text:
# Вінг-вокінг
Вінг-вокінг англ. wingwalking, дослівно «ходіння по крилах») — виконання трюків на крилах літака (як правило, біплана). Каскадер, що виконує такі трюки, називається wingwalker, що можна перекласти як «крилоход».

## Історія
Перший відомий політ літака з людьми на крилах відбувся 14 січня 1911 року на показовому виступі в Англії, коли пасинки американського пілота Семюела Коді під час польоту стояли на нижніх крилах його біплана.
Але широкий розвиток такої акробатики почався після Першої світової війни у рамках розвитку тодішніх специфічних авіашоу, що мали назву «барнстормінг» або «летючий цирк». Цьому сприяли два фактори. Після війни зі Збройних сил США було звільнено велику кількість пілотів і розпродано значний надлишок літаків, особливо біпланів Curtiss JN-4 (так звані «Дженні»), що під час війни широко використовувалися для навчання пілотів. Ці літаки, ціна яких при закупівлі становила 5000 доларів, після війни продавали всього за 200 доларів. Тому багато пілотів придбали власні літаки і почали заробляти на життя за допомогою таких шоу. До того ж, у той час ще не існувало законів, що регламентували б правила безпеки при польотах.
Виконувати трюки на крилах першим почав американець Ормер Локлір. Ще у 1918 році, будучи пілотом-студентом на аеродромі Баррон-Філд, Техас, він неодноразово спускався у польоті на нижнє крило своєї «Дженні», щоб вирішити ті чи інші технічні проблеми. Завдяки захопленій реакції глядачів, які ніколи не бачили таких ризикованих вчинків, Локлір та інші пілоти почали розробляти подальші трюки.
Вперше Локлір вийшов на крило свого літака під час екзамену. Він мав зрозуміти та виконати наказ, який йому передавали світловими сигналами з землі, але не міг чітко роздивитися повідомлення, тому що кожух двигуна літака та крило закривали йому огляд. Він попросив інструктора, що сидів на місці другого пілота, вести літак, а сам виліз на крило і звідти прочитав повідомлення. Іспит він склав, попри незадоволення інструктора. Після цього Локлір кілька разів виконував з крила дрібний ремонт літака у польоті — наприклад, прикріплював на місце відірвану кришку радіатора чи лагодив свічку запалювання. За ці витівки його ніяк не покарали — навпаки, командир заохочував Локліра до подібного, оскільки такі трюки підвищували морально-психологічний стан його колег, які боялися польотів на не дуже надійних «Дженні». Коли інші пілоти почали спостерігати за виступами Локліра, деякі з них почали розробляти власні трюки. В результаті мистецтво ходьби на крилах отримало розвиток.
Американські летючі цирки-барнстормери 1920-х років з часом пропонували все більш видовищні шоу, які більше не обмежувалася простим ходінням по крилах. Зокрема, акробати демонстрували стійки на руках на крилі або висіння на мотузковій драбині, тримаючись за неї зубами, пересадку на швидкості з автомобіля (моторного човна, потяга) на літак, що летів низько над землею (або на підвішену під ним мотузкову драбину), стрибок з літака на літак на висоті тощо.
Трюки у польоті бували вельми різноманітними: Ґледіс Рой, наприклад, на верхньому крилі біплана танцювала чарльстон і грала у теніс, а Ґледіс Інґл з запасним колесом на спині перебиралася з одного літака на інший, спускалася до шасі й міняла колесо. Пізніше, у 1931 році, стаття в журналі «Popular Aviation» про крилоходіння обґрунтовувала практичний аспект уміння виконувати такі трюки на випадок необхідності термінового технічного обслуговування у польоті.
Застосовувалося і «випадкове» падіння з літака, що закінчувалося відкриттям парашута в останню хвилину. Чарльз Ліндберг виконував подвійний стрибок з парашутом — при стрибку перший розкритий парашут нібито випадково відривався, і коли глядачі вже думали, що акробат загине, він відкривав запасний.
Трюки на крилах вважалася екстремальною формою барнстормінгу, і каскадери регулярно намагалися перевершити один одного. Вони визнали (точніше, гордо проголосили), що сенс їхнього мистецтва полягає в отриманні грошей від глядачів, які прагнуть побачити, як хтось піддає себе смертельному ризику.
Коли стався крах фондового ринку 1929 року, багато відомих летючих цирків, таких як Летючий цирк Ґейтса, припинили свою діяльність. У 1936 році вінг-вокінг фактично припинили показувати на авіаційних виставах, оскільки уряд США з огляду на часті інциденти заборонив польоти на висоті нижче за 460 м (1500 футів), а з більшої відстані глядачам було важко роздивитися, що робить акробат.
Втім, повністю це мистецтво не зникло, хоча й було значно обмежено правилами безпеки. У 1970-х роках для каскадерів були висунуті вимоги використовувати страховку у вигляді прикріплення до спеціальної штанги у центрі верхнього крила (див. ілюстрацію).
Вінг-вокінг продовжує практикуватися різними виконавцями й сьогодні. 14 листопада 1981 року під час заходу, організованого Мартіном Кайдіном, дев'ятнадцять парашутистів встановили неофіційний світовий рекорд, стоячи на лівому крилі літака Junkers Ju 52 під час польоту.

## Знамениті «крилоходи»
Серед багатьох вінг-вокерів, які стали популярними, слід відзначити таких як Тіні Бродвік, Ґледіс Інґл, Едді Енджел, Вірджинія Енджел, Мейм Карсон, Клайд Пенгборн, Ліліан Боєр, Джек Шек, Ел Вілсон, Фронті Ніколс, Спайдер Метлок, Ґледіс Рой, Айван Енгер, Джессі Вудс, Бонні Роу та Мейбл Коді (племінниця Вільяма Коді, не є родичкою Семлела Коді).
Чарльз Ліндберг, чия льотна кар'єра почалася з ходьби на крилах, був добре відомий своїми трюками з парашутами. Перша афроамериканка, яка отримала міжнародну ліцензію пілота, Елізабет Коулман, також займалася парашутними трюками. Ще однією успішною жінкою в цій професії була Ліліан Бойєр, яка здійснила сотні виступів з трюками на крилах, пересадками з автомобіля на літак і стрибками з парашутом.
Елрі Борге Джеппесен, який пізніше став відомий розробленими ним аеронавігаційними посібниками та картами, в 1925 році у віці 18 років приєднався до летючого цирку Текса Ранкіна та виконував, серед іншого, трюки на крилах.

title: Вінг-вокінг

wikitext:
[[Файл:Gladys Ingle is preparing to "change" from Bon MacDougall's Jenny to Art Goebel's aircraft.jpg | thumb | [[Ґледіс Інґл]] готується перейти у польоті на крило іншого літака, 1926 рік.]]

'''Вінг-вокінг''' {{lang-en|wingwalking}}, дослівно «ходіння по крилах») — виконання [[трюк]]ів на [[Крило літака|крилах літака]] (як правило, [[біплан]]а). [[Каскадер]], що виконує такі трюки, називається ''wingwalker'', що можна перекласти як «крилоход».

== Історія ==
Перший відомий політ літака з людьми на крилах відбувся 14 січня 1911 року на показовому виступі в Англії, коли пасинки американського пілота [[Семюел Франклін Коді|Семюела Коді]] під час польоту стояли на нижніх крилах його біплана{{r|cody}}.

Але широкий розвиток такої акробатики почався після [[Перша світова війна|Першої світової війни]] у рамках розвитку тодішніх специфічних [[Авіаційне шоу|авіашоу]], що мали назву «барнстормінг» або «[[летючий цирк]]». Цьому сприяли два фактори. Після війни зі [[Збройні сили США|Збройних сил США]] було звільнено велику кількість пілотів і розпродано значний надлишок літаків, особливо біпланів [[Curtiss JN-4]] (так звані «Дженні»), що під час війни широко використовувалися для [[Навчально-тренувальний літак|навчання пілотів]]. Ці літаки, ціна яких при закупівлі становила 5000 [[Долар США|доларів]], після війни продавали всього за 200 доларів. Тому багато пілотів придбали власні літаки і почали заробляти на життя за допомогою таких шоу. До того ж, у той час ще не існувало законів, що регламентували б правила безпеки при польотах{{r|spiegel}}.

Виконувати трюки на крилах першим почав американець [[Ормер Локлір]]{{r|hist}}. Ще у 1918 році, будучи пілотом-студентом на аеродромі {{iw|Баррон-Філд||en|Barron Field}}, [[Техас]], він неодноразово спускався у польоті на нижнє крило своєї «Дженні», щоб вирішити ті чи інші технічні проблеми. Завдяки захопленій реакції глядачів, які ніколи не бачили таких ризикованих вчинків, Локлір та інші пілоти почали розробляти подальші трюки.

Вперше Локлір вийшов на крило свого літака під час екзамену. Він мав зрозуміти та виконати наказ, який йому передавали світловими сигналами з землі, але не міг чітко роздивитися повідомлення, тому що кожух двигуна літака та крило закривали йому огляд. Він попросив інструктора, що сидів на місці другого пілота, вести літак, а сам виліз на крило і звідти прочитав повідомлення. Іспит він склав, попри незадоволення інструктора. Після цього Локлір кілька разів виконував з крила дрібний ремонт літака у польоті — наприклад, прикріплював на місце відірвану кришку радіатора чи лагодив [[Свічка запалювання|свічку запалювання]]. За ці витівки його ніяк не покарали — навпаки, командир заохочував Локліра до подібного, оскільки такі трюки підвищували [[морально-психологічний стан]] його колег, які боялися польотів на не дуже надійних «Дженні». Коли інші пілоти почали спостерігати за виступами Локліра, деякі з них почали розробляти власні трюки. В результаті мистецтво ходьби на крилах отримало розвиток{{r|cent}}.

[[Файл:Stuntmen.ogv | thumb | left | Трюки у польоті бували вельми різноманітними (відео).]]

Американські [[Летючий цирк|летючі цирки]]-барнстормери 1920-х років з часом пропонували все більш видовищні шоу, які більше не обмежувалася простим ходінням по крилах. Зокрема, акробати демонстрували [[Стійка на руках|стійки на руках]] на крилі або висіння на [[Мотузкова драбина|мотузковій драбині]], тримаючись за неї зубами, пересадку на швидкості з автомобіля (моторного човна, потяга) на літак, що летів низько над землею (або на підвішену під ним мотузкову драбину), стрибок з літака на літак на висоті тощо.

Трюки у польоті бували вельми різноманітними: [[Ґледіс Рой]], наприклад, на верхньому крилі біплана танцювала [[Чарльстон (танець)|чарльстон]] і грала у [[теніс]], а [[Ґледіс Інґл]] з запасним колесом на спині перебиралася з одного літака на інший, спускалася до шасі й міняла колесо. Пізніше, у 1931 році, стаття в журналі «Popular Aviation» про крилоходіння обґрунтовувала практичний аспект уміння виконувати такі трюки на випадок необхідності термінового технічного обслуговування у польоті.

Застосовувалося і «випадкове» падіння з літака, що закінчувалося відкриттям [[парашут]]а в останню хвилину. [[Чарльз Ліндберг]] виконував подвійний стрибок з парашутом — при [[Стрибок з парашутом|стрибку]] перший розкритий парашут нібито випадково відривався, і коли глядачі вже думали, що акробат загине, він відкривав запасний{{r|cent}}.

[[Файл:Team_Guinot_wingwalker.jpg | thumb | [[AeroSuperBatics|Team Guinot]] на авіашоу {{iw|Flying Legends|||}} у [[Даксфорд]]і, 2008 рік.]]

Трюки на крилах вважалася екстремальною формою барнстормінгу, і каскадери регулярно намагалися перевершити один одного. Вони визнали (точніше, гордо проголосили), що сенс їхнього мистецтва полягає в отриманні грошей від глядачів, які прагнуть побачити, як хтось піддає себе смертельному ризику{{r|hist}}{{r|cent}}.

Коли стався [[Біржовий крах|крах фондового ринку]] 1929 року, багато відомих летючих цирків, таких як Летючий цирк {{iw|Айван Ґейтс|Ґейтса|en|Ivan R. Gates}}, припинили свою діяльність{{r|hist}}. У 1936 році вінг-вокінг фактично припинили показувати на авіаційних виставах, оскільки уряд США з огляду на часті [[Зіткнення із землею в керованому польоті|інциденти]] заборонив польоти на висоті нижче за 460 м (1500 [[фут]]ів), а з більшої відстані глядачам було важко роздивитися, що робить акробат{{r|cent}}.

Втім, повністю це мистецтво не зникло, хоча й було значно обмежено правилами безпеки. У 1970-х роках для каскадерів були висунуті вимоги використовувати страховку у вигляді прикріплення до спеціальної штанги у центрі верхнього крила (див. ілюстрацію).

Вінг-вокінг продовжує практикуватися різними виконавцями й сьогодні{{r|airspace}}. 14 листопада 1981 року під час заходу, організованого Мартіном Кайдіном, дев'ятнадцять парашутистів встановили неофіційний [[світовий рекорд]], стоячи на лівому крилі літака [[Junkers Ju 52]] під час польоту.

== Знамениті «крилоходи» ==
Серед багатьох вінг-вокерів, які стали популярними, слід відзначити таких як {{iw|Тіні Бродвік||en|Tiny Broadwick}}, [[Ґледіс Інґл]], Едді Енджел, Вірджинія Енджел, Мейм Карсон, Клайд Пенгборн, Ліліан Боєр, Джек Шек, Ел Вілсон, Фронті Ніколс, Спайдер Метлок, [[Ґледіс Рой]], Айван Енгер, Джессі Вудс, Бонні Роу та Мейбл Коді (племінниця [[Баффало Білл|Вільяма Коді]], не є родичкою Семлела Коді).

[[Чарльз Ліндберг]], чия льотна кар'єра почалася з ходьби на крилах, був добре відомий своїми трюками з парашутами. Перша афроамериканка, яка отримала міжнародну ліцензію пілота, [[Бессі Коулман|Елізабет Коулман]], також займалася парашутними трюками{{r|cent}}. Ще однією успішною жінкою в цій професії була {{iw|Ліліан Бойєр||en|Lillian Boyer}}, яка здійснила сотні виступів з трюками на крилах, пересадками з автомобіля на літак і стрибками з парашутом{{r|ford}}.

{{iw|Елрі Борге Джеппесен||en|Elrey Borge Jeppesen}}, який пізніше став відомий розробленими ним аеронавігаційними посібниками та картами, в 1925 році у віці 18 років приєднався до летючого цирку {{iw|Текс Ранкін|Текса Ранкіна|en|Tex Rankin}} та виконував, серед іншого, трюки на крилах{{r|boeing}}{{r|ajournals}}.

== Примітки ==
{{reflist|
<ref name = airspace>
{{cite web
 | url = http://www.airspacemag.com/flight-today/16224642.html
 | author = Debbie Gary
 | title = My Wingwalker
 | publisher = Air & Space/Smithsonian
 | date = 2008
 | lang = en
 | url-status = dead
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20080322213446/http://www.airspacemag.com/flight-today/16224642.html
 | archive-date = 22 березня 2008
}}</ref>

<ref name = ajournals>
{{cite web
 | url = http://airportjournals.com/Display.cfm?varID=0702007
 | author = Cary Baird
 | title = New Book Marks Jeppesen’s 100th Birthday
 | publisher = Airport Journals
 | date = лютий 2007
 | lang = en
 | access-date =
 | url-status = dead
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20120627082136/http://airportjournals.com/Display.cfm?varID=0702007
 | archive-date = 27 червня 2012
}}</ref>

<ref name = boeing>
{{cite journal
 | url = http://www.boeing.com/news/frontiers/archive/2005/august/i_history.html
 | author = Eve Dumovich
 | title = The early adventures of Captain Jepp
 | journal = Boeing Frontiers
 | year = 2005
 | volume = 4
 | issue = 4
 | lang = en
 | url-status = dead
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20231104170047/http://www.boeing.com/news/frontiers/archive/2005/august/i_history.html
 | archive-date = 04 листопада 2023
}}</ref>

<ref name = cent>
{{cite web
 | url = https://www.centennialofflight.net/essay/Explorers_Record_Setters_and_Daredevils/wingwalkers/EX13.htm
 | title = Wing Walkers
 | publisher = {{iw|Centennial of Flight Commission|||}}
 | lang = en
 | access-date = 06 січня 2025
 | url-status = live
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20140220020916/https://www.centennialofflight.net/essay/Explorers_Record_Setters_and_Daredevils/wingwalkers/EX13.htm
 | archive-date = 20 лютого 2014
}}</ref>

<ref name = cody>
{{cite book
 | author = Peter Reese
 | title = The Flying Cowboy
 | publisher = {{iw|The History Press|||}}
 | year = 2008
 | page = 165
 | lang = en
 | isbn = 9780752436593
}}</ref>

<ref name = ford>
{{cite web
 | url = https://www.thehenryford.org/explore/blog/lillian-boyer
 | title = Empress of the Air
 | publisher = The Henry Ford Museum
 | date = 16 вересня 2014
 | lang = en
 | url-status = dead
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20240721071741/https://www.thehenryford.org/explore/blog/lillian-boyer
 | archive-date = 21 липня 2024
}}</ref>

<ref name = hist>
{{cite web
 | url = http://www.silverwingswingwalking.com/resource_zone.html
 | title = Wingwalking history
 | publisher = Silver Wings Wingwalking
 | lang = en
 | access-date = 07 січня 2025
 | url-status = live
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20070901011821/http://www.silverwingswingwalking.com/resource_zone.html
 | archive-date = 01 вересня 2007
}}</ref>

<ref name = spiegel>
{{cite web
 | url = https://www.spiegel.de/geschichte/luftbetankung-in-los-angeles-1921-warum-ein-mann-im-himmel-umstieg-a-5e0ea2e7-7ec7-464a-9968-2856a2348b24
 | title = Fliegender Wechsel – warum ein Mann im Himmel umstieg
 | publisher = [[Шпіґель|Der Spiegel]]
 | date = 15 березня 2021
 | lang = de
 | access-date = 07 січня 2025
 | url-status = live
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20211127143003/https://www.spiegel.de/geschichte/luftbetankung-in-los-angeles-1921-warum-ein-mann-im-himmel-umstieg-a-5e0ea2e7-7ec7-464a-9968-2856a2348b24
 | archive-date = 27 листопада 2021
}}</ref>
}}

[[Категорія:Авіасалони]]
[[Категорія:Авіаційний спорт]]
[[Категорія:Екстремальні види спорту]]
[[Категорія:Каскадери]]
[[Категорія:Сценічне мистецтво]]


text:
# Церадз-Дольни
Церадз-Дольни (пол. Ceradz Dolny) — село в Польщі, у гміні Душники Шамотульського повіту Великопольського воєводства.
Населення — 354 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Познанського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 176     | 38                 | 128              | 10                   |
| Жінки    | 178     | 42                 | 115              | 21                   |
| Разом    | 354     | 80                 | 243              | 31                   |

wikiname: ukwiki

title: Церадз-Дольни

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Церадз-Дольни
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Ceradz Dolny}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Великопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Шамотульський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Душники (гміна){{!}}Душники
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 354
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 61
|поштовий індекс        = 64-553 <br />(poczta: [[Grzebienisko]])
|автомобільний код      = PSZ
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0583020
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Церадз-Дольни''' ({{lang-pl|Ceradz Dolny}}) — село в Польщі, у [[Душники (гміна)|гміні Душники]] [[Шамотульський повіт|Шамотульського повіту]] [[Великопольське воєводство|Великопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:354}} {{МНОЖИНА:354|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Познанське воєводство (1975—1998)|Познанського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=176 |ЧолПре=38 |ЧолПрац=128 |ЧолПост=10
|Жін=178 |ЖінПре=42 |ЖінПрац=115 |ЖінПост=21
|Разом=354 |РазомПре=80 |РазомПрац=243 |РазомПост=31
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Душники}}

[[Категорія:Села Шамотульського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Великопольське воєводство

Повіт: Шамотульський повіт

Гміна: Душники

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Поштовий індекс: 64-553 · (poczta: Grzebienisko)

Автомобільний код: PSZ

OSM: ↑2370220 ·R (Ґміна Душники)


text:
# Маковщизна (Підляське воєводство)
Маковщизна (пол. Makowszczyzna) — село в Польщі, у гміні Віжайни Сувальського повіту Підляського воєводства.
Населення — 50 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Сувальського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 24      | 3                  | 18               | 3                    |
| Жінки    | 26      | 7                  | 14               | 5                    |
| Разом    | 50      | 10                 | 32               | 8                    |

title: Маковщизна (Підляське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Маковщизна
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Makowszczyzna}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Підляське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Сувальський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Віжайни (гміна){{!}}Віжайни
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 50
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 87
|поштовий індекс        = 16-407
|автомобільний код      = BSU
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0771973
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Маковщизна''' ({{lang-pl|Makowszczyzna}}) — село в Польщі, у [[Віжайни (гміна)|гміні Віжайни]] [[Сувальський повіт|Сувальського повіту]] [[Підляське воєводство|Підляського воєводства]].
Населення — {{formatnum:50}} {{МНОЖИНА:50|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Сувальське воєводство|Сувальського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=24 |ЧолПре=3 |ЧолПрац=18 |ЧолПост=3
|Жін=26 |ЖінПре=7 |ЖінПрац=14 |ЖінПост=5
|Разом=50 |РазомПре=10 |РазомПрац=32 |РазомПост=8
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Віжайни}}

[[Категорія:Села Сувальського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Підляське воєводство

Повіт: Сувальський повіт

Гміна: Віжайни

Автомобільний код: BSU

OSM: ↑2589361 ·R (Ґміна Віжайни)


text:
# Парламентські вибори у Франції 2024
Перший тур позачергових парламентських виборів у Франції пройшов 30 червня 2024 року, другий тур відбувся 7 липня. Вибори були призначені в червні 2024 року, коли президент країни Емманюель Макрон розпустив Національні збори у зв'язку з виборами до Європарламенту, на яких французькі ультраправі випередили правлячу коаліцію.
У першому турі ультраправа партія «Національне об'єднання» Марін Ле Пен та її союзники набрали понад 33 % голосів та отримали 39 місць у парламенті. Загалом у першому турі було обрано 76 депутатів. У другий тур вийшло 444 кандидати від «Національного об'єднання» та союзників, 415 кандидатів від лівого «Нового народного фронту», 321 кандидат від ліберальної коаліції «Разом за Республіку», яка підтримує президента Емманюеля Макрона, 88 кандидатів від партії «Республіканці» або інших правих (за класифікацією газети «Le Monde»). Таким чином, крім округів, де у другий тур вийшло по два кандидати, у 306 округах у другий тур вийшло по три кандидати, а у п'яти — по чотири. Після добровільної відмови в участі 134 лівих та 82 ліберальних кандидатів, другий тур із трьома кандидатами пройшов у 89 округах, а з чотирма — у двох.
Другий тур показав несподівані результати: хоча жодна з коаліцій не набрала абсолютної більшості, ліві кандидати «Нового народного фронту» (ННФ) набрали відносну більшість мандатів, друге місце посіла ліберальна коаліція «Разом за Республіку», а партія «Національне об'єднання» опинилася лише на третьому місці за числом місць. Прем'єр-міністр Габріель Атталь оголосив, що йде з посади з 8 липня, проте президент Емманюель Макрон відхилив прохання про відставку.
Післявиборчі переговори лідерів ННФ та їхніх союзників щодо узгодження кандидата на посаду нового прем'єр-міністра затягнулись до 23 липня, коли вдалось домовитись щодо кандидатури Люсі Касте, проте президент Макрон відмовився призначати її, чере що в ННФ оголосили, що вони не братимуть участі в подальших переговорах з Макроном, якщо це не буде «обговорення формування уряду». 5 вересня Макрон призначив Мішеля Барньє з партії Республіканці новим прем'єр-міністром Франції.

## Результати
|                                                |                             |            |            |            |            |            |            |              |      |  |  |  |  |  |
| Партії і коаліції                              | Партії і коаліції           | Перший тур | Перший тур | Перший тур | Другий тур | Другий тур | Другий тур | Всього місць | +/–  |  |  |  |  |  |
| Партії і коаліції                              | Партії і коаліції           | Голосів    | %          | Місць      | Голосів    | %          | Місць      | Всього місць | +/–  |  |  |  |  |  |
|                                                | Новий народний фронт        | 8 995 226  | 28,06      | 32         | 7 005 503  | 25,68      | 146        | 178          | ▲47  |  |  |  |  |  |
|                                                | Разом за Республіку         | 6 425 707  | 20,04      | 2          | 6 314 523  | 23,15      | 148        | 150          | ▼95  |  |  |  |  |  |
|                                                | Національне об'єднання      | 9 379 092  | 29,26      | 37         | 8 745 076  | 32,05      | 88         | 125          | ▲36  |  |  |  |  |  |
|                                                | Республіканці               | 2 106 166  | 6,57       | 1          | 1 474 722  | 5,41       | 38         | 39           | ▼25  |  |  |  |  |  |
|                                                | Різні праві                 | 1 154 785  | 3,60       | 2          | 980 547    | 3,59       | 25         | 27           | ▲17  |  |  |  |  |  |
|                                                | Союз крайніх правих         | 1 268 822  | 3,96       | 1          | 1 364 946  | 5,00       | 16         | 17           | нова |  |  |  |  |  |
|                                                | Різні ліві                  | 490 898    | 1,53       | 0          | 401 063    | 1,47       | 12         | 12           | ▼10  |  |  |  |  |  |
|                                                | Регіоналісти                | 310 727    | 0,97       | 0          | 288 201    | 1,06       | 9          | 9            | ▼1   |  |  |  |  |  |
|                                                | Різні центристи             | 391 423    | 1,22       | 0          | 177 164    | 0,65       | 6          | 6            | ▲2   |  |  |  |  |  |
|                                                | Екологи                     | 182 478    | 0,57       | 0          | 37 808     | 0,14       | 1          | 1            | ▲1   |  |  |  |  |  |
|                                                | Незалежні кандидати         | 142 871    | 0,45       | 0          | 38 025     | 0,14       | 1          | 1            | ▬0   |  |  |  |  |  |
|                                                | Різні ультраправі           | 59 679     | 0,19       | 1          | 23 216     | 0,09       | 0          | 1            | ▲1   |  |  |  |  |  |
|                                                | Різні ультраліві            | 366 594    | 1,14       | 0          |            |            |            |              | ▬0   |  |  |  |  |  |
|                                                | Реконкіста                  | 238 934    | 0,75       | 0          |            |            |            |              | ▬0   |  |  |  |  |  |
|                                                | Праві суверністи            | 90 094     | 0,28       | 0          | 18 672     | 0,07       | 0          | 0            | ▼1   |  |  |  |  |  |
|                                                | Радикальна партія лівих     | 12 434     | 0,04       | 0          |            |            |            |              | ▼1   |  |  |  |  |  |
| Загальна інформація                            |                             |            |            |            |            |            |            |              |      |  |  |  |  |  |
| Дійсних бюлетенів                              | Дійсних бюлетенів           | 32,057,946 | 97,41      | –          | 27 281 981 | 94,50      |            |              |      |  |  |  |  |  |
| Недійсних бюлетенів                            | Недійсних бюлетенів         | 267 803    | 0,81       | –          | 395 546    | 1,37       |            |              |      |  |  |  |  |  |
| Пустих бюлетенів                               | Пустих бюлетенів            | 582 908    | 1,77       | –          | 1 192 801  | 4,13       |            |              |      |  |  |  |  |  |
| Всього                                         | Всього                      | 32 908 657 | 100,00     | 76         | 28 870 430 | 100,00     | 501        | 577          | ▬    |  |  |  |  |  |
| Зареєстровано виборців/явка                    | Зареєстровано виборців/явка | 49 332 709 | 66,71      | –          | 43 328 539 | 66,63      | –          | –            | –    |  |  |  |  |  |
| Джерело: Міністерство внутрішніх справ Франції |                             |            |            |            |            |            |            |              |      |  |  |  |  |  |

title: Парламентські вибори у Франції 2024

wikitext:
{{Infobox election
| election_name     = Парламентські вибори у Франції 2024
| country           = Франція
| flag_year         =
| flag_image        =
| type              = parliamentary
| vote_type         = Popular
| ongoing           = no
| party_colour      =
| party_name        =
| previous_election = Парламентські вибори у Франції 2022
| previous_year     = 2022
| previous_mps      =
| election_date     = 30 червня 2024 (перший тур)
7 липня 2024 (другий тур)
| elected_mps       =
| next_election     =
| next_year         =
| next_mps          =
| votes_for_election=
| needed_votes      =
| seats_for_election= Всі 577 місць в [[Національні збори Франції|Національних зборах]]
| majority_seats    = 289
| opinion_polls     =
| turnout           = 66.71% ({{збільшення}}19.20 [[Відсотковий пункт|в.п.]]) (1-й тур)
 66.63 % ({{збільшення}}20.40 [[Відсотковий пункт|в.п.]]) (2-й тур)

| image1            = [[Файл:Logo Nouveau Front Populaire 2024.svg|100x100пкс]]
| colour1           = BB1840
| nominee1          =
| leader1           = ''Колективне керівництво''
| party1            = [[Новий народний фронт]]
| alliance1         =

| home_state1       =
| running_mate1     =
| electoral_vote1   =
| delegate_count1   =
| states_carried1   =

| leader_since1     =
| leaders_seat1     =
| last_election1    =
| seats_before1     = 131
| seats_needed1     =
| seats1            =
| seats_after1      = 178
| seat_change1      = {{збільшення}}49

| popular_vote1     =
| percentage1       =
| swing1            =

| image2            = [[Файл:Gabriel Attal, February 2023.jpg|100x100пкс]]
| colour2           = ffd600
| nominee2          =
| leader2           = [[Габріель Атталь]]
| party2            = [[Разом за Республіку]]
| alliance2         =

| home_state2       =
| running_mate2     =
| electoral_vote2   =
| delegate_count2   =
| states_carried2   =

| leader_since2     =
| leaders_seat2     =
| last_election2    =
| seats_before2     = 245
| seats_needed2     =
| seats2            =
| seats_after2      = 150
| seat_change2      = {{зменшення}} 95

| popular_vote2     =
| percentage2       =
| swing2            =

| image3            = [[Файл:Jordan Bardella - Strasbourg European Parliament September 2022 (Cropped).jpg|100x100пкс]]
| colour3           = 254671
| leader3           = [[Жордан Барделла]]
| party3            = [[Національне об'єднання (Франція)|Національне об'єднання]] та союзники
| alliance3         =

| leader_since3     =
| leaders_seat3     =
| last_election3    =
| seats_before3     = 89
| seats_needed3     =
| seats3            =
| seats_after3      = 142
| seat_change3      ={{збільшення}}53

| popular_vote3     =
| percentage3       =
| swing3            =

| poll1_date        =
| poll1_source      =
| poll1_nominee1    =
| poll1_party1      =
| poll1_nominee2    =
| poll1_party2      =
| poll2_date        =
| poll2_source      =
| poll2_nominee1    =
| poll2_party1      =
| poll2_nominee2    =
| poll2_party2      =

| 1blank = {{ordinal|1}} тур
| 2blank = {{ordinal|2}} тур
| 1data1            = 9 042 485
(28,21 %)
| 1data2            = 6 820 446
(21,28 %)
| 1data3            = 10 647 914
(33,21 %)
| 2data1            = 7 040 232
(25,81 %)
| 2data2            = 6 692 358
(24,53 %)
| 2data3            = 10 110 013
(37,06 %)

| map_image         = {{switcher|[[Файл:2024 French Legislative Election Results Map First Round.svg|300px]]|Результати голосування в першому турі|[[Файл:2024 French Legislative Election Results Map Second Round.svg|300px]]|Результати голосування в другому турі|[[Файл:Résultats_législatives_françaises_2024.svg|300px]]|Карта переможців за одномандатними округами|default=3}}|
| map_size          =
| map_alt           =
| map               =
| map_caption       =
{{flatlist|
{{Colorbox|#0d378a|border=darkgray}} [[Національне об'єднання (Франція)|Національне об'єднання]] і союзники
{{Colorbox|#e4032e|border=darkgray}} [[Новий народний фронт]]
{{Colorbox|#fed700|border=darkgray}} [[Громадяни разом (коаліція)|Разом за Республіку]]
{{Colorbox|#0444b3|border=darkgray}} [[Республіканці (Франція)|Республіканці]]

}}

| title = [[Прем'єр-міністр Франції|Прем'єр-міністр]]
| before_election = [[Габріель Атталь]]
| before_party = [[Разом за Республіку]]
| posttitle         =
| after_election    = [[Мішель Барньє]]
| after_party       = [[Республіканці (Франція)|Республіканці]]
}}

Перший тур '''позачергових парламентських виборів у Франції''' пройшов 30 червня 2024 року, другий тур відбувся 7 липня. Вибори були призначені в червні 2024 року, коли президент країни [[Емманюель Макрон]] розпустив [[Національні збори Франції|Національні збори]] у зв'язку з виборами до [[Європейський парламент|Європарламенту]], на яких французькі ультраправі випередили правлячу коаліцію.

У першому турі ультраправа партія «[[Національне об'єднання (Франція)|Національне об'єднання]]» [[Марін Ле Пен]] та її союзники набрали понад 33 % голосів та отримали 39 місць у парламенті. Загалом у першому турі було обрано 76 депутатів. У другий тур вийшло 444 кандидати від «Національного об'єднання» та союзників, 415 кандидатів від лівого «[[Новий народний фронт|Нового народного фронту]]», 321 кандидат від ліберальної коаліції «[[Разом за Республіку]]», яка підтримує президента [[Емманюель Макрон|Емманюеля Макрона]], 88 кандидатів від партії «[[Республіканці (Франція)|Республіканці]]» або інших правих (за класифікацією газети «[[Ле-Монд|Le Monde]]»)<ref>{{Cite news|url=https://www.lemonde.fr/les-decodeurs/article/2024/06/30/la-carte-des-resultats-des-legislatives-au-premier-tour-et-le-tableau-des-candidats-qualifies_6245574_4355771.html|title=La carte des résultats des législatives au premier tour et le tableau des candidats qualifiés|date=2024-06-30|publisher=[[Le Monde]]|access-date=2024-07-07}}</ref>. Таким чином, крім округів, де у другий тур вийшло по два кандидати, у 306 округах у другий тур вийшло по три кандидати, а у п'яти — по чотири. Після добровільної відмови в участі 134 лівих та 82 ліберальних кандидатів, другий тур із трьома кандидатами пройшов у 89 округах, а з чотирма — у двох<ref name="LMwithdrawals">{{Cite news|url=https://www.lemonde.fr/les-decodeurs/article/2024/07/02/legislatives-2024-pour-faire-barrage-au-rn-195-candidats-et-candidates-se-sont-deja-desistes-suivez-le-decompte-en-temps-reel_6245837_4355771.html|title=Législatives 2024 : y a-t-il une triangulaire dans votre circonscription ? Retrouvez la liste officielle des candidatures pour le second tour|date=2024-07-01|publisher=Le Monde|access-date=2024-07-07}}</ref>.

Другий тур показав несподівані результати: хоча жодна з коаліцій не набрала абсолютної більшості, ліві кандидати «Нового народного фронту» (ННФ) набрали відносну більшість мандатів, друге місце посіла ліберальна коаліція «Разом за Республіку», а партія «Національне об'єднання» опинилася лише на третьому місці за числом місць<ref name="estIpsos">{{Cite web|url=https://www.ipsos.com/fr-fr/legislatives-2024/second-tour-le-direct|title=Second tour : le direct|date=7 липня 2024|publisher=Ipsos France|access-date=7 липня 2024}}</ref><ref name="estElabe">{{Cite web|url=https://elabe.fr/wp-content/uploads/2024/07/elabe-bfmtv-estimation-2nd-tour-elections-legislatives-2024.pdf|title=ELECTIONS LEGISLATIVES 2nd TOUR – 7 juillet 2024|date=7 липня 2024|publisher=Elabe|access-date=7 липня 2024}}</ref><ref name="estElabe" />. Прем'єр-міністр [[Габріель Атталь]] оголосив, що йде з посади з 8 липня, проте президент [[Емманюель Макрон]] відхилив прохання про відставку<ref>{{Cite web|url=https://www.france24.com/en/france/20240707-france-votes-in-second-round-of-legislative-election-macron-national-rally-far-right|title=🔴Live: French PM Attal to resign after leftist alliance trounces Macron's ruling party|date=2024-07-07|website=France 24|language=en|access-date=2024-07-07}}</ref><ref>{{cite web|url=https://www.reuters.com/world/europe/french-pm-attal-offers-resignation-up-macron-decide-2024-07-08/|title=France's Macron asks Attal to stay on as prime minister for now|author=|date=2024-07-08|publisher=Reuters|accessdate=2024-07-08|work=|lang=en}}</ref>.

