text:
# Меліліт
Меліліт — мінерал, складний алюмосилікат кальцію, калію, натрію, магнію та заліза острівної будови. Від грецьк. «мелі» — мед і «літос» — камінь (J.C.Delametherie, 1796).

## Загальний опис
Хімічна формула:
- 1. За Є. Лазаренком: Ca2(Mg, Al)[(Si, Al) SiO7].
- 2. За К.Фреєм: 2[(Ca, Na, K)2(Mg, Fe2+, Fe3+, Al)(Si, Al)2O7].

Властивості і склад меліліту змінюються від алюмініїстого різновиду — ґеленіту до магніїстого різновиду — акерманіту.
Склад, % (з Везувію): CaO — 31,96; Na2O — 4,28; Al2O3 — 11,20; MgO — 6,10; SiO2 — 43,96.
Домішки: FeO, K2O.
Сингонія тетрагональна.
Зустрічається у вигляді таблитчастих і короткопризматичних кристалів.
Густина 2,95-3,05.
Твердість 5-6.
Блиск від скляного до смолистого.
Колір медово-жовтий, коричневий, буро-зелений.
Риса безбарвна.
Крихкий.
Злам нерівний.
Асоціює з високотемпературними мінералами у скарнах та базальтах.
Зустрічається також у шлаках, ультраосновних лужних породах разом з монтичелітом і перовськітом.
Відомі знахідки: Айрон-Гілл (штат Колорадо, США), Скаут-Гілл (Північна Ірландія).
Рідкісний.

## Різновиди
Розрізняють:
- меліліт натріїстий (гіпотетична молекула Na2Si3O7, яка входить до складу меліліту).

title: Меліліт

wikitext:
{{Мінерал}}
[[Файл:Orthit 11.jpg|thumb|right|Меліліт]]

'''Меліліт''' — [[мінерал]], складний алюмосилікат [[кальцій|кальцію]], [[калій|калію]], [[натрій|натрію]], [[магній|магнію]] та [[залізо|заліза]] острівної будови. Від грецьк. «мелі» — мед і «літос» — камінь (J.C.Delametherie, [[1796]]).

== Загальний опис ==
[[Хімічна формула]]:
* 1. За [[Є. Лазаренко]]м: Ca2(Mg, Al)[(Si, Al) SiO7].
* 2. За [[К.Фрей|К.Фреєм]]: 2[(Ca, Na, K)2(Mg, Fe2+, Fe3+, Al)(Si, Al)2O7].

Властивості і склад меліліту змінюються від алюмініїстого різновиду — [[ґеленіт]]у до магніїстого різновиду — [[акерманіт]]у.

Склад, % (з [[Везувій|Везувію]]): CaO — 31,96; Na2O — 4,28; Al2O3 — 11,20; MgO — 6,10; SiO2 — 43,96.

Домішки: FeO, K2O.

[[Сингонія]] тетрагональна.

Зустрічається у вигляді таблитчастих і короткопризматичних кристалів.

[[Густина]] 2,95-3,05.

[[Шкала Мооса|Твердість]] 5-6.

[[Блиск]] від скляного до смолистого.

[[Колір]] медово-жовтий, коричневий, буро-зелений.

[[Риса]] безбарвна.

Крихкий.

[[Злам мінералів|Злам]] нерівний.

Асоціює з високотемпературними мінералами у скарнах та [[базальт]]ах.

Зустрічається також у шлаках, ультраосновних лужних породах разом з [[монтичеліт]]ом і [[перовськіт]]ом.

Відомі знахідки: Айрон-Гілл (штат [[Колорадо]], [[Сполучені Штати Америки|США]]), Скаут-Гілл ([[Північна Ірландія]]).

Рідкісний.

== Різновиди ==
Розрізняють:
* меліліт натріїстий (гіпотетична [[молекула]] Na2Si3O7, яка входить до складу меліліту).

== Див. також ==
* [[Список мінералів]]

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* {{книга |автор = [[Лазаренко Євген Костянтинович|Лазаренко Є. К.]], Винар О. М. |частина = Меліліт |посилання частина = |заголовок =Мінералогічний словник |посилання = |том= |відповідальний = |місце = {{К.}} |видавництво = Наукова думка |рік = 1975 |сторінок = 774 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = Лазаренко Є. К. }}
* {{книга |автор = |частина = Меліліт |посилання частина = |заголовок =Мінералого-петрографічний словник |посилання = |том= 1. Мінералогічний словник |відповідальний = Укл. : [[Білецький Володимир Стефанович|Білецький В. С.]], [[Суярко Василь Григорович|Суярко В. Г.]], Іщенко Л. В. |місце = {{Х.}} |видавництво = НТУ «ХПІ» |рік = 2018 |сторінок = 444 |сторінки = |тираж = |isbn= 978-617-7565-14-6 |ref = Білецький В. С. }}

== Посилання ==
* [http://webmineral.com/data/Melilite.shtml Webmin] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20091125004445/http://webmineral.com/data/Melilite.shtml |date=25 листопада 2009 }}
* [http://www.psrd.hawaii.edu/Sept02/Al26clock.html Zinner, E. «Using Aluminum-26 as a Clock for Early Solar System Events.» PSR Discoveries. September 2002] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090918025401/http://www.psrd.hawaii.edu/Sept02/Al26clock.html |date=18 вересня 2009 }} Accessed December, 2007
* [http://www.psrd.hawaii.edu/Sept02/Al26clock.html Zinner, E. «Using Aluminum-26 as a Clock for Early Solar System Events.» PSR Discoveries. September 2002] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090918025401/http://www.psrd.hawaii.edu/Sept02/Al26clock.html |date=18 вересня 2009 }} Accessed December, 2007
* [http://magnetooptics.phy.bme.hu/research/topics/optical-properties-of-multiferroic-materials/ Optical properties of multiferroics] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210515193406/http://magnetooptics.phy.bme.hu/research/topics/optical-properties-of-multiferroic-materials/ |date=15 травня 2021 }}

{{Портали|Геологія|Мінералогія}}
{{Authority control}}
[[Категорія:Соросилікати]]
[[Категорія:Мінерали алюмінію]]
[[Категорія:Мінерали кальцію]]
[[Категорія:Дискредитовані мінерали]]

title: Загальні відомості

Статус IMA: дискредитований (D)

title: Ідентифікація

Колір риси: білий

title: Інші характеристики

Названо на честь: мед


text:
# Сан-Марино та євро
Республіка Сан-Марино прийняла євро як офіційну валюту 1 січня 1999 року разом з Італійською Республікою та десятьма іншими державами-членами Європейського Союзу. Країна не входить до Європейського Союзу, але може карбувати свої монети відповідно до старих угод з Італією та рішення Ради Європейського Союзу.

## Історія
Сан-Марино є однією з найстаріших республік у світі та має власну валюту, ліру Сан-Марино з 1865 року, і центральний банк з 2005 року. Завдяки своїй географічній ізоляції в Італії, вона має глибокі та давні дружні стосунки з останньою. Уряд Італійської Республіки уклав з урядом Республіки Сан-Марино кілька угод (1939 і 1991), які дозволяють монетам і банкнотам, випущеним Італією, бути законним платіжним засобом і використовуватися в Сан-Марино і навпаки. З переходом Італії на євро ці угоди були адаптовані та оновлені. Сан-Марино може випускати лише обмежену кількість монет з національною стороною, але не може випускати банкноти (чиї сторони спільні). На практиці їх карбує Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato (IPZS) у Римі.
На підставі декларації n6 щодо валютних відносин з Республікою Сан-Марино, містом Ватикан і Князівством Монако, доданим до Маастрихтського заключного акту, Рада Європейського Союзу 31 грудня 1998 року прийняла три рішення щодо позиції, яку має зайняти Співтовариство щодо угоди про валютні відносини з цими трьома державами.

wikiname: ukwiki

title: Сан-Марино та євро

in_language: uk

wikitext:
{{Карта єврозони}}

'''[[Сан-Марино|Республіка Сан-Марино]]''' прийняла '''[[євро]]''' як офіційну валюту 1 січня 1999 року разом з [[Італія|Італійською Республікою]] та десятьма іншими [[Країна-член ЄС|державами-членами Європейського Союзу]]. Країна не входить до [[Європейський Союз|Європейського Союзу]], але може карбувати свої монети відповідно до старих угод з Італією та [[Європейський Союз|рішення]] [[Рада Європейського Союзу|Ради Європейського Союзу]].

== Історія ==
Сан-Марино є однією з найстаріших [[Республіка|республік]] у світі та має власну валюту, [[Санмаринська ліра|ліру Сан-Марино]] з 1865 року, і центральний банк з 2005 року. Завдяки [[Географія Сан-Марино|своїй географічній ізоляції в Італії]], вона має глибокі та давні дружні стосунки з останньою. [[Політична система Італії|Уряд Італійської Республіки]] уклав з урядом Республіки Сан-Марино кілька угод (1939 і 1991), які дозволяють [[Італійська ліра|монетам і банкнотам, випущеним Італією]], бути законним платіжним засобом і використовуватися в Сан-Марино і навпаки. З переходом Італії на [[євро]] ці угоди були адаптовані та оновлені. Сан-Марино може [[Емісія (економіка)|випускати]] лише обмежену кількість [[Монети євро Сан-Марино|монет з національною стороною]], але не може випускати банкноти (чиї сторони спільні).<ref>[http://europa.eu/legislation_summaries/economic_and_monetary_affairs/institutional_and_economic_framework/l25040_fr.htm Accords sur les relations monétaires (Monaco, Saint-Marin, le Vatican, Andorre)], sur le [[Europa (portail web)|site officiel de l'Union européenne]].</ref> На практиці їх карбує ''Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato'' (IPZS) у [[Рим|Римі]].

На підставі декларації n6 щодо валютних відносин з Республікою Сан-Марино, [[Ватикан|містом Ватикан]] і [[Монако|Князівством Монако]], доданим до [[Договір про Європейський Союз|Маастрихтського заключного акту]], [[Рада Європейського Союзу]] 31 грудня 1998 року прийняла три рішення щодо позиції, яку має зайняти Співтовариство щодо угоди про валютні відносини з цими трьома державами.<ref name="Conseil de l'Union européenne">{{Harvnb|Décision du Conseil du 31 décembre 1998 sur la position à adopter par la Communauté en ce qui concerne un accord sur les relations monétaires avec la République de Saint-Marin.}}</ref>

== Монети ==
{{Докладніше|Монети євро Сан-Марино}}

== Див. також ==

*[[Санмаринська ліра]]
* [[Сан-Марино та Європейський Союз]]

== Примітки ==
<references responsive="" />

== Бібліографія ==

* Décision  1999/97/CE du Conseil sur la position à adopter par la Communauté en ce qui concerne un accord sur les relations monétaires avec la République de Saint-Marin, 32007D0504, adopté le 31 décembre 1998, JO du 4 février 1999, p. 33–34, entré en vigueur le 31 décembre 1998  [consulter en ligne, notice bibliographique]
* {{Cite book
|url=http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2001:209:0001:0004:FR:PDF
|title=Convention monétaire entre la République italienne, au nom de la Communauté européenne, et la République de Saint-Marin
|month=juillet
|year=2001
|publisher=[[Journal officiel de l'Union européenne|JOUE]]
|pages=4
|accessdate=19 mai 2012
}}.
* {{Cite book
|url=http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0680:REV1:fr:HTML
|title=Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil, au Comité économique et social européen et au Comité des régions
|last=[[Commission européenne]]
|year=2012
}}.

== Посилання ==
* [http://www.ecb.europa.eu/euro/html/index.fr.html Офіційний сайт ЄЦБ.]
* {{Ref-en}} {{Ref-it}} [http://www.bcsm.sm/site/home.html Офіційний веб-сайт Центрального банку Сан-Марино.]
{{Євро}}{{Єврозона}}{{Сан-Марино в темах}}
[[Категорія:Сан-Марино та Європейський Союз|Є]]
[[Категорія:Гроші Сан-Марино|Є]]
[[Категорія:Євро за країною]]


text:
# Алекса Пурич
Але́кса Пу́рич (серб. Алекса Пурић; нар. 7 липня 2003) — сербський футболіст, захисник іспанського клубу «Атлетіко Мадрид Б».

## Клубна кар'єра
Виступав за юнацьку команду «Саваціум» з рідного міста, після чого приєднався до академії «Партизаана». 16 жовтнч 2020 року підписав з клубом свій перший професіональний контракт. Влітку 2021 року на правах оренди перейшов в «Телеоптик».
17 липня 2023 року на правах вільного агента приєлнався до кіпрської команди «Докса Катокопіас». 21 серпня дебютував за «Доксу» в матчі Першого дивізіону проти АЕЛа, замінивши Николу Труїча. 19 квітня 2024 року в поєдинку проти «Неа Саламіна» забив свій перший гол за клуб.
4 липня 2024 року став гравцем іспанського клубу Сегунди «Расінг» (Ферроль). 17 серпня дебютував за нову команду в матчі Сегунди проти «Малаги», вийшовши в стартовому складі. 21 вересня 2024 року в поєдинку проти «Альбасете» забив свій перший гол за «Расінг». Всього в сезоні 2024–25 провів 39 матчів, відзначившись одним м'ячем, а його команда понизилась в класі.
17 липня 2025 року приєднався до резервної команди мадридського «Атлетіко», підписавши чотирирічний контракт. Сума трансферу становила 1 млн євро.

## Статистика виступів
Станом на 24 травня 2025
| Клуб              | Сезон             | Чемпіонат           | Чемпіонат | Чемпіонат | Кубок | Кубок | Єврокубки | Єврокубки | Інші  | Інші | Всього | Всього |
| Клуб              | Сезон             | Дивізіон            | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи  | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи | Матчі  | Голи   |
| ----------------- | ----------------- | ------------------- | --------- | --------- | ----- | ----- | --------- | --------- | ----- | ---- | ------ | ------ |
| Докса Катокопіас  | 2023–24           | Перший дивізіон     | 31        | 1         | 1     | 0     | —         | —         | —     | —    | 32     | 1      |
| Расінг (Ферроль)  | 2024–25           | Сегунда Дивізіон    | 37        | 1         | 2     | 0     | —         | —         | —     | —    | 39     | 1      |
| Атлетіко Мадрид Б | 2025–26           | Прімера Федерасьйон | 0         | 0         | —     | —     | —         | —         | —     | —    | 0      | 0      |
| Всього за кар'єру | Всього за кар'єру | Всього за кар'єру   | 68        | 2         | 3     | 0     | 0         | 0         | 0     | 0    | 71     | 2      |

title: Алекса Пурич

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Алекса Пурич
| зображення =
| повне-ім'я =
| дата-народження = 07.07.2003
| місце-народження = [[Шабаць]], [[Сербія і Чорногорія]]
| зріст = 196 см
| вага =
| громадянство = {{SRB}}
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|ESP}} «[[Атлетіко Мадрид Б]]»
| номер =
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|SRB}} «Саваціум»<br/>{{Прапорець|SRB}} «[[Партизан (футбольний клуб)|Партизан]]»
| юнацькі-роки =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}} {{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2021–2023| {{Прапорець|SRB}} | «[[Партизан (футбольний клуб)|Партизан]]» | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2021–2023|{{оренда}}{{Прапорець|SRB}} | «[[Телеоптик (футбольний клуб)|Телеоптик]]» | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2023–2024| {{Прапорець|CYP}} | «[[Докса Катокопіас|Докса]]» | 31 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2024–2025| {{Прапорець|ESP}} | [[Расінг (Ферроль)|«Расінг» (Ферроль)]] | 37 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2025–{{т.ч.}}| {{Прапорець|ESP}} | «[[Атлетіко Мадрид Б]]» | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної =
| пк-поновлення = 18 травня 2025
| збірна-поновлення =
}}
'''Але́кса Пу́рич''' ({{lang-sr|Алекса Пурић}}; {{н}} [[7 липня]] [[2003]]) — [[Сербія|сербський]] [[футбол]]іст, [[Захисник (футбол)|захисник]] іспанського клубу «[[Атлетіко Мадрид Б]]».

== Клубна кар'єра ==
Виступав за юнацьку команду «Саваціум» з рідного міста, після чого приєднався до академії «[[Партизан (футбольний клуб)|Партизаана]]». 16 жовтнч 2020 року підписав з клубом свій перший професіональний контракт. Влітку 2021 року на правах оренди перейшов в «[[Телеоптик (футбольний клуб)|Телеоптик]]».

17 липня 2023 року на правах вільного агента приєлнався до кіпрської команди «[[Докса Катокопіас]]»<ref>{{Cite web|url=https://doxafc.com.cy/anakoinosi-aleksa-puric/|title=Ανακοίνωση – Aleksa Puric|publisher=Офіційний сайт ФК «Докса»|date=2023-07-17|access-date=2025-07-18|lang=el}}</ref>. 21 серпня дебютував за «Доксу» в матчі [[Чемпіонат Кіпру з футболу|Першого дивізіону]] проти [[АЕЛ (футбольний клуб)|АЕЛа]], замінивши [[Никола Труїч|Николу Труїча]]. 19 квітня 2024 року в поєдинку проти «[[Неа Саламіна Фамагуста (футбольний клуб)|Неа Саламіна]]» забив свій перший гол за клуб<ref>{{Cite web|url=https://doxafc.com.cy/doksa-nea-salamina-1-0-video-pics/|title=ΔΟΞΑ-Νέα Σαλαμίνα 1-0 (video/pics)|publisher=Офіційний сайт ФК «Докса»|date=2024-04-19|access-date=2025-07-18|lang=el}}</ref>.

4 липня 2024 року став гравцем іспанського клубу [[Сегунда Дивізіон|Сегунди]] [[Расінг (Ферроль)|«Расінг» (Ферроль)]]<ref>{{cite news|first=Juanma|last=Codesido|title=Aleksa Puric, apuesta joven para la defensa del Racing de Ferrol|url=https://as.com/futbol/segunda/aleksa-puric-apuesta-joven-para-la-defensa-del-racing-de-ferrol-n/|website=Diario AS|date=2024-07-02|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref>. 17 серпня дебютував за нову команду в матчі Сегунди проти «[[Малага (футбольний клуб)|Малаги]]», вийшовши в стартовому складі<ref>{{cite news|first=Juanma|last=Codesido|title=El Málaga sobrevive al ‘huracán’ Jauregi|url=https://as.com/futbol/el-malaga-sobrevive-al-huracan-jauregi-n/|website=Diario AS|date=2024-08-17|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref>. 21 вересня 2024 року в поєдинку проти «[[Альбасете (футбольний клуб)|Альбасете]]» забив свій перший гол за «Расінг»<ref>{{cite news|first=Juan|last=Yordi|title=El Albacete le devuelve a un frágil Racing la goleada del año pasado|url=https://www.marca.com/futbol/segunda-division/cronica/2024/09/21/66eed97ee2704e7b468b456a.html|website=Marca|date=2024-09-21|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref>. Всього в сезоні 2024–25 провів 39 матчів, відзначившись одним м'ячем, а його команда понизилась в класі.

17 липня 2025 року приєднався до [[Атлетіко Мадрид Б|резервної команди]] мадридського [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]]<ref>{{Cite web|url=https://www.racingclubferrol.net/noticias/traspaso-aleksa-puric|title=Aleksa Puric pone rumbo al Atlético de Madrid|publisher=Офіційний сайт ФК «Расінг» (Ферроль)|date=2025-07-17|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref>, підписавши чотирирічний контракт<ref>{{Cite web|url=https://www.atleticodemadrid.com/noticias/aleksa-puric-nuevo-jugador-del-atletico-madrileno|title=Aleksa Puric, nuevo jugador del Atlético Madrileño|publisher=Офіційний сайт ФК «Атлетіко» (Мадрид)|date=2025-07-17|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.zurnal.rs/scc/clanak/220780/fudbal/sirom-planete/sedlar-u-traktoru-puric-u-atletiku|title=Седлар у Трактору, Пурић у Атлетику|website=Спортски журнал|date=2025-07-17|access-date=2025-07-18|lang=sr}}</ref>. Сума трансферу становила 1 млн євро<ref>{{cite news|first=Juan|last=Jordi|title=Puric firma con el Madrileño|url=https://www.marca.com/futbol/atletico/2025/07/17/puric-firma-madrileno.html|website=Marca|date=2025-07-17|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref><ref>{{cite news|first=Jesús|last=Colino|title=Aleksa Puric, un muro de 1,96m para el Madrileño|url=https://as.com/futbol/mas_futbol/aleksa-puric-un-muro-de-196m-para-el-madrileno-n/|website=Diario AS|date=2025-07-17|access-date=2025-07-18|lang=es}}</ref>.

== Статистика виступів ==
{{оновлено|24 травня 2025|<ref name="TM">{{Transfermarkt}}</ref>}}
{| class="wikitable" style="text-align: center"
|-
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Сезон
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="2"|Кубок
!colspan="2"|Єврокубки
!colspan="2"|Інші
!colspan="2"|Всього
|-
!Дивізіон!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи
|-
|[[Докса Катокопіас]]
|[[Чемпіонат Кіпру з футболу 2023—2024|2023–24]]
|[[Чемпіонат Кіпру з футболу|Перший дивізіон]]
|31||1||1||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||32||1
|-
|[[Расінг (Ферроль)]]
|[[Сегунда Дивізіон 2024—2025|2024–25]]
|[[Сегунда Дивізіон]]
|37||1||2||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||39||1
|-
|[[Атлетіко Мадрид Б]]
|2025–26
|[[Прімера Федерасьйон]]
|0||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||0||0
|-
!colspan="3"|Всього за кар'єру
!68!!2!!3!!0!!0!!0!!0!!0!!71!!2
|}
{{notelist}}

== Примітки ==
{{reflist|3}}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Пурич Алекса}}
[[Категорія:Уродженці Шабаця]]
[[Категорія:Сербські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Партизана»]]
[[Категорія:Футболісти «Телеоптика»]]
[[Категорія:Футболісти «Докси» (Катокопія)]]
[[Категорія:Футболісти «Расинга» (Ферроль)]]
[[Категорія:Футболісти «Атлетіко Мадрид Б»]]
[[Категорія:Сербські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери на Кіпрі]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Іспанії]]

title: Особисті дані

Народження: 7 липня 2003 (22 роки)

Громадянство: Сербія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Атлетіко Мадрид Б»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Партизан» · 0 · (0)
→ «Телеоптик» · 0 · (0)

«Докса» · 31 · (1)

«Расінг» (Ферроль) · 37 · (1)

2025–т. ч.: «Атлетіко Мадрид Б» · 0 · (0)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 18 травня 2025.


text:
# Джонні Мосс
Джонні Мосс (англ. Johnny Moss; 14 травня 1907, Маршалл — 16 грудня 1995, Лас-Вегас) — професійний гравець в покер, триразовий переможець головного турніру Світової серії покеру, володар дев'яти браслетів WSOP. 1979 року був прийнятий до Зали слави покеру.

## Життєпис
Народився 14 травня 1907 року в місті Маршаллі (Техас, США). Незабаром після його народження родина вирішила переїхати в Даллас. Під час переїзду від перитоніту померла його мати. Батько так і не зміг влаштувати нормальне життя синові в новому місті, і незабаром після того як вони там влаштувалися втратив роботу. Джонні, бажаючи допомогти своєму батькові в складній для них ситуації, влаштувався продавцем газет.
У 15 років Джоні вже був у змозі знімати власне житло. Він влаштувався на серйознішу роботу в компанії Вестерн Юніон. Тоді ж, захоплений грою на гроші, він почав вчитися грати в доміно, а трохи пізніше і в покер. У той час найкращі гравці Далласа збирались у найбільш знаменитому картковому клубі, який мав назву «Клуб Оттера» (Otter's Club). Саме там Джонні вперше зустрівся з майбутньою легендою покеру — Бенні Бініоном. Також він отримав шанс на знайомство з власником цього клубу містером Вейдом, і своєю завзятістю, харизмою і розумом здобув його повагу — йому довірили спостерігати за тим, щоб за картковим столом не було шахрайства. Побачивши в Джонні Моссі здібного і вдячного учня містер Вейд вирішує навчити його всьому, що знає сам. Проявивши чималі здібності до гри, Джонні стає багатообіцяльним гравцем, скоротивши список своїх конкурентів до нуля. У Джонні був свій власний, досить агресивний стиль гри, що робило його непереможним.
У той самий період Джонні зустрів Енн Маузер, з якою вирішив одружитися. Однак, виникли складнощі з батьками Енн. Для того, щоб довести батькові нареченої, поліціянтові, серйозність своїх намірів, Мосс влаштувався на державну роботу. 1 травня 1926 року, відбулося весілля Джона і Енн. Однак, гравця-Джонні надовго не вистачило, і незабаром він полишив державну роботу на користь покеру.
«Клуб Оттера» до того часу вже було закрито і Джонні довелося переміститися в інший клуб «Клуб Елка», де в основному грали лімітні види покеру, в яких Джонні відчував себе не так впевнено як у безлімітних. Він весь час вигравав у безлімітний покер саме завдяки своїй агресивній грі, і в хороший ігровий день його гра приносила нечувані на ті часи 500 $. Але незабаром закрився і цей клуб. Гравцям в покер в ті часи доводилося важко, оскільки легальних казино в Лас-Вегасі ще не існувало. У ті роки за картковим столом ніколи не сиділи без револьвера. Для Джонні Мосса було очевидно, що залишатися в Далласі для нього неможливо, і він відправився на заробітки до Техасу і для конспірації поступив на роботу в нафтову компанію «Тексако». Не минуло й двох місяців, як дохід Мосса становив більш ніж 4000 $. А трохи пізніше капітал Джонні становив уже 100 000 $. До того часу Джонні Мосса цікавила гра лише на великі ставки, які були дуже рідкісні в той час. Саме тому Джонні відразу ж відгукнувся на пропозицію Бенні Бініона зіграти в його казино на великі ставки з Ніком Дандолосом. Легендарна битва затяглася на 5 місяців і в результаті Джонні Мосс здобув перемогу, вигравши на той момент безпрецедентну суму в два мільйони доларів. Також ця битва була знаменна тим, що завдяки їй надалі з'явилося таке явище як Чемпіонат світу з покеру — WSOP.
У середині 1950-х Мосс почав свою тренерську роботу — він вчив грати в покер таких гравців, як «Sailor» Робертс, Дойл Брансон, Амарілло «Slim» Престон, «Puggy» Пірсон. Для них і взагалі для всіх гравців у покер Джонні Мосс став і назавжди залишився найбільшим гравцем у покер. Його прозвали — «Великий старий покеру».
У 1970 році пройшов перший в історії покеру Чемпіонат світу з покеру і переможцем перших двох 1970 і 1971 років став Джоні Мосс. «Великий старий покеру» брав участь у турнірах аж до 1980-х років. У 80-х роках Джонні Мосс перестав брати участь у будь-яких турнірах — кар'єра знаменитого гравця закінчилася. Джонні Мосс залишався в Лас-Вегасі до самої смерті. Помер 16 грудня 1995 року в віці 88 років у Лас-Вегасі.

