text:
# Чаф-о-Чамхалє
Чаф-о-Чамхалє (перс. چمخاله) — село в Ірані, у дегестані Чаф, в Центральному бахші, шагрестані Лянґаруд остану Ґілян. За даними перепису 2006 року, його населення становило 1814 осіб, що проживали у складі 510 сімей.

## Клімат
Середня річна температура становить 14,96°C, середня максимальна – 28,30°C, а середня мінімальна – 1,54°C. Середня річна кількість опадів – 1124 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 9,73             | 9,77             | 11,96            | 17,15            | 21,46            | 25,70            | 28,21            | 28,30            | 25,62            | 21,14            | 16,42            | 12,16            |                  |
| Середня температура, °C                       | 5,64             | 5,67             | 7,85             | 13,04            | 17,34            | 21,60            | 24,33            | 24,38            | 21,70            | 17,24            | 12,52            | 8,25             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | 1,54             | 1,56             | 3,74             | 8,93             | 13,25            | 17,50            | 20,41            | 20,50            | 17,82            | 13,31            | 8,60             | 4,34             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 100              | 86               | 82               | 41               | 42               | 34               | 33               | 60               | 134              | 217              | 167              | 128              |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 2.41             | 2.50             | 2.50             | 2.49             | 2.63             | 2.75             | 2.62             | 2.39             | 2.30             | 2.00             | 2.10             | 2.23             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 7153             | 9126             | 11080            | 15387            | 19866            | 21606            | 22025            | 18654            | 15250            | 10910            | 8654             | 6718             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Чаф-о-Чамхалє

wikitext:
{{Infobox Settlement
  |official_name          = Чаф-о-Чамхалє
  |native_name            = چمخاله
  |image_skyline          =
  |map_caption            =
  |pushpin_map            = Іран
  |latd = 37 | latm = 13 | lats = 46.98588 | latNS = N
  |longd = 50 | longm = 15 | longs = 11.4426 | longEW = E
  |coor_footnotes = {{coord|37.2297183|50.2531785|format=dms|display=title}}<ref name="nominatim">{{cite web
|url=https://nominatim.openstreetmap.org/search?q=%da%86مخاله%2c+ا%db%8cران%e2%80%8e
|title = Координати отримано з Nominatim OpenStreetMaps за назвою населеного пункту
|accessdate=7 червня 2019
}}</ref>
  |subdivision_type       = Країна
  |subdivision_name       = [[Іран]]
  |subdivision_type1      = [[Остани Ірану|Остан]]
  |subdivision_name1      = [[Ґілян]]
  |subdivision_type2      = [[Шагрестани Ірану|Шагрестан]]
  |subdivision_name2      = [[Лянґаруд (шагрестан)|Лянґаруд]]
  |subdivision_type3      = [[Бахш]]
  |subdivision_name3      = [[Центральний (бахш, шагрестан Лянґаруд)|Центральний]]
  |subdivision_type4      = [[Дегестан]]
  |subdivision_name4      = [[Чаф]]
  |leader_title           =
  |leader_name            =
  |established_title      =
  |established_date       =
  |area_magnitude         =
  |area_metro_km2         =
  |area_metro_sq_mi       =
  |area_land_km2          =
  |area_land_sq_mi        =
  |area_water_km2         =
  |area_water_sq_mi       =
  |area_water_percent     =
  |area_total_km2         =
  |area_total_sq_mi       =
  |population_as_of       = 2006
  |population_total       = 1814
  |population_footnotes = <ref name="census2006"/>
  |timezone               = IRST
  |utc_offset             = +3:30
  |timezone_DST           = IRST
  |utc_offset_DST         = +4:30
  |website                =
  |postal_code            =
  |postal_code_type       = Поштовий індекс
  |elevation_m            =
  |footnotes              =
}}
'''Чаф-о-Чамхалє''' ({{lang-fa|چمخاله}}) — село в [[Іран]]і, у дегестані [[Чаф]], в [[Центральний (бахш, шагрестан Лянґаруд)|Центральному]] бахші, шагрестані [[Лянґаруд (шагрестан)|Лянґаруд]] остану [[Ґілян]]. За даними перепису 2006 року, його населення становило 1814 осіб, що проживали у складі 510 сімей<ref name="census2006">[https://web.archive.org/web/20110920084728/http://www.amar.org.ir/DesktopModules/FTPManager/upload/upload2360/newjkh/newjkh/01.xls Перепис населення Ірану 2006]</ref>.

== Клімат ==
Середня річна температура становить 14,96°C, середня максимальна – 28,30°C, а середня мінімальна – 1,54°C. Середня річна кількість опадів – 1124 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=8 квітня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=5.64           | Січ_сер_опади=100
| Лют_сер=5.67           | Лют_сер_опади=86
| Бер_сер=7.85           | Бер_сер_опади=82
| Кві_сер=13.04           | Кві_сер_опади=41
| Тра_сер=17.34           | Тра_сер_опади=42
| Чер_сер=21.60           | Чер_сер_опади=34
| Лип_сер=24.33           | Лип_сер_опади=33
| Сер_сер=24.38           | Сер_сер_опади=60
| Вер_сер=21.70           | Вер_сер_опади=134
| Жов_сер=17.24           | Жов_сер_опади=217
| Лис_сер=12.52           | Лис_сер_опади=167
| Гру_сер=8.25           | Гру_сер_опади=128

| Січ_сер_мін= 1.54       | Січ_сер_макс= 9.73
| Лют_сер_мін= 1.56       | Лют_сер_макс= 9.77
| Бер_сер_мін= 3.74       | Бер_сер_макс= 11.96
| Кві_сер_мін= 8.93       | Кві_сер_макс= 17.15
| Тра_сер_мін= 13.25       | Тра_сер_макс= 21.46
| Чер_сер_мін= 17.50       | Чер_сер_макс= 25.70
| Лип_сер_мін= 20.41       | Лип_сер_макс= 28.21
| Сер_сер_мін= 20.50       | Сер_сер_макс= 28.30
| Вер_сер_мін= 17.82       | Вер_сер_макс= 25.62
| Жов_сер_мін= 13.31       | Жов_сер_макс= 21.14
| Лис_сер_мін= 8.60       | Лис_сер_макс= 16.42
| Гру_сер_мін= 4.34       | Гру_сер_макс= 12.16

|Січ_вітер = 2.41	|Січ_рад = 7153
|Лют_вітер = 2.50	|Лют_рад = 9126
|Бер_вітер = 2.50	|Бер_рад = 11080
|Кві_вітер = 2.49	|Кві_рад = 15387
|Тра_вітер = 2.63	|Тра_рад = 19866
|Чер_вітер = 2.75	|Чер_рад = 21606
|Лип_вітер = 2.62	|Лип_рад = 22025
|Сер_вітер = 2.39	|Сер_рад = 18654
|Вер_вітер = 2.30	|Вер_рад = 15250
|Жов_вітер = 2.00	|Жов_рад = 10910
|Лис_вітер = 2.10	|Лис_рад = 8654
|Гру_вітер = 2.23	|Гру_рад = 6718
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Iran-geo-stub}}

{{Портали|Іран|Географія}}
{{Остан Ґілян}}

[[Категорія:Населені пункти шагрестану Лянґаруд]]

title: Координати37°13′47″ пн. ш. 50°15′11″ сх. д. / 37.2297183° пн. ш. 50.2531785° сх. д.: 37°13′46.98588″ пн. ш. 50°15′11.4426″ сх. д. / 37.2297183000° пн. ш. 50.253178500° сх. д.

Країна: Іран

Остан: Ґілян

Шагрестан: Лянґаруд

Бахш: Центральний

Дегестан: Чаф

Населення (2006)

Чаф-о-Чамхалє

Часовий пояс: IRST (UTC+3:30)

- Літній час: IRST (UTC+4:30)


text:
# Karta Svitu
KARTA SVITU — український рок-гурт, створений 2020 року в Києві. Лідером та вокалістом гурту є Іван Марунич. Лауреати Національної музичної премії YUNA (2023).

## Історія

### 2020
Влітку 2020 року, під час онлайн-фестивалю «Бандерштат» у Києві, гурт Івана Марунича представив новий музичний проєкт. Гурт, який на той момент ще не мав назви, зіграв півгодинний сет з 9 пісень. Після цього команда почала студійну роботу: почався запис перших пісень з саундпродюсером Артуром Данієляном.

### 2021
1 січня в соцмережах оголошено назву гурту — «KARTA SVITU». За словами Івана Марунича, вона йому наснилася після гастролей. А вже 5 січня гурт виклав першу пісню «Свято». 18 березня гурт представив дебютний радіосингл «Квартира». Пісня потрапила в ротацію українських радіостанцій. У червні KARTA SVITU виступила в прямому ефірі музичного телеканалу М2 в шоу «Хіт-конвеєр» з піснею «Ліхтарі». Членкиня журі Олена Мозгова відзначила композицію словами «пісня світла, написана від душі, видно, що це не кон'юнктура, і тому це прекрасно». Ведуча Злата Огнєвіч нагадала, що Іван Марунич ще й відомий блогер.
26 червня Іван Марунич виклав у соцмережі жартівливу пісню-звернення до мера Києва Віталія Кличка під назвою «Одного дня я стану мером». Наступного дня мер Києва відповів Івану в коментарях, виклавши римовану відповідь. Через декілька тижнів опубліковано студійну версію синглу з заміксованим голосом Кличка. 5 і 6 липня 2021 гурт KARTA SVITU виступив на головній сцені фестивалю Atlas Weekend із піснями «Премія» і «Подивись!». Того ж місяця треки з'явилися на стримінгових майданчиках. 30 вересня в Києві гурт KARTA SVITU зіграв перший сольний концерт. Під час виконання пісні «Одного дня я стану мером» неочікувано для публіки й музикантів на сцену вийшов Віталій Кличко і наживо зачитав рядки з пісні..

### 2022
На початку широкомасштабної війни Росії проти України гурт випустив декілька пісень, присвячених сучасним подіям, зокрема, пісні «Крила», «Вона лягає спати», а також композицію «Старий поштар». А пісня «Пес Патрон», яка з'явилася влітку під час благодійних концертів, невдовзі стала вірусних хітом в тіктоку, і набрала в ютюбі понад 6 мільйонів переглядів. 29 вересня 2022 року гурт зіграв у Києві сольний благодійний концерт з програмою «Двадцять дві пісні», відзначивши дворіччя творчості.

### 2023
У новорічну ніч 2023 гурт взяв участь у концерті «Єдині. У Новий рік разом», що транслювався в рамках національного марафону. Виступ KARTA SVITU був в ефірі перед Новорічним виступом Президента України. А вже 7 січня 2023 вийшла перша серія мультфільму «Пес Патрон», де головним саундтреком є однойменна пісня гурту. 18 квітня 2023 гурт став переможцем Національної музичної премії YUNA. 16 червня гурт виступив наживо на врученні YUNA 2023 та отримав статуетку за пісню "Пес Патрон", як однієї з "12 найкращих пісень незламності". У серпні KARTA SVITU виступили на фестивалі Чорноморські Ігри. А 24 серпня на День Незалежності України відбулася премʼєра першої пісні з симфонічним оркестром "Твій неймовірний шлях". Восени 2023 року пісня "Пес Патрон" повторно завірусилася у соцмережах. Користувачі записали декілька сотень кавер-версій з текстом пісні на музику світових хітів. 1 грудня 2023 гурт презентував кліп на пісню "Батіна тачка".

### 2024
Навесні 2024 року пісня «Хто тримає цей район?» став саундтреком документального фільму Антона Птушкіна «Ми, наші улюбленці та війна». 3 травня 2024 року гурт оприлюднив першу частину альбому «Простір важливих речей». Презентація відбулася у Києві 10 травня 2024 у Bel Etage Music Hall. Також команда виступила на фестивалях "V'YAVA", "Країна Мрій" та "Atlas United 2024". Друга частина альбому "Простір важливих речей" вийшла 16 серпня 2024 року. В перші хвилини релізу пісні з альбому одночасно пролунали на трьох десятках радіостанцій в рамках флешмобу "З кожної праски!". 9 грудня Іван Марунич виступив з Національним президентським оркестром на Різдвяному концерті переможців премії YUNA.
27 грудня 2024 в ефір вийшла телеверсія першого концертного шоу KARTA SVITU "Простір важливих речей".

### 2025
Навесні 2025 року вийшов трек "Карна", присвячений однойменному батальйону Нацгвардії України. Влітку вийшов сингл "Manicure", який набирає популярність у TikTok.

## Альбоми та сингли
- Альбом: "Простір важливих речей" (2024).

Side A:
1. Крила
2. Вже сьогодні
3. Луна
4. Вона лягає спати
5. Jump!!
6. Картка
7. Поштар
8. Твій неймовірний шлях
9. Порошок

Side B:
1. Премія
2. Батіна тачка
3. Подивись!
4. Немов птахи
5. Хто тримає цей район?
6. Одного дня я стану мером
7. Квартира
8. Свято
9. З кожної праски!

- Сингли: "Пес Патрон" (2022), "Карна" (2025), "Manicure" (2025).