Післявиборчі переговори лідерів [[Новий народний фронт|ННФ]] та їхніх союзників щодо узгодження кандидата на посаду нового прем'єр-міністра затягнулись до 23 липня, коли вдалось домовитись щодо кандидатури {{li|Люсі Касте|Q=Q47259175}}, проте президент Макрон відмовився призначати її, чере що в ННФ оголосили, що вони не братимуть участі в подальших переговорах з Макроном, якщо це не буде «обговорення формування уряду»<ref>{{Cite news|url=https://www.theguardian.com/world/article/2024/aug/26/chaos-in-france-after-macron-refuses-to-name-prime-minister-from-leftwing-coalition|title=Chaos in France after Macron refuses to name prime minister from leftwing coalition|last=Willsher|first=Kim|date=26 серпня 2024|language=en-GB|work=The Guardian|issn=0261-3077|access-date=27 серпня 2024}}</ref>. 5 вересня Макрон призначив [[Мішель Барньє|Мішеля Барньє]] з партії [[Республіканці (Франція)|Республіканці]] новим прем'єр-міністром Франції<ref>{{Cite web|url=https://www.ukrinform.ua/rubric-world/3902465-makron-priznaciv-barne-premerom-i-doruciv-formuvati-urad.html|title=Макрон призначив Барньє прем’єром і доручив формувати уряд|date=2024-09-05|website=www.ukrinform.ua|language=uk|access-date=2024-09-07}}</ref>.

== Опитування суспільної думки ==
[[Файл:Opinion polls French legislative 2024.svg|center|thumb|650x1000px|Середня крива опитувань:
{{flatlist|
{{Color box|#fed700|border=darkgray}} [[Разом за Республіку]] (ENS),
{{Color box|#e4032e|border=darkgray}} [[Новий народний фронт]] (NFP),
{{Color box|#0d378a|border=darkgray}} [[Національне об'єднання (Франція)|Національне об'єднання]] (RN),
{{Color box|#0444b3|border=darkgray}} [[Республіканці (Франція)|Республіканці]] (LR),
{{Color box|#100166|border=darkgray}} {{li|Реконкіста (політична партія)|Реконкіста|Q109932430}} (REC),

{{Color box|#ffc1c1|border=darkgray}} [[Divers gauche|Різні ліві]] (DVG),
{{Color box|#78ff78|border=darkgray}} [[Екологи (партія)|Екологи]] (ECO),
{{Color box|#aec2fd|border=darkgray}} {{li|Divers droite|Різні праві|Q1230558}} (DVD),
{{Color box|#fcdaa9|border=darkgray}} {{li|Divers centre|Різні центристи|Q3032227}} (DVC),
{{Color box|#bc0000|border=darkgray}} [[Ультраліві]] (EXG),
{{Color box|#803dc1|border=darkgray}} {{li|Праві суверністи (Франція)|Праві суверністи|Q113835267}} (DSV).
}}]]

== Результати ==

{| class=wikitable style=text-align:right
|colspan=15 align=center|[[Файл:2024_French_Parliamentary_Election_Seats.svg|посилання=https://ru.wikipedia.org/wiki/Файл:2024_French_Parliamentary_Election_Seats.svg]]
|-
!colspan=2 rowspan=2|Партії і коаліції
!colspan=3|Перший тур
!colspan=3|Другий тур
!rowspan=2|Всього місць
!rowspan=2|+/–
|-
!Голосів
!%
!Місць
!Голосів
!%
!Місць
|-
| bgcolor="#BB1840" | || align="left" |[[Новий народний фронт]]||8 995 226||28,06||32|| 7 005 503|| 25,68|| 146|| '''178'''||{{збільшення}}47
|-
| bgcolor="#ffd600" | || align="left" |[[Разом за Республіку]]||6 425 707||20,04||2|| 6 314 523|| 23,15|| 148|| '''150'''||{{зменшення}}95
|-
| bgcolor="#254671" | || align="left" |[[Національне об'єднання (Франція)|Національне об'єднання]]|| 9 379 092 || 29,26 || 37 || 8 745 076|| 32,05|| 88|| '''125'''||{{збільшення}}36
|-
|bgcolor=#0043b0| ||align=left|[[Республіканці (Франція)|Республіканці]]||2 106 166||6,57||1|| 1 474 722|| 5,41|| 38|| '''39'''||{{зменшення}}25
|-
| bgcolor="#adc1fd" | || align="left" |{{li|Divers droite|Різні праві|Q1230558}}||1 154 785||3,60||2|| 980 547|| 3,59|| 25|| '''27'''||{{збільшення}}17
|-
| bgcolor="#404040" | || align="left" |{{li|Союз крайніх правих (Франція)|Союз крайніх правих|Q127038776}}<ref>Члени партії «[[Республіканці (Франція)|Республіканці]]» в союзі з «[[Національне об'єднання (Франція)|Національним об'єднанням]]»</ref>||1 268 822||3,96||1|| 1 364 946|| 5,00|| 16|| '''17'''||''нова''
|-
|bgcolor=#ffc0c0| ||align=left|[[Divers gauche|Різні ліві]]||490 898||1,53||0|| 401 063|| 1,47|| 12|| '''12'''||{{зменшення}}10
|-
| bgcolor="#dddd00" | || align="left" |[[Регіоналізм|Регіоналісти]]||310 727||0,97||0|| 288 201|| 1,06|| 9|| '''9'''||{{зменшення}}1
|-
| bgcolor="#fcdaa8" | || align="left" |{{li|Divers centre|Різні центристи|Q3032227}}||391 423||1,22||0|| 177 164|| 0,65|| 6|| '''6'''||{{збільшення}}2
|-
| bgcolor="#8fbc8f" | || align="left" |[[Екологи (партія)|Екологи]]||182 478||0,57||0|| 37 808|| 0,14|| 1|| 1||{{збільшення}}1
|-
| bgcolor="#cecece" | || align="left" |[[Незалежний політик|Незалежні кандидати]]||142 871 ||0,45||0|| 38 025|| 0,14|| 1|| 1||{{Стабільно}}0
|-
| bgcolor="#404040" | || align="left" |{{li|Ультраправі у Франції|Різні ультраправі|Q3062653}}||59 679||0,19||1|| 23 216|| 0,09|| 0|| 1||{{збільшення}}1
|-
| bgcolor="#b22222" | || align="left" |Різні [[ультраліві]]||366 594||1,14||0|| colspan="4" | ||{{Стабільно}}0
|-
| bgcolor="#170066" | || align="left" |{{li|Реконкіста (політична партія)|Реконкіста|Q109932430}}||238 934||0,75||0|| colspan="4" | ||{{Стабільно}}0
|-
|bgcolor=#40437D| ||align=left|{{li|Праві суверністи (Франція)|Праві суверністи|Q113835267}}||90 094||0,28||0|| 18 672|| 0,07|| 0|| 0||{{зменшення}}1
|-
| bgcolor="#FCC820" | || align="left" |[[Радикальна партія лівих]]||12 434||0,04||0|| colspan="4" | ||{{зменшення}}1
|-
|align=center colspan=12|'''Загальна інформація'''
|-
|align=left colspan=2|Дійсних бюлетенів||32,057,946||97,41||–|| 27 281 981|| 94,50|| || ||
|-
|align=left colspan=2|Недійсних бюлетенів||267 803||0,81||–|| 395 546|| 1,37|| || ||
|-
|align=left colspan=2|Пустих бюлетенів||582 908||1,77||–|| 1 192 801|| 4,13|| || ||
|-
|align=left colspan=2|'''Всього'''||'''32 908 657'''||'''100,00'''||'''76'''|| '''28 870 430'''||'''100,00'''||'''501'''||'''577'''||{{Стабільно}}
|-
|align=left colspan=2|Зареєстровано виборців/явка||49 332 709||66,71||–||43 328 539|| 66,63||–||–||–
|-
|align=left colspan=12|Джерело: [https://www.resultats-elections.interieur.gouv.fr/legislatives2024/ensemble_geographique/index.html Міністерство внутрішніх справ Франції]
|}

== Див. також ==
* [[Вибори у Франції]]

== Примітки ==
{{примітки}}

{{Вибори у Франції}}
[[Категорія:Парламентські вибори у Франції]]
[[Категорія:2024 у Франції]]

title: Парламентські вибори у Франції 2024

30 червня 2024 (перший тур) · 7 липня 2024 (другий тур)

title: Всі 577 місць в Національних зборах · Необхідно 289 місць для більшості

Голова: Колективне керівництво · Габріель Атталь · Жордан Барделла

Партія: Новий народний фронт · Разом за Республіку · Національне об'єднання та союзники

Національне об'єднання і союзники · Новий народний фронт · Разом за Республіку · Республіканці ·

Обраний Прем'єр-міністр · Мішель Барньє · Республіканці


text:
# Кропивна (Золотоніський район)
Кропи́вна — село в Україні, у Золотоніському районі Черкаської області. Входить до складу Золотоніської міської громади. На гербі зображена кропива водяна, тому він є промовистим.
За Гетьманщини була сотеним і полковим центром та мала статус містечка.

## Географія
Село розташоване на річці Кропивна за 11 км на південний схід від районного центру — міста Золотоноша та за 9 км від залізничної станції Золотоноша.

## Символіка
Герб та прапор села Кропивна були затверджені 22.09. 2023 року на сесії № 34-4/VIII Золотоніської міської ради.

### Герб
У лазуровому полі над срібною хвилястою базою, обтяженою двома зеленими стеблами кропиви водяної (Geratophyllum demersum L.), з'єднаних кінцями й вигнутих відповідно базі, у главі срібна увігнута фортечна стіна у вигляді палісаду із воротами, між двома баштами з чорними бійницями, що супроводжується унизу червленим серцем, тонко облямованим сріблом, над золотим лапчатим хрестом.
Щит увінчаний червленою мурованою сріблом короною з двома зубцями. Під щитом хрестоподібно покладені золоті булава та пірнач, які оповиті срібною стрічкою з написом на ній унизу лазуровими буквами «КРОПИВНА».

### Прапор
Прямокутне лазурово-біле полотнище з співвідношенням ширини до довжини 2:3, з розповсюдженням на всю його поверхню композиції щита герба села Кропивна та Кропивнянського старостинського округу, що відтворює композицію фігур герба, виконану лазуровим, білим, червоним, жовтим та зеленим кольорами. Зворотна сторона полотнища дзеркально відтворює лицьову.

