text:
# Роберт Гайнлайн
Ро́берт Е́нсон Гайнла́йн (англ. Robert Anson Heinlein; 7 липня 1907, Батлер, Міссурі, США — 8 травня 1988, Кармел-бай-те-Сі, Каліфорнія, США) — один із найвідоміших письменників-фантастів, який мав суттєвий вплив на формування сучасної наукової фантастики. В англомовній літературі Гайнлайна, разом з Артуром Кларком та Айзеком Азімовим зараховують до «Великої трійки» письменників-фантастів. Гайнлайн — перший лауреат найпрестижнішої премії фантастики за заслуги перед жанром Гросмейстер фантастики (1975) та одним з перших введений до Зали слави наукової фантастики (1998). Він також є єдиним шестиразовим володарем престижної премії «Г'юго» в номінації «найкращий роман» та нагороджений іншими помітними преміями — журналу Локус, «Прометей», «Секвоя» (The Sequoyah Children's Book Award), премією бібліотечної асоціації тощо. На честь письменника названі астероїд, кратер на Марсі та 2 премії — Премія імені Роберта Гайнлайна та Премія Гайнлайна за успіхи в комерціалізації космосу, ще одна премія — «Райслінг» — названа на честь персонажа його твору.

## Біографія
Народився 7 липня 1907 року в місті Батлер, округ Бейтс, штат Міссурі. Був третьою дитиною в сім'ї Рекса Айвора Гайнлайна і Бем Лайл Гайнлайн. Крім двох старших братів, Лоуренса і Рекса-молодшого, пізніше з'явилися три молодші сестри й брат.
Сім'я незабаром переїхала в Канзас-Сіті, де Роберт у 1924 році закінчив середню школу, а потім рік навчався в місцевому університеті. За прикладом одного зі своїх старших братів, вирішив вступити до Військово-морської академії в Аннаполісі, для чого доклав неймовірних зусиль. Щоб одержати допуск до вступних іспитів у цей престижний навчальний заклад, була потрібна рекомендація сенатора або конгресмена — вони мали право давати лише по одній в рік, — або самого президента. Гайнлайн відправив сенаторові Джеймсу Ріду п'ятдесят листів з проханнями про сприяння, приблизно стільки ж, скільки надіслала решта здобувачів разом узятих. Феноменальна наполегливість не залишилася непоміченою, і майбутній письменник, заручившись бажаною рекомендацією, блискуче склав усі іспити й був зарахований до академії, яку закінчив у 1929 році.
Відбувши практику на авіаносці «Лексингтон», провів у плаваннях на інших кораблях ще кілька років, поки в 1934 році не захворів на туберкульоз, його вилікували, після чого звільнили з військової служби.
Вступив до Каліфорнійського університету, вивчав точні науки (зокрема математику), до яких був схильний з дитинства, однак, не маючи грошей для закінчення курсу, вимушений працювати на різних роботах. Гайнлайну доводилося працювати на шахті, журналістом, маклером. Перепробувавши ще кілька фахів, він подався в політику, але на перших же виборах до Законодавчих зборів штату його кандидатура не пройшла.
Помер уві сні 8 травня 1988 року, від набряку легенів (emphysema) та серцевої хвороби, яка мучила його протягом останніх кількох років життя.

## Шлюби
У 1929 році Хайнлайн одружився з Елінор Каррі з Канзас-Сіті, однак їх шлюб тривав лише близько року. Його другий шлюб в 1932 році з Леслін Макдональд (1904—1981) тривав 15 років. Макдональд, за спогадами контрадмірала Кела Ленінга, друга Гайнлайна по флоту, була «дивно розумною, дуже начитаною і надзвичайно ліберальною, хоча і зареєстрованою, як республіканка», у той час як Айзек Азімов пізніше згадував, що тоді Гайнлайн був «палким лібералом».
На військово-морській корабельні Філадельфії Гайнлайн зустрівся з інженером-хіміком на ім'я Вірджинія (Джіні) Герстенфельд. Після війни вона переїхала в Лос-Анджелес задля докторантури з хімії в Каліфорнійському університеті та знову зустрілася з Гайнлайном.
Оскільки алкоголізм його другої дружини поступово вийшов з-під контролю, Гайнлайн пішов, і пара подала на розлучення. Дружба Гайнлайна з Вірджинією переросла у відносини, і 21 жовтня 1948 року вони одружилися в місті Ратон, штат Нью-Мексико, незабаром після того, як організували домашнє господарство в Колорадо. Вони залишалися в шлюбі до смерті Гайнлайна.
У 1965 році, після того, як з'ясувалося, що різні хронічні проблеми зі здоров'ям Вірджинії були пов'язані з висотною хворобою, вони переїхали в Санта-Крус, штат Каліфорнія, який розташований на рівні моря. Вони побудували нову резиденцію в сусідньому селі Бонні Дун. Роберт і Вірджинія самі спроєктували і побудували свій каліфорнійський будинок, який має круглу форму.
Джіні, безсумнівно, послужила зразком для багатьох з його розумних, люто незалежних жіночих персонажів. Вона була хіміком і інженером-випробувачем ракет, і мала в військово-морському флоті вище звання, ніж сам Гайнлайн. Вона також була досвідченою спортсменкою.
У 1953—1954 роках Гайнлайни подорожували по всьому світу (переважно океанськими і вантажними лайнерами, тому що Джіні ненавиділа літати), Гайнлайн описав це в «Бродячій королівській скелі», також це дало довідковий матеріал для науково-фантастичних романів, дія яких відбувається на борту космічних кораблів під час довгих рейсів («Марсіанка Подкейн», «Фрайді» і «Йов, або комедія справедливості»).
Джіні стала першим читачем його рукописів. Айзек Азімов вважав, що одружившись з Джіні, Гайнлайн зробив політичний поворот вправо.

## Письменство
Довідавшись про конкурс на найкраще оповідання, який оголосив часопис Thrilling Wonder Stories наприкінці 1938 року, Гайнлайн вирішив спробувати себе в жанрі наукової фантастики. Він відправив оповідання «Лінія життя» (1939) у часопис «Astounding Science Fiction», редактором якого був Джон Вуд Кемпбелл-молодший, один зі стовпів тогочасної американської фантастики. Через кілька місяців твір опублікували, і Гайнлайн отримав за нього сімдесят доларів — перші гроші, здобуті письменницькою працею. Йому запропонували співпрацювати з часописом і далі.
Незабаром надруковано низку його творів: «Невдаха» (1939), «Реквієм» (1940), «Вибух завжди можливий» (1940), «Дороги повинні котитися» (1940), які демонстрували відмінну наукову підкованість автора, уміння віртуозно моделювати сюжет. Він доводив свої ідеї до досконалості і прагнув внутрішньої логічності оповідання.
Гайнлайн ніколи не переставав писати (за винятком періоду з 1942 по 1947 роки).

### «Історія Майбутнього»
Цикл творів «Історія Майбутнього», який автор створював протягом 1940—1950-х і до якого повертався пізніше, містить у собі деякі ранні оповідання і романи, такі як: «Якщо це триватиме надалі…» (1940), «Діти Мафусаїла» (1941), «Пасинки Всесвіту» (1963), книжка, яку згодом порівнювали з «Володарем мух» Вільяма Голдінга. Гайнлайн зі властивим йому комплексним підходом склав і повісив на стіну свого кабінету структурно-хронологічну схему розвитку цього напряму своєї творчості, хоча втілив не все задумане.

### Категоризація творчості
Зрілу творчість Гайнлайна заведено поділяти на дві частини. Подібна класифікація радше формальна:
Перша складається з романів «Лялькарі» (1951), «Подвійна зірка» (1956), «Двері у літо» (1957) та низки інших.
Друга — романи, орієнтовані на підлітків і юнацтво (хоча читають і дорослі): «Ракетний корабель „Галілео“» (1947), «Космічний кадет» (1948), «Червона планета» (1949) тощо. У них письменник уклав дуже багато не тільки від власного досвіду, але і від розуміння глобальних проблем усієї цивілізації, включаючи інтелектуальні й філософські дилеми.

### Тематика творчості
Улюбленою темою Гайнлайна стала соціологія, а згодом — комунікативна психологія. Його цікавили «людський фактор», «хвороби» суспільства і їхнє значення для цивілізації.
У своїх творах він твердо стоїть на позиціях позитивізму і віри в усвідомлений обов'язок і призначення людини, у величезне значення її волі в кульмінаційні періоди. Так, Торбі з «Громадянина Галактики», здобувши багатство і сім'ю, з якою був розлучений, йде проти всіх порядків свого рідного суспільства, прагнучи з'ясувати істину про загибель своїх батьків, і боротися далі з ненависним йому рабовласництвом. Міцний духовний стрижень — те, що відрізняє головних героїв Гайнлайна (недарма дослідники кажуть про вплив концепцій Ортеги-і-Гассета на його світогляд).
Основний конфлікт більшості творів Гайнлайна відбувається не між розумом (чи обов'язком) і почуттям, не між особистістю і світом або природою, а між наборами аксіом різних культур, між цивілізаційною і генетичною приналежністю людини і її моральним вибором.
Чудова мова з віртуозним моделюванням ідіоматики і семантики людської і відмінних від неї культур майбутнього, невимушене використання розмовної мови, наукової (і не тільки технічної, але і гуманітарної) лексики, — незмінна іронія, явні і приховані цитати, — усе це робить твори Гайнлайна приємними і захопливими. При цьому вони багатошарові й розраховані на різні види сприйняття і категорії читачів.

### «Чужинець на чужій землі»
«Чужинець на чужій землі» (1961) — одна з найвідоміших і найскладніших для розуміння книжок фантаста. Навряд чи якийсь інший письменник до нього намагався розкрити за допомогою фантастики стільки каверзних питань. Їх занадто багато, і з кожною сторінкою стає дедалі більше: віра чи юродство; що взагалі називати релігією; моральність і мораль універсальні чи задані культурою; чи дійсно прекрасні ті почуття, звичаї і догми, що встановило людство, і чи існує гідна альтернатива; визначає мова мислення, чи ні; чи можливий міжкультурний діалог різними мовами чи взагалі без мови тощо. З контексту роману виділяється ще одне, приховане запитання: а чи є розум узагалі благом?

## Реакції
Повісті й романи Гайнлайна робили фурор, часом викликали зовсім різну реакцію — від захопленого вихваляння до звинувачень у мілітаризмі (за «Зоряний десант», який став бестселером 1959). Чотири рази він одержував премію «Г'юго» і став першим, кому була вручена премія «Гросмейстер фантастики» за внесок до жанру фантастики.

## Відвідини СРСР
Письменник-фантаст був спостережливим соціальним аналітиком. Відвідавши Радянський Союз у 1960-ті роки, Роберт Гайнлайн зазначив, що радянські громадяни не розуміють демократичного спілкування:
В СРСР ви або нагорі, або внизу — але ніколи не рівні [і тому] …працівник «Інтуриста», залишившись наодинці з іноземцем, ніяк не може обрати позицію. Підлеглий він чи начальник? Зазвичай відбувається щось на зразок швидкої проби сил, після чого він одразу ж обирає ту чи іншу роль… У такому випадку необхідно моделювати свою поведінку за гіршим зразком гнівного припадку — вам доводилося його бачити під час виступу Хрущова; таке вони зрозуміють. В СРСР так поводиться тільки начальник…

## Переклади українською
- А ще ми прогулюємо собак: Оповідання / З англ. пер. Людмила Бутенко // Всесвіт, 1991. — № 10.[16]
- Роберт Гайнлайн. Чужинець на чужій землі. Переклад з англійської: Г. Литвиненко; передмова: Вірджинія Гайнлайн. Харків: КСД, 2016. 717 стор. ISBN 978-617-12-1519-1
- Колумб був бовдуром. Переклад Віктора Часника, 2022 — https://www.ukrlib.com.ua/world/printit.php?tid=9501
- Ляльководи (Лялькарі) — https://www.ukrlib.com.ua/world/printit.php?tid=2830
- Уроборос (Усі ви зомбі). Переклад Саши М.
- Мовчав оркестр, обвисли прапори. Перекладено «Гуртом»
- Роберт Гайнлайн. Двері у літо / пер. з анг. Олеся Малая. — Х. : КСД, 2024. — 288 с. — ISBN 978-617-15-0505-6.
- Роберт Гайнлайн. Ляльководи / пер. з анг. Володимир Горбатько. — Х. : КСД, 2024. — 416 с. — ISBN 978-617-15-0625-1.

title: Роберт Гайнлайн

wikitext:
{{Письменник
 | Ім'я                = Роберт Енсон Гайнлайн
 | Оригінал імені      = ''Robert Anson Heinlein''
 | Фото                = Heinlein-face.jpg
 | Ширина              = 200px
 | Підпис              = Гайнлайн підписує книжки на 34-му всесвітньому форумі наукової фантастики (1976)
 | Ім'я при народженні =
 | Псевдоніми          = Енсон Мак-Дональд ({{lang-en|Anson MacDonald}}), Лайл Монро{{lang-en|Lyle Monroe}}, Джон Ріверсайд {{lang-en|John Riverside}}, Кейлеб Сондерз ({{lang-en|Caleb Saunders}}), Саймон Йорк {{lang-en|Simon York}}
 | Дата народження     = 7.7.1907
 | Місце народження    =
 | Дата смерті         = 8.5.1988
 | Місце смерті        =
 | Громадянство        = {{USA}}
 | Рід діяльності      = письменник
 | Роки активності     = 1939—1987
 | Напрямок            = [[наукова фантастика]], [[фентезі]]
 | Жанр                = оповідання, романи
 | Magnum opus         =
 | Премії              = премія [[Меморіальна премія «Гросмейстер фантастики» імені Деймона Найта| Гросмейстер фантастики]] — 1975, премія «[[Г'юґо (премія)|Г'юґо]]» — 6 разів, [[Локус (премія)|Локус]], [[Премія «Прометей»|«Прометей»]] — двічі
 | Сайт                = [http://www.heinleinsociety.org/ The Heinlein Society]
 | Signature           = Robert A Heinlein signature.svg
}}

'''Ро́берт Е́нсон Гайнла́йн''' ({{lang-en|Robert Anson Heinlein}}; [[7 липня]] [[1907]], [[Батлер (Міссурі)|Батлер]], [[Міссурі (штат)|Міссурі]], [[Сполучені Штати Америки|США]] — [[8 травня]] [[1988]], [[Кармел-бай-те-Сі (Каліфорнія)|Кармел-бай-те-Сі]], [[Каліфорнія]], [[Сполучені Штати Америки|США]]) — один із найвідоміших письменників-фантастів, який мав суттєвий вплив на формування сучасної [[Наукова фантастика|наукової фантастики]]. В англомовній літературі Гайнлайна, разом з [[Артур Кларк|Артуром Кларком]] та [[Айзек Азімов|Айзеком Азімовим]] зараховують до «Великої трійки» письменників-фантастів. Гайнлайн — перший лауреат найпрестижнішої премії фантастики за заслуги перед жанром ''[[Меморіальна премія «Гросмейстер фантастики» імені Деймона Найта|Гросмейстер фантастики]]'' (1975) та одним з перших введений до [[Зала слави наукової фантастики і фентезі|Зали слави наукової фантастики]] (1998). Він також є єдиним шестиразовим володарем престижної премії [[Г'юго (премія)|«Г'юго»]] в номінації «<nowiki/>[[Премія «Г'юго» за найкращий роман|найкращий роман]]<nowiki/>»<ref>17 серпня 2018 року на 76-му Worldcon оголошено, що йому присуджено шосту за переліком премію в цій номінації за роман «Beyond This Horizon» ([[За цим горизонтом]]) у «1943 Retro Hugo Awards». Крім того, йому присуджено за цей рік премію за найкращу новелу «Waldo» («Волдо»), опубліковану під його псевдонімом Енсон Макдональд (Anson MacDonald) [http://locusmag.com/2018/08/1943-retro-hugo-awards-ballot-2/] {{ref-en}}</ref> та нагороджений іншими помітними преміями — журналу [[Локус (премія)|Локус]], [[Премія «Прометей»|«Прометей»]], «Секвоя» (''The Sequoyah Children's Book Award''), премією бібліотечної асоціації тощо. На честь письменника названі [[6312 Робхайнлайн|астероїд]]<ref>{{DMPN}}</ref>, [[Гайнлайн (кратер)|кратер]] на Марсі та 2 премії — [[Премія імені Роберта Гайнлайна]] та [[Премія Гайнлайна за успіхи в комерціалізації космосу]], ще одна премія — [[Премія «Райслінг»|«Райслінг»]] — названа на честь персонажа його твору.

== Біографія ==
Народився 7 липня 1907 року в місті [[Батлер (Міссурі)|Батлер]], округ [[Бейтс (округ, Міссурі)|Бейтс]], [[Міссурі (штат)|штат Міссурі]]. Був третьою дитиною в сім'ї Рекса Айвора Гайнлайна і Бем Лайл Гайнлайн. Крім двох старших братів, Лоуренса і Рекса-молодшого, пізніше з'явилися три молодші сестри й брат<ref>[https://web.archive.org/web/20080321234910/http://members.aol.com/agplusone/robert_a._heinlein_a_biogr.htm Роберт Гайнлайн. Біографічна довідка]{{ref-en}}</ref>.

Сім'я незабаром переїхала в [[Канзас-Сіті (Міссурі)|Канзас-Сіті]], де Роберт у 1924 році закінчив середню школу, а потім рік навчався в місцевому університеті. За прикладом одного зі своїх старших братів, вирішив вступити до Військово-морської академії в Аннаполісі, для чого доклав неймовірних зусиль. Щоб одержати допуск до вступних іспитів у цей престижний навчальний заклад, була потрібна рекомендація сенатора або конгресмена — вони мали право давати лише по одній в рік, — або самого президента. Гайнлайн відправив сенаторові Джеймсу Ріду п'ятдесят листів з проханнями про сприяння, приблизно стільки ж, скільки надіслала решта здобувачів разом узятих. Феноменальна наполегливість не залишилася непоміченою, і майбутній письменник, заручившись бажаною рекомендацією, блискуче склав усі іспити й був зарахований до академії, яку закінчив у 1929 році.
[[Файл:RAH 1929 Yearbook.png|міні|ліворуч|150px|Фото Роберта Гайнлайна з фотоальбому Військово-морської академії (1929)]]

Відбувши практику на авіаносці «[[USS Lexington (CV-2)|Лексингтон]]», провів у плаваннях на інших кораблях ще кілька років, поки в 1934 році не захворів на [[туберкульоз]], його вилікували, після чого звільнили з військової служби.

Вступив до [[Каліфорнійський університет|Каліфорнійського університету]], вивчав точні науки (зокрема математику), до яких був схильний з дитинства, однак, не маючи грошей для закінчення курсу, вимушений працювати на різних роботах. Гайнлайну доводилося працювати на шахті, журналістом, маклером. Перепробувавши ще кілька фахів, він подався в політику, але на перших же виборах до Законодавчих зборів штату його кандидатура не пройшла.

Помер уві сні 8 травня 1988 року, від набряку легенів (emphysema) та серцевої хвороби, яка мучила його протягом останніх кількох років життя.

== Шлюби ==
У 1929 році Хайнлайн одружився з Елінор Каррі з Канзас-Сіті<ref>«Social Affairs of the Army And Navy», ''[[Los Angeles Times]]''; September 1, 1929; p. B8.</ref>, однак їх шлюб тривав лише близько року. Його другий шлюб в 1932 році з Леслін Макдональд (1904—1981) тривав 15 років. Макдональд, за спогадами контрадмірала Кела Ленінга, друга Гайнлайна по флоту, була «дивно розумною, дуже начитаною і надзвичайно ліберальною, хоча і зареєстрованою, як республіканка»,<ref>Patterson, William H. ''Robert A. Heinlein: In Dialogue with His Century, Vol. 1 — Learning Curve (1907—1948)'', Tor Books, August 2010, {{ISBN|978-0-7653-1960-9}}</ref> у той час як Айзек Азімов пізніше згадував, що тоді Гайнлайн був «палким лібералом».

На військово-морській корабельні Філадельфії Гайнлайн зустрівся з інженером-хіміком на ім'я Вірджинія (Джіні) Герстенфельд. Після війни вона переїхала в [[Лос-Анджелес]] задля докторантури з хімії в Каліфорнійському університеті та знову зустрілася з Гайнлайном.

Оскільки алкоголізм його другої дружини поступово вийшов з-під контролю<ref>{{cite book |title= Robert A. Heinlein: 1907–1948, learning curve| last=Patterson |first=William |year= 2010 |publisher= Tom Doherty Associates |location= New York |isbn= 978-0-7653-1960-9 |chapter= Chapter 27|url= https://books.google.com/?id=Z93OvsN2yq8C&pg=PA13&lpg=PA13&dq=heinlein+cronkite#v=onepage&q=heinlein%20cronkite&f=false |accessdate= 12 квітня 2011}}</ref>, Гайнлайн пішов, і пара подала на розлучення. Дружба Гайнлайна з Вірджинією переросла у відносини, і 21 жовтня 1948 року вони одружилися в місті [[Ратон (Нью-Мексико)|Ратон]], штат [[Нью-Мексико]], незабаром після того, як організували домашнє господарство в [[Колорадо]]. Вони залишалися в шлюбі до смерті Гайнлайна.

У 1965 році, після того, як з'ясувалося, що різні хронічні проблеми зі здоров'ям Вірджинії були пов'язані з [[Висотна хвороба|висотною хворобою]], вони переїхали в [[Санта-Крус (Каліфорнія)|Санта-Крус]], штат [[Каліфорнія]], який розташований на рівні моря. Вони побудували нову резиденцію в сусідньому селі Бонні Дун. Роберт і Вірджинія самі спроєктували і побудували свій каліфорнійський будинок, який має круглу форму.

[[Файл:Heinlein Tahiti 2.jpg|thumb|Роберт і Вірджинія Гайнлайн на Таїті, 1980.]]
Джіні, безсумнівно, послужила зразком для багатьох з його розумних, люто незалежних жіночих персонажів<ref>{{cite web |url=http://www.heinleinsociety.org/rah/works/articles/heinleinswomendeb.html |title=''The Rolling Stone'' |publisher=Heinleinsociety.org |date=24 травня 2003 |accessdate=16 травня 2012 |archive-date=2012-02-18 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120218062457/http://www.heinleinsociety.org/rah/works/articles/heinleinswomendeb.html }}</ref><ref>{{cite web |url=http://www.heinleinsociety.org/rah/works/articles/heinleinswomengeo.html |title=Heinlein's Women, by G. E. Rule |publisher=Heinleinsociety.org |date=24 травня 2003 |accessdate=16 травня 2012 |archive-date=2012-08-02 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120802004444/http://www.heinleinsociety.org/rah/works/articles/heinleinswomengeo.html }}</ref>. Вона була хіміком і інженером-випробувачем ракет, і мала в військово-морському флоті вище звання, ніж сам Гайнлайн. Вона також була досвідченою спортсменкою<ref>[http://www.heinleinsociety.org/2003/01/the-passing-of-ginny-heinlein/ Virginia Heinlein, 86; Wife, Muse and Literary Guardian of Celebrated Science Fiction Writer] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141110222726/http://www.heinleinsociety.org/2003/01/the-passing-of-ginny-heinlein/|date=2014-11-10}}. L.A. Times obituary by Elaine Woo. January 18, 2003. Reproduced in [http://www.heinleinsociety.org] retrieved November 10, 2014.</ref>.

У 1953—1954 роках Гайнлайни подорожували по всьому світу (переважно океанськими і вантажними лайнерами, тому що Джіні ненавиділа літати), Гайнлайн описав це в «Бродячій королівській скелі», також це дало довідковий матеріал для науково-фантастичних романів, дія яких відбувається на борту космічних кораблів під час довгих рейсів («[[Марсіанка Подкейн]]», «[[Фрайді (роман)|Фрайді]]» і «[[Йов, або комедія справедливості]]»).

Джіні стала першим читачем його рукописів. Айзек Азімов вважав, що одружившись з Джіні, Гайнлайн зробив політичний поворот вправо.

== Письменство ==
Довідавшись про конкурс на найкраще оповідання, який оголосив часопис ''Thrilling Wonder Stories'' наприкінці 1938 року, Гайнлайн вирішив спробувати себе в жанрі наукової фантастики. Він відправив оповідання «Лінія життя» (1939) у часопис «Astounding Science Fiction», редактором якого був [[Джон Вуд Кемпбелл|Джон Вуд Кемпбелл-молодший]], один зі стовпів тогочасної американської фантастики. Через кілька місяців твір опублікували, і Гайнлайн отримав за нього сімдесят доларів — перші гроші, здобуті письменницькою працею. Йому запропонували співпрацювати з [[часопис]]ом і далі<ref>{{Cite web |url=http://arhiv-statey.pp.ua/index.php?newsid=1928 |title=Чим Роберт Гайнлайн відрізнявся від інших письменників-фантастів? |accessdate=2015-04-02 |archive-date=2015-04-02 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150402104127/http://arhiv-statey.pp.ua/index.php?newsid=1928 }}</ref>.

Незабаром надруковано низку його творів: «Невдаха» (1939), «Реквієм» (1940), «Вибух завжди можливий» (1940), «Дороги повинні котитися» (1940), які демонстрували відмінну наукову підкованість автора, уміння віртуозно моделювати сюжет. Він доводив свої ідеї до досконалості і прагнув внутрішньої логічності оповідання.

{{Вікіцитати|Роберт Гайнлайн}}

Гайнлайн ніколи не переставав писати (за винятком періоду з 1942 по 1947 роки).

=== «Історія Майбутнього» ===
Цикл творів «Історія Майбутнього», який автор створював протягом 1940—1950-х і до якого повертався пізніше, містить у собі деякі ранні оповідання і романи, такі як: «Якщо це триватиме надалі…» (1940), «Діти Мафусаїла» (1941), «Пасинки Всесвіту» (1963), книжка, яку згодом порівнювали з «[[Володар мух|Володарем мух]]» [[Вільям Ґолдінґ|Вільяма Голдінга]]. Гайнлайн зі властивим йому комплексним підходом склав і повісив на стіну свого кабінету структурно-хронологічну схему розвитку цього напряму своєї творчості, хоча втілив не все задумане.

=== Категоризація творчості ===
Зрілу творчість Гайнлайна заведено поділяти на дві частини. Подібна класифікація радше формальна:

'''Перша''' складається з романів «Лялькарі» (1951), «Подвійна зірка» (1956), «[[Двері у літо]]» (1957) та низки інших.

'''Друга''' — романи, орієнтовані на підлітків і юнацтво (хоча читають і дорослі): «Ракетний корабель „Галілео“» (1947), «Космічний кадет» (1948), «Червона планета» (1949) тощо. У них письменник уклав дуже багато не тільки від власного досвіду, але і від розуміння глобальних проблем усієї цивілізації, включаючи інтелектуальні й філософські дилеми.

=== Тематика творчості ===
Улюбленою темою Гайнлайна стала соціологія, а згодом — комунікативна психологія. Його цікавили «людський фактор», «хвороби» суспільства і їхнє значення для цивілізації.

У своїх творах він твердо стоїть на позиціях позитивізму і віри в усвідомлений обов'язок і призначення людини, у величезне значення її волі в кульмінаційні періоди. Так, Торбі з «Громадянина Галактики», здобувши багатство і сім'ю, з якою був розлучений, йде проти всіх порядків свого рідного суспільства, прагнучи з'ясувати істину про загибель своїх батьків, і боротися далі з ненависним йому рабовласництвом. Міцний духовний стрижень — те, що відрізняє головних героїв Гайнлайна (недарма дослідники кажуть про вплив концепцій [[Хосе Ортега-і-Гассет|Ортеги-і-Гассета]] на його світогляд).

Основний конфлікт більшості творів Гайнлайна відбувається не між розумом (чи обов'язком) і почуттям, не між особистістю і світом або природою, а між наборами аксіом різних культур, між цивілізаційною і генетичною приналежністю людини і її моральним вибором.

Чудова мова з віртуозним моделюванням ідіоматики і семантики людської і відмінних від неї культур майбутнього, невимушене використання розмовної мови, наукової (і не тільки технічної, але і гуманітарної) лексики, — незмінна іронія, явні і приховані цитати, — усе це робить твори Гайнлайна приємними і захопливими. При цьому вони багатошарові й розраховані на різні види сприйняття і категорії читачів.

=== «Чужинець на чужій землі» ===
[[Чужинець на чужій землі|«Чужинець на чужій землі»]] (1961) — одна з найвідоміших і найскладніших для розуміння книжок фантаста. Навряд чи якийсь інший письменник до нього намагався розкрити за допомогою фантастики стільки каверзних питань. Їх занадто багато, і з кожною сторінкою стає дедалі більше: віра чи юродство; що взагалі називати релігією; моральність і мораль універсальні чи задані культурою; чи дійсно прекрасні ті почуття, звичаї і догми, що встановило людство, і чи існує гідна альтернатива; визначає мова мислення, чи ні; чи можливий міжкультурний діалог різними мовами чи взагалі без мови тощо. З контексту роману виділяється ще одне, приховане запитання: а чи є розум узагалі благом?

== Реакції ==
Повісті й романи Гайнлайна робили фурор, часом викликали зовсім різну реакцію — від захопленого вихваляння до звинувачень у мілітаризмі (за «Зоряний десант», який став бестселером 1959). Чотири рази він одержував премію «[[Премія Г'юго|Г'юго]]» і став першим, кому була вручена премія «[[Неб'юла|Гросмейстер фантастики]]» за внесок до жанру фантастики.

== Відвідини СРСР ==
Письменник-фантаст був спостережливим соціальним аналітиком. Відвідавши Радянський Союз у 1960-ті роки, Роберт Гайнлайн зазначив, що радянські громадяни не розуміють демократичного спілкування:
В СРСР ви або нагорі, або внизу — але ніколи не рівні [і тому] …працівник «Інтуриста», залишившись наодинці з іноземцем, ніяк не може обрати позицію. Підлеглий він чи начальник? Зазвичай відбувається щось на зразок швидкої проби сил, після чого він одразу ж обирає ту чи іншу роль… У такому випадку необхідно моделювати свою поведінку за гіршим зразком гнівного припадку — вам доводилося його бачити під час виступу Хрущова; таке вони зрозуміють. В СРСР так поводиться тільки начальник…<ref>Див.: Розширений Всесвіт (''Heinlein, Robert Anson.'' [http://www.e-reading.org.ua/bookreader.php/73047/Heinlein_-_Expanded_Universe.html Expanded Universe] — Inside Intourist. — [[Ace Books]], 1981. — 582 pp.)</ref>

== Бібліографія ==
Нижче наведені окремі твори Роберта Гайнлайна
{{columns-list|2|
* [[Якщо це триватиме...]] ({{lang-en|If This Goes On—}}, 1940)
* [[Пасинки неба]] ({{lang-en|Orphans of the Sky}}, 1941, 1963)
* [[Діти Мафусаїла]] ({{lang-en|Methuselah’s Children}}, 1941) Нагороджений премією «Прометей» (1997) за номінацією «Зал слави»
* [[Неприємна професія Джонатана Гоуґа]] ({{lang-en|The Unpleasant Profession of Jonathan Hoag}}, 1942)
* [[Волдо: геній на орбіті]] ({{lang-en|Waldo}}, 1942, доп. 1950)
* [[Ракетний корабель «Галілео»]] ({{lang-en|Rocket Ship Galileo}}, 1947)
* [[Космічний кадет]] ({{lang-en|Space Cadet}}, 1948)
* [[Червона планета (роман)|Червона планета]] ({{lang-en|Red Planet}}, 1949). Нагороджений премією «Прометей» (1996) в номінації «Зал слави»
* [[Лялькарі (роман)|Ляльководи]] ({{lang-en|The Puppet Masters}}, 1951)
* [[Подвійна зірка (роман)|Подвійна зірка]] ({{lang-en|Double Star}}, 1956). Нагороджений премією [[Г'юго (премія)|Г'юго]], 1956
* [[Двері у літо]] ({{lang-en|The Door into Summer}}, 1957)
* [[Громадянин Галактики (роман)|Громадянин Галактики]] ({{lang-en|Citizen of the Galaxy}}, 1957)
* [[Маю скафандр — здатен мандрувати]] {{lang-en|Have Space Suit — Will Travel}}, 1958). Нагороджений премією «Секвоя» (The Sequoyah Children's Book Award), 1961
* [[Зоряний десант (роман)|Зоряний десант]] ({{lang-en|Starship Troopers}}, 1959). Нагороджений премією Г'юго, 1960
* [[Чужинець на чужій землі]] ({{lang-en|Stranger in a Strange Land}}, 1961<ref>назва в рукописі ''The Heretic'' — «Еретик»</ref>). Нагороджений премією Г'юго, 1962, премією «Прометей» (1987) в номінації «Зал слави»
* [[Марсіанка Подкейн]] ({{lang-en|Podkayne of Mars}}, 1963)
* [[Вільні володіння Фарнхема]], ({{lang-en|Farnham's Freehold}}, 1964)
* [[Місяць — суворий господар|Місяць — суворий господар]] ({{lang-en|Moon Is Harsh Mistress}}, 1966). Нагороджений премією Г'юго, 1967.
* [[Фрайді (роман)|Фрайді]] ({{lang-en|Friday}}, 1982)
* [[Йов, або комедія справедливості]] ({{lang-en|Job: A Comedy of Justice}}, 1984). Нагороджений премією [[Локус (премія)|Локус]], 1985.
* [[Відплисти за захід сонця]] ({{lang-en|To Sail Beyond the Sunset}}, 1987)
}}

== Переклади українською ==
* А ще ми прогулюємо собак: Оповідання / З англ. пер. Людмила Бутенко // Всесвіт, 1991. — № 10.<ref>Журнал «Всесвіт» у XX сторіччі: 1925—2000. Бібліографічний покажчик. — Київ, Видавничий дім «Всесвіт». — 2004. — 712 с. — С. 88.</ref>
* Роберт Гайнлайн. ''[[Чужинець на чужій землі]].'' Переклад з англійської: Г. Литвиненко; передмова: Вірджинія Гайнлайн. Харків: КСД, 2016. 717 стор. ISBN 978-617-12-1519-1
* Колумб був бовдуром. Переклад Віктора Часника, 2022 — https://www.ukrlib.com.ua/world/printit.php?tid=9501
* Ляльководи (Лялькарі) — https://www.ukrlib.com.ua/world/printit.php?tid=2830
* Уроборос (Усі ви зомбі). Переклад Саши М.
* Мовчав оркестр, обвисли прапори. Перекладено «Гуртом»
* {{Публікація|книга |назва=[[Двері у літо]] |автор=Роберт Гайнлайн |відповідальний= пер. з анг. Олеся Малая |місце=Х. |видавництво=КСД |рік=2024|сторінок=288 |isbn=978-617-15-0505-6}}
* {{Публікація|книга |назва=[[Лялькарі (роман)|Ляльководи]] |автор=Роберт Гайнлайн |відповідальний= пер. з анг. Володимир Горбатько |місце=Х. |видавництво=КСД |рік=2024|сторінок=416 |isbn=978-617-15-0625-1}}

== Див. також ==
* [[Безплатних сніданків не існує]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

{{^}}

{{Історія майбутнього}}
{{Твори Гайнлайна}}
{{Наукова фантастика}}
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Гайнлайн Роберт}}
{{ВП-портали|Біографії|Література|Фантастика|Наукова фантастика|Фентезі|Фантастика жахів|США|}}
[[Категорія:Наукові фантасти США]]
[[Категорія:Фантасти жахів США]]
[[Категорія:Письменники фентезі США]]
[[Категорія:Автори альтернативної історії зі США]]
[[Категорія:Англомовні письменники-фантасти]]
[[Категорія:Критики-фантастикознавці США]]
[[Категорія:Автори філософської прози]]
[[Категорія:Особи, включені до Залу слави фантастики]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо кратер на Марсі]]
[[Категорія:Письменники-фантасти, на честь яких названо астероїд]]
[[Категорія:Роберт Гайнлайн| ]]
[[Категорія:Лауреати премії «Ретро-Г'юґо»]]
[[Категорія:Лауреати премії «Г'юго»]]
[[Категорія:Лауреати премії «Секвоя»]]
[[Категорія:Лауреати премії «Прометей»]]
[[Категорія:Лауреати премії «Локус»]]
[[Категорія:Лауреати премії «Неб'юла»]]
[[Категорія:Лауреати Меморіальної премії «Гросмейстер фантастики» імені Деймона Найта]]
[[Категорія:Померли від серцевої недостатності]]
[[Категорія:Німці США]]
[[Категорія:Американські агностики]]
[[Категорія:Лібертаріанці США]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо нагороди]]

title: Robert Anson Heinlein

Robert Anson Heinlein: Роберт Гайнлайн у Вікісховищі

Robert Anson Heinlein: Висловлювання у Вікіцитатах

Robert Anson Heinlein: Роботи у Вікіджерелах

Ім'я при народженні: англ. Robert Anson Heinlein

Псевдонім: Енсон Мак-Дональд (англ. Anson MacDonald), Лайл Монроангл. Lyle Monroe, Джон Ріверсайд англ. John Riverside, Кейлеб Сондерз (англ. Caleb Saunders), Саймон Йорк англ. Simon York

Народився: 7 липня 1907 · Батлер, Міссурі, США

Помер: 8 травня 1988 (80 років) · Кармел-бай-зе-Сі, Монтерей, Каліфорнія, США · ·серцева недостатність

Громадянство: США

Місце проживання: Колорадо-Спрінгз · Санта-Крус

Діяльність: письменник

Сфера роботи: література

Alma mater: Військово-морська Академія США (1929)

Знання мов: англійська

Мова творів: англійська

Напрямок: наукова фантастика, фентезі

Жанр: оповідання, романи

Magnum opus: Вільні володіння Фарнхема, Зоряний десант, Чужинець на чужині, Маю скафандр — готовий до подорожі, Подвійна зірка і Ляльководи

Партія: Демократична партія США

Конфесія: атеїзм

У шлюбі з: Virginia Heinleind

Премії: премія Гросмейстер фантастики — 1975, премія «Г'юґо» — 6 разів, Локус, «Прометей» — двічі


text:
# Acacia binervata
Acacia binervata — вид квіткових рослин з родини бобових. Ареал: Австралія (сх. Новий Південний Уельс, пд.-сх. Квінсленд).

## Екологія
Рослина зустрічається на східному узбережжі Австралії від південно-східного Квінсленда до більшої частини прибережного Нового Південного Уельсу. Росте на вологих місцях у піщаних або базальтових ґрунтах як частина високого склерофілового лісу або на околицях тропічних лісів.

## Морфологічний опис
Високий кущ, що досягає 5 м у висоту, або дерево до 15 м у висоту, з сіро-чорною або сіро-коричневою корою, яка може бути гладкою або шорсткою. Гілочки голі. Філодії мають дві помітні жилки (що дало рослині її видову назву binervata). Вічнозелені філодії мають вузькоеліптичну або широкоеліптичну або іноді ланцетну форму, прямі або іноді трохи вигнуті, у довжину від 6 до 14 см, у ширину від 10 до 30 мм. Цвіте між серпнем і листопадом, утворюючи суцвіття, які розташовані групами від трьох до дванадцяти в пазушних китицях. Сферичні квіткові голови мають діаметр від 5 до 10 мм і містять від 30 до 50 квіток від блідо-жовтого до майже білого кольору. Насіннєві плоди, що утворюються після цвітіння, прямі та плоскі, можуть бути стиснуті між насінням; вони розміром 3.5–14 см × 9–14 мм. Блискуче чорне насіння має довгасто-еліптичну форму довжиною ≈ 5 мм.

## Культивування
Рослину можна вирощувати з насіння, хоча перед посадкою насіння потрібно скарифікувати. Це витривала та швидкоросла рослина, яка добре справляється у вологих місцях і віддає перевагу сонячним або півтіньовим місцям. Це морозостійке дерево в тіні, захисне дерево або жива огорожа.

wikiname: ukwiki

title: Acacia binervata

in_language: uk

wikitext:
{{Speciesbox
|status = LC
|status_system = iucn3.1
|image = Acacia binervata-Minchen.jpg
|taxon = Acacia binervata
|authority = [[DC.]]
|range_map = Acacia binervataDistMap116.png
|}}
'''''Acacia binervata''''' — [[вид]] квіткових рослин з родини бобових. Ареал: [[Австралія]] (сх. Новий Південний Уельс, пд.-сх. Квінсленд)<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:469845-1 |назва=''Acacia binervata'' |вебсайт=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=14.02.2025}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/BSJHT |назва=''Acacia binervata'' |вебсайт=Catalogue of Life |дата-доступу=14.02.2025}}</ref>.

== Екологія ==
Рослина зустрічається на східному узбережжі Австралії від південно-східного Квінсленда до більшої частини прибережного Нового Південного Уельсу. Росте на вологих місцях у піщаних або базальтових ґрунтах як частина високого склерофілового лісу або на околицях тропічних лісів<ref name=pnet>[http://plantnet.rbgsyd.nsw.gov.au/cgi-bin/NSWfl.pl?page=nswfl&lvl=sp&name=Acacia~binervata P.G. Kodela. "New South Wales Flora Online: Acacia binervata". Royal Botanic Gardens & Domain Trust, Sydney, Australia] {{ref-en}}</ref><ref name=lucid>{{cite web|url=https://apps.lucidcentral.org/wattle/text/entities/acacia_binervata.htm|title=''Acacia binervata'' DC.|access-date=21.08.2019|work=Wattle – Acacias of Australia|publisher=Lucid Central}} {{ref-en}}</ref>.

== Морфологічний опис ==
Високий [[кущ]], що досягає 5 м у висоту, або [[дерево]] до 15 м у висоту, з сіро-чорною або сіро-коричневою корою, яка може бути гладкою або шорсткою. Гілочки голі. [[Філодій|Філодії]] мають дві помітні жилки (що дало рослині її видову назву ''binervata''). Вічнозелені філодії мають вузькоеліптичну або широкоеліптичну або іноді ланцетну форму, прямі або іноді трохи вигнуті, у довжину від 6 до 14 см, у ширину від 10 до 30 мм. Цвіте між серпнем і листопадом, утворюючи суцвіття, які розташовані групами від трьох до дванадцяти в пазушних китицях. Сферичні квіткові голови мають діаметр від 5 до 10 мм і містять від 30 до 50 [[квітка|квіток]] від блідо-жовтого до майже білого кольору. Насіннєві [[плід|плоди]], що утворюються після цвітіння, прямