text:
# Лотта Райніґер
Лотта Райніґер (нім. Lotte Reiniger; 2 червня 1899, Берлін — 19 червня 1981, Деттенгаузен) — німецька режисерка анімаційного кіно, отримала світову популярність завдяки силуетним фільмам.

## Біографія
Шарлотта Райніґер народилася 2 червня 1899 року в Берліні-Шарлоттенбурзі в родині банківського службовця Карла Райніґера і його дружини Елеонори. З шести років Лотта цікавилася театром і вирізала силуети. У кіно її залучали фільми-казки та феєрії Жоржа Мельєса. Вона швидко освоїла техніку китайського силуету і вирізала силуети для шкільних театральних вистав, в тому числі «Ромео і Джульєтта». Дуже велике враження на неї справили фільми за участю Пауля Вегенера «Празький студент» (1913) і «Голем» (1914). У співочій академії Берліна вона прослухала лекцію Вегенера, вперше дізнавшись про трюкових зйомках і фантастичні можливості кіно.
З 1916 по 1917 рік Райніґер відвідувала акторську школу, паралельно працюючи статистом в Німецькому театрі. У цей період вона виготовила цілий ряд силуетів акторів, в тому числі і Пауля Вегенера, який 1916 року привів її в кіно. Вона виготовила рамки для проміжних титрів спочатку у фільмі «Весілля Рюбецаля», а потім у фільмі «Гамельнський щуролов». Режисер Рохус Глізе також замовив їй силуети. Завдяки Вегенера Райніґер познайомилася з групою молодих кінематографістів-експериментаторів з Інституту культурології в Берліні: Гансом Кюрлісом, Карлом Віртом і Карлом Кохом, її майбутнім чоловіком. З їх допомогою восени 1919 року вона зняла перший анімаційний фільм «Орнамент закоханого серця».
З 1920 по 1924 рік Райніґер зняла кілька рекламних роликів і чотири короткометражних силуетних фільми, які більше 40 тижнів демонстрували в кінотеатрах УФА. 1923 року для фільму «Нібелунги» Фріца Ланґа вона зняла епізод «Сон сокола», який не був використаний. Цього ж року молодий банкір Луї Гаґен запропонував їй фінансування і виробництво довгого силуетного фільму. В результаті трирічної роботи був знятий перший повнометражний фільм «Історія принца Ахмеда» (пізніше «Пригоди принца Ахмеда») за казкою з «Тисячі і однієї ночі».
Приватний показ фільму на 2000 запрошених гостей відбувся 2 травня 1926 року в «Фольксбюне» і пройшов з великим успіхом. Після позитивних відгуків у пресі фільм був проданий до Франції. Французька прем'єра, в підготовці якої брав участь Жан Ренуар, відбулася в липні 1926 року в Парижі. Після успіху фільму у Франції у нього нарешті знайшовся прокатник і в Німеччині. Офіційна німецька прем'єра відбулася 3 вересня 1926 року в кінотеатрі «Глорія-Паласт» в Берліні.
У липні-серпні 1926 року Райніґер разом з Бертольтом Брехтом провела відпустку на півдні Франції, де вона виготовила силуети для «Тригрошової опери». Заявка «Марія приходить», написана для неї Брехтом і Елізабет Гауптман, залишилася нереалізованою. У 1927—1928 роках Райніґер співпрацювала з Паулем Дессау, Куртом Вайлем і Паулем Гіндемітом, які написали музику для фільму «Доктор Дуліттл».
У жовтні 1929 року режисер Рохус Глізе приступив до зйомок ігрового фільму «Гонитва за щастям» (Die Jagd nach dem Glück) про акторів карнавального театру тіней за сценарієм Райніґер і Коха.
У 1930—1932 роках Райніґер зняла три звукових короткометражних силуетних фільми «10 хвилин Моцарта», «Арлекін» і «Сіссі». 1933 року виїхала в Париж, де її чоловік працював співавтором Ренуара. Виготовила силуети сцен з фільму «Мадам Боварі» Ренуара, а також силуети для фільму «Дон Кіхот» Пабста. 1934 року Райніґер повернулася до Берліна, де вона зняла кілька силуетних фільмів, в тому числі «Папагено» за «Чарівною флейтою» Моцарта.
1936 року Райніґер отримала запрошення до Англії, де вона представила свою колекцію спочатку в Брістолі, а потім в Музеї Вікторії та Альберта в Лондоні. Вона познайомилася з Джоном Грірсоном, Альберто Кавальканті і Безілом Райтом і поставила фільми «Сніданок короля» і «Придане». Для фільму Ренуара «Марсельєза» вона зробила епізод гри тіней. 1939 року, в той час як її чоловік працював з Ренуаром в Римі, Райніґер жила в будинку Ренуара в Антібі. Французький режисер дуже цінував творчість Райніґер, називаючи її великим майстром театру тіней, а її фільм «Князь Ахмед» — шедевром. З початком війни вона поїхала до чоловіка в Рим, де вони до 1944 року жили у Вісконті.
1944 року Райніґер повернулася до Берліна, доглядала за хворою матір'ю і працювала в імперському інституті кіно. 1945 року разом з Елізабет Шульц заснувала «Берлінські гри тіней». З 1946 по 1947 рік працювала художником-оформлювачем в театрі на Шіффбауердамм.
1949 року разом з чоловіком поїхала в Лондон. У 1953—1955 роках зняла 12 короткометражних анімаційних фільмів для ВПС і американського телебачення.
Після смерті чоловіка (1 грудня 1963 року) Райніґер багато працювала для театру, займалася книжковою ілюстрацією. 1970 року була видана її книга «Театри тіней і фільми тіней» (Shadow Theatres and Shadow Films). Влітку 1971 року його виготовила 146 силуетів до чотирьох опер Моцарта — «Одруження Фіґаро», «Дон Джованні», «Так чинять усі жінки», «Чарівна флейта», які були опубліковані 1988 року. Вона виступала з лекціями, проводила майстер-класи про техніку силуету і анімації — перш за все в США і Канаді, а також у Франції, Норвегії, Туреччини, Німеччини та Італії.
1975 року почалося її співпраця з National Film Board of Canada, для якого вона зробила 16-хвилинний фільм «Окассен і Ніколет» за середньовічною французькою баладою. 1979 року після двох років підготовки був знятий 24-хвилинний фільм «Кільце і троянда» за оповіданням Теккерея.
Восени 1980 року Райніґер переїхала в Деттенгаузен під Тюбінгеном до сім'ї пастора і актора театру тіней Альфреда Гаппа. Крім лекцій та кінопоказів, вона разом з Гаппо виступала в театрі тіней. 1980 року в рамках кіно виставки в кіноінституті Дюссельдорфа зняла 8-хвилинний анімаційний фільм «Чотири пори року».
Лотта Райніґер померла 19 червня 1981 року в Деттенгаузені. 1992 року в Тюбінгені був відкритий Музей Лотти Райніґер.

## Фільмографія
- 1916 Весілля Рюбецаля (Rübezahls Hochzeit). Повнометражний фільм режисера Пауля Вегенера. Райніґер виготовила силуети для проміжних титрів.
- 1916 Прекрасна китайська принцеса (Die schöne Prinzessin von China). Силуетний фільм з акторами, які видно на екрані тільки як тіні, режисер Рохус Глізе. Райніґер виконала костюми, декорації і спецефекти
- 1918 Апокаліпсис (Apokalypse). Короткометражний фільм режисера Рохуса Глізе з зображують жахи війни силуетами Райніґер
- 1918 Гамельнський щуролов (Der Rattenfanger von Hameln). Повнометражний фільм режисера Пауля Вегенера. Райніґер виготовила силуети проміжних титрів і анімовані моделі щурів.
- 1919 Орнамент закоханого серця (Das Ornament des verliebten Herzens). Перший силуетний короткометражний фільм Райніґер
- 1920 Втрачена тінь (Der verlorene Schatten). Повнометражний фільм режисера Рохуса Глізе. Райніґер анімувала сцену, в якій музикант сам не відкидає тіні, але тінь від його скрипки під час гри рухається по стіні.
- 1920 Амур і вірні закохані (Amor und das standhafte Liebespaar). Силуетний анімаційний короткометражний фільм з одним живим актором, який взаємодіє з силуетами.
- 1920 Секрет маркізи (Das Geheimnis der Marquise) реклама крему Nivea
- 1920 Баркарола (Die Barcarole), реклама цукерок Mauxion dessert
- 1921 Скриня, що літає (Der fliegende Koffer), за оповіданням Ганса Християна Андерсена
- 1921 Вифлеємська зірка (Der Stern von Bethlehem)
- 1922 Попелюшка (Aschenputtel), по братам Грімм
- 1922 Спляча красуня (Dornröschen), по братам Грімм
- 1926 Пригоди принца Ахмеда (Die Abenteuer des Prinzen Achmed)
- 1928 Китаєць, який здавався мертвим (Der scheintote Chinese)
- 1928 Сьогодні танцює Маріетт (Heut tanzt Mariett). Повнометражний фільм режисера Фредеріка Цельніка з силуетними ефектами Райніґер
- 1928 Доктор Дуліттл і його звірі (Doktor Dolittle und seine Tiere), 65-хвилинний повнометражний фільм за романом Гьюза Лофтінґа
- 1929 Гонитва за щастям (Die Jagd nach dem Glück), повнометражний фільм режисера Рохуса Глізе c 20-хвилинної силуетній анімацією Райнігер (як одне з уявлень театру)
- 1930 10 хвилин Моцарта (Zehn Minuten Mozart)
- 1931 Арлекін (Harlekin)
- 1932 Сіссі (Sissi), 10-хвилинна Силуетна анімація, підготовлена для показу між актами однойменної оперети Фріца Крайслера
- 1933 Дон Кіхот (Don Quixote). Повнометражний фільм режисера Георга Вільгельма Пабста. Райніґер анімувала силуети для вступу, в якому Дон Кіхот читає книгу про пригоди лицаря.
- 1933 Кармен (Carmen), за оперою Бізе
- 1934 Колесо, що крутиться (Das rollende Rad)
- 1934 Кіт у чоботях (Der Graf von Carabas), по братам Грімм
- 1934 Украдене серце (Das gestohlene Herz), по байці Ернста Кайенбурґа
- 1935 Папагено (Papageno), сцена з опери Моцарта «Чарівна флейта»
- 1935 Каліф-лелека (Kalif Storch), за казкою Вільгельма Гауффе
- 1935 Галатея (Galathea: Das lebende Marmorbild)
- 1935 Маленький сажотрус (Der Kleine Schornsteinfeger), за оповіданням Еріка Волтера Вайта
- 1936 Королівський сніданок (The King's Breakfast), за поемою А. А. Мілна
- 1937 Придане (The Tocher), рекламний фільм для General Post Office (GPO)
- 1937 Марсельєза (La Marseillaise). Повнометражний фільм режисера Жана Ренуара. Райніґер підготувала сцену-виставу лялькового театру тіней про необхідність Французької революції
- 1939 Цирк мрії (Dream Circus), за балетом Ігоря Стравінського «Пульчинелла» (незавершений)
- 1939 Еліксир кохання (L'Elisir D'Amore), за оперою Гаетано Доніцетті (незавершений)
- 1944 Золотий гусак (Die goldene Gans), за братами Грімм
- 1949 Привітальна телеграма (Greetings Telegram), рекламний фільм для GPO
- 1949 Рання пошта на Різдво (Post Early for Christmas), рекламний фільм для GPO
- 1949 Ліцензія на радіо (Radio License), рекламний фільм для GPO
- 1950 Шерстяний балет (Wool Ballet), рекламний ролик для лондонського Crown Film Unit
- 1951 День народження Мері (Mary's Birthday)
- 1953 Аладдін (Aladdin)
- 1953 Чарівний кінь (The Magic Hors)
- 1953 Білосніжка і Розочка (Snow White and Rose Red), за братами Грімм
- 1954 Три бажання (The Three Wishes), за братами Грімм
- 1954 Коник і мураха (The Grasshopper and the Ant), по байці Лафонтена
- 1954 Хоробрий кравчик (The Gallant Little Tailor), за братами Грімм
- 1954 Спляча красуня (The Sleeping Beauty), за братами Грімм
- 1954 Принц-жаба (The Frog Prince), за братами Грімм
- 1954 Каліф-лелека (Caliph Stork), за казкою Вільгельма Гауффе
- 1954 Попелюшка (Cinderella), за братами Грімм
- 1955 Гензель і Гретель (Hansel and Gretel), за братами Грімм
- 1955 Дюймовочка (Thumbelina), за Гансом Християном Андерсеном
- 1955 Джек і бобове зернятко (Jack and the Beanstalk), за братами Грімм
- 1956 Вифлеємська зірка (The Star of Bethlehem)
- 1957 Прекрасна Олена (Helen La Belle), за оперетою Жака Оффенбаха
- 1957 Палац (The Seraglio), за оперою Моцарта
- 1960 Щуролов з Гамельн (The Pied Piper of Hamelim), для Різдвяної Пантоніми в театрі Ковентрі
- 1961 Принц-жаба (The Frog Prince), для різдвяної пантоніми в театрі Ковентрі
- 1962 Малюк Сенді (Wee Sandy), для антрактів театру Глазго
- 1963 Попелюшка (Cinderella), для різдвяної пантоніми в театрі Ковентрі
- 1975 Окассен і Ніколет (Aucassin and Nicolette), за середньовічною піснею-казкою
- 1979 Кільце і троянда (The Rose and the Ring), за оповіданням Вільяма Теккерея
- 1980 Чотири пори року (Vier Jahreszeiten)

## Послідовники
- Ентоні Лукас — австралійський художник, режисер анімаційних фільмів, автор інсталяцій. Є засновником і власником незалежної анімаційної студії «Spindly Figures», що розташовується в Мельбурні, Австралія. Його мультфільм в техніці силуетній анімації «Загадкові географічні дослідження Джаспера Морелло» був номінований на Каннському міжнародному кінофестивалі 2005 року на Золоту пальмову гілку в категорії Кращий короткометражний фільм і на премію Оскар (Кращий короткометражний фільм, 2006 рік).
- Мішель Осело — французький режисер анімаційних фільмів, номінант і лавреат численних міжнародних кінофестивалів.

title: Лотта Райніґер

wikitext:
{{Кінематографіст}}
'''Лотта Райніґер''' ({{Lang-de|Lotte Reiniger}}; [[2 червня]] [[1899]], [[Берлін]] — [[19 червня]] [[1981]], [[Деттенгаузен]]) — [[Німеччина|німецька]] режисерка [[Анімація|анімаційного кіно]], отримала світову популярність завдяки силуетним фільмам.

== Біографія ==
Шарлотта Райніґер народилася 2 червня 1899 року в Берліні-Шарлоттенбурзі в родині банківського службовця Карла Райніґера і його дружини Елеонори. З шести років Лотта цікавилася театром і вирізала силуети. У кіно її залучали фільми-казки та феєрії [[Жорж Мельєс|Жоржа Мельєса]]. Вона швидко освоїла техніку китайського силуету і вирізала силуети для шкільних театральних вистав, в тому числі «Ромео і Джульєтта». Дуже велике враження на неї справили фільми за участю [[Пауль Вегенер|Пауля Вегенера]] «Празький студент» (1913) і «Голем» (1914). У співочій академії Берліна вона прослухала лекцію Вегенера, вперше дізнавшись про трюкових зйомках і фантастичні можливості кіно.

З 1916 по 1917 рік Райніґер відвідувала акторську школу, паралельно працюючи статистом в Німецькому театрі. У цей період вона виготовила цілий ряд силуетів акторів, в тому числі і Пауля Вегенера, який 1916 року привів її в кіно. Вона виготовила рамки для проміжних титрів спочатку у фільмі «Весілля Рюбецаля», а потім у фільмі «Гамельнський щуролов». Режисер [[Рохус Глізе]] також замовив їй силуети. Завдяки Вегенера Райніґер познайомилася з групою молодих кінематографістів-експериментаторів з Інституту культурології в Берліні: Гансом Кюрлісом, Карлом Віртом і Карлом Кохом, її майбутнім чоловіком. З їх допомогою восени 1919 року вона зняла перший анімаційний фільм «Орнамент закоханого серця».

З 1920 по 1924 рік Райніґер зняла кілька рекламних роликів і чотири короткометражних силуетних фільми, які більше 40 тижнів демонстрували в кінотеатрах УФА. 1923 року для фільму «Нібелунги» [[Фріц Ланг|Фріца Ланґа]] вона зняла епізод «Сон сокола», який не був використаний. Цього ж року молодий банкір Луї Гаґен запропонував їй фінансування і виробництво довгого силуетного фільму. В результаті трирічної роботи був знятий перший повнометражний фільм «Історія принца Ахмеда» (пізніше «Пригоди принца Ахмеда») за казкою з «Тисячі і однієї ночі».

Приватний показ фільму на 2000 запрошених гостей відбувся 2 травня 1926 року в «Фольксбюне» і пройшов з великим успіхом. Після позитивних відгуків у пресі фільм був проданий до Франції. Французька прем'єра, в підготовці якої брав участь [[Жан Ренуар]], відбулася в липні 1926 року в Парижі. Після успіху фільму у Франції у нього нарешті знайшовся прокатник і в Німеччині. Офіційна німецька прем'єра відбулася 3 вересня 1926 року в кінотеатрі «Глорія-Паласт» в Берліні.

У липні-серпні 1926 року Райніґер разом з [[Бертольт Брехт|Бертольтом Брехтом]] провела відпустку на півдні Франції, де вона виготовила силуети для «Тригрошової опери». Заявка «Марія приходить», написана для неї Брехтом і Елізабет Гауптман, залишилася нереалізованою. У 1927—1928 роках Райніґер співпрацювала з [[Пауль Дессау|Паулем Дессау]], [[Курт Вайль|Куртом Вайлем]] і [[Пауль Гіндеміт|Паулем Гіндемітом]], які написали музику для фільму «Доктор Дуліттл».

У жовтні 1929 року режисер Рохус Глізе приступив до зйомок ігрового фільму «Гонитва за щастям» ''(Die Jagd nach dem Glück)'' про акторів карнавального театру тіней за сценарієм Райніґер і Коха.

У 1930—1932 роках Райніґер зняла три звукових короткометражних силуетних фільми «10 хвилин Моцарта», «Арлекін» і «Сіссі». 1933 року виїхала в Париж, де її чоловік працював співавтором Ренуара. Виготовила силуети сцен з фільму «Мадам Боварі» Ренуара, а також силуети для фільму «Дон Кіхот» [[Георг Вільгельм Пабст|Пабста]]. 1934 року Райніґер повернулася до Берліна, де вона зняла кілька силуетних фільмів, в тому числі «Папагено» за «Чарівною флейтою» Моцарта.

1936 року Райніґер отримала запрошення до Англії, де вона представила свою колекцію спочатку в Брістолі, а потім в Музеї Вікторії та Альберта в Лондоні. Вона познайомилася з [[Джон Грірсон|Джоном Грірсоном]], [[Альберто Кавальканті]] і Безілом Райтом і поставила фільми «Сніданок короля» і «Придане». Для фільму Ренуара «Марсельєза» вона зробила епізод гри тіней. 1939 року, в той час як її чоловік працював з Ренуаром в Римі, Райніґер жила в будинку Ренуара в Антібі. Французький режисер дуже цінував творчість Райніґер, називаючи її великим майстром театру тіней, а її фільм «Князь Ахмед» — шедевром<ref>{{Книга
|автор = Ренуар, Жан
|заголовок = Моя жизнь и мои фильмы
|відповідальний =
|видання =
|місце = М.
|видавництво = Искусство
|рік = 1981
|сторінки = 141—142
|сторінок = 236
|ISBN =
}}</ref>. З початком війни вона поїхала до чоловіка в Рим, де вони до 1944 року жили у [[Лукіно Вісконті|Вісконті]].

1944 року Райніґер повернулася до Берліна, доглядала за хворою матір'ю і працювала в імперському інституті кіно. 1945 року разом з Елізабет Шульц заснувала «Берлінські гри тіней». З 1946 по 1947 рік працювала художником-оформлювачем в театрі на Шіффбауердамм.

1949 року разом з чоловіком поїхала в Лондон. У 1953—1955 роках зняла 12 короткометражних анімаційних фільмів для [[Повітряні сили|ВПС]] і американського телебачення.

Після смерті чоловіка (1 грудня 1963 року) Райніґер багато працювала для театру, займалася книжковою ілюстрацією. 1970 року була видана її книга «Театри тіней і фільми тіней» ''(Shadow Theatres and Shadow Films).'' Влітку 1971 року його виготовила 146 силуетів до чотирьох опер Моцарта — «Одруження Фіґаро», «Дон Джованні», «Так чинять усі жінки», «Чарівна флейта», які були опубліковані 1988 року. Вона виступала з лекціями, проводила майстер-класи про техніку силуету і анімації — перш за все в США і Канаді, а також у Франції, Норвегії, Туреччини, Німеччини та Італії.

1975 року почалося її співпраця з National Film Board of Canada, для якого вона зробила 16-хвилинний фільм «Окассен і Ніколет» за середньовічною французькою баладою. 1979 року після двох років підготовки був знятий 24-хвилинний фільм «Кільце і троянда» за оповіданням Теккерея.

Восени 1980 року Райніґер переїхала в [[Деттенгаузен]] під Тюбінгеном до сім'ї пастора і актора театру тіней Альфреда Гаппа. Крім лекцій та кінопоказів, вона разом з Гаппо виступала в театрі тіней. 1980 року в рамках кіно виставки в кіноінституті Дюссельдорфа зняла 8-хвилинний анімаційний фільм «Чотири пори року».

Лотта Райніґер померла 19 червня 1981 року в Деттенгаузені. 1992 року в Тюбінгені був відкритий Музей Лотти Райніґер.

== Фільмографія ==

* 1916 Весілля Рюбецаля ''(Rübezahls Hochzeit).'' Повнометражний фільм режисера Пауля Вегенера. Райніґер виготовила силуети для проміжних титрів.
* 1916 Прекрасна китайська принцеса ''(Die schöne Prinzessin von China).'' Силуетний фільм з акторами, які видно на екрані тільки як тіні, режисер Рохус Глізе. Райніґер виконала костюми, декорації і спецефекти
* 1918 Апокаліпсис ''(Apokalypse).'' Короткометражний фільм режисера Рохуса Глізе з зображують жахи війни силуетами Райніґер
* 1918 Гамельнський щуролов ''(Der Rattenfanger von Hameln).'' Повнометражний фільм режисера Пауля Вегенера. Райніґер виготовила силуети проміжних титрів і анімовані моделі щурів.
* 1919 Орнамент закоханого серця ''(Das Ornament des verliebten Herzens).'' Перший силуетний короткометражний фільм Райніґер
* 1920 Втрачена тінь ''(Der verlorene Schatten).'' Повнометражний фільм режисера Рохуса Глізе. Райніґер анімувала сцену, в якій музикант сам не відкидає тіні, але тінь від його скрипки під час гри рухається по стіні.
* 1920 Амур і вірні закохані ''(Amor und das standhafte Liebespaar).'' Силуетний анімаційний короткометражний фільм з одним живим актором, який взаємодіє з силуетами.
* 1920 Секрет маркізи ''(Das Geheimnis der Marquise)'' реклама крему Nivea
* 1920 Баркарола ''(Die Barcarole),'' реклама цукерок Mauxion dessert
* 1921 Скриня, що літає ''(Der fliegende Koffer),'' за оповіданням Ганса Християна Андерсена
* 1921 Вифлеємська зірка ''(Der Stern von Bethlehem)''
* 1922 Попелюшка ''(Aschenputtel),'' по братам Грімм
* 1922 Спляча красуня ''(Dornröschen),'' по братам Грімм
* 1926 Пригоди принца Ахмеда ''(Die Abenteuer des Prinzen Achmed)''
* 1928 Китаєць, який здавався мертвим ''(Der scheintote Chinese)''
* 1928 Сьогодні танцює Маріетт ''(Heut tanzt Mariett).'' Повнометражний фільм режисера Фредеріка Цельніка з силуетними ефектами Райніґер
* 1928 Доктор Дуліттл і його звірі ''(Doktor Dolittle und seine Tiere),'' 65-хвилинний повнометражний фільм за романом Гьюза Лофтінґа
* 1929 Гонитва за щастям ''(Die Jagd nach dem Glück),'' повнометражний фільм режисера Рохуса Глізе c 20-хвилинної силуетній анімацією Райнігер (як одне з уявлень театру)
* 1930 10 хвилин Моцарта ''(Zehn Minuten Mozart)''
* 1931 Арлекін ''(Harlekin)''
* 1932 Сіссі ''(Sissi),'' 10-хвилинна Силуетна анімація, підготовлена для показу між актами однойменної оперети Фріца Крайслера
* 1933 Дон Кіхот ''(Don Quixote).'' Повнометражний фільм режисера Георга Вільгельма Пабста. Райніґер анімувала силуети для вступу, в якому Дон Кіхот читає книгу про пригоди лицаря.
* 1933 Кармен ''(Carmen),'' за оперою Бізе
* 1934 Колесо, що крутиться ''(Das rollende Rad)''
* 1934 Кіт у чоботях ''(Der Graf von Carabas),'' по братам Грімм
* 1934 Украдене серце ''(Das gestohlene Herz),'' по байці Ернста Кайенбурґа
* 1935 Папагено ''(Papageno),'' сцена з опери Моцарта «Чарівна флейта»
* 1935 Каліф-лелека ''(Kalif Storch),'' за казкою Вільгельма Гауффе
* 1935 Галатея ''(Galathea: Das lebende Marmorbild)''
* 1935 Маленький сажотрус ''(Der Kleine Schornsteinfeger),'' за оповіданням Еріка Волтера Вайта
* 1936 Королівський сніданок ''(The King's Breakfast),'' за поемою А. А. Мілна
* 1937 Придане ''(The Tocher),'' рекламний фільм для General Post Office (GPO)
* 1937 Марсельєза ''(La Marseillaise).'' Повнометражний фільм режисера Жана Ренуара. Райніґер підготувала сцену-виставу лялькового театру тіней про необхідність Французької революції
* 1939 Цирк мрії ''(Dream Circus),'' за балетом Ігоря Стравінського «Пульчинелла» (незавершений)
* 1939 Еліксир кохання ''(L'Elisir D'Amore),'' за оперою Гаетано Доніцетті (незавершений)
* 1944 Золотий гусак ''(Die goldene Gans),'' за братами Грімм
* 1949 Привітальна телеграма ''(Greetings Telegram),'' рекламний фільм для GPO
* 1949 Рання пошта на Різдво ''(Post Early for Christmas),'' рекламний фільм для GPO
* 1949 Ліцензія на радіо ''(Radio License),'' рекламний фільм для GPO
* 1950 Шерстяний балет ''(Wool Ballet),'' рекламний ролик для лондонського Crown Film Unit
* 1951 День народження Мері ''(Mary's Birthday)''
* 1953 Аладдін ''(Aladdin)''
* 1953 Чарівний кінь ''(The Magic Hors)''
* 1953 Білосніжка і Розочка ''(Snow White and Rose Red),'' за братами Грімм
* 1954 Три бажання ''(The Three Wishes),'' за братами Грімм
* 1954 Коник і мураха ''(The Grasshopper and the Ant),'' по байці Лафонтена
* 1954 Хоробрий кравчик ''(The Gallant Little Tailor),'' за братами Грімм
* 1954 Спляча красуня ''(The Sleeping Beauty),'' за братами Грімм
* 1954 Принц-жаба ''(The Frog Prince),'' за братами Грімм
* 1954 Каліф-лелека ''(Caliph Stork),'' за казкою Вільгельма Гауффе
* 1954 Попелюшка ''(Cinderella),'' за братами Грімм
* 1955 Гензель і Гретель ''(Hansel and Gretel),'' за братами Грімм
* 1955 Дюймовочка ''(Thumbelina),'' за Гансом Християном Андерсеном
* 1955 Джек і бобове зернятко ''(Jack and the Beanstalk),'' за братами Грімм
* 1956 Вифлеємська зірка ''(The Star of Bethlehem)''
* 1957 Прекрасна Олена ''(Helen La Belle),'' за оперетою Жака Оффенбаха
* 1957 Палац ''(The Seraglio),'' за оперою Моцарта
* 1960 Щуролов з Гамельн ''(The Pied Piper of Hamelim),'' для Різдвяної Пантоніми в театрі Ковентрі
* 1961 Принц-жаба ''(The Frog Prince),'' для різдвяної пантоніми в театрі Ковентрі
* 1962 Малюк Сенді ''(Wee Sandy),'' для антрактів театру Глазго
* 1963 Попелюшка ''(Cinderella),'' для різдвяної пантоніми в театрі Ковентрі
* 1975 Окассен і Ніколет ''(Aucassin and Nicolette),'' за середньовічною піснею-казкою
* 1979 Кільце і троянда ''(The Rose and the Ring),'' за оповіданням Вільяма Теккерея
* 1980 Чотири пори року ''(Vier Jahreszeiten)''