## Історія
Перші документальні згадки про село датуються 1615 роком у «Люстрації королівських маєтностей». Кропивна ввійшла в історію як славне козацьке полкове містечко.
Ще у 1630-х роках Кропивна стала центром створеної Кропивнянської сотні у складі Переяславського полку. У 1648 році сотня стала основою для формування окремого Кропивнянського полку, що складався із 14 сотень і нараховував 2013 козаків.
Під час Визвольної війни 1648—1657 років Кропивна перейшла під контроль гетьманського уряду. Кропивнянські козаки брали участь на боці Франції в 1646 році у відбитті в іспанців фортеці Дюнкерк.
Кропивна мала власний герб, відомий з початку 1771 року: у щиті увінчане короною серце, під яким хрест. Кропивнянські полковник Филон Джалалій і осавул Нестор Морозенко були вірними побратимами Богдана Хмельницького та відіграли важливу роль в історії України. Під час франко-російської війни тут було сформовано 4-й козацький полк.
На 1779 році Мистечко Кропивна мала 3 церкви:Преображенську, Благовіщенську та Успенську
З ліквідацією сотенного устрою містечко Кропивна перейшло до складу Золотоніського повіту Київського намісництва.
За описом Київського намісництва 1781 року в Кропивні було 380 хат. За описом 1787 року в містечку проживала 1031 душа. Було у володінні різного звання «казених людей», козаків і власників: таємного радника, сенатора Миколи Неплюєва, колезького асесора Івана Андрієвського-Синєокова, осавула полкового Афанасія Левицького .
Село є на мапі 1787 року.
У XIX столітті Кропивна — центр Кропивянської волості Золотоніського повіту Полтавської губернії.
У 1842 році у Кропивні відкрито земську школу. Станом на 1885 рік було 2 020 мешканців, 380 господарств, базар, чотири ярмарки, 16 вітряків, водяний млин, дві олійниці, кузня.
З радянською колективізацією, у 1928 році на території села створено три колгоспи.
У роки німецько-радянської війни на фронтах загинуло 249 кропивнян, на честь яких встановлено обеліск Слави. З села в Німеччину було вивезено 206 осіб. 167 кропивнян нагороджено бойовими орденами і медалями. 25 вересня 1943 року Кропивну відвойовано у нацистів.
1950 року колгоспи об'єднали в одне господарство «Зоря комунізму», головою якого було обрано Приходька Михайла Івановича.
Станом на 1972 рік в селі мешкало 1 782 громадяни. Працював колгосп імені Жданова, який мав в користуванні 4,3 тисяч га сільськогосподарських угідь, у тому числі 3,9 га орної землі. Господарство вирощувало зернові культури, було розвинуте тваринництво, працювали 2 млини, цегельня, лісопильня. На той час у селі діяли середня школа, клуб на 300 місць. бібліотека з фондом 6,8 тисяч книг, фельдшерсько-акушерський пункт, пологовий будинок, 3 дитячих ясел, 3 крамниці, відділення зв'язку.

## Населення
Населення — 1261 чоловік (на 2001 рік).

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова            | Кількість | Відсоток |
| --------------- | --------- | -------- |
| українська      | 1223      | 96.99%   |
| російська       | 31        | 2.46%    |
| білоруська      | 5         | 0.40%    |
| інші/не вказали | 2         | 0.15%    |
| Усього          | 1261      | 100%     |

## Сучасність
Нині в селі розташовані два сільськогосподарські підприємства: ТОВ «Кропивна» та СВК «Струмок», у користуванні яких — 3 964 га орної землі. Функціонує Кропивнянська спеціалізована ЗОШ з поглибленим вивченням окремих предметів, у якій навчається понад 200 дітей. Відкрито Дитячий будинок для дітей шкільного віку, де проживають діти-сироти та діти, позбавлених батьківського піклування.
Кропивна має Будинок культури, сільську бібліотеку, фельдшерсько-акушерський пункт, дитячий садок, заклади торгівлі різних форм власності, відділення зв'язку та Ощадного банку України. Село телефонізовано, радіофіковано, газифіковано. Діє сільська церква, релігійна громада православної церкви.

## Відомі люди
У селі народились:
- Шульга Ілля Максимович (1878—1938) — маляр-реаліст.

Поховані:
- Макаревич Дмитро Анатолійович (1997—2022) — старший солдат Державної прикордонної служби України, учасник російсько-української війни.

title: Кропивна (Золотоніський район)

wikitext:
{{Село
 | назва      = Кропивна
 | область     = [[Черкаська область]]
 | район      = [[Золотоніський район]]
 | рада      = Золотоніська міська рада
 | код КОАТУУ   = 7121586601
 | зображення      = Кропивна (Золотоніський район).jpg
 | зображення_підпис = Кропивна (1920-ті роки).jpg
 | розташування  =
 | mapx      =224
 | mapy      =203
 | перша згадка =[[1615 в Україні|1615]] рік
 | населення    = 1261 (на [[2001]] рік)
 | територія    =
 | ref-територія  =
 | площа      =
 | ref-площа    =
 | щільність    =
 | поштовий індекс = 19763
 | телефонний код = 4737
 | координати   = {{coord|49|37|59|N|32|9|27|E|scale:30000_region:UA|display=inline,title}}
   | lat_deg = 49 || lat_min = 37 || lat_sec = 59
   | lon_deg = 32 || lon_min = 9 || lon_sec = 27
 | висота     = 117
 | ref-висота   =
 | водойма     =[[річка]] [[Кропивна (річка)|Кропивна]]
 | адреса     = м. Золотоноша
 | сільський голова=
 | облікова картка =[http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=02.01.2009&rf7571=37711 село на сайті ВРУ]
 | прапор     =Kropyvna cher prapor.png
 | герб      =Kropyvna cher gerb.png
 | відстань о   =22,7 (фізична) км<ref>[http://maps.vlasenko.net/?y=49.63314&x=32.17604 maps.vlasenko.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071023014559/http://maps.vlasenko.net/?y=49.63314&x=32.17604 |date=23 жовтня 2007 }}{{ref-ru}}</ref><br/>35 (автошляхами)
 | ref-відстань о =
 | відстань р   =11
 | ref-відстань р =
 | станція     =Золотоноша
 | відстань ст   =9
 |громада=[[Золотоніська міська громада]]}}{{Otheruses|Кропивна}}
[[Файл:Річка Кропи́вна в с. Кропивна.jpg|альт=Річка Кропи́вна  в с. Кропивна|міні|296x296пкс|Річка Кропи́вна  в с. Кропивна]]
'''Кропи́вна''' — [[село]] в Україні, у [[Золотоніський район|Золотоніському районі]] [[Черкаська область|Черкаської області]]. Входить до складу [[Золотоніська міська громада|Золотоніської міської громади]]. На гербі зображена [[Кушир занурений|кропива водяна]]<ref>[https://www.facebook.com/photo/?fbid=2121306438207470&set=pcb.2353907064804077 Символіка села Кропивна]</ref>, тому він є [[промовистий герб|промовистим]].

За [[Гетьманщина|Гетьманщини]] була [[сотня|сотеним]] і [[полк]]овим центром та мала статус [[Містечко|містечка]].

== Географія ==
Село розташоване на річці [[Кропивна (річка)|Кропивна]] за 11 км на південний схід від районного центру — міста [[Золотоноша]] та за 9 км від залізничної станції [[Золотоноша I|Золотоноша]].

== Символіка ==
Герб та прапор села Кропивна були затверджені 22.09. 2023 року на сесії № 34-4/VIII Золотоніської міської ради.<ref>{{Cite web |url=https://zolo.gov.ua/wp-content/uploads/2023/09/34_4.pdf |title=Про затвердження символіки села Кропивна та Кропивнянського старостинського округу |last=СЬОМАК |first=Наталія |date=22.09.2023 |website=zolo.gov.ua}}</ref>

=== Герб ===
У лазуровому полі над срібною хвилястою базою, обтяженою двома зеленими стеблами кропиви водяної (Geratophyllum demersum L.), з'єднаних кінцями й вигнутих відповідно базі, у главі срібна увігнута фортечна стіна у вигляді палісаду із воротами, між двома баштами з чорними бійницями, що супроводжується унизу червленим серцем, тонко облямованим сріблом, над золотим лапчатим хрестом.

Щит увінчаний червленою мурованою сріблом короною з двома зубцями. Під щитом хрестоподібно покладені золоті булава та пірнач, які оповиті срібною стрічкою з написом на ній унизу лазуровими буквами «КРОПИВНА».

=== Прапор ===
Прямокутне лазурово-біле полотнище з співвідношенням ширини до довжини 2:3, з розповсюдженням на всю його поверхню композиції щита герба села Кропивна та Кропивнянського старостинського округу, що відтворює композицію фігур герба, виконану лазуровим, білим, червоним, жовтим та зеленим кольорами. Зворотна сторона полотнища дзеркально відтворює лицьову.

== Історія ==
[[Файл:Beauplan Poland XVII map.jpg|alt=Загальна карта України |left|thumb|Кропивна ({{lang-lat|Kropiwna}}) на [[Генеральна карта України|загальній карті України]] [[Гійом Левассер де Боплан|Гійома Боплана]] 1648 року]]

Перші документальні згадки про село датуються [[1615]] роком у «Люстрації королівських маєтностей». Кропивна ввійшла в історію як славне козацьке полкове містечко.

Ще у 1630-х роках Кропивна стала центром створеної [[Кропивнянська сотня|Кропивнянської сотні]] у складі [[Переяславський полк Війська Запорозького|Переяславського полку]]. У 1648 році [[сотня]] стала основою для формування окремого [[Кропивнянський полк|Кропивнянського полку]], що складався із 14 [[Сотня|сотень]] і нараховував 2013 [[Козаки|козаків]].

Під час [[Хмельниччина|Визвольної війни 1648—1657 років]] Кропивна перейшла під контроль гетьманського уряду. Кропивнянські козаки брали участь на боці [[Франція|Франції]] в [[1646]] році у відбитті в [[іспанці]]в [[фортеця|фортеці]] [[Дюнкерк]].

Кропивна мала власний [[герб]], відомий з початку [[1771]] року: у щиті увінчане короною серце, під яким [[хрест]]. Кропивнянські полковник [[Филон Джалалій]] і осавул [[Морозенко Станіслав|Нестор Морозенко]] були вірними побратимами [[Богдан Хмельницький|Богдана Хмельницького]] та відіграли важливу роль в [[Історія України|історії України]]. Під час [[Французько-російська війна (1812)|франко-російської війни]] тут було сформовано [[Козацькі українські кінні полки Російської Імперії 1812–1864|4-й козацький полк]]<ref>''Абалихин Б. С.'' Украинское ополчение 1812 г. // Исторические записки. — М., 1962. — Т. 72. — С. 87—118. {{ref-ru}}</ref>.

На 1779 році Мистечко Кропивна мала 3 церкви<ref>{{Cite web|url=https://cdiak.archives.gov.ua/baza_geog_pok/church/krop_002.xml|title=Зведений каталог метричних книг, клірових відомостей та сповідних розписів|publisher=Центральний державний історичний архів України, м. Київ (ЦДІАК України)|language=uk|accessdate=12 листопада 2021|archive-date=12 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211112035232/https://cdiak.archives.gov.ua/baza_geog_pok/church/krop_002.xml}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://undiasd.archives.gov.ua/doc/metric-books/mbv4.pdf|title=Зведений каталог метричних книг що зберігаються в державних архівах України  т.4, ст. 600|language=uk|accessdate=Український науково-дослідницкий інститут архівної справи та документознавства|archive-date=10 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210410024218/https://undiasd.archives.gov.ua/doc/metric-books/mbv4.pdf}}</ref>:Преображенську, Благовіщенську та Успенську<ref>{{Cite web|url=https://undiasd.archives.gov.ua/doc/metric-books/mbv3.pdf|title=Зведений каталог метричних книг що зберігаються в державних архівах України  т.3, ст. 473|publisher=Український науково-дослідницкий інститут архівної справи та документознавства|language=uk|accessdate=12 листопада 2021|archive-date=18 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211018190251/https://undiasd.archives.gov.ua/doc/metric-books/mbv3.pdf}}</ref>

З ліквідацією [[Сотня|сотенного]] устрою містечко Кропивна перейшло до складу [[Золотоніський повіт|Золотоніського повіту]] [[Київське намісництво|Київського намісництва]].

