text:
# Інь та ян
Їнь і Ян (кит. 陰陽, пін. yīn yáng) — дуалістична концепція, що походить від традиційної китайської філософії. Стародавні китайські філософи виражали характеристики речей, які є водночас протилежними та пов'язаними, наприклад, небо та земля, біле та чорне, сонце та місяць, день та ніч, тепло та холод, жінка та чоловік, вгору та вниз, ліворуч та праворуч, рух і нерухомість, жорсткість і м'якість, і покарання і мораль. Абстрактне значення «протилежного і взаємозалежного» називається Ці[джерело?], яке також є символом даосизму.
У «Дао Де Цзін», написаному в період Воюючих царств, Лао-Цзи обговорював і розвивав свої ідеї та положення в термінах «їнь і ян». У книзі «Весна й осінь», написаній Дун Чжун-шу, вченим-конфуціанцем із династії Західна Хань, він успадкував теорію сім'ї Їнь-Ян, яка поєднує Їнь-Ян і п'ять першоелементів, і вважав це є основою і джерелом політичної та релігійної системи. Теорія їнь і ян проникла в різні традиційні китайські культурні «речі», включаюно з календарем, астрономією, метеорологією, китайською медициною, бойовими мистецтвами, каліграфією, архітектурою, релігію, фен-шуй, ворожінням тощо, і є важливою складовою китайської традиційної культури.
Оскільки астрологія покладається на кількість їнь і ян і п'ять елементів, щоб перевірити успіх і невдачу в людських справах, слова «їнь і ян» також відносяться до астрології.

## Значення слова
Спочатку слова «їнь» і «ян» не мали філософського підтексту, їхню етимологію виводять із «тіньова сторона (гори)» і «сонячна сторона (гори)».
Згідно з поясненням Сюй Фугуань, оригінальними ієрогліфами для їнь і ян були символи 澌 і 昜, які мають відповідні значення і звучання. Слово «侌» означає темноту («хмара закриває сонце»), слово «昜» означає світло («сонце світить на землю»).

## Загальний огляд
Вчення про сили «їнь-ян» представлене в «Книзі перемін», яку приписують Конфуцію та в 42 вірші трактату «Дао де цзін» Лао-цзи.
Взаємодія їнь і ян підтримує рівновагу і гармонію світу, вона присутня у всьому.
Виявами дихотомійного мислення у полярних термінах стало також порівняння їнь-ян із соціальними концепціями поділу на «зовнішнє та внутрішнє» ней-вай (кит. 内外, пін. nèiwài), «цивільне та військове» вень-ву (кит. 文武, пін. wénwǔ), «покарання та нагороди» сін-шан (кит. 刑賞, пін. xíngshǎng) (також сін-де (кит. 刑德, пін. xíngdé)).

## Теорія Їнь Ян
Властивості їнь і ян такі:
- «Баланс протилежностей» (Тай Чі): «Тянь Цзи Фан», зовнішній розділ Чжуан-цзи, говорить: «Для Їнь і Сусу, Ян є чудовим; Сусу з неба, і він дуже сильний на землі». Наприклад, тепло — це їнь, холод — ян, для їнь — небо, а для ян — земля. Пізніше конфуціанська школа «Шаншу» в пізньому періоді Воюючих царств змінила їнь і ян, у результаті чого «Кунган» (верхній їнь і нижній ян) став «Цянькунь» (верхній ян і нижній їнь).
- Приклади їнь і ян:
  - Представник Ян: Небо, Батько, Чоловік, Світло, Тепло, Згуртованість, Охоплення, Сила, Цянь Гуа, Червоний.
  - Представник Їнь: водний, жіночий, темний, холодний, стриманий, відтік, слабкий, Кунь Гуа, чорний.

Сім'я Їнь-Ян періоду Воюючих царств у Китаї вважала, що астрономічна погода була «Дао Неба» і була керівним принципом світу. Ті, хто при владі, «процвітатимуть, якщо підете за небом, і загинуть, якщо підете проти нього». Теорія їнь і ян стверджує, що всі речі у Всесвіті мають два атрибути їнь і ян, і вони залежать один від одного, обмежують один одного і мають відносини взаємної трансформації.
Сіма Тань «Про основи шести шкіл» перераховує «сім'ю Їнь-Ян» як першу з шести шкіл. «Історичні записи» Сіма Тана «Про основи шести шкіл» згадують, що «спроба вкрасти мистецтво їнь і ян є великою сприятливістю і табу для багатьох людей. Це робить людей сором'язливими та лякаючими. Однак послідовність чотирьох пір року — це чудово, і це не можна втрачати», «Їнь і ян, чотири пори року, вісім позицій, 12 градусів і 24 свята мають свої власні вчення. Ті, хто їх дотримується, будуть процвітати, а ті, хто йде проти них, помруть, не вмираючи, що не є неминучим. Тому кажуть, що люди будуть стримані та налякані. Весна народжується, літо довге, осінь збирають, а зиму зберігають. Це велике писання небес, і Фушунь не можна вважати правлінням світу. Тому сказано: Велика сила чотирьох пір року не може бути втрачена».
Лю Сян і Лю Сінь «Хань Шу-Івенчжі» перераховує сім'ю Їнь-Ян як одну з «дев'яти течій». Їнь-ян і родину Їнь-ян важко визначити в історичних записах, але їхні теорії глибоко вкорінені в школах китайської філософії та їхніх наступників. Він розвинувся приблизно в середині періоду Східного Чжоу та Воюючих царств: головним представником є Цзоу Янь з держави Ци наприкінці періоду Східного Чжоу та Воюючих царств. «Хань Шу-Івенчжі» записує, що «члени сім'ї Їнь-Ян походять із посадових осіб Сіхе, шанують Хаотянь, календар, як сонце, місяць і зірки, поважають час людей, і це директор; і ті які затримані, потрапляють у табу, плутаються в десятках, відпускають привидів і богів за рахунок людських справ».
Тоді Lv Buwei та його редактор «Lv's Spring and Autumn» удосконалили з аспектів числа їнь та ян ци та астрономічних явищ, п'яти елементів та фенології та кадрових справ, а також інтеграції світової схеми та кроків.
Їнь і Ян спочатку стосуються двох протилежних аспектів речей, «один їнь і один ян називаються Дао» («Чжоуї Сєчжуань»), Чжуан-цзи визначив це як суперечливі та протилежні елементи, що містяться в ци, "Їнь і Ян, більші ци також є («Чжуан-цзи: Цзеян»). Сім'я Їнь-Ян вивела зміни, викликані суперечливим впливом Їнь і Янь, на містичний рівень.
Нарешті, Лю Ань та його головний редактор Хуайнаньці об'єднали схему Юйму їнь та ян Дао з соціальною системою п'яти елементів, і тоді сім'я їнь та ян була офіційно створена.
Школа Онміодзі припинила своє існування після династій Вей і Цзінь. У «Ханьшу·Івенчжі» описано «21 родину, 369 розділів» родини Їнь-Ян, але жодна з них не була передана. Але з «Весняно-осіння лихоманки» Дун Чжуншу ми також можемо побачити деякі теорії про сім'ю Їнь-Ян.

## Астрологія
«Huainanzi·Tianxun» розповідає про походження та еволюцію неба і землі. Вважається, що до того, як небо і земля не були розділені, після того, як хаос був розділений, світле і ясне піднялося на небо, а важке каламутне згустилося в землі; ци взаємодіють, щоб створити все. Можна побачити, що їнь і ян — це дві філософські (ненаукові) фундаментальні частинки, які стародавні вважали основою для формування макроскопічної матерії.

## Традиційна китайська медицина
Теорія Їнь і Ян бере свій початок від поглядів давніх китайців на природу. Стародавні люди спостерігали різні протилежні природні явища у своєму житті. Це відносне, а не абсолютне поняття, таке як небо і земля, сонце і місяць, день і ніч, тепло і холод, чоловік і жінка. Концепція «Їнь і Ян» підсумовується, тому «Су Вень·Їнь і Ян Інсян Да Лунь» у «Класиці внутрішньої медицини Жовтого Імператора» вважає, що «Їнь і ян — це дорога неба і землі». З цього традиційна китайська медицина розробила їнь і ян людського тіла. Теорія, щоб оцінити хворобу та визначити напрямок лікування.
Різні частини, тканини і навіть різні фізіологічні дії людського тіла можна розділити на дві категорії: їнь і ян, наприклад:
- Спина — ян, живіт — їнь;
- Зовнішня сторона — ян, внутрішня — їнь;
- Верх — ян, низ — їнь;
- Рух — ян, нерухомість — їнь;
- Хороша ліквідність — це ян, а погана ліквідність — їнь;
- Ци, душа і дух — це ян, кров, рідина тіла і сутність — це їнь.

Відповідно до того ж принципу, меридіани тіла поділяються на їнь і ян, і різні типи захворювань також можна розділити відповідно до їнь і ян. Тому існує приказка, що одна і та ж хвороба лікується по-різному, тому що різниця в «підйомі і падінні їнь і ян».
Відповідно до «Простих запитань: роз'єднання та возз'єднання Їнь і Ян»: «Їнь і Ян можна порахувати десятьма, і їх можна порахувати як сто; їх можна порахувати тисячею, і їх можна порахувати як десять тисяч; десять тисяч настільки великі, що їх неможливо порахувати, але вони повинні бути одним». Їнь і Ян можна розділити нескінченно, і це поняття також використовується в китайській медицині для пояснення різних станів фізіологічної активності. Наприклад, п'ять внутрішніх органів — це їнь; стан активності кожного органу можна розділити на їнь і ян, наприклад їнь печінки та ян печінки; їнь нирок і ян нирок тощо.

## Мистецтво війни
Є думка тайцзи: «Крайність форми, як для безформного»

## Два дні
Так звані «два дні» у дводенному першому класі стосуються значення «сонця протягом двох днів» («Передмова до Дао п'яти напрямків»), маючи на увазі сонце та місяць: тобто інь і ян, тобто речі, які символізують протилежності. Все в світі складається з відносних речей, і ці відносні речі проникають одна в одну, так що все розвивається і об'єднується, і народжується нове. Той факт, що він розроблений шляхом сублімації та об'єднання двох протилежних полюсів, є не лише майстерністю фехтування, але навіть «Правилом світу» (Книга Мусасі), тому він отримав назву «Мистецтво війни двох небес першого класу». .

## Графічне зображення
У даосизмі і конфуціанстві зображається у вигляді хвилястої лінії, вписаної в коло, яка розділяє його на світлу і темну половини з крапками протилежного кольору в заокругленні кожної з них (т.з. тайцзі-ту, кит. 太极图, пін. tàijítú). Класичні викладення можливих концепцій зображення їнь і ян зробили Чжоу Дуньї (1017—1073) та Лай Чжиде (1525—1604).
Зображення, близькі до тайцзі-ту, але без крапок на ознаку протилежностей відомі на прясельцях з Шицзяхе, неолітичної культури Цюйцзялін, 3100-2800 до н. е.