== Послідовники ==

* [[Ентоні Лукас]] — австралійський художник, режисер анімаційних фільмів, автор інсталяцій. Є засновником і власником незалежної анімаційної студії «Spindly Figures», що розташовується в [[Мельбурн]]і, [[Австралія]]. Його мультфільм в техніці силуетній анімації «Загадкові географічні дослідження Джаспера Морелло» був номінований на Каннському міжнародному кінофестивалі [[2005|2005 року]] на Золоту пальмову гілку в категорії ''Кращий короткометражний фільм'' і на премію ''Оскар'' (Кращий короткометражний фільм, 2006 рік).
* [[Мішель Осело]] — французький режисер анімаційних фільмів, номінант і лавреат численних міжнародних кінофестивалів.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==

* Lotte Reiniger: ''Shadow Theatres and Shadow Films.'' London, Batsford 1970. Наступні
* ''CineGraph — Lexikon zum deutschsprachigen Film.'' edition text+kritik im Richard Boorberg Verlag, München 1984.

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Райніґер}}
[[Категорія:Командори ордена За заслуги перед ФРН]]
[[Категорія:Кінорежисери XX століття]]
[[Категорія:Німецькі кінорежисери]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Уродженці Берліна]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]
[[Категорія:Персоналії:Берлін]]

title: нім. Lotte Reiniger

Дата народження: 2 червня 1899[…]

Місце народження: Шарлоттенбург, округ Потсдамd, Провінція Бранденбург, Королівство Пруссія, Німецька імперія

Місце смерті: Деттенгаузен, Тюбінген, Тюбінген, Баден-Вюртемберг, ФРН

Громадянство: Німеччина

Професія: кінорежисерка, аніматорка, silhouette artist, сценаристка, режисерка

Членство: Institute for Cultural Discoveryd

Magnum opus: The Adventures of Prince Achmedd і The Star of Bethlehemd

Нагороди: Filmband in Goldd


text:
# Марк Осборн (режисер)
Марк Осборн (англ. Mark Osborne, 17 вересня 1970, Трентон) — американський режисер. За свою короткометражну анімацію More (1998) номінувався на «Оскар». Є братом телеведучого та режисера Кента Осборна.

wikiname: ukwiki

title: Марк Осборн (режисер)

in_language: uk

wikitext:
{{Особа}}
'''Марк Осборн''' ({{lang-en|Mark Osborne}}, 17 вересня 1970, [[Трентон]]) — американський режисер. За свою короткометражну анімацію More (1998) номінувався на [[Оскар (кінопремія)|«Оскар»]]<ref>{{IMDb title|id=0188913|title=More}}</ref>. Є братом телеведучого та режисера [[Кент Осборн|Кента Осборна]]<ref name=VarietyDroppingOut>{{cite news|last=Cheshire|first=Godfrey|title=Review: ‘Dropping Out’|url=http://variety.com/2000/film/reviews/dropping-out-1200461845|accessdate=25 січня 2014|newspaper=Variety|date=10 квітня 2000|quote=In their feature debut, helmer Mark Osborne and his brother, scripter-star Kent Osborne,...|archive-date=6 серпня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170806022716/http://variety.com/2000/film/reviews/dropping-out-1200461845/}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
*{{IMDb name|0651706|Марк Осборн}}
{{DEFAULTSORT:Осборн, Марк}}
{{Authority control}}
[[Категорія:Аніматори США]]
[[Категорія:Отримувачі гранту Ґуґґенгайма]]
[[Категорія:Кінорежисери США]]
[[Категорія:Випускники Каліфорнійського інституту мистецтв]]

title: Марк Осборн

Ім'я при народженні: англ. Mark Randolph Osborne

Народився: 17 вересня 1970 (54 роки) · Трентон, США

Країна: США

Діяльність: кінорежисер, кінопродюсер, сценарист, аніматор, виконавчий продюсер, кіносценарист

Галузь: мультфільм, кінорежисураd і кіновиробництво

Alma mater: Інститут мистецтв Каліфорнії і Hunterdon Central Regional High Schoold

Знання мов: англійська

Заклад: Інститут мистецтв Каліфорнії

Роки активності: 1993 — тепер. час

Брати, сестри: Кент Осборнd

Нагороди: Грант Ґуґґенгайма Енні


text:
# Чарочник грушоподібний
{{#ifeq:0|0|{{#if:Physcomitrium pyriforme|{{#if:|[[]}}|[[]]}}}}
Чарочник грушоподібний (Physcomitrium pyriforme) — вид мохів порядку скрученіжкальних (Funariales).

## Поширення
Батьківщиною є Європа, Північна Америка, Азія.
Населяє вологий ґрунт у порушених місцях; від низьких до високих висот.

## Характеристика
Рослини світло-зелені чи жовтувато-зелені. Стебла 0.2–15(25) см. Листки від оберненояйцеподібних до яйцевидно-ланцетних, дистальні листки 2–5 мм; краї зубчасті, іноді майже гладкі дистально. Спеціалізоване нестатеве розмноження відсутнє. Коробочкова ніжка (1)6–15(30) мм. Коробочка 1–3 мм, кулясто-грушоподібна в молодому віці, сильно змінюється за формою в старому віці, від урноподібної до грушоподібної. Спори (24)46–60(90) мкм. Коробочки дозрівають пізно восени — навесні.

title: Чарочник грушоподібний

wikitext:
{{Speciesbox
| image = Physcomitrium pyriforme.jpeg
| image_width = 280px
| taxon = Physcomitrium pyriforme
| authority = (Hedw.) Brid.
}}
'''Чарочник грушоподібний''' (''Physcomitrium pyriforme'') — [[вид]] мохів порядку скрученіжкальних (Funariales)<ref name="CoL">{{cite web |title=''Physcomitrium pyriforme'' |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/9KN2Z |website=The Catalogue of Life |access-date=07.03.2024 |language=en}}</ref>.

== Поширення ==
Батьківщиною є [[Європа]], [[Північна Америка]], [[Азія]]<ref name="GBIF">{{cite web |title=''Physcomitrium pyriforme'' |url=https://www.gbif.org/species/8285765 |website=Global Biodiversity Information Facility |access-date=07.03.2024 |language=en}}</ref>.

Населяє вологий ґрунт у порушених місцях; від низьких до високих висот<ref name="FNA">{{cite web |title=''Physcomitrium pyriforme'' |url=http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=200001353 |website=Flora of North America @ efloras.org |access-date=07.03.2024 |language=en}}</ref>.

== Характеристика ==
Рослини світло-зелені чи жовтувато-зелені. Стебла 0.2–15(25) см. Листки від оберненояйцеподібних до яйцевидно-ланцетних, дистальні листки 2–5 мм; краї зубчасті, іноді майже гладкі дистально. Спеціалізоване нестатеве розмноження відсутнє. Коробочкова ніжка (1)6–15(30) мм. Коробочка 1–3 мм, кулясто-грушоподібна в молодому віці, сильно змінюється за формою в старому віці, від урноподібної до грушоподібної. Спори (24)46–60(90) мкм. Коробочки дозрівають пізно восени — навесні<ref name="FNA"/>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from1=Q150339}}

[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Північної Америки]]
[[Категорія:Флора Азії]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Відділ: Мохи (Bryophyta)

Клас: Листостеблові (Bryopsida)

Порядок: Скрученіжкальні (Funariales)

Родина: Скрученіжкові (Funariaceae)

Рід: Чарочник (Physcomitrium)

Вид: P. pyriforme

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Physcomitrium pyriforme · (Hedw.) Brid.


text:
# HD170005
HD170005 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу
A2 й має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,1.

title: HD170005

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD170005}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD170005}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|18|26|26,09}}
| схилення= {{DEC|+21|53|43,1}}
| вид_вел =  9,10<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A2]]
| u-b =  0,00
| b-v =  0,00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 170005,
[[Боннський огляд|BD+21 3431]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 1581-1534
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD170005
}}
{{Starbox end}}

'''HD170005''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]]
[[Зорі спектрального класу A|A2]] й має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,1.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

<!-- ==Пекулярний хімічний склад== -->

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (18h-20h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A2]]
[[Категорія:HD170000-170999|0]]

{{astro-stub}}

title: HD170005

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD170005


text:
# Сорокатий Леонід Олексійович
Леонід Олексійович Сорокатий (10 травня 1942, с. Пудлівці, Хмельницька область) — краєзнавець, художник, член спілки художників-майстрів України.

## Біографія
Народився 10 травня 1942 року в Пудлівцях. З 1954 року навчався у дитячій художній студії, якою керував Дмитро Брик. У 1960—1962 рр. здобував освіту у Вижницькому училищі прикладного мистецтва.
Працював художником цементного заводу. Закінчив Заочний народний університет мистецтв у Москві. Заснував і керував дитячою художньою студією «Подільські Барви» на базі ЗОШ № 6 , якій в 1988 році присвоєно звання «народний самодіяльний колектив».
Цілий рік малював «Кам'янець-Подільський цемзавод», який експонувався в Москві під час роботи XXVI з'їзду КПРС на виставці робіт самодіяльних художників.
В основі творчості Л. О. Сорокатого лежить багатогранне життя Поділля, його минуле і сучасність. Автор понад 160 робіт, серед яких відзначаються серії пейзажів «Осінь на Поділлі», «Весна на Поділлі» (1991), «В старому Кам'янці» (1988), «Спогад про Кам'янець» (1988), «Стара Фортеця» (1988) та ін. Його картини експонувалися на художніх виставках в Москві, Києві, Хмельницькому, Кам'янці-Подільському та Болгарії.
У 2013 році проживав у с. Привітне, займався бджолярством і сільським господарством.

title: Сорокатий Леонід Олексійович

wikitext:
{{однофамільці|Сорокатий}}
{{особа}}
'''Леонід Олексійович Сорокатий''' ({{ДН|10|05|1942}}, с. [[Пудлівці]], [[Хмельницька область]]) — краєзнавець, художник, член спілки художників-майстрів України.