За описом [[Київське намісництво|Київського намісництва]] 1781 року в Кропивні було 380 хат. За описом 1787 року в [[містечко|містечку]] проживала 1031 душа. Було у володінні різного звання «[[Державні селяни|казених людей]]», [[Козаки|козаків]] і власників: [[таємний радник|таємного радника]], [[сенатор]]а Миколи [[Неплюєви|Неплюєва]], [[Колезький асесор|колезького асесора]] Івана Андрієвського-Синєокова, [[Полковий осавул|осавула полкового]] Афанасія Левицького .<ref>Описи Київського намісництва 70-80 років XVIII ст.: Описово-статистичні джерела/ АН УРСР. Археогр. комісія та ін.— К.: Наукова думка, 1989.— 392 с.— ISBN 5-12-000656-6. — С. 107, 255</ref>

Село є на мапі 1787 року.<ref>{{Cite web|title=Карта частей Киевского, Черниговского и других наместничеств 1787 года|url=http://www.etomesto.ru/map-atlas_1787_kiev/?x=32.205069&y=49.596693|website=www.etomesto.ru|accessdate=2021-11-12|archive-date=12 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211112050929/http://www.etomesto.ru/map-atlas_1787_kiev/?x=32.205069&y=49.596693}}</ref>

У [[XIX століття|XIX столітті]] Кропивна — центр [[Кропивянська волость|Кропивянської волості]] [[Золотоніський повіт|Золотоніського повіту]] [[Полтавська губернія|Полтавської губернії]].

У [[1842]] році у Кропивні відкрито земську школу. Станом на [[1885]] рік було 2 020 мешканців, 380 господарств, [[базар]], чотири ярмарки, 16 [[вітряк]]ів, [[водяний млин]], дві олійниці, [[кузня]].

З радянською [[Колективізація|колективізацією]], у [[1928]] році на території села створено три [[колгосп]]и.

У роки [[німецько-радянська війна|німецько-радянської війни]] на фронтах загинуло 249 кропивнян, на честь яких встановлено обеліск Слави. З села в [[Третій Рейх|Німеччину]] було вивезено 206 осіб. 167 кропивнян нагороджено бойовими [[Орден|орденами]] і [[медаль|медалями]]. [[25 вересня]] [[1943]] року Кропивну відвойовано у нацистів.

[[1950]] року колгоспи об'єднали в одне господарство «Зоря комунізму», головою якого було обрано Приходька Михайла Івановича.

Станом на [[1972]] рік в селі мешкало 1 782 громадяни. Працював колгосп імені Жданова, який мав в користуванні 4,3 тисяч [[Гектар|га]] [[сільськогосподарські угіддя|сільськогосподарських угідь]], у тому числі 3,9 га [[рілля|орної землі]]. Господарство вирощувало [[зернові культури]], було розвинуте [[тваринництво]], працювали 2 [[млин]]и, цегельня, лісопильня. На той час у селі діяли [[Середня загальноосвітня школа|середня школа]], клуб на 300 місць. [[бібліотека]] з фондом 6,8 тисяч [[книга|книг]], [[фельдшерсько-акушерський пункт]], [[пологовий будинок]], 3 дитячих ясел, 3 [[крамниця|крамниці]], відділення зв'язку.

== Населення ==
[[Населення]] — 1261 чоловік (на [[2001]] рік).

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="wikitable sortable"
!Мова
!Кількість
!Відсоток
|-
|[[Українська мова|українська]]
|1223
|96.99%
|-
|[[Російська мова|російська]]
|31
|2.46%
|-
|[[Білоруська мова|білоруська]]
|5
|0.40%
|-
|інші/не вказали
|2
|0.15%
|- class="sortbottom"
!Усього
|1261
|100%
|}

== Сучасність ==
Нині в селі розташовані два сільськогосподарські підприємства: ТОВ «Кропивна» та СВК «Струмок», у користуванні яких — 3 964 [[Гектар|га]] [[рілля|орної землі]]. Функціонує Кропивнянська спеціалізована ЗОШ з поглибленим вивченням окремих предметів, у якій навчається понад 200 [[дитина|дітей]]. Відкрито Дитячий будинок для дітей шкільного віку, де проживають діти-сироти та діти, позбавлених батьківського піклування.

Кропивна має Будинок культури, сільську [[бібліотека|бібліотеку]], фельдшерсько-акушерський пункт, дитячий садок, заклади торгівлі різних форм власності, відділення зв'язку та [[Ощадбанк|Ощадного банку]] України. Село телефонізовано, радіофіковано, газифіковано. Діє сільська церква, релігійна громада православної церкви.

== Відомі люди ==
У селі народились:
* [[Шульга Ілля Максимович]] (1878—1938) — маляр-реаліст.

Поховані:
* [[Макаревич Дмитро Анатолійович]] (1997—2022) — старший солдат Державної прикордонної служби України, учасник російсько-української війни.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела і література ==
* {{ІМСУ}}

== Посилання ==
{{Вікіпосилання
|Тема          = Кропивна
|Портал        = Черкащина
|Вікісловник   = Кропивна
|Вікіпідручник =
|Вікіцитати    =
|Вікіджерела   =
|Вікіновини    =
|Вікісховище   =
|Метавікі      =
|Проєкт        =
}}
* [https://who-is-who.ua/main/page/mischerkasy2007/32/211 Інфрормація про село на ''who-is-who.com.ua'']{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

{{Золотоніська міська громада}}
{{Золотоніський район}}

[[Категорія:Села Черкаської області]]
[[Категорія:Сотенні центри Гетьманщини]]

{{Cherkasy-obl-stub}}

title: село Кропивна

Герб: Прапор

Країна: Україна

Область: Черкаська область

Район: Золотоніський район

Тер. громада: Золотоніська міська громада

Облікова картка: село на сайті ВРУ

title: Основні дані

title: Географічні дані

Водойми: річка Кропивна

Відстань до · обласного центру: 22,7 (фізична) км · 35 (автошляхами) км

Відстань до · районного центру: 11 км

Найближча залізнична станція: Золотоноша

Відстань до · залізничної станції: 9 км

title: Місцева влада

Адреса ради: м. Золотоноша

title: Карта

Карта: Кропивна

П: Портал «Черкащина»

wikt: Означення у Вікісловнику?

s: Теми у Вікіджерелах?


text:
# Карбонадо
Карбонадо (рос. карбонадо, англ. black carbon, англ. black diamond; нім. schwarzer Diamant m, Karbonado m) – тонкозернистий, іноді поруватий різновид алмазу.
Назва «карбонадо» (від слова «карбо» - вугілля) ввели при виявленні цих мінералів в  Бразилії в XVIII столітті через їх зовнішню схожість зі звичайним  вугіллям.

## Загальний опис
Являє собою пористий мікро- або прихованокристалічний агрегат ясно-сірого або чорного кольору, що складається із зерен і кристалів октаедричного, рідше кубічного габітусу. Деякі К. мають підвищену в порівнянні з алмазом твердість. Розмір від 0,5 до 50,0 мкм. Жовна К. мають розмір від горошини до каменів в 700-800 кар; в Бразилії знайдений К. в 3087 кар. К. зустрічається в парагенетичній асоціації з мінералами метаморфічних гірських порід: дистеном, корундом, ставролітом, рутилом, цирконом і інш. К. містить числ. дрібні (0,5-220 мкм) мінеральні включення, які при вилуговуванні створюють пористу структуру агрегатів. Серед них встановлені графіт, халцедон, кварц, монацит, рутил, ортоклаз, гематит, ільменіт, циркон, каолініт та інш. На відміну від алмазу, К. має, можливо, некімберлітовий генезис, що підтверджується близьким до кислих вивержених г.п. співвідношенням в К. ізотопів 12С/13С та характером мінералів-домішок. Гол. род. К. зосереджені в Бразилії (розсипи Баія, Мінас-Жерайса, Парані та інш. штатів), а також у Венесуелі, Гані, Уганді, Австралії. Застосовується К. як технічний алмаз.

title: Карбонадо

wikitext:
[[Файл:Carbonado diamondites Bangui region, Central African Republic.jpg|thumb|right|250px|Три зразка карбонадо (4,05 ct, 4,07 ct і 5,09 ct) з регіону [[Бангі]], [[Центральноафриканська Республіка]].]]
'''Карбонадо''' ({{lang-ru|карбонадо}}, {{lang-en|black carbon}}, {{lang-en|black diamond}}; {{lang-de|schwarzer Diamant m, Karbonado}} m) – тонкозернистий, іноді поруватий різновид [[алмаз]]у.

Назва «карбонадо» (від слова «карбо» - [[вугілля]]) ввели при виявленні цих мінералів в [[Бразилія | Бразилії]] в XVIII столітті через їх зовнішню схожість зі звичайним [[вугілля | вугіллям]].

== Загальний опис ==

Являє собою пористий мікро- або прихованокристалічний [[агрегат]] ясно-сірого або чорного кольору, що складається із зерен і кристалів октаедричного, рідше кубічного [[габітус]]у. Деякі К. мають підвищену в порівнянні з алмазом [[твердість]]. Розмір від 0,5 до 50,0 мкм. Жовна К. мають розмір від горошини до каменів в 700-800 кар; в Бразилії знайдений К. в 3087 кар. К. зустрічається в парагенетичній асоціації з мінералами [[метаморфічні гірські породи|метаморфічних гірських порід]]: [[дистен]]ом, [[корунд]]ом, [[ставроліт]]ом, [[рутил]]ом, [[циркон]]ом і інш. К. містить числ. дрібні (0,5-220 мкм) мінеральні включення, які при вилуговуванні створюють пористу структуру агрегатів. Серед них встановлені [[графіт]], [[халцедон]], [[кварц]], [[монацит]], [[рутил]], [[ортоклаз]], [[гематит]], [[ільменіт]], [[циркон]], [[каолініт]] та інш. На відміну від [[алмаз]]у, К. має, можливо, некімберлітовий генезис, що підтверджується близьким до кислих вивержених г.п. співвідношенням в К. [[ізотоп]]ів 12С/13С та характером мінералів-домішок. Гол. род. К. зосереджені в [[Бразилія|Бразилії]] (розсипи Баія, [[Мінас-Жерайс]]а, Парані та інш. штатів), а також у Венесуелі, Гані, Уганді, Австралії. Застосовується К. як [[технічний алмаз]].
== Див. також ==
* [[Список мінералів]]
* [[Серджіо (карбонадо)|Серджіо]] — найбільше карбонадо та найбільший сирий діамант знайдений за всю історію.

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}

== Посилання ==
* http://www.pbs.org/wgbh/nova/diamond/sky.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210126031640/https://www.pbs.org/wgbh/nova/diamond/sky.html |date=26 січня 2021 }}
* [http://www.nsf.gov/news/mmg/mmg_disp.cfm?med_id=59860&from=mn Photo of porous carbonado] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121004062842/http://www.nsf.gov/news/mmg/mmg_disp.cfm?med_id=59860&from=mn |date=4 жовтня 2012 }} at National Science Foundation
* [http://www.pbs.org/wgbh/nova/diamond/sky.html Photo of glossy carbonado and article on possible extraterrestrial origins] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210126031640/https://www.pbs.org/wgbh/nova/diamond/sky.html |date=26 січня 2021 }} at PBS Nova
* [https://web.archive.org/web/20111228141115/http://www.sciencedaily.com/videos/2007/0612-mystery_diamonds.htm Mystery Diamonds: Geoscientists Investigate Rare Carbon Formation] ScienceDaily (June 1, 2007) Story
* [http://www.sciencedaily.com/releases/2007/01/070109172003.htm Diamonds From Outer Space: Geologists Discover Origin Of Earth's Mysterious Black Diamonds] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210125063936/http://www.sciencedaily.com/releases/2007/01/070109172003.htm |date=25 січня 2021 }} ScienceDaily (January 9, 2007) Story.

== Див. також ==
* [[Алмази]]

[[Категорія:Алмази]]
[[Категорія:Мінеральні різновиди]]


text:
# Теодора Поштич
Теодора Поштич (словен. Teodora Poštič; *25 вересня 1984, Єсеніце, Югославія) — словенська фігуристка, що виступає у жіночому одиночному фігурному катанні, найкраща фігуристка своєї країни 2-ї половини 2000-х років, учасниця престижних міжнародних турнірів з фігурного катання.
Вона — п'ятиразова чемпіонка Словенії (2006—2010, поспіль). На міжнародній арені займає здебільшого невисокі місця — так на Чемпіонатах Європи найкращим досягненням є 18-те місце 2009 року, а на світових першостях ніколи не кваліфікувалася для виконання довільної програми.
У вересні 2009 року на турнірі «Nebelhorn Trophy» — 2009 стала 5-ю і завоювала для Словенії одну путівку в жіночому одиночному катанні на турнірі з фігурного катання на Зимових Олімпійських іграх у Ванкувері (2010), де посіла 27-ме місце (із 30 учасниць).

