text:
# Дечжонґьо
Дечжонґьо (кор. 대종교) - це нова релігія, заснована в Кореї на початку 20-го століття, яка поєднує елементи корейських народних вірувань з новими ідеями та філософією. Її засновником є Хонам На Чхоль (кор.홍암 나 철), який створив релігію на основі культу Данґуна (кор. 단군) - міфічного засновника корейської нації.

## Історія та виникнення
Дечжонґьо виник на фоні політичної та соціальної нестабільності в Кореї в середині 19-го та на початку 20-го століття, в період, коли країна переживала труднощі, зокрема, через зовнішню загрозу з боку Японія. Багато нових релігій, таких як Дечжонґьо, виникали як спроба знайти духовну підтримку та об’єднання нації в умовах кризи. Першим етапом цього процесу стало вивчення легенд про Данґуна, корейського міфічного героя та засновника держави Чосон, і встановлення культу, присвяченого йому. Ідея походження від спільного предка, Данґуна, стала основою для національної самоідентифікації та гордості корейців.

## Основи вчення
Дечжонґьо поєднує в собі елементи стародавніх корейських вірувань, таких як поклоніння духам предків, з філософією, що відображає прагнення до національної єдності та незалежності. Основною доктриною є поклоніння триєдиній сутності - Хваніну, Хвануну і Данґу, що утворюють своєрідну «Трійцю» цієї релігії, що називається Ханбеґ (한백). Священною книгою релігії є «Чхонбуґьон» (천부경), яка містить лише 81 ієрогліф, що зазвичай трактуються як числові позначення. Вірять, що цей текст має давнє походження, ще з часів Данґуна.

## Роль у корейському національному русі
Релігія Дечжонґьо відіграла важливу роль під час японської окупації Кореї(Японська окупація Кореї). Багато її послідовників брали участь у визвольному русі, а сама релігія стала символом національної боротьби за незалежність. Засновник релігії, На Чхоль, став героєм боротьби за свободу, і загинув у 1916 році після тривалого переслідування японськими властями.

## Пізніший розвиток
Після звільнення Кореї від японської окупації в 1945 році, релігія Дечжонґьо почала поширюватися в Сеул, але її вплив значно зменшився, оскільки вона вже не мала такого значення у боротьбі за національну незалежність.

## Вплив і сучасність
Незважаючи на зменшення популярності, релігія Дечжонґьо досі існує, хоч і в меншій мірі, ніж у часи, коли вона була частиною національного визвольного руху. Сьогодні її послідовники продовжують шанувати традиції корейських предків і підтримувати ідеї національної єдності та духовної гармонії.

title: Дечжонґьо

wikitext:
{{універсальна картка}}
{{reflist}}'''Дечжонґьо''' (кор. 대종교) - це нова релігія, заснована в Кореї на початку 20-го століття, яка поєднує елементи корейських народних вірувань з новими ідеями та філософією. Її засновником є [[Хонам На Чхоль]] (кор.홍암 나 철), який створив релігію на основі культу Данґуна (кор. 단군) - міфічного засновника корейської нації.<ref>{{Cite web |url=https://ru.scribd.com/document/721143209/Krayinoznavstvo |title=Krayinoznavstvo {{!}} PDF |website=Scribd |language=ru |access-date=2025-03-27}}</ref>

== Історія та виникнення ==
Дечжонґьо виник на фоні політичної та соціальної нестабільності в Кореї в середині 19-го та на початку 20-го століття, в період, коли країна переживала труднощі, зокрема, через зовнішню загрозу з боку [[Японія]]. Багато нових релігій, таких як Дечжонґьо, виникали як спроба знайти духовну підтримку та об’єднання нації в умовах кризи. Першим етапом цього процесу стало вивчення легенд про Данґуна, корейського міфічного героя та засновника держави [[Чосон]], і встановлення культу, присвяченого йому. Ідея походження від спільного предка, Данґуна, стала основою для національної самоідентифікації та гордості корейців.

== Основи вчення ==
Дечжонґьо поєднує в собі елементи стародавніх корейських вірувань, таких як поклоніння духам предків, з філософією, що відображає прагнення до національної єдності та незалежності. Основною доктриною є поклоніння триєдиній сутності - Хваніну, Хвануну і Данґу, що утворюють своєрідну «Трійцю» цієї релігії, що називається [[Ханбеґ]] (한백). Священною книгою релігії є «<nowiki/>[[Чхонбуґьон]]<nowiki/>» (천부경), яка містить лише 81 ієрогліф, що зазвичай трактуються як числові позначення. Вірять, що цей текст має давнє походження, ще з часів Данґуна.

== Роль у корейському національному русі ==
Релігія Дечжонґьо відіграла важливу роль під час японської окупації Кореї([[Японська окупація Кореї]]). Багато її послідовників брали участь у визвольному русі, а сама релігія стала символом національної боротьби за незалежність. Засновник релігії, На Чхоль, став героєм боротьби за свободу, і загинув у 1916 році після тривалого переслідування японськими властями.

== Пізніший розвиток ==
Після звільнення Кореї від японської окупації в 1945 році, релігія Дечжонґьо почала поширюватися в [[Сеул]], але її вплив значно зменшився, оскільки вона вже не мала такого значення у боротьбі за національну незалежність.

== Вплив і сучасність ==
Незважаючи на зменшення популярності, релігія Дечжонґьо досі існує, хоч і в меншій мірі, ніж у часи, коли вона була частиною національного визвольного руху. Сьогодні її послідовники продовжують шанувати традиції корейських предків і підтримувати ідеї національної єдності та духовної гармонії.
== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Релігія в Південній Кореї]]
[[Категорія:Релігія XX століття]]

Засновник: Chʻŏl Nad

Країна походження: Корейська імперія


text:
# Церква Кар'я
Церква Кар'я — лютеранська церква середніх віків.
Знаходиться в Естонії, на півночі острова Сааремаа, в муніципалітеті Лейсі, на околиці села Ліннака.
Дата будівництва храму невідома. У літописах згадується 1254 роком, що на місці нинішньої церкви стояла
невелика дерев'яна церква. Кам'яний храм, очевидно, було збудовано наприкінці XIII століття шведськими
майстрами, які прибули з острова Готланд. Спочатку церква була освячена на честь Святих Катарини та Миколи, згодом храм стали називати церквою Катарини в Карья.
До 1896 року парафіянами храму були балтійські німці. Богослужіння проводиться більше 700 років.
Перший священнослужитель естонського походження був Карл Верманн з1896 по1926 р.
В архітектурному плані церква Кар'я — однонефний храм без дзвіниці.
Церква побудована в романському та готичному стилях із сааремааського доломіту.
Жителі у разі небезпеки могли сховатися у церкві за товстими стінами.
Інтер'єр церкви різко контрастує із суворим зовнішнім виглядом будівлі. В середині  приміщення багато скульптур та барельєфів. Їхня кількість у церкві Кар'я випереджає всі сільські храми Північної Європи.  Храм вважається найменшим із наявних на островах Сааремаа та Муху.
Різьблені кам'яні рельєфи зображують Святих Катерину та Миколая, сцени з біблії та розп'яття Христа.
Виготовили їх у різні часи майстрами з Німеччини, Швеції та Франції.
На стелі і стінах храму є фрески із зображенням язичницьких символів, пентаграм і гротескних чортів.
До тепер у церкві збереглися кафедра, побудована в 1638 році ремісником з Курессааре Бальтазаром Рашком, купіль XIV століття та розп'яття, датоване XV століттям.
Орган у нео-готичному стилі було виготовлено 1882 року майстром Густавом Норманном.
У дворі храму знаходяться три надгробки XIV—XV століть, прикрашені мальтійським та грецькими хрестами.
При церкві працює сувенірна крамниця, де можна купити церковні книги, листівки та ікони.

wikiname: ukwiki

title: Церква Кар'я

in_language: uk

wikitext:
{{вікіфікувати}}
{{Культова споруда}}
'''Церква Кар'я''' — лютеранська церква середніх віків.

Знаходиться в Естонії, на півночі острова Сааремаа, в муніципалітеті Лейсі, на околиці села Ліннака.

Дата будівництва храму невідома. У літописах згадується 1254 роком, що на місці нинішньої церкви стояла

невелика дерев'яна церква. Кам'яний храм, очевидно, було збудовано наприкінці XIII століття шведськими

майстрами, які прибули з острова Готланд. Спочатку церква була освячена на честь Святих Катарини та Миколи, згодом храм стали називати церквою Катарини в Карья.

До 1896 року парафіянами храму були балтійські німці. Богослужіння проводиться більше 700 років.

Перший священнослужитель естонського походження був Карл Верманн з1896 по1926 р.

В архітектурному плані церква Кар'я — однонефний храм без дзвіниці.

Церква побудована в романському та готичному стилях із сааремааського доломіту.

Жителі у разі небезпеки могли сховатися у церкві за товстими стінами.

Інтер'єр церкви різко контрастує із суворим зовнішнім виглядом будівлі. В середині  приміщення багато скульптур та барельєфів. Їхня кількість у церкві Кар'я випереджає всі сільські храми Північної Європи.  Храм вважається найменшим із наявних на островах Сааремаа та Муху.

Різьблені кам'яні рельєфи зображують Святих Катерину та Миколая, сцени з біблії та розп'яття Христа.

Виготовили їх у різні часи майстрами з Німеччини, Швеції та Франції.

На стелі і стінах храму є фрески із зображенням язичницьких символів, пентаграм і гротескних чортів.

До тепер у церкві збереглися кафедра, побудована в 1638 році ремісником з Курессааре Бальтазаром Рашком, купіль XIV століття та розп'яття, датоване XV століттям.

Орган у нео-готичному стилі було виготовлено 1882 року майстром Густавом Норманном.

У дворі храму знаходяться три надгробки XIV—XV століть, прикрашені мальтійським та грецькими хрестами.

При церкві працює сувенірна крамниця, де можна купити церковні книги, листівки та ікони.[https://tury.club/sight/cerkov-karya-658]

== Див. також ==

* {{iw|Karja|Кар'я|et|Karja}}
* Церква Катарини в [https://tury.club/sight/cerkov-katariny-v-karya-17677 Кар'я]

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Сааремаа]]
[[Категорія:Лютеранські кірхи Естонії]]

title: Церква Кар'я

Тип споруди: церква

Розташування: Естонія , Сааремаа

Початок будівництва: 13 століття

Стиль: романський

Належність: християнство

Стан: пам'ятка архітектури Естоніїd


text:
# Apollo (судно)
Apollo — перше в історії судно для встановлення вітрових турбін (Wind Turbine Installation Vessel) з двигуном, розрахованим на використання зрідженого природного газу (ЗПГ).

## Характеристики
У другій половині 2010-х років розпочалось впровадження технології двигунів на ЗПГ для застосування на різних типах суден, включаючи спеціалізовані судна для виконання офшорних операцій. Одним з них стало Apollo, споруджене у 2017 році на верфі Uljanik в Хорватії на замовлення компанії GeoSea (входить до групи DEME). Воно призначене для виконання робіт з будівництва та обслуговування офшорних вітрових електростанцій, для чого обладнане краном вантажопідйомністю 800 тонн. Робоча палуба має площу 2000 м2 та може витримувати до 4500 тонн вантажу.
Самохідне судно Apollo за своїм архітектурно-конструктивним типом відноситься до самопідіймальних (jack-up). Воно має опори довжиною 84 метри та може оперувати в районах з глибинами до 55 метрів (до 65 метрів влітку). Проектом передбачене збільшення довжини опор до 107 метрів та операційної глибини до 70 метрів. Точність встановлення на місці забезпечується системою динамічного позиціювання DP2.
Особливістю судна стала енергетична установка з трьома двопаливними двигунами, яка може використовувати як традиційні нафтопродукти, так і ЗПГ. В останньому випадку відбувається суттєве скорочення викидів шкідливих речовин (сполук сірки, оксидів азоту, діоксиду вуглецю).

## Завдання судна
Судно законтрактували для монтажу вітрових агрегатів на бельгійській ВЕС Рентел у Північному морі.

title: Apollo (судно)

wikitext:
{|{{Картка судна
|підпис картки=
|відображення назви=
}}
{{Картка судна (зображення)
|зображення судна=
|розмір зображення судна=300пкс
|підпис зображення=
}}
{{Картка судна (кар'єра)
|приховати заголовок=
|назва судна= Apollo
|власник судна= GeoSea (група DEME)
|оператор судна=
|реєстрація судна=
|маршрут судна=
|замовлення судна=
|будівник судна= * верф Uljanik
* [[Хорватія]]
|оригінальна вартість судна=
|будівельний номер судна=
|бортовий номер судна=
|закладення судна=
|запуск судна=
|завершення судна=
|хрещення судна=
|отримання судна=
|перше плавання судна=
|на службі судна= перша половина 2017
|зняття судна=
|ідентифікація судна=
|доля судна=
|статус судна= активне
|зауваження судна=
}}
{{Картка судна (характеристики)
|приховати заголовок=
|доповнення заголовка=
|клас судна=
|тип судна= судно для встановлення вітрових турбін
|тоннаж судна=
|водотоннажність=
|довжина судна=87,5
|ширина судна=42
|висота судна=
|висота борту=
|осадка судна=8
|палуби судна=
|висота палуби=
|рампи судна=
|льодовий клас=
|площа вітрильності=
|потужність=
|двигуни судна=
|швидкість судна=
|місткість судна= кран вантажопідйомністю 800 тон, палуба для 4500 тон
|команда судна=92
|зауваження судна=
}}
|}

'''Apollo''' — перше в історії судно для встановлення вітрових турбін (Wind Turbine Installation Vessel) з двигуном, розрахованим на використання [[Зріджений природний газ|зрідженого природного газу]] (ЗПГ).

== Характеристики ==
У другій половині 2010-х років розпочалось впровадження технології двигунів на ЗПГ для застосування на різних типах суден, включаючи спеціалізовані судна для виконання офшорних операцій. Одним з них стало Apollo, споруджене у 2017 році на верфі Uljanik в [[Хорватія|Хорватії]] на замовлення компанії GeoSea (входить до групи DEME). Воно призначене для виконання робіт з будівництва та обслуговування офшорних вітрових електростанцій, для чого обладнане краном вантажопідйомністю 800 тонн. Робоча [[палуба]] має площу 2000 м2 та може витримувати до 4500 тонн вантажу.

Самохідне судно Apollo за своїм архітектурно-конструктивним типом відноситься до самопідіймальних (jack-up). Воно має опори довжиною 84 метри та може оперувати в районах з глибинами до 55 метрів (до 65 метрів влітку). Проектом передбачене збільшення довжини опор до 107 метрів та операційної глибини до 70 метрів. Точність встановлення на місці забезпечується системою динамічного позиціювання DP2.<ref>{{Cite web|url=https://www.deme-group.com/technology/dp2-apollo-0|title=DP2 Apollo {{!}} DEME Group|website=www.deme-group.com|language=en|accessdate=2017-09-08|archive-date=8 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170908202029/https://www.deme-group.com/technology/dp2-apollo-0}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170908202029/https://www.deme-group.com/technology/dp2-apollo-0 |date=2017-09-08 }}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.deme-group.com/geosea/meet-fleet|title=Meet the Fleet  {{!}} GeoSea {{!}} DEME Group {{!}}|website=www.deme-group.com|language=en|accessdate=2017-09-08|archive-date=8 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170908201550/https://www.deme-group.com/geosea/meet-fleet}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170908201550/https://www.deme-group.com/geosea/meet-fleet |date=2017-09-08 }}</ref><ref>{{Cite news|url=http://renews.biz/81212/apollo-to-shine-for-geosea/|title=GeoSea orders new jack-up|date=2014-12-18|language=en|work=reNEWS - Renewable Energy News|accessdate=2017-09-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170908201558/http://renews.biz/81212/apollo-to-shine-for-geosea/|archivedate=2017-09-08|deadurl=yes}}</ref>

Особливістю судна стала енергетична установка з трьома двопаливними двигунами,<ref>{{Cite web|url=http://www.motorship.com/news101/ships-equipment/new-crane-order-underscores-german-expertise|title=The Motorship {{!}} New crane order underscores German expertise|website=www.motorship.com|language=en|accessdate=2017-09-08|archive-date=8 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170908200700/http://www.motorship.com/news101/ships-equipment/new-crane-order-underscores-german-expertise}}</ref> яка може використовувати як традиційні нафтопродукти, так і ЗПГ. В останньому випадку відбувається суттєве скорочення викидів шкідливих речовин (сполук [[Сірка|сірки]], оксидів азоту, [[Діоксид вуглецю|діоксиду вуглецю]]).

== Завдання судна ==
Судно законтрактували для монтажу вітрових агрегатів на бельгійській [[ВЕС Рентел]] у [[Північне море|Північному морі]].<ref>{{Cite web|url=http://www.rentel.be/en/the-rentel-project|title=Rentel Offshore Wind Farm {{!}} The Project|website=www.rentel.be|language=en-US|accessdate=2017-11-05|archiveurl=https://web.archive.org/web/20171107020624/http://www.rentel.be/en/the-rentel-project|archivedate=2017-11-07|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171107020624/http://www.rentel.be/en/the-rentel-project |date=2017-11-07 }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Судна з двигунами на зрідженому природному газі|Apollo]]
[[Категорія:Судна для встановлення вітрових турбін|Apollo]]
[[Категорія:Самопідіймальні судна|Apollo]]

title: Історія

Назва: Apollo

Власник: GeoSea (група DEME)

Будівник: - верф Uljanik - Хорватія

На службі: перша половина 2017

Статус: активне

title: Основні характеристики

Тип: судно для встановлення вітрових турбін


text:
# Привольний (Новосергієвський район)
Приво́льний (рос. Привольный) — селище у складі Новосергієвського району Оренбурзької області, Росія.

## Населення
Населення — 186 осіб (2010; 227 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 44 %
- башкири — 32 %

title: Привольний (Новосергієвський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = селище
 | тип_род         = селища
 | назва           = Привольний
 | назва ін.       = {{lang-ru|Привольный}}
 | карта розташування1 = Росія Оренбурзька область
 | герб            =
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Оренбурзька область]]
 | район           = [[новосергієвський район|Новосергієвський]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[ясногорська сільська рада|Ясногорська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 186 осіб ([[2010]]<ref>[http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2010/orenburgskaja.htm Дані перепису населення 2010 року]</ref>)
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 52
 | lat_min= 37
 | lat_sec= 28
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 53
 | lon_min= 50
 | lon_sec= 15
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Привольний}}

'''Приво́льний''' ({{lang-ru|Привольный}}) — [[селище]] у складі [[новосергієвський район|Новосергієвського району]] [[оренбурзька область|Оренбурзької області]], [[Росія]].

== Населення ==
Населення — 186 осіб ([[2010]]; 227 у [[2002]]<ref>[http://pop-stat.mashke.org/russia-census-2002/orenburgskaja.htm Дані перепису населення 2002 року]</ref>).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 44 %
* [[башкири]] — 32 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-39-132}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{orenburg-geo-stub}}
{{новосергієвський район}}

[[Категорія:Населені пункти Новосергієвського району]]
[[Категорія:Селища Оренбурзької області]]

title: селище Привольний

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Оренбурзька область

Муніципальний район: Новосергієвський

Поселення: Ясногорська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Привольний · Привольний


text:
# Приазовська селищна територіальна громада
Приазовська селищна громада — територіальна громада в Україні, у Мелітопольському районі Запорізької області. Адміністративний центр громади — селище Приазовське.
Площа громади — 583,00 км², населення — 12 482 мешканці (2020).

## Історія
Громада утворена 3 серпня 2017 року шляхом об'єднання Приазовської селищної ради та Шевченківської сільської ради Приазовського району.
8 червня 2018 року внаслідок добровільного приєднання до громади приєднана Володимирівська сільська рада.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», Ботіївська сільська громада об'єднана з Приазовською селищною громадою.

## Населені пункти
До складу громади входять селище Приазовське та 17 сіл:
- Бабанівка;
- Білорічанське;
- Богданівка;
- Ботієве;
- Вишневе;
- Володимирівка;
- Гамівка;
- Дмитрівка;
- Добрівка;
- Новоіванівка;
- Новопокровка;
- Петрівка;
- Приморський Посад;
- Степанівка Друга;
- Строганівка;
- Таврійське;
- Шевченка.

wikitext:
{{Громада України
|назва = Приазовська селищна
|прапор =
|герб =
|мапа =
|регіон = [[Запорізька область]]
|район = {{Зп-Мл}}
|утворена = [[3 серпня]] [[2017]]
|площа = 583
|населення = 12482
|міста =
|села = 17
|селища = 1
|рада = [[Приазовська селищна рада]]
|голова громади = Андрій Олександрович Солопов
|вебсторінка =
}}
'''Приазовська селищна громада''' — [[Територіальна громада України|територіальна громада]] в [[Україна|Україні]], у [[Мелітопольський район|Мелітопольському районі]] [[Запорізька область|Запорізької області]]. Адміністративний центр громади — [[селище]] [[Приазовське (селище)|Приазовське]].

{{Площа і населення ОТГ|Запорізька|Приазовська селищна}}<!-- площа і населення виведуться автоматично з шаблону -->

== Історія ==
Громада утворена [[3 серпня]] [[2017]] року шляхом об'єднання [[Приазовська селищна рада|Приазовської селищної ради]] та [[Шевченківська сільська рада (Приазовський район)|Шевченківської сільської ради]] Приазовського району<ref>{{ВВРУ|2018|29|30}}</ref>.

[[8 червня]] [[2018]] року внаслідок добровільного приєднання до громади приєднана [[Володимирівська сільська рада (Приазовський район)|Володимирівська сільська рада]]<ref>{{ВВРУ|2019|5|19}}</ref>.

[[12 червня]] [[2020]] року, відповідно до розпорядження [[Кабінет Міністрів України|Кабінету Міністрів України]] № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», [[Ботіївська сільська громада]] об'єднана з Приазовською селищною громадою.

== Населені пункти ==
До складу громади входять селище [[Приазовське (селище)|Приазовське]] та 17 сіл:
* [[Бабанівка]];
* [[Білорічанське (Мелітопольський район)|Білорічанське;]]
* [[Богданівка (Мелітопольський район)|Богданівка]];
* [[Ботієве]];
* [[Вишневе (Мелітопольський район)|Вишневе]];
* [[Володимирівка (Приазовська селищна громада)|Володимирівка]];
* [[Гамівка]];
* [[Дмитрівка (Мелітопольський район)|Дмитрівка]];
* [[Добрівка]];
* [[Новоіванівка (Приазовська селищна громада)|Новоіванівка]];
* [[Новопокровка (Мелітопольський район)|Новопокровка]];
* [[Петрівка (Приазовська селищна громада)|Петрівка]];
* [[Приморський Посад]];
* [[Степанівка Друга]];
* [[Строганівка (Мелітопольський район)|Строганівка]];
* [[Таврійське (Приазовська селищна громада)|Таврійське]];
* [[Шевченка (Приазовська селищна громада)|Шевченка]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Приазовська селищна громада|nocat=1}}
{{Громади Запорізької області}}
{{Портали|Географія|Україна}}
{{Ukraine-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Мелітопольського району]]
[[Категорія:Громади України за алфавітом]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Запорізька область

Район: Мелітопольський район

Утворена: 3 серпня 2017 року

title: Територія та населення

Площа: 583 км²

Густота: 21,41 осіб/км²

title: Населені пункти

title: Органи влади

Рада: Приазовська селищна рада

Голова громади: Андрій Олександрович Солопов


text:
# Мечислав Рей
Мечислав Рей (1 (22) січня 1836, Слупє, Пільзенський повіт — 12 січня 1918, Микулинці) — граф, польський галицький громадський діяч, підприємець, фундатор. Перший відомий власник броварні в Микулинцях.