## Відеографія
| Рік  | Назва                          | Посилання | Режисер           |
| ---- | ------------------------------ | --------- | ----------------- |
| 2021 | «Квартира»                     | відео     | Мітя Шмурак       |
| 2022 | «Пес Патрон»                   | відео     | Світлана Гребенюк |
| 2023 | «Твій неймовірний шлях»        | відео     | Ілля Михайлусь    |
| 2023 | «Батіна тачка»                 | відео     | Ілля Михайлусь    |
| 2024 | «Простір важливих речей» (шоу) | відео     | Тім Аврамчук      |
| 2025 | «Карна»                        | відео     | Андрій Корень     |

wikiname: ukwiki

title: Karta Svitu

in_language: uk

wikitext:
{{DISPLAYTITLE:KARTA SVITU}}
{{Музичний колектив
| Назва            = KARTA SVITU
| Фотографія       = Karta Svitu.jpg
| Ширина_фотографії = 250px
| Роки             = з [[2020]]
| Країна           = {{Країна|Україна}}
| Місто            = [[Київ]]
| Мова             = {{українська}}
| Лейбл            = Best Music
| Сайт             = https://kartasvitu.com
| Стиль            = Поп-рок, панк, хіп-хоп
| Відзнаки         = Національна музична премія YUNA 2023
| Керівник         = Іван Марунич
}}

'''KARTA SVITU''' — [[Рок-музика|український рок-гурт]], створений 2020 року в Києві<ref>{{Cite web|title=Karta Svitu - пісні, біографія - Українські пісні|url=https://www.pisni.org.ua/persons/3723.html|website=www.pisni.org.ua|accessdate=2022-11-01|language=uk}}</ref>. Лідером та вокалістом гурту є [[Іван Марунич]]. Лауреати Національної музичної премії [[YUNA]] (2023)<ref>{{Cite news|url=https://tabloid.pravda.com.ua/focus/643e78f50932c/|title=Пісні Барських, Океану Ельзи, Хливнюка та KOLA потрапили до списку переможців YUNA-2023|language=uk|work=ТаблоID|archive-url=https://web.archive.org/web/20241008124612/https://tabloid.pravda.com.ua/focus/643e78f50932c/|archive-date=2024-10-08|access-date=2025-05-25|url-status=live}}</ref>.

== Історія ==

=== 2020 ===
Влітку 2020 року, під час онлайн-фестивалю «Бандерштат» у [[Київ|Києві]], гурт [[Іван Марунич|Івана Марунича]] представив новий музичний проєкт. Гурт, який на той момент ще не мав назви, зіграв півгодинний сет з 9 пісень<ref>{{Citation|title=Гурт KARTA SVITU на фестивалі «Бандерштат» 2020 (повний концерт)|url=https://www.youtube.com/watch?v=ZWYYi3wRnAw|accessdate=2022-11-01|language=uk-UA}}</ref>. Після цього команда почала студійну роботу: почався запис перших пісень з саундпродюсером Артуром Данієляном.

=== 2021 ===
1 січня в соцмережах оголошено назву гурту — «KARTA SVITU». За словами Івана Марунича, вона йому наснилася після гастролей. А вже 5 січня гурт виклав першу пісню «Свято»<ref>{{Citation|title=KARTA SVITU — Свято|url=https://www.youtube.com/watch?v=kQ0NonRu2Ro|accessdate=2022-11-01|language=uk-UA}}</ref>. 18 березня гурт представив дебютний радіосингл «Квартира»<ref>{{Citation|title=KARTA SVITU — Квартира|url=https://www.youtube.com/watch?v=tH3MVOM7XvQ|accessdate=2022-11-01|language=uk-UA}}</ref>. Пісня потрапила в ротацію українських радіостанцій<ref>{{Cite web|title=Іван Марунич представив дебютний сингл нового проєкту {{!}} Новини {{!}} Українське радіо|url=http://ukr.radio/news.html?newsID=95440|website=ukr.radio|accessdate=2022-11-01|language=ua|archive-date=2022-11-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20221101150532/http://ukr.radio/news.html?newsID=95440|url-status=dead}}</ref>. У червні KARTA SVITU виступила в прямому ефірі музичного телеканалу М2 в шоу «Хіт-конвеєр» з піснею «Ліхтарі». Членкиня журі Олена Мозгова відзначила композицію словами «пісня світла, написана від душі, видно, що це не кон'юнктура, і тому це прекрасно». Ведуча [[Огнєвіч Злата Леонідівна|Злата Огнєвіч]] нагадала, що Іван Марунич ще й відомий блогер<ref>{{Citation|title=Karta Svitu на шоу «Хіт-конвеєр» М2 з піснею «Ліхтарі» [full episode]|url=https://www.youtube.com/watch?v=71_BW4zBpLA|accessdate=2022-11-01|language=uk-UA}}</ref>.

26 червня Іван Марунич виклав у соцмережі жартівливу пісню-звернення до мера Києва Віталія Кличка під назвою «Одного дня я стану мером». Наступного дня мер Києва відповів Івану в коментарях, виклавши римовану відповідь. Через декілька тижнів опубліковано студійну версію синглу з заміксованим голосом Кличка<ref>{{Cite web|title=Іван Марунич випустив фіт з Віталієм Кличком|url=https://bazilik.media/ivan-marunych-vypustyv-fit-z-vitaliiem-klychkom/|website=Bazilik Media|date=2021-07-09|accessdate=2022-11-01|language=uk|first=Коротенко|last=Оля}}</ref>. 5 і 6 липня 2021 гурт KARTA SVITU виступив на головній сцені фестивалю [[Atlas Weekend 2021|Atlas Weekend]] із піснями «Премія» і «Подивись!»<ref>{{Cite web|title=- YouTube|url=https://www.youtube.com/watch?v=I_h82r4_Vns|website=www.youtube.com|accessdate=2022-11-01}}</ref>. Того ж місяця треки з'явилися на стримінгових майданчиках. 30 вересня в Києві гурт KARTA SVITU зіграв перший сольний концерт. Під час виконання пісні «Одного дня я стану мером» неочікувано для публіки й музикантів на сцену вийшов [[Кличко Віталій Володимирович|Віталій Кличко]] і наживо зачитав рядки з пісні.<ref>{{Cite web|title=Кличко на концерті у столичному клубі заспівав пісню про мера (фото, відео)|url=https://kyiv.tsn.ua/klichko-zaspivav-pisnyu-pro-mera-u-stolichnomu-klubi-foto-video-1879297.html|website=ТСН.ua|date=2021-10-01|accessdate=2022-11-01|language=uk}}</ref>.

=== 2022 ===
На початку [[Російське вторгнення в Україну (2022)|широкомасштабної війни Росії проти України]] гурт випустив декілька пісень, присвячених сучасним подіям, зокрема, пісні «Крила»<ref>{{Cite web|url=https://www.5.ua/kultura/yaka-naspravdi-buva-ukrainska-liut-pisni-shcho-pidtrymuiut-i-zmitsniuiut-dukh-khity-voiennoi-ukrainy-272088.html|назва="Яка насправді бува українська лють": пісні, що підтримують і зміцнюють дух – хіти воєнної України|видавець=[[5 канал]]|дата=22 березня 2022|url-архіву=https://web.archive.org/web/20221101150547/https://www.5.ua/kultura/yaka-naspravdi-buva-ukrainska-liut-pisni-shcho-pidtrymuiut-i-zmitsniuiut-dukh-khity-voiennoi-ukrainy-272088.html|дата-архіву=2022-11-01|мертвий-url=dead|дата-доступу=15 липня 2024}}</ref>, «Вона лягає спати»<ref>{{Cite web|title=Нова українська музика тижня: KRUTЬ, Паліндром, Krechet та інші|url=https://slukh.media/new-music/new-ukrainian-music-2/|website=СЛУХ — медіа про музику та все, що навколо неї|date=2022-04-08|accessdate=2022-11-01}}</ref>, а також композицію «Старий поштар»<ref>{{Cite web|title=Що слухати під час війни? 20 пісень про нашу боротьбу та перемогу|url=https://shotam.info/shcho-slukhaty-pid-chas-viyny-20-pisen-pro-nashu-borotbu-ta-peremohu/|website=ШоТам|date=2022-05-29|accessdate=2022-11-01|language=uk|first=Дмитро|last=Журавель}}</ref>. А пісня «Пес Патрон», яка з'явилася влітку під час благодійних концертів, невдовзі стала вірусних хітом в [[TikTok|тіктоку]], і набрала в [[YouTube|ютюбі]] понад 6 мільйонів переглядів<ref>{{Cite web|title="Рішучіший, ніж Макрон": група "Karta Svitu" випустила хіт про Патрона|url=https://www.unian.ua/lite/music/rishuchishiy-nizh-makron-grupa-karta-svitu-vipustila-hit-pro-patrona-11928168.html|website=www.unian.ua|accessdate=2022-11-01|language=uk}}</ref>. 29 вересня 2022 року гурт зіграв у Києві сольний благодійний концерт з програмою «Двадцять дві пісні», відзначивши дворіччя творчості<ref>{{Cite web|title=Karta Svitu - Caribbean Club - вул. Симона Петлюри, 4|url=https://guide.kyivcity.gov.ua/events/karta-svitu|website=guide.kyivcity.gov.ua|accessdate=2022-11-01|language=uk|archive-date=2022-11-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20221101150550/https://guide.kyivcity.gov.ua/events/karta-svitu|url-status=dead}}</ref>.

=== 2023 ===
У новорічну ніч 2023 гурт взяв участь у концерті «Єдині. У Новий рік разом», що транслювався в рамках національного марафону. Виступ KARTA SVITU був в ефірі перед Новорічним виступом Президента України.<ref>{{Citation|title=Karta Svitu - Пес Патрон (Новорічна ніч 2023)|url=https://www.youtube.com/watch?v=ce2lwvjy-uM|accessdate=2023-01-09|language=uk-UA}}</ref> А вже 7 січня 2023 вийшла перша серія мультфільму «Пес Патрон», де головним саундтреком є однойменна пісня гурту.<ref>{{Cite news|title=Дивіться першу серію мультсеріалу про пса Патрона|url=https://slukh.media/news/patron-cartoon/|work=СЛУХ — медіа про музику та все, що навколо неї|date=2023-01-09|accessdate=2023-01-09|language=uk-UA|first=Лавровський|last=Валерій}}</ref> 18 квітня 2023 гурт став переможцем Національної музичної премії [[YUNA]]<ref>{{Cite web|title=Оголошені переможці музичної премії YUNA 2023|url=https://yuna.ua/post/winners-yuna-2023/|website=yuna.ua|accessdate=2023-04-18|language=en}}</ref>. 16 червня гурт виступив наживо на врученні [[YUNA]] 2023 та отримав статуетку за пісню "Пес Патрон", як однієї з "12 найкращих пісень незламності".<ref>{{Cite web|title=Відгриміла церемонія премії YUNA-2023: хто отримав спецнагороди (фото, відео)|url=https://www.unian.ua/lite/show/vidgrimila-ceremoniya-premiji-yuna-2023-hto-otrimav-specnagorodi-foto-video-12296805.html|website=www.unian.ua|accessdate=2023-06-24|language=uk}}</ref> У серпні KARTA SVITU виступили на фестивалі [[Чорноморські ігри|Чорноморські Ігри]].<ref>{{Cite web|title=Чорноморські Ігри 2023 – з Любов’ю до Херсонщини, з Вірою у Перемогу, Для дітей заради майбутнього!|url=https://www.unian.ua/society/chornomorski-igri-2023-z-lyubov-yu-do-hersonshchini-z-viroyu-u-peremogu-dlya-ditey-zaradi-maybutnogo-12361212.html|website=www.unian.ua|accessdate=2023-08-26|language=uk}}</ref> А 24 серпня на День Незалежності України відбулася премʼєра першої пісні з симфонічним оркестром "Твій неймовірний шлях".<ref>{{Citation|title=KARTA SVITU — Твій неймовірний шлях [ПРЕМ'ЄРА]|url=https://www.youtube.com/watch?v=BhfOgp_YqOg|accessdate=2023-08-26|language=uk-UA}}</ref> Восени 2023 року пісня "Пес Патрон" повторно завірусилася у соцмережах. Користувачі записали декілька сотень кавер-версій з текстом пісні на музику світових хітів.<ref>{{Cite web|title=Мультивсесвіт пса Патрона: мережа ''вибухнула'' каверами на хіти про найвідомішу собаку світу|url=https://www.obozrevatel.com/ukr/shou-oboz/multivsesvit-psa-patrona-merezha-vibuhnula-kaverami-na-hiti-zi-slovami-pro-simvol-dsns.htm|website=OBOZREVATEL|date=2023-11-15|accessdate=2023-11-15|language=uk|first=Катерина|last=Малай}}</ref> 1 грудня 2023 гурт презентував кліп на пісню "Батіна тачка".<ref>{{Citation|title=KARTA SVITU — Батіна тачка [ПРЕМ'ЄРА 2023]|url=https://www.youtube.com/watch?v=X7yj907kPFE|accessdate=2023-12-01|language=uk-UA}}</ref>
=== 2024 ===
Навесні 2024 року пісня «Хто тримає цей район?» став саундтреком документального фільму [[Птушкін Антон Юрійович|Антона Птушкіна]] «Ми, наші улюбленці та війна»<ref>{{Cite web|url=https://www.village.com.ua/village/culture/movies/349397-z-youtube-u-kino-yak-bloger-anton-ptushkin-znyav-sviy-debyutniy-film-mi-nashi-ulyublentsi-ta-viyna|title=З YouTube – у кіно. Як блогер Антон Птушкін зняв свій дебютний фільм «Ми, наші улюбленці та війна»|date=2024-04-03|website=The Village Україна|language=uk|access-date=2024-08-02}}</ref>. 3 травня 2024 року гурт оприлюднив першу частину альбому «Простір важливих речей». Презентація відбулася у Києві 10 травня 2024 у Bel Etage Music Hall.<ref>{{Citation|title=«Простір важливих речей» Івана Марунича і @kartasvitu|url=https://www.youtube.com/watch?v=sukKLd7Xsxg|date=2024-05-08|accessdate=2024-05-23|last=Радіо Промінь}}</ref> Також команда виступила на фестивалях "V'YAVA"<ref>{{Cite web|url=https://viva.ua/afisha/17854-ponad-300-ukrainskih-ta-inozemnih-artistiv-hto-vistupit-na-festivali-vyava-yednannya|title=Понад 300 українських та іноземних артистів: хто виступить на фестивалі V`YAVA Єднання|date=2024-05-23|website=viva.ua|language=uk|access-date=2024-07-15}}</ref>, "Країна Мрій"<ref>{{Cite web|url=https://insider.ua/yak-projshov-yuvilejnij-etnofestival-kraina-mrij/|title=Як минув ювілейний етнофестиваль «Країна Мрій»|last=Плахтій|first=Альона|date=2024-06-28|website=INSIDER UA|language=ua-UA|access-date=2024-07-15}}</ref> та "Atlas United 2024"<ref>{{Cite web|url=https://atlasfestival.com/schedule/2024-07-20|title=Atlas Festival United 2024 – Розклад|website=Atlas Weekend|language=uk|access-date=2024-07-15|archive-date=2024-07-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20240715103320/https://atlasfestival.com/schedule/2024-07-20|url-status=dead}}</ref>. Друга частина альбому "Простір важливих речей" вийшла 16 серпня 2024 року. В перші хвилини релізу пісні з альбому одночасно пролунали на трьох десятках радіостанцій в рамках флешмобу "З кожної праски!".<ref>{{Cite web|url=https://www.rbc.ua/rus/styler/nove-zvuchannya-hita-pes-patron-ta-performans-1723800659.html|title=Нове звучання хіта "Пес Патрон" та перформанс на радіо. Слухайте другу частину альбому KARTA SVITU|website=РБК-Украина|language=uk|access-date=2024-08-16}}</ref> 9 грудня Іван Марунич виступив з Національним президентським оркестром на Різдвяному концерті переможців премії YUNA.<ref>{{Citation|title=«Пес Патрон» з симфонічним оркестром! 🔥🎻|url=https://www.youtube.com/watch?v=nraCn5p1RLQ|date=2024-12-15|accessdate=2025-01-02|last=KARTA SVITU live}}</ref>