title: Джонні Мосс

wikitext:
{{без джерел|дата=липень 2020}}
{{Othernames|Мосс (прізвище)|Мосс}}
{{Гравець у покер
 |firstname   =Джонні Мосс
 |lastname    =
 |nickname    =
 |image       =JMoss.jpg
 |caption     =
 |hometown    =
 |birth_date  = 14.5.1907
 |birth_place = [[Маршалл (Техас)|Маршалл]] ([[Техас]], [[Сполучені Штати Америки|США]])
 |death_date  = 16.12.1995
 |death_place =[[Лас-Вегас]]
 |wsop bracelet count =
 |wsop final tables   =
 |wsop money finishes =
 |wsop main event best finish rank =
 |wsop main event best finish year =
 |multi-year wsop winner           =
 |wpt titles         =
 |wpt final tables   =
 |wpt money finishes =
 |ept titles         =
 |ept final tables   =
 |ept money finishes =
 |last updated       = <!-- англійською, напр., december 14, 2011 -->
}}
'''Джонні Мосс''' ({{lang-en|Johnny Moss}}; [[14 травня]] [[1907]], [[Маршалл (Техас)|Маршалл]] — [[16 грудня]] [[1995]], [[Лас-Вегас]]) — професійний гравець в [[покер]], триразовий переможець головного турніру Світової серії покеру, володар дев'яти браслетів WSOP. [[1979]] року був прийнятий до [[Зала слави покеру|Зали слави покеру]].

== Життєпис ==
Народився [[14 травня]] [[1907]] року в місті [[Маршалл (Техас)|Маршаллі]] ([[Техас]], [[Сполучені Штати Америки|США]]). Незабаром після його народження родина вирішила переїхати в [[Даллас]]. Під час переїзду від [[перитоніт]]у померла його [[мати]]. [[Батько]] так і не зміг влаштувати нормальне життя синові в новому місті, і незабаром після того як вони там влаштувалися втратив роботу. Джонні, бажаючи допомогти своєму батькові в складній для них ситуації, влаштувався продавцем [[газета|газет]].

У 15 років Джоні вже був у змозі знімати власне житло. Він влаштувався на серйознішу роботу в компанії [[Вестерн Юніон]]. Тоді ж, захоплений грою на гроші, він почав вчитися грати в [[доміно]], а трохи пізніше і в покер. У той час найкращі гравці Далласа збирались у найбільш знаменитому картковому клубі, який мав назву «Клуб Оттера» (Otter's Club). Саме там Джонні вперше зустрівся з майбутньою легендою покеру — [[Бенні Бініон]]ом. Також він отримав шанс на знайомство з власником цього клубу містером Вейдом, і своєю завзятістю, харизмою і розумом здобув його повагу — йому довірили спостерігати за тим, щоб за картковим столом не було [[шахрайство|шахрайства]]. Побачивши в Джонні Моссі здібного і вдячного учня містер Вейд вирішує навчити його всьому, що знає сам. Проявивши чималі здібності до гри, Джонні стає багатообіцяльним гравцем, скоротивши список своїх конкурентів до нуля. У Джонні був свій власний, досить агресивний стиль гри, що робило його непереможним.

У той самий період Джонні зустрів Енн Маузер, з якою вирішив одружитися. Однак, виникли складнощі з [[батьки|батьками]] Енн. Для того, щоб довести батькові нареченої, поліціянтові, серйозність своїх намірів, Мосс влаштувався на державну роботу. [[1 травня]] [[1926]] року, відбулося [[весілля]] Джона і Енн. Однак, гравця-Джонні надовго не вистачило, і незабаром він полишив державну роботу на користь покеру.

«Клуб Оттера» до того часу вже було закрито і Джонні довелося переміститися в інший клуб «Клуб Елка», де в основному грали лімітні види покеру, в яких Джонні відчував себе не так впевнено як у безлімітних. Він весь час вигравав у безлімітний покер саме завдяки своїй агресивній грі, і в хороший ігровий день його гра приносила нечувані на ті часи 500 $. Але незабаром закрився і цей клуб. Гравцям в покер в ті часи доводилося важко, оскільки легальних казино в Лас-Вегасі ще не існувало. У ті роки за картковим столом ніколи не сиділи без [[револьвер]]а. Для Джонні Мосса було очевидно, що залишатися в Далласі для нього неможливо, і він відправився на заробітки до Техасу і для конспірації поступив на роботу в нафтову компанію «[[Тексако]]». Не минуло й двох місяців, як дохід Мосса становив більш ніж 4000 $. А трохи пізніше капітал Джонні становив уже 100 000 $. До того часу Джонні Мосса цікавила гра лише на великі ставки, які були дуже рідкісні в той час. Саме тому Джонні відразу ж відгукнувся на пропозицію [[Бенні Бініон]]а зіграти в його казино на великі ставки з [[Нік Дандолос|Ніком Дандолосом]]. Легендарна битва затяглася на 5 місяців і в результаті Джонні Мосс здобув перемогу, вигравши на той момент безпрецедентну суму в два мільйони доларів. Також ця битва була знаменна тим, що завдяки їй надалі з'явилося таке явище як Чемпіонат світу з покеру — [[World Series of Poker|WSOP]].

У середині [[1950-ті|1950-х]] Мосс почав свою тренерську роботу — він вчив грати в покер таких гравців, як «Sailor» Робертс, [[Дойл Брансон]], [[Томас Остін Престон|Амарілло «Slim» Престон]], [[Волтер Клайд Персон|«Puggy» Пірсон]]. Для них і взагалі для всіх гравців у покер Джонні Мосс став і назавжди залишився найбільшим гравцем у покер. Його прозвали — «Великий старий покеру».

У [[1970]] році пройшов перший в історії покеру Чемпіонат світу з покеру і переможцем перших двох [[1970]] і [[1971]] років став Джоні Мосс. «Великий старий покеру» брав участь у турнірах аж до [[1980-ті|1980-х]] років. У 80-х роках Джонні Мосс перестав брати участь у будь-яких турнірах — кар'єра знаменитого гравця закінчилася. Джонні Мосс залишався в Лас-Вегасі до самої смерті. Помер [[16 грудня]] [[1995]] року в віці 88 років у [[Лас-Вегас]]і.

== Посилання ==
* [http://pokerdb.thehendonmob.com/player.php?a=r&n=27562 Турнірні результати Джонні Мосса]{{ref-en}}
* {{Cite web |date=21 травня 2009 |title=Johnny Moss The "Grand Old Man" Of Poker |url=http://vicepost.com/2009/05/21/johnny-moss-the-grand-old-man-of-poker/ |url-status=dead |archive-url=https://archive.today/20130205201122/http://vicepost.com/2009/05/21/johnny-moss-the-grand-old-man-of-poker/ |archive-date=5 лютого 2013 |access-date=6 листопада 2010 |publisher=Vicepost}}
{{Азартні ігри}}

{{DEFAULTSORT:Мосс Джонні}}
[[Категорія:Гравці в покер]]
[[Категорія:Уродженці Маршалла (Техас)]]
[[Категорія:Персоналії:Даллас]]
[[Категорія:Померли в Лас-Вегасі]]

title: Джонні Мосс

Дата народження: 14 травня 1907 · Маршалл (Техас, США)

Дата смерті: 16 грудня 1995 (88 років) · Лас-Вегас


text:
# Кракатау
Кракатау (індонез. Krakatau, порт. Krakatao) — вулканічний острів в Зондській протоці між островами Ява та Суматра в Індонезії. Цю назву вживають щодо острівної групи Архіпелаг Кракатау, головного острова (також званого Раката), нового острова-вулкана Анак-Кракатау і вулкана загалом.

## Виверження
Вулкан вивергався багаторазово, масштабно і з катастрофічними наслідками протягом історичного періоду. Найвідоміше виверження сталося у другій половині дня 26 серпня 1883 року за Європейським часом (вранці 27 серпня 1883 за місцевим часом).
Під час виверження 1883 року вулкан викинув понад 25 кубічних кілометрів каміння, попелу та пемзи і створив найгучніший історично відомий звук — катастрофічний вибух було добре чути в місцях на таких далеких відстанях, як Перт в Австралії (приблизно 3100 км), і острів Родригес поблизу Маврикію (приблизно за 4800 км). За оцінками, енергія, що виділилася від вибуху, дорівнювала приблизно 200 мегатонн тротилу, що приблизно в чотири рази перевищує потужність «Цар-бомби», найпотужнішої термоядерної зброї, що коли-небудь була випробувана людством. Ударна хвиля в атмосфері обійшла Землю сім разів і була реєстрована протягом п'яти днів. Поблизу острова Кракатау, відповідно до офіційних записів, зруйновано 165 міст та сіл і 132 серйозно пошкоджено, щонайменше 36 417 людей загинуло і багато тисяч потерпіло внаслідок виверження, переважно від цунамі, спричинених вибухом. Вибух зруйнував дві третини головного кратера Раката Кракатау, який перед тим сягав висоти 2000 м і всю центральну та північну частину острова з кратерами Пербоєватан та Данан. Після виверження декілька років спостерігалися інтенсивні свічення неба, зменшення прозорості атмосфери Землі, зниження температури повітря.
Нові виверження вулкана, починаючи з 1927 року, утворили новий острів, названий Анак Кракатау (індонез. Anak Krakatau «Дитя Кракатау»).
Кракатау (Анак Кракатау) є активним вулканом — останнє виверження почалось у 1994 році. Заповідник Кракатау (площею 2,5 тис. га) засновано в 1919 році.

## Географія
Площа вулкана Кракатау (острів Раката) становить 10,5-12 км², острова Анак Кракатау — близько 3,5 км². Він складається з базальтів, андезитів, ріолітів. Максимальна висота (острів Раката) 813 м. Висота вулкана Анак Кракатау, через інтенсивні виверження, постійно змінюється і за різними джерелами становить від 110 м до 155 м і навіть до 288 м над рівнем моря. Більша частина кальдери розташована під водою і має діаметр 4,0—5,5 км. В північно-західній частині острова Раката є крута стіна — оголений обрив, що прямовисно спадає в море, за формою він нагадує собою велику відкриту дамбу, що є нічим іншим, як залишками колишньої, південно-східної частини стіни колишнього (до 1883 року) головного і найпівденнішого кратера Раката вулкана Кракатау. Лінзоподібна екструзія (виступ) невідомого походження, діаметром до 6 метрів, майже в центрі прямовисної стіни на висоті приблизно 320 метрів від води, отримала назву «Око Кракатау».

## Галерея
| Анак Кракатау, 21 вересня 2007 | Зміна Кракатау, між 1880 і 2005 | Острів Раката. Прикордонний корабель | Виверження Анак Кракатау, 2008 |

title: Кракатау

wikitext:
{{Вулкан
| назва              = Кракатау
| місцева назва      = {{lang-id|Krakatau}}, {{lang-pt|Krakatao}}
| зображення         = Krakatoa eruption 2008.jpg
| ширина зображення  = 300пкс
| підпис             = Виверження Кракатау, 2008 рік
| висота             =
| кратер             =
| місцезнаходження   = провінція [[Лампунг]]
округ [[Південний Лампунг]]
| гори               =
| відносна висота    =
| ізоляція           =
| координати         =
| тип                =
| вік                =
| останнє виверження =
| підкорений         =
| карта              =
| ширина карти       = 300
| підпис карти       =
| карта розташування =
| розмір карти       = 300
}}

'''Кракатау''' ({{lang-id|Krakatau}}, {{lang-pt|Krakatao}}) — [[Вулканічні острови|вулканічний острів]] в [[Зондська протока|Зондській протоці]] між островами [[Ява (острів)|Ява]] та [[Суматра]] в [[Індонезія|Індонезії]]. Цю назву вживають щодо острівної групи [[Архіпелаг Кракатау]], головного [[острів|острова]] (також званого {{Нп|Раката|||Rakata}}), нового острова-вулкана [[Анак-Кракатау]] і [[вулкан]]а загалом.