## Життєпис
Син Домініка (1802—1846) — члена Галицького станового сейму, та його дружини Кароліни з Анквічів (†1873). Спочатку навчався вдома у Пшиборові. Під час пограбування 1846-го батько загинув, сам ледь вижив. Певний час з матір'ю, родичами перебував у Відні. В 1848—1853 роках із братом Станіславом (†1873, Мєчислав опікувався його дітьми, маєтком після смерті) навчався у Краківському технічному інституті (пізніше — Вроцлав, подібно, Празька політехніка), тоді познайомився з Владиславом Козєбродским. 1858 з матір'ю і сестрою Геленою мав подорож Італією.
Близько 1860 після проведеного поділу спадку родини став власником маєтків у Прецлаві, Блоні, Подолі, Тушині, Вилах (Мелецький повіт), Бобровій, Бжезьніці (Ропчицький), Вижниці, Бабні, Чорногузах, Рівні, Виженці на Буковині.
Владислав Козєбродский сприяв його появі в найближчому оточенні Адама Сапіги (конспіративна діяльність), був посередником між краківською та львівською організаціями. Кілька місяців представляв Галицький комітет у Варшавському народовому уряді. Після облоги Галичини переодягненим виїхав до Шльонську, потім — Дрездена, Франції, Швейцарії (головно — Ньйон, де контактував з В. Козєбродским, Мечиславом Павліковським, Готелем Ламберт).
Повернувся 1867-го, впорядкував майнові справи, сприяв частковому відновленню замку у Прецлаві, відновив політичну, громадську діяльність (зокрема, в Мєльці). У 1871—1886 — член Окружного виділу «Галицького товариства кредитового земського» (Львів).
Посол Галицького сейму від Тарнівського округу з 1874-го, відтоді безперервно представляв в Сеймі цей або Мєлєцький округи протягом чверті століття. Спочатку належав до «станьчиківського» «Клубу реформи», через загрозу автономії порвав з ними, спричинився до утворення «Клубу центрум». Виступав рідко, зокрема, 28 червня 1880 виступив щодо освіти — противники перекричали його, закидаючи «замах» на сільське шкільництво. Домагався будівництва гілок залізниць до Микулинців, Вижниці, зменшення цла, податків для галицького горілчаного промислу, впровадження урядової монополії на виробництво горілки. 23 квітня 1903 вніс 400 корон для заснування антисоціалістичної Видавничої спілки та друкарні «Polonia» у Львові. Пізніше переїхав до Микулинців, звідки виїжджав тільки на лікування (Ґмунден, Швейцарія; тут з 1888 дружина мала віллу). Після повідомлення про планований Академією Знань з'їзду істориків до 400-річчя Миколая Рея надав 40000 зол. ринських для утворення фундації ім. Миколая Рея з Наґловиць. У Микулинцях і вільний час малював «образки», почав писати літературні твори. Власним коштом видав кілька драм, зокрема, присвячену Войц. Дідушицькому «Стефан Марцель» (ЛЬвів, 1906). 1914 року офірував Легіонам Польським багато тисяч корон. Кавалер папського ордену св. Григорія.
Помер 12 січня 1918 року в Микулинцях, де й був похований у родинному гробівці на цвинтарі.

## Сім'я
Дружина — Юзефа Конопчанка (1856—1938), донька Казімежа (1825—1884), шлюб 24 квітня 1876. Діти:
- Казімеж (1877—1901)
- Марія Гелена (1887—1927), разом з матір'ю від часу Першої світової до смерті керувала створеним та утримуваним власним коштом шпиталем у Микулинцях.

title: Мечислав Рей

wikitext:
{{Однофамільці|Рей (прізвище){{!}}Рей}}
{{Особа}}
[[Файл:Przeclaw js.jpg|міні|праворуч|200пкс|Сучасний вигляд замку Прецлава]]
'''Мечислав Рей''' (1 (22) січня 1836, Слупє, Пільзенський повіт — 12 січня 1918, Микулинці) — граф, польський галицький громадський діяч, підприємець, фундатор. Перший відомий власник [[Бровар (пивоварня)|броварні]] в [[Микулинці|Микулинцях]].

== Життєпис ==
Син Домініка (1802—1846) — члена [[Галицький становий сейм|Галицького станового сейму]], та його дружини Кароліни з [[Анквічі]]в (†1873). Спочатку навчався вдома у Пшиборові. Під час пограбування 1846-го батько загинув, сам ледь вижив. Певний час з матір'ю, родичами перебував у Відні. В 1848—1853 роках із братом Станіславом (†1873, Мєчислав опікувався його дітьми, маєтком після смерті) навчався у Краківському технічному інституті (пізніше — Вроцлав, подібно, Празька політехніка), тоді познайомився з Владиславом Козєбродским. 1858 з матір'ю і сестрою Геленою мав подорож Італією.

Близько 1860 після проведеного поділу спадку родини став власником маєтків у [[Прецлав]]і, Блоні, Подолі, Тушині, Вилах (Мелецький повіт), Бобровій, Бжезьніці (Ропчицький), [[Вижниця|Вижниці]], Бабні, [[Чорногузи|Чорногузах]], [[Рівня (Вижницький район)|Рівні]], [[Виженка|Виженці]] на [[Буковина|Буковині]].

Владислав Козєбродский сприяв його появі в найближчому оточенні Адама Сапіги (конспіративна діяльність), був посередником між краківською та львівською організаціями. Кілька місяців представляв Галицький комітет у Варшавському народовому уряді. Після облоги Галичини переодягненим виїхав до Шльонську, потім — Дрездена, Франції, Швейцарії (головно — Ньйон, де контактував з В. Козєбродским, Мечиславом Павліковським, Готелем Ламберт).

Повернувся 1867-го, впорядкував майнові справи, сприяв частковому відновленню {{iw|Zamek w Przecławiu|замку у Прецлаві|pl|Zamek w Przecławiu}}, відновив політичну, громадську діяльність (зокрема, в Мєльці). У 1871—1886 — член Окружного виділу «Галицького товариства кредитового земського» (Львів).

Посол [[Галицький сейм|Галицького сейму]] від Тарнівського округу з 1874-го, відтоді безперервно представляв в Сеймі цей або Мєлєцький округи протягом чверті століття. Спочатку належав до «станьчиківського» «Клубу реформи», через загрозу автономії порвав з ними, спричинився до утворення «Клубу центрум». Виступав рідко, зокрема, 28 червня 1880 виступив щодо освіти — противники перекричали його, закидаючи «замах» на сільське шкільництво. Домагався будівництва гілок залізниць до Микулинців, Вижниці, зменшення цла, податків для галицького горілчаного промислу, впровадження урядової монополії на виробництво горілки. 23 квітня 1903 вніс 400 корон для заснування антисоціалістичної Видавничої спілки та друкарні «Polonia» у Львові. Пізніше переїхав до Микулинців, звідки виїжджав тільки на лікування (Ґмунден, Швейцарія; тут з 1888 дружина мала віллу). Після повідомлення про планований Академією Знань з'їзду істориків до 400-річчя Миколая Рея надав 40000 зол. ринських для утворення фундації ім. Миколая Рея з Наґловиць. У Микулинцях і вільний час малював «образки», почав писати літературні твори. Власним коштом видав кілька драм, зокрема, присвячену Войц. Дідушицькому «Стефан Марцель» (ЛЬвів, 1906). 1914 року офірував Легіонам Польським багато тисяч корон. Кавалер папського ордену св. Григорія.

Помер 12 січня 1918 року в Микулинцях, де й був похований у родинному гробівці на цвинтарі.

== Сім'я ==
Дружина — [[Конопка|Юзефа Конопчанка]] (1856—1938), донька Казімежа (1825—1884<ref>''Dunin-Borkowski J.'' [http://www.sbc.org.pl/dlibra/docmetadata?id=5489&from=pubindex&dirids=1 Almanach błękitny. Genealogia żyjących rodów polskich] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924122535/http://www.sbc.org.pl/dlibra/docmetadata?id=5489&from=pubindex&dirids=1 |date=24 вересня 2015 }}. — Lwów, 1909. — S. 1090 (книга) (1109 інт). {{ref-pl}}</ref>), шлюб 24 квітня 1876. Діти:
* Казімеж (1877—1901)
* Марія Гелена (1887—1927), разом з матір'ю від часу Першої світової до смерті керувала створеним та утримуваним власним коштом шпиталем у Микулинцях.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* ''Bujak J''. Rey Mieczysław (1836—1918) // [[Polski Słownik Biograficzny]]. — Warszawa — Kraków : Polska Akademja Nauk, 1988. — T. XXXI/2. — Zeszyt 129. — S. 194—196. {{ref-pl}}

== Посилання ==
* [http://www.nowiny24.pl/apps/pbcs.dll/article?AID=/99999999/TURYSTYKA01/190931800 Zamek potomków Mikołaja Reya w Przecławiu] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140911170252/http://www.nowiny24.pl/apps/pbcs.dll/article?AID=%2F99999999%2FTURYSTYKA01%2F190931800 |date=11 вересня 2014 }} {{ref-pl}}

{{DEFAULTSORT:рей Мечислав}}
[[Категорія:Реї|Мечислав]]
[[Категорія:Галицькі підприємці]]
[[Категорія:Персоналії:Микулинці]]
[[Категорія:Персоналії:Вижниця]]
[[Категорія:Персоналії:Мелець]]
[[Категорія:Померли в Микулинцях]]
[[Категорія:Поховані на Микулинецькому цвинтарі]]

title: Мечислав Рей

Народився: 22 лютого 1836 · Хотова, Ґміна Чарна, Дембицький повіт, Підкарпатське воєводство, Республіка Польща

Помер: 12 січня 1918 (81 рік) · Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область, СРСР

Поховання: Микулинці

Діяльність: політик

Учасник: Польське повстання 1863—1864

Членство: Polskie Towarzystwo Tatrzanskied

Посада: посол до Галицького сейму

Рід: Реї


text:
# Цвігун Іван
Цвігун Іван (псевдо: «Довбуш», «Кармелюк»; 1920(?), Буданів, Теребовлянський район, Тернопільська область — 26 вересня 1946) — лицар Золотого хреста бойової заслуги УПА 2 класу.

## Життєпис
Командир боївки Буданівського районного проводу ОУН. Відзначений Золотим хрестом бойової заслуги 2 класу (6.06.1948).
Загинув 26 вересня 1946 року.

title: Цвігун Іван

wikitext:
{{однофамільці|Цвігун}}
{{Військовик2
| ім'я = Іван Цвігун
| портрет =
| розмір = 200px
| підпис =
| ім'я при народженні =
| дата народження = 1920?
| місце народження = с. [[Буданів]], [[Теребовлянський район]], [[Тернопільська область]]
| дата смерті = 26.9.1946
| місце смерті =
| прізвисько = ''«Довбуш», «Кармелюк»''
| вид збройних сил    = {{FUPA}}[[Файл:OUN-B-01.svg|20px]] [[ОУНР|ОУН]]
| країна = {{UD (1941)}}
| рід військ =
| роки служби =
| звання =
| підрозділ =
| командування =
| битви = [[Друга Світова війна]]
| нагороди = {{Золотий Хрест Бойової Заслуги 2 класу|full=1|date=6.6.1948}}
| відносини =
| інше =
}}

'''Цвігун Іван''' ([[Псевдо діячів ОУН та УПА|псевдо]]: ''«Довбуш», «Кармелюк»''; [[1920]](?), [[Буданів]], [[Теребовлянський район]], [[Тернопільська область]] — [[26 вересня]] [[1946]]) — лицар [[Хрест Бойової Заслуги|Золотого хреста]] бойової заслуги УПА 2 класу.

== Життєпис ==
Командир боївки Буданівського районного проводу ОУН. Відзначений Золотим хрестом бойової заслуги 2 класу (6.06.1948).