## Спортивні досягнення

### Після 2004 року
| Сезони/Змагання                         | 2004/2005 | 2005/2006 | 2006/2007 | 2007/2008 | 2008/2009 | 2009/2010 |
| --------------------------------------- | --------- | --------- | --------- | --------- | --------- | --------- |
| Зимові Олімпійські ігри                 |           |           |           |           |           | 27        |
| Чемпіонати світу з фігурного катання    |           | 30        | 36        |           | 35        |           |
| Чемпіонати Європи з фігурного катання   | 30        | 20        |           | 36        | 18        | 19        |
| Чемпіонати Словенії з фігурного катання |           | 1         | 1         | 1         | 1         | 1         |
| Турніри: «Nebelhorn Trophy»             |           |           |           |           |           | 5         |
| Турніри: «Золотий ковзан Загреба»       | 12        | 5         | 6         | 12        | 8         | 7         |
| Меморіали Карла Шефера                  | 14        |           |           |           | 20        |           |
| Зимові Універсіади                      |           |           |           |           | 17        |           |
| Турніри: «Triglav Trophy»               |           |           |           |           | 5         |           |
| Меморіали Ондрея Непела                 |           |           |           | 4         |           |           |
| Турніри: «Merano Cup»                   |           |           |           | 5         |           |           |
| Турніри: «Dragon Trophy»                | 2J.       |           |           |           |           |           |

- J = юниорский уровень

### до 2004 року
| Сезони/Змагання                                    | 1997/1998 | 1998/1999 | 1999/2000 | 2000/2001 | 2001/2002 | 2002/2003 | 2003/2004 |
| -------------------------------------------------- | --------- | --------- | --------- | --------- | --------- | --------- | --------- |
| Чемпіонати світу з фігурного катання серед юніорів |           |           |           |           | 39        |           | 23        |
| Чемпіонати Словенії з фігурного катання            | 6J.       | 6J.       | 5         | 3         | 3         | 3         | 2         |
| Турніри: «Helena Pajovic Cup»                      |           |           |           |           |           |           | 4J.       |
| Етапи юніорського Гран-Прі, Словаччина             |           |           |           |           |           |           | 14        |
| Етапи юніорського Гран-Прі, Словенія               |           |           |           |           |           |           | 14        |
| Етапи юніорського Гран-Прі, Нідерланди             |           |           | 16        |           | 10        |           |           |
| Етапи юніорського Гран-Прі, Болгарія               |           |           |           |           | 10        |           |           |
| Етапи юніорського Гран-Прі, Україна                |           |           |           | 19        |           |           |           |
| Етапи юніорського Гран-Прі, Хорватія               |           |           | 10        |           |           |           |           |
| Турніри: «Золотий ковзан Загреба»                  |           |           |           | 24        |           |           |           |
| Турніри: «Golden Bear of Zagreb»                   |           | 6J.       |           | 11J.      | 3J.       |           |           |
| Турніри: «Dragon Trophy»                           |           |           |           |           |           | WD        | 2J.       |
| Європейські юнацькі олімпійські дні                |           |           |           |           |           | 17J.      |           |
| Турніри: «Triglav Trophy»                          | 22N.      |           |           | 12        | 16        | 5J.       |           |

- N = рівень новачків; J = юніорський рівень; WD = знялась зі змагань

title: Теодора Поштич

wikitext:
{{Фігурист
|ім'я_фігуриста               = Теодора Поштич
Teodora Poštič
|фотографія                  = Teodora POSTIC Nebelhorn-Trophy 2009.jpg
|розмір                      = 180пкс
|підпис                     = Теодора Поштич на турнірі ''«Nebelhorn-Trophy»—[[2009]]''
|громадянство                 = {{SLO}}
|місце_проживання            = [[Любляна]], [[Словенія]]
|дата_народження               = 25.9.1984
|місце_народження              = Єсеніце, [[Югославія]]
|зріст                        = 165
|партнер                     =
|партнерка                   =
|колишні_партнери             =
|колишні_тренери              = Олена Бабицька, Ольга Бабицька
|тренер                      = Марина Піркмайєр
|хореограф                   = Ростислав Синіцин
|нагороди                     =
|сума_результат             = 114.95
|коротка_результат          = 44.46
|обов'язкова_результат      =
|оригінальна_результат      =
|довільна_результат      = 75.84
|останнє_поновлення        = 19.2.2010
}}
'''Теодора Поштич''' ({{lang-sl|Teodora Poštič}}; *[[25 вересня]] [[1984]], Єсеніце, [[Югославія]]) — [[Словенія|словенська]] [[Фігурне катання|фігуристка]], що виступає у жіночому одиночному фігурному катанні, найкраща фігуристка своєї країни 2-ї половини [[2000-ні|2000-х років]], учасниця престижних міжнародних турнірів з фігурного катання.

Вона — п'ятиразова чемпіонка Словенії ([[2006]]—[[2010]], поспіль). На міжнародній арені займає здебільшого невисокі місця — так на Чемпіонатах Європи найкращим досягненням є 18-те місце [[2009]] року, а на світових першостях ніколи не кваліфікувалася для виконання довільної програми.

У вересні [[2009]] року на турнірі ''«Nebelhorn Trophy»'' ''— [[2009]]'' стала 5-ю і [[Фігурне катання на зимових Олімпійських іграх 2010 - Кваліфікація|завоювала]] для Словенії одну путівку в [[Фігурне катання на зимових Олімпійських іграх 2010 — одиночний розряд (жінки)|жіночому одиночному катанні]] на [[Фігурне катання на зимових Олімпійських іграх 2010|турнірі з фігурного катання]] на [[Зимові Олімпійські ігри 2010|Зимових Олімпійських іграх]] у [[Ванкувер]]і ([[2010]]), де посіла 27-ме місце (із 30 учасниць).

== Спортивні досягнення ==

=== Після 2004 року ===
{| class="wikitable"
|-
! Сезони/Змагання
! 2004/2005
! 2005/2006
! 2006/2007
! 2007/2008
! 2008/2009
! 2009/2010
|-
| [[Зимові Олімпійські ігри]] || || || || || ||align="center" | 27
|-
| Чемпіонати світу з фігурного катання || || align="center" | 30 || align="center" | 36 || || align="center" | 35 ||
|-
| Чемпіонати Європи з фігурного катання || align="center" | 30 || align="center" | 20 || || align="center" | 36 || align="center" | 18 || align="center" | 19
|-
| Чемпіонати Словенії з фігурного катання || || align="center" bgcolor="gold" | 1 || align="center" bgcolor="gold" | 1 ||align="center" bgcolor="gold" | 1 || align="center" bgcolor="gold" | 1 || align="center" bgcolor="gold" | 1
|-
| Турніри: «Nebelhorn Trophy» || || || || || || align="center" | 5
|-
| Турніри: «Золотий ковзан Загреба» || align="center" | 12 || align="center" | 5 || align="center" | 6 || align="center" | 12 || align="center" | 8 || align="center" | 7
|-
| Меморіали Карла Шефера || align="center" | 14 || || || || align="center" | 20 ||
|-
| Зимові Універсіади || || || || || align="center" | 17 ||
|-
| Турніри: «Triglav Trophy» || || || || || align="center" | 5 ||
|-
| Меморіали Ондрея Непела || || || || align="center" | 4 ||  ||
|-
| Турніри: «Merano Cup» || || || ||align="center" | 5 ||  ||
|-
| Турніри: «Dragon Trophy» || align="center" bgcolor="silver" | 2J. || || || ||  ||
|-
|}
* J = юниорский уровень

=== до 2004 року ===
{| class="wikitable"
|-
!Сезони/Змагання
! 1997/1998
! 1998/1999
! 1999/2000
! 2000/2001
! 2001/2002
! 2002/2003
! 2003/2004
|-
| Чемпіонати світу з фігурного катання серед юніорів || || || || || align="center" | 39 || || align="center" | 23
|-
| Чемпіонати Словенії з фігурного катання || align="center" | 6J. || align="center" | 6J. || align="center" | 5 || align="center" bgcolor="cc9966" | 3 || align="center" bgcolor="cc9966" | 3 || align="center" bgcolor="cc9966" | 3 || align="center" bgcolor="silver" | 2
|-
| Турніри: «Helena Pajovic Cup» || || || || || || || align="center" | 4J.
|-
| Етапи юніорського Гран-Прі, [[Словаччина]] || || || || || |||| align="center" | 14
|-
| Етапи юніорського Гран-Прі, [[Словенія]] || || || || || || || align="center" | 14
|-
| Етапи юніорського Гран-Прі, [[Нідерланди]] || || || align="center" | 16 || || align="center" | 10 || ||
|-
| Етапи юніорського Гран-Прі, [[Болгарія]] || || || || ||align="center" | 10 || ||
|-
| Етапи юніорського Гран-Прі, [[Україна]] || || || || align="center" | 19 || || ||
|-
| Етапи юніорського Гран-Прі, [[Хорватія]] || || || align="center" | 10 || || || ||
|-
| Турніри: «Золотий ковзан Загреба» || || || || align="center" | 24 || || ||
|-
| Турніри: «Golden Bear of Zagreb» || || align="center" | 6J. || || align="center" | 11J. || align="center" bgcolor=#cc9966 | 3J. || ||
|-
| Турніри: «Dragon Trophy» || || || || || || align="center" | WD || align="center" bgcolor="silver" | 2J.
|-
| Європейські юнацькі олімпійські дні || || || || || || align="center" | 17J. ||
|-
| Турніри: «Triglav Trophy» || align="center" | 22N. || || || align="center" | 12 || align="center" | 16 || align="center" | 5J.||
|}
* N = рівень новачків; J = юніорський рівень; WD = знялась зі змагань

== Посилання ==
{{Commonscat|Teodora Poštič}}
* [http://www.isuresults.com/bios/isufs00003305.htm Досьє Т. Поштич на офіційному сайті Міжнародного союзу ковзанярів] {{ref-en}}

{{DEFAULTSORT:Поштич, Теодора}}
[[Категорія:Словенські фігуристки]]
[[Категорія:Фігуристи на зимових Олімпійських іграх 2010]]

title: Теодора Поштич · Teodora Poštič

Громадянство: Словенія

Дата народження: 25 вересня 1984 (40 років)

Місце народження: Єсеніце, Югославія

Тренер: Марина Піркмайєр

Колишні тренери: Олена Бабицька, Ольга Бабицька

Хореограф: Ростислав Синіцин

Місце проживання: Любляна, Словенія


text:
# 251-ша піхотна дивізія (Третій Рейх)
251-ша піхотна дивізія (Третій Рейх) (нім. 251. Infanterie-Division) — піхотна дивізія Вермахту за часів Другої світової війни. У березні 1945 після розгрому біля Данцига рештки дивізії переформовані на піхотну дивізію «Фрідріх Людвіг Ян».

## Історія
251-ша піхотна дивізія сформована 26 серпня 1939 під час 4-ї хвилі мобілізації в Ганау в IX-му військовому окрузі (нім. Wehrkreis IX).

## Райони бойових дій
- Німеччина (вересень 1939 — травень 1940);
- Бельгія, Франція (травень 1940 — квітень 1941);
- Німеччина (Східна Пруссія) (квітень — червень 1941);
- СРСР (північний напрямок) (червень — серпень 1941);
- СРСР (центральний напрямок) (серпень 1941 — листопад 1943);
- Польща (вересень 1944 — березень 1945).