27 грудня 2024 в ефір вийшла телеверсія першого концертного шоу KARTA SVITU "Простір важливих речей".<ref>{{Cite web|url=https://informator.ua/uk/ivan-marunich-mogli-nastrochiti-takih-pisen-yak-pes-patron-pojihali-b-u-yakiys-shvidkoplinniy-tur|title=Іван Марунич: Могли настрочити таких пісень як Пес Патрон, поїхали б у якийсь швидкоплинний тур|date=2025-01-01|website=Інформатор UA|language=uk|access-date=2025-01-02}}</ref>

=== 2025 ===
Навесні 2025 року вийшов трек [https://youtu.be/GcOtrB8pW-8 "Карна"], присвячений однойменному батальйону Нацгвардії України.<ref>{{Cite web |url=https://www.armyfm.com.ua/hurt---ta-batalion-nhu-karna-prezentuvaly-pisniu-karna/ |title=Гурт KARTA SVITU та батальйон НГУ "КАРНА" презентували пісню "Карна" |website=www.armyfm.com.ua |language=uk |access-date=2025-03-31}}</ref> Влітку вийшов сингл "Manicure", який набирає популярність у TikTok.<ref>{{Cite web |url=https://24tv.ua/show24/novi-treki-vid-ukrayinskih-artistiv-shho-posluhati-klipi-show24_n2863249 |title=Літні новинки: Віктор Павлік, KHAYAT і ще 6 українських релізів, які хочеться слухати на повтор |date=2025-07-05 |website=24 Канал |language=uk |access-date=2025-07-06}}</ref>

== Альбоми та сингли ==
* '''Альбом: "Простір важливих речей" (2024).'''
Side A:
# Крила
# Вже сьогодні
# Луна
# Вона лягає спати
# Jump!!
# Картка
# Поштар
# Твій неймовірний шлях
# Порошок
Side B:
# Премія
# Батіна тачка
# Подивись!
# Немов птахи
# Хто тримає цей район?
# Одного дня я стану мером
# Квартира
# Свято
# З кожної праски!

* '''Сингли:''' "Пес Патрон" (2022), "Карна" (2025), "Manicure" (2025).

== Відеографія ==
{| class="wikitable"
|-
! Рік
! Назва
! Посилання
! Режисер
|-
| 2021
| «Квартира»
| [https://www.youtube.com/watch?v=tH3MVOM7XvQ відео]
| Мітя Шмурак
|-
| 2022
| «Пес Патрон»
| [https://www.youtube.com/watch?v=fMSS6diyXQE відео]
| Світлана Гребенюк
|-
|2023
|«Твій неймовірний шлях»
|[https://www.youtube.com/watch?v=BhfOgp_YqOg відео]
|Ілля Михайлусь
|-
|2023
|«Батіна тачка»
|[https://youtu.be/X7yj907kPFE відео]
|Ілля Михайлусь
|-
|2024
|«Простір важливих речей» (шоу)
|[https://youtu.be/sYschOtMbuY?si=iadDhev7mnT6H0d_ відео]
|Тім Аврамчук
|-
|2025
|«Карна»
|[https://youtu.be/GcOtrB8pW-8 відео]
|Андрій Корень
|}

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Посилання ==
* [https://www.youtube.com/c/KartaSvitu Karta Svitu на YouTube]
* [https://www.facebook.com/kartasvitu Karta Svitu у Facebook]
* [https://www.instagram.com/kartasvitu Karta Svitu в Instagram]
* [https://www.tiktok.com/@kartasvitu Karta Svitu в TikTok]

{{Пісня незламної України}}

[[Категорія:Українські рок-гурти]]

title: Основна інформація

Стиль: Поп-рок, панк, хіп-хоп

Країна: Україна

Місто: Київ

Мова: українська

Лейбл: Best Music

Керівник: Іван Марунич


text:
# Сузан ван Білйон
Сузан ван Білйон (англ. Suzaan van Biljon, 26 квітня 1988) — південноафриканська плавчиня.
Учасниця Олімпійських Ігор 2008, 2012 років.

title: Сузан ван Білйон

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Сузан ван Білйон
| оригінал імені = Suzaan van Biljon
| зріст  =
| вага   =
| медалі = {{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з плавання на короткій воді]]}}
{{MedalGold| [[Чемпіонат світу з плавання 2008|Манчестер 2008]] |200 м брасом}}
{{MedalSilver| [[Чемпіонат світу з плавання 2006|Шанхай 2006]] |100 м брасом}}
{{MedalBronze| [[Чемпіонат світу з плавання 2008|Манчестер 2008]] |100 м брасом}}
{{MedalCompetition|[[Пантихоокеанський чемпіонат з плавання]]}}
{{MedalGold| [[Пантихоокеанський чемпіонат з плавання 2006|Вікторія 2006]] |200 м брасом}}
{{MedalCompetition|[[Ігри Співдружності]]}}
{{MedalBronze| [[Ігри Співдружності 2006|Мельбурн 2006]] |200 м брасом}}
{{MedalCompetition|[[Всеафриканські ігри]]}}
{{MedalGold | [[Всеафриканські ігри 2007|Алжир 2007]] | [[Плавання на Всеафриканських іграх 2007|50 м брасом]]}}
{{MedalGold | [[Всеафриканські ігри 2007|Алжир 2007]] | [[Плавання на Всеафриканських іграх 2007|100 м брасом]]}}
{{MedalGold | [[Всеафриканські ігри 2007|Алжир 2007]] | [[Плавання на Всеафриканських іграх 2007|200 м брасом]]}}
{{MedalGold | [[Всеафриканські ігри 2011|Мапуту 2011]] | [[Плавання на Всеафриканських іграх 2011|естафета 4×100 метрів вільним стилем]]}}
{{MedalGold | [[Всеафриканські ігри 2011|Мапуту 2011]] | [[Плавання на Всеафриканських іграх 2011|естафета 4x100 метрів комплексом]]}}
{{MedalBronze| [[Всеафриканські ігри 2011|Мапуту 2011]] | [[Плавання на Всеафриканських іграх 2011|50 м вільним стилем]]}}
}}
'''Сузан ван Білйон''' ({{lang-en|Suzaan van Biljon}}, 26 квітня 1988) — [[Південно-Африканська Республіка|південноафриканська]] [[Плавання (вид спорту)|плавчиня]].
Учасниця Олімпійських Ігор [[Плавання на літніх Олімпійських іграх 2008|2008]], [[Плавання на літніх Олімпійських іграх 2012|2012]] років.

== Посилання ==
* {{Olympedia}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210909055509/https://www.olympedia.org/athletes/115677 |date=9 вересня 2021 }}
* {{Olympics.com}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220115064532/https://olympics.com/en/athletes/suzaan-van-biljon |date=15 січня 2022 }}
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Va/Suzaan-Van-Biljon-1.html Сузан ван Білйон на Sports-Reference.com]
* [https://www.swimrankings.net/index.php?page=athleteDetail&athleteId=4045336 Сузан ван Білйон на Swimrankings.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924120941/http://www.swimrankings.net/index.php?page=athleteDetail&athleteId=4045336 |date=24 вересня 2015 }}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Білйон Сузан ван}}
[[Категорія:Південноафриканські плавчині]]
[[Категорія:Плавці та плавчині на літніх Олімпійських іграх 2008]]
[[Категорія:Плавці та плавчині на літніх Олімпійських іграх 2012]]
[[Категорія:Призери Ігор Співдружності з плавання]]
[[Категорія:Призери чемпіонатів світу з плавання на короткій воді]]
[[Категорія:Чемпіони Африканських ігор з плавання]]
[[Категорія:Плавчині брасом]]
[[Категорія:Спортсмени Блумфонтейна]]
[[Категорія:Південноафриканські олімпійські плавці та плавчині]]
[[Категорія:Південноафриканські чемпіони Африканських ігор]]
[[Категорія:Південноафриканські бронзові призери Африканських ігор]]
[[Категорія:Південноафриканські бронзові призери Ігор Співдружності]]

title: Загальна інформація

Громадянство: ПАР

Народження: 26 квітня 1988 (36 років) · Блумфонтейн, ПАР

Alma mater: Преторійський університет

title: Спорт

Вид спорту: спортивне плавання

Золото: Манчестер 2008 · 200 м брасом

Срібло: Шанхай 2006 · 100 м брасом

Бронза: Манчестер 2008 · 100 м брасом

title: Пантихоокеанський чемпіонат з плавання

Золото: Вікторія 2006 · 200 м брасом

title: Ігри Співдружності

Бронза: Мельбурн 2006 · 200 м брасом

title: Всеафриканські ігри

Золото: Алжир 2007 · 50 м брасом

Золото: Алжир 2007 · 100 м брасом

Золото: Алжир 2007 · 200 м брасом

Золото: Мапуту 2011 · естафета 4×100 метрів вільним стилем

Золото: Мапуту 2011 · естафета 4x100 метрів комплексом

Бронза: Мапуту 2011 · 50 м вільним стилем


text:
# Тамага (Оклахома)
Тамага (англ. Tamaha) — місто (англ. town) в США, в окрузі Гаскелл штату Оклахома. Населення — 152 особи (2020).

## Географія
Тамага розташована за координатами 35°23′53″ пн. ш. 95°0′51″ зх. д. / 35.39806° пн. ш. 95.01417° зх. д. (35.398188, -95.014189).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 16,66 км², з яких 16,60 км² — суходіл та 0,06 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 176 осіб у 75 домогосподарствах у складі 50 родин. Густота населення становила 11 особа/км².  Було 94 помешкання (6/км²).
Расовий склад населення:
| - 80,1 % — білих - 11,4 % — корінних американців - 2,3 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 6,3 %. Частка іспаномовних становила 4,5 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,6 % — особи молодші 18 років, 53,9 % — особи у віці 18—64 років, 20,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 42,7 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 128,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 138,2 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 32 322 долари США (медіана — 25 938), а середній дохід на одну сім'ю — 42 105 доларів (медіана — 41 250). За межею бідності перебувало 19,0 % осіб, у тому числі 21,7 % дітей у віці до 18 років та 11,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 48 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 25,0 %, будівництво — 22,9 %, роздрібна торгівля — 18,8 %.

title: Тамага (Оклахома)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Тамага
|оригінальна назва  = {{lang-en|Tamaha}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Оклахома
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Гаскелл (округ, Оклахома)|Гаскелл]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 16,66
|висота центру НП   = 153
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 10,56
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 539/918
|поштовий індекс        = 74462
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4072400
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Тамага''' ({{lang-en|Tamaha}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Гаскелл (округ, Оклахома)|Гаскелл]] штату [[Оклахома]]. Населення — 152 особи (2020).