== Виверження ==
[[Файл:Krakatoa eruption lithograph.jpg|ліворуч|thumb|250px|Малюнок вулкана Кракатау, зроблений у перший половині [[XIX століття|XIX сторіччя]].]]
[[Файл:Landsat krakatau 18may92 cropped.jpg|ліворуч|thumb|250px|Супутниковий знімок, зроблений 18 травня 1992 р. В центрі острів Анак Кракатау.]]
Вулкан вивергався багаторазово, масштабно і з катастрофічними наслідками протягом історичного періоду. Найвідоміше виверження сталося у другій половині дня [[26 серпня]] [[1883]] року за Європейським часом (вранці [[27 серпня]] [[1883]] за місцевим часом).
{{main|Виверження Кракатау 1883 року}}

Під час виверження 1883 року вулкан викинув понад 25 кубічних кілометрів каміння, попелу та [[пемза|пемзи]] і створив найгучніший історично відомий звук — катастрофічний вибух було добре чути в місцях на таких далеких відстанях, як [[Перт]] в [[Австралія|Австралії]] (приблизно 3100 км), і острів [[Родригес (острів)|Родригес]] поблизу [[Маврикій|Маврикію]] (приблизно за 4800 км). За оцінками, енергія, що виділилася від вибуху, дорівнювала приблизно 200 мегатонн тротилу, що приблизно в чотири рази перевищує потужність «[[Цар-бомба|Цар-бомби]]», найпотужнішої [[термоядерна бомба|термоядерної зброї]], що коли-небудь була випробувана людством. Ударна хвиля в атмосфері обійшла Землю сім разів і була реєстрована протягом п'яти днів. Поблизу острова Кракатау, відповідно до офіційних записів, зруйновано 165 міст та сіл і 132 серйозно пошкоджено, щонайменше 36 417 людей загинуло і багато тисяч потерпіло внаслідок виверження, переважно від [[цунамі]], спричинених вибухом. Вибух зруйнував дві третини головного кратера Раката Кракатау, який перед тим сягав висоти 2000 м і всю центральну та північну частину острова з кратерами Пербоєватан та Данан. Після виверження декілька років спостерігалися інтенсивні свічення неба, зменшення прозорості атмосфери Землі, зниження температури повітря.

Нові виверження вулкана, починаючи з [[1927]] року, утворили новий острів, названий ''[[Анак Кракатау]]'' ({{lang-id|Anak Krakatau}} «Дитя Кракатау»).

Кракатау ([[Анак Кракатау]]) є активним вулканом — останнє виверження почалось у [[1994]] році. Заповідник Кракатау (площею 2,5 тис. га) засновано в 1919 році.

== Географія ==
Площа вулкана Кракатау (острів Раката) становить 10,5-12 км², острова Анак Кракатау — близько 3,5 км². Він складається з [[базальт]]ів, [[андезит]]ів, [[ріоліт]]ів. Максимальна висота (острів Раката) 813 м. Висота вулкана Анак Кракатау, через інтенсивні виверження, постійно змінюється і за різними джерелами становить від 110 м<ref>{{cite web |url= https://edition.cnn.com/2018/12/29/asia/indonesia-volcano/index.html |назва= Indonesian volcano that triggered tsunami loses two-thirds of its height |прізвище1= Joe |ім'я1= Sterling |прізвище2= Yosef |ім'я2= Riad |дата= 3 January 2019 |вебсайт=edition.cnn.com|видавець= [[CNN]] |url-архіву= https://web.archive.org/web/20201108222823/https://edition.cnn.com/2018/12/29/asia/indonesia-volcano/index.html |дата-архіву= 8 листопада 2020 |мертвий-url=  |дата-доступу= 11 листопада 2020 }} {{ref-en}}</ref> до 155 м<ref>{{cite gvp|262000|Krakatau|11-11-2020}}</ref> і навіть до 288 м<ref>{{cite peakbagger|33462|Anak Krakatau, Indonesia|11-11-2020}}</ref> над рівнем моря. Більша частина кальдери розташована під водою і має діаметр 4,0—5,5 км. В північно-західній частині острова Раката є крута стіна — оголений обрив, що прямовисно спадає в море, за формою він нагадує собою велику відкриту дамбу, що є нічим іншим, як залишками колишньої, південно-східної частини стіни колишнього (до 1883 року) головного і найпівденнішого кратера Раката вулкана Кракатау. Лінзоподібна [[екструзія]] (виступ) невідомого походження, діаметром до 6 метрів, майже в центрі прямовисної стіни на висоті приблизно 320 метрів від води, отримала назву «Око Кракатау».

== Див. також ==
* [[Цунамі в Зондській протоці]] 2018 року, зумовлене активністю вулкана, забрало життя понад 400 людей.

== Галерея ==

{| class="wikitable" align=center valign=top cellspacing=2
|- bgcolor=#E0FFFF align=center valign=top
||[[Файл:Anak Krakatoa.jpg|240px|center]]
Анак Кракатау, 21 вересня 2007
||[[Файл:Krakatoa evolution map-fr.gif|193px|center]]
Зміна Кракатау, між 1880 і 2005
||[[Файл:Coast Guard-Rakata.JPG|290px|center]]
Острів Раката. Прикордонний корабель
||[[Файл:Indonesia, Sunda Straits.jpg|280px|center]]
Виверження Анак Кракатау, 2008
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* Савенков Ю. Юнгком помнит извержение Кракатау. Газ. Неделя № 22 (846), с. 11.

== Посилання ==
* {{cite book|last=Quammen|first=David|title=The Song of the Dodo: Island Biogeography in an Age of Extinctions|year=1996|publisher=Simon & Schuster|location=New York|isbn=0-684-82712-3|pages=[https://archive.org/details/songofdodoisland00quam/page/141 141–151]|url-access=registration|url=https://archive.org/details/songofdodoisland00quam/page/141}}
* {{cite gvp|262000|Кракатау|11-11-2020}}
* [http://www.volcanolive.com/krakatau.html Volcano Live — John Search] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150701193357/http://www.volcanolive.com/krakatau.html |date=1 липня 2015 }}

{{geo-stub}}

{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Вулкани Індонезії]]
[[Категорія:Гори Індонезії]]
[[Категорія:Активні вулкани]]
[[Категорія:Супервулкани]]
[[Категорія:Кальдери]]
[[Категорія:Вершини заввишки до 1000 метрів]]
[[Категорія:Лампунг]]
[[Категорія:Підводні кальдери]]
[[Категорія:Вулкани VEI-6]]

title: Кракатау · індонез. Krakatau, порт. Krakatao

Тип: колишній острівd

Країна: Індонезія

Місце знаходження: провінція Лампунг · округ Південний Лампунг

title: Ідентифікатори і зовнішні посилання


text:
# Патрік Консідайн
Патрік «Педді» Джордж Консідайн (англ. Paddy Considine; нар. 5 вересня 1973) — британський актор, режисер і сценарист. Тісно співпрацює із Шейном Медоузом.

## Біографія

### Юність
Консідайн народився 5 вересня 1973, ріс зі своїм братом і сестрами в муніципальному районі Вінчел в Бертон-апон-Трент. Проходив навчання у початковій школі, школі Джозефа Кларка Жуніора та, пізніше, у вищій Школі Аббата Беїна. 1990 року отримав національний диплом у школі акторських мистецтв. Педді, навчаючись на першому курсі у Віншилському університетському містечку Ади Чедвік (знесено) Коледжу Бертона, вперше зустрів Шейна Медоуза. Ні Консідайн, ні Медоуз не закінчили курс акторського мистецтва. У 1993 році Медоуз залишив своє рідне місто Аттоксетер, щоб навчатися в Ноттінгемі. Консідайн у 1994 році виїхав з Бертона, щоб навчатися операторської роботи в університеті Брайтона, де він отримав перший розряд оператора на факультеті гуманітарних наук та архітектури.

### Перші ролі у кіно
Після повернення з Брайтона Медоуз запропонував Консідайну знятися в декількох короткометражних фільмах, "Кімната для Ромео Брасса ", в якому Консідайн грає роль неспокійного Морелла. У 2004 Педді зіграв головну роль у фільмі " Чоботи мерця " режисера Шейна Медоуза, сценарій до цього фільму вони писали спільно.
У 2006 Консідайн з'являється в іспанському трилері Bosque de Sombras (також відомий як " Ліс тіней ") разом з британським актором Гері Олдменом, і " Плутоній-239 " (інша назва " Відрізок з Життя Тимофія Березіна "), драма про ч Росії, за участю австралійської актриси Ради Мітчелл, виконавчі продюсери Джордж Клуні та Стівен Содерберг. Консідайн також знімався у музичних кліпах, наприклад він з'явився у ролику гурту Arctic Monkeys Leave Before The Lights Come On (співавтор відео). У 2007 він з'явився в комедії Саймона Пегга і Едгара Райта Круті лягаві.
У 2007 Педді з'явився гучним у шпигунському трилері 2007 "Ультіматум Борна " в ролі газетного журналіста, разом з Меттом Деймоном.

## Музична діяльність
Консідайн є одним із творців музичного гурту She Talks to Angel (назва взята з однойменної пісні гурту Black Crowes). Склад групи:
- Річард Ітан
- Саймон Хадсон
- Нік Хеммінг — провідний гітарист
- Шейн Медоуз — вокаліст
- Педді „Bamm-Bamm“ Консідайн (прізвисько взято з Флінстоунів Bamm-Bamm Rubble) — барабанщик.

Зараз Консідайн знаходиться в рок-групі під назвою Riding The Low з Ітаном, і випустив міні-альбом у 2009.

## Особисте життя
У 2010 у Педді виявили синдром Аспергера.
Консідайн живе в Бертон-апон-Трент із дружиною та трьома дітьми.

## Фільмографія

### Актор
| Рік  | Українська назва                 | Оригінальна назва                                          | Роль                                      |
| ---- | -------------------------------- | ---------------------------------------------------------- | ----------------------------------------- |
| 1999 | Кімната для Ромео Брасса         | A Room for Romeo Brass                                     | Морель                                    |
| 2000 | Останнє притулок                 | Last Resort                                                | Альфі                                     |
| 2000 | Народжений романтиком            | Born Romantic                                              | Рей                                       |
| 2001 | Рік відплати                     | Happy Now                                                  | Глен Маркус                               |
| 2001 | Ластівки                         | The Martins                                                | Хатфілд, звукорежисер                     |
| 2001 | Цілодобові тусовщики             | 24 Hour Party People                                       | Роб Греттон                               |
| 2002 | Під гіпнозом                     | Doctor Sleep                                               | Еліот Спрагс                              |
| 2002 | Мої помилки з 8245 до 8249 і 117 | My Wrongs #8245-8249 & 117                                 | самого себе                               |
| 2002 | Вибивала                         | Bouncer                                                    | людина з ножем                            |
| 2003 | У Америці                        | In America                                                 | Джонні                                    |
| 2004 | Черевики мерця                   | Dead Man's Shoes                                           | Річард                                    |
| 2004 | Моє літо кохання                 | My Summer of Love                                          | Філ                                       |
| 2005 | У дурмані                        | Stoned                                                     | Френк Торгуд                              |
| 2005 | Нокдаун                          | „Cinderella Man“                                           | Майк Вілсон                               |
| 2006 | Плутоній-239                     | Pu-239                                                     | Тимофей                                   |
| 2006 | Ліс тіней                        | Bosque de Sombras (International English Title: BackWoods) | Норман                                    |
| 2007 | Типу круті лягаві                | Hot Fuzz                                                   | DC Andy Wainwright                        |
| 2007 | Ультиматум Борна                 | The Bourne Ultimatum                                       | Саймон Росс                               |
| 2008 | Моє цинкове ліжко                | My Zinc Bed                                                | Пол Пеплоу                                |
| 2009 |                                  | Red Riding: 1980                                           | Пітер Хантер                              |
| 2009 | Крик сови                        | "Cry of the Owl"                                           | Роберт Форестер                           |
| 2009 | Ле Донк і Скор-се-зе             | Le Donk & Scor-zay-zee                                     | Лі Донк                                   |
| 2011 | Без компромісів                  | Blitz                                                      | Портер Неш                                |
| 2011 | Субмарина                        | Submarine                                                  | Грем Первіс                               |
| 2011 | Підози містера Вічера            | The Suspicions of Mr Whicher (TV)                          | Інспектор Джонатан Вічер                  |
| 2011 | Дівчинка велосипедом             | Girl on a Bicycle                                          | Дерек                                     |
| 2012 | Нержавіюча сталь                 | Stainless Steel                                            | Нік                                       |
| 2012 | Зараз саме час                   | Now Is Good                                                | Батько Тесс                               |
| 2013 | Армагеддец                       | The World's End                                            | Стівен Прінс                              |
| 2013 | Двійник                          | The Double                                                 | актор серіалу                             |
| 2014 | Гордість                         | Pride                                                      | Дай Донован, профспілковий лідер шахтарів |
| 2015 | Номер 44                         | Child 44                                                   | Володимир Малевич                         |
| 2015 | Макбет                           | Macbeth                                                    | Банко                                     |
| 2015 | Вже сумую за тобою               | Miss You Already                                           | Джаго                                     |
| 2016 | Нова епоха Z                     | The Girl with All the Gifts                                | сержант Едді Паркс                        |
| 2017 | Смерть Сталіна                   | The Death of Stalin                                        | товариш Андрєєв                           |
| 2022 | Дім Дракона                      | House of the Dragon                                        | Візеріс I Таргарієн                       |