## Командування

### Командири
1-ше формування
- генерал-лейтенант Ганс Крацерт (нім. Hans Kratzert) (26 серпня 1939 — 6 серпня 1941);
- генерал-лейтенант Карл Бурдах (нім. Karl Burdach) (6 серпня 1941 — 10 березня 1943);
- генерал артилерії Максиміліан Фельцманн (нім. Maximilian Felzmann) (10 березня — 15 листопада 1943);

2-ге формування
- генерал-лейтенант Вернер Гойке (нім. Werner Heucke) (16 жовтня 1944 — березень 1945).

title: 251-ша піхотна дивізія (Третій Рейх)

wikitext:
{{Infobox Military Unit
|unit_name                                    = <big>'''251-ша піхотна дивізія (Третій Рейх)'''</big>
251. Infanterie-Division
|image                                        = 251st Infanterie-Division Logo.svg
|caption                                      = [[Емблема]] 251-ї піхотної дивізії Вермахту
|dates                                        = [[26 серпня]] [[1939]] — [[2 листопада]] [[1943]]<ref>Після розгрому в [[Смоленська операція (1943)|операції «Суворов»]] дивізія переформована на [[Корпусна група «E»|корпусну групу «E»]]</ref>
[[27 вересня]] [[1944]] — березень [[1945]]
|country                                      = {{GERnazi}}
|allegiance                                   = {{fВермахт}}
|branch                                       = {{FHeer}}
|type                                         =
|role                                         = [[піхота]]
|size                                         = [[піхотна дивізія]]
|command_structure                            = [[5-та армія (Третій Рейх)|5-та армія]]
[[5-й армійський корпус (Третій Рейх)|5-й армійський корпус]]
[[Військовий резерв|Резерв]] [[ОКХ]]
[[28-й армійський корпус (Третій Рейх)|28-й армійський корпус]]
[[25-й армійський корпус (Третій Рейх)|25-й армійський корпус]]
[[23-й армійський корпус (Третій Рейх)|23-й армійський корпус]]
[[50-й армійський корпус (Третій Рейх)|50-й армійський корпус]]
[[27-й армійський корпус (Третій Рейх)|27-й армійський корпус]]
[[6-й армійський корпус (Третій Рейх)|6-й армійський корпус]]
[[46-й моторизований корпус (Третій Рейх)|46-й моторизований корпус]]
[[Група армій «Центр»]]
[[20-й армійський корпус (Третій Рейх)|20-й армійський корпус]]
[[47-й танковий корпус (Третій Рейх)|47-й танковий корпус]]
[[56-й танковий корпус (Третій Рейх)|56-й танковий корпус]]
[[8-й армійський корпус (Третій Рейх)|8-й армійський корпус]]
|garrison                                     = [[Ганау]]
|nickname                                     =
|battle_honours                               =
|march                                        =
|motto                                        =
|mascot                                       =
|battles                                      = '''[[Друга світова війна]]'''

[[Західноєвропейський театр воєнних дій Другої світової війни|Західний фронт]]
* [[Французька кампанія (1940)|Французька кампанія]]
** [[Окупація Бельгії (1940)|Окупація Бельгії]]
** [[Битва при Ліллі]]
* [[Німецька окупація Франції (1940—1944)|Німецька окупація Франції]]
[[Східноєвропейський театр воєнних дій Другої світової війни|Східний фронт]]
* [[Операція «Барбаросса»]]
** [[Прикордонні битви (1941)|Прикордонні битви]]
** [[Прибалтійська операція (1941)|Прибалтійська операція]]
** [[Ленінградська оборонна операція|Штурм Ленінграда]]
* [[Битва за Москву]]
** [[Калінінська оборонна операція]]
** [[Калінінська наступальна операція]]
* [[Ржевська битва]]
* [[Смоленська операція (1943)]]
* [[Вісло-Одерська операція]]
* [[Східно-Прусська операція]]
|notable_commanders                           = [[генерал-лейтенант]] [[Ганс Крацерт]]
|anniversaries                                =
|identification_symbol                        = [[Файл:251st Infanterie-Division Logo 1.svg|25пкс|]] (варіант)
[[Файл:251st Infanterie-Division Logo 2.svg|55пкс|]] (варіант)
}}
'''251-ша піхотна дивізія (Третій Рейх)''' ({{lang-de|251. Infanterie-Division}}) — [[піхотна дивізія]] [[Вермахт]]у за часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]]. У березні [[1945]] після розгрому біля [[Гданськ|Данцига]] рештки дивізії переформовані на [[Піхотна дивізія «Фрідріх Людвіг Ян»|піхотну дивізію «Фрідріх Людвіг Ян»]].

== Історія ==
'''''251-ша піхотна дивізія''''' сформована [[26 серпня]] [[1939]] під час [[Хвилі мобілізації Вермахту|4-ї хвилі мобілізації]] в [[Ганау]] в [[9-й військовий округ (Третій Рейх)|IX-му військовому окрузі]] ({{lang-de|Wehrkreis IX}}).

== Райони бойових дій ==
* [[Німеччина]] (вересень 1939 — травень 1940);
* [[Бельгія]], [[Франція]] (травень 1940 — квітень 1941);
* [[Німеччина]] ([[Східна Пруссія]]) (квітень — червень 1941);
* [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР (північний напрямок)]] (червень — серпень 1941);
* [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР (центральний напрямок)]] (серпень 1941 — листопад 1943);
* [[Польща]] (вересень 1944 — березень 1945).

== Командування ==

=== Командири ===
;1-ше формування:
* [[генерал-лейтенант]] [[Ганс Крацерт]] ({{lang-de|Hans Kratzert}}) ([[26 серпня]] [[1939]] — [[6 серпня]] [[1941]]);
* [[генерал-лейтенант]] [[Карл Бурдах]] ({{lang-de|Karl Burdach}}) ([[6 серпня]] [[1941]] — [[10 березня]] [[1943]]);
* [[генерал артилерії]] [[Максиміліан Фельцманн]] ({{lang-de|Maximilian Felzmann}}) ([[10 березня]] — [[15 листопада]] [[1943]]);
;2-ге формування:
* [[генерал-лейтенант]] [[Вернер Гойке]] ({{lang-de|Werner Heucke}}) ([[16 жовтня]] [[1944]] — березень [[1945]]).

== Див. також ==
* [[Чернігівсько-Полтавська операція]]
* [[Гомельсько-Речицька операція]]
* [[Спас-Деменська операція]]
* [[Духовщинсько-Демидівська операція]]
* [[Корпусна група «E»]]
* [[Перша Яссько-Кишинівська операція]]

== Посилання ==
* {{cite web|url=http://www.axishistory.com/about-ahf/most-visited/150-germany-heer/heer-divisionen/3597-251-infanterie-division|title=251. Infanterie-Division|publisher=на axishistory.com|archiveurl=https://www.webcitation.org/6JBdlirSy?url=http://www.axishistory.com/about-ahf/most-visited/150-germany-heer/heer-divisionen/3597-251-infanterie-division|archivedate=2013-08-27|accessdate=2013-05-09|deadurl=no}} {{ref-en}}
* {{cite web|url=http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/251ID-R.htm|title=251. Infanterie-Division|publisher=на lexikon-der-wehrmacht.de|archiveurl=https://www.webcitation.org/6JBdmNRt1?url=http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/251ID-R.htm|archivedate=2013-08-27|accessdate=2013-05-09|deadurl=no}} {{ref-de}}
* {{cite web|url=http://www.feldgrau.com/InfDiv.php?ID=164|title=251.Infanterie-Division|publisher=на feldgrau.com|archiveurl=https://www.webcitation.org/6JBdn3evX?url=http://www.feldgrau.com/InfDiv.php?ID=164|archivedate=2013-08-27|accessdate=2013-05-09|deadurl=no}} {{ref-en}}
* {{cite web|url=http://www.okh.it/units/4division/Inf/0251ID.htm|title=251. Infanterie-Division|publisher=на okh.it|archiveurl=https://www.webcitation.org/6JBdnh8C6?url=http://www.okh.it/units/4division/Inf/0251ID.htm|archivedate=2013-08-27|accessdate=2013-05-09|deadurl=no}} {{ref-it}}
* [http://www.maparchive.ru/division/part10/251_Infanterie-Division.pdf 251. Infanterie-Division] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160306075532/http://www.maparchive.ru/division/part10/251_Infanterie-Division.pdf |date=6 березня 2016 }}

== Література ==
* Georg Tessin: Verbände und Truppen der Deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939–1945. Band 9. Die Landstreitkräfte 281–370. Biblio-Verlag, Bissendorf 1974, ISBN 3-7648-1174-9.
* Burkhard Müller-Hillebrand: ''Das Heer 1933–1945. Entwicklung des organisatorischen Aufbaues.'' Vol.III: ''Der Zweifrontenkrieg. Das Heer vom Beginn des Feldzuges gegen die Sowjetunion bis zum Kriegsende''. Mittler: Frankfurt am Main 1969, p. 286.
* Samuel W. Mitcham. [http://books.google.com.ua/books?id=P_Q980chke0C&printsec=frontcover&hl=ru&source=gbs_similarbooks_r&redir_esc=y#v=onepage&q&f=true German Order of Battle: 1st—290th Infantry Divisions in World War II] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180409043705/https://books.google.com.ua/books?id=P_Q980chke0C&printsec=frontcover&hl=ru&source=gbs_similarbooks_r&redir_esc=y#v=onepage&q&f=true |date=9 квітня 2018 }} — Paderborn: Stackpole Books, 2007. — Vol. 1. — 400 p. — (Stackpole military history series). — ISBN 0-8117-3416-1.

== Примітки ==
{{примітки}}

{{Wehrmacht-stub}}
{{Піхотні дивізії Вермахту}}
{{Піхотні дивізії Вермахту - 4-а хвиля мобілізації}}

[[Категорія:Піхотні дивізії Третього Рейху]]
[[Категорія:Військові формування, засновані 1939]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1939]]
[[Категорія:Військові формування, розформовані 1945]]

title: 251-ша піхотна дивізія (Третій Рейх) · 251. Infanterie-Division

На службі: 26 серпня 1939 — 2 листопада 1943 · 27 вересня 1944 — березень 1945

Країна: Третій Рейх

Належність: Вермахт

Вид: Сухопутні війська

Роль: піхота

Чисельність: піхотна дивізія

У складі: 5-та армія · 5-й армійський корпус · Резерв ОКХ · 28-й армійський корпус · 25-й армійський корпус · 23-й армійський корпус · 50-й армійський корпус · 27-й армійський корпус · 6-й армійський корпус · 46-й моторизований корпус · Група армій «Центр» · 20-й армійський корпус · 47-й танковий корпус · 56-й танковий корпус · 8-й армійський корпус

Гарнізон/Штаб: Ганау

Війни/битви: Друга світова війна · Західний фронт - Французька кампанія - Окупація Бельгії - Битва при Ліллі - Німецька окупація Франції Східний фронт - Операція «Барбаросса» - Прикордонні битви - Прибалтійська операція - Штурм Ленінграда - Битва за Москву - Калінінська оборонна операція - Калінінська наступальна операція - Ржевська битва - Смоленська операція (1943) - Вісло-Одерська операція - Східно-Прусська операція

title: Командування

Визначні · командувачі: генерал-лейтенант Ганс Крацерт

title: Знаки розрізнення

Знак · розрізнення: (варіант) · (варіант)


text:
# Байди (Вармінсько-Мазурське воєводство)
Байди (пол. Bajdy, нім. Boyden) — село в Польщі, у гміні Залево Ілавського повіту Вармінсько-Мазурського воєводства.
Населення — 187 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Ольштинського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 98      | 25                 | 67               | 6                    |
| Жінки    | 89      | 18                 | 51               | 20                   |
| Разом    | 187     | 43                 | 118              | 26                   |

title: Байди (Вармінсько-Мазурське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Байди
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Bajdy}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Вармінсько-Мазурське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Ілавський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Залево (гміна){{!}}Залево
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 187
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 89
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = NIL
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0490530
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Байди (значення)}}

'''Байди''' ({{lang-pl|Bajdy}}, {{lang-de|Boyden}}) — село в Польщі, у [[Залево (гміна)|гміні Залево]] [[Ілавський повіт|Ілавського повіту]] [[Вармінсько-Мазурське воєводство|Вармінсько-Мазурського воєводства]].
Населення — {{formatnum:187}} {{МНОЖИНА:187|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Ольштинське воєводство|Ольштинського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=98 |ЧолПре=25 |ЧолПрац=67 |ЧолПост=6
|Жін=89 |ЖінПре=18 |ЖінПрац=51 |ЖінПост=20
|Разом=187 |РазомПре=43 |РазомПрац=118 |РазомПост=26
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Залево}}

[[Категорія:Села Ілавського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Вармінсько-Мазурське воєводство

Повіт: Ілавський повіт

Гміна: Залево

OSM: ↑2984833 ·R (Ґміна Залево)