## Цитати
Небо — це ян, а земля — їнь. Весна — це ян, а осінь — їнь. Літо — це ян, а зима — їнь. День — це ян, а ніч — їнь. Важливі держави — це ян, а менші — їнь. Діяльність — це ян, а відсутність дії — їнь. Ті, хто напружуються — це ян, а ті, хто нагинаються — їнь. Володар — це ян, а міністри — їнь. Вищі — це ян, а нижчі — їнь. Чоловіки — це ян, а жінки — їнь. Батьки — це ян, а сини — їнь. Старші брати — це ян, а молодші — їнь. Люди із широким світоглядом — це ян, а обмежені — їнь. Одруження та народження синів — це ян, а помирання — їнь. Контролювання інших — це ян, а підкорення контролю — їнь. Гості — це ян, а хазяї — їнь. Пани — це ян, а холопи — — їнь. Розмова — це ян, а тиша — їнь. Подання — це ян, а отримання — їнь.

## Цікаві факти
- Під час японсько-корейської війни 1592–1598 років корейський генерал Квак Чеу носив червоний одяг, пофарбований менструальною кров'ю незайманих дівчат[6]. Генерал вірив, що темна жіноча енергія їнь перетворювала його одяг на обладунок, невразливий для японської вогнепальної зброї — уособлення чоловічої енергії ян[6].

title: Інь та ян

wikitext:
[[Файл:Yin and yang.svg|thumb|Діаграма тайцзі, що представляє Їнь і Ян]]
'''Їнь'''<ref>[[Академічна система транскрибування китайських слів та власних назв українською мовою#Транскрибування піньїнь|Транскрибування]] '''yin'''</ref> і '''Ян''' ({{lang-zh2|陰陽|yīn yáng}}) — [[Дуалізм|дуалістична]] концепція, що походить від традиційної [[Китайська філософія|китайської філософії]]. Стародавні китайські філософи виражали характеристики речей, які є водночас протилежними та пов'язаними, наприклад, небо та земля, біле та чорне, [[сонце]] та місяць, день та ніч, тепло та холод, жінка та чоловік, вгору та вниз, ліворуч та праворуч, рух і нерухомість, жорсткість і м'якість, і покарання і [[мораль]]. Абстрактне значення «протилежного і взаємозалежного» називається ''[[Ці]]''{{Джерело}}, яке також є символом [[даосизм]]у.

У [[Дао де цзін|«Дао Де Цзін»]], написаному в період Воюючих царств, [[Лао-Цзи]] обговорював і розвивав свої ідеї та положення в термінах «їнь і ян». У книзі «Весна й осінь», написаній [[Дун Чжун-шу]], вченим-конфуціанцем із династії Західна Хань, він успадкував теорію сім'ї Їнь-Ян, яка поєднує Їнь-Ян і [[У-сін|п'ять першоелементів]], і вважав це є основою і джерелом політичної та релігійної системи. Теорія їнь і ян проникла в різні традиційні китайські культурні «речі», включаюно з [[календар]]ем, [[Астрономія|астрономією]], [[Метеорологія|метеорологією]], [[Традиційна китайська медицина|китайською медициною]], [[Бойові мистецтва|бойовими мистецтвами]], [[Каліграфія|каліграфією]], [[Архітектура|архітектурою]], [[Релігія|релігію]], [[Феншуй|фен-шуй]], [[ворожіння]]м тощо, і є важливою складовою [[Китайська культура|китайської традиційної культури]].

Оскільки астрологія покладається на кількість їнь і ян і п'ять елементів, щоб перевірити успіх і невдачу в людських справах, слова «їнь і ян» також відносяться до астрології.

== Значення слова ==
Спочатку слова «їнь» і «ян» не мали філософського підтексту, їхню етимологію виводять із «тіньова сторона (гори)» і «сонячна сторона (гори)»<ref>
{{cite web|title=Інь і Ян пейзажу|url=http://www.macaudata.com/macaubook/book244/html/10801.htm|accessdate=2018-01-03|archive-date=2018-01-04|archive-url=https://web.archive.org/web/20180104013910/http://www.macaudata.com/macaubook/book244/html/10801.htm|dead-url=no}}</ref>.

Згідно з поясненням Сюй Фугуань, оригінальними ієрогліфами для їнь і ян були символи 澌 і 昜, які мають відповідні значення і звучання. Слово «侌» означає темноту («хмара закриває сонце»), слово «昜» означає світло («сонце світить на землю»)<ref name="徐">{{cite book|author1=徐復觀|title=中國人性論史|pages=510-511}}</ref>.

== Загальний огляд ==
Вчення про сили «їнь-ян» представлене в «[[Книга перемін|Книзі перемін]]», яку приписують [[Конфуцій|Конфуцію]] та в 42 вірші трактату «[[Дао Де Цзін|Дао де цзін]]» [[Лао-Цзи|Лао-цзи]].

Взаємодія ''їнь'' і ''ян'' підтримує рівновагу і гармонію світу, вона присутня у всьому.

Виявами [[Дихотомія|дихотомійного]] [[мислення]] у полярних термінах стало також порівняння ''їнь-ян'' із соціальними концепціями поділу на «зовнішнє та внутрішнє» ''[[ней-вай]]'' ({{lang-zh2|内外|nèiwài}}), «цивільне та військове» ''[[вень-ву]]'' ({{lang-zh2|文武|wénwǔ}}), «покарання та нагороди» ''сін-шан'' ({{lang-zh2|刑賞|xíngshǎng}}) (також ''сін-де'' ({{lang-zh2|刑德|xíngdé}})).

== Теорія Їнь Ян ==
Властивості їнь і ян такі:
* «Баланс протилежностей» ([[Тайцзіцюань|Тай Чі]]): «Тянь Цзи Фан», зовнішній розділ Чжуан-цзи, говорить: «Для Їнь і Сусу, Ян є чудовим; Сусу з неба, і він дуже сильний на землі». Наприклад, тепло — це їнь, холод — ян, для їнь — небо, а для ян — земля. Пізніше конфуціанська школа «Шаншу» в пізньому періоді Воюючих царств змінила їнь і ян, у результаті чого «Кунган» (верхній їнь і нижній ян) став «Цянькунь» (верхній ян і нижній їнь).
* Приклади їнь і ян:
** Представник Ян: Небо, Батько, Чоловік, Світло, Тепло, Згуртованість, Охоплення, Сила, Цянь Гуа, Червоний.
** Представник Їнь: водний, жіночий, темний, холодний, стриманий, відтік, слабкий, Кунь Гуа, чорний.

Сім'я Їнь-Ян періоду Воюючих царств у Китаї вважала, що астрономічна погода була «Дао Неба» і була керівним принципом світу. Ті, хто при владі, «процвітатимуть, якщо підете за небом, і загинуть, якщо підете проти нього». Теорія їнь і ян стверджує, що всі речі у Всесвіті мають два атрибути їнь і ян, і вони залежать один від одного, обмежують один одного і мають відносини взаємної трансформації.

Сіма Тань «Про основи шести шкіл» перераховує «сім'ю Їнь-Ян» як першу з шести шкіл. «Історичні записи» Сіма Тана «Про основи шести шкіл» згадують, що «спроба вкрасти мистецтво їнь і ян є великою сприятливістю і табу для багатьох людей. Це робить людей сором'язливими та лякаючими. Однак послідовність чотирьох пір року — це чудово, і це не можна втрачати», «Їнь і ян, чотири пори року, вісім позицій, 12 градусів і 24 свята мають свої власні вчення. Ті, хто їх дотримується, будуть процвітати, а ті, хто йде проти них, помруть, не вмираючи, що не є неминучим. Тому кажуть, що люди будуть стримані та налякані. Весна народжується, літо довге, осінь збирають, а зиму зберігають. Це велике писання небес, і Фушунь не можна вважати правлінням світу. Тому сказано: Велика сила чотирьох пір року не може бути втрачена».

Лю Сян і Лю Сінь «Хань Шу-Івенчжі» перераховує сім'ю Їнь-Ян як одну з «дев'яти течій». Їнь-ян і родину Їнь-ян важко визначити в історичних записах, але їхні теорії глибоко вкорінені в школах китайської філософії та їхніх наступників. Він розвинувся приблизно в середині періоду Східного Чжоу та Воюючих царств: головним представником є Цзоу Янь з держави Ци наприкінці періоду Східного Чжоу та Воюючих царств. «Хань Шу-Івенчжі» записує, що «члени сім'ї Їнь-Ян походять із посадових осіб Сіхе, шанують Хаотянь, календар, як сонце, місяць і зірки, поважають час людей, і це директор; і ті які затримані, потрапляють у табу, плутаються в десятках, відпускають привидів і богів за рахунок людських справ».

Тоді Lv Buwei та його редактор «Lv's Spring and Autumn» удосконалили з аспектів числа їнь та ян ци та астрономічних явищ, п'яти елементів та фенології та кадрових справ, а також інтеграції світової схеми та кроків.

Їнь і Ян спочатку стосуються двох протилежних аспектів речей, «один їнь і один ян називаються Дао» («Чжоуї Сєчжуань»), Чжуан-цзи визначив це як суперечливі та протилежні елементи, що містяться в ци, "Їнь і Ян, більші ци також є («Чжуан-цзи: Цзеян»). Сім'я Їнь-Ян вивела зміни, викликані суперечливим впливом Їнь і Янь, на містичний рівень.

Нарешті, Лю Ань та його головний редактор Хуайнаньці об'єднали схему Юйму їнь та ян Дао з соціальною системою п'яти елементів, і тоді сім'я їнь та ян була офіційно створена.

Школа Онміодзі припинила своє існування після династій Вей і Цзінь. У «Ханьшу·Івенчжі» описано «21 родину, 369 розділів» родини Їнь-Ян, але жодна з них не була передана. Але з «Весняно-осіння лихоманки» Дун Чжуншу ми також можемо побачити деякі теорії про сім'ю Їнь-Ян.

== Астрологія ==
«Huainanzi·Tianxun» розповідає про походження та еволюцію неба і землі. Вважається, що до того, як небо і земля не були розділені, після того, як хаос був розділений, світле і ясне піднялося на небо, а важке каламутне згустилося в землі; ци взаємодіють, щоб створити все. Можна побачити, що їнь і ян — це дві філософські (ненаукові) фундаментальні частинки, які стародавні вважали основою для формування макроскопічної матерії.

== Традиційна китайська медицина ==
{{main|Традиційна китайська медицина}}
Теорія Їнь і Ян бере свій початок від поглядів давніх китайців на природу. Стародавні люди спостерігали різні протилежні природні явища у своєму житті. Це відносне, а не абсолютне поняття, таке як небо і земля, сонце і місяць, день і ніч, тепло і холод, чоловік і жінка. Концепція «Їнь і Ян» підсумовується, тому «Су Вень·Їнь і Ян Інсян Да Лунь» у «Класиці внутрішньої медицини Жовтого Імператора» вважає, що «Їнь і ян — це дорога неба і землі». З цього традиційна китайська медицина розробила їнь і ян людського тіла. Теорія, щоб оцінити хворобу та визначити напрямок лікування.

Різні частини, тканини і навіть різні фізіологічні дії людського тіла можна розділити на дві категорії: їнь і ян, наприклад:
* Спина — ян, живіт — їнь;
* Зовнішня сторона — ян, внутрішня — їнь;
* Верх — ян, низ — їнь;
* Рух — ян, нерухомість — їнь;
* Хороша ліквідність — це ян, а погана ліквідність — їнь;
* Ци, душа і дух — це ян, кров, рідина тіла і сутність — це їнь.

Відповідно до того ж принципу, меридіани тіла поділяються на їнь і ян, і різні типи захворювань також можна розділити відповідно до їнь і ян. Тому існує приказка, що одна і та ж хвороба лікується по-різному, тому що різниця в «підйомі і падінні їнь і ян».

Відповідно до «Простих запитань: роз'єднання та возз'єднання Їнь і Ян»: «Їнь і Ян можна порахувати десятьма, і їх можна порахувати як сто; їх можна порахувати тисячею, і їх можна порахувати як десять тисяч; десять тисяч настільки великі, що їх неможливо порахувати, але вони повинні бути одним». Їнь і Ян можна розділити нескінченно, і це поняття також використовується в китайській медицині для пояснення різних станів фізіологічної активності. Наприклад, п'ять внутрішніх органів — це їнь; стан активності кожного органу можна розділити на їнь і ян, наприклад їнь печінки та ян печінки; їнь нирок і ян нирок тощо.

== Мистецтво війни ==
Є думка тайцзи: «Крайність форми, як для безформного»

== Два дні ==
Так звані «два дні» у дводенному першому класі стосуються значення «сонця протягом двох днів» («Передмова до Дао п'яти напрямків»), маючи на увазі сонце та місяць: тобто інь і ян, тобто речі, які символізують протилежності. Все в світі складається з відносних речей, і ці відносні речі проникають одна в одну, так що все розвивається і об'єднується, і народжується нове. Той факт, що він розроблений шляхом сублімації та об'єднання двох протилежних полюсів, є не лише майстерністю фехтування, але навіть «Правилом світу» (Книга Мусасі), тому він отримав назву «Мистецтво війни двох небес першого класу». .

== Графічне зображення ==
У [[даосизм]]і і [[конфуціанство|конфуціанстві]] зображається у вигляді хвилястої лінії, вписаної в коло, яка розділяє його на світлу і темну половини з крапками протилежного кольору в заокругленні кожної з них (т.з. ''{{нп|тайцзі-ту|||Taijitu}}'', {{lang-zh2|太极图|tàijítú}}). Класичні викладення можливих концепцій зображення ''їнь'' і ''ян'' зробили [[Чжоу Дуньї]] (1017—1073) та {{нп|Лай Чжиде||en|Lai Zhide}} (1525—1604).

Зображення, близькі до ''тайцзі-ту'', але без крапок на ознаку протилежностей відомі на [[Прясельце|прясельцях]] з Шицзяхе, неолітичної культури [[Цюйцзялін]], 3100-2800 до н. е.<ref>{{ref-ru}} Деопик Д. В., Ульянов М. Ю. [http://istina.msu.ru/media/publications/article/cde/b42/7325821/2014_Deopik_Ulyanov_Istoriya_ieroglifiki_3_VE7.pdf «Современные данные о древнейших письменностях в Восточной Азии и связанные с ними знаки и тексты. Часть 3»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150727172403/http://istina.msu.ru/media/publications/article/cde/b42/7325821/2014_Deopik_Ulyanov_Istoriya_ieroglifiki_3_VE7.pdf |date=27 липня 2015 }}</ref>

== Цитати ==

Небо — це ''ян'', а земля — ї''нь''. Весна — це ''ян'', а осінь — ї''нь''. Літо — це ''ян'', а зима — ї''нь''. День — це ''ян'', а ніч — ї''нь''. Важливі держави — це ''ян'', а менші — ї''нь''. Діяльність — це ''ян'', а відсутність дії — ї''нь''. Ті, хто напружуються — це ''ян'', а ті, хто нагинаються — ''їнь''. Володар — це ''ян'', а міністри — ї''нь''. Вищі — це ''ян'', а нижчі — ї''нь''. Чоловіки — це ''ян'', а жінки — ї''нь''. Батьки — це ''ян'', а сини — ї''нь''. Старші брати — це ''ян'', а молодші — ї''нь''. Люди із широким світоглядом — це ''ян'', а обмежені — ї''нь''. Одруження та народження синів — це ''ян'', а помирання — ї''нь''. Контролювання інших — це ''ян'', а підкорення контролю — ї''нь''. Гості — це ''ян'', а хазяї — ї''нь''. Пани — це ''ян'', а холопи — — ї''нь''. Розмова — це ''ян'', а тиша — ї''нь''. Подання — це ''ян'', а отримання — ї''нь''.<ref>З [[Мавандуйські тексти на шовку|текстів Мавандуй]]: D.S. Yates, [http://www.jstor.org/discover/10.2307/23351489?uid=3738240&uid=2134&uid=367079791&uid=2129&uid=2&uid=70&uid=3&uid=367079781&uid=60&sid=21103564198401 «The yin-yang texts from Yinqueshan: an introduction and partial reconstruction, with notes on their significance in relation to Huang-Lao daoism.» ''Early China'', 19 (1994), pp. 75-144], стор.90. У квадратних дужках — текст, що реконструйовано у місцях ушкоджень манускрипту.</ref>

== Цікаві факти ==
* Під час [[японсько-корейська війна|японсько-корейської війни]] [[1592]]–[[1598]] років корейський генерал [[Квак Чеу]] носив червоний одяг, пофарбований [[менструація|менструальною]] [[кров|кров'ю]] незайманих дівчат<ref name="Н271">Hawley, Samuel. ''The Imjin War: Japan's sixteenth-century invasion of Korea and attempt to conquer China''. — Seoul: Royal Asiatic Society, Korea Branch , 2005. — р.271.</ref>. Генерал вірив, що темна жіноча енергія '''їнь''' перетворювала його одяг на [[обладунок]], невразливий для японської вогнепальної зброї — уособлення чоловічої енергії '''ян'''<ref name="Н271"/>.

== Див. також ==
[[Файл:Ера змін реверс.jpg |thumb|upright=0.7|'Символ Їнь-Ян' на [[Ера змін (срібна монета)|пам'ятній монеті НБУ]]]]
* [[Ометеотль]], ацтекський бог, який виступає у двох протилежних [[іпостась|іпостасях]].
* [[Ардганарі]] (Ардганарішвара), індуїстське божество-[[Гермафродитизм|гермафродит]], втілення принципу неподвоєності (advaya, див. Non-duality та [[Адвайта-веданта]]).
* {{нп|Taegeuk||en|Taegeuk}}
* [[Трискеліон]]
* [[Лаубуру]]
* [[Маґатама]]
* [[Аніма та анімус]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Інь та ян // {{ФЕС}} (С.?)
* [https://neurology-jornal.org/index.php/journal/article/download/157/147/ Лекція циклу спеціалізації з рефлексотерапії «Теорія ІНЬ-ЯН, як основа для діагностики й лікування захворювань» Чуприна Г. М., Парнікоза Т. П., Свиридова Н. К.] // СХІДНО-ЄВРОПЕЙСЬКИЙ НЕВРОЛОГІЧНИЙ ЖУРНАЛ. № 4 (16). - липень 2017 – серпень 2017. С.30-35. {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200928204430/https://neurology-jornal.org/index.php/journal/article/download/157/147/ |date=28 вересня 2020 }} (2017)
* {{ref-ru}}Практическое руководство по иглорефлексотерапии: Учебн. пособие / Д. М. Табеева. — 3-е изд. — М. : МЕДпресс-информ, 2014. — 440 с. : ил. ISBN 978-5-00030-196-8 (С.11-14,87-92)

== Посилання ==
* [https://bibledao.com/dao_ua.php «Українське Дао. Вчення про істину та благодать.»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160919024931/https://bibledao.com/dao_ua.php |date=19 вересня 2016 }} — Дао де цзін українською мовою. {{ref-uk}} ISBN 978-966-607-555-3
* [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=12494  Інь та ян] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160423163032/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=12494 |date=23 квітня 2016 }} //{{ЕСУ}}

{{dao-stub}}

[[Категорія:Даосизм]]
[[Категорія:Медитація]]
[[Категорія:Дуалізм]]


text:
# Єльтесуново
Єльтесуново (рос. Ельтесуново) — село у Собінському районі Владимирської області Російської Федерації.
Входить до складу муніципального утворення Рождественське сільське поселення. Населення становить 215 осіб (2010).

## Історія
Село розташоване на землях фіно-угорського народу мещери.
Від 10 травня 1929 року належить до Собінського району, утвореного спочатку у складі Владимирського округу Івановської промислової області з частини Владимирського повіту Владимирської губернії. Від 1944 року в складі Владимирської області.
Згідно із законом від 6 травня 2005 року входить до складу муніципального утворення Рождественське сільське поселення.

## Населення
| 1859 | 1905 | 1926 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 918  | ↗927 | ↗934 | ↘245 | ↘215 |

wikiname: ukwiki

title: Єльтесуново

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Єльтесуново
|назва ін.       = Ельтесуново
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Владимирська область]]
|район           = [[Собінський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Рождественське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 215 (2010){{RUS-VLA-census}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[UTC+3]], [[Літній час|літом]] [[UTC+4]]
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Владимирська область
}}
'''Єльтесуново''' ({{lang-ru|Ельтесуново}}) — [[село]] у [[Собінський район|Собінському районі]] [[Владимирська область|Владимирської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Входить до складу муніципального утворення [[Рождественське сільське поселення]]. Населення становить 215 осіб (2010){{RUS-VLA-census}}.

== Історія ==

Село розташоване на землях фіно-угорського народу [[Мещера (плем'я)|мещери]]<ref>''Боровков Е.'' [http://www.historicus.ru/mordva_muroma_meshera/ Мордва, мурома и мещера — древнее население Верхнего Поволжья] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200218152943/http://www.historicus.ru/mordva_muroma_meshera/ |date=18 лютого 2020 }}. Historicus.ru. {{ref-ru}}</ref>.