Загинув 26 вересня 1946 року.
== Див. також ==
* [[Лицарі ОУН та УПА]]
* [[Файл:Organization_of_Ukrainian_Nationalists-M.svg|20px]] [[Файл:OUN-B-01.svg|20px]] † [[Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА|'''Мартиролог загиблих діячів ОУН та УПА''']] † [[Файл:UPA-Zaslugy1.png|20пкс]] [[Файл:OUN-r Flag 1941.svg|25пкс]]
== Джерела та література ==
* Літопис УПА. Нова серія. Т. 20: Воєнна округа УПА «Лисоня» 1943—1952: Документи і матеріали / упоряд. ''Сергій Волянюк.'' — Київ; Торонто, 2012. — С. 206, 324, 337, 640, 765.
{{UPA-mil-bio-stub}}
[[Категорія:Вояки Української повстанської армії]]
[[Категорія:Уродженці Буданова]]

title: Загальна інформація

Народження: 1920? · с. Буданів, Теребовлянський район, Тернопільська область

Смерть: 26 вересня 1946

Псевдо: «Довбуш», «Кармелюк»

title: Військова служба

Приналежність: Українська держава (1941)

Вид ЗС: УПА ОУН

Війни / битви: Друга Світова війна

title: Нагороди та відзнаки

Нагороди та відзнаки: Золотий Хрест Бойової Заслуги 2 класу — 6.6.1948


text:
# Ренк (аеропорт)
Аеропо́рт «Ренк» — аеропорт у місті Ренк, Південний Судан.

## Розташування
Аеропорт розташований у місті Ренк, яке є центром округу Ренк, штат Верхній Ніл, Південний Судан. Поряд розташований державний кордон з Суданом. Аеропорт розташований у південно-західній частині міста на межі з передмістям Аббеіт. До центрального аеропорту країни Джуба 776 км.

## Опис
Аеропорт розташований на висоті 282 метрів (925 футів) над рівнем моря, і має одну ґрунтову злітно-посадкову смугу, довжина якої невідома.

## Авіакомпанії і напрямки
Аеропорт пов'язаний чартерним авіасполученням з аеропортом Джуба. Рейси виконує авіакомпанія Авіалінії Південного Судану.

title: Ренк (аеропорт)

wikitext:
{{Аеропорт
| name         = Аеропорт «Ренк»
| nativename   = Renk Airport
| image        =
| image2       =
| IATA         =
| ICAO         = HSRN
| type         = цивільний
| owner        =
| operator     = Управління цивільної авіації Південного Судану
| city-served  = [[Ренк]], [[Південний Судан]]
| elevation-f  = 925
| elevation-m  = 282
| website      =
| metric-rwy   =
| r1-number    =
| r1-length-m  =
| r1-length-f  =
| r1-surface   = [[ґрунт]]
| r2-number    =
| r2-length-m  =
| r2-length-f  =
| r2-surface   =
| stat-year    =
| stat1-header =
| stat1-data   =
| footnotes    =
|кр = Південний Судан
}}

'''Аеропо́рт «Ренк»''' — аеропорт у місті [[Ренк]], [[Південний Судан]].

== Розташування ==
Аеропорт розташований у місті [[Ренк]], яке є центром округу [[Ренк (округ)|Ренк]], штат [[Верхній Ніл]], [[Південний Судан]]. Поряд розташований державний кордон з [[Судан]]ом. Аеропорт розташований у південно-західній частині міста на межі з передмістям [[Аббеіт]]. До центрального аеропорту країни [[Джуба (аеропорт)|Джуба]] 776 км<ref>[http://distancecalculator.globefeed.com/Sudan_Distance_Result.asp?fromplace=Renk%20()%20&toplace=Juba%20()%20(Airport)%20&fromlat=11.75&tolat=4.872006&fromlng=32.7833333333333&tolng=31.601117  Nautical Distance Between Juba And Renk With Map]{{ref-en}}</ref>.

== Опис ==
Аеропорт розташований на висоті 282 метрів (925 футів) над рівнем моря<ref>[http://www.aviador.es/Airports-Info-HSRN  Renk Elevation Is 925 Feet Above Sea Level]{{Недоступне посилання}}{{ref-en}}</ref>, і має одну ґрунтову злітно-посадкову смугу, довжина якої невідома.

== Авіакомпанії і напрямки ==
Аеропорт пов'язаний чартерним авіасполученням з аеропортом [[Джуба (аеропорт)|Джуба]]. Рейси виконує авіакомпанія [[Авіалінії Південного Судану]]<ref>[http://www.southernsudanairlines.com/ Southern Sudan Airlines Services Renk Airport] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110711031436/http://www.southernsudanairlines.com/ |date=11 липня 2011 }}{{ref-en}}</ref>.

== Див. також ==
* [[Ренк]]
* [[Верхній Ніл]]
* [[Аеропорти Південного Судану]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Вікіпосилання
|Тема = Авіаційний транспорт Південного Судану
|Портал             =
|Портал-зображення  = Герб Південного Судану.PNG
|Вікісховище        = Category:Air transport in South Sudan
|Проєкт             = Південний Судан
}}

{{Аеропорти Південного Судану}}

[[Категорія:Аеропорти Південного Судану]]
[[Категорія:Верхній Ніл]]
[[Категорія:Великий Верхній Ніл]]

title: Renk Airport

Renk Airport: ІАТА: немає • ICAO: HSRN

title: Загальні дані

Тип: цивільний

Обслуговує: Ренк, Південний Судан

Розташування: Ренкd

title: Злітно-посадкові смуги

Напрямок: Довжина · Тип поверхні (PCN)

фт: м

title: Ідентифікатори і посилання

П: Проєкт «Південний Судан»

CMNS: Авіаційний транспорт Південного Судану у Вікісховищі?


text:
# Даніель Мільштейн
Даніель Мільштейн (англ. Daniel Milstein; нар. 8 листопада 1975) — американський підприємець єврейсько-українського походження, агент багатьох російських гравців НХЛ. Він є засновником і генеральним директором Gold Star Financial Group, агентом НХЛ у Gold Star Hockey. Він є засновником і власником групи Gold Star, до якої входять Gold Star Financial Group і Gold Star Sports. Серед відомих клієнтів — Павло Дацюк, Микита Кучеров та Ілля Міхеєв.

## Ранні роки та освіта
Даніель Мільштейн народився в українсько-єврейській родині в Києві, який тоді входив до складу Радянського Союзу. Автобіографія Мільштейна 2013 року «17 центів і мрія» детально описує еміграцію його родини з України в день, коли країна проголосила свою незалежність від тодішнього СРСР.. Він писав про переїзд своєї родини та про те, як вона починала з нуля та створила Gold Star Companies. Мільштейн написав ще три книги.

## Кар'єра
Мілштейн закінчив Університет Клірі, перш ніж заснувати Gold Star Financial Group у 2000 році. Компанія починала як іпотечний постачальник з головним офісом в Енн-Арбор, штат Мічиган. Мільштейн не потрапив іпотечну бульбашку, завдяки чому компанія мала значне зростання під час іпотечної кризи 2008 року. Вони були у списку 500 найшвидше зростаючих приватних компаній. за 2009 рік, а Crain's Detroit Business NewsLetter включив Мільштейна до свого списку «40 осіб до 40 років у Детройті».
Мільштейн був другом і перекладачем хокеїста Павла Дацюка, а згодом став його агентом, і керував переговорами щодо завершення кар'єри Дацюка в НХЛ. Після цього Мільштейн став агентом кількох інших російських гравців НХЛ. У грудні 2016 року Мільштейн (як Gold Star Sports Management) брав участь у переговорах щодо контракту Артемія Панаріна з «Чикаго Блекгокс». Чикагці і Панарін домовилися про дворічне продовження контракту на суму 12 мільйонів доларів; пізніше Панаріна обміняли до «Коламбус Блю-Джекетс».
Крім того Мільштейн представляв інтереси кількох інших російських гравців, зокрема Даніса Заріпова, Івана Демидова, Микити Зайцева, Микити Задорова, Олексія Марченка, Андрія Миронова, Владислава Наместникова, Іллі Міхеєва, Михайла Сергачова та Кліма Костіна. Серед його клієнтів також був володар трофею Везіни Андрій Василевський з «Тампа-Бей Лайтнінг» та володар трофею Гарта і товариш по команді «Тампа-Бей» Микита Кучеров. Обидва вони підписали восьмирічні продовження контрактів на суму 76 мільйонів доларів кожен.
Після початку повномасштабної війни Росії проти України на його сторінках у соцмережах залишилось чимало проросійського контенту. Будучи власником футбольного клубу «Санта Колома», він у 2022 році запросив очолити його команду російському тренеру Дмитру Черишеву. За словами Мільштейна, його клуб розглядає гравців з усього світу, зокрема й із Росії, бо футбол має бути поза політикою.

title: Даніель Мільштейн

wikitext:
{{Особа}}
'''Даніель Мільштейн''' ({{lang-en|Daniel Milstein}}; {{нар}} 8 листопада 1975) — американський підприємець єврейсько-українського походження, агент багатьох російських гравців НХЛ<ref name="Crains">{{Cite news|url=http://www.crainsdetroit.com/article/20091004/AWARDS40/310049994/daniel-milstein-33|title=C rain's 40 under 40: DANIEL MILSTEIN, 33|last=Henderson|first=Tom|date=October 4, 2009|agency=Crain Communications|work=Crain's (Detroit Business)|access-date=20 May 2015}}</ref>. Він є засновником і генеральним директором Gold Star Financial Group, агентом НХЛ у Gold Star Hockey.<ref name=":0">{{Cite web |url=https://www.detroitnews.com/story/sports/nhl/red-wings/2020/08/22/northvilles-dan-milstein-turns-17-cents-into-hockey-agency-gold-mine/5509526002/ |title=Northville's Dan Milstein turns 17 cents into hockey agency gold mine |last=Falkner |first=Mark |website=The Detroit News |language=en-US |access-date=2021-03-18}}</ref> Він є засновником і власником групи Gold Star, до якої входять Gold Star Financial Group і Gold Star Sports. Серед відомих клієнтів — [[Дацюк Павло Валерійович|Павло Дацюк]], [[Кучеров Микита Ігорович|Микита Кучеров]] та Ілля Міхеєв<ref>{{Cite news|url=https://www.nytimes.com/athletic/141648/2017/10/30/custance-hockey-world-unsure-how-to-handle-agent-dan-milstein-as-he-takes-over/|title=Custance: Hockey world unsure how to handle agent Dan...|work=The Athletic|access-date=2017-11-21}}</ref>.

== Ранні роки та освіта ==
Даніель Мільштейн народився в [[Історія євреїв в Україні|українсько-єврейській]] родині в Києві, який тоді входив до складу [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|Радянського Союзу]]<ref name="BookAward">{{Cite news|url=http://www.annarbor.com/entertainment/ann-arbor-authors-book-17-cents-and-a-dream-wins-an-award/|title=Ann Arbor author's book, '17 Cents and a Dream,' wins an award|last=McKee|first=Jenn|date=May 16, 2013|work=Ann Arbor News|access-date=20 May 2015}}</ref>. Автобіографія Мільштейна 2013 року ''«17 центів і мрія»'' детально описує еміграцію його родини з України в день, коли країна проголосила свою незалежність від тодішнього СРСР.<ref name=":0"/>. Він писав про переїзд своєї родини та про те, як вона починала з нуля та створила Gold Star Companies. Мільштейн написав ще три книги<ref>{{Cite news|url=https://www.broadwayworld.com/bwwbooks/article/Rule-1-Dont-Be-2-Wins-Beach-Book-Festival-Named-Runner-Up-in-New-York-Book-Festival-20170724|title=Rule #1 Don't Be #2 Wins Beach Book Festival, Named Runner Up in New York Book Festival|last=BWW News Desk|language=en|access-date=2017-08-31}}</ref>.

== Кар'єра ==
Мілштейн закінчив Університет Клірі, перш ніж заснувати Gold Star Financial Group у 2000 році. Компанія починала як іпотечний постачальник з головним офісом в [[Анн-Арбор|Енн-Арбор]], штат [[Мічиган]]<ref name=":0"/>. Мільштейн не потрапив іпотечну бульбашку, завдяки чому компанія мала значне зростання під час іпотечної кризи 2008 року. Вони були у списку 500 найшвидше зростаючих приватних компаній''.'' за 2009 рік, а ''Crain's Detroit Business NewsLetter'' включив Мільштейна до свого списку «40 осіб до 40 років у Детройті»<ref>{{Cite book |title=Nice companies finish first : why cutthroat management is over--and collaboration is in |last=Peter. |first=Shankman |date=2013 |publisher=Palgrave Macmillan |edition=1st |location=New York |isbn=978-0230341890 |oclc=797334609}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.crainsdetroit.com/awards/daniel-milstein |title=DANIEL MILSTEIN |date=2018-07-07 |website=Crain's Detroit Business |language=en |access-date=2023-08-02}}</ref>.