== Біографія ==
Народився 10 травня 1942 року в [[Пудлівці|Пудлівцях]]. З 1954 року навчався у дитячій художній студії, якою керував [[Брик Дмитро Іванович|Дмитро Брик]]. У 1960—1962 рр. здобував освіту у [[Вижницький коледж прикладного мистецтва імені В. Ю. Шкрібляка|Вижницькому училищі прикладного мистецтва]].

Працював художником [[Подільський цемент|цементного заводу]]. Закінчив Заочний народний університет мистецтв у Москві. Заснував і керував дитячою художньою студією «Подільські Барви» на базі ЗОШ № 6 , якій в 1988 році присвоєно звання «народний самодіяльний колектив».

Цілий рік малював «Кам'янець-Подільський цемзавод», який експонувався в Москві під час роботи XXVI з'їзду КПРС на виставці робіт самодіяльних художників.

В основі творчості Л. О. Сорокатого лежить багатогранне життя Поділля, його минуле і сучасність. Автор понад 160 робіт, серед яких відзначаються серії пейзажів «Осінь на Поділлі», «Весна на Поділлі» (1991), «В старому Кам'янці» (1988), «Спогад про Кам'янець» (1988), «Стара Фортеця» (1988) та ін. Його картини експонувалися на художніх виставках в Москві, Києві, Хмельницькому, Кам'янці-Подільському та Болгарії.

У 2013 році проживав у с. [[Привітне (Кам'янець-Подільський район)|Привітне]], займався бджолярством і сільським господарством.

== Посилання ==
* {{cite web |url= http://podolyanin.com.ua/celebrities/sprava/21740/|назва= Мрія художника|автор= Віталій Горбуленко|дата= 25.01.2013|вебсайт= Сайт газети «[[Подолянин]]»|видавець= |url-архіву= |дата-архіву= |мертвий-url= |дата-доступу=23 грудня 2021}}

{{Ukraine-painter-stub}}

[[Категорія:Українські художники]]
[[Категорія:Випускники Заочного народного університету мистецтв]]

title: Сорокатий Леонід Олексійович

Народився: 10 травня 1942 (82 роки) · Пудлівці, Довжоцький район, Кам'янець-Подільська область, Українська РСР, СРСР

Діяльність: художник, краєзнавець

Alma mater: Вижницький коледж прикладного мистецтва імені Василя Шкрібляка


text:
# Пікша (риба)
Пікша (Melanogrammus aeglefinus) — риба родини тріскових. Довжина до 70 см, важить до 3 кг. Спина темна, боки й черево сріблясті, на боці над грудними плавниками чорна пляма. Рот нижній. Поширена в бореальній області Атлантичного океану; численна в Північному морі (біля Ісландії), в південній частині Баренцевого моря, на Ньюфаундлендській банці. Ікра пелагічна; мальки живуть у товщі води, часто тримаються під куполом у медуз. Дорослі особини живуть біля дна, живляться бентосом, а також ікрою оселедця та мойви. Статевої зрілості досягають в Північному морі на 2—3-му році, у Баренцевому морі — у 5—7 років. Здійснюють міграції, особливо значні в Баренцевому морі, куди памолодь пікші заноситься Нордкапською течією від північних берегів Норвегії. Після досягнення статевої зрілості вирушає до Лофотенських островів на нерест. Має велике промислове значення.

title: Пікша (риба)

wikitext:
{{Otheruses|Пікша}}
{{Taxobox
| name = Пікша
| image = Haddock, Boston Aquarium.JPG
| status = VU
| status_system = IUCN3.1
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| subregnum = [[Справжні багатоклітинні (підцарство)|Справжні багатоклітинні]] (Eumetazoa)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| subphylum = [[Черепні]] (Craniata)
| subphylum2 = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| superclassis = [[Щелепні]] (Gnathostomata)
| classis = [[Променепері]] (Actinopterygii)
| subclassis = [[Новопері]] (Neopterygii)
| infraclassis = [[Костисті риби]] (Teleostei)
| ordo = [[Тріскоподібні]] (Gadiformes)
| familia = [[Тріскові]] (Gadidae)
| genus = '''''Melanogrammus'''''
| genus_authority =[[Theodore Gill|T. N. Gill]], 1862
| species = '''Пікша'''
| binomial = ''Melanogrammus aeglefinus''
| binomial_authority = ([[Карл Лінней|Linnaeus]], [[1758]])
| range_map_caption = Ареал виду
| wikispecies = Melanogrammus aeglefinus
| commons = Melanogrammus aeglefinus
| eol = 212899
| iucn = 13045
| itis = 164744
| ncbi = 8056}}
'''Пікша''' (''Melanogrammus aeglefinus'') — риба родини [[Тріскові|тріскових]]. Довжина до 70 см, важить до 3 кг. Спина темна, боки й черево сріблясті, на боці над грудними плавниками чорна пляма. Рот нижній. Поширена в [[Бореальне море|бореальній області]] [[Атлантичний океан|Атлантичного океану]]; численна в [[Північне море|Північному морі]] (біля [[Ісландія|Ісландії]]), в південній частині [[Баренцеве море|Баренцевого моря]], на [[Велика Ньюфаундлендська банка|Ньюфаундлендській банці]]. [[Ікра]] [[Пелагічні організми|пелагічна]]; мальки живуть у товщі води, часто тримаються під куполом у [[медузи|медуз]]. Дорослі особини живуть біля дна, живляться [[бентос]]ом, а також ікрою [[Оселедець|оселедця]] та [[Мойва|мойви]]. [[Статева зрілість|Статевої зрілості]] досягають в Північному морі на 2—3-му році, у Баренцевому морі — у 5—7 років. Здійснюють міграції, особливо значні в Баренцевому морі, куди памолодь пікші заноситься [[Нордкапська течія|Нордкапською течією]] від північних берегів [[Норвегія|Норвегії]]. Після досягнення статевої зрілості вирушає до [[Лофотенські острови|Лофотенських островів]] на [[нерест]]. Має велике [[Промисел|промислове]] значення.

== Посилання ==
* {{FishBase species|genus=Melanogrammus|species=aeglefinus|year=2005|month=May}}
* Alan Davidson, ''North Atlantic Seafood'', 1979, ISBN 0-670-51524-8.
* [http://www.fishwatch.gov/seafood_profiles/species/haddock/species_pages/haddock.htm Haddock] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130119150938/http://www.fishwatch.gov/seafood_profiles/species/haddock/species_pages/haddock.htm |date=19 січня 2013 }} ''NOAA FishWatch''. Retrieved 5 November 2012.
{{Портали|Іхтіологія|border=no}}

{{Gadiformes-stub}}

[[Категорія:Тварини, описані 1758]]
[[Категорія:Тріскові]]
[[Категорія:Риби Європи]]
[[Категорія:Риби Арктичного океану]]
[[Категорія:Риби Атлантики]]
[[Категорія:Риби Північного моря]]
[[Категорія:Монотипові роди риб]]
[[Категорія:Риби Бельгії]]
[[Категорія:Риби Великої Британії]]
[[Категорія:Риби Данії]]
[[Категорія:Риби Ірландії]]
[[Категорія:Риби Ісландії]]
[[Категорія:Риби Іспанії]]
[[Категорія:Риби Канади]]
[[Категорія:Риби Латвії]]
[[Категорія:Риби Нідерландів]]
[[Категорія:Риби Норвегії]]
[[Категорія:Риби Польщі]]
[[Категорія:Риби Росії]]
[[Категорія:Риби Франції]]
[[Категорія:Риби Швеції]]
[[Категорія:Фауна Гренландії]]

title: ?Пікша

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Підцарство: Справжні багатоклітинні (Eumetazoa)

Тип: Хордові (Chordata)

Підтип: Черепні (Craniata)

Надклас: Щелепні (Gnathostomata)

Клас: Променепері (Actinopterygii)

Підклас: Новопері (Neopterygii)

Інфраклас: Костисті риби (Teleostei)

Ряд: Тріскоподібні (Gadiformes)

Родина: Тріскові (Gadidae)

Рід: Melanogrammus · T. N. Gill, 1862

Вид: Пікша

Вікісховище: Melanogrammus aeglefinus

Віківиди: Melanogrammus aeglefinus


text:
# Салтички
Салтички (рос. Салтычки) — село у Добринському районі Липецької області Російської Федерації.
Населення становить 237 осіб. Належить до муніципального утворення Хворостянська сільрада.

## Історія
З 13 червня 1934 до 1954 року у складі Воронезької області. Відтак входить до складу Липецької області.
Згідно із законом від 23 вересня 2004 року № 126-ОЗ органом місцевого самоврядування є Хворостянська сільрада.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 237  |

title: Салтички

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Салтички
|назва ін.       = Салтычки
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Липецька область]]
|район           = [[Добринський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Хворостянська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 237
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Липецька область
}}
'''Салтички''' ({{lang-ru|Салтычки}}) — [[село]] у [[Добринський район|Добринському районі]] [[Липецька область|Липецької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 237 осіб. Належить до муніципального утворення [[Хворостянська сільрада]].

== Історія ==

З [[13 червня]] [[1934]] до [[1954]] року у складі [[Воронезька область|Воронезької області]]. Відтак входить до складу Липецької області.

Згідно із законом від [[23 вересня]] [[2004]] року № 126-ОЗ органом місцевого самоврядування є Хворостянська сільрада<ref>[http://docs.cntd.ru/document/872605008 Закон Липецкой области от 23 сентября 2004 года № 126-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований Липецкой области»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210122045811/http://docs.cntd.ru/document/872605008 |date=22 січня 2021 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Салтычки }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Добринський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Села Липецької області]]

[[Категорія:Населені пункти Добринського району]]

title: село Салтички

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Липецька область

Муніципальний район: Добринський район

Поселення: Хворостянська сільрада

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Салтички · Салтички


text:
# Болецький сільський округ
Боле́цький сільський округ (каз. Бөлек ауылдық округі, рос. Болекский сельский округ) — адміністративна одиниця у складі Єнбекшиказахського району Алматинської області Казахстану. Адміністративний центр — село Болек.
Населення — 7533 особи (2021; 7861 у 2009, 5080 у 1999, 4719 у 1989).
Станом на 1989 рік існувала Іссицька міська рада (місто Іссик, села Аймен, Болек, Карасай). Пізніше села утворили окремий Болецький сільський округ. 2025 року до складу Єсіцької міської адміністрації передано 17,00 км² Болецького сільського округу.

## Склад
До складу округу входять такі населені пункти:
| Населений пункт | Населення, осіб (1989) | Населення, осіб (1999) | Населення, осіб (2009) | Населення, осіб (2021) |
| --------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| Аймен, село     | 1161                   | 1299                   | 1534                   | 1966                   |
| Болек, село     | 2147                   | 2224                   | 4355                   | 3535                   |
| Карасай, село   | 1411                   | 1557                   | 1972                   | 2032                   |

title: Болецький сільський округ

wikitext:
{{Сільський округ Казахстану
| назва укр.      = Болецький сільський округ
| назва ін.       = {{lang-kk|Бөлек ауылдық округі}}
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    =
| мапа            =
| область         = [[Алматинська область]]
| район           = [[Єнбекшиказахський район]]
| утворений       =
| населення       = 7533 особи
| дані            = [[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}}
| площа           =
| густота         =
| код округу      =
| поштові індекси =
| центр           = село [[Болек]]
| аули            =
| села            = 3
| інші НП         =
| адреса          =
| вебсторінка     =
| голова округу   =
}}

'''Боле́цький сільський округ''' ({{lang-kk|Бөлек ауылдық округі}}, {{lang-ru|Болекский сельский округ}}) — [[адміністративний поділ Казахстану|адміністративна одиниця]] у складі [[єнбекшиказахський район|Єнбекшиказахського району]] [[алматинська область|Алматинської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр — село [[Болек]].

Населення — 7533 особи ([[2021]]; 7861 у [[2009]], 5080 у [[1999]], 4719 у [[1989]]).

Станом на 1989 рік існувала [[Іссицька міська рада]] (місто ''Іссик'', села Аймен, Болек, Карасай). Пізніше села утворили окремий Болецький сільський округ. [[2025]] року до складу [[єсіцька міська адміністрація|Єсіцької міської адміністрації]] передано 17,00 км² Болецького сільського округу<ref>https://adilet.zan.kz/rus/docs/V25D0621805</ref>.