Від [[10 травня]] [[1929]] року належить до Собінського району, утвореного спочатку у складі Владимирського округу [[Івановська промислова область|Івановської промислової області]] з частини Владимирського повіту [[Владимирська губернія|Владимирської губернії]]. Від 1944 року в складі Владимирської області<ref>{{cite web|title=История АТД Владимирской области|url=http://vlarhiv.ru/view/media/files/Admin-territor_delenie.pdf|accessdate=2020-02-05|archive-date=30 жовтня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20171030003621/http://vlarhiv.ru/view/media/files/Admin-territor_delenie.pdf}}</ref>.

Згідно із законом від [[6 травня]] [[2005]] року входить до складу муніципального утворення Рождественське сільське поселення<ref>{{cite web|url=http://7law.info/vladimir/act1t/d326.htm|deadlink=yes|title=Закон Владимирской области от 06.05.2005 № 38-ОЗ «О наделении Собинского района и муниципальных образований, входящих в его состав, соответствующим статусом муниципальных образований и установлении их границ»|accessdate=2014-07-24|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150402152818/http://7law.info/vladimir/act1t/d326.htm|archivedate=2015-04-02}} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Ельтесуново }}

{{Населення РФ | Ельтесуново | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Собінський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Села Владимирської області]]
[[Категорія:Населені пункти Собінського району]]

title: село Єльтесуново

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Владимирська область

Муніципальний район: Собінський район

Поселення: Рождественське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: UTC+3, літом UTC+4

Основні дані:
Мапа
· Єльтесуново · Єльтесуново


text:
# Центр оборони (Швеція)
Центр оборони (швед. Totalförsvarets skyddscentrum) — шведська військова частина, яка використовується в армії, морської піхоти і військово-повітряних сил. Існує в різних формах з 1953 року. Центр захисту локалізується разом з Вестерботенською групою (UG 61) в гарнізоні Умео (також відомий як Уместан), який є казармами, які раніше були використані Вестерботенським полком.

## Історія
Центр веде свій початок від газових техніків, які працювали в шведських збройних силах в 1930 році.
У 1968 році школа отримала нові завдання і назва була змінена на школу захисту (захисну). У 1970 році переїхала до школи разом зі Свеа лейб-гвардії в Кунзанген. З 1 липня 1988 року школа була відокремлена від Свеа лейб-гвардії і отримала нові завдання з акцентом на тотальний захист. З цими організаційними змінами школа змінила назву на Totalförsvarets skyddsskola.
Після цього парламент проголосував за урядовий законопроєкт 1987/88:.112, було вирішено, що школа буде переведена в 1992 році до гарнізону Умео
27 липня 2009 остання партія призовників розпочала свою підготовку. Їх підготовка проходила в компанії SWEA на Totalförsvarets skyddscentrum
Велика частина шведського досвіду CBRN зараз зібралася в Умео, де SkyddC з осені 2008 року є частиною мережі, яка є частиною Європейського CBRNE Центру, в тому числі Шведського агентства оборонних досліджень (про свободу інформації), Університеті Умео, Вестерботенської Ради графства і муніципалітету Умео.

## Ім'я, позначення і з'єднання
| Arméns skyddsskola            | 1953 | – | 1968 |
| Försvarets skyddsskola        | 1968 | – | 1988 |
| Totalförsvarets skyddsskola   | 1988 | – | 2000 |
| Totalförsvarets skyddscentrum | 2000 | – |      |

| SkyddS | 1953 | – | 2000 |
| SkyddC | 2000 | – |      |

| Rosersberg (F) | 1953 | – | 1961 |
| Ulriksdal (F)  | 1961 | – | 1970 |
| Kungsängen (F) | 1970 | – | 1992 |
| Umeå (F)       | 1992 | – |      |

title: Центр оборони (Швеція)

wikitext:
[[Файл:Totalförsvarets skyddsskola vapen.svg|міні|Емблема]]

'''Центр оборони''' ({{lang-sv|Totalförsvarets skyddscentrum}}) — шведська військова частина, яка використовується в армії, морської піхоти і військово-повітряних сил. Існує в різних формах з 1953 року. Центр захисту локалізується разом з Вестерботенською групою (UG 61) в гарнізоні Умео (також відомий як [[Уместан]]), який є казармами, які раніше були використані [[Вестерботенський полк|Вестерботенським полком]].

== Історія ==

Центр веде свій початок від газових техніків, які працювали в шведських збройних силах в 1930 році.

У 1968 році школа отримала нові завдання і назва була змінена на школу захисту (захисну). У 1970 році переїхала до школи разом зі Свеа лейб-гвардії в Кунзанген.<ref>{{cite book |last=Holmberg |first=Björn |title=Arméns regementen, skolor och staber: [en uppslagsbok] : en sammanställning |year=1993 |publisher=Svenskt militärhistoriskt bibliotek (SMB) |location=Arvidsjaur |isbn=91-972209-0-6 |page=64 |language=Swedish}}</ref> З 1 липня 1988 року школа була відокремлена від Свеа лейб-гвардії і отримала нові завдання з акцентом на тотальний захист. З цими організаційними змінами школа змінила назву на Totalförsvarets skyddsskola.<ref name="SkyddC">{{cite web |url=http://www.mil.se/skyddc/Om-centrumet/ |archiveurl=https://web.archive.org/web/20100211060436/http://www.mil.se/skyddc/Om-centrumet/ |publisher=mil.se |title=Om Totalförsvarets skyddscentrum |archivedate=11 лютого 2010 |accessdate=30 березня 2014 |language=Swedish |deadurl=no }}</ref><ref name="prop. 1987/88:112">{{cite web |url=http://www.riksdagen.se/sv/Dokument-Lagar/Forslag/Propositioner-och-skrivelser/om-lokalisering-av-en-for-tota_GB03112/?text=true |title=Regeringens proposition 1987/88:112-om lokalisering av en för totalförsvaret gemensam skyddsskola |accessdate=3 квітня 2014 |publisher=riksdagen.se |language=Swedish |archive-date=24 вересня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150924121923/http://www.riksdagen.se/sv/Dokument-Lagar/Forslag/Propositioner-och-skrivelser/om-lokalisering-av-en-for-tota_GB03112/?text=true }}</ref>

Після цього парламент проголосував за урядовий законопроєкт 1987/88:.112, було вирішено, що школа буде переведена в 1992 році до гарнізону Умео<ref name="prop. 1987/88:112"/><ref name="SkyddC"/>

27 липня 2009 остання партія призовників розпочала свою підготовку. Їх підготовка проходила в компанії SWEA на Totalförsvarets skyddscentrum<ref>{{cite web |url=http://www.forsvarsmakten.se/sv/Aktuellt/Nyhetsarkiv/I-Sverige/Totalforsvarets-skyddscentrum-SkyddC/12109/Inryckning-till-Swea-kompani/ |title=Inryckning till Swea kompani |language=Swedish |accessdate=30 липня 2009 |publisher=forsvarsmakten.se |archive-date=22 січня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200122055656/https://www.forsvarsmakten.se/sv/aktuellt/2009/07/inryckning-till-swea-kompani/ }}</ref><ref>{{cite web |url=http://www.forsvarsmakten.se/sv/Forband-och-formagor/Centrum/Totalforsvarets-skyddscentrum-SkyddC/Nyheter/Sista-muck/ |title=Sista muck! |language=Swedish |accessdate=25 липня 2010 |publisher=forsvarsmakten.se |archive-date=26 серпня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100826194051/http://www.forsvarsmakten.se/sv/Forband-och-formagor/Centrum/Totalforsvarets-skyddscentrum-SkyddC/Nyheter/Sista-muck/ }}</ref>

Велика частина шведського досвіду CBRN зараз зібралася в Умео, де SkyddC з осені 2008 року є частиною мережі, яка є частиною Європейського CBRNE Центру, в тому числі Шведського агентства оборонних досліджень (про свободу інформації), Університеті Умео, Вестерботенської Ради графства і муніципалітету Умео.<ref>{{cite web |url=http://www.teknat.umu.se/pressinformation/nyhetsvisning/centrum-for-sakerhets--och-sarbarhetsforskning-invigs-vid-umea-universitet-.cid15291 |title=Centrum för säkerhets- och sårbarhetsforskning invigs vid Umeå universitet |accessdate=4 квітня 2014 |publisher=Umeå universitet |language=Swedish |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140407095458/http://www.teknat.umu.se/pressinformation/nyhetsvisning/centrum-for-sakerhets--och-sarbarhetsforskning-invigs-vid-umea-universitet-.cid15291 |archivedate=7 квітня 2014 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140407095458/http://www.teknat.umu.se/pressinformation/nyhetsvisning/centrum-for-sakerhets--och-sarbarhetsforskning-invigs-vid-umea-universitet-.cid15291 |date=2014-04-07 }}</ref>

== Ім'я, позначення і з'єднання ==
{|
|-
|  style="vertical-align:top; width:40%;"|
{| class="toccolours"  style="float:auto; clear:none; margin:0 0 0.5em 1em; width:400px;"
|+ style="font-size: larger; margin-left: 1em;"|'''Ім'я'''
|- style="vertical-align: top;"
|''Arméns skyddsskola''|| style="width:24%;"| 1953 || style="width:2%;"|–|| style="width:24%;"| 1968
|- style="vertical-align: top;"
|''Försvarets skyddsskola''|| style="width:24%;"| 1968 || style="width:2%;"|–|| style="width:24%;"| 1988
|-
|''Totalförsvarets skyddsskola''|| style="width:24%;"| 1988 || style="width:2%;"|–|| style="width:24%;"| 2000
|-
|''Totalförsvarets skyddscentrum''|| style="width:24%;"| 2000 || style="width:2%;"|–|| style="width:24%;"|
|}