### Сценарист
| Рік  | Українська назва | Оригінальна назва                                           |
| ---- | ---------------- | ----------------------------------------------------------- |
| 2004 | Черевики мерця   | Dead Man's Shoes                                            |
| 2006 | Це Англія        | This is England, Uncredited                                 |
| 2006 |                  | Leave Before The Lights Come On, Arctic Monkeys music video |
| 2007 |                  | Dog Altogether                                              |
| 2011 | Тиранозавр       | Tyrannosaur                                                 |

### Режисер
| Рік  | Українська назва | Оригінальна назва |
| ---- | ---------------- | ----------------- |
| 2004 |                  | Dog Altogether    |
| 2011 | Тиранозавр       | Tyrannosaur       |

## Нагороди та номінації
- 2000 — номінація найкраща чоловіча роль за роль Алфі в Останній притулок.
- 2005 — номінація найкращий британський актор за версією Empire Awards.
- 2007 — премія Срібний лев за найкращий короткометражний фільм (BAFTA), найкращий британський короткометражний фільм (BIFA) та Міжнародна премія журі Сіетла за фільм Dog Altogether.
- 2011 — премія за найкращий незалежний британський фільм за фільм Тиранозавр
- 2011 — за найкращий режисерський дебют

## Примітка
1. ↑  MusicBrainz — MetaBrainz Foundation, 2000.
2. ↑  aveleyman.com
3. 1 2  Ojumu, Akin (2001) «Paddy Considine: The best-kept secret in British movies [Архівовано 2011-02-09 у Wayback Machine.]», The Observer, 11 березня 2001
4. 1 2  Mottram, James (2009) Interview: Paddy Considine, actor [Архівовано 2011-06-05 у Wayback Machine.], The Scotsman, 2 October 2009, retrieved 2010-03-31
5. 1 2  Hoby, Hermione (2009) «http://www.guardian.co.uk/film/2009/sep/27/donk-shane-meadows-paddy-considine [Архівовано 2012-10-15 у Wayback Machine.] Paddy and Shane: story of a partnership]», The Observer, 27 September 2009, retrieved 2010-03-31
6. 1 2  Paddy Considine tells Patrick Barkham why he’s sick of playing aggressive action men | Film | The Guardian. Архів оригіналу за 19 серпня 2012. Процитовано 12 червня 2012.
7. ↑  „'Le Donk' actor Paddy Considine launches new band“ [Архівовано 2012-10-18 у Wayback Machine.], NME, 12 October 2009, retrieved 2010-03-31
8. ↑  Lockyer, Daphne (10 квітня 2011). Paddy Considine: Knowing I have Asperger's is a relief. The Daily Telegraph. London. Архів оригіналу за 13 квітня 2011. Процитовано 12 квітня 2011.
9. ↑  Kate Goodacre. Paddy Considine reveals Asperger's diagnosis. Digital Spy. Архів оригіналу за 27 липня 2012.

title: Патрік Консідайн

wikitext:
{{Актор
|bgcolour = gold
|ім'я =
|оригінал імені =
|жінка = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
|зображення =
|розмір =
|підпис =
|ім'я при народженні =
|дата народження = <!-- дд.мм.рррр -->
|місце народження =
|дата смерті = <!-- дд.мм.рррр -->
|місце смерті =
|причина смерті =
|інші імена =
|громадянство =
|національність = ірландець
|рід діяльності =
|роки діяльності =
|дружина =
|чоловік =
|партнер =
|діти =
|батьки =
|нагороди =
|премії =
|imdb id =
|сторінка в інтернеті =
|провідні ролі =
}}
'''Патрік «Педді» Джордж Консідайн''' ({{Lang-en|Paddy Considine}}; нар. [[5 вересня]] [[1973]]) — [[Велика Британія|британський]] актор, режисер і сценарист. Тісно співпрацює із Шейном Медоузом.

== Біографія ==

=== Юність ===
Консідайн народився 5 вересня 1973, ріс зі своїм братом і сестрами в муніципальному районі Вінчел в [[Бертон-апон-Трент]]. Проходив навчання у початковій школі, школі Джозефа Кларка Жуніора та, пізніше, у вищій Школі Аббата Беїна. 1990 року отримав національний диплом у школі акторських мистецтв. Педді, навчаючись на першому курсі у Віншилському університетському містечку Ади Чедвік (знесено) Коледжу Бертона, вперше зустрів Шейна Медоуза<ref name="Ojumu" >Ojumu, Akin (2001) «[http://www.guardian.co.uk/film/2001/mar/11/features.review Paddy Considine: The best-kept secret in British movies] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110209102934/http://www.guardian.co.uk/film/2001/mar/11/features.review |date=2011-02-09 }}», ''[[The Observer]]'', 11 березня 2001</ref><ref name="Mottram" />. Ні Консідайн, ні Медоуз не закінчили курс акторського мистецтва. У 1993 році Медоуз залишив своє рідне місто Аттоксетер, щоб навчатися в [[Ноттінгем]]і. Консідайн у 1994 році виїхав з Бертона, щоб навчатися операторської роботи в університеті Брайтона, де він отримав перший розряд оператора на факультеті гуманітарних наук та архітектури<ref name="Ojumu" />.

=== Перші ролі у кіно ===
Після повернення з Брайтона Медоуз запропонував Консідайну знятися в декількох короткометражних фільмах, "Кімната для Ромео Брасса ", в якому Консідайн грає роль неспокійного Морелла<ref name="Hoby">Hoby, Hermione (2009) «http://www.guardian.co.uk/film/2009/sep/27/donk-shane-meadows-paddy-considine {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121015024814/http://www.guardian.co.uk/film/2009/sep/27/donk-shane-meadows-paddy-considine |date=2012-10-15 }} Paddy and Shane: story of a partnership]», ''[[Обзервер|The Observer]]'', 27 September 2009, retrieved 2010-03-31</ref>. У 2004 Педді зіграв головну роль у фільмі " Чоботи мерця " режисера Шейна Медоуза, сценарій до цього фільму вони писали спільно<ref name="Hoby" />.

У 2006 Консідайн з'являється в [[Іспанія|іспанському]] трилері ''Bosque de Sombras'' (також відомий як " ''Ліс тіней'' ") разом з британським актором [[Ґері Олдмен|Гері Олдменом]], і " ''Плутоній-239'' " (інша назва " ''Відрізок з Життя Тимофія Березіна'' "), драма про ч [[Росія|Росії]], за участю [[Австралія|австралійської]] актриси [[Рада Мітчелл|Ради Мітчелл]], виконавчі продюсери [[Джордж Клуні]] та [[Стівен Содерберг]]. Консідайн також знімався у музичних кліпах, наприклад він з'явився у ролику гурту [[Arctic Monkeys]] ''Leave Before The Lights Come On'' (співавтор відео). У 2007 він з'явився в комедії [[Саймон Пегг|Саймона Пегга]] і [[Едгар Райт|Едгара Райта]] [[Круті фараони|Круті лягаві]].

У 2007 Педді з'явився гучним у шпигунському трилері 2007 "[[Ультиматум Борна (фільм)|Ультіматум Борна]] " в ролі газетного журналіста, разом з [[Метт Деймон|Меттом Деймоном]]<ref name="autogenerated1">{{Cite web|url=http://www.guardian.co.uk/film/2009/mar/03/paddy-considine-red-riding|title=Paddy Considine tells Patrick Barkham why he’s sick of playing aggressive action men {{!}} Film {{!}} The Guardian<!-- Заголовок добавлен ботом -->|accessdate=2012-06-12|archivedate=2012-08-19|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120819190803/http://www.guardian.co.uk/film/2009/mar/03/paddy-considine-red-riding|deadurl=no}}</ref>.

== Музична діяльність ==
Консідайн є одним із творців музичного гурту ''She Talks to Angel'' (назва взята з однойменної пісні гурту Black Crowes). Склад групи:

* Річард Ітан
* Саймон Хадсон
* Нік Хеммінг — провідний гітарист
* Шейн Медоуз — вокаліст
* Педді „Bamm-Bamm“ Консідайн (прізвисько взято з [[Флінстоуни|Флінстоунів]] Bamm-Bamm Rubble) — барабанщик.

Зараз Консідайн знаходиться в рок-групі під назвою ''Riding The Low'' з Ітаном, і випустив міні-альбом у 2009<ref name="Mottram">Mottram, James (2009) [http://news.scotsman.com/entertainment/-Interview-Paddy-Considine-actor.5697674.jp Interview: Paddy Considine, actor] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110605033430/http://news.scotsman.com/entertainment/-Interview-Paddy-Considine-actor.5697674.jp |date=2011-06-05 }}, ''[[The Scotsman]]'', 2 October 2009, retrieved 2010-03-31</ref><ref name="NME">[http://www.nme.com/news/various-artists/47799 „'Le Donk' actor Paddy Considine launches new band“] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121018122020/http://www.nme.com/news/various-artists/47799 |date=2012-10-18 }}, ''[[New Musical Express|NME]]'', 12 October 2009, retrieved 2010-03-31</ref>.

== Особисте життя ==
У 2010 у Педді виявили [[синдром Аспергера]]<ref name="Lockyer">{{Цитата:Новини|last=Lockyer|first=Daphne|url=http://www.telegraph.co.uk/culture/8440399/Paddy-Considine-Knowing-I-have-Aspergers-is-a-relief.html|title=Paddy Considine: Knowing I have Asperger's is a relief|work=[[The Daily Telegraph]]|date=2011-04-10|accessdate=2011-04-12|location=London|archivedate=2011-04-13|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110413054712/http://www.telegraph.co.uk/culture/8440399/Paddy-Considine-Knowing-I-have-Aspergers-is-a-relief.html}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.digitalspy.ie/showbiz/news/a313837/paddy-considine-reveals-aspergers-diagnosis.html|title=Paddy Considine reveals Asperger's diagnosis|last=Kate Goodacre|publisher=Digital Spy|archiveurl=https://www.webcitation.org/69Tmfm80N?url=http://www.digitalspy.ie/showbiz/news/a313837/paddy-considine-reveals-aspergers-diagnosis.html|archivedate=2012-07-27}}</ref>.

Консідайн живе в Бертон-апон-Трент із дружиною та трьома дітьми<ref name="autogenerated1"/>.

== Фільмографія ==

=== Актор ===
{| class="wikitable sortable"
! Рік
!Українська назва
!Оригінальна назва
!Роль
|-
|1999
|Кімната для Ромео Брасса
|''A Room for Romeo Brass''
|Морель
|-
|2000
|Останнє притулок
|Last Resort
|Альфі
|-
|2000
|Народжений романтиком
|''Born Romantic''
|Рей
|-
|2001
|Рік відплати
|Happy Now
|Глен Маркус
|-
|2001
|Ластівки
|''{{iw|The Martins (film)|The Martins|en|The Martins (film)}}''
|Хатфілд, звукорежисер
|-
|2001
|Цілодобові тусовщики
|''24 Hour Party People''
|Роб Греттон
|-
|2002
|Під гіпнозом
|''Doctor Sleep''
|Еліот Спрагс
|-
|2002
|Мої помилки з 8245 до 8249 і 117
|''My Wrongs #8245-8249 & 117''
|самого себе
|-
|2002
|Вибивала
|Bouncer
|людина з ножем
|-
|2003
|У Америці
|''In America''
|Джонні
|-
|2004
| Черевики мерця
|''Dead Man's Shoes''
|Річард
|-
|2004
|Моє літо кохання
|''My Summer of Love''
|Філ
|-
|2005
|У дурмані
|''Stoned''
|Френк Торгуд
|-
|2005
|[[Нокдаун (фільм)|Нокдаун]]
| „Cinderella Man“
|Майк Вілсон
|-
|2006
|Плутоній-239
|''Pu-239''
|Тимофей
|-
|2006
|Ліс тіней
|''Bosque de Sombras'' (International English Title: ''BackWoods'')
|Норман
|-
|2007
|[[Круті фараоні|Типу круті лягаві]]
|''[[Круті фараоні|Hot Fuzz]]''
|DC Andy Wainwright
|-
|2007
|[[Ультиматум Борна (фільм)|Ультиматум Борна]]
|The Bourne Ultimatum
|Саймон Росс
|-
|2008
|Моє цинкове ліжко
|''My Zinc Bed''
|Пол Пеплоу
|-
|2009
|Червоний райдинг |
|''Red Riding: 1980''
|Пітер Хантер
|-
|2009
|Крик сови
| "Cry of the Owl"
|Роберт Форестер
|-
|2009
|Ле Донк і Скор-се-зе
|''Le Donk & Scor-zay-zee''
|Лі Донк
|-
|2011
|[[Без компромісів (фільм)|Без компромісів]]
|''Blitz''
|Портер Неш
|-
|2011
|[[Субмарина (фільм)|Субмарина]]
|''Submarine''
|Грем Первіс
|-
|2011
|Підози містера Вічера
|''{{iw|The Suspicions of Mr Whicher|The Suspicions of Mr Whicher|en|The Suspicions of Mr Whicher}}'' (TV)
|Інспектор Джонатан Вічер
|-
|2011
|Дівчинка велосипедом
|''{{iw|Girl on a Bicycle|Girl on a Bicycle|en|Girl on a Bicycle}}''
|Дерек
|-
|2012
|Нержавіюча сталь
|Stainless Steel
|Нік
|-
|2012
|Зараз саме час
|Now Is Good
|Батько Тесс
|-
|2013
|[[Кінець світу (фільм, 2013, Великобританія)|Армагеддец]]
|''The World's End''
|Стівен Прінс
|-
|2013
|Двійник
|''The Double''
|актор серіалу
|-
|2014
|[[Гордість (фільм)|Гордість]]
|''Pride''
|Дай Донован, профспілковий лідер шахтарів
|-
|2015
|[[Номер 44 (фільм)|Номер 44]]
|''Child 44''
|Володимир Малевич
|-
|2015
|[[Макбет (фільм, 2015)|Макбет]]
|''Macbeth''
|Банко
|-
|2015
|Вже сумую за тобою
|''Miss You Already''
|Джаго
|-
|2016
|[[Нова епоха Z]]
|''The Girl with All the Gifts''
|сержант Едді Паркс
|-
|2017
|[[Смерть Сталіна (фільм)|Смерть Сталіна]]
|''The Death of Stalin''
|товариш Андрєєв
|-
|2022
|[[Дім Дракона]]
|''House of the Dragon''
|[[Візеріс I Таргарієн]]
|}