== Географія ==
Тамага розташована за координатами {{Coord|35|23|53|N|95|0|51|W|type:city_region:US-DE}} (35.398188, -95.014189){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 16,66 км², з яких 16,60 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,06 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1900 = 237
| 1910 = 498
| 1920 = 501
| 1930 = 202
| 1940 = 245
| 1950 = 117
| 1960 = 80
| 1970 = 83
| 1980 = 145
| 1990 = 188
| 2000 = 372
| 2010 = 176
| 2020 = 152
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web |url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html |title=Census of Population and Housing |publisher=Census.gov |accessdate=4 червня 2015  |archiveurl=https://www.webcitation.org/6YSasqtfX?url=http://www.census.gov/prod/www/decennial.html |archivedate=12 травня 2015 }}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 176 осіб у 75 домогосподарствах у складі 50 родин. [[Густота населення]] становила 11 особа/км².  Було 94 помешкання (6/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 80,1 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 11,4 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 2,3 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 6,3 %. Частка іспаномовних становила 4,5 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,6 % — особи молодші 18 років, 53,9 % — особи у віці 18—64 років, 20,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 42,7 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 128,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 138,2 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:32322}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:25938}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:42105}} доларів (медіана — {{formatnum:41250}}). За межею бідності перебувало 19,0 % осіб, у тому числі 21,7 % дітей у віці до 18 років та 11,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 48 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 25,0 %, будівництво — 22,9 %, роздрібна торгівля — 18,8 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Гаскелл (округ, Оклахома)}}

[[Категорія:Містечка Оклахоми]]
[[Категорія:Населені пункти округу Гаскелл (Оклахома)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Оклахома

Округ: Гаскелл

Населення: 152 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 10,56 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Сантьяго Буено
Сантьяго Ігнасіо Буено Скіутто (ісп. Santiago Ignacio Bueno Sciutto, нар. 9 листопада 1998, Монтевідео, Уругвай) — уругвайський футболіст, центральний захисник англійського клубу «Вулвергемптон Вондерерз» та національної збірної Уругваю.

## Ігрова кар'єра

### Клубна
Сантьяго Буено є вихованцем клубної академії столичного «Пеньяроля». У 2017 році футболіст перебрався до Європи, де приєднався до молодіжного складу іспанської «Барселони». У тому ж році захисника було внесено до заявки другого складу «Барселона Б» але одразу ж Буено був відправлений в оренду до клубу Терсери «Пералада», де і грав наступні два роки.
Влітку 2019 року Буено як вільний агент перейшов до «Жирони», уклавши з клубом контракт на п'ять років. 19 грудня в кубковому матчі Буено дебютував у новій команді. Першу гру в чемпіонаті Іспанії захисник провів 20 липня 2020 року, коли вийшов на заміну у матчі проти «Алькоркона». В сезоні 2021/22 своєю постійною грою в основному складі Буено допоміг «Жироні» підвищитися до Прімери. 14 серпня 2022 року у матчі проти «Валенсії» Буено дебютував у Прімері. В січні 2023 року футболіст продовжив контракт з клубом до 2026 року.
Перед сезоном 2023/24 Буено перейшов до англійського «Вулвергемптон Вондерерз», з яким підписав п'ятирічний контракт. 27 листопада 2023 року захисник зіграв першу гру в англійському чемпіонаті.

### Збірна
З 2014 року Сантьяго Буено представляв Уругвай в складі юнацьких та молодіжної збірної. У 2017 році в складі молодіжної збірної Буено став переможцем молодіжного чемпіонату Південної Америки.
24 березня 2023 року у товариському матчі проти команди Японії Сантьяго Буено дебютував у складі національної збірної Уругваю.

## Титули
Уругвай (U-20)
 Чемпіон Південної Америки: 2017

title: Сантьяго Буено

wikitext:
{{Футболіст
| дата-народження = 9.11.1998
| зображення = Santiago_Bueno.png
| повне-ім'я = Сантьяго Ігнасіо
Буено Скіутто
| місце-народження = [[Монтевідео]], [[Уругвай]]
| зріст = 190 см
| вага = 81 кг
| громадянство = {{URU}}
| позиція = [[захисник (футбол)|захисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|ENG}} «[[Вулвергемптон Вондерерз]]»
| номер = 4
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|URU}} «[[Пеньяроль]]»
{{Прапорець|ESP}} [[Барселона (футбольний клуб)|«Барселона»]]
| юнацькі-роки = -2017
2017
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2017–2019| {{Прапорець|ESP}} | «[[Барселона Б]]» | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2018     |{{оренда}} {{Прапорець|ESP}} | «Пералада» | 12 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2018–2019|{{оренда}} {{Прапорець|ESP}} | «Пералада» | 29 |2}}
{{Футболіст рядок 1|2019–2023| {{Прапорець|ESP}} | [[Жирона (футбольний клуб)|«Жирона»]] | 110 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2023–    | {{Прапорець|ENG}} | «[[Вулвергемптон Вондерерз]]» | 41 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2014–2015| {{Прапорець|URU}} | [[Юнацька збірна Уругваю з футболу (U-17)|Уругвай (U-17)]] | 25 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2016–2017| {{Прапорець|URU}} | [[Молодіжна збірна Уругваю з футболу|Уругвай (U-20)]] | 27 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2020     | {{Прапорець|URU}} | Уругвай (U-23) | 5 |2}}
{{Футболіст рядок 1|2023–    | {{Прапорець|URU}} | [[Збірна Уругваю з футболу|Уругвай]] | 6 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 22 червня 2025
| збірна-поновлення = 22 червня 2025
| ім'я = Сантьяго Буено
}}

'''Сантьяго Ігнасіо Буено Скіутто''' ({{langx|es|Santiago Ignacio Bueno Sciutto}}, {{нар}} 9 листопада 1998, [[Монтевідео]], [[Уругвай]]) — уругвайський футболіст, центральний [[захисник (футбол)|захисник]] англійського клубу «[[Вулвергемптон Вондерерз]]» та [[Збірна Уругваю з футболу|національної збірної Уругваю]].

== Ігрова кар'єра ==
=== Клубна ===
Сантьяго Буено є вихованцем клубної академії столичного [[Пеньяроль|«Пеньяроля»]].<ref>http://www.tenfield.com.uy/santiago-bueno-17-anos-el-defensor-de-futuro-en-zaguero-me-convirtio-perdomo-y-sueno-con-debutar-en-el-campeon-del-siglo/</ref> У 2017 році футболіст перебрався до Європи, де приєднався до молодіжного складу іспанської [[Барселона (футбольний клуб)|«Барселони»]].<ref>http://www.mundodeportivo.com/futbol/fc-barcelona/cantera/20170214/4219979134/santiago-bueno-llega-a-barcelona-para-quedarse-toda-la-vida.html</ref> У тому ж році захисника було внесено до заявки другого складу «[[Барселона Б]]» але одразу ж Буено був відправлений в оренду до клубу Терсери «Пералада», де і грав наступні два роки.<ref>https://www.fcbarcelona.cat/ca/noticies/724339/acord-amb-el-cf-peralada-girona-b-per-a-la-cessio-de-santi-bueno</ref>

Влітку 2019 року Буено як вільний агент перейшов до [[Жирона (футбольний клуб)|«Жирони»]], уклавши з клубом контракт на п'ять років.<ref>https://www.futbol.com.uy/Deportes/Espana-Girona-incorporo-a-Santiago-Bueno-como-jugador-libre-tras-dejar-Barcelona-uc727453</ref> 19 грудня в [[Кубок Іспанії з футболу|кубковому матчі]] Буено дебютував у новій команді.<ref>https://us.soccerway.com/matches/2019/12/19/spain/copa-del-rey/linares-deportivo/girona-fc/3185265/</ref> Першу гру в [[Сегунда Дивізіон|чемпіонаті Іспанії]] захисник провів 20 липня 2020 року, коли вийшов на заміну у матчі проти [[Алькоркон (футбольний клуб)|«Алькоркона»]].<ref>https://www.marca.com/futbol/segunda-division/cronica/2020/07/20/5f15c6c8e2704e171c8b45a7.html</ref> В сезоні 2021/22 своєю постійною грою в основному складі Буено допоміг «Жироні» підвищитися до [[Ла Ліга|Прімери]]. 14 серпня 2022 року у матчі проти [[Валенсія (футбольний клуб)|«Валенсії»]] Буено дебютував у Прімері. В січні 2023 року футболіст продовжив контракт з клубом до 2026 року.<ref>https://www.gironafc.cat/es/noticias/santi-bueno-renueva-hasta-el-2026</ref>

Перед сезоном 2023/24 Буено перейшов до англійського «[[Вулвергемптон Вондерерз]]», з яким підписав п'ятирічний контракт.<ref>https://www.bbc.com/sport/football/66675097</ref> 27 листопада 2023 року захисник зіграв першу гру в [[Прем'єр-ліга (Англія)|англійському чемпіонаті]].<ref>https://www.bbc.co.uk/sport/football/67470815</ref>

=== Збірна ===
З 2014 року Сантьяго Буено представляв Уругвай в складі юнацьких та [[Молодіжна збірна Уругваю з футболу|молодіжної збірної]].<ref>https://www.auf.org.uy/2-santiago-bueno/</ref><ref>https://www.auf.org.uy/25-convocados-a-la-preseleccion-olimpica/</ref> У 2017 році в складі молодіжної збірної Буено став переможцем [[Молодіжний чемпіонат Південної Америки з футболу 2017|молодіжного чемпіонату Південної Америки]].<ref>https://www.auf.org.uy/uruguay-campe-oacute-n-sudamericano-sub-20/</ref>

24 березня 2023 року у товариському матчі проти [[Збірна Японії з футболу|команди Японії]] Сантьяго Буено дебютував у складі [[Збірна Уругваю з футболу|національної збірної Уругваю]].<ref>https://www.espn.com.ar/futbol/mundial/nota/_/id/11802337/seleccion-uruguaya-analisis-debut-estreno-santiago-bueno</ref>

== Титули ==
'''Уругвай (U-20)'''

{{трофей|медаль|золота}} [[Молодіжний чемпіонат Південної Америки з футболу|Чемпіон Південної Америки]]: [[Молодіжний чемпіонат Південної Америки з футболу 2017|2017]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [https://www.wolves.co.uk/teams/mens-first-team/santi-bueno/ Сантьяго Буено] на сайті «Вулвергемптон Вондерерз»
* [https://soccer365.com.ua/players/2231758/ Сантьяго Буено] на soccer365.com.ua
* {{transfermarkt}}
* {{soccerway}}

{{Бібліоінформація}}
{{Склад збірної Уругваю U20 на чемпіонаті світу 2017}}
{{Склад ФК Вулвергемптон Вондерерз}}

{{DEFAULTSORT:Буено Сантьяго}}
[[Категорія:Уродженці Монтевідео]]
[[Категорія:Уругвайські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Уругваю з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Барселони»]]
[[Категорія:Футболісти «Жирони»]]
[[Категорія:Футболісти «Вулвергемптон Вондерерз»]]
[[Категорія:Уругвайські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Іспанії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Сантьяго Ігнасіо · Буено Скіутто

Народження: 9 листопада 1998 (26 років)

Вага: 81 кг

Громадянство: Уругвай

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Вулвергемптон Вондерерз»

title: Юнацькі клуби

Юнацькі клуби: «Пеньяроль» · «Барселона»

title: Професіональні клуби*

Роки: клуб · І (г)

«Барселона Б» · 0 · (0)

→ «Пералада» · 12 · (1)

→ «Пералада» · 29 · (2)

«Жирона» · 110 · (3)

«Вулвергемптон Вондерерз» · 41 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: збірна · І (г)

Уругвай (U-17) · 25 · (0)

Уругвай (U-20) · 27 · (2)

Уругвай (U-23) · 5 · (2)

Уругвай · 6 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 22 червня 2025.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 22 червня 2025.


text:
# Black Country Communion
«Black Country Communion» — рок-супергурт, учасниками якого є Гленн Х'юз, Джейсон Бонем, Дерек Шерінян.
За словами Гленна Х'юза, він і Бонамасса працювали разом понад рік, коли вони обидва виступали на Guitar Center: King of the Blues у Лос-Анджелесі в листопаді 2009 року й вирішили записати спільно альбом. Продюсер Кевін Ширлі запропонував гурту працювати з барабанщиком Джейсоном Бонемом. Бонамассу не влаштовував формат power trio, тому було вирішено найняти клавішника. Ним став Дерек Шерінян. Гурт почав сесії звукозапису в Shangri La Studios в Малібу, Каліфорнія.
Назву гурт отримав від промислової зони в Англії, звідки родом Х'юз і Бонем.
У 2010 році вийшов їх альбом «Black Country». (У Великій Британії та 21 вересня в США) Продюсером диска став Кевін Ширлі (Kevin Shirley). Перші рецензії на альбом були помірні: більшість критиків порахувало, що альбом дуже схожий на сольну творчість Х'юза, а решта суперзірки на його тлі блякнуть.

title: Black Country Communion

wikitext:
{{Музичний колектив
| Назва             = Black Country Communion
| Ключ              =
| Лого              =
| Фотографія        =
| Опис_фотографії   =
| Ширина_фотографії =
| Роки              = 2010—
| Місто            =
| Країна            = {{USA}}
| Мова = {{англійська}}
| Тематика =
| Жанр = [[хард-рок]]
 [[Блюз-рок]]
| Лейбл =
| Склад = [[Гленн Х'юз]]
 [[Джейсон Бонем]]
 [[Дерек Шерінян]]

| Колишні_учасники = [[Джо Бонамасса]]
| Інші_проєкти =
| Сайт =
}}
'''«Black Country Communion»''' — [[рок]]-[[супергурт]], учасниками якого є [[Гленн Х'юз]], [[Джейсон Бонем]], [[Дерек Шерінян]].