{| class="toccolours"  style="float:auto; clear:right; margin:0 0 0.5em 1em; width:400px;"
|+ style="font-size: larger; margin-left: 1em;"|'''Позначення'''
|- style="vertical-align: top;"
| SkyddS || style="width:24%;"| 1953 || style="width:2%;"|–|| style="width:24%;"| 2000
|- style="vertical-align: top;"
| SkyddC || style="width:24%;"| 2000 || style="width:2%;"|–|| style="width:24%;"|
|}
|  style="vertical-align:top; width:40%;"|
{| class="toccolours"  style="float:auto; clear:right; margin:0 0 0.5em 1em; width:400px;"
|+ style="font-size: larger; margin-left: 1em;"|'''З'єднання'''
|- style="vertical-align: top;"
| Rosersberg (F)||  1953 ||–|| 1961
|- style="vertical-align: top;"
| Ulriksdal (F)|| 1961 ||–|| 1970
|- style="vertical-align: top;"
| Kungsängen (F) || 1970 ||–|| 1992
|- style="vertical-align: top;"
| Umeå (F) || 1992 ||–||
|}
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* {{cite web |url=http://www.forsvarsmakten.se/en/our-organisation/training-units-schools-and-centres/the-national-cbrn-defence-centre-skyddc/ |title=The National CBRN Defence Centre |publisher=forsvarsmakten.se |accessdate=13 квітня 2014 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140301092201/http://www.forsvarsmakten.se/en/our-organisation/training-units-schools-and-centres/the-national-cbrn-defence-centre-skyddc/ |archivedate=1 березня 2014 |deadurl=yes }}
* {{cite web |url=http://www.cbrne.umu.se/english/?languageId=1 |title=European CBRNE Center |date=2 жовтня 2013 |accessdate=13 квітня 2014 |archive-date=13 квітня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140413200356/http://www.cbrne.umu.se/english/?languageId=1 }}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Збройні сили Швеції]]


text:
# Утуфуа
Утуфуа (фр. Utufua, волл. Utufua) — село на Волліс і Футуна, в окрузі Муа, на півдні острова Увеа (Волліс). У 2018 році тут проживало 602 жителі.

title: Утуфуа

wikitext:
{{НП}}
'''Утуфуа''' ({{lang-fr|Utufua}}, [[волліська мова|волл.]] ''Utufua'') — село на [[Волліс і Футуна]], в окрузі Муа, на півдні острова [[Увеа (Волліс і Футуна)|Увеа (Волліс)]]. У 2018 році тут проживало 602 жителі<ref>{{Cite web|language=|title=Décret n° 2018-1152 du 13 décembre 2018 authentifiant les résultats du recensement de la population 2018 des îles Wallis et Futuna|url=https://www.legifrance.gouv.fr/jo_pdf.do?id=JORFTEXT000037814897|date=|accessdate=28 février 2019}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Географія Воллісу і Футуни]]

title: Країна

Країна: Франція

Адмінодиниця: Волліс і Футуна

Офіційна мова: французька мова, Футуна, волліська мова (Волліс і Футуна)

OSM: ↑3412448 ·R (Волліс і Футуна)


text:
# Protoclepsydrops
Protoclepsydrops — вимерлий рід ранніх синапсидів, знайдений у Джоггінсі, Нова Шотландія. Назва означає «перший Clepsydrops» і вказує на те, що він є попередником інших ранніх синапсидів Clepsydrops.

## Опис
Як і Archaeothyris, Protoclepsydrops зовнішнім виглядом нагадував сучасну ящірку. Однак у Protoclepsydrops були примітивні хребці з крихітними нейронними відростками, типовими для їхніх предків-амніот. Protoclepsydrops відомий з кількох хребців і деяких плечових кісток.

## Класифікація
Його скелетні залишки вказують на те, що він міг бути більш близьким до синапсидів, ніж до зауропсидів. Якщо так, то це найстаріший відомий синапсид, хоча його статус не підтверджений, оскільки його останки надто фрагментарні. Протоклепсідропси жили трохи раніше археотирисів.

title: Protoclepsydrops

wikitext:
{{Automatic taxobox
| taxon = Protoclepsydrops
| fossil_range = [[Пенсильваній]], {{fossil_range|318|315}}
| display_parents = 2
| authority = [[Роберт Лін Керрол|Carroll]], 1964
| type_species = {{extinct}}'''''Protoclepsydrops haplous'''''
| type_species_authority = Carroll, 1964
}}
'''''Protoclepsydrops''''' — вимерлий [[рід (біологія)|рід]] ранніх синапсидів, знайдений у Джоггінсі, [[Нова Шотландія]]<ref>{{cite journal|last=Carroll|first=Robert L.|title=The earliest reptiles|journal=Journal of the Linnean Society of London, Zoology|year=1964|volume=45|issue=304|pages=61–83|doi=10.1111/j.1096-3642.1964.tb00488.x}}</ref>. Назва означає «перший Clepsydrops» і вказує на те, що він є попередником інших ранніх синапсидів ''[[Clepsydrops]]''.

== Опис ==
Як і ''[[Archaeothyris]]'', ''Protoclepsydrops'' зовнішнім виглядом нагадував сучасну ящірку. Однак у ''Protoclepsydrops'' були примітивні хребці з крихітними нейронними відростками, типовими для їхніх предків-[[Амніоти|амніот]]. ''Protoclepsydrops'' відомий з кількох хребців і деяких [[Плечова кістка|плечових кісток]]<ref>Reisz, R., 1972. [https://www.researchgate.net/publication/38430531_Pelycosaurian_reptiles_from_the_Middle_Pennsylvanian_of_North_America Pelycosaurian reptiles from the middle Pennsylvanian of North America. Harvard University].</ref>.

== Класифікація ==
Його скелетні залишки вказують на те, що він міг бути більш близьким до синапсидів, ніж до зауропсидів. Якщо так, то це найстаріший відомий синапсид, хоча його статус не підтверджений, оскільки його останки надто фрагментарні. Протоклепсідропси жили трохи раніше археотирисів<ref name="B&D">Benton M.J. and Donoghue P.C.J. 2006. Palaeontological evidence to date the tree of life. ''Molecular biology and evolution''. 24(1): 26–53. [https://web.archive.org/web/20121103190705/http://mbe.oxfordjournals.org/content/24/1/26.full.pdf+html]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q950971}}

[[Категорія:Роди тварин]]
[[Категорія:Фауна кам'яновугільного періоду]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клада:
Синапсиди (Synapsida)
incertae sedis

Рід: †Protoclepsydrops · Carroll, 1964

title: Типовий вид

Типовий вид: †Protoclepsydrops haplous · Carroll, 1964


text:
# Пойнт-Гоуп (Аляска)
Пойнт-Гоуп (англ. Point Hope) також Тікігак (інуїт. Tikiġaq)— місто (англ. city) в США, в окрузі Норт-Слоуп штату Аляска. Населення — 830 осіб (2020).

## Географія
Пойнт-Гоуп розташований за координатами 68°20′38″ пн. ш. 166°40′22″ зх. д. / 68.34389° пн. ш. 166.67278° зх. д. (68.343946, -166.672880).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 12,66 км², з яких 12,48 км² — суходіл та 0,18 км² — водойми. В 2017 році площа становила 13,64 км², з яких 12,80 км² — суходіл та 0,84 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 674 особи в 186 домогосподарствах у складі 147 родин. Густота населення становила 53 особи/км².  Було 221 помешкання (17/км²).
Расовий склад населення:
| - 89,5 % — корінних американців - 5,8 % — білих - 0,4 % — чорних або афроамериканців |

До двох чи більше рас належало 4,2 %. Частка іспаномовних становила 1,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 35,3 % — особи молодші 18 років, 58,5 % — особи у віці 18—64 років, 6,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 25,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 109,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 122,4 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 69 820 доларів США (медіана — 57 292), а середній дохід на одну сім'ю — 73 493 долари (медіана — 57 188). Медіана доходів становила 44 375 доларів для чоловіків та 39 167 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 17,6 % осіб, у тому числі 22,3 % дітей у віці до 18 років та 6,3 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 176 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 34,1 %, публічна адміністрація — 19,3 %, роздрібна торгівля — 14,2 %, будівництво — 14,2 %.

title: Пойнт-Гоуп (Аляска)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Пойнт-Гоуп
|оригінальна назва  = {{lang-en|Point Hope}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Аляска
|розмір карти країни = 0
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ (боро)
|район       = [[Норт-Слоуп (округ, Аляска)|Норт-Слоуп]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 12,66
|висота центру НП   = 2
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 53,24
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −9
|DST                    = −8
|телефонний код         = 907
|поштовий індекс        = 99766
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0261630
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Пойнт-Гоуп''' ({{lang-en|Point Hope}}) також '''Тікігак''' ([[Інуїтська мова|інуїт.]] ''Tikiġaq'')— місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Норт-Слоуп (округ, Аляска)|Норт-Слоуп]] штату [[Аляска]]. Населення — 830 осіб (2020).

== Географія ==
Пойнт-Гоуп розташований за координатами {{Coord|68|20|38|N|166|40|22|W|type:city_region:US-DE}} (68.343946, -166.672880){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 12,66 км², з яких 12,48 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,18 км² — [[водойма|водойми]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 13,64 км², з яких 12,80 км² — суходіл та 0,84 км² — водойми.

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1880 = 276
| 1890 = 301
| 1900 = 623
| 1910 = 243
| 1920 = 141
| 1930 = 139
| 1940 = 257
| 1950 = 264
| 1960 = 324
| 1970 = 386
| 1980 = 464
| 1990 = 639
| 2000 = 757
| 2010 = 674
| 2020 = 830
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archive-date=4 квітня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180404140728/https://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали 674 особи в 186 домогосподарствах у складі 147 родин. [[Густота населення]] становила 53 особи/км².  Було 221 помешкання (17/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 89,5 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 5,8 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
|}
До двох чи більше рас належало 4,2 %. Частка іспаномовних становила 1,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 35,3 % — особи молодші 18 років, 58,5 % — особи у віці 18—64 років, 6,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 25,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 109,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 122,4 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:69820}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:57292}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:73493}} долари (медіана — {{formatnum:57188}}). Медіана доходів становила {{formatnum:44375}} доларів для чоловіків та {{formatnum:39167}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 17,6 % осіб, у тому числі 22,3 % дітей у віці до 18 років та 6,3 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 176 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 34,1 %, публічна адміністрація — 19,3 %, роздрібна торгівля — 14,2 %, будівництво — 14,2 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Норт-Слоуп (округ, Аляска)}}

[[Категорія:Міста Аляски]]
[[Категорія:Населені пункти боро Норт-Слоуп]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Аляска

Округ (боро): Норт-Слоуп

Дата заснування: 5 січня 1966

Висота центру: 2 м

Населення: 830 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 53,24 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−9, влітку UTC-8


text:
# Староміська сільська рада
Староміська́ сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Підгаєцькому районі Тернопільської області. Адміністративний центр — село Старе Місто.