=== Сценарист ===
{| class="wikitable sortable"
!Рік
! Українська назва
! Оригінальна назва
|-
| 2004
| Черевики мерця
| ''Dead Man's Shoes''
|-
| 2006
| [[Це Англія]]
| ''This is England'', Uncredited
|-
| 2006
|
| ''{{iw|Leave Before The Lights Come On|Leave Before The Lights Come On|en|Leave Before The Lights Come On}}'', Arctic Monkeys music video
|-
| 2007
|
| {{iw|Dog Altogether|Dog Altogether|en|Dog Altogether}}
|-
| 2011
| [[Тиранозавр (фільм)|Тиранозавр]]
| ''Tyrannosaur''
|}

=== Режисер ===
{| class="wikitable sortable"
!Рік
! Українська назва
! Оригінальна назва
|-
| 2004
|
| ''Dog Altogether''
|-
| 2011
| [[Тиранозавр (фільм)|Тиранозавр]]
| ''Tyrannosaur''
|}

== Нагороди та номінації ==

* [[2000 у кіно|2000]] — номінація ''найкраща чоловіча роль'' за роль Алфі в ''Останній притулок''.
* [[2005 у кіно|2005]] — номінація ''найкращий британський актор'' за версією ''[[Імперія (кінопремія)|Empire Awards]]''.
* [[2007 у кіно|2007]] — премія ''Срібний лев'' за найкращий короткометражний фільм ([[Британська академія телебачення та кіномистецтва|BAFTA]]), ''найкращий британський короткометражний фільм'' (BIFA) та ''Міжнародна премія журі Сіетла'' за фільм ''Dog Altogether''.
* [[2011 у кіно|2011]] — премія за найкращий незалежний британський фільм за фільм ''Тиранозавр''
* [[2011 у кіно|2011]] — за найкращий режисерський дебют

== Примітка ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Англійці ірландського походження]]

== Посилання ==

[[Категорія:Лауреати премії BAFTA]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з посиланнями на елементи Вікіданих без українського підпису]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Кінорежисери з інвалідністю]]
[[Категорія:Випускники Брайтонського університету]]
[[Категорія:Лауреати премії «Театральний світ»]]

title: Патрік Консідайн

Народився: 5 вересня 1973 (51 рік) · Бертон-апон-Трент, Стаффордшир, Стаффордшир, Англія, Велика Британія

Національність: ірландець

Громадянство: Велика Британія

Діяльність: актор, сценарист, музикант, фотограф, кінорежисер, кіноактор, телеактор

Alma mater: Брайтонський університетd і Burton & South Derbyshire Colleged

Роки діяльності: 1999 — тепер. час


text:
# Дуб пірамідальний (Золотоніський район)
Дуб пірамідальний — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення. Об'єкт розташований на території Золотоніського району Черкаської області, місто Золотоноша, вул Баха.
Площа — 0,02 га, статус отриманий у 1972 році.

title: Дуб пірамідальний (Золотоніський район)

wikitext:
{{Otheruses|Дуб пірамідальний}}
{{Природоохоронна територія
 | назва               = Дуб пірамідальний
 | категорія МСОП      =
 | зображення          = Дуб пірамідальний м. Золотоноша.jpg
 | зображення_підпис   = Пам'ятка у жовтні 2020
 | ширина_зображення   = 300
 | мапа                =
 | підпис              =
 | ширина_мапи         =
 | локатор_x           =
 | локатор_y           =
 | розташування        = [[Україна]],
[[Черкаська область]],
[[Золотоніський район]]
 | найближче_місто     =
 |lat_degrees          =  | lat_minutes  =  | lat_seconds  =  | lat_direction  = N
 |long_degrees         =  | long_minutes =  | long_seconds =  | long_direction = E
 | площа               = 0,02
 | водні об'єкти       =
 | заснований          = 1972
 | число_відвідувачів  =
 | рік_відвідувачів    =
 | керуюча_організація = Золотоніська СШ № 6
 | Карта розташування  = Україна Черкаська область
}}

'''Дуб пірамідальний''' — [[ботанічна пам'ятка природи]] місцевого значення. Об'єкт розташований на території [[Золотоніський район|Золотоніського району]] [[Черкаська область|Черкаської області]], місто [[Золотоноша]], вул Баха.

Площа — 0,02 га, статус отриманий у 1972 році.

== Джерела ==
* {{Список ОПЗФ України}}

{{Природно-заповідний фонд Золотоніського району}}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Ботанічні пам'ятки природи Черкаської області]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 1972]]
[[Категорія:Дуби]]

title: Дуб пірамідальний

Країна: Україна

Розташування: Україна, · Черкаська область, · Золотоніський район

Оператор: Золотоніська СШ № 6


text:
# Боцян (Мазовецьке воєводство)
Боцян (пол. Bocian) — село в Польщі, у гміні Колбель Отвоцького повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 197 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Седлецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 93      | 20                 | 63               | 10                   |
| Жінки    | 104     | 34                 | 54               | 16                   |
| Разом    | 197     | 54                 | 117              | 26                   |

title: Боцян (Мазовецьке воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Боцян
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Bocian}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Bocian gmina Kołbiel.jpg
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Отвоцький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Колбель (гміна){{!}}Колбель
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 197
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 25
|поштовий індекс        = 05-340
|автомобільний код      = WOT
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0674566
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Боцян''' ({{lang-pl|Bocian}}) — село в Польщі, у [[Колбель (гміна)|гміні Колбель]] [[Отвоцький повіт|Отвоцького повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:197}} {{МНОЖИНА:197|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Седлецьке воєводство|Седлецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=93 |ЧолПре=20 |ЧолПрац=63 |ЧолПост=10
|Жін=104 |ЖінПре=34 |ЖінПрац=54 |ЖінПост=16
|Разом=197 |РазомПре=54 |РазомПрац=117 |РазомПост=26
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Колбель}}

[[Категорія:Села Отвоцького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Отвоцький повіт

Гміна: Колбель

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WOT

OSM: ↑2996924 ·R (Ґміна Колбель)


text:
# Galanthus gracilis
Galanthus gracilis — вид рослин із родини амарилісових (Amaryllidaceae), зростає у Причорномор'ї.

## Таксономічні примітки
Цей вид зазвичай асоціюється з рядом інших таксонів, зокрема з G. graecus та G. elwesii. Деякі науковці помістили G. gracilis у синонімію до G. graecus, інші вважають його синонімом G. elwesii. Наявні таксономічні дані тепер чітко показують, що G. gracilis — окремий вид, однак Galanthus gracilis і G. elwesii, безсумнівно, тісно пов'язані між собою. Плутанина між G. gracilis та G. elwesii є особливо критичною в їхніх європейських ареалах, і їхні точні ареали погано вивчені.

## Опис
Цибулина від яйцеподібної до субкулястої, 1.5–2 × 0.8–1.4 см. Листки лінійні, зрідка дуже вузько-ланцетні, 8–11 см × 3–5 мм у період цвітіння, до 27 см × 3–9 мм у зрілості, часто чітко звивисті, зрідка лише злегка так, вершина тупа. Стеблина 8–14 см. Зовнішні сегменти оцвітини опуклі, вузько-яйцювато-лопатеві, 15–26 × 7–10 мм, внутрішні сегменти плоскі, зазвичай помітно розширені на вершині, вузько-довгасто-лопатчасті, 7–11 × 3–5 мм, з окремими зеленими плямами біля основи та вершина, іноді з'єднана в центрі. Коробочка від яйцюватої до субкулястої, 11–16 × 10–14 мм. 2n = 24. Період цвітіння: лютий — квітень.

## Поширення
Зростає у Причорномор'ї: Греція, Болгарія, сх. Румунія, пд.-зх. Україна, зх. Туреччина. Населяє вологі луки, скелясті схили вапняку у вологому вкритому листям лісі під Pinus brutia та Pyrus, чагарники й галявини; на висотах 10–2000 метрів.
В Україні росте в дубових, ясеневих, кленових, в’язових, тополевих лісах, у степових ярах, у чагарникових спільнотах та в культивованому лісі Robinia pseudoacacia.

## Використання
Збирають для декоративного використання. У деяких районах також використовується як лікарська рослина.

## Загрози й охорона
Основними загрозами для цього виду є збирання в декоративних або лікувальних цілях, управління лісами, насадження, розвиток туристичної інфраструктури (включаючи будівництво доріг), а також рекреаційні заходи.
Усі види Galanthus включені до Додатку II до Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни та флори, що знаходяться під загрозою зникнення (CITES). В Україні він охороняється в охоронних територіях Старомарирський та Мунрирська Діброва в Одеській області.

title: Galanthus gracilis

wikitext:
{{Speciesbox |name= |image=Galanthus gracilis.jpg |image_width=270px |status=DD |status_system=iucn3.1 |genus=Galanthus |species=gracilis |authority=Celak., 1891 |synonyms= }}
'''''Galanthus gracilis''''' — вид рослин із родини [[Амарилісові|амарилісових]] (Amaryllidaceae), зростає у Причорномор'ї.

== Таксономічні примітки ==
Цей вид зазвичай асоціюється з рядом інших таксонів, зокрема з ''G. graecus'' та ''[[Galanthus elwesii|G. elwesii]]''. Деякі науковці помістили ''G. gracilis'' у синонімію до ''G. graecus'', інші вважають його синонімом ''G. elwesii''. Наявні таксономічні дані тепер чітко показують, що ''G. gracilis'' — окремий вид, однак ''Galanthus gracilis'' і ''G. elwesii'', безсумнівно, тісно пов'язані між собою. Плутанина між ''G. gracilis'' та ''G. elwesii'' є особливо критичною в їхніх європейських ареалах, і їхні точні ареали погано вивчені<ref name="iucn"/>.

== Опис ==
[[Цибулина]] від яйцеподібної до субкулястої, 1.5–2 × 0.8–1.4 см. [[Листок|Листки]] лінійні, зрідка дуже вузько-ланцетні, 8–11 см × 3–5 мм у період цвітіння, до 27 см × 3–9 мм у зрілості, часто чітко звивисті, зрідка лише злегка так, вершина тупа. Стеблина 8–14 см. Зовнішні сегменти [[оцвітина|оцвітини]] опуклі, вузько-яйцювато-лопатеві, 15–26 × 7–10 мм, внутрішні сегменти плоскі, зазвичай помітно розширені на вершині, вузько-довгасто-лопатчасті, 7–11 × 3–5 мм, з окремими зеленими плямами біля основи та вершина, іноді з'єднана в центрі. [[Коробочка (плід)|Коробочка]] від яйцюватої до субкулястої, 11–16 × 10–14 мм. [[хромосома|2n]] = 24. Період цвітіння: лютий — квітень<ref name="turkiyebitkileri">{{cite web |url=https://turkiyebitkileri.com/en/photo-gallery/amaryllidaceae-nergisgiller/galanthus-kardelen/galanthus-gracilis.html |назва=''Galanthus gracilis'' |вебсайт=Türkiyebitkileri.com |видавець= |дата-доступу=27.09.2021 |archive-date=27 вересня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210927130511/https://turkiyebitkileri.com/en/photo-gallery/amaryllidaceae-nergisgiller/galanthus-kardelen/galanthus-gracilis.html }} {{ref-en}}</ref>.

== Поширення ==
Зростає у Причорномор'ї: [[Греція]], [[Болгарія]], сх. [[Румунія]], пд.-зх. [[Україна]], зх. [[Туреччина]]<ref>{{cite web |url=http://www.plantsoftheworldonline.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:64482-1 |назва=''Galanthus gracilis'' |вебсайт=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=27.09.2021 |archive-date=27 вересня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210927130514/http://www.plantsoftheworldonline.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:64482-1 }} {{ref-en}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/6K84N |назва=''Galanthus gracilis'' |вебсайт=Catalogue of Life |видавець= |дата-доступу=27.09.2021 |archive-date=27 вересня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210927130509/https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/6K84N }} {{ref-en}}</ref>. Населяє вологі луки, скелясті схили вапняку у вологому вкритому листям лісі під ''[[Pinus brutia]]'' та ''[[Pyrus]]'', чагарники й галявини; на висотах 10–2000 метрів<ref name="turkiyebitkileri"/><ref name="iucn">{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/164897/5935871 |назва=''Galanthus gracilis'' |автор=Davis A. P. |дата=2011 |видавець=The IUCN |дата-доступу=27.09.2021 |archive-date=9 серпня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200809115405/https://www.iucnredlist.org/species/164897/5935871 }} {{ref-en}}</ref>.