Мільштейн був другом і перекладачем хокеїста [[Дацюк Павло Валерійович|Павла Дацюка,]] а згодом став його агентом<ref>{{Cite magazine |last=Cazeneuve |first=Brian |date=May 2, 2011 |title=Disgusting But In a Good Way |url=https://www.si.com/vault/2011/05/02/106063232/disgusting-but-in-a-good-way |journal=Sports Illustrated}}</ref>, і керував переговорами щодо завершення кар'єри Дацюка в НХЛ. Після цього Мільштейн став агентом кількох інших російських гравців [[Національна хокейна ліга|НХЛ]]. У грудні 2016 року Мільштейн (як Gold Star Sports Management) брав участь у переговорах щодо контракту [[Панарін Артемій Сергійович|Артемія Панаріна]] з «[[Чикаго Блекгокс]]»<ref>{{Cite news|url=http://www.chicagotribune.com/sports/hockey/blackhawks/ct-artemi-panarin-contract-blackhawks-spt-0108-20170107-story.html|title=Late agent switch doesn't derail Artemi Panarin's deal with Blackhawks|last=Hine|first=Chris Kuc, Chris|language=en-US|work=chicagotribune.com|access-date=2017-11-21}}</ref>. Чикагці і Панарін домовилися про дворічне продовження контракту на суму 12 мільйонів доларів; пізніше Панаріна обміняли до «<nowiki/>[[Колумбус Блю-Джекетс|Коламбус Блю-Джекетс»]].

Крім того Мільштейн представляв інтереси кількох інших російських гравців, зокрема [[Заріпов Даніс Зіннурович|Даніса Заріпова]], Івана Демидова, [[Зайцев Микита Ігорович|Микити Зайцева]], [[Задоров Микита Сергійович|Микити Задорова]]<ref>{{Cite web |url=https://www.espn.com/nhl/story/_/id/33400401/agent-russian-born-nhl-players-says-clients-dealing-threats-discrimination-invasion-ukraine |title=Agent: Russian NHL players harassed, threatened |date=2022-03-01 |website=ESPN.com |language=en |access-date=2022-04-14}}</ref>, [[Марченко Олексій Ігорович|Олексія Марченка]], [[Миронов Андрій Андрійович|Андрія Миронова]], [[Наместников Владислав Євгенович|Владислава Наместникова]], Іллі Міхеєва, [[Сергачов Михайло Олександрович|Михайла Сергачова]] та Кліма Костіна. Серед його клієнтів також був володар [[Трофей Везіни|трофею Везіни]] [[Василевський Андрій Андрійович|Андрій Василевський]]<ref>{{Cite web |url=https://www.tampabay.com/sports/lightning/2019/07/29/when-is-76-million-a-good-deal-for-a-goaltender-when-it-comes-with-a-stanley-cup/ |title=When is $76 million a good deal for a goaltender? When it comes with a Stanley Cup |last=Company |first=Tampa Publishing |website=Tampa Bay Times |language=en |access-date=2021-03-18}}</ref> з [[Тампа-Бей Лайтнінг|«Тампа-Бей Лайтнінг»]] та володар [[Пам'ятний трофей Гарта|трофею Гарта]] і товариш по команді «Тампа-Бей» [[Кучеров Микита Ігорович|Микита Кучеров]]<ref>{{Cite web |url=https://www.si.com/hockey/news/lightning-ink-kucherov-to-eight-year-76-million-extension-but-more-work-lies-ahead |title=Lightning ink Kucherov to eight-year, $76-million extension, but more work lies ahead |last=Campbell |first=Ken |website=The Hockey News on Sports Illustrated |language=en |access-date=2021-03-18}}</ref>. Обидва вони підписали восьмирічні продовження контрактів на суму 76 мільйонів доларів кожен<ref name=":0"/>.

Після початку [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|повномасштабної війни Росії проти України]] на його сторінках у соцмережах залишилось чимало проросійського контенту<ref>{{Cite web |url=https://football.konkurent.ua/publication/33419/vlasnik-supernika-polissya-v-lk-narodivsya-v-kievi-ale-fanatie-vid-rosii-foto/ |title=Власник суперника Полісся в ЛК народився в Києві, але фанатіє від росії (+ФОТО) |website=football.konkurent.ua |language=uk |access-date=2025-07-18}}</ref>. Будучи власником футбольного клубу [[Санта-Колома (футбольний клуб)|«Санта Колома»]], він у 2022 році запросив очолити його команду російському тренеру [[Черишев Дмитро Миколайович|Дмитру Черишеву]]<ref>{{Cite web |url=https://football24.ua/nash_futbol_poza_politikoyu_urodzhenets_ukrayini_zayaviv_shho_rado_prihistit_rosiyskih_futbolistiv_u_svoyemu_klubi_n732699/ |title="Наш футбол поза політикою": уродженець України заявив, що радо прихистить російських гравців у своєму клубі |last=football24.ua |website=Футбол 24 |language=uk |access-date=2025-07-18}}</ref>. За словами Мільштейна, його клуб розглядає гравців з усього світу, зокрема й із Росії, бо футбол має бути поза політикою<ref>{{Cite web |url=https://tsn.ua/prosport/nash-futbol-poza-politikoyu-urodzhenec-ukrayini-zaprosiv-do-svogo-klubu-rosiyskih-futbolistiv-2126959.html |title="Санта-Колома" буде підписувати російських футболістів - заява власника-українця |date=2022-08-04 |website=ТСН.ua |language=uk |access-date=2025-07-18}}</ref>.

== Бібліографія ==

* ''The ABC of Sales: Lessons from a Superstar'' (2011) GoldStar Publishing, MI. {{ISBN|0983552711}}
* ''17 Cents and a Dream: My Incredible Journey from the USSR to Living the American Dream'' (2013) GoldStar Publishing, MI. {{ISBN|0983552746}}[[ISBN (identifier)|ISBN]] [[Special:BookSources/0983552746|0983552746]]
* ''Street Smart Selling: How to Be a Sales Superstar'' (2014) GoldStar Publishing, MI. {{ISBN|978-0983552772}}[[ISBN (identifier)|ISBN]] [[Special:BookSources/978-0983552772|978-0983552772]]
* ''Rule #1 Don't be #2 (2007) GoldStar Publishing, MI.'' {{ISBN|1947165038}}[[ISBN (identifier)|ISBN]] [[Special:BookSources/1947165038|1947165038]]

== Посилання ==
{{Reflist}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Мільштейн, Даніель}}
[[Категорія:Радянські емігранти до США]]
[[Категорія:Живі люди]]
[[Категорія:Народились 1975]]
[[Категорія:Американські бізнесмени 21 століття]]

title: Даніель Мільштейн

Народився: 8 листопада 1975 (49 років) · Київ, Українська РСР, СРСР

Місце проживання: Нортвілл

Діяльність: бізнесмен

Alma mater: Cleary Universityd


text:
# Вулиця Героїв України (Бровари)
Ву́лиця Геро́їв Украї́ни — одна з магістральних вулиць міста Бровари. Вулиця протяжністю 1340 метрів починається вулицею Київська та закінчується автомобільною розв'язкою Броварського мосту між вулицями Степана Бандери та Ярослава Мудрого.

## Історія
До 1974 року вулиця мала назву Головна. 1 квітня 1974 року перейменована на Ю. Гагаріна. на честь першого у світі космонавта Юрія Гагаріна.
З 6 травня 2022 року носить назву Героїв України.

## Відомі будівлі
- № 15 — будівля Броварських міської та районної рад.
- № 18 — новий будинок Броварської міської ради, який почали будувати ще у 1990-х роках, а завершили лише у 2004 році.
- № 20 — Броварський Головпоштамт (відділення зв'язку № 9).
- № 22а — Церква Покрови Пресвятої Богородиці (ПЦУ).
- № 28 — Готель «Спорт».

## Зображення
- вулиця Героїв України
- Храм Покрови Пресвятої Богородиці у Броварах, вул. Героїв України, 22-А
- Пам'ятник Жертвам Голодомору Бровари, вул. Героїв України, 22-А
- Пам’ятний знак на честь воїнів 163 СД, вул. Героїв України, 6

title: Вулиця Героїв України (Бровари)

wikitext:
{{Вулиця України
 |назва = Вулиця Героїв України
 |населений пункт = [[Бровари]]
 |місцевість =
 |район = [[Масив (Бровари)|Масив]]
 |на карті =
 |фото = Гагаріна Бровари.JPG
 |підпис =
 |назва на честь        = [[Герой України|Героїв України]]
 |колишні назви = Головна, Ю. Гагаріна
 |протяжність =
 |координати п          =  {{Coord|50|30|54.00|N|30|47|2.22|E|scale:6000|display=inline,title}}
 |координати к          =  {{Coord|50|30|21.84|N|30|47|52.62|E|scale:6000}}
 |покриття              = [[асфальт]]
 |рух                   = двобічний
 |метро =
 |індекс = 07400
 |телефони =
 |автобус =
 |тролейбус = у перспективі ([[Броварський тролейбус]])
 |маршрутні таксі = №№ 2, 3, 5, 10, 12, 16, 704, 714, 728, 779, 781, 785.
 |залізниця =
 |будівлі = Броварських [[Броварська міська рада|міської]] та районної рад, адміністративний будинок, Центр поштового зв'язку № 9, [[Церква Покрови Пресвятої Богородиці (Бровари)|Церква Покрови Пресвятої Богородиці (ПЦУ)]], отель «Спорт»
}}
{{Otherstreets}}

'''Ву́лиця Геро́їв Украї́ни''' — одна з магістральних<ref>[http://mpz.brovary.org/mayzhe-vsi-lezhachi-politseyski-u-brovarah-vstanovleni-z-porushennyam-standartiv/ Майже всі «лежачі поліцейські» у Броварах встановлені з порушенням ДСТУ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131029210415/http://mpz.brovary.org/mayzhe-vsi-lezhachi-politseyski-u-brovarah-vstanovleni-z-porushennyam-standartiv/ |date=29 жовтня 2013 }}. Маєш право знати. 08.10.2012</ref> вулиць міста [[Бровари]]. Вулиця протяжністю 1340 метрів починається вулицею [[Вулиця Київська (Бровари)|Київська]] та закінчується автомобільною розв'язкою Броварського мосту між вулицями [[Вулиця Степана Бандери (Бровари)|Степана Бандери]] та [[Вулиця Ярослава Мудрого (Бровари)|Ярослава Мудрого]].

== Історія ==
До 1974 року вулиця мала назву ''Головна''. 1 квітня 1974 року перейменована на ''Ю. Гагаріна''.<ref>[http://www.cityplan.in.ua/application/uploads/documents/Бровари.pdf Перелік документів архівного відділу Броварської міської ради стосовно змін назви вулиць міста Бровари за період з 1956-2001 роки]{{Недоступне посилання|date=серпня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}. [[Східноукраїнський центр громадських ініціатив]]. Документ від 30.01.2013</ref> на честь першого у світі космонавта [[Гагарін Юрій Олексійович|Юрія Гагаріна]].

З 6 травня 2022 року носить назву ''Героїв України''.

== Відомі будівлі ==
* № 15 — будівля Броварських [[Броварська міська рада|міської]] та районної рад.
* № 18 — новий будинок Броварської міської ради, який почали будувати ще у [[1990-ті|1990-х]] роках, а завершили лише у [[2004]] році.
* № 20 — Броварський Головпоштамт (відділення зв'язку № 9).
* № 22а — [[Церква Покрови Пресвятої Богородиці (Бровари)|Церква Покрови Пресвятої Богородиці]] ([[ПЦУ]]).
* № 28 — Готель «Спорт».