## Загальні відомості
- Територія ради: 29,961 км²
- Населення ради: 1 655 осіб (станом на 2001 рік)
- Територією ради протікає річка Коропець

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Старе Місто
- с. Голендра
- с. Загайці

## Населення
За переписом населення України 2001 року в сільській раді мешкало 1646 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 99,82 %  |
| російська  | 0,12 %   |

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.
- Голова ради: Доскоч Маркіян Йосипович

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові | Основні відомості                                                               | Дата обрання | Дата звільнення |
| --------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Доскоч Маркіян Йосипович    | Сільський голова, 1947 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Доскоч Маркіян Йосипович    | Сільський голова, 1947 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України

### Депутати
За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали:

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування | Кількість обраних депутатів | %    |
| ----------------- | --------------------------- | ---- |
| Самовисування     | 15                          | 93,8 |
| Народна партія    | 1                           | 6,3  |

#### За округами
| № округу       | Прізвище, ім'я, по батькові      | Дата визнання обраним | Освіта             | Партійна приналежність | Відомості про обраного депутата                                                                                |
| -------------- | -------------------------------- | --------------------- | ------------------ | ---------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Народна Партія |                                  |                       |                    |                        |                                                                                |
| 6              | Рокецький Руслан Євгенович       | 03.11.2010            | середня спеціальна | член Народної партії   | тимчасово не працює                                                                                |
| Самовисування  |                                  |                       |                    |                        |                                                                                |
| 1              | Борис Роман Маркіянович          | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний          | тимчасово не працює                                                                                |
| 2              | Бойко Іван Петрович              | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Тернопільський НЕУ, студент                                                                                |
| 3              | Щур Ігор Володимирович           | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Бережанський АТУ, студент                                                                                |
| 4              | Магас Андрій Іванович            | 03.11.2010            | вища               | позапартійний          | Тернопільська філія центру Державного Земельного Кадастру, завідувач сектору статистичного забезпечення державної реєстрації |
| 5              | Підгайний Андрій Миколайович     | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний          | тимчасово не працює                                                                                |
| 7              | Раїнчук Дмитро Іванович          | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Національний університет «Львівська політехніка»                                                                             |
| 8              | Руденський Петро Ярославович     | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Бережанський АТІ, студент                                                                                |
| 9              | Качерай Михайло Петрович         | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Львівський національний університет ім. І. Франка, студент                                                                   |
| 10             | Томин Ігор Миколайович           | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний          | Підгаєцький райавтодор, тракторист                                                                                |
| 11             | Голіят Богдан Богданович         | 03.11.2010            | вища               | позапартійний          | тимчасово не працює                                                                                |
| 12             | Кунцьо Леся Олегівна             | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | Староміська сільська рада, головний бухгалтер                                                                                |
| 13             | Свінціцький Святослав Михайлович | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Бережанський АТІ                                                                                |
| 14             | Врублевич Надія Іванівна         | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | Староміська сільська рада, секретар                                                                                |
| 15             | Коник Ярослав Іванович           | 03.11.2010            | незакінчена вища   | позапартійний          | Бережанський АТІ, студент                                                                                |
| 16             | Городицький Марян Миронович      | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний          | тимчасово не працює                                                                                |

title: Староміська сільська рада

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Староміська сільська рада
   | будівля             =
   | розташування        =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Тернопільська область]]
   | район               = [[Підгаєцький район]]
   | центр               = с. [[Старе Місто (Підгаєцький район)|Старе Місто]]
   | голова              = Доскоч Маркіян Йосипович
   | секретар            =
   | кількість членів    = 16 депутатів
   | утворена            =
   | код КОАТУУ          = 6124887300
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=31631 Староміська сільська рада]
   | площа               = 29,961
   | населення           = 1 655 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           = 55,24
   | населені пункти     = 3 села
   | поштовий індекс     = 48005
   | адреса              = <tt>48000, Тернопільська обл., Підгаєцький р-н, с. Старе Місто</tt>
   | телефонний код      = 3542
   | телефонний номер    = 4-52-42
   | факс                =
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
  }}

'''Староміська́ сільська́ ра́да''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] в [[Підгаєцький район|Підгаєцькому районі]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Старе Місто (Підгаєцький район)|Старе Місто]].

== Загальні відомості ==
* ''Територія ради:'' 29,961 км²
* ''Населення ради:'' 1 655 осіб (станом на 2001 рік)
* Територією ради протікає річка [[Коропець (притока Дністра)|Коропець]]

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Старе Місто (Підгаєцький район)|Старе Місто]]
* с. [[Голендра]]
* с. [[Загайці]]

== Населення ==

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в сільській раді мешкало 1646 осіб<ref>{{БД Держстату України|тип=2001 с|регіон=Тернопільська область}}</ref>.

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року<ref>{{БД Держстату України|тип=2001 мова|регіон=Тернопільська область}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 99,82 %
|-
| [[російська мова|російська]]
| align="right"| 0,12 %
|}

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Доскоч Маркіян Йосипович

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Доскоч Маркіян Йосипович
| Сільський голова, 1947 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Доскоч Маркіян Йосипович
| Сільський голова, 1947 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=10459&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=10459&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

=== Депутати ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2010|місцевих виборів 2010 року]] депутатами ради стали<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=10459&PF7691=10459 |title=Староміська сільська рада. Результати виборів депутатів. |publisher=ЦВК |accessdate=13 жовтня 2015 }}{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>:

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| Самовисування || align="center"| 15 || align="center"| 93,8
|-
| [[Народна партія (Україна)|Народна партія]] || align="center"| 1 || align="center"| 6,3
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible collapsed"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! data-sort-type="date" | Дата визнання обраним !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості про обраного депутата
|-
| colspan=6 | '''Народна Партія'''
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Рокецький Руслан Євгенович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || член Народної партії || тимчасово не працює
|-
| colspan=6 | '''Самовисування'''
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Борис Роман Маркіянович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Бойко Іван Петрович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Тернопільський НЕУ, студент
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Щур Ігор Володимирович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Бережанський АТУ, студент
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Магас Андрій Іванович || align="center"| 03.11.2010 || вища || позапартійний || Тернопільська філія центру Державного Земельного Кадастру, завідувач сектору статистичного забезпечення державної реєстрації
|-
| align="center"| 5 || style=white-space:nowrap | Підгайний Андрій Миколайович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Раїнчук Дмитро Іванович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Національний університет «Львівська політехніка»
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Руденський Петро Ярославович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Бережанський АТІ, студент
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Качерай Михайло Петрович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Львівський національний університет ім. І. Франка, студент
|-
| align="center"| 10 || style=white-space:nowrap | Томин Ігор Миколайович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || Підгаєцький райавтодор, тракторист
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Голіят Богдан Богданович || align="center"| 03.11.2010 || вища || позапартійний || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Кунцьо Леся Олегівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || Староміська сільська рада, головний бухгалтер
|-
| align="center"| 13 || style=white-space:nowrap | Свінціцький Святослав Михайлович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Бережанський АТІ
|-
| align="center"| 14 || style=white-space:nowrap | Врублевич Надія Іванівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || Староміська сільська рада, секретар
|-
| align="center"| 15 || style=white-space:nowrap | Коник Ярослав Іванович || align="center"| 03.11.2010 || незакінчена вища || позапартійний || Бережанський АТІ, студент
|-
| align="center"| 16 || style=white-space:nowrap | Городицький Марян Миронович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || тимчасово не працює
|}

== Примітки та джерела ==
{{reflist}}
* {{ОКВРУ|31631}}

{{Ternopil-obl-stub}}
{{Адміністративний устрій Підгаєцького району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Підгаєцького району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Тернопільська область

Район: Підгаєцький район

Адм. центр: с. Старе Місто

Облікова картка: Староміська сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 16 депутатів

Голова ради: Доскоч Маркіян Йосипович

title: Територія та населення

Густота: 55,24 осіб/км²

Населені пункти: 3 села

title: Контактні дані


text:
# RSVP
RSVP (англ. Resource ReSerVation Protocol) — протокол резервування мережевих ресурсів.
З метою повідомлення маршрутизаторам мережі потреб кінцевих вузлів як обслуговування потоків використовується додатковий протокол — RSVP.
Працює він таким чином: вузол-джерело до передачі даних, що вимагають певної нестандартної якості обслуговування (наприклад, постійної смуги пропускання для передачі відеоінформації), посилає по мережі спеціальне повідомлення у форматі протоколу RSVP. Це повідомлення про шлях (path message) містить дані про тип переданої інформації і необхідні пропускні спроможності. Воно передається маршрутизаторам по всьому шляху від вузла-відправника до адреси призначення, при цьому визначається послідовність маршрутизаторів, в яких необхідно зарезервувати певну смугу пропускання.
Маршрутизатор, одержавши таке повідомлення, перевіряє свої ресурси з метою визначення можливості виділення необхідної пропускної спроможності. При її відсутності маршрутизатор запит відкидає. Якщо необхідна пропускна здатність досяжна, то маршрутизатор налаштовує алгоритм обробки пакетів таким чином, щоб вказаному потоку завжди надавалась необхідна пропускна здатність, а потім передає повідомлення наступному маршрутизатору вздовж шляху. В результаті, по всьому шляху від вузла-відправника до адреси призначення резервується необхідна пропускна здатність з метою забезпечення запитуваної якості обслуговування.
Протокол RSVP, крім використання для сигналізації вимог до якості обслуговування (архітектура QoS IntServ), використовується також для сигналізації MPLS TE LSP (MultiProtocol Label Switching Traffic Engineering Label-Switched Path). Для сигналізації MPLS TE LSP використовується модифікована версія протоколу — RSVP-TE (RFC 3209, RFC 5420).

title: RSVP

wikitext:
{{IPstack}}
[[Файл:RG-59.jpg|thumb|RG-59 коаксіальний кабель]]

'''RSVP''' ({{lang-en|Resource ReSerVation Protocol}}) — протокол резервування мережевих ресурсів.

З метою повідомлення [[маршрутизатор]]ам мережі потреб кінцевих вузлів як обслуговування потоків використовується додатковий протокол — '''RSVP'''.

Працює він таким чином: вузол-джерело до передачі даних, що вимагають певної нестандартної якості обслуговування (наприклад, постійної смуги пропускання для передачі відеоінформації), посилає по мережі спеціальне повідомлення у форматі протоколу RSVP. Це повідомлення про шлях (path message) містить дані про тип переданої інформації і необхідні пропускні спроможності. Воно передається маршрутизаторам по всьому шляху від вузла-відправника до адреси призначення, при цьому визначається послідовність маршрутизаторів, в яких необхідно зарезервувати певну смугу пропускання.

Маршрутизатор, одержавши таке повідомлення, перевіряє свої ресурси з метою визначення можливості виділення необхідної пропускної спроможності. При її відсутності маршрутизатор запит відкидає. Якщо необхідна пропускна здатність досяжна, то маршрутизатор налаштовує алгоритм обробки пакетів таким чином, щоб вказаному потоку завжди надавалась необхідна пропускна здатність, а потім передає повідомлення наступному маршрутизатору вздовж шляху. В результаті, по всьому шляху від вузла-відправника до адреси призначення резервується необхідна пропускна здатність з метою забезпечення запитуваної якості обслуговування.