В Україні росте в дубових, ясеневих, кленових, в’язових, тополевих лісах, у степових ярах, у чагарникових спільнотах та в культивованому лісі ''[[Robinia pseudoacacia]]''<ref name="iucn"/>.

== Використання ==
Збирають для декоративного використання. У деяких районах також використовується як лікарська рослина<ref name="iucn"/>.

== Загрози й охорона ==
Основними загрозами для цього виду є збирання в декоративних або лікувальних цілях, управління лісами, насадження, розвиток туристичної інфраструктури (включаючи будівництво доріг), а також рекреаційні заходи<ref name="iucn"/>.

Усі види ''Galanthus'' включені до Додатку II до Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни та флори, що знаходяться під загрозою зникнення (CITES). В Україні він охороняється в охоронних територіях Старомарирський та Мунрирська Діброва в Одеській області<ref name="iucn"/>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Квіткові-доробити}}
{{Taxonbar|from=Q199136}}

[[Категорія:Підсніжник|gracilis]]
[[Категорія:Флора Туреччини]]
[[Категорія:Флора Греції]]
[[Категорія:Флора Болгарії]]
[[Категорія:Флора Румунії]]
[[Категорія:Флора України]]
[[Категорія:Рослини, описані 1891]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус: · Даних недостатньо (МСОП 3.1)

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocotyledon)

Порядок: Холодкоцвіті (Asparagales)

Родина: Амарилісові (Amaryllidaceae)

Підродина: Amaryllidoideae

Рід: Підсніжник (Galanthus)

Вид: G. gracilis

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Galanthus gracilis · Celak., 1891


text:
# Пауль Бразак
Пауль Бразак (нім. Paul Brasack; 9 травня 1916, Штеттін — 11 березня 2013, Бад-Пірмонт) — німецький офіцер-підводник, капітан-лейтенант крігсмаріне, капітан-цур-зее бундесмаріне. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.

## Біографія
3 квітня 1937 року вступив у ВМФ. Спочатку служив в морській авіації, в березні 1942 року був переведений в підводний флот. Після 6-місячного курсу був призначений вахтовим офіцером на підводний човен U-737, зробив 8 бойових походів, в тому числі в Арктику, де взяв участь в нападах на північні конвої союзників. З 5 лютого 1943 по 24 листопада 1944 року командував U-737, зробив 8 поході (провівши в морі в цілому 163 дні). З листопада 1944 року — офіцер з бойової підготовки 25-ї флотилії підводних човнів. 9 травня 1945 року взятий в полон. 15 серпня 1947 року звільнений. 1 жовтня 1957 року вступив у ВМФ ФРН, командував ескадреним міноносцем Z-2, був військово-морським аташе в Вашингтоні. 30 березня 1974 року вийшов у відставку.

## Звання
- Кандидат в офіцери (3 квітня 1937)
- Морський кадет (21 вересня 1937)
- Фенріх-цур-зее (1 травня 1938)
- Оберфенріх-цур-зее (1 липня 1939)
- Лейтенант-цур-зее (1 серпня 1939)
- Оберлейтенант-цур-зее (1 вересня 1941)
- Капітан-лейтенант (1 липня 1944)
- Корветтен-капітан (1 жовтня 1957)
- Фрегаттен-капітан (24 квітня 1961)
- Капітан-цур-зее (25 липня 1968)

## Нагороди
- Нагрудний знак спостерігача (28 лютого 1940)
- Залізний хрест
  - 2-го класу (травень 1940)
  - 1-го класу (листопад 1940)
- Авіаційна планка бомбардувальника в золоті (10 березня 1941)
- Почесний Кубок Люфтваффе (24 червня 1941)
- Нагрудний знак підводника (24 вересня 1942)
- Фронтова планка підводника
  - в бронзі (28 жовтня 1944)
  - в сріблі (24 березня 1945)
- Лицарський хрест Залізного хреста (30 жовтня 1944)
- Легіон Заслуг (США)

title: Пауль Бразак

wikitext:
{{Особа
|оригінал імені = {{lang-de|Paul Brasack}}
|нагороди = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Лицарський хрест Залізного хреста}}{{!!}}{{Залізний хрест 1-го класу 1939}}{{!!}}{{Залізний хрест 2-го класу 1939}}
{{!}}-
{{!}}[[Файл:Frontflugspange.jpg|60пкс|Авіаційна планка бомбардувальника]]{{!!}}{{Фронтова планка підводника в сріблі}}{{!!}}{{Легіон Заслуг (Легіонер) (США)}}
{{!}}-
{{!}}{{Нагрудний знак спостерігача}}{{!!}}{{Почесний Кубок Люфтваффе}}{{!!}}{{Нагрудний знак підводника (1939)}}
{{!)}}
}}
'''Пауль Бразак''' ({{lang-de|Paul Brasack}}; [[9 травня]] [[1916]], [[Штеттін]] — [[11 березня]] [[2013]], [[Бад-Пірмонт]]) — німецький офіцер-підводник, [[капітан-лейтенант]] [[крігсмаріне]], [[капітан-цур-зее]] [[бундесмаріне]]. Кавалер [[Лицарський хрест Залізного хреста|Лицарського хреста Залізного хреста]].

== Біографія ==
3 квітня 1937 року вступив у ВМФ. Спочатку служив в морській авіації, в березні 1942 року був переведений в підводний флот. Після 6-місячного курсу був призначений вахтовим офіцером на підводний човен [[U-737]], зробив 8 бойових походів, в тому числі в Арктику, де взяв участь в нападах на північні конвої союзників. З 5 лютого 1943 по 24 листопада 1944 року командував U-737, зробив 8 поході (провівши в морі в цілому 163 дні). З листопада 1944 року — офіцер з бойової підготовки 25-ї флотилії підводних човнів. 9 травня 1945 року взятий в полон. 15 серпня 1947 року звільнений. 1 жовтня 1957 року вступив у ВМФ ФРН, командував ескадреним міноносцем Z-2, був [[Військово-морський аташе|військово-морським аташе]] в Вашингтоні. 30 березня 1974 року вийшов у відставку.

== Звання ==

* Кандидат в офіцери (3 квітня 1937)
* Морський [[кадет]] (21 вересня 1937)
* [[Фенріх-цур-зее]] (1 травня 1938)
* [[Оберфенріх-цур-зее]] (1 липня 1939)
* [[Лейтенант-цур-зее]] (1 серпня 1939)
* [[Оберлейтенант-цур-зее]] (1 вересня 1941)
* [[Капітан-лейтенант]] (1 липня 1944)
* [[Корветтен-капітан]] (1 жовтня 1957)
* [[Фрегаттен-капітан]] (24 квітня 1961)
* [[Капітан-цур-зее]] (25 липня 1968)

== Нагороди ==

* [[Нагрудний знак спостерігача]] (28 лютого 1940)
* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]]
** 2-го класу (травень 1940)
** 1-го класу (листопад 1940)
* [[Авіаційні планки Люфтваффе|Авіаційна планка бомбардувальника]] в золоті (10 березня 1941)
* [[Почесний Кубок Люфтваффе]] (24 червня 1941)
* [[Нагрудний знак підводника]] (24 вересня 1942)
* [[Фронтова планка підводника]]
** в бронзі (28 жовтня 1944)
** в сріблі (24 березня 1945)
* [[Лицарський хрест Залізного хреста]] (30 жовтня 1944)
* [[Легіон Заслуг (США)]]

== Література ==

* ''Залесский К.А.'' Кригсмарине. Военно-морской флот Третьего рейха. — Москва : Яуза, Эксмо, 2005. — 638 с. — (Энциклопедия Третьего рейха) — 5000 прим. — ISBN 5-699-10354-6.
* DIXON, JEREMY, The U-boat Commanders, Naval Institute Press, 2019.
* Dörr M., Einer von Dreiunddreissig, Internationales Militaira Magazine Nr 124, september-oktober 2006, Heinz Nickel Buchbetrieb, Zweibrücken
* Dörr M., Die Ritterkreuzträger der Deutschen Wehrmacht 1939-1945 - Teil IV Die U-Boot-Waffe
* [[Вальтер-Пер Фельгібель|Fellgiebel W.P.]], Elite of the Third Reich, The recipients of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939-1945: A Reference, Helion & Company Limited, Solihull, 2003, <nowiki>ISBN 1-874622-46-9</nowiki>
* [[Франц Куровскі|Kurowski F.]], Knight's Cross Holders of the U-Boat Service, Schiffer Publishing Ltd., 1995, <nowiki>ISBN 0-88740-748-X</nowiki>
* Range C., Die Ritterkreuzträger der Kriegsmarine, Stuttgart, 1974, Motorbuch Verlag, ISBN 3-87943-355-0

== Посилання ==

* [https://uboat.net/men/brasack.htm Бразак на сайті uboat.net]

== Примітки ==
{{DEFAULTSORT:Бразак Пауль}}
[[Категорія:Капітан-лейтенанти крігсмаріне]]
[[Категорія:Німецькі льотчики Другої світової війни]]
[[Категорія:Командири підводних човнів]]
[[Категорія:Капітани-цур-зее бундесмаріне]]
[[Категорія:Німецькі військово-морські аташе]]

title: нім. Paul Brasack

Народився: 9 травня 1916 · Щецин, Королівство Пруссія, Німецька імперія

Помер: 11 березня 2013 (96 років) · Бад-Пірмонт, Гамельн-Пірмонт, Нижня Саксонія, Німеччина

Діяльність: дипломат, підводник, солдат, солдат, офіцер ВМФ Німеччини

Alma mater: Військово-морська академія Мюрвікаd (квітень 1939)

Знання мов: німецька

Учасник: Друга світова війна

Посада: naval attachéd

Військове звання: капітан-лейтенант, Капітан-цур-зее і Kapitänleutnant

Нагороди: | Лицарський хрест Залізного хреста | Залізний хрест 1-го класу | Залізний хрест 2-го класу | | Авіаційна планка бомбардувальника | Фронтова планка підводника в сріблі | Легіон Заслуг (Легіонер) (США) | | Нагрудний знак спостерігача | Почесний Кубок Люфтваффе | Нагрудний знак підводника |

title: Військове звання

Лицарський хрест Залізного хреста: Залізний хрест 1-го класу · Залізний хрест 2-го класу

Авіаційна планка бомбардувальника: Фронтова планка підводника в сріблі · Легіон Заслуг (Легіонер) (США)

Нагрудний знак спостерігача: Почесний Кубок Люфтваффе · Нагрудний знак підводника


text:
# Манзуля Володимир Романович
Манзуля Володимир Романович — заслужений працівник фізичної культури і спорту України, заслужений тренер України.

## Біографія
Народився 1 травня 1946 року в селі Примірне Кам'янсько-Дніпровського району в багатодітній селянській родині. Батько Манзула Роман Емануіловіч 1921 року народження, мати Манзула Марія Кузьмівна 1924 року народження.
Боксом почав займатися в армії. Після армії жив і працював в Запоріжжі. Тренувався в СК «Стріла» у Едуарда Тарасенко. Провів 38 боїв. Став кандидатом в майстри спорту.
У 1970 році переїхав до міста Енергодар. Працював начальником охорони.
У 1971 році створив Енергодарського секцію боксу.
Його досягнуті результати, як тренера, вражають. Володимир Романович виховав 20 майстрів спорту, 3 майстрів спорту міжнародного класу, заслуженого майстра спорту України, понад 200 кандидатів у майстри спорту і понад півтори тисячі спортсменів масових розрядів. Володимира Романовича вважають своїм наставником брати Валерій і Володимир Сидоренко. Сьогодні Енергодарська школа боксу носить ім'я Володимира Манзула, а його учні продовжують справу свого вчителя.
Крім спортивно-виховної роботи Володимир Романович займався громадською діяльністю, був депутатом міської ради трьох скликань.
Помер 5 листопада 2006 року в місті Енергодар. Похований в селі Примірне на 1-му сільському кладовищі.

## Пам'ять
Почесний житель міста Енергодар.
Енергодарська школа боксу носить його ім'я.
На будинку, в якому він прожив 36 років, встановлено меморіальну дошку на його честь.
В Енергодарі проводиться щорічний боксерський турнір пам'яті Володимира Манзулі.

title: Манзуля Володимир Романович

wikitext:
{{переписати|дата=листопад 2016}}
{{Спортсмен
| ім'я                =
| повне_ім'я          =
| зображення          =
| підпис              =
| прізвисько          =
| громадянство        =Україна
| національність      = Українець
| місце_проживання    = Енергодар
| дата_народження     =
| місце_народження    =
| дата_смерті         =
| місце_смерті        =
| країна              =
| вид_спорту          = Бокс
| спортивне_звання    = заслужений тренер України
| клуб                =
| команда             =
| нац._збірна         =
| тренери             =
| завершення_виступів =
| тренує              =
| світові             =
| регіональні         =
| національні         =
| олімпійські         =
| нагороди            =
}}
'''Манзуля Володимир Романович''' — заслужений працівник фізичної культури і спорту [[Україна|України]], заслужений тренер України.
== Біографія ==
Народився 1 травня 1946 року в селі [[Примірне]] [[Кам'янсько-Дніпровський район|Кам'янсько-Дніпровського району]] в багатодітній селянській родині. Батько Манзула Роман Емануіловіч 1921 року народження, мати Манзула Марія Кузьмівна 1924 року народження.