== Склад ==
До складу округу входять такі населені пункти:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[1989]])
! |Населення,
осіб ([[1999]])
! |Населення,
осіб ([[2009]])
! |Населення,
осіб ([[2021]])
|-----
| [[Аймен]], село
| align="right"| 1161
| align="right"| 1299
| align="right"| 1534
| align="right"| 1966
|-----
| [[Болек]], село
| align="right"| 2147
| align="right"| 2224
| align="right"| 4355
| align="right"| 3535
|-----
| [[карасай (Єнбекшиказахський район)|Карасай]], село
| align="right"| 1411
| align="right"| 1557
| align="right"| 1972
| align="right"| 2032
|+
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Єнбекшиказахський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Сільські округи Єнбекшиказахського району]]

title: Основні дані

Область: Алматинська область

Район: Єнбекшиказахський район

Населення (2021): 7533 особи

title: Населені пункти

Адміністративний центр: село Болек


text:
# 4389 Дурбін
4389 Дурбін  (4389 Durbin) — астероїд головного поясу, відкритий 1 квітня 1976 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,276.

title: 4389 Дурбін

wikitext:
{{Планета
| назва = 4389 Дурбін
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Черних Микола Степанович]]
| місце відкриття = [[Кримська астрофізична обсерваторія|КрАО]]
| дата відкриття = [[1 квітня]] [[1976]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1976 GL3'''
1973 UV1
1986 HS
1988 VW1
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|4389|2014.05.07|2014.04.08}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,127974103017 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,704452218055 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,916213160536 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,072615042462
| орбітальний період = 1818,977492226 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,197913388999 °/д
| середня аномалія = 94,35448485015°
| нахил орбіти = 2,767736333906°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 132,1909048555°
| арг_перицентру = 220,9649699528°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 12,2
| спектр_тип =
}}

'''4389 Дурбін ''' (4389 Durbin) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[1 квітня]] [[1976]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,276.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Дурбін}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (4301-4400)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|4389}}
* http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}

{{Навігація малих планет|4388 Jürgenstock|4390 Madreteresa|}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1976]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 4389 Дурбін

Відкривач: Черних Микола Степанович

Місце відкриття: КрАО

Дата відкриття: 1 квітня 1976

title: Позначення

Названа на честь: Діна Дурбін

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Хлястава
Хлястава (пол. Chlastawa, нім. Klastawe) — село в Польщі, у гміні Збоншинек Свебодзінського повіту Любуського воєводства.
Населення — 158 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Зеленогурського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 83      | 20                 | 60               | 3                    |
| Жінки    | 75      | 14                 | 47               | 14                   |
| Разом    | 158     | 34                 | 107              | 17                   |

title: Хлястава

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Хлястава
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Chlastawa}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = 17250 Chlastawa kosciol.JPG
|опис зображення    =  <!--Kościół pw. Narodzenia NMP-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Любуське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Свебодзінський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Збоншинек (гміна){{!}}Збоншинек
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 158
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 68
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = FSW
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0916911
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Хлястава''' ({{lang-pl|Chlastawa}}, {{lang-de|Klastawe}}) — село в Польщі, у [[Збоншинек (гміна)|гміні Збоншинек]] [[Свебодзінський повіт|Свебодзінського повіту]] [[Любуське воєводство|Любуського воєводства]].
Населення — {{formatnum:158}} {{МНОЖИНА:158|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Зеленогурське воєводство (1975–1998)|Зеленогурського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=83 |ЧолПре=20 |ЧолПрац=60 |ЧолПост=3
|Жін=75 |ЖінПре=14 |ЖінПрац=47 |ЖінПост=14
|Разом=158 |РазомПре=34 |РазомПрац=107 |РазомПост=17
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Chlastawa}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Збоншинек}}

[[Категорія:Села Свебодзінського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Любуське воєводство

Повіт: Свебодзінський повіт

Гміна: Збоншинек

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: FSW

OSM: ↑2881288 ·R (Ґміна Збоншинек)


text:
# Кокжелек
Кокжеле́к (каз. Қокжелек) — село у складі Мойинкумського району Жамбильської області Казахстану. Адміністративний центр Кизилтальського сільського округу.
До 2011 року село називалось Кизилту.
Населення — 886 осіб (2021; 876 у 2009, 1075 у 1999, 1193 у 1989).

title: Кокжелек

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Кокжелек
| місцева назва          = {{Lang-kk|Қокжелек}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[жамбильська область|Жамбильська]]
| район                  = [[мойинкумський район|Мойинкумський]]
| округ                  = [[кизилтальський сільський округ (Мойинкумський район)|Кизилтальський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 886 осіб ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 44 | lat_min= 15
           | lat_sec= 02
|lon_dir=E | lon_deg= 73 | lon_min= 11
           | lon_sec= 14
| карта розташування     = Казахстан Жамбильська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

'''Кокжеле́к''' ({{Lang-kk|Қокжелек}}) — [[село]] у складі [[мойинкумський район|Мойинкумського району]] [[жамбильська область|Жамбильської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр [[кизилтальський сільський округ (Мойинкумський район)|Кизилтальського сільського округу]].

До [[2011]] року село називалось '''Кизилту'''<ref>[https://web.archive.org/web/20160305020312/http://loadmap.net/ru/m8925 Карта 100k--l43-135] - картографічний форум loadmap.net {{ref-ru}}</ref>.

Населення — 886 осіб ([[2021]]; 876 у [[2009]], 1075 у [[1999]], 1193 у [[1989]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|L-43-135}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=44.252331&lon=73.184738&z=14&m=b&show=/25225881/uk На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=44.252331&lon=73.184738&z=14&m=b&show=/25225881/uk |date=25 серпня 2011 }}

{{мойинкумський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Мойинкумського району]]
[[Категорія:Села Жамбильської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Жамбильська

Район: Мойинкумський

Округ: Кизилтальський

Основні дані:
· Кокжелек
Карта


text:
# Малінда Кетлін Різ
Малінда Кетлін Різ (нар. 27 червня 1994) — американська художниця є відомою як інтернет-фігура, співачка, авторка пісень і актриса театру. Вона набула популярності завдяки своїм ірландським музичним каверам на TikTok, де має понад 2 мільйони підписників, а також завдяки своєму каналу Twisted Translations на YouTube. На цьому каналі вона створювала пісні та виступи, перекладаючи текстівки пісень та інші тексти кількома мовами через Google Translate, і має понад мільйон підписників. Зараз вона також випускає свою власну оригінальну музику та відеоблоги на своєму основному каналі MALINDA. Вона дебютувала з міні-альбомом Love Letter у 2018 році. Крім цього, вона брала участь у численних театральних виставах у Вашингтоні, окрузі Колумбія, зокрема у мюзиклі «Одного разу», за який здобула премію Хелен Хейс у 2020 році.

## Молодість і освіта
Різ народилася та виросла у Вашингтоні, окрузі Колумбія, як єдина дитина в родині. Її батьки — Мері Холл Серфейс, вчителька та драматург, і Кевін Різ, актор. Вона проводила багато часу за лаштунками під час театральних вистав у своїй юності та захоплювалася магазинами костюмів. У підлітковому віці вона навчалася в Interlochen Arts Camp у Мічигані та Broadway Artists Alliance в Нью-Йорку.
Вже у тринадцять років Різ почала грати на ірландській флейті, демонструючи природній талант до музики. Вона також володіє грою на гітарі, укулеле, електропіаніно, кахоні та класичній флейті. Різ навчалася в Sidwell Friends School у Вашингтоні, а пізніше вступила до Vassar College у Нью-Йорку, спочатку вивчаючи когнітивні науки, а потім перейшла на драму, зосереджуючись на спеціалізації в цій галузі. Також вона вивчала релігію, хоча це було її вторинним предметом. 2014 року Різ мала нагоду вивчати драматургію в Лондоні.

## Кар'єра

### YouTube
Twisted Translations (раніше знаний як Google Translate Sings та Translator Fails) — це оригінальний YouTube-канал Різ, де вона перекладає тексти пісень та інші тексти за допомогою Google Translate на різні мови та потім назад на англійську, щоб створити пародію на пісню або текст. Ідея Twisted Translations прийшла до неї, коли вона була студенткою коледжу Вассар. Після перегляду відео «Let It Go», виконаного різними мовами, вона помітила неточність іспанського перекладу. Її друзі з коледжу почали використовувати Google Translate для створення жартівливих альтернатив відомим літературним творам, що надихнуло Різ зробити те ж саме з текстами пісень. Її перше перекладене відео було завантажено 10 лютого 2014 року і швидко стало вірусним, зібравши мільйон переглядів за тиждень. 14 лютого вона оголосила на YouTube, що буде створювати більше відео з перекладами. Серед інших пісень Twisted Translations є пісні з Мулан, «One Day I'll Fly Away» з фільму Мулен Руж! і «Hello» Адель. У відео своїх пісень Twisted Translations вона часто одягається як персонаж або виконавиця пісні. 2022 року через Instagram Stories Малінда розповіла, що припинила працювати над Google Translate Sings, оскільки більше не має на це часу і зосередилася на успішній платформі TikTok.
У 2018 році Малінда створила ще один YouTube-канал під назвою MALINDA, на якому вона почала публікувати відеоблоги, кавер-версії популярних пісень, комедійні музичні виступи та свої авторські композиції. Захоплення каналу зростало, і в березні 2019 року кількість підписників перевищила позначку 100 тисяч. MALINDA стала ще одним місцем, де Малінда виявляє свій талант та ділиться музикою та розважальним контентом зі своїми прихильниками.

### Музика
У 2018 році Різ розпочала свою співочу кар'єру з випуску дебютного міні-альбому «Love Letter» 14 вересня. Вона продовжила своє музичне подорожжя і 15 травня 2020 року випустила сингл «More With You», в якому взяли участь понад 50 музикантів із 17 країн. У 2021 році Різ стала частиною тренду «ShantyTok» на TikTok, випустивши кавер-версію пісні «Wellerman». Раніше вона також створила пісню в стилі халупи на своєму YouTube-каналі, використавши текст, надісланий користувачами. 16 липня 2021 року вийшов її другий міні-альбом «The Folks I Love», який містить кавер-версії у народному стилі. 22 жовтня 2021 року вийшов третій мініальбом «Sea To Sky» з ще чотирма фолк-каверами. У початку 2022 року вона розпочала тур «Folks I Love Tour». В жовтні 2022 року Різ оголосила, що її дебютний альбом вийде навесні 2023 року, а 28 квітня 2023 року випустила цей альбом під назвою «It's All True». Він супроводжується візуальним альбомом, прем'єра якого відбудеться 30 квітня 2023 року.

### Спів у порожніх церквах
У 2018 році, під час свого візиту до Монтефріо, Іспанія, Різ несподівано вирішила заспівати пісню «O Come, O Come Emmanuel» у порожній церкві Iglesia de la Incarnación, де звук гармонійно розголосився. Запис її виступу був завантажений на YouTube та швидко поширився, набираючи вірусну популярність. Цю історію про її спонтанне виконання пісні розповіли іспанські ЗМІ та відомі артисти, зокрема Алехандро Санс.
У 2019 році Різ вирішила заспівати пісню «How Can I Keep from Singing?» у Вашингтонському національному соборі, коли він був цілком порожній. Її голос заповнив святилище церкви, створюючи незабутню атмосферу.

### Театральні досягнення
Різ регулярно виступала як дитина-актор у Центрі Кеннеді у Вашингтоні, окрузі Колумбія. У 2017 році вона грала головну роль в мюзиклі «Зачарована Елла», який був адаптований з однойменної книги. Режисером вистави була її мати, Мері Холл Серфейс. Виступ Різ отримав високу оцінку від DC Theatre Scene, яка назвала її гру «справді чарівною». 2019 року вона зіграла роль «Дівчини» у виставі «Одного разу» в театральному центрі Олні. Критики з DC Metro Theatre Arts високо оцінили її гру разом з Грегорі Махеу, який виконував роль «Гая», називаючи їх «видатними» і підкреслюючи їх «глибину як у сольних виступах, так і в дуетах». Washington Post відзначив, що Різ виконувала свою роль «ефективно прямо». За свою гру вона здобула нагороду Хелен Хейс за найкращу жіночу роль у мюзиклі, а також нагороду BroadwayWorld Washington, DC Awards за найкращу жіночу роль у мюзиклі великого професійного театру.

## Особисте життя
У жовтні 2022 року Різ зробила відео під назвою «Моя важлива заява», де вона відкрито зізналася у своїй бісексуальності. Вона пояснила, що вирішила поділитися цим з публікою, оскільки раніше була замкненою особою і завжди почувалась інакшою, особливо як активна учасниця ірландської музики, яка вважається «музикою підпорядкованих».