== Зображення ==
<gallery>
Файл:Вулиця Юрія Гагаріна.jpg|вулиця Героїв України
Файл:Храм Покрови Пресвятої Богородиці у Броварах.png|Храм Покрови Пресвятої Богородиці у Броварах, вул. Героїв України, 22-А
Файл:Пам'ятник Жертвам Голодомору Бровари 56.JPG|Пам'ятник Жертвам Голодомору Бровари, вул. Героїв України, 22-А
Файл:Пам’ятний знак на честь воїнів 163 СД, яка визволяла Бровари у вересні 1943 р..jpg|Пам’ятний знак на честь воїнів 163 СД, вул. Героїв України, 6
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20130330105717/http://brovary.kiev.ua/miski_marshruty Міські маршрути]. [[Броварська міська рада]]

{{DEFAULTSORT:Героїв України вулиця}}
[[Категорія:Вулиці Броварів]]

title: Вулиця Героїв України · Бровари

Район: Масив

Назва на честь: Героїв України

title: Колишні назви

Колишні назви: Головна, Ю. Гагаріна

title: Загальні відомості

title: Транспорт

Тролейбуси: у перспективі (Броварський тролейбус)

Рух: двобічний

Покриття: асфальт

title: Будівлі, пам'ятки, інфраструктура

Будівлі: Броварських міської та районної рад, адміністративний будинок, Центр поштового зв'язку № 9, Церква Покрови Пресвятої Богородиці (ПЦУ), отель «Спорт»

title: Зовнішні посилання

У проєкті OpenStreetMap: пошук у Nominatim


text:
# Строганов Григорій Дмитрович
Григо́рій Дми́трович Строга́нов (нар. 25 січня 1656 — пом. 21 листопада 1715, Москва, Московське царство) — російський землевласник, фінансист і політичний діяч, один з представників старовинного дворянського роду Строганових, єдиний син Дмитра Андрійовича Строганова.
Об'єднав в 1780-х роках володіння, роздроблені між спадкоємцями дітей Анікея Строганова. Фінансував Петра I в час Великої Північної війни. Відповідно до даних Федора Волегова (розум. 1856), Григорій Строганов володів більше десяти мільйонів десятини землі (100 000 км²), на якій розташовувалося понад 200 сіл з 15 000 душ.
Був одружений двічі — перша дружина Васса Іванівна Мещерська, друга Мар'я Яківна Новосильцева, від другої мав трьох синів:
- Олександр (нар. 1699 — пом. 1754), граф, міністр внутрішніх справ, генерал-ад'ютант, член Державної поради;
- Микола (нар. 1700 — пом. 1758), таємний радник, камергер;
- Сергій (нар. 1707 — пом. 1756), граф, державний діяч, археолог, меценат, колекціонер.

title: Строганов Григорій Дмитрович

wikitext:
{{особа}}
{{Однофамільці|Строганов}}
'''Григо́рій Дми́трович Строга́нов''' ({{н}} {{ДН|25|1|1656}} — {{†}} {{ДС|21|11|1715}}, [[Москва]], [[Московське царство]]) — російський землевласник, фінансист і політичний діяч, один з представників старовинного дворянського роду [[Строганови]]х, єдиний син Дмитра Андрійовича Строганова.

Об'єднав в 1780-х роках володіння, роздроблені між спадкоємцями дітей [[Строганов Анікей Федорович|Анікея Строганова]]. Фінансував [[Петро I|Петра I]] в час [[Велика Північна війна|Великої Північної війни]]. Відповідно до даних Федора Волегова (розум. [[1856]]), Григорій Строганов володів більше десяти мільйонів [[Десятина (одиниця площі)|десятини]] землі (100 000 км²), на якій розташовувалося понад 200 сіл з 15 000 душ.

Був одружений двічі — перша дружина Васса Іванівна Мещерська, друга Мар'я Яківна Новосильцева, від другої мав трьох синів:
* [[Строганов Олександр Григорович (граф)|Олександр]] ({{н}} [[1699]] — {{†}} [[1754]]), граф, міністр внутрішніх справ, [[генерал-ад'ютант]], член Державної поради;
* [[Строганов Микола Григорович|Микола]] ({{н}} [[1700]] — {{†}} [[1758]]), таємний радник, [[камергер]];
* [[Строганов Сергій Григорович|Сергій]] ({{н}} [[1707]] — {{†}} [[1756]]), граф, державний діяч, археолог, [[Меценатство|меценат]], колекціонер.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.internet-school.ru/Enc.ashx?item=663103 Біографія Г. Д. Строганова]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{ref-ru}}

== Література та джерела ==
* ''[[Кузнецов Сергій Олегович|Кузнецов С. О.]]'' Пусть Франция поучит нас «танцовать» . Создание Строгоновского дворца в Петербурге и соеобразие придворной культуры России в первой половине XVIII века. СПб., 2003. — 512 c. — ISBN 5-303-001090-1
* ''Кузнецов С. О. ''Дворцы и дома Строгоновых. Три века истории.. — М-СПб: Центрполиграф, МиМ-Дельта, 2008. — 319 с. — ISBN 978-5-9524-3471-4

{{Особа-доробити}}

[[Категорія:Строганови|Григорій Дмитрович]]
[[Категорія:Політики Російської імперії]]
[[Категорія:Фінансисти Російської імперії]]
[[Категорія:Промисловці Російської імперії]]
[[Категорія:Російські купці]]
[[Категорія:Політики XVII століття]]
[[Категорія:Фінансисти XVII століття]]
[[Категорія:Промисловці XVII століття]]
[[Категорія:Політики XVIII століття]]
[[Категорія:Фінансисти XVIII століття]]
[[Категорія:Промисловці XVIII століття]]
[[Категорія:Померли в Москві]]

title: Строганов Григорій Дмитрович

Помер: 21 листопада 1715 (59 років) · Москва, Московське царство

Країна: Московське царство

Знання мов: російська

Рід: Строганови

У шлюбі з: Mariya Yakovlevna Stroganovad

Діти: Aleksandr Grigor'evič Stroganovd, Nikolaj Grigor'evič Stroganovd і Строганов Сергій Григорович


text:
# Божко Сергій Юрійович
Сергій Юрійович Божко (нар. 3 березня 1973, Красний Лиман, Донецька область, УРСР) — радянський, український та російський футболіст, захисник та півзахисник.

## Життєпис
Випускник Луганського спортінтернату, перший тренер — О.В. Алексеєв. Футбольну кар'єру розпочинав у клубах «Стаханов», за який зіграв 20 матчів і забив 13 м'ячів та «Зоря» (Луганськ), за яку в 1991-1992 році зіграв 12 матчів. У період з 1992 по 1996 рік грав за російські клуби «Жемчужина» (Сочі) та «Локомотив» (НН), які грали на той час у вищій лізі (У 1994 році встиг відіграти 5 матчів та відзначитися 1 голом у футболці «Ільвеса» з вищого дивізіону фінського чемпіонату). 17 травня 1993 року дебютував у чемпіонаті Росії, в матчі проти ЦСКА, вийшовши на початку другого тайму. 9 липня 1993 року забив перший м'яч у чемпіонаті, в матчі проти московського «Динамо». У 1994 році викликався до тренувального табору молодіжної збірної Росії. З 1999 по 2002 рік грав за український клуб «Сталь» з Алчевська та російський «Терек» (1 поєдинок). У сезоні 2000/01 року зіграв у Вищій лізі чемпіонату України 22 гри і забив 3 м'ячі. Закінчував кар'єру в клубі «Нафтовик-Укрнафта», за який з 2002 по 2006 рік зіграв 77 матчів. Після завершення професіональної кар'єри на аматорському рівні виступав за «Незалежність» (Біловодськ), «Мир-Донгаздобича» (Сулін) та «Агату» (Луганськ).

## Досягнення
- Перша ліга чемпіонату України
  -  Срібний призер (1): 1999/00

- Друга ліга/Другий дивізіон чемпіонату Росії
  -  Чемпіон (2): 1992 (зона «Захід»), 2002 (зона «Південь»)

title: Божко Сергій Юрійович

wikitext:
{{Однофамільці|Божко}}
{{Футболіст
| ім'я              = Сергій Божко
| зображення        =
| зображення розмір =
| підпис            =
| повне-ім'я        = Сергій Юрійович Божко
| дата-народження   = 03.03.1973
| місце-народження  = [[Лиман (місто)|Красний Лиман]], [[Донецька область]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]]
| дата-смерті       =
| місце-смерті      =
| зріст             = 180 см
| вага              = 73 кг
| прізвисько        =
| громадянство      = {{URS}}
{{RUS}}
{{UKR}}
| позиція           = [[Нападник (футбол)|нападник]], [[півзахисник]]
| поточний-клуб     = ''завершив кар'єру''
| номер             =
| юнацькі-клуби     = {{Прапорець|URS}} ШИСП (Луганськ)
| юнацькі-роки      =
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1991—1992|{{Прапорець|URS}}/{{Прапорець|UKR}}|[[Зоря (Луганськ)|«Зоря» (Л)]] |12|1}}
{{Футболіст рядок 1|1991—1992|{{оренда}}{{Прапорець|URS}}/{{Прапорець|UKR}}|[[Шахтар (Стаханов)|«Вагонобудівник» (С)]] |21|14}}
{{Футболіст рядок 0|1992—1994|{{Прапорець|RUS}}|[[Жемчужина-Сочі|«Жемчужина» (С)]] |49|10}}
{{Футболіст рядок 1|1992—1993|{{фарм-клуб}}{{Прапорець|RUS}}|«Торпедо» (Сочі) |11|2}}
{{Футболіст рядок 0|1994|{{Прапорець|FIN}}|[[Ільвес (футбольний клуб)|«Ільвес»]] |5|1}}
{{Футболіст рядок 1|1995—1996|{{Прапорець|RUS}}|[[Локомотив-НН|«Локомотив» (НН)]] |25|1}}
{{Футболіст рядок 0|1997—1998|{{Прапорець|RUS}}|[[Арзамас (футбольний клуб)|«Торпедо» (Арз)]] |45|12}}
{{Футболіст рядок 1|1999—2002|{{Прапорець|UKR}}|[[Сталь (Алчевськ)|«Сталь» (Ал)]] |71|16}}
{{Футболіст рядок 0|2000—2002|{{фарм-клуб}}{{Прапорець|UKR}}|«[[Сталь-2]]» |2|1}}
{{Футболіст рядок 1|2002|{{Прапорець|RUS}}|[[Ахмат (футбольний клуб)|«Терек»]] |1|0}}
{{Футболіст рядок 0|2002|{{Прапорець|UKR}}|[[Сталь (Алчевськ)|«Сталь» (Ал)]] |7|2}}
{{Футболіст рядок 1|2003—2006|{{Прапорець|UKR}}|«[[Нафтовик-Укрнафта]]» |77|3}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда =
| збірна-роки =
| збірна-ігри(голи) =
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''Сергій Юрійович Божко''' ({{н}} [[3 березня]] [[1973]], [[Лиман (місто)|Красний Лиман]], [[Донецька область]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]]) — радянський, [[Україна|український]] та російський [[футболіст]], [[Захисник (футбол)|захисник]] та [[півзахисник]].