За словами Гленна Х'юза, він і Бонамасса працювали разом понад рік, коли вони обидва виступали на Guitar Center: King of the Blues у [[Лос-Анджелес]]і в листопаді [[2009]] року й вирішили записати спільно альбом<ref name="TBR1">{{cite web|url=http://tbrnews.com/articles/2010/02/12/stepping_out/step3.txt|title=Rock’n Beach Cities - Glenn Hughes|publisher=[[The Beach Reporter]]|accessdate=2010-02-17|archiveurl=https://www.webcitation.org/68qEYJST5?url=http://tbrnews.com/articles/2010/02/12/stepping_out/step3.txt|archivedate=2012-07-01|deadurl=no}} {{ref-en}}</ref>. Продюсер Кевін Ширлі запропонував гурту працювати з барабанщиком Джейсоном Бонемом. Бонамассу не влаштовував формат power trio, тому було вирішено найняти клавішника. Ним став Дерек Шерінян. Гурт почав сесії звукозапису в Shangri La Studios в Малібу, [[Каліфорнія]].

Назву гурт отримав від промислової зони в [[Англія|Англії]], звідки родом Х'юз і Бонем<ref name="Blabbermouth3">{{cite web|url=http://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=134133|title=GLENN HUGHES Talks About BLACK COUNTRY COMMUNION; Video Available|publisher=[[Blabbermouth.net]]|accessdate=2010-01-31|archiveurl=https://www.webcitation.org/68qEZ65YP?url=http://www.blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article|archivedate=2012-07-01|deadurl=yes}} {{ref-en}}</ref>.

У 2010 році вийшов їх альбом «Black Country». (У Великій Британії та 21 вересня в США) Продюсером диска став Кевін Ширлі (Kevin Shirley). Перші рецензії на альбом були помірні: більшість критиків порахувало, що альбом дуже схожий на сольну творчість Х'юза, а решта суперзірки на його тлі блякнуть.

== Примітки ==
{{примітки}}

{{гурт-доробити}}

[[Категорія:Рок-гурти США]]
[[Категорія:Музичні колективи, що з'явились 2010]]
[[Категорія:Музичні гурти Лос-Анджелеса]]
[[Категорія:Англійські хард-рокові гурти]]
[[Категорія:Англійські квартети]]
[[Категорія:Засновані в США 2010]]
[[Категорія:Супергурти]]

title: Основна інформація

Жанр: хард-рок · Блюз-рок

Мова: англійська

Склад: Гленн Х'юз · Джейсон Бонем · Дерек Шерінян

Колишні · учасники: Джо Бонамасса


text:
# Вулиця Метрологічна (Львів)
Ву́лиця Метрологічна — вулиця у Франківському районі міста Львова, в місцевості Новий Світ. Починається від вулиці Котляревського та закінчується глухим кутом.

## Назва
- Стріла — до 1917 року, така назва через те, що відгалуджувалася від сучасних вулиць Горбачевського та Котляревського під гострим кутом.
- Флешара — від 1936 року, на честь Альбіна Флешара, польського геолога, військовика,  вояка Польських легіонів, учасника першої світової війни.
- Штіфтерґассе — від травня 1942 року, на честь Фрідріха Шиллера, німецького поета, філософа, теоретика мистецтва та драматурга.
- Флешара — повернено довоєнну назву в липні 1944 року.
- Метрологічна  — назва з 1945 року, через те, що на вулиці розташовувався Центр метрології електровимірювальних приладів, який колись називався Київський центр технічного обслуговування електронно-обчислювальної техніки (нині — ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»[7].

## Забудова
У забудові вулиці Метрологічної переважають архітектурні стилі — сецесія, функціоналізм, неокласицизм. Більшість будинків внесено до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення м. Львова.
№ 2 — вілла споруджена у 1904—1905 роках за проєктом бюро будівельної фірми Юзефа Сосновського та Альфреда Захаревича. Архітектура вілли має риси популярного на початку XX століття закопанського стилю, поєднаного з формотворчими засобами сецесії. Різьблені дерев'яні деталі — виступають домінантою декору будинку. За документами львівського магістрату земельна ділянка на момент будівництва належала Олександрові Вєжбіцькому. Згодом у маєтку мешкала родина керівника залізничної адміністрації Людвіка Вєжбіцького. По смерті власника у 1912 році тут мешкала його родина. У радянські часи тут був звичайний житловий будинок. Практично до 2005 року маєток не зазнав значних змін. Того року вілла була перебудована, на жаль з втратою багатьох елементів дерев'яного декору та унікального настінного сонячного годинника. У 2008—2015 роках власником будівлі є приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Граве — Україна», член австрійського фінансового концерну «Граве». Нині в будинку міститься Західна регіональна дирекція АТ «Укрбудінвестбанк» у м. Львові та працює компанія «А Дент», спеціалізується на торгівлі стоматологічними матеріалами та обладнанням. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1343-м.
№ 3 — будинок споруджений у 1911—1912 роках за проєктом бюро Івана Левинського в стилі неокласицизму. Чотириповерхова кам'яниця формує групу з сусіднім будинком на вул. Котляревського, 67. У 1920 році, в будинку було організовано українські відділи жіночої учительської семінарії імені Собінського. Директором навчального закладу був о. Юліян Дзерович, а викладали в семінарії отець-доктор Василь Лаба, професори таємного Українського Університету Микола Чубатий та Роман Цегельський. По війни — кам'яниця перетворена на житловий багатоквартирний будинок. Частину приміщень нині займають аудиторії та гуртожиток львівського мистецького коледжу імені Івана Труша. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1344-м.
№ 4 — будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1345-м.
№ 6 — вілла споруджена у 1905—1906 роках за проєктом Зиґмунта Пшорна. Межуючи з брандмауером сусіднього будинку № 4, двоповерхова вілла є компонентом групи, оточеної садом, що складається з пари осель. Характер композиції визначає моделювання різних за висотою ризалітів; з боку саду надбудовано високий фронтон з волютами. У 1912—1913 роках здійснена добудова веранди і кімнат на другому поверсі будинку. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1346-м.
№ 8 — двоповерхова вілла з цокольним поверхом споруджена у 1910—1911 роках за проєктом бюро Юзефа Сосновського та Альфреда Захаревича. Межуючи з сусіднім будинком № 10, вілла є компонентом групи, оточеної садом, що складається з двох осель, побудованих на схилі пагорба. Будівля в плані має форму вузької смуги з одним рядом кімнат, прилеглим до брандмауера. На фасадах компонуються невеликі ризаліти, прямокутні вікна без обрамувань, карниз з модульйонами. З боку саду розташована лоджія та параболічний фронтон. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1347-м.
№ 10 — вілла споруджена у 1910—1911 роках за проєктом бюро Юзефа Сосновського та Альфреда Захаревича. Межуючи з сусіднім будинком № 8, вілла є компонентом групи, оточеної садом, що складається з двох осель розміщених на схилі пагорба. Будівля двоповерхова, з цокольним поверхом, з трисхилим дахом. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 2682-м.
№ 12 — вілла споруджена у 1923—1927 роках за проєктом бюро Євгена Червинського та Альфреда Захаревича для подружжя Карла-Ольґерда Юраша та Ольги Юраш з Захаревичів. Велика двоповерхова вілла з мансардою, облаштованою під чотирисхилим дахом, і цокольним поверхом. Вільно розташовується на похилому терені в оточенні саду. Реконструкція проведена 1927 року архітекторами Альфредом Захаревичем та Карлом-Ольґердом Юрашем. Від радянських часів тут міститься львівська філія Київського центру технічного обслуговування ЕОТ (нині — філія державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». Зокрема тут містяться відділи аудиту та аутсорсингу, повірки та калібрування радіотехнічних і радіоелектронних ЗВТ, вимірювання та повірки побутових лічильників води підприємства. Охоронного статусу будинок немає.
№ 14 — двоповерхова будівля, споруджена 1967 року, як новий корпус ДНЗ № 48 «Соняшник». Від 1947 року дитячий садок перебував у колишній віллі «Юлієтка». За радянських часів навчальний заклад був підвідомчий Львівському заводу телеграфної апаратури, а з 1993 року був переведений у підпорядкування відділу освіти Галицького та Франківського районів м. Львова.
№ 14а — вілла «Юлієтка», належала родині Захаревичів. Споруджена у 1893 році, на не забудованому тоді ще пагорбі, за власним проєктом Юліана Захаревича в стилі ранньої сецесії. На той час вілла виглядала як романтичний замок. Новаторське розподіл приміщень, мальовничий вид стін з кольорового цегли та втілення цікавих неоготичних експериментів, металеві та керамічні елементи, цікаві пластичні прикраси. Всередині приміщення конструкції дерев'яних різьблених шаф, сходи, панелей, виконані за авторським проєктом професора. В інтер'єрі — дерев'яні перекриття. Віконні прорізи оформлені вітражами. У 1920-х роках Альфред Захаревич виконував тут обов'язки консула Данії. Родина Захаревичів мешкала в «Юлієтці» до вересня 1939 року, коли Червона Армія захопила Львів. У радянський час будинок перетворили на дитячий садок, що містився в колишній віллі у 1947—1967 роках. За часів незалежності певний час вілла перебувала на балансі Управління СБУ у Львівській області, а 2014 року її продали, а згодом нові власники вілли облаштували там хостел на вісім номерів. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 646-м.

title: Вулиця Метрологічна (Львів)

wikitext:
{{Вулиця України
 |назва                 = Метрологічна
 |населений пункт       = [[Львів]]
 |місцевість            = [[Новий Світ (Львів)|Новий Світ]]
 |район                 = [[Франківський район|Франківський]]
 |на карті              =
 |фото                  = Lviv. Street Metrolohichna, 2. Villa (early XX-th century).jpg
 |розмір_фото           = 300px
 |підпис                = Вілла початку ХХ століття на вул. Метрологічній, 2
 |назва на честь        = Центру метрології електровимірювальних приладів
 |колишні назви         = Стріла, Флешара, Штіфтерґассе, Флешара
 |австрійська назва укр =
 |австрійська назва нім =
 |польська назва укр    = Стріла, Флешара
 |польська назва пол    = Strzała, Fleschara
 |радянська назва укр   = Флешара
 |радянська назва рос   = Флешара
 |протяжність           = 147 м
 |координати п          = {{Coord|49|49|46.24|N|24|0|30.93|E|scale:6000|display=inline,title}}
 |координати к          = {{Coord|49|49|44.43|N|24|0|37.98|E|scale:6000}}
 |покриття              = [[асфальт]]
 |рух                   = двосторонній
 |індекс                = 79057<ref name="пошта"/>
 |телефони              =
 |метро                 =
 |автобус               =
 |трамвай               =
 |тролейбус             =
 |залізниця             =
 |маршрутні таксі       =
 |зупинки               =
 |будівлі               = № 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 14а<ref name="адреси"/>
 |архітектурні пам'ятки = № 2, 3, 4, 6, 8, 10, 14а<ref name="пам'ятки"/>
 |пам'ятники            =
 |храми                 =
 |державні установи     =
 |навчальні заклади     =
 |заклади культури      =
 |медичні заклади       =
 |аптеки                =
 |пошта                 = ВПЗ № 57 ([[Вулиця Коновальця (Львів)|вул. Коновальця]], 97)<ref name="пошта"/>
 |комерція              =
 |забудова              = [[сецесія]], [[функціоналізм]], [[неокласицизм]]
 |підприємства          =
 |парки                 =
}}
{{Otherstreets|Вулиця Метрологічна}}
'''Ву́лиця Метрологічна''' — [[вулиця]] у [[Франківський район|Франківському районі]] міста [[Львів|Львова]]<ref name=":0"/><ref name="вулиці"/>, в місцевості [[Новий Світ (Львів)|Новий Світ]]. Починається від [[Вулиця Котляревського (Львів)|вулиці Котляревського]] та закінчується глухим кутом<ref name="google"/>.

== Назва ==
* ''Стріла'' — до [[1917]] року, така назва через те, що відгалуджувалася від сучасних вулиць Горбачевського та Котляревського під гострим кутом.
* ''Флешара'' — від [[1936]] року, на честь [[Альбін Флешар|Альбіна Флешара]], польського геолога, військовика,  вояка [[Польські легіони (1914–1918)|Польських легіонів]], учасника [[Перша світова війна|першої світової війни]].
* ''Штіфтерґассе'' — від травня [[1942]] року, на честь [[Фрідріх Шиллер|Фрідріха Шиллера]], німецького поета, філософа, теоретика мистецтва та драматурга.
* ''Флешара'' — повернено довоєнну назву в липні [[1944]] року.
* ''Метрологічна '' — назва з [[1945]] року, через те, що на вулиці розташовувався Центр метрології електровимірювальних приладів, який колись називався Київський центр технічного обслуговування електронно-обчислювальної техніки (нині — ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»{{sfn|Довідник перейменувань вулиць і площ Львова|2001|с=39}}.