Протокол RSVP, крім використання для сигналізації вимог до якості обслуговування (архітектура [[QoS]] IntServ), використовується також для сигналізації [[MPLS]] TE LSP (MultiProtocol Label Switching Traffic Engineering Label-Switched Path). Для сигналізації MPLS TE LSP використовується модифікована версія протоколу — RSVP-TE (RFC 3209, RFC 5420).

== Див. також ==
* [[RSVP (запрошення)]]

== Посилання ==
* {{cite web |url=http://docwiki.cisco.com/wiki/Resource_Reservation_Protocol |title=Resource Reservation Protocol |publisher=Cisco |accessdate=2011-02-16 |archive-date=21 січня 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110121083811/http://docwiki.cisco.com/wiki/Resource_Reservation_Protocol }}
* {{citation |url=http://www.networkworld.com/news/tech/2002/0617tech.html |title=RSVP provides quality of service |author=Naveen Joy |publisher=Network World |date=2002-06-17 |accessdate=2012-02-14 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130629071118/http://www.networkworld.com/news/tech/2002/0617tech.html |archivedate=2013-06-29 |deadurl=yes }}
* {{cite web |url=http://www.isi.edu/div7/rsvp/rsvp.html |title=RSVP Project |publisher=USC Information Science Institute |accessdate=2011-02-16 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20110514101338/http://www.isi.edu/div7/rsvp/rsvp.html |archivedate=2011-05-14 |deadurl=yes }}

{{Compu-stub}}

[[Категорія:Інтернет-протоколи]]


text:
# Турун сліпий Гебхарда
Турун сліпий Гебхарда (Duvalius gebhardti) — вид жуків родини турунових (Carabidae).

## Поширення
Ендемік Угорщини. Поширений лише у гірському масиві Бюкк на північному сході країни. Печерний вид. Виявлений у 1924 році у печері Кечкелюк. У 1962 році знайдений у печері Святого Стефана. Трапляється також у двох інших печерах.

## Опис
Дрібний жук, завдовжки від 3,5 до 4,1 мм, рудувато-коричневого кольору. Очі зредуковані.

title: Турун сліпий Гебхарда

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Турун сліпий Гебхарда
<!--| status = VU
| status_system = IUCN2.3
| status_ref = <ref>{{IUCN|assessors= World Conservation Monitoring Centre  |year= 1996 |id= 3846 |title= ''Carabus variolosus'' |downloaded= 23 серпня 2021}}</ref>-->
| image =
| image_width = 260px
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Членистоногі]] (Arthropoda)
| classis = [[Комахи]] (Insecta)
| ordo = [[Твердокрилі|Жуки]] (Coleoptera)
| familia = [[Туруни]] (Carabidae)
| genus = ''[[Duvalius]]''
| species = '''Турун сліпий Гебхарда'''
| binomial = ''Duvalius gebhardti''
|binomial_authority = Bokor, 1926
| wikispecies = Duvalius gebhardti
}}
'''Турун сліпий Гебхарда'''<ref> О. О. Кагало та Б. Г. Проць. [http://awsassets.panda.org/downloads/hd_manual_eu_documents_1_.pdf ОСЕЛИЩНА КОНЦЕПЦІЯ ЗБЕРЕЖЕННЯ БІОРІЗНОМАНІТТЯ: БАЗОВІ ДОКУМЕНТИ ЄВРОПЕЙСЬКОГО СОЮЗУ].: — Львів. 2012. с. 53</ref> (''Duvalius gebhardti'') — вид [[Твердокрилі|жуків]] родини [[Туруни|турунових]] (Carabidae).<ref name = "COL">{{cite web|url= http://www.catalogueoflife.org/DCA_Export/zip-fixed/2019-annual.zip|title= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2019 Annual Checklist.|author= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|year= 2019|publisher= Species 2000: Naturalis, Leiden, the Netherlands. ISSN 2405-884X. TaxonID: 40048061|accessdate= 2019-11-11|archive-date= 2019-12-18|archive-url= https://web.archive.org/web/20191218203746/http://www.catalogueoflife.org/DCA_Export/zip-fixed/2019-annual.zip}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191218203746/http://www.catalogueoflife.org/DCA_Export/zip-fixed/2019-annual.zip |date=2019-12-18 }}</ref>

== Поширення ==
Ендемік Угорщини. Поширений лише у гірському масиві [[Бюкк (гірський масив)|Бюкк]] на північному сході країни. Печерний вид. Виявлений у 1924 році у печері [[Кечкелюк (Мішкольц)|Кечкелюк]]. У 1962 році знайдений у [[Печера Святого Стефана|печері Святого Стефана]]. Трапляється також у двох інших печерах.

== Опис ==
Дрібний жук, завдовжки від 3,5 до 4,1 мм, рудувато-коричневого кольору. Очі зредуковані.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{beetle-stub}}
{{Taxonbar|from=Q1550204}}

[[Категорія:Туруни]]
[[Категорія:Тварини, описані 1926]]
[[Категорія:Твердокрилі Європи]]
[[Категорія:Фауна Угорщини]]
[[Категорія:Троглобіонти]]

title: ?Турун сліпий Гебхарда

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Тип: Членистоногі (Arthropoda)

Клас: Комахи (Insecta)

Ряд: Жуки (Coleoptera)

Родина: Туруни (Carabidae)

Рід: Duvalius

Вид: Турун сліпий Гебхарда

Віківиди: Duvalius gebhardti


text:
# Вовче тіло болотяне
Во́вче ті́ло боло́тяне (Comarum palustre або Potentilla palustris) — багаторічна трав'яниста рослина родини Розових. Поширена в Північній Америці та Євразії. Зростає на болотах. Належить до лікарських видів. Регіонально рідкісна, в Україні охороняється в багатьох областях.

## Назва
Серед інших наукових синонімів для цього виду зареєстровані во́вче ті́ло боло́тне та перста́ч боло́тний (Cómarum palústre L. або Potentilla palustris (L.)Scop.). В усіх випадках видовий епітет пов'язують із болотистими місцинами, де трапляється ця рослина. Таку ж саму етимологію має й латинське слово лат. palustris — «болотистий». Серед народних назв відомі такі: вітка (дівоча), ворванець, гвоздички, декокт водяний, декохт, жили вовчі, золотник, ніжки бутянові, огиро́шник, перста́ч болотяни́к, семерник болотяний, сім паличо́к, сухоло́м, тіли вовчі, ша́бельник, сухоягодник.

## Опис
Багаторічна трав'яниста рослина. Має довге повзуче розгалужене кореневище. Стебло висхідне до 70 см заввишки. Листки чергові, довгасті, пилчастозубчасті, сидячі, зверху зелені, зісподу сіроповстисті, 1.5–3 см завдовжки. Квіти правильні, двостатеві, темно-червоні, зібрані на кінці стебла в щитоподібне суцвіття. Чашолистки яйцеподібні, гострі, зовні зелені, зсередини темно-червоні. Пелюстки червоні, яйцеподібно-ланцетні, 3–5 мм завдовжки. Плід збірний, з голих сім'янок.
Цвіте у травні — липні. Для виготовлення галенових лікарських форм використовують усю рослину. Траву збирають під час повного цвітіння рослини.

## Поширення
Поширена в Північній Америці (Ґренландія, Сен-П'єр і Мікелон, Канада, США) та Євразії (Китай, Японія, Корея, Монголія, Росія, Європа (крім Балкан, Мальти, Португалії). Населяє невеликі, переважно сфагнумні водойми, болота, вологі луки, береги річок та озер, в основному в бореальних і низько арктичних середовищах на півночі та від субальпійських до альпійських місцях на півдні; 0–3100 м.
Росте на болотах і вологих місцях лісової й лісостепової частин України (Мале Полісся), західноукраїнських лісах.
Вид занесений до переліків охоронюваних рослин Вінницької, Дніпропетровської, Донецької, Закарпатської, Івано-Франківської, Луганської, Харківської, Хмельницької, Чернівецької областей.

## Хімічний склад
Уся рослина містить дубильні речовини. У траві знайдені флавоноїди, органічні кислоти, смоли, ефірна олія.

## Практичне використання
Рослина неофіцинальна. В українській народній медицині використовують кореневища як жарознижувальний, в'яжучий, болетамувальний і кровоспинний засіб при ревматизмі, кровотечах і розладах травлення. Ліки з трави рослини використовують як ранозагоювальні й протизапальні засоби, відвар усієї рослини — при гострому зубному болю, виразкових кровотечах ясен, при туберкульозі легень, захворюваннях горла (ангінах), порушеному обміні речовин та при маткових кровотечах. Подрібнену свіжу траву прикладають до гнійних ран, пухлин на тілі та гемороїдальних вузлів для їх розсмоктування.

title: Вовче тіло болотяне

wikitext:
{{Speciesbox
| name = Вовче тіло болотне
| image = 302 Comarum palustre.jpg
| image_caption =
| image_width = 275px
| status = LC
| status_system = iucn3.1
|parent_authority = L.
|genus = Comarum
|species = palustre
|authority = [[Карл Лінней|L.]], [[1753]]
| synonyms = Potentilla palustris (L.)Scop.
}}
[[Файл:Comarum palustre - harilik soopihl.jpg|міні|Квітка вовчого тіла болотяного]]
[[File:Comarum palustre MHNT.BOT.2018.28.25.jpg|thumb|Плоди і насіння вовчого тіла болотяного (''Comarum palustre''). [[Тулузький музей]].]]
'''Во́вче ті́ло боло́тяне'''<ref name="Кобів">{{СУНННСР|Comarum|palustre}}</ref> (''Comarum palustre'' або ''Potentilla palustris'') — багаторічна [[Трав'янисті рослини|трав'яниста рослина]] родини [[Розові|Розових]]. Поширена в [[Північна Америка|Північній Америці]] та [[Євразія|Євразії]]. Зростає на болотах. Належить до [[Лікарські рослини|лікарських видів]]. Регіонально рідкісна, в Україні охороняється в багатьох областях.