== Життєпис ==
Випускник Луганського спортінтернату, перший тренер — О.В. Алексеєв. Футбольну кар'єру розпочинав у клубах [[Шахтар (Стаханов)|«Стаханов»]], за який зіграв 20 матчів і забив 13 м'ячів та [[Зоря (Луганськ)|«Зоря»]] ([[Луганськ]]), за яку в 1991-1992 році зіграв 12 матчів. У період з 1992 по 1996 рік грав за російські клуби [[Жемчужина-Сочі|«Жемчужина» (Сочі)]] та [[Локомотив-НН|«Локомотив» (НН)]], які грали на той час у [[Прем'єр-ліга (Росія)|вищій лізі]] (У 1994 році встиг відіграти 5 матчів та відзначитися 1 голом у футболці [[Ільвес (футбольний клуб)|«Ільвеса»]] з вищого дивізіону фінського чемпіонату). 17 травня 1993 року дебютував у чемпіонаті Росії, в матчі проти ЦСКА, вийшовши на початку другого тайму<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/209493-1-1 |title=ЦСКА 1-1 Жемчужина-Сочі |accessdate=6 грудня 2015 |archive-date=11 грудня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20151211023954/http://footballfacts.ru/matches/209493-1-1 }}</ref>. 9 липня 1993 року забив перший м'яч у чемпіонаті, в матчі проти московського [[Динамо (футбольний клуб, Москва)|«Динамо»]]<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/209550-4-1 |title=Жемчужина-Сочі 4-1 Динамо Москва |accessdate=6 грудня 2015 |archive-date=11 грудня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20151211024006/http://footballfacts.ru/matches/209550-4-1 }}</ref>. У 1994 році викликався до тренувального табору молодіжної збірної Росії. З 1999 по 2002 рік грав за український клуб [[Сталь (Алчевськ)|«Сталь»]] з [[Алчевськ]]а та російський [[Ахмат (футбольний клуб)|«Терек»]] (1 поєдинок). У сезоні 2000/01 року зіграв у [[Прем'єр-ліга (Україна)|Вищій лізі чемпіонату України]] 22 гри і забив 3 м'ячі. Закінчував кар'єру в клубі «[[Нафтовик-Укрнафта]]», за який з 2002 по 2006 рік зіграв 77 матчів. Після завершення професіональної кар'єри на аматорському рівні виступав за «Незалежність» (Біловодськ), «Мир-Донгаздобича» (Сулін) та «Агату» (Луганськ).

== Досягнення ==
* {{Прапорець|UKR}} '''[[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Перша ліга чемпіонату України]]'''
** [[Файл:Silver medal icon.svg|15px]] Срібний призер (1): 1999/00

* {{Прапорець|RUS}} '''[[Другий дивізіон Росії з футболу|Друга ліга/Другий дивізіон чемпіонату Росії]]'''
** [[Файл:Gold medal icon.svg|15px]] Чемпіон (2): 1992 (зона «Захід»), 2002 (зона «Південь»)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.upl.ua/people/view/36840 Візитна картка футболіста на офіційному сайті УПЛ]
* {{transfermarkt|492860}}
* {{Zerozero profile|363121}}
* {{allplayers|247}}
* {{ff|13608}}
* [http://ukr-footbal.org.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=2766:-1973&catid=2:2011-11-18-14-04-27&Itemid=27 Профіль гравця] на сайті «УКРАЇНСЬКИЙ ФУТБОЛ (історія та статистика)»
* [http://www.football.lg.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=5069%3Abojkosu&catid=22%3Aforward&Itemid=775 Профіль гравця] на сайті «Луганський футбол»
* [http://bombarder.narod.ru/plr/b/sergey_bozhko.615a.htm Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210514070607/http://bombarder.narod.ru/plr/b/sergey_bozhko.615a.htm |date=14 травня 2021 }} на сайті bombarder.narod.ru
* [https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Sergey-YUrievich-Bozhko-Futbol-03031973 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161113182048/http://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Sergey-YUrievich-Bozhko-Futbol-03031973 |date=13 листопада 2016 }} на сайті sportbox.ru
* [http://football.sport-express.ru/player/16980/seasons/1995/ Профіль гравця] на сайті «Спорт-Експрес»

[[Категорія:Уродженці Лиману]]
[[Категорія:Радянські футболісти]]
[[Категорія:Російські футболісти]]
[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Українські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Фінляндії]]
[[Категорія:Футболісти «Шахтаря» (Стаханов)]]
[[Категорія:Футболісти «Зорі» (Луганськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Жемчужини» (Сочі)]]
[[Категорія:Футболісти «Локомотива» (Нижній Новгород)]]
[[Категорія:Футболісти «Ахмата»]]
[[Категорія:Футболісти «Сталі» (Алчевськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Нафтовика-Укрнафта»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Сергій Юрійович Божко

Народження: 3 березня 1973 (52 роки)

Вага: 73 кг

Громадянство: СРСР · Росія · Україна

Позиція: нападник, півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: завершив кар'єру

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

/ «Зоря» (Л) · 12 · (1)
→ / «Вагонобудівник» (С) · 21 · (14)

«Жемчужина» (С) · 49 · (10)

→ «Торпедо» (Сочі) · 11 · (2)

«Ільвес» · 5 · (1)

«Локомотив» (НН) · 25 · (1)

«Торпедо» (Арз) · 45 · (12)

«Сталь» (Ал) · 71 · (16)

→ «Сталь-2» · 2 · (1)

«Терек» · 1 · (0)
«Сталь» (Ал) · 7 · (2)

«Нафтовик-Укрнафта» · 77 · (3)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Звіт Давіньона
Звіт Давіньона, також відома як Люксембурзький звіт, опублікований 27 жовтня 1970 року, був звіт про майбутню зовнішню політику держав-членів Європейської економічної спільноти. Він був написаний радою під головуванням Етьєна Давіньона з Міністерства закордонних справ Бельгії. Комітет був призначений Радою Європейських Спільнот для внесення пропозицій щодо політичної співпраці між державами-членами. Він рекомендував державам-членам намагатися говорити єдиним голосом щодо міжнародних проблем, і ця пропозиція була схвалена всіма шістьма урядами членів. Це призвело спочатку до Європейської політичної співпраці, а пізніше до Спільної зовнішньої політики та політики безпеки Європейського Союзу в 1992 році.
| Підписаний Діє з Документ      | 1948 Брюссельський договір                                         | 1951 1952 Паризький договір                                                       | 1954 1955 Поправки до Брюссельського договору                                     | 1957 1958 Римські договори                                                        | 1965 1967 Договір злиття                        | 1975 Н/Д Висновки Європейської ради             | 1985 Шенгенська угода                         | 1986 1987 Єдиний європейський акт             | 1992 1993 Маастрихтський договір              | 1992 1993 Маастрихтський договір | 1997 1999 Амстердамський договір | 2001 2003 Ніццький договір | 2007 2009 Лісабонська угода | 2007 2009 Лісабонська угода |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    |                                                                                |                                                                                |                                                                                |                                                 |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  |                                  |                            |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
| Підвалини Європейського Союзу: |                                                                    |                                                                                |                                                                                |                                                                                |                                                 |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  |                                  |                            |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
| Європейські спільноти          |                                                                    |                                                                                |                                                                                |                                                                                |                                                 |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  |                                  |                            |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                | Європейська спільнота з атомної енергії (Євратом)                  |                                                                                |                                                                                |                                                                                |                                                 |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  |                                  |                            |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    |                                                                                | Європейська спільнота з вугілля та сталі (ЄСВС)                                   | Європейська спільнота з вугілля та сталі (ЄСВС)                                   | Європейська спільнота з вугілля та сталі (ЄСВС) | Європейська спільнота з вугілля та сталі (ЄСВС) | Термін дії договору минув у 2002 р.           | Термін дії договору минув у 2002 р.           | Термін дії договору минув у 2002 р.           |                                  | Європейський Союз (ЄС)           | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    |                                                                                | Європейська економічна спільнота (ЄЕС)                                            |                                                                                |                                                 |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  | Європейський Союз (ЄС)           | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    |                                                                                |                                                                                | Шенгенська угода                                                                  |                                                 |                                                 | Європейська спільнота (ЄС)                    | Європейська спільнота (ЄС)                    |                                               |                                  | Європейський Союз (ЄС)           | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    | Співробітництво TREVI (тероризм, радикалізм, екстремізм та міжнародне насильство) | Співробітництво TREVI (тероризм, радикалізм, екстремізм та міжнародне насильство) | Співробітництво TREVI (тероризм, радикалізм, екстремізм та міжнародне насильство) | Правосуддя та внутрішні справи                  |                                                 | Європейська спільнота (ЄС)                    | Європейська спільнота (ЄС)                    |                                               |                                  | Європейський Союз (ЄС)           | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                | Співробітництво між поліцією та правосуддям у кримінальних справах | Співробітництво TREVI (тероризм, радикалізм, екстремізм та міжнародне насильство) | Співробітництво TREVI (тероризм, радикалізм, екстремізм та міжнародне насильство) | Співробітництво TREVI (тероризм, радикалізм, екстремізм та міжнародне насильство) | Правосуддя та внутрішні справи                  |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  | Європейський Союз (ЄС)           | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    |                                                                                |                                                                                |                                                                                | Європейська політична співпраця                 | Спільна зовнішня та безпекова політика (СЗБП)   | Спільна зовнішня та безпекова політика (СЗБП) | Спільна зовнішня та безпекова політика (СЗБП) | Спільна зовнішня та безпекова політика (СЗБП) |                                  | Європейський Союз (ЄС)           | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
| Неконсолідовані органи         | Неконсолідовані органи                                             | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                                                    | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                                                    | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                                                    | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                  | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                  | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                |                                               |                                               |                                  |                                  | Європейський Союз (ЄС)     |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
| Неконсолідовані органи         | Неконсолідовані органи                                             | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                                                    | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                                                    | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                                                    | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                  | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                  | Західноєвропейський союз (ЗЄС)                | Припинив існування у 2011 р.                  |                                               |                                  |                                  |                            |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |
|                                |                                                                    |                                                                                |                                                                                |                                                                                |                                                 |                                                 |                                               |                                               |                                               |                                  |                                  |                            |                             |                             |  |  |  |  |  |  |  |

title: Звіт Давіньона

wikitext:
'''Звіт Давіньона''', також відома як '''Люксембурзький звіт''', опублікований 27 жовтня 1970 року, був звіт про майбутню зовнішню політику держав-членів [[Європейська економічна спільнота|Європейської економічної спільноти]]. Він був написаний радою під головуванням Етьєна Давіньона з Міністерства закордонних справ [[Бельгія|Бельгії]]. Комітет був призначений [[Рада Європейського Союзу|Радою Європейських Спільнот]] для внесення пропозицій щодо політичної співпраці між державами-членами. Він рекомендував державам-членам намагатися говорити єдиним голосом щодо міжнародних проблем, і ця пропозиція була схвалена всіма шістьма урядами членів. Це призвело спочатку до [[Європейська політична співпраця|Європейської політичної співпраці]], а пізніше до [[Спільна зовнішня та безпекова політика|Спільної зовнішньої політики та політики безпеки]] [[Європейський Союз|Європейського Союзу]] в 1992 році.

{{Історія ЄС}}

== Див. також ==

* [[Історія Європейського Союзу]]

== Посилання ==

* [http://europa.eu/abc/history/1970/index_en.htm Історія Європейського Союзу, 1970 рік] на Europa, порталі Європейського Союзу
{{Договори та декларації Європейського Союзу}}
[[Категорія:Історія Європейського Союзу]]
[[Категорія:Публікації інституцій Європейського Союзу]]


text:
# PDE7A
PDE7A (англ. Phosphodiesterase 7A) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 8-ї хромосоми. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 482 амінокислот, а молекулярна маса — 55 505.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MEVCYQLPVL |  | PLDRPVPQHV |  | LSRRGAISFS |  | SSSALFGCPN |  | PRQLSQRRGA |
| ISYDSSDQTA |  | LYIRMLGDVR |  | VRSRAGFESE |  | RRGSHPYIDF |  | RIFHSQSEIE |
| VSVSARNIRR |  | LLSFQRYLRS |  | SRFFRGTAVS |  | NSLNILDDDY |  | NGQAKCMLEK |
| VGNWNFDIFL |  | FDRLTNGNSL |  | VSLTFHLFSL |  | HGLIEYFHLD |  | MMKLRRFLVM |
| IQEDYHSQNP |  | YHNAVHAADV |  | TQAMHCYLKE |  | PKLANSVTPW |  | DILLSLIAAA |
| THDLDHPGVN |  | QPFLIKTNHY |  | LATLYKNTSV |  | LENHHWRSAV |  | GLLRESGLFS |
| HLPLESRQQM |  | ETQIGALILA |  | TDISRQNEYL |  | SLFRSHLDRG |  | DLCLEDTRHR |
| HLVLQMALKC |  | ADICNPCRTW |  | ELSKQWSEKV |  | TEEFFHQGDI |  | EKKYHLGVSP |
| LCDRHTESIA |  | NIQIGFMTYL |  | VEPLFTEWAR |  | FSNTRLSQTM |  | LGHVGLNKAS |
| WKGLQREQSS |  | SEDTDAAFEL |  | NSQLLPQENR |  | LS         |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функціями належить до гідролаз, фосфопротеїнів.
Задіяний у такому біологічному процесі, як альтернативний сплайсинг.
Білок має сайт для зв'язування з іонами металів.
Локалізований у цитоплазмі.

title: PDE7A

wikitext:
{{Картка гена}}
'''PDE7A''' ({{lang-en|Phosphodiesterase 7A}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 8-ї хромосоми.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8791 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:8791 |language=англ. |accessdate=7 вересня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 482 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 55 505<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/Q13946#sequences |title=UniProt, Q13946 |language=англ. |accessdate=7 вересня 2017 |archive-date=8 серпня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170808162958/http://www.uniprot.org/uniprot/Q13946#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MEVCYQLPVL		PLDRPVPQHV		LSRRGAISFS		SSSALFGCPN		PRQLSQRRGA

ISYDSSDQTA		LYIRMLGDVR		VRSRAGFESE		RRGSHPYIDF		RIFHSQSEIE

VSVSARNIRR		LLSFQRYLRS		SRFFRGTAVS		NSLNILDDDY		NGQAKCMLEK

VGNWNFDIFL		FDRLTNGNSL		VSLTFHLFSL		HGLIEYFHLD		MMKLRRFLVM

IQEDYHSQNP		YHNAVHAADV		TQAMHCYLKE		PKLANSVTPW		DILLSLIAAA

THDLDHPGVN		QPFLIKTNHY		LATLYKNTSV		LENHHWRSAV		GLLRESGLFS

HLPLESRQQM		ETQIGALILA		TDISRQNEYL		SLFRSHLDRG		DLCLEDTRHR

HLVLQMALKC		ADICNPCRTW		ELSKQWSEKV		TEEFFHQGDI		EKKYHLGVSP

LCDRHTESIA		NIQIGFMTYL		VEPLFTEWAR		FSNTRLSQTM		LGHVGLNKAS

WKGLQREQSS		SEDTDAAFEL		NSQLLPQENR		LS

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[гідролази|гідролаз]], [[фосфопротеїн]]ів.
Задіяний у такому біологічному процесі, як [[альтернативний сплайсинг]].
Білок має сайт для зв'язування з іонами металів.
Локалізований у [[цитоплазма|цитоплазмі]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=Alternative splicing of the high affinity cAMP-specific phosphodiesterase (PDE7A) mRNA in human skeletal muscle and heart. |journal=J. Biol. Chem. |автор=Han P., Zhu X., Michaeli T. |дата=1997 |сторінки=16152 — 16157|volume=272}} {{PMID|9195912}} {{DOI|10.1074/jbc.272.26.16152}}
* {{cite journal|назва=T cell activation up-regulates cyclic nucleotide phosphodiesterases 8A1 and 7A3. |journal=Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A. |автор=Glavas N.A., Ostenson C., Schaefer J.B., Vasta V., Beavo J.A. |дата=2001 |сторінки=6319 — 6324|volume=98}} {{PMID|11371644}} {{DOI|10.1073/pnas.101131098}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
* {{cite journal|назва=Multiple elements jointly determine inhibitor selectivity of cyclic nucleotide phosphodiesterases 4 and 7. |journal=J. Biol. Chem. |автор=Wang H., Liu Y., Chen Y., Robinson H., Ke H. |дата=2005 |сторінки=30949 — 30955|volume=280}} {{PMID|15994308}} {{DOI|10.1074/jbc.M504398200}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 8 (людина)|Хромосома 8]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: PDE7A

PDB: Пошук ортологів: PDBe RCSB

title: Ідентифікатори

Символи: PDE7A, HCP1, PDE7, phosphodiesterase 7A

Зовнішні ІД: OMIM: 171885 MGI: 1202402 HomoloGene: 1956 GeneCards: PDE7A

title: Реагує на сполуку

Молекулярна функція: • hydrolase activity · • зв'язування з іоном металу · • phosphoric diester hydrolase activity · • 3',5'-cyclic-nucleotide phosphodiesterase activity · • 3',5'-cyclic-AMP phosphodiesterase activity

Клітинна компонента: • гіалоплазма · • цитоплазма

Біологічний процес: • cAMP catabolic process · • GO:0072468 сигнальна трансдукція · • G protein-coupled receptor signaling pathway

title: Шаблон експресії

Шаблон експресії: Більше даних

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Яків Седовський
Я́ків Седо́вський (?, Львівщина — ?, імовірно, Венеція) — староукраїнський письменник, поет XVII століття.

## Життєпис
За припущеннями Я. Головацького і К. Студинського, Яків Седовський народився на Львівщині. Освіту здобув в «Академії Патавській» (Падуанському університеті), головному навчальному закладі Венеційської республіки. Проте за твердженням Івана Франка, поет навчався у Венеції.
Належав до православної «венецької братії» Братства святого мученика Христова Георгія при церкві Сан-Джорджо дей Гречі. Писав давньоукраїнською мовою («діалектом словенським»).
Серед творів Я. Седовського дослідникам відомий панегірик «Анатима тис тімис» («Дарунок пошани»), виданий друкарнею Марка Гінамма у Венеції 1641 року. Ориґінал до наших днів не зберігся. Вірш написано з нагоди присвоєння ступеня доктора філософії випускникові Падуанського університету, львів'янину Григорію Кирницькому.
Окрім того, поет у панегірику склав подяку митрополиту Філадельфійському Афанасію Валеріянові, «венеціянам», братії і ктиторам православної Георгіївської церкви, які молитовно і матеріально допомагали Кирницькому та іншим православним українцям здобути освіту. Відомо, що серед випускників Падуанського університету у XVII сторіччі було багато вихідців з України: Станіслав Оріховський, Василь Русянович, Павло Боїм, Іван Курцевич-Булига (сподвижник гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного), Станіслав Морозенко (згодом полковник і соратник Богдана Хмельницького) та інші.

title: Яків Седовський

wikitext:
{{Особа
| ім'я                = Яків Седовський
| місце_проживання    =
| інші_імена          =
| зображення          = Chiesa di S.Giorgio dei Greci.jpg
| розмір_зображення   = 160px
| підпис_зображення   = [[Церква Сан-Джорджо дей Гречі|Георгіївська церква у Венеції]], парафіянином якої був Яків Седовський
| ім'я_при_народженні = Іаков
| дата_народження     = дата народження невідома
| місце_народження    = [[Львівщина]]
| дата_смерті         = дата смерті невідома
| місце_смерті        = [[Венеція]] (?)
| причина_смерті      =
| відомий_(відома)    =
| рід_діяльності      = [[поет]]
}}

'''Я́ків Седо́вський''' (?, [[Львівщина]] — ?, імовірно, [[Венеція]]) — староукраїнський [[письменник]], [[поет]] [[XVII століття]].

== Життєпис ==
За припущеннями [[Головацький Яків Федорович|Я. Головацького]] і К. Студинського, Яків Седовський народився на [[Львівська область|Львівщині]].<ref>''[[Головацький Яків Федорович|Головацкий  Я. Ф.]]'' Библиографические находки во Львове.</ref> Освіту здобув в [[Падуанський університет|«Академії Патавській» (Падуанському університеті)]], головному навчальному закладі [[Венеційська республіка|Венеційської республіки]].<ref name="Студинський">''Студинський К''. Три панегірики XVII віку // [[Записки Наукового товариства імені Шевченка|ЗНТШ]]. — 1896. — Т. 12. — Кн. 4. — С. 45-47, 61-64 (за нумерацією у збірнику — с. 3-5, 19-22).</ref><ref name="Довідник ">{{Cite web |url=http://www.ukrlit.vn.ua/info/dovidnik/308.html |title=Довідник з української літератури |accessdate=29 жовтня 2015 |archive-date=23 травня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150523050615/http://ukrlit.vn.ua/info/dovidnik/308.html }}</ref><ref name="Седовський">{{Cite web |url=http://litopys.org.ua/ukrpoetry/anto59.htm |title=''Яків Седовський''. ΑΝΑΘΗΜΑ ΤΗΣ ΤΙΜΗΣ |accessdate=29 жовтня 2015 |archive-date=5 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160305001505/http://litopys.org.ua/ukrpoetry/anto59.htm }}</ref> Проте за твердженням [[Франко Іван Якович|Івана Франка]], поет навчався у [[Венеція|Венеції]].<ref>{{Cite web |url=http://www.i-franko.name/uk/HistLit/1892/XaraktUkrLit16-18/Genres.html |title=''Іван Франко''. Жанри літератури. |accessdate=29 жовтня 2015 |archive-date=19 вересня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160919023305/http://www.i-franko.name/uk/HistLit/1892/XaraktUkrLit16-18/Genres.html }}</ref>

Належав до [[Православна церква|православної]] «венецької братії» [[Церковні братства|Братства]] [[Святий Юрій|святого мученика Христова Георгія]] при [[Церква Сан-Джорджо дей Гречі|церкві Сан-Джорджо дей Гречі]]. Писав [[Давньоруська мова|давньоукраїнською мовою («діалектом словенським»)]].<ref name="Довідник"/><ref name="Седовський"/>

Серед творів Я. Седовського дослідникам відомий [[панегірик]] «Анатима тис тімис» («Дарунок пошани»), виданий друкарнею Марка Гінамма у [[Венеція|Венеції]] [[1641]] року. Ориґінал до наших днів не зберігся. Вірш написано з нагоди присвоєння ступеня [[Доктор філософії|доктора філософії]] випускникові Падуанського університету, львів'янину [[Григорій Кирницький|Григорію Кирницькому]].<ref name="Довідник"/>

Окрім того, поет у панегірику склав подяку митрополиту Філадельфійському Афанасію Валеріянові, «венеціянам», братії і [[Ктитор (патрон)|ктиторам]] православної [[Церква Сан-Джорджо дей Гречі|Георгіївської церкви]], які молитовно і матеріально допомагали Кирницькому та іншим православним українцям здобути освіту.<ref name="Студинський"/> Відомо, що серед випускників Падуанського університету у XVII сторіччі було багато вихідців з України: [[Станіслав Оріховський]], [[Василь Русянович]], [[Павло Юрій Боїм|Павло Боїм]], [[Йосиф (Курцевич-Коріятович)|Іван Курцевич-Булига]] (сподвижник гетьмана [[Петро Конашевич-Сагайдачний|Петра Конашевича-Сагайдачного]]), [[Морозенко Станіслав|Станіслав Морозенко]] (згодом полковник і соратник [[Богдан Хмельницький|Богдана Хмельницького]]) та інші.<ref>{{Cite web |url=http://www.info-library.com.ua/books-text-4029.html |title=Витоки й основні віхи становлення освіти й вищої школи у світі і в Україні |accessdate=29 жовтня 2015 |archive-date=5 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160305035112/http://www.info-library.com.ua/books-text-4029.html }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* ''Студинський К''. Три панегірики XVII віку // [[Записки Наукового товариства імені Шевченка|ЗНТШ]]. — 1896. — Т. 12. — Кн. 4. — С. 3-5, 19-22.
* ''[[Головацький Яків Федорович|Головацкий  Я. Ф.]]'' Библиографические находки во Львове // Сб. ОРЯС АН. — Спб., 1873 — Т. 10. — № 7. — С. 21 — 27.

{{DEFAULTSORT:Седовський Яків}}

[[Категорія:Історія Львівської області]]
[[Категорія:Випускники Падуанського університету]]
[[Категорія:Історія української літератури]]
[[Категорія:Давня українська література]]

title: Яків Седовський

Ім'я при народженні: Іаков

Народився: дата народження невідома · Львівщина

Помер: дата смерті невідома · Венеція (?)

Країна: Венеційська республіка

Діяльність: поет

Alma mater: Падуанський університет

Знання мов: руська

Жанр: панегірик