== Забудова ==
У забудові вулиці Метрологічної переважають архітектурні стилі — [[сецесія]], [[функціоналізм]], [[неокласицизм]]{{sfn|1243 вулиці Львова|2009|с=301—302}}. Більшість будинків внесено до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення м. Львова<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 2''' — вілла споруджена у 1904—1905 роках за проєктом бюро будівельної фірми [[Юзеф Сосновський|Юзефа Сосновського]] та [[Альфред Захаревич|Альфреда Захаревича]]. Архітектура вілли має риси популярного на початку XX століття [[Закопанський стиль|закопанського стилю]], поєднаного з формотворчими засобами сецесії. Різьблені дерев'яні деталі — виступають домінантою декору будинку. За документами львівського магістрату земельна ділянка на момент будівництва належала Олександрові Вєжбіцькому. Згодом у маєтку мешкала родина керівника залізничної адміністрації Людвіка Вєжбіцького. По смерті власника у 1912 році тут мешкала його родина. У радянські часи тут був звичайний житловий будинок. Практично до 2005 року маєток не зазнав значних змін. Того року вілла була перебудована, на жаль з втратою багатьох елементів дерев'яного декору та унікального настінного сонячного годинника. У 2008—2015 роках власником будівлі є приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Граве — Україна», член австрійського фінансового концерну «Граве»<ref name="Метр.2"/>. Нині в будинку міститься Західна регіональна дирекція АТ «Укрбудінвестбанк» у м. Львові<ref name="банк"/> та працює компанія «А Дент», спеціалізується на торгівлі стоматологічними матеріалами та обладнанням<ref name="стом"/>. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1343-м<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 3''' — будинок споруджений у 1911—1912 роках за проєктом бюро [[Левинський Іван Іванович|Івана Левинського]] в стилі [[неокласицизм]]у. Чотириповерхова кам'яниця формує групу з сусіднім будинком на [[Вулиця Котляревського (Львів)#Забудова|вул. Котляревського, 67]]<ref name="Метр.3"/>. У 1920 році, в будинку було організовано українські відділи жіночої учительської семінарії імені Собінського<ref name="Вулицею Набєляка-Котляревського"/>. Директором навчального закладу був о. [[Дзерович Юліан|Юліян Дзерович]], а викладали в семінарії отець-доктор [[Лаба Василь|Василь Лаба]], професори [[Таємний український університет|таємного Українського Університету]] [[Чубатий Микола Дмитрович|Микола Чубатий]] та [[Цегельський Роман Михайлович|Роман Цегельський]]{{sfn|Львівські вулиці і кам'яниці|2008|с=119}}. По війни — кам'яниця перетворена на житловий багатоквартирний будинок. Частину приміщень нині займають аудиторії та гуртожиток [[Львівський державний коледж декоративного і ужиткового мистецтва імені Івана Труша|львівського мистецького коледжу імені Івана Труша]]<ref name="Вулицею Набєляка-Котляревського"/>. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1344-м<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 4''' — будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1345-м<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 6''' — вілла споруджена у 1905—1906 роках за проєктом [[Зигмунт Пшорн|Зиґмунта Пшорна]]. Межуючи з [[Брандмауер (архітектура)|брандмауером]] сусіднього будинку № 4, двоповерхова вілла є компонентом групи, оточеної садом, що складається з пари осель. Характер композиції визначає моделювання різних за висотою ризалітів; з боку саду надбудовано високий фронтон з [[Волюта|волютами]]. У 1912—1913 роках здійснена добудова веранди і кімнат на другому поверсі будинку<ref name="Метр.6"/>. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1346-м<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 8''' — двоповерхова вілла з цокольним поверхом споруджена у 1910—1911 роках за проєктом бюро [[Юзеф Сосновський|Юзефа Сосновського]] та [[Альфред Захаревич|Альфреда Захаревича]]. Межуючи з сусіднім будинком № 10, вілла є компонентом групи, оточеної садом, що складається з двох осель, побудованих на схилі пагорба. Будівля в плані має форму вузької смуги з одним рядом кімнат, прилеглим до брандмауера. На фасадах компонуються невеликі [[ризаліт]]и, прямокутні вікна без обрамувань, карниз з [[модульйон]]ами. З боку саду розташована лоджія та параболічний фронтон<ref name="Метр.8"/>. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 1347-м<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 10''' — вілла споруджена у 1910—1911 роках за проєктом бюро Юзефа Сосновського та Альфреда Захаревича. Межуючи з сусіднім будинком № 8, вілла є компонентом групи, оточеної садом, що складається з двох осель розміщених на схилі пагорба. Будівля двоповерхова, з цокольним поверхом, з трисхилим дахом<ref name="Метр.10"/>. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 2682-м<ref name="пам'ятки"/>.

'''№ 12''' — вілла споруджена у 1923—1927 роках за проєктом бюро [[Євген Кароль Червінський|Євгена Червинського]] та Альфреда Захаревича для подружжя Карла-Ольґерда Юраша та Ольги Юраш з Захаревичів. Велика двоповерхова вілла з мансардою, облаштованою під чотирисхилим дахом, і цокольним поверхом. Вільно розташовується на похилому терені в оточенні саду. Реконструкція проведена 1927 року архітекторами Альфредом Захаревичем та Карлом-Ольґердом Юрашем<ref name="Метр.12"/>. Від радянських часів тут міститься львівська філія Київського центру технічного обслуговування ЕОТ (нині — філія державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації». Зокрема тут містяться відділи аудиту та аутсорсингу, повірки та калібрування радіотехнічних і радіоелектронних [[Засоби вимірювальної техніки|ЗВТ]], вимірювання та повірки побутових лічильників води підприємства<ref name="дп"/>. Охоронного статусу будинок немає.

'''№ 14''' — двоповерхова будівля, споруджена 1967 року, як новий корпус ДНЗ № 48 «Соняшник». Від 1947 року дитячий садок перебував у колишній віллі «Юлієтка». За радянських часів навчальний заклад був підвідомчий [[Львівський завод телеграфної апаратури|Львівському заводу телеграфної апаратури]], а з 1993 року був переведений у підпорядкування відділу освіти Галицького та Франківського районів м. Львова<ref name="Метр.14"/>.

'''№ 14а''' — вілла «Юлієтка», належала родині Захаревичів. Споруджена у 1893 році, на не забудованому тоді ще пагорбі, за власним проєктом [[Юліан Захаревич|Юліана Захаревича]] в стилі ранньої сецесії. На той час вілла виглядала як романтичний замок. Новаторське розподіл приміщень, мальовничий вид стін з кольорового цегли та втілення цікавих неоготичних експериментів, металеві та керамічні елементи, цікаві пластичні прикраси. Всередині приміщення конструкції дерев'яних різьблених шаф, сходи, панелей, виконані за авторським проєктом професора. В інтер'єрі — дерев'яні перекриття. Віконні прорізи оформлені вітражами. У 1920-х роках Альфред Захаревич виконував тут обов'язки консула Данії<ref name="Метр.14а_гот"/>. Родина Захаревичів мешкала в «Юлієтці» до вересня 1939 року, коли Червона Армія захопила Львів. У радянський час будинок перетворили на дитячий садок, що містився в колишній віллі у 1947—1967 роках. За часів незалежності певний час вілла перебувала на балансі Управління [[СБУ]] у Львівській області, а 2014 року її продали, а згодом нові власники вілли облаштували там хостел<ref name="Метр.14а"/> на вісім номерів<ref name="Метр.14а_гот"/>. Будинок внесений до Реєстру пам'яток архітектури місцевого значення під охоронним № 646-м<ref name="пам'ятки"/>.

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="пошта">{{cite web|url = https://index.ukrposhta.ua/find-post-index|назва = Знайти поштовий індекс|автор = |дата = |вебсайт = ukrposhta.ua|видавець = [[Укрпошта]]|url-архіву = https://web.archive.org/web/20211004200613/https://index.ukrposhta.ua/find-post-index|дата-архіву = 4 жовтня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 8 грудня 2021}}</ref>
<ref name="адреси">{{cite web|url = https://index.ukrposhta.ua/find-address|назва = Знайти адресу|автор = |дата = |вебсайт = ukrposhta.ua|видавець = [[Укрпошта]]|url-архіву = https://web.archive.org/web/20221225154901/https://index.ukrposhta.ua/find-address|дата-архіву = 25 грудня 2022|статус-url = live|дата-доступу = 16 листопада 2022}}</ref>
<ref name="пам'ятки">{{cite web|url = https://pomichnyk.org/publikatsiji/spysok-budynkiv-pamyatok-arhitektury-m-lvova.html|назва = Список будинків — пам'яток архітектури м. Львова|автор = |дата = |вебсайт = pomichnyk.org|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20210117085920/http://pomichnyk.org/publikatsiji/spysok-budynkiv-pamyatok-arhitektury-m-lvova.html|дата-архіву = 17 січня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.2">{{cite web|url = https://photo-lviv.in.ua/villa-lyudvika-vjezhbitskoho-nevidomyj-lviv/|назва = Вілла Людвіка Вєжбіцького. Невідомий Львів|автор = |дата = 8 січня 2015|вебсайт = photo-lviv.in.ua|видавець = Фотографії старого Львова|url-архіву = https://web.archive.org/web/20210118035408/https://photo-lviv.in.ua/villa-lyudvika-vjezhbitskoho-nevidomyj-lviv/|дата-архіву = 18 січня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.3">{{cite web|url = https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-3/|назва = Проєкт «Інтерактивний Львів»: вул. Метрологічна, 03 — житловий будинок|автор = Ігор Жук|дата = |вебсайт = lvivcenter.org|видавець = [[Центр міської історії Центрально-Східної Європи]]|url-архіву = https://web.archive.org/web/20210420225515/https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-3/|дата-архіву = 20 квітня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Вулицею Набєляка-Котляревського">{{cite web|url = http://haidamac.org.ua/2013/01/ln-nabielaka/|назва = Львів Непопсовий. Вулицею Набєляка-Котляревського|автор = |дата = 29 січня 2013|вебсайт = haidamac.org.ua|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20201020145235/https://haidamac.org.ua/2013/01/ln-nabielaka/|дата-архіву = 20 жовтня 2020|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.6">{{cite web|url = https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-6/|назва = Проєкт «Інтерактивний Львів»: вул. Метрологічна, 06 — житловий будинок|автор = Ігор Жук|дата=|вебсайт = lvivcenter.org|видавець = [[Центр міської історії Центрально-Східної Європи]]|url-архіву = |дата-архіву = |статус-url = |дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.8">{{cite web|url = https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-8/|назва = Проєкт «Інтерактивний Львів»: вул. Метрологічна, 08 — житловий будинок|автор = Ігор Жук|дата = |вебсайт = lvivcenter.org|видавець = [[Центр міської історії Центрально-Східної Європи]]|url-архіву = |дата-архіву = |статус-url = |дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.10">{{cite web|url = https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-10/|назва = Проєкт «Інтерактивний Львів»: вул. Метрологічна, 10 — житловий будинок|автор = Ігор Жук|дата = |вебсайт = lvivcenter.org|видавець = [[Центр міської історії Центрально-Східної Європи]]|url-архіву = |дата-архіву = |статус-url = |дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.12">{{cite web|url = https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-12/|назва = Проєкт «Інтерактивний Львів»: вул. Метрологічна, 12 — Львівський регіональний державний центр стандартизації метрології та сертифікації|автор = Ігор Жук|дата = |вебсайт = lvivcenter.org|видавець = [[Центр міської історії Центрально-Східної Європи]]|url-архіву = https://web.archive.org/web/20210420220219/https://lia.lvivcenter.org/uk/objects/metrolohichna-12/|дата-архіву = 20 квітня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.14">{{cite web|url = https://lviv48.lvivedu.com/uk/site/golovna.html|назва = Франківський район м. Львова. ДНЗ № 48|автор = |дата = |вебсайт = lvivedu.com|видавець = Мережа дошкільних навчальних закладів Львівської області|url-архіву = https://web.archive.org/web/20201127051104/https://lviv48.lvivedu.com/uk/site/golovna.html|дата-архіву = 27 листопада 2020|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.14а_гот">{{cite web|url = https://doba.ua/ukr/lvov/1398489527.html|назва = Міні-готель у Львові, Франківський район, вул. Метрологічна, 14а|автор = |дата = |вебсайт = doba.ua|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20170312023948/http://doba.ua/ukr/lvov/1398489527.html|дата-архіву = 12 березня 2017|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="Метр.14а">{{cite web|url = https://tvoemisto.tv/news/shcho_maie_pobachyty_kozhen_lvivyanyn_villa_yuliietka_91610.html|назва = Що має побачити кожен львів’янин. Вілла «Юлієтка»|автор = Тарас Базюк|дата = 18 лютого 2018|вебсайт = tvoemisto.tv|видавець = Медіа-хаб «Твоє Місто»|url-архіву = https://web.archive.org/web/20201123003253/http://tvoemisto.tv/news/shcho_maie_pobachyty_kozhen_lvivyanyn_villa_yuliietka_91610.html|дата-архіву = 23 листопада 2020|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="банк">{{cite web|url = https://finsee.com/укрбудінвестбанк/львів/|назва = Укрбудінвестбанк — Львівська область: адреси, телефони та графік роботи відділень|автор = |дата = |вебсайт = finsee.com|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20200928114523/https://finsee.com/укрбудінвестбанк/львів/|дата-архіву = 28 вересня 2020|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="стом">{{cite web|url = https://www.a-dent.com.ua/|назва = Офіційний сайт компанії «А Дент»|автор = |дата = |вебсайт = a-dent.com.ua|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20201201053351/http://www.a-dent.com.ua/|дата-архіву = 1 грудня 2020|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name="дп">{{cite web|url = https://www.lvivstandard.com.ua/struktura/lviv.html|назва = Офіційний сайт ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»|автор = |дата = |вебсайт = lvivstandard.com.ua|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20211210233414/https://www.lvivstandard.com.ua/struktura/lviv.html|дата-архіву = 10 грудня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}</ref>
<ref name=":0">{{cite web|url = https://fk.lv.court.gov.ua/sud1326/pro_sud/terytorija/|назва = Актуальний перелік вулиць Франківського району м. Львова|автор = |дата = |вебсайт = fk.lv.court.gov.ua|видавець = Франківський районний суд м. Львова|url-архіву = https://web.archive.org/web/20230601154423/https://fk.lv.court.gov.ua/sud1326/pro_sud/terytorija/|дата-архіву = 1 червня 2023|статус-url = live|дата-доступу = 9 грудня 2024}}</ref>
<ref name="вулиці">{{cite web|url = http://lviv.ridne.net/street_m|назва = Список вулиць Львова (М)|автор = [[Жежнич Павло Іванович|Павло Жежнич]]|дата = 30 травня 2007|вебсайт = lviv.ridne.net|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20240418094636/http://lviv.ridne.net/street_m|дата-архіву = 18 квітня 2024|статус-url = live|дата-доступу = 9 грудня 2024}}</ref>
<ref name="google">{{cite web|url = https://www.google.com.ua/maps/|назва = Вулиця Метрологічна|автор = |дата = |вебсайт = [[Google Maps]]|видавець = |url-архіву = https://web.archive.org/web/20161226131315/https://www.google.com.ua/maps|дата-архіву = 26 грудня 2016|статус-url = live|дата-доступу = 9 грудня 2024}}</ref>
}}