== Назва ==
Серед інших наукових синонімів для цього виду зареєстровані '''во́вче ті́ло боло́тне''' та '''перста́ч боло́тний''' (''Cómarum palústre'' L. або ''Potentilla palustris'' (L.)Scop.)<ref name="переліки">{{книга|автор=Андрієнко, Т.Л.; Перегрим, М.М.|заголовок=Офіційні переліки регіонально рідкісних рослин адміністративних територій України (довідкове видання)|місце=Київ|видавництво=Альтерпрес|рік=2012|isbn=978-966-542-512-0}}</ref>. В усіх випадках видовий епітет пов'язують із болотистими місцинами, де трапляється ця рослина. Таку ж саму [[Етимологія|етимологію]] має й латинське слово {{lang-la|palustris}} — «болотистий»<ref>{{Cite web|url=http://www.winternet.com/~chuckg/dictionary/dictionary.34.html|title=Dictionary of Botanical Epithets |website=www.winternet.com|publisher=|language=|accessdate=2017-09-25|archive-date=19 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170919230355/http://www.winternet.com/~chuckg/dictionary/dictionary.34.html}}</ref>. Серед народних назв відомі такі: '''вітка (дівоча)''', '''ворванець''', '''гвоздички''', '''декокт водяний''', '''декохт''', '''жили вовчі''', '''золотник''', '''ніжки бутянові''', '''огиро́шник''', '''перста́ч болотяни́к''', '''семерник болотяний''', '''сім паличо́к''', '''сухоло́м''', '''тіли вовчі''', '''ша́бельник'''<ref name="Кобів" />, '''сухоягодник'''.

== Опис ==
Багаторічна трав'яниста рослина. Має довге повзуче розгалужене кореневище. Стебло висхідне до 70 см заввишки. Листки чергові, довгасті, пилчастозубчасті, сидячі, зверху зелені, зісподу сіроповстисті, 1.5–3 см завдовжки. Квіти правильні, двостатеві, темно-червоні, зібрані на кінці стебла в щитоподібне суцвіття. Чашолистки яйцеподібні, гострі, зовні зелені, зсередини темно-червоні. Пелюстки червоні, яйцеподібно-ланцетні, 3–5 мм завдовжки. Плід збірний, з голих сім'янок<ref name="Каталог"/><ref name="Определитель">{{книга|автор=Доброчаева Д. Н., Котов М. И., Прокудин Ю. Н., и др.|заголовок=Определитель высших растений Украины|місце=Киев|видавництво=Наукова думка|рік=1987|сторінки=164|посилання=}} {{ref-ru}}{{ref-uk}}</ref>.

Цвіте у травні — липні. Для виготовлення [[Галеновий препарат|галенових лікарських форм]] використовують усю рослину. Траву збирають під час повного цвітіння рослини<ref name="Каталог">{{Cite web |url=http://fedoriv.com.ua/dovidnik/v.php |title=Каталог лікарських рослин — довідник лікувальних трав |accessdate=30 березня 2010 |archive-date=23 вересня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100923092115/http://fedoriv.com.ua/dovidnik/v.php }}</ref>.

== Поширення ==
Поширена в [[Північна Америка|Північній Америці]] (Ґренландія, Сен-П'єр і Мікелон, Канада, США) та [[Євразія|Євразії]] (Китай, Японія, Корея, Монголія, Росія, Європа (крім Балкан, Мальти, Португалії). Населяє невеликі, переважно сфагнумні водойми, болота, вологі луки, береги річок та озер, в основному в бореальних і низько арктичних середовищах на півночі та від субальпійських до альпійських місцях на півдні; 0–3100 м.

Росте на болотах і вологих місцях лісової й лісостепової частин [[Україна|України]] ([[Мале Полісся]]), західноукраїнських [[ліс]]ах.

Вид занесений до переліків охоронюваних рослин [[Вінницька область|Вінницької]], [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської]], [[Донецька область|Донецької]], [[Закарпатська область|Закарпатської]], [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської]], [[Луганська область|Луганської]], [[Харківська область|Харківської]], [[Хмельницька область|Хмельницької]], [[Чернівецька область|Чернівецької областей]]<ref name="переліки"/>.

== Хімічний склад ==
Уся рослина містить дубильні речовини. У траві знайдені [[флавоноїди]], [[органічні кислоти]], [[смоли]], [[ефірна олія]].

== Практичне використання ==
Рослина неофіцинальна. В українській народній медицині використовують кореневища як жарознижувальний, в'яжучий, болетамувальний і кровоспинний засіб при [[ревматизм]]і, [[кровотеча]]х і розладах травлення. Ліки з трави рослини використовують як ранозагоювальні й [[протизапальні засоби]], відвар усієї рослини — при гострому зубному болю, виразкових кровотечах ясен, при [[туберкульоз]]і легень, захворюваннях горла ([[ангіна]]х), порушеному обміні речовин та при маткових кровотечах. Подрібнену свіжу траву прикладають до гнійних ран, пухлин на тілі та гемороїдальних вузлів для їх розсмоктування.

== Див. також ==
* [[Список дикорослих корисних рослин України]]

== Джерела ==
* {{ДКРУ}}
* [http://collectedpapers.com.ua/hfs/biogeography/herbaceous_plants/vovche-tilo-bolotne-comarum-palustrel Вовче тіло болотне. COMARUM PALUSTREL.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140219030251/http://collectedpapers.com.ua/hfs/biogeography/herbaceous_plants/vovche-tilo-bolotne-comarum-palustrel |date=19 лютого 2014 }}
* [[Лікарські рослини: енциклопедичний довідник|Лікарські рослини: Енциклопедичний довідник]]/ Від. ред. А. М. Гродзінський.- К.: Голов. ред. УРЕ, 1991. — 544 с. — ISBN 5-88500-006-9
* [https://npgsweb.ars-grin.gov/gringlobal/taxonomydetail.aspx?id=450401 Germplasm Resources Information Network (GRIN)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170925180905/https://npgsweb.ars-grin.gov/gringlobal/taxonomydetail.aspx?id=450401 |date=25 вересня 2017 }} {{ref-en}}
* [http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Comarum%20palustre&PTRefFk=7300000 Euro+Med Plantbase] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170925180747/http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Comarum%20palustre&PTRefFk=7300000 |date=25 вересня 2017 }} {{ref-en}}
* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=200010708 Flora of North America] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170925132341/http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=200010708 |date=25 вересня 2017 }} {{ref-en}}
* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=200010708 Flora of China] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181005010526/http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=200010708 |date=5 жовтня 2018 }} {{ref-en}}

== Посилання ==
{{reflist}}

{{Портали|Ботаніка|Біологія}}
{{Taxonbar|from1=Q161630|from2=Q2977547|from3=Q18198979}}

[[Категорія:Вовче тіло|болотяне]]
[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Азії]]
[[Категорія:Флора Північної Америки]]
[[Категорія:Рослини, описані 1753]]
[[Категорія:Лікарські рослини]]
[[Категорія:Розанні]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус: · Найменший ризик (МСОП 3.1)

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Розиди (Rosids)

Порядок: Розоцвіті (Rosales)

Родина: Трояндові (Rosaceae)

Рід: Вовче тіло (Comarum) · L.

Вид: Вовче тіло болотне (C. palustre)

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Comarum palustre · L., 1753

title: Синоніми

Синоніми: Potentilla palustris (L.)Scop.


text:
# Доропійовичі
Доропійовичі (біл. Дарапеевічы) — село в Білорусі, у Малоритському районі Берестейської області. Орган місцевого самоврядування — Чорнянська сільська рада.

## Географія
Розташоване за 15 км від білорусько-українського державного кордону.

## Історія
У 1917—1919 роках у селі діяла українська початкова школа, вчителькою була В. Михайловська. 1926 року мешканці села безуспішно зверталися до польської влади з вимогою відкрити в Доропійовичах українську школу.

## Населення
За переписом населення Білорусі 2009 року чисельність населення села становила 370 осіб.

## Галерея
- Церква Різдва Богородиці
- Кам'яний хрест

title: Доропійовичі

wikitext:
{{Населений пункт Білорусі
| тип                    = село
| назва                  = Доропійовичі
| місцева назва          = Дарапеевічы
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      =
| зображення_підпис      =
| marksize               =
| область                = [[Берестейська область]]
| район                  = [[Малоритський район]]
| рада                   = [[Чорнянська сільська рада (Малоритський район)|Чорнянська сільська рада]]
| засноване              =
| перша згадка           =
| магдебурзьке право     =
| агломерація            =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 370 (2009<ref name="населення 2009"/>)
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| часовий пояс           =
| поштові індекси        =
| код                    = <!-- телефонний код -->
| координати = <!--{{coord|??|??|N|??|??|E|type:city(населення)_region: BE_scale:100000|display=it}}-->
| карта розташування1    = Білорусь Берестейська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| відстань               =
| залізниця о            =
| ref-залізниця о        =
| автошлях о             =
| ref-автошлях о         =
| фізична о              =
| ref-фізична о          =
| залізниця с            =
| фізична с              =
| автошлях с             =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}
'''Доропійовичі'''<ref name="Леонюк 2010"/> ({{lang-be|Дарапеевічы}}) — село в [[Білорусь|Білорусі]], у [[Малоритський район|Малоритському районі]] [[Берестейська область|Берестейської області]]<ref name="населення 2009"/>. Орган місцевого самоврядування — [[Чорнянська сільська рада (Малоритський район)|Чорнянська сільська рада]]<ref name="населення 2009"/>.

== Географія ==
Розташоване за 15 км від [[Білорусько-український кордон|білорусько-українського державного кордону]]<ref name="Леонюк 2010"/>.

== Історія ==
У 1917—1919 роках у селі діяла українська початкова школа, вчителькою була В. Михайловська<ref name="Леонюк 2010"/>. 1926 року мешканці села безуспішно зверталися до польської влади з вимогою відкрити в Доропійовичах українську школу<ref name="Леонюк 2010"/>.

== Населення ==
За [[Перепис населення Білорусі (2009)|переписом населення Білорусі 2009 року]] чисельність населення села становила 370 осіб<ref name="населення 2009"/>.

== Галерея ==
<gallery widths="200px" heights="200px">
Дарапеевічы. Свята-Раства-Багародзіцкая царква (01).jpg|Церква Різдва Богородиці
Дарапеевічы. Каменны крыж (02).jpg|Кам'яний хрест
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist|1|refs=

<ref name="населення 2009">{{cite web|url=http://pop-stat.mashke.org/belarus-census.htm|назва=Belarus|автор=|дата=|вебсайт=pop-stat.mashke.org|дата-доступу=19 березня 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20191002065531/http://pop-stat.mashke.org/belarus-census.htm|мертвий-url=no|дата-архіву=2 жовтня 2019}} {{ref-en}}</ref>

<ref name="Леонюк 2010">{{Словник Берестейщини|2|стаття=Доропійовичі|сторінки=62}}</ref>

}}

{{Чорнянська сільська рада (Малоритський район)}}

[[Категорія:Населені пункти Малоритського району]]
[[Категорія:Чорнянська сільська рада (Малоритський район)]]

title: Основні дані

Країна: Білорусь

Область: Берестейська область

Район: Малоритський район

Рада: Чорнянська сільська рада

Часовий пояс: час у Білорусі

title: До Мінська

До Мінська: Доропійовичі

До Мінська: ДоропійовичіДоропійовичі (Берестейська область)

До Мінська: Доропійовичі у Вікісховищі