Боксом почав займатися в армії. Після армії жив і працював в [[Запоріжжя|Запоріжжі]]. Тренувався в СК «Стріла» у Едуарда Тарасенко. Провів 38 боїв. Став кандидатом в майстри спорту.

У 1970 році переїхав до міста [[Енергодар]]. Працював начальником охорони.

У 1971 році створив Енергодарського секцію боксу.

Його досягнуті результати, як тренера, вражають. Володимир Романович виховав 20 майстрів спорту, 3 майстрів спорту міжнародного класу, заслуженого майстра спорту України, понад 200 кандидатів у майстри спорту і понад півтори тисячі спортсменів масових розрядів. Володимира Романовича вважають своїм наставником брати [[Сидоренко Валерій Петрович|Валерій]] і [[Сидоренко Володимир Петрович|Володимир Сидоренко]]. Сьогодні Енергодарська школа боксу носить ім'я Володимира Манзула, а його учні продовжують справу свого вчителя.

Крім спортивно-виховної роботи Володимир Романович займався громадською діяльністю, був депутатом міської ради трьох скликань.

Помер 5 листопада 2006 року в місті Енергодар. Похований в селі Примірне на 1-му сільському кладовищі.
== Пам'ять ==
Почесний житель міста Енергодар.

Енергодарська школа боксу носить його ім'я.

На будинку, в якому він прожив 36 років, встановлено меморіальну дошку на його честь<ref>{{Cite web |url=http://xn--80afdc3bime3i.xn--e1a.xn--j1amh/index.php/Манзуля%2C_Владимир_Романович |title=Архівована копія |accessdate=17 квітня 2022 |archive-date=29 січня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190129090748/http://xn--80afdc3bime3i.xn--e1a.xn--j1amh/index.php/Манзуля,_Владимир_Романович }}</ref>.

В Енергодарі проводиться щорічний боксерський турнір пам'яті Володимира Манзулі.
== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Українські боксери]]
[[Категорія:Українські тренери з боксу]]
[[Категорія:Персоналії:Енергодар]]
[[Категорія:Уродженці Кам'янсько-Дніпровського району]]
[[Категорія:Померли в Запорізькій області]]
[[Категорія:Поховані в Кам'янсько-Дніпровському районі]]

title: Загальна інформація

Національність: Українець

Громадянство: Україна

Місце проживання: Енергодар

Народження: 1 травня 1946 · Примірне, Кам'янсько-Дніпровський район, Запорізька область, Українська РСР, СРСР

Смерть: 5 листопада 2006 (60 років) · Енергодар

title: Спорт

Вид спорту: Бокс

Спортивне звання: заслужений тренер України


text:
# 10283 Кромер
10283 Кромер (10283 Cromer) — астероїд головного поясу, відкритий 5 травня 1981 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,500.

title: 10283 Кромер

wikitext:
{{Otheruses|Кромер}}
{{Планета
| назва = 10283 Кромер
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Керолін Шумейкер]]
| місце відкриття = [[Паломарська обсерваторія]]
| дата відкриття = [[5 травня]] [[1981]]
| метод відкриття =
| на честь = [[Мартін Кромер]]
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1981 JE2'''
1980 CH
1989 TL14
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|10283|2014.05.10|2014.04.08}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 2,893443480658 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 1,886676217841 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,390059849249 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,210615492146
| орбітальний період = 1349,620266480 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,266741696861 °/д
| середня аномалія = 275,2719120067°
| нахил орбіти = 3,008789737153°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 62,41746206750°
| арг_перицентру = 244,8600241714°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 13,7
| спектр_тип =
}}

'''10283 Кромер''' (10283 Cromer) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[5 травня]] [[1981]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,500.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Кромер}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (10201-10300)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|10283}}
* http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}

{{Навігація малих планет|(10282) 1981 ET46|(10284) 1981 QY2|}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1981]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 10283 Кромер

Відкривач: Керолін Шумейкер

Місце відкриття: Паломарська обсерваторія

Дата відкриття: 5 травня 1981

title: Позначення

Названа на честь: Мартін Кромер

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Аптекарка
«Аптекарша» — радянський короткометражний чорно-білий фільм 1964 року, дебютний фільм-курсова робота студента третього курсу ВДІКу режисера Станіслава Говорухіна, екранізація однойменного оповідання А. П. Чехова.

## Сюжет
Заштатне містечко. Ніч. Але не спить молода дружина літнього провізора Черномордика, господаря аптеки. Вона намагається заснути, але сон не йде. Раптом в нічній тиші лунають кроки і за вікном показуються дві фігури в білих офіцерських кітелях. В аптеці лунає дзвінок і аптекарка відкриває двері офіцерам. Молодий поручик Обтьосов замовляє м'ятних коржів на 15 копійок. А більш досвідчений лікар затіває невимушену бесіду…

## У ролях
- Тамара Совчі —  аптекарка
- Олександр Январьов — Обтьосов, поручик
- Борис Іванов —  лікар
- Юрій Катін-Ярцев —  Черномордиков, аптекар

## Знімальна група
- Режисер — Станіслав Говорухін
- Оператори — Микола Ільчук, Валерій Шувалов
- Художник — Інна Литвин

title: Аптекарка

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =Аптекарка
|оригінальна назва ={{lang-ru|Аптекарша}}
|зображення =Аптекарка 1964.jpg
|жанр       =новела
|режисер    =[[Говорухін Станіслав Сергійович|Станіслав Говорухін]]
|сценарист  =
|Продюсер   =
|Актори     =[[Совчі Тамара Дмитрівна | Тамара Совчі]]
[[Январьов Олександр Іванович | Олександр Январьов]]
|оператори   =[[Ільчук Микола Семенович|Микола Ільчук]]
[[Валерій Шувалов]]
|композитор =
|художник   =[[Інна Литвин]]
|кінокомпанія =ВДІК
|країна     = {{USSR}}
|тривалість = 22 хв.
|рік        = 1964
| ідентифікатор =4511822
}}
'''«Аптекарша»''' — радянський короткометражний чорно-білий фільм 1964 року, дебютний фільм-курсова робота студента третього курсу ВДІКу режисера [[Говорухін Станіслав Сергійович|Станіслава Говорухіна]], екранізація однойменного оповідання [[Чехов Антон Павлович|А. П. Чехова]].

== Сюжет ==
Заштатне містечко. Ніч. Але не спить молода дружина літнього провізора Черномордика, господаря аптеки. Вона намагається заснути, але сон не йде. Раптом в нічній тиші лунають кроки і за вікном показуються дві фігури в білих офіцерських кітелях. В аптеці лунає дзвінок і аптекарка відкриває двері офіцерам. Молодий поручик Обтьосов замовляє м'ятних коржів на 15 копійок. А більш досвідчений лікар затіває невимушену бесіду…

== У ролях ==
* [[Совчі Тамара Дмитрівна | Тамара Совчі]] — '' аптекарка ''
* [[Январьов Олександр Іванович | Олександр Январьов]] — ''Обтьосов, поручик ''
* [[Іванов Борис Володимирович | Борис Іванов]] — '' лікар ''
* [[Катін-Ярцев Юрій Васильович | Юрій Катін-Ярцев]] — '' Черномордиков, аптекар ''

== Знімальна група ==
* Режисер — [[Говорухін Станіслав Сергійович|Станіслав Говорухін]]
* Оператори — [[Ільчук Микола Семенович|Микола Ільчук]], [[Валерій Шувалов]]
* Художник — [[Інна Литвин]]

== Посилання ==
* {{imdb|id=4511822|name=''Аптекарка''}}
{{Бібліоінформація}}
{{Екранізації Антона Чехова}}

{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми СРСР 1964]]
[[Категорія:Фільми Станіслава Говорухіна]]
[[Категорія:Дебютні фільми режисерів]]
[[Категорія:Фільми російською мовою]]

title: рос. Аптекарша

Жанр: новела

Режисер: Станіслав Говорухін

У головних · ролях: Тамара Совчі · Олександр Январьов

Оператори: Микола Ільчук · Валерій Шувалов

Художник: Інна Литвин

Кінокомпанія: ВДІК

Країна: СРСР


text:
# Мюнхенський міський музей
Мюнхенський міський музей (нім. Münchner Stadtmuseum) — один з основних музеїв Мюнхена, заснований в 1888 році Ернстом фон Дестуше і розташований у будівлі колишнього арсеналу і стаєнь, побудованих наприкінці пізнього готичного періоду.
Постійні виставки музею:
- Історія і культури Мюнхена від його заснування до наших днів
- Націонал-соціалізм в Мюнхені
- Колекція музичних інструментів
- Колекція ляльок і історія місцевого лялькового театру
- Колекція фотографій
- Музей історії кіно

## Ресурси Інтернету
- Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Мюнхенський міський музей
- Сайт міського музею Мюнхена [Архівовано 14 серпня 2020 у Wayback Machine.] (нім.)
- www.muenchner-stadtmuseum.de [Архівовано 21 січня 2017 у Wayback Machine.] Offizielle Website des Münchner Stadtmuseums
- Münchner Stadtmuseum auf www.muenchen.de [Архівовано 12 грудня 2008 у Wayback Machine.]
- Die Moriskentänzer des Erasmus Grasser [Архівовано 18 грудня 2014 у Wayback Machine.]

1. 1 2  https://hedendaagsesieraden.nl/2023/01/02/munchner-stadtmuseum/
2. ↑  archINFORM — 1994.

title: Мюнхенський міський музей

wikitext:
{{Музей
 |назва        = Мюнхенський міський музей
 |місцева назва ={{Lang-de|Münchner Stadtmuseum }}
 |зображення  = München Stadtmuseum.JPG
 |imagesize   = 250
 |засновано   = 1888
 |розташування = [[ФРН]], [[Мюнхен]]
 |координати  = {{coord|display=title|48|6|53|N|11|34|23|E|type:city}}
 |адреса      = St.-Jakobs-Platz 1<br />80331 München
 |дата відкриття     =
 |дата закриття      =
 |режим роботи       =
 |entrance_fee       =
 |архітектор         =
 |фонд               =
 |відвідувачі        =
 |директор           =
 |куратор            =
 |карта розташування =
 |підпис карти       =
 |вебсайт            = http://www.stadtmuseum-online.de/
}}

'''Мюнхенський міський музей''' ({{lang-de|Münchner Stadtmuseum}}) — один з основних музеїв [[Мюнхен]]а, заснований в 1888 році Ернстом фон Дестуше і розташований у будівлі колишнього [[арсенал]]у і стаєнь, побудованих наприкінці пізнього [[готика|готичного]] періоду.

Постійні виставки музею:
* Історія і культури Мюнхена від його заснування до наших днів
* [[Націонал-соціалізм]] в Мюнхені
* Колекція [[Музичні інструменти|музичних інструментів]]
* Колекція ляльок і історія місцевого лялькового театру
* Колекція фотографій
* Музей історії кіно

== Ресурси Інтернету ==
* {{Commonscat-inline|}}
* [http://www.stadtmuseum-online.de/ Сайт міського музею Мюнхена] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200814015309/https://www.stadtmuseum-online.de/ |date=14 серпня 2020 }} {{ref-de}}
* [http://www.muenchner-stadtmuseum.de/ www.muenchner-stadtmuseum.de] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170121134719/http://www.muenchner-stadtmuseum.de/ |date=21 січня 2017 }} Offizielle Website des Münchner Stadtmuseums
* [http://www.muenchen.de/stadtmuseum Münchner Stadtmuseum auf www.muenchen.de] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081212015903/http://www.muenchen.de/stadtmuseum |date=12 грудня 2008 }}
* [http://www.morisken.de/ Die Moriskentänzer des Erasmus Grasser] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141218061600/http://morisken.de/ |date=18 грудня 2014 }}

[[Категорія:Музеї Мюнхена]]
[[Категорія:Художні музеї Німеччини]]
[[Категорія:Музеї, засновані 1888]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1888]]
[[Категорія:Художні музеї та галереї, засновані 1888]]

title: нім. Münchner Stadtmuseum

нім. Münchner Stadtmuseum: Мюнхенський міський музей (Німеччина)

Тип: city museumd · музей і puppet museumd

Склад: Q28739178?, Q106539989?, Q106540515? і Brunnen Rosental 16; St.-Jakobs-Platz 1 in Münchend

Країна: Німеччина

Розташування: ФРН, Мюнхен

Адреса: St.-Jakobs-Platz 1 · 80331 München

Засновник: Ernst von Destouchesd

Оператор: Landeshauptstadt Münchend