== Джерела ==
{{Вікіпосилання
|Тема              = Вулиця Метрологічна
|Портал            = Львів
|Портал-зображення = Хоругва Львова.png
|Вікісловник       =
|Вікіпідручник     =
|Вікіцитати        =
|Вікіджерела       =
|Віківиди          =
|Вікіновини        =
|Вікісховище       = Category:Metrolohichna Street, Lviv
|Метавікі          =
|Проєкт            = Львів
|Проєкт-зображення = Coat of arms of Lviv.svg
|Родовід           =
}}
* {{книга|автор = [[Ілько Лемко]], Михалик В., Бегляров Г.|частина = Метрологічна вул.|посилання частина = https://www.pslava.info/LvivM_MetrologichnaVul,219617.html|заголовок = 1243 вулиці Львова (1939—2009)|оригінал = |посилання = https://shron1.chtyvo.org.ua/Lemko_Ilko/1243_vulytsi_Lvova.djvu|відповідальний = |видання = |місце = Львів|видавництво = [[Видавництво «Апріорі»|Апріорі]]|рік = 2009|том = |сторінки = 301—302|сторінок = 528|серія = |isbn = 978-966-2154-24-5|тираж = 1000|ref = 1243 вулиці Львова}}
* {{книга|автор = Мельник Б. В.|частина = Покажчик сучасних назв вулиць і площ Львова|посилання частина = |заголовок = Довідник перейменувань вулиць і площ Львова. XIII—XX століття|оригінал = |посилання = http://history.org.ua/LiberUA/966-603-1%2015-9/966-603-1%2015-9.pdf|відповідальний = |видання = |місце = Львів|видавництво = [[Світ (видавництво)|Світ]]|рік = 2001|том = |сторінки = 39, 94, 103, 120|сторінок = 128|серія = |isbn = 966-603-115-9|тираж = 5000|ref = Довідник перейменувань вулиць і площ Львова}}
* {{книга|автор = [[Мельник Ігор Володимирович|Мельник І.]]|частина = Кастелівка|посилання частина = |заголовок = Львівські вулиці і кам'яниці, мури, закамарки, передмістя та інші особливості королівського столичного міста Галичини|оригінал = |посилання = |відповідальний = |видання = |місце = Львів|видавництво = Центр Європи|рік = 2008|том = |сторінки = 115—120|сторінок = 384|серія = |isbn = 978-966-7022-79-2|тираж = 2000|ref = Львівські вулиці і кам'яниці}}
* {{книга|автор = [[Мельник Ігор Володимирович|Мельник І.]]|частина = |посилання частина = |заголовок = Вулиці Львова|оригінал = |посилання = |відповідальний = |видання = |місце = Харків|видавництво = [[Фоліо (видавництво)|Фоліо]]|рік = 2017|том = |сторінки = 521, 522|сторінок = 607|серія = |isbn = 978-966-03-7863-6|тираж = 750|ref = Вулиці Львова}}

== Посилання ==
* {{cite web|url = https://streets.lvivcenter.org/uk/Метрологічна/|назва = Проєкт «Вулиці Львова»: вулиця Метрологічна|автор = |дата = |вебсайт = lvivcenter.org|видавець = [[Центр міської історії Центрально-Східної Європи]]|url-архіву = https://web.archive.org/web/20211210233409/https://streets.lvivcenter.org/uk/Метрологічна/|дата-архіву = 10 грудня 2021|статус-url = live|дата-доступу = 29 грудня 2020}}
{{Вулиці Франківського району Львова}}
{{Новий Світ (Львів)}}
{{DEFAULTSORT:Метрологічна вулиця (Львів)}}
[[Категорія:Новий Світ (Львів)]]
[[Категорія:Вулиці Франківського району Львова]]

title: Метрологічна · Львів

Місцевість: Новий Світ

Район: Франківський

title: Колишні назви

Колишні назви: Стріла, Флешара, Штіфтерґассе, Флешара

польського періоду (польською): Strzała, Fleschara

радянського періоду (українською): Флешара

радянського періоду (російською): Флешара

title: Загальні відомості

title: Транспорт

Рух: двосторонній

Покриття: асфальт

title: Будівлі, пам'ятки, інфраструктура

Поштові відділення: ВПЗ № 57 (вул. Коновальця, 97)

Забудова: сецесія, функціоналізм, неокласицизм

title: Зовнішні посилання

У проєкті OpenStreetMap: пошук у Nominatim

П:
Портал «Львів»
Проєкт «Львів»

CMNS: Вулиця Метрологічна у Вікісховищі?


text:
# SS Duchess of York (1928)
«Дюшес оф Йорк» або «Герцогиня Йоркська» (англ. SS Duchess of York) — канадське пасажирське судно-океанський лайнер, побудований компанією John Brown & Company у Клайдбанку на замовлення канадської компанії Canadian Pacific Steamships Ltd. На початку Другої світової війни перетворене на військове транспортне судно Королівського флоту Великої Британії. 11 липня 1943 року судно було серйозно пошкоджено німецькими бомбардувальниками Fw 200 «Condor» KG 40 західніше Віго. Внаслідок атаки ворожої авіації загинуло 27 людей на його борту, корабель згорів і був сильно пошкоджений. Наступного дня кораблі Королівського флоту затопили пошкоджене судно.
«Герцогиня Йоркська» належала до однотипного класу каютних лайнерів, разом з «Герцогинею Атоллською», «Герцогинею Бедфордською» та «Герцогинею Річмондською», побудованими компанією Canadian Pacific для трансатлантичного сполучення. «Герцогиня Йоркська» використовувалася на маршруті Ліверпуль — Квебек та Монреаль. У зимові місяці, коли річка Святого Лаврентія замерзала (зазвичай з листопада по квітень), лайнер курсував до Сент-Джона, Нью-Брансвік. Чотири кораблі отримали прізвисько «П'яні герцогині» за їх «жвавий» рух у бурхливому морі.
«Герцогиня» була побудована компанією John Brown & Company з Клайдбанку. Океанський лайнер «Герцогиня Йоркська» був спущений на воду її тезкою, Елізабет Боуз-Лайон, герцогинею Йоркською, 28 вересня 1928 року.
9 липня 1943 року «Герцогиня Йоркська» вирушила з Грінока у складі невеликого швидкохідного конвою «Фейт» до Фрітауна, Сьєрра-Леоне, у компанії з «Каліфорнією» та вантажним судном «Порт Фейрі».
Два дні по тому конвой знаходився приблизно за 300 миль на захід від Віго, Іспанія, коли його атакували три літаки Focke-Wulf Fw 200 ескадри Kampfgeschwader 40, що базувалися на авіабазі в Меріньяку поблизу Бордо. Точне бомбардування з великої висоти спричинило пожежі на «Дюшес оф Йорк» та «Каліфорнії». Конвой, що супроводжував «Ірокез», «Дуглас» та «Мойола», разом з екіпажем судна «Порт Фейрі» врятував усіх, крім 27 людей з лайнера. Побоюючись, що полум'я з кораблів привабить підводні човни, рано вранці 12 липня Королівський флот потопив «Дюшес оф Йорк» та «Каліфорнію» торпедами.

title: SS Duchess of York (1928)

wikitext:
{|{{Картка судна <!-- комерційні судна -->
|підпис картки= <!-- ключі: yes, nodab; або текст підпису -->
|відображення назви= <!-- ключі: none, ital; або назва статті із розміткою -->
}}
{{Картка судна (зображення)
|зображення судна=SS Duchess of York.jpg
|розмір зображення судна=300px
|підпис зображення=[[Океанський лайнер]] «Дюшес оф Йорк»
}}
{{Картка судна (кар'єра)
|приховати заголовок=
|назва судна= SS Duchess of York (1928)
|власник судна= [[CP Ships|Canadian Pacific Steamships Ltd]]
|оператор судна= [[Файл:Canadian Pacific house flag.svg|border|20px]] [[CP Ships|Canadian Pacific Steamships Ltd]]
|реєстрація судна=
|маршрут судна=
|замовлення судна=
|будівник судна= [[John Brown & Company]], [[Клайдбанк]]
|оригінальна вартість судна=
|будівельний номер судна=524
|бортовий номер судна=
|закладення судна=
|запуск судна= [[28 вересня]] [[1928]]
|завершення судна= березень [[1929]]
|хрещення судна=
|отримання судна=
|перше плавання судна=[[22 березня]] [[1929]]
|на службі судна= [[1929]]-[[1943]]
|зняття судна=
|ідентифікація судна=* [[Файл:ICS Lima.svg|border|15px]] [[Файл:ICS Charlie.svg|border|15px]] [[Файл:ICS Victor.svg|border|15px]] [[Файл:ICS November.svg|border|15px]] (до 19343)
* [[Файл:ICS Golf.svg|border|15px]] [[Файл:ICS Sierra.svg|border|15px]] [[Файл:ICS Yankee.svg|border|15px]] [[Файл:ICS November.svg|border|15px]] (з 1934)
|доля судна= [[11 липня]] [[1943]] року затоплений німецькими бомбардувальниками [[Focke-Wulf Fw 200 «Condor»|Fw 200 «Condor»]] [[Kampfgeschwader 40|KG 40]] західніше [[Віго]]
|статус судна= затоплене
|зауваження судна=
}}
{{Картка судна (характеристики)
|приховати заголовок=
|доповнення заголовка=
|клас судна=[[пасажирське судно]]-[[лайнер]]/[[військове транспортне судно]]
|тип судна=
|тоннаж судна=
|водотоннажність= 20 021 GRT
|довжина судна=177,4 м
|ширина судна=22,9 м
|висота судна=
|висота борту= 12,7 м
|осадка судна= 8,4 м
|палуби судна=4
|висота палуби=
|рампи судна=
|льодовий клас=
|площа вітрильності=
|потужність= 3 557 к.с.
|двигуни судна=6 x
|швидкість судна=18 вузлів
|місткість судна=
|команда судна=
|зауваження судна=
}}
|}
'''«Дюшес оф Йорк»''' або '''«Герцогиня Йоркська»''' ({{lang-en|SS Duchess of York}}) — канадське [[пасажирське судно]]-[[лайнер|океанський лайнер]], побудований компанією ''[[John Brown & Company]]'' у [[Клайдбанк]]у на замовлення канадської компанії [[CP Ships|Canadian Pacific Steamships Ltd]]. На початку Другої світової війни перетворене на [[військове транспортне судно]] Королівського флоту Великої Британії. [[11 липня]] [[1943]] року судно було серйозно пошкоджено німецькими бомбардувальниками [[Focke-Wulf Fw 200 «Condor»|Fw 200 «Condor»]] [[Kampfgeschwader 40|KG 40]] західніше [[Віго]]. Внаслідок атаки ворожої авіації загинуло 27 людей на його борту, корабель згорів і був сильно пошкоджений. Наступного дня кораблі Королівського флоту затопили пошкоджене судно.

«Герцогиня Йоркська» належала до однотипного класу каютних лайнерів, разом з [[RMS Duchess of Atholl|«Герцогинею Атоллською»]], [[RMS Empress of France (1928)|«Герцогинею Бедфордською»]] та [[RMS Empress of Canada (1928)|«Герцогинею Річмондською»]], побудованими компанією Canadian Pacific для трансатлантичного сполучення. «Герцогиня Йоркська» використовувалася на маршруті [[Ліверпуль]] — [[Квебек]] та [[Монреаль]]. У зимові місяці, коли [[річка Святого Лаврентія]] замерзала (зазвичай з листопада по квітень), лайнер курсував до [[Сент-Джон]]а, [[Нью-Брансвік]]. Чотири кораблі отримали прізвисько «П'яні герцогині» за їх «жвавий» рух у бурхливому морі.

«Герцогиня» була побудована компанією John Brown & Company з Клайдбанку. Океанський лайнер «Герцогиня Йоркська» був спущений на воду її тезкою, [[Єлизавета Боуз-Лайон|Елізабет Боуз-Лайон, герцогинею Йоркською]], 28 вересня 1928 року.

9 липня 1943 року «Герцогиня Йоркська» вирушила з [[Грінок]]а у складі невеликого швидкохідного конвою «Фейт» до [[Фрітаун]]а, [[Сьєрра-Леоне]], у компанії з [[SS California (1923)|«Каліфорнією»]] та вантажним судном «Порт Фейрі».