## Театр
| рік  | Назва                                            | Роль             | Місцезнаходження                                                                                |
| ---- | ------------------------------------------------ | ---------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| 2016 | Друга п'єса пастуха                              | Вівця / Ансамбль | Єлизаветинський театр, Шекспірівська бібліотека Фолджера, Вашингтон                                      |
| 2017 | Елла Зачарована                                  | Елла             | Театр пригод, Глен Ехо, Меріленд                                                                         |
| 2017 | Назад до Мафусаїла: наскільки може сягнути думка | Екрасія          | Театр Андеркрофт, Об'єднана методистська церква Маунт-Вернон-Плейс, Вашингтон, округ Колумбія            |
| 2017 | Барабан з посудом                                | дитина           | Lab Theatre at Convergence, Арлінгтон, Вірджинія Atlas Performing Arts Center, Вашингтон, округ Колумбія |
| 2018 | Шкіра наших зубів                                | Гледіс           | Source Theatre, Вашингтон, округ Колумбія                                                                |
| 2019 | Один раз                                         | дівчина          | Театральний центр Олні, Олні, Меріленд                                                                   |
| 2021 | Серія кабаре Ендрю Айзена                        | себе             | Олні театральний центр, Олні, Меріленд                                                                   |

## Дискографія
- Love Letter (2018)[28]
- The Folks I Love (2021)[29]
- Sea to Sky (2021)[30]
- It's All True (2023)[31]

title: Малінда Кетлін Різ

wikitext:
 {{Особа
|жінка             = так
|оригінал імені    = Malinda Kathleen Reese
|місце народження  = Вашингтон, США
}}

'''Малінда Кетлін Різ''' ({{Н|ж}} 27 червня 1994) — американська художниця є відомою як інтернет-фігура, співачка, авторка пісень і актриса театру.<ref name=":62">{{Cite web|title=Customer Spotlight: Malinda Kathleen Reese|url=https://www.sweetwater.com/insync/customer-spotlight-malinda-kathleen-reese/|last=|first=|date=25 грудня 2019|website=[[Sweetwater Sound|Sweetwater]]|url-status=live|archive-url=|archive-date=|access-date=}}</ref> Вона набула популярності завдяки своїм ірландським музичним каверам на [[TikTok]], де має понад 2 мільйони підписників, а також завдяки своєму каналу Twisted Translations на [[YouTube]]. На цьому каналі вона створювала пісні та виступи, перекладаючи текстівки пісень та інші тексти кількома мовами через [[Google Translate]], і має понад мільйон підписників. Зараз вона також випускає свою власну оригінальну музику та відеоблоги на своєму основному каналі MALINDA. Вона дебютувала з міні-альбомом Love Letter у 2018 році. Крім цього, вона брала участь у численних театральних виставах у [[Вашингтон]]і, окрузі [[Колумбія (федеральний округ)|Колумбія]], зокрема у мюзиклі «Одного разу», за який здобула премію Хелен Хейс у 2020 році.<ref name=":72">{{Cite news|last=Floyd|first=Thomas|date=26 вересня 2020|title=As D.C. theater honors the best of 2019, actors long for a return to the stage|newspaper=[[Washington Post]]|url=https://www.washingtonpost.com/entertainment/theater_dance/dc-theater-helen-hayes-awards/2020/09/24/2fc92712-fc03-11ea-9ceb-061d646d9c67_story.html|url-status=live|access-date=23 листопада 2020}}</ref>

== Молодість і освіта ==
Різ народилася та виросла у Вашингтоні, окрузі Колумбія, як єдина дитина в родині. Її батьки — Мері Холл Серфейс, вчителька та драматург, і Кевін Різ, актор. Вона проводила багато часу за лаштунками під час театральних вистав у своїй юності та захоплювалася магазинами костюмів. У підлітковому віці вона навчалася в Interlochen Arts Camp у Мічигані та Broadway Artists Alliance в Нью-Йорку.<ref name="Submithub2">{{cite web|title=MALINDA|url=https://www.submithub.com/artist/malinda|website=Submithub.com|access-date=7 липня 2020}}</ref><ref name=":22">{{Cite news|last=Himes|first=Geoffrey|date=7 лютого 2019|title=A locally grown YouTube star returns to the stage in Olney's 'Once'|newspaper=[[Washington Post]]|url=https://www.washingtonpost.com/goingoutguide/theater-dance/a-locally-grown-youtube-star-returns-to-the-stage-in-olneys-once/2019/02/06/92c11e20-258a-11e9-ad53-824486280311_story.html|url-status=live|access-date=18 травня 2020}}</ref>

Вже у тринадцять років Різ почала грати на ірландській флейті, демонструючи природній талант до музики. Вона також володіє грою на гітарі, укулеле, електропіаніно, кахоні та класичній флейті. Різ навчалася в Sidwell Friends School у Вашингтоні,<ref name=":23">{{Cite news|last=Himes|first=Geoffrey|date=7 лютого 2019|title=A locally grown YouTube star returns to the stage in Olney's 'Once'|newspaper=[[Washington Post]]|url=https://www.washingtonpost.com/goingoutguide/theater-dance/a-locally-grown-youtube-star-returns-to-the-stage-in-olneys-once/2019/02/06/92c11e20-258a-11e9-ad53-824486280311_story.html|url-status=live|access-date=18 травня 2020}}</ref> а пізніше вступила до Vassar College у Нью-Йорку, спочатку вивчаючи когнітивні науки, а потім перейшла на драму, зосереджуючись на спеціалізації в цій галузі. Також вона вивчала релігію, хоча це було її вторинним предметом. 2014 року Різ мала нагоду вивчати драматургію в Лондоні.<ref name=":02">{{Cite news|last=Richman|first=Simmy|date=16 листопада 2014|title=Mind your language: Song lyrics literally lost in translation|work=[[The Independent (newspaper)|The Independent]]|url=https://www.independent.co.uk/voices/comment/mind-your-language-song-lyrics-literally-lost-in-translation-9863260.html|url-status=live|access-date=18 травня 2020}}</ref>

== Кар'єра ==

=== YouTube ===
Twisted Translations (раніше знаний як Google Translate Sings та Translator Fails) — це оригінальний YouTube-канал Різ, де вона перекладає тексти пісень та інші тексти за допомогою Google Translate на різні мови та потім назад на англійську, щоб створити пародію на пісню або текст.<ref name=":03">{{Cite news|last=Richman|first=Simmy|date=16 листопада 2014|title=Mind your language: Song lyrics literally lost in translation|work=[[The Independent (newspaper)|The Independent]]|url=https://www.independent.co.uk/voices/comment/mind-your-language-song-lyrics-literally-lost-in-translation-9863260.html|url-status=live|access-date=18 травня 2020}}</ref> Ідея Twisted Translations прийшла до неї, коли вона була студенткою коледжу Вассар. Після перегляду відео «Let It Go», виконаного різними мовами, вона помітила неточність іспанського перекладу. Її друзі з коледжу почали використовувати Google Translate для створення жартівливих альтернатив відомим літературним творам, що надихнуло Різ зробити те ж саме з текстами пісень. Її перше перекладене відео було завантажено 10 лютого 2014 року і швидко стало вірусним, зібравши мільйон переглядів за тиждень. 14 лютого вона оголосила на YouTube, що буде створювати більше відео з перекладами. Серед інших пісень Twisted Translations є пісні з Мулан, «One Day I'll Fly Away» з фільму Мулен Руж! і «Hello» [[Адель]].<ref>{{Cite magazine|last=Locker|first=Melissa|date=19 лютого 2016|title=Google's Translation of Adele's 'Hello' Is Gloriously Weird|url=https://time.com/4230466/adele-hello-google-translate/|archive-url=|archive-date=|access-date=4 червня 2020|url-status=live|magazine=[[Time (Magazine)|Time]]}}</ref> У відео своїх пісень Twisted Translations вона часто одягається як персонаж або виконавиця пісні. 2022 року через [[Instagram]] Stories Малінда розповіла, що припинила працювати над Google Translate Sings, оскільки більше не має на це часу і зосередилася на успішній платформі TikTok.

У 2018 році Малінда створила ще один YouTube-канал під назвою MALINDA, на якому вона почала публікувати відеоблоги, кавер-версії популярних пісень,<ref name="Submithub3">{{cite web|title=MALINDA|url=https://www.submithub.com/artist/malinda|website=Submithub.com|access-date=7 липня 2020}}</ref> комедійні музичні виступи та свої авторські композиції. Захоплення каналу зростало, і в березні 2019 року кількість підписників перевищила позначку 100 тисяч. MALINDA стала ще одним місцем, де Малінда виявляє свій талант та ділиться музикою та розважальним контентом зі своїми прихильниками.

=== Музика ===
У 2018 році Різ розпочала свою співочу кар'єру з випуску дебютного міні-альбому «Love Letter» 14 вересня.<ref>{{cite web|title=Love Letter|url=https://genius.com/albums/Malinda/Love-letter|website=[[Genius (website)|Genius]]|access-date=5 червня 2020}}</ref> Вона продовжила своє музичне подорожжя і 15 травня 2020 року випустила сингл «More With You», в якому взяли участь понад 50 музикантів із 17 країн.<ref name=":3">{{cite web|last1=Frometa|first1=RJ|title=YOUTUBER TURNED MUSICIAN MALINDA RELEASES VIDEO FOR FIRST SINGLE "MORE WITH YOU" FROM DEBUT LP|date=15 травня 2020|url=https://ventsmagazine.com/2020/05/15/youtuber-turned-musician-malinda-releases-video-for-first-single-more-with-you-from-debut-lp/|publisher=Vents Magazine|access-date=2 червня 2020}}</ref> У 2021 році Різ стала частиною тренду «ShantyTok» на TikTok, випустивши кавер-версію пісні «Wellerman».<ref>{{cite web|last1=Hendler|first1=Micah|title=Meet The Wellermen Taking TikTok Sea Shanties To The Top Of The Charts|url=https://www.forbes.com/sites/micahhendler/2021/01/25/meet-the-wellermen-taking-tiktok-sea-shanties-to-the-top-of-the-charts/?sh=28dee6a8210f|website=[[Forbes]]|access-date=25 січня 2021}}</ref> Раніше вона також створила пісню в стилі халупи на своєму YouTube-каналі, використавши текст, надісланий користувачами. 16 липня 2021 року вийшов її другий міні-альбом «The Folks I Love», який містить кавер-версії у народному стилі.<ref>{{cite web|title=The Folks I Love|url=https://genius.com/albums/Malinda/The-folks-i-love|website=[[Genius (website)|Genius]]|access-date=19 серпня 2021}}</ref> 22 жовтня 2021 року вийшов третій мініальбом «Sea To Sky» з ще чотирма фолк-каверами.<ref>{{Cite web|title=Sea to Sky - EP by MALINDA|url=https://genius.com/albums/Malinda/Sea-to-sky-ep|access-date=2023-04-29|website=Genius|language=en}}</ref> У початку 2022 року вона розпочала тур «Folks I Love Tour».<ref>{{cite web|title=I'M GOING ON TOUR|url=https://www.youtube.com/watch?v=cjsfHyylQaM|website=youtube.com}}</ref> В жовтні 2022 року Різ оголосила, що її дебютний альбом вийде навесні 2023 року, а 28 квітня 2023 року випустила цей альбом під назвою «It's All True». Він супроводжується візуальним альбомом, прем'єра якого відбудеться 30 квітня 2023 року.<ref>{{Cite web|date=29 березня 2023|title=I made a movie. It's going to be in theatres.|url=https://www.youtube.com/watch?v=S0QFJDOldYo&ab_channel=MALINDA|url-status=live|access-date=31 березня 2023|website=[[YouTube]]}}</ref>
[[Файл:P9220081_IGLESIA_DE_MONTEFRIO_._GRANADA..JPG|міні| Різ виступила в церкві Іglesia de la Incarnación, де вона заспівала пісню]]

=== Спів у порожніх церквах ===
У 2018 році, під час свого візиту до [[Монтефріо]], [[Іспанія]], Різ несподівано вирішила заспівати пісню «O Come, O Come Emmanuel» у порожній церкві Iglesia de la Incarnación, де звук гармонійно розголосився. Запис її виступу був завантажений на YouTube та швидко поширився, набираючи вірусну популярність. Цю історію про її спонтанне виконання пісні розповіли іспанські ЗМІ та відомі артисти, зокрема [[Алехандро Санс]].<ref>{{cite news|title=El Ave cantado en una iglesia vacía que pone los pelos de punta [in Spanish]|url=https://www.lavozdeasturias.es/noticia/cultura/2018/11/23/espero-vaciase-iglesia/00031542993935755469788.htm|access-date=4 липня 2020|publisher=[[La Voz de Asturias]]|date=24 листопада 2018}}</ref>

У 2019 році Різ вирішила заспівати пісню «How Can I Keep from Singing?» у Вашингтонському національному соборі, коли він був цілком порожній. Її голос заповнив святилище церкви, створюючи незабутню атмосферу.<ref>{{Cite web|last=Hugue|first=Juston|date=24 січня 2020|title=Woman Sings 'How Can I Keep From Singing' In An Empty Church And It's Hauntingly Beautiful|url=https://www.godupdates.com/how-can-i-keep-from-singing-malinda-kathleen-reese/|url-status=live|archive-url=|archive-date=|access-date=2 червня 2020|website=Godupdates.com}}</ref>

=== Театральні досягнення ===
Різ регулярно виступала як дитина-актор у Центрі Кеннеді у Вашингтоні, окрузі Колумбія.<ref name="Submithub4">{{cite web|title=MALINDA|url=https://www.submithub.com/artist/malinda|website=Submithub.com|access-date=7 липня 2020}}</ref> У 2017 році вона грала головну роль в мюзиклі «Зачарована Елла», який був адаптований з однойменної книги. Режисером вистави була її мати, Мері Холл Серфейс.<ref>{{cite web|last1=Press|first1=Allie|title=Review: 'Ella Enchanted' at Adventure Theatre|url=https://dcmetrotheaterarts.com/2017/02/06/review-ella-enchanted-adventure-theatre/|website=DC Metro Theatre Arts|access-date=12 вересня 2020|date=6 лютого 2017|archive-date=2020-10-09|archive-url=https://web.archive.org/web/20201009090943/https://dcmetrotheaterarts.com/2017/02/06/review-ella-enchanted-adventure-theatre/}}</ref> Виступ Різ отримав високу оцінку від DC Theatre Scene, яка назвала її гру «справді чарівною». 2019 року вона зіграла роль «Дівчини» у виставі «Одного разу» в театральному центрі Олні. Критики з DC Metro Theatre Arts високо оцінили її гру разом з Грегорі Махеу, який виконував роль «Гая», називаючи їх «видатними» і підкреслюючи їх «глибину як у сольних виступах, так і в дуетах». Washington Post відзначив,<ref name="Pressley2">{{cite news|last1=Pressley|first1=Nelson|title=Review {{!}} The musical 'Once' sounds fit as a fiddle at Olney Theatre|url=https://www.washingtonpost.com/entertainment/theater_dance/the-musical-once-sounds-fit-as-a-fiddle-at-olney-theatre/2019/02/12/568fded8-2e30-11e9-8ad3-9a5b113ecd3c_story.html|newspaper=Washington Post|access-date=15 січня 2021|date=13 лютого 2019}}</ref> що Різ виконувала свою роль «ефективно прямо». За свою гру вона здобула нагороду Хелен Хейс за найкращу жіночу роль у мюзиклі, а також нагороду BroadwayWorld Washington, DC Awards за найкращу жіночу роль у мюзиклі великого професійного театру.

== Особисте життя ==
У жовтні 2022 року Різ зробила відео під назвою «Моя важлива заява», де вона відкрито зізналася у своїй бісексуальності.<ref name=":13">{{Cite AV media|url=https://www.youtube.com/watch?v=Az43MVyaLeM|title=I have some things to tell you|date=2022-10-04|last=Reese|first=Malinda Kathleen|publisher=YouTube}}</ref> Вона пояснила, що вирішила поділитися цим з публікою, оскільки раніше була замкненою особою і завжди почувалась інакшою, особливо як активна учасниця ірландської музики, яка вважається «музикою підпорядкованих».<ref name=":12">{{Cite AV media|url=https://www.youtube.com/watch?v=Az43MVyaLeM|title=I have some things to tell you|date=2022-10-04|last=Reese|first=Malinda Kathleen|publisher=YouTube}}</ref>

== Театр ==
{| class="wikitable sortable"
!рік
! Назва
! Роль
! Місцезнаходження
|-
| 2016
| ''Друга п'єса пастуха''
| Вівця / Ансамбль
| Єлизаветинський театр, [[Фолджерівська шекспірівська бібліотека|Шекспірівська бібліотека Фолджера]], Вашингтон<ref name="Abouttheartists">{{Cite web|title=Malinda Kathleen Reese|url=https://www.abouttheartists.com/artists/576681-malinda-kathleen-reese|website=Abouttheartists.com|accessdate=5 вересня 2020}}</ref>
|-
| rowspan="3" | 2017
| ''Елла Зачарована''
| Елла
| Театр пригод, [[Глен-Еко (Меріленд)|Глен Ехо]], [[Меріленд]]<ref name="Abouttheartists" /><ref name="Ella">{{Cite news|last=Quattlebaum|first=Mary|title='Enchanted' novel comes to life in a new musical|url=https://www.washingtonpost.com/lifestyle/kidspost/ella-enchanted-comes-to-life-in-a-new-musical/2017/02/07/0e24bfba-e96d-11e6-b82f-687d6e6a3e7c_story.html|accessdate=12 вересня 2020|work=[[Washington Post]]|date=7 лютого 2017}}</ref>
|-
| ''Назад до Мафусаїла: наскільки може сягнути думка''
| Екрасія
| Театр Андеркрофт, Об'єднана методистська церква Маунт-Вернон-Плейс, Вашингтон, округ Колумбія<ref name="Abouttheartists" />
|-
| ''Барабан з посудом''
| дитина
| Lab Theatre at Convergence, [[Арлінгтон (округ, Вірджинія)|Арлінгтон]], [[Вірджинія]]<ref>{{Cite web|last=Aymar|first=E.A|title=Review: 'Drumming with Dishes' at Arts on the Horizon|url=https://dcmetrotheaterarts.com/2017/10/10/review-drumming-dishes-arts-horizon/|website=DC Metro Theatre Arts|accessdate=14 січня 2021|date=10 жовтня 2017|archive-date=2021-01-24|archive-url=https://web.archive.org/web/20210124055435/https://dcmetrotheaterarts.com/2017/10/10/review-drumming-dishes-arts-horizon/}}</ref> Atlas Performing Arts Center, Вашингтон, округ Колумбія<ref name="Abouttheartists" />
|-
| 2018
| ''Шкіра наших зубів''
| Гледіс
| Source Theatre, Вашингтон, округ Колумбія<ref name="Abouttheartists" />
|-
| 2019
| ''Один раз''
| дівчина
| Театральний центр Олні, [[Олні (Меріленд)|Олні]], [[Меріленд]]<ref name="Abouttheartists" />
|-
| 2021
| ''Серія кабаре Ендрю Айзена''
| ''себе''
| Олні театральний центр, Олні, Меріленд<ref>{{Cite web|last=Rabinowitz|first=Chloe|title=Olney Outdoors Full Schedule Released Featuring Over 50 Events and 100+ Artists|url=https://www.broadwayworld.com/baltimore/article/Olney-Outdoors-Full-Schedule-Released-Featuring-Over-50-Events-and-100-Artists-20210609|website=Broadway World|accessdate=26 червня 2021|date=9 червня 2021}}</ref>
|}

== Дискографія ==
* ''Love Letter'' (2018)<ref>{{Cite web|title=Love Letter - EP|url=https://music.apple.com/us/album/love-letter/1430476421|website=music.apple.com}}</ref>
* ''The Folks I Love'' (2021)<ref>{{Cite web|title=The Folks I Love - EP|url=https://music.apple.com/us/album/the-folks-i-love-ep/1574710902|website=music.apple.com}}</ref>
* ''Sea to Sky'' (2021)<ref>{{Cite web|title=Sea to Sky - EP|url=https://music.apple.com/us/album/sea-to-sky-ep/1590804358|website=music.apple.com}}</ref>
* ''It's All True'' (2023)<ref>{{cite web|title=It's All True|url=https://music.apple.com/us/album/its-all-true/1680144346|website=music.apple.com}}</ref>

== Примітки ==
{{примітки}}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Американські театральні акторки]]
[[Категорія:Американці ірландського походження]]
[[Категорія:Американські акторки мюзиклів]]
[[Категорія:Мультиінструменталісти США]]
[[Категорія:Акторки США XXI століття]]
[[Категорія:Музиканти-бісексуали США]]
[[Категорія:ЛГБТ-співаки США]]
[[Категорія:Бісексуальні актори США]]
[[Категорія:Ютубери Вашингтона]]

title: Malinda Kathleen Reese

Народилася: 27 червня 1994 (30 років) · Вашингтон, США

Діяльність: акторка, співачка, артистка мюзиклу, інтернет-знаменитість, ютуберка, кінорежисерка

Alma mater: Sidwell Friends Schoold і Коледж Вассара

Роки активності: 2018 — тепер. час

Жанр: ірландська народна музикаd і comedy musicd

Мати: Mary Hall Surfaced


text:
# Кайдаш Олександр Вікторович
Олександр Вікторович Кайдаш (нар. 30 травня 1976) — український легкоатлет, який спеціалізувався у спринті, учасник Олімпійських ігор (2000), чемпіон Європи (2002), багаторазовий чемпіон України, рекордсмен України. Майстер спорту України міжнародного класу (2002), заслужений майстер спорту України (2007). Закінчив Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» (2001).
Після 2010 працював у Харківському обласному відділенні Національного олімпійського комітету України.
Дружина — Оксана Кайдаш, спринтерка.

## Рекорди
11 серпня 2002 на Чемпіонаті Європи в Мюнхені разом з Костянтином Рураком, Костянтином Васюковим та Анатолієм Довгалем у складі збірної України повторив досі чинний рекорд України в естафетному бігу 4×100 метрів (38,53), встановлений у 1996.
Тричі за кар'єру був співавтором нових рекордів України з естафетного бігу 4×400 метрів:
- 3.04,63 — 6 червня 1999 на змаганнях «Finland European Cup» у Лахті разом з Євгеном Зюковим, Андрієм Твердоступом та Романом Галкіним;
- 3.02,68 — 29 вересня 2000 на Олімпійських іграх у Сіднеї разом з Євгеном Зюковим, Геннадієм Горбенком та Романом Вороньком;
- 3.02,35 — 11 серпня 2001 на Чемпіонаті світу в Едмонтоні разом з Євгеном Зюковим, Андрієм Твердоступом та Володимиром Рибалкою.

## Допінг
У 2004 був дискваліфікований за порушення антидопінгових правил, внаслідок чого не зміг взяти участь у Олімпійських іграх в Афінах.

## Основні міжнародні виступи
| Рік  | Змагання         | Місто    | Місце | Дисципліна | Примітки |
| ---- | ---------------- | -------- | ----- | ---------- | -------- |
| 2000 | Олімпійські ігри | Сідней   | 7заб7 | 400 м      |          |
| 2000 | 2пф5             | 4×400 м  |       |            |          |
| 2001 | Чемпіонат світу  | Едмонтон | 3заб4 | 4×400 м    |          |
| 2001 | Універсіада      | Пекін    | ф5    | 400 м      | [ 2 ]    |
| 2001 | 2                | 4×400 м  | [ 2 ] |            |          |
| 2002 | Чемпіонат Європи | Мюнхен   | 1     | 4×100 м    |          |
| 2002 | Кубок світу      | Мадрид   | ф4    | 4×100 м    |          |
| 2002 | ф                | 4×400 м  | DQ    |            |          |
| 2003 | Чемпіонат світу  | Париж    | 2заб  | 4×400 м    | DQ       |

title: Кайдаш Олександр Вікторович

wikitext:
{{Othernames|Кайдаш}}

{{Картка:Легкоатлет
| ім'я             = Олександр Кайдаш
| зображення       =
| підпис           =
| повне ім'я       = Олександр Вікторович Кайдаш
| оригінал імені   =
| прізвисько       =
| дата народження  = 30.5.1976
| місце народження = [[Рубіжне]], [[Луганська область|Ворошиловградська область]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]]
| дата смерті      =
| місце смерті     =
| громадянство     = {{URS}}→{{UKR}}
| зріст            =
| вага             =
| клуб             = «Колос»
| тренери          = Е. Іванов
| роки кар'єри     =
| дисципліна1      = [[Біг на 100 метрів|100 м]]
| рекорд1          = 10,47 (2003)
| дисципліна2      = [[Біг на 200 метрів|200 м]]
| рекорд2          = 20,94 (2003)
| дисципліна3      = [[Біг на 400 метрів|400 м]]
| рекорд3          = 45,94 (2000)
| дисципліна1п     = [[Біг на 60 метрів|60 м]]
| рекорд1п         = 6,70 (2002)
| дисципліна2п     = [[Біг на 200 метрів|200 м]]
| рекорд2п         = 21,19 (2002)
| дисципліна3п     = [[Біг на 400 метрів|400 м]]
| рекорд3п         = 47,62 (2000)
| нагороди         =
| звання           = {{Ряд | {{Заслужений майстер спорту України}} | {{Майстер спорту України міжнародного класу}} }}
| медалі           =
{{MedalCompetition | [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики|Чемпіонати Європи]] }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2002|2002 Мюнхен]] | 4×100 м }}
{{MedalCompetition | [[Легка атлетика на Універсіадах|Універсіади]] }}
{{MedalSilver | [[Легка атлетика на Літній універсіаді 2001|2001 Пекін]] | 4×400 м }}
{{MedalCompetition | [[Чемпіонат України з легкої атлетики|Чемпіонати України]] }}
{{MedalBronze | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 1996|1996 Київ]] | 4×100 м }}
{{MedalSilver | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 1996|1996 Київ]] | 4×400 м }}
{{MedalSilver | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 1997|1997 Київ]] | 4×100 м }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 1998|1998 Київ]] | 4×400 м }}
{{MedalBronze | [[Легка атлетика на Всеукраїнських літніх спортивних іграх 1999|1999 Київ]] | 400 м }}
{{MedalBronze | [[Легка атлетика на Всеукраїнських літніх спортивних іграх 1999|1999 Київ]] | 4×100 м }}
{{MedalSilver | [[Легка атлетика на Всеукраїнських літніх спортивних іграх 1999|1999 Київ]] | 4×400 м }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 2000|2000 Київ]] | 400 м }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 2000|2000 Київ]] | 4×400 м }}
{{MedalSilver | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 2001|2001 Київ]] | 400 м }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат України з легкої атлетики 2002|2002 Донецьк]] | 4×100 м }}
{{MedalCompetition | [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні|Чемпіонати України в приміщенні]] }}
{{MedalGold  | [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 1997|1997 Київ]] | 4×400 м }}
{{MedalBronze | [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 1999|1999 Львів]] | 200 м }}
{{MedalSilver | [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2000|2000 Львів]] | 200 м }}
{{MedalBronze  | [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2003|2003 Суми]] | 60 м }}
{{MedalGold  | [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2003|2003 Суми]] | 200 м }}
| вікісховище      =
}}

'''Олександр Вікторович Кайдаш''' ({{Нар}} {{Дата народження|30|5|1976}}) — український легкоатлет, який спеціалізувався у [[Спринт (легка атлетика)|спринті]], учасник Олімпійських ігор (2000), чемпіон Європи (2002), багаторазовий чемпіон України, рекордсмен України. Майстер спорту України міжнародного класу (2002), заслужений майстер спорту України (2007). Закінчив [[Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут»]] (2001).

Після 2010 працював у Харківському обласному відділенні [[Національний олімпійський комітет України|Національного олімпійського комітету України]].

Дружина — [[Кайдаш Оксана Василівна|Оксана Кайдаш]], спринтерка.

== Рекорди ==

11 серпня 2002 на [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2002|Чемпіонаті Європи]] в [[Мюнхен]]і разом з [[Рурак Костянтин Михайлович|Костянтином Рураком]], [[Васюков Костянтин (легкоатлет)|Костянтином Васюковим]] та [[Довгаль Анатолій Іванович|Анатолієм Довгалем]] у складі збірної України повторив досі чинний рекорд України в естафетному бігу 4×100 метрів ('''38,53'''), встановлений у 1996.

Тричі за кар'єру був співавтором нових рекордів України з естафетного бігу 4×400 метрів:
* '''3.04,63''' — 6 червня 1999 на змаганнях «Finland European Cup» у [[Лахті]] разом з [[Зюков Євген Володимирович|Євгеном Зюковим]], [[Твердоступ Андрій Володимирович|Андрієм Твердоступом]] та [[Галкін Роман Олександрович|Романом Галкіним]];
* '''3.02,68''' — 29 вересня 2000 на Олімпійських іграх у [[Сідней|Сіднеї]] разом з [[Зюков Євген Володимирович|Євгеном Зюковим]], [[Горбенко Геннадій Анатолійович|Геннадієм Горбенком]] та [[Воронько Роман Євгенович|Романом Вороньком]];
* '''3.02,35''' — 11 серпня 2001 на Чемпіонаті світу в [[Едмонтон]]і разом з [[Зюков Євген Володимирович|Євгеном Зюковим]], [[Твердоступ Андрій Володимирович|Андрієм Твердоступом]] та [[Рибалка Володимир Олександрович|Володимиром Рибалкою]].

== Допінг ==

У 2004 був дискваліфікований за порушення антидопінгових правил, внаслідок чого не зміг взяти участь у [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2004|Олімпійських іграх]] в [[Афіни|Афінах]]<ref>{{Cite web |url=http://old.atn.ua/newsread.php?id=7600 |title=О скандале в украинской легкой атлетике |publisher=old.atn.ua |access-date=9 вересня 2020 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20200318215131/http://old.atn.ua/newsread.php?id=7600 |archive-date=9 вересень 2020}}</ref>.

== Основні міжнародні виступи ==

{| {{Таблиця результатів|Event=yes}}
|-
| rowspan=2|2000
| rowspan=2, align=left|[[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2000|Олімпійські ігри]]
| rowspan=2, align=left|{{Прапорець|AUS}} [[Сідней]]
| 7заб7
| [[Біг на 400 метрів|400 м]]
|
|-
| 2пф5
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 м]]
|
|-
| rowspan=3|2001
| align=left|[[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2001|Чемпіонат світу]]
| align=left|{{Прапорець|CAN}} [[Едмонтон]]
| 3заб4
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 м]]
|
|-
| rowspan=2, align=left|[[Легка атлетика на Літній універсіаді 2001|Універсіада]]
| rowspan=2, align=left|{{Прапорець|CHN}} [[Пекін]]
| ф5
| [[Біг на 400 метрів|400 м]]
|<ref name="Univ_2001">{{Cite web |url=http://www.athletix.org/Results/Universiade_01.html |title=21st Universiade - Athletics - Results |publisher=www.athletix.org |archiveurl=https://web.archive.org/web/20050408165241/http://www.athletix.org/Results/Universiade_01.html |archive-date=8 травень 2005 |deadurl=yes}}</ref>
|-
| {{Silver02}}
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 м]]
|<ref name="Univ_2001"/>
|-
| rowspan=3|2002
| align=left|[[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2002|Чемпіонат Європи]]
| align=left|{{Прапорець|GER}} [[Мюнхен]]
| {{Gold01}}
| [[Естафетний біг 4×100 метрів|4×100 м]]
|
|-
| rowspan=2, align=left|[[Кубок світу ІААФ 2002|Кубок світу]]
| rowspan=2, align=left|{{Прапорець|ESP}} [[Мадрид]]
| ф4
| [[Естафетний біг 4×100 метрів|4×100 м]]
|
|-
| ф
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 м]]
| {{AthAbbr|DQ}}
|-
| 2003
| align=left|[[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2003|Чемпіонат світу]]
| align=left|{{Прапорець|FRA}} [[Париж]]
| 2заб
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 м]]
| {{AthAbbr|DQ}}
|}

== Примітки ==

{{Reflist}}

== Джерела ==

* {{IAAF name|14230056|Олександр Кайдаш}}
* [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=12269 Олександр Кайдаш] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200909075106/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=12269 |date=9 вересня 2020 }} — стаття в [[Енциклопедія сучасної України|Енциклопедії сучасної України]]
* {{Книга
 |автор   = Качківський І., Іонов В.
 |заголовок   = Національні рекорди України з легкої атлетики 1991—2017
 |посилання   = https://statistics.uaf.org.ua/books/national_records_progression_1991_2017.html
 |сторінок   = 86
 |назва   =
 |archivedate   = 16 лютого 2020
 |archiveurl   = https://web.archive.org/web/20200216095312/http://statistics.uaf.org.ua/books/national_records_progression_1991_2017.html
 }}
* {{Книга
 |автор          = Качківський Іван, Баранов Сергій
 |заголовок      = Змагання з легкої атлетики України 2020
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Вінниця
 |видавництво    = ТОВ «Нілан-ЛТД»
 |рік            = 2020
 |сторінок       = 160
}}

{{S-start|wide=80}}
{{s-ach|rec}}
{{Скринька наступництва
| титул      = [[Хронологія рекордів України з легкої атлетики – 4×100 метрів (чоловіки)|Рекордсмен України з естафетного бігу 4×100 метрів]]
| роки       = 11 серпня 2002 —
{{UKR}}
{{small|[[Васюков Костянтин Вікторович|Костянтин Васюков]]
[[Рурак Костянтин Михайлович|Костянтин Рурак]]
[[Довгаль Анатолій Іванович|Анатолій Довгаль]]
[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]}}
| попередник = {{UKR}}
{{small|[[Сергій Осович]]
[[Крамаренко Олег Олександрович|Олег Крамаренко]]
[[Ваняікін Дмитро Борисович|Дмитро Ваняікін]]
[[Чихачов Олексій Вікторович|Олексій Чихачов]]}}
| наступник  = відсутній}}
{{Скринька наступництва
| титул      = [[Хронологія рекордів України з легкої атлетики – 4×400 метрів (чоловіки)|Рекордсмен України з естафетного бігу 4×400 метрів]]
| роки       = 6 червня 1999 — 29 вересня 2000
{{UKR}}
{{small|[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]
[[Твердоступ Андрій Володимирович|Андрій Твердоступ]]
[[Галкін Роман Олександрович|Роман Галкін]]
[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]}}
| попередник = {{URSR}}
{{small|[[Мельников Сергій (легкоатлет)|Сергій Мельников]]
[[Бойчук Валерій (легкоатлет)|Валерій Бойчук]]
[[Рощин Павло Іванович|Павло Рощин]]
[[Мельников Анатолій (легкоатлет)|Анатолій Мельников]]}}
| наступник  = {{UKR}}
{{small|[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]
[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]
[[Горбенко Геннадій Анатолійович|Геннадій Горбенко]]
[[Воронько Роман Євгенович|Роман Воронько]]}}}}
{{Скринька наступництва
| титул      = [[Хронологія рекордів України з легкої атлетики – 4×400 метрів (чоловіки)|Рекордсмен України з естафетного бігу 4×400 метрів]]
| роки       = 29 вересня 2000 — 11 серпня 2001
{{UKR}}
{{small|[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]
[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]
[[Горбенко Геннадій Анатолійович|Геннадій Горбенко]]
[[Воронько Роман Євгенович|Роман Воронько]]}}
| попередник = {{UKR}}
{{small|[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]
[[Твердоступ Андрій Володимирович|Андрій Твердоступ]]
[[Галкін Роман Олександрович|Роман Галкін]]
[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]}}
| наступник  = {{UKR}}
{{small|[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]
[[Твердоступ Андрій Володимирович|Андрій Твердоступ]]
[[Рибалка Володимир Олександрович|Володимир Рибалка]]
[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]}}}}
{{Скринька наступництва
| титул      = [[Хронологія рекордів України з легкої атлетики – 4×400 метрів (чоловіки)|Рекордсмен України з естафетного бігу 4×400 метрів]]
| роки       = 11 серпня 2001 —
{{UKR}}
{{small|[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]
[[Твердоступ Андрій Володимирович|Андрій Твердоступ]]
[[Рибалка Володимир Олександрович|Володимир Рибалка]]
[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]}}
| попередник = {{UKR}}
{{small|[[Зюков Євген Володимирович|Євген Зюков]]
[[Кайдаш Олександр Вікторович|Олександр Кайдаш]]
[[Горбенко Геннадій Анатолійович|Геннадій Горбенко]]
[[Воронько Роман Євгенович|Роман Воронько]]}}
| наступник  = відсутній}}
{{s-end}}

{{Чемпіони Європи з естафетного бігу 4×100 метрів}}
{{Чемпіони України з бігу на 200 метрів у приміщенні}}
{{Чемпіони України з естафетного бігу в приміщенні}}

[[Категорія:Уродженці Рубіжного]]
[[Категорія:Українські бігуни на короткі дистанції]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 2000]]
[[Категорія:Чемпіони Європи з легкої атлетики]]
[[Категорія:Чемпіони України з легкої атлетики]]
[[Категорія:Чемпіони України з легкої атлетики в приміщенні]]
[[Категорія:Рекордсмени України з легкої атлетики]]
[[Категорія:Спортсмени Харкова]]
[[Категорія:Випускники Харківського політехнічного інституту]]
[[Категорія:Легкоатлети, дискваліфіковані за порушення антидопінгових правил]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 2001]]
[[Категорія:Українські срібні призери Універсіад]]
[[Категорія:Українські олімпійські легкоатлети та легкоатлетки]]

title: Загальна інформація

Повне ім'я: Олександр Вікторович Кайдаш

Народження: 30 травня 1976 (48 років) · Рубіжне, Ворошиловградська область, УРСР, СРСР

Громадянство: СРСР→ Україна

Вага: 70 кг

Клуб: «Колос»

Тренери: Е. Іванов

title: Особисті рекорди

title: Особисті рекорди (коротка доріжка)

title: Спортивні звання

title: Чемпіонати Європи

Золото: 2002 Мюнхен · 4×100 м

title: Універсіади

Срібло: 2001 Пекін · 4×400 м

title: Чемпіонати України

title: Чемпіонати України в приміщенні

Бронза:
1999 Львів · 200 м
2003 Суми · 60 м

Срібло: 2000 Львів · 200 м