію. Разом із нею відступив до Одеси. Потім у складі армії Бредова потрапив у табори для інтернованих у Польщі, де вступив до українського війська (м. Ланцут, 1.6.1920). Відтоді й розділив долю української армії, зокрема подальше її інтернування. В таборах Ланцут, Олександрів-Куявський, Стшалково та Щипйорно провадив культурно-освітню працю. Ще 1919 р. змушений був залишити в Кінських Роздорах трилітню доньку Віру – на руках знайомих, “майже у чужих людей”. Зв’язок із нею урвався: на початку 1921 року більшовики розстріляли брата, який тримав контакт із Вірою. “Згадки про махновщину” написав 1922 року. Після закінчення УГА хотів отримати працю “а) в Україні або принаймні в слов’янському оточенню; б) в країні, що приязно й лояльно ставилась і ставиться до суверенності Української держави”.
Особова справа студента УГА Василя Семеніва зберігається у ЦДАВО (ф. 3795 с, оп. 1, спр. 1899, арк. 1 – 173.), рукопис "Згадки про махновщину" у тому ж архіві (ф. 3795, оп. 5, спр. 78, арк. 1123 – 1126 зв.).

title: Семенів Василь Павлович

wikitext:
{{Однофамільці|Семенів}}
'''Семенів (Семенов) Василь Павлович''' ([[30 січня]] [[1879]], с. [[Кінські Роздори]], [[Олександрівський повіт (Катеринославська губернія)|Олександрівський повіт]], [[Катеринославська губернія]] – після 29 листопада 1927) - депутат [[Українські Установчі Збори|Українських Установчих Зборів]].

Вчитель, інженер-економіст; член Ради вчитель молодших класів (с. Федорівка Олександрівського пов.), викладач українознавства в Збірній станиці в Ланцуті, член термінологічної комісії станиці, організатор і завідувач школи для дітей-сиріт (Ланцут, 1.4.1921 – 1.1.1922), вчитель школи українських пластунів (табір Щипйорно); військове звання – прапорщик інженерних військ російської армії, старшина Добровольчої армії та Армії УНР.

Закінчив [[Гнідинська технічна школа|Гнідинську технічну школу]] (Катеринославщина, 1899), [[Петроградський вчительський інститут]] (1906), [[Усть-Іжорська інженерна школа|Усть-Іжорську інженерну школу]] (м. Петроград, 1.2.1916) та економічно-кооперативний факультет [[Українська господарська академія|Української господарської академії]] (11.7.1927). Працював учителем земської початкової школи (Новомосковський пов.), Гнідинської технічної школи (1906, 1907). Був кандидатом до Російської державної думи від Олександрівського повіту. Ховаючись від репресій, очевидно, за вільнодумство, втік у Петроград, “де, одначе, влітку 1907 р. був заарештований”. Після 4 місяців тюремного ув’язнення в “Хрестах” потрапив на заслання (Микольський пов. Вологодської губ., 1907 – 1909). Повернувся в Петроград наприкінці грудня 1909 р., де до квітня 1915 р. працював на посаді опікуна Петроградського осібного мирового суду в справах малолітніх і одночасно вчителював у вищій початковій школі. Був мобілізований до російського війська. Служив у запасних частинах, зокрема зміцнював Виборзьку лінію укріплення (1916 – 1.5.1918). Виконував обов’язки молодшого будівничого робіт, помічника начальника господарської частини будівництва, члена Ліквідаційної комісії будівництва.

У 1917 р. був членом Ради [[Виборзька українська громада|Виборзької української громади]] (1917), членом Національного українського комітету при виборзькому губернаторові (1917). Під час відпустки у грудні 1917 р. як кандидат від селянства Олександрівського повіту переміг на виборах до [[Українські Установчі Збори|Українських Установчих Зборів]]. 1918 року померла дружина і син.

У травні 1919 р. був насильно мобілізований у Добровольчу армію. Разом із нею відступив до Одеси. Потім у складі армії Бредова потрапив у табори для інтернованих у Польщі, де вступив до українського війська (м. Ланцут, 1.6.1920). Відтоді й розділив долю української армії, зокрема подальше її інтернування. В таборах Ланцут, Олександрів-Куявський, Стшалково та Щипйорно провадив культурно-освітню працю. Ще 1919 р. змушений був залишити в Кінських Роздорах трилітню доньку Віру – на руках знайомих, “майже у чужих людей”. Зв’язок із нею урвався: на початку 1921 року більшовики розстріляли брата, який тримав контакт із Вірою. “Згадки про махновщину” написав 1922 року. Після закінчення УГА хотів отримати працю “а) в Україні або принаймні в слов’янському оточенню; б) в країні, що приязно й лояльно ставилась і ставиться до суверенності Української держави”.

Особова справа студента УГА Василя Семеніва зберігається у [[ЦДАВО]] (ф. 3795 с, оп. 1, спр. 1899, арк. 1 – 173.), рукопис "Згадки про махновщину" у тому ж архіві (ф. 3795, оп. 5, спр. 78, арк. 1123 – 1126 зв.).

== Джерела ==
* http://www.ukrlife.org/main/evshan/zhnyvadj1.htm Перемагаючи забуття
[[Категорія:Народились 1879]]
[[Категорія:Депутати Українських Установчих Зборів]]
[[Категорія:Персоналії:Пологівський район]]