Два дні по тому конвой знаходився приблизно за 300 миль на захід від Віго, Іспанія, коли його атакували три літаки Focke-Wulf Fw 200 ескадри Kampfgeschwader 40, що базувалися на авіабазі в [[Бордо (аеропорт)|Меріньяку]] поблизу [[Бордо]]. Точне бомбардування з великої висоти спричинило пожежі на «Дюшес оф Йорк» та «Каліфорнії». Конвой, що супроводжував [[HMCS Iroquois (G89)|«Ірокез»]], [[HMS Douglas (D90)|«Дуглас»]] та [[Tonkinois (K260)|«Мойола»]], разом з екіпажем судна [[MV Port Fairy|«Порт Фейрі»]] врятував усіх, крім 27 людей з лайнера. Побоюючись, що полум'я з кораблів привабить підводні човни, рано вранці 12 липня Королівський флот потопив «Дюшес оф Йорк» та «Каліфорнію» торпедами.

== Див. також ==
* [[Список океанських лайнерів]]
* [[SS Ceramic]]
* [[SS City of Nagpur]]
* [[RMS Carinthia (1925)]]
* [[MV C. O. Stillman]]
* [[RMS Transylvania (1925)]]

== Примітки ==
;Виноски
{{Reflist|group=Прим.}}

;Джерела
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://military-history.fandom.com/wiki/SS_Duchess_of_York_(1928) SS Duchess of York (1928)]{{ref-en}}
* [https://www.worldnavalships.com/forums/thread.php?threadid=8927 SS Duchess of York]{{ref-en}}
* [https://www.jproc.ca/iroquois/duchess_of_york.html SEA RESCUE — THE S. S. DUCHESS OF YORK]{{ref-en}}

== Література ==
* Musk, George. (1981). Canadian Pacific: The Story of the Famous Shipping Line. Newton Abbot: David & Charles. ISBN 0-7153-7968-2
* Tate, E. Mowbray. (1986). Transpacific Steam: The Story of Steam Navigation from the Pacific Coast of North America to the Far East and the Antipodes, 1867–1941. New York: Cornwall Books. ISBN 978-0-8453-4792-8

{{Портали|Канада|Друга світова війна|Морська справа}}

{{DEFAULTSORT:Duchess of York (1928)}}
[[Категорія:Кораблі 1928]]
[[Категорія:Лайнери]]
[[Категорія:Кораблі, побудовані на річці Клайд]]

title: Історія

Назва: SS Duchess of York (1928)

Власник: Canadian Pacific Steamships Ltd

Оператор: Canadian Pacific Steamships Ltd

Будівник: John Brown & Company, Клайдбанк

Спуск на воду: 28 вересня 1928

Завершений: березень 1929

Перше плавання: 22 березня 1929

Доля: 11 липня 1943 року затоплений німецькими бомбардувальниками Fw 200 «Condor» KG 40 західніше Віго

Статус: затоплене

title: Основні характеристики

Клас і тип: пасажирське судно-лайнер/військове транспортне судно

Двигуни: 6 x

Швидкість: 18 вузлів


text:
# KidZania
KidZania - розважально-навчальний центр сімейного типу у вигляді симулятора реального міста(місто в мініатюрі), де діти граючись, приміряють на собі соціальні ролі, професії та дістають практичне уявлення про соціальну структуру суспільства. Започаткований приватною компанією спершу в Мексиці, а на даний час Кідзанії відкриті в 11 мегаполісах планети. Більш ніж 20 млн відвідувачів з часу відкриття роблять Кідзанію одним із найшвидше зростаючих розважально-навчальних (англ. 'edutainment' ) брендів у світі.

## Огляд
Кожна Кідзанія є тематично оформленою міні-копією реального міста, включаючи будівлі, магазини і театри, так само як автомобілі і пішоходи, котрі рухаються тротуарами вздовж вулиць. В цьому місці діти від 2 до 16 років працюють у симулякрах компаній всесвітньо відомих брендів, розливаючи Кока-Колу, стажуючись у стоматологічних клініках від Червоного Хреста, миють руки з P&G милом, використовують квитки від American Airline.
Діти ростом нижче 120 см не допускаються без супроводу дорослих, проте, дорослі не допускаються всередину ігрових приміщень. При вході дітям одягають електронні браслети із GPS, завдяки чому батьки відстежують їх місцезнаходження. Засилля рекламою брендів дало привід The Morning News назвати Кідзанію рекламно-розважальним (англ. advertainment) центром.
Щоб отримати доступ до розваг і подарункових магазинів, діти змушені заробляти KidZos і Zents, що є місцевою валютою, виконуючи різноманітні завдання, працюючи у ролі різних фахівців. Доступно близько 90 професій.
Окрім місцевої валюти, дітям все ж знадобляться реальні дорослі гроші. На них можна купити їжу і напої в одному з кафе або придбати свої фотографії, зроблені професійним фотографом.

## Історія
Кідзанія була створена і розвинена мексиканським підприємцем Ксав'єром Лопесом Анконою, нинішнім генеральний директор. Перша Кідзанія була відкрита у вересні 1999 року в торговому центрі Санта-Фе в Мехіко, і була названий Ла-Сьюдад-де-лос-Ніньос ("Місто дітей").
Рекламодавці(брендові корпорації) профінансували 55% від усіх інвестицій. У 2004 році Кідзанія придбала Wannado-місто, схожий парк у Форт-Лодердейл, штат Флорида. Він був закритий в січні 2011 року, через те, що ніколи так і не став прибутковим.

## Місця розташуваня
KidZania Мехіко, був відкритий у вересні 1999 року як Ла-Сьюдад-де-лос-Ніньос (La Ciudad de los Niños), ребрендинг KidZania Ла-Сьюдад-де-лос-Ніньос
KidZania Монтеррей, відкритий в травні 2006
Kidzania Токіо, відкритий у жовтні 2006 року (франшиза)
Kidzania Джакарті, відкрився в листопаді 2007 року (франшиза)
Kidzania Koshien, відкрився в березні 2009 року (франшиза)
KidZania Лісабоні відкрився червня 2009 року (франшиза)
KidZania Дубаї, відкрилася січня 2010 року (франшиза)
KidZania Сеул, відкрилося в лютому 2010 року (франшиза)
KidZania Куала-Лумпур, відкрилося в лютому 2012 року (франшиза)
KidZania Сантьяго, відкрили травня 2012 (франшиза)
KidZania Cuicuilco, відкритий у червні 2012 року

## Розширення мережі
- KidZania Бангкок (Таїланд) (2012) - Siam Paragon
- KidZania Сан-Паулу (Бразилія) (2013) - Ельдорадо Покупки
- KidZania Кувейт (2013) - Avenues Mall
- KidZania Каїр (Єгипет) (2013) - Каїр Festival City
- KidZania Джидді (Саудівська Аравія) (2013) - торговий центр Mall Аравії
- KidZania Стамбулі (Туреччина) (2013) - Ак Ася
- KidZania Мумбаї (Індія) (2013) - R-City Mall
- KidZania Сінгапурі (2014)
- KidZania Москві (Росія) (2014)
- KidZania Манілі (Філіппіни) (2014) - Bonifacio Global City
- KidZania Лондоні (Велика Британія) (2015)
- KidZania США (2015)

## Нагороди та визнання
KidZania завоювала безліч нагород від різних організацій, які усвідомлюють цінність і унікальність, того що бренд KidZania може запропонувати і його майбутній потенціал. KidZania була визнана найкращим розважальним центром сімйеного типу за версією IAAPA (Міжнародна асоціація парків і виробників атракціонів), а 2009 року здобула нагороду глобальний оператор Дозвілля року. Одна з найкращих мексиканських компаній 2012 року.

title: KidZania

wikitext:
{{Без ілюстрацій}}

KidZania - розважально-навчальний центр сімейного типу у вигляді [[Симулятор|симулятора]] реального міста(місто в мініатюрі), де діти граючись, приміряють на собі [[соціальна роль|соціальні ролі]], професії та дістають практичне уявлення про соціальну структуру суспільства. Започаткований приватною компанією спершу в [[Мексика|Мексиці]], а на даний час Кідзанії відкриті в 11 мегаполісах планети. Більш ніж 20 млн відвідувачів з часу відкриття роблять Кідзанію одним із найшвидше зростаючих розважально-навчальних (англ. 'edutainment' ) [[бренд]]ів у світі.

== Огляд ==
Кожна Кідзанія є тематично оформленою міні-копією реального [[Місто|міста]], включаючи будівлі, магазини і театри, так само як автомобілі і пішоходи, котрі рухаються тротуарами вздовж вулиць. В цьому місці діти від 2 до 16 років працюють у [[симулякр]]ах компаній всесвітньо відомих брендів, розливаючи [[Кока-Кола|Кока-Колу]], стажуючись у стоматологічних клініках від [[Червоний Хрест|Червоного Хреста]], миють руки з P&G милом, використовують квитки від American Airline.
Діти ростом нижче 120 см не допускаються без супроводу дорослих, проте, дорослі не допускаються всередину ігрових приміщень. При вході дітям одягають електронні браслети із GPS, завдяки чому батьки відстежують їх місцезнаходження. Засилля рекламою брендів дало привід The Morning News назвати Кідзанію рекламно-розважальним ({{lang-en|advertainment}}) центром.
Щоб отримати доступ до розваг і подарункових магазинів, діти змушені заробляти KidZos і Zents, що є місцевою валютою, виконуючи різноманітні завдання, працюючи у ролі різних фахівців. Доступно близько 90 професій.
Окрім місцевої валюти, дітям все ж знадобляться реальні дорослі гроші. На них можна купити їжу і напої в одному з кафе або придбати свої фотографії, зроблені професійним фотографом.

== Історія ==
Кідзанія була створена і розвинена мексиканським підприємцем Ксав'єром Лопесом Анконою, нинішнім генеральний директор. Перша Кідзанія була відкрита у вересні 1999 року в [[торговий центр|торговому центрі]] Санта-Фе в Мехіко, і була названий Ла-Сьюдад-де-лос-Ніньос ("Місто дітей").

Рекламодавці(брендові [[корпорація|корпорації]]) профінансували 55% від усіх інвестицій. У 2004 році Кідзанія придбала Wannado-місто, схожий парк у Форт-Лодердейл, штат [[Флорида]]. Він був закритий в січні 2011 року, через те, що ніколи так і не став прибутковим.

== Місця розташуваня ==
KidZania Мехіко, був відкритий у вересні 1999 року як Ла-Сьюдад-де-лос-Ніньос (La Ciudad de los Niños), [[ребрендинг]] KidZania Ла-Сьюдад-де-лос-Ніньос
KidZania Монтеррей, відкритий в травні 2006
Kidzania Токіо, відкритий у жовтні 2006 року (франшиза)
Kidzania Джакарті, відкрився в листопаді 2007 року (франшиза)
Kidzania Koshien, відкрився в березні 2009 року (франшиза)
KidZania Лісабоні відкрився червня 2009 року (франшиза)
KidZania Дубаї, відкрилася січня 2010 року (франшиза)
KidZania Сеул, відкрилося в лютому 2010 року (франшиза)
KidZania Куала-Лумпур, відкрилося в лютому 2012 року (франшиза)
KidZania Сантьяго, відкрили травня 2012 (франшиза)
KidZania Cuicuilco, відкритий у червні 2012 року

== Розширення мережі ==
* KidZania Бангкок (Таїланд) (2012) - Siam Paragon
* KidZania Сан-Паулу (Бразилія) (2013) - Ельдорадо Покупки
* KidZania Кувейт (2013) - Avenues Mall
* KidZania Каїр (Єгипет) (2013) - Каїр Festival City
* KidZania Джидді (Саудівська Аравія) (2013) - торговий центр Mall Аравії
* KidZania Стамбулі (Туреччина) (2013) - Ак Ася
* KidZania Мумбаї (Індія) (2013) - R-City Mall
* KidZania Сінгапурі (2014)
* KidZania Москві (Росія) (2014)
* KidZania Манілі (Філіппіни) (2014) - Bonifacio Global City
* KidZania Лондоні (Велика Британія) (2015)
* KidZania США (2015)

== Нагороди та визнання ==
KidZania завоювала безліч нагород від різних [[організація|організацій]], які усвідомлюють цінність і [[унікальність]], того що бренд KidZania може запропонувати і його майбутній потенціал. KidZania була визнана найкращим розважальним центром сімйеного типу за версією IAAPA (Міжнародна асоціація парків і виробників [[атракціон]]ів), а 2009 року здобула нагороду глобальний оператор [[Дозвілля]] року. Одна з найкращих мексиканських компаній 2012 року.

== Посилання ==
* {{Офіційний вебсайт|http://www.kidzania.uk/}}
* [https://web.archive.org/web/20091223015801/http://archive.metropolis.co.jp/tokyo/659/feature.asp Стаття про Кідзанію в Японському журналі Metropolis ]
* [https://web.archive.org/web/20130403072045/http://www.bt.com.bn/features/2009/06/29/new_kidzania_theme_park_to_be_developed New Kidzania theme park to be developed] - [[The Brunei Times]]
* [http://regex.info/blog/category/parenthood/kidzania Photos from KidZania visits] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130127054927/http://regex.info/blog/category/parenthood/kidzania |date=27 січня 2013 }} by [[Jeffrey Friedl]]

{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Пам'ятки Мексики]]
[[Категорія:Засновані в Північній Америці 1999]]
[[Категорія:Заклади відпочинку та розваг]]
[[Категорія:Атракціони]]
[[Категорія:Засновані в Мексиці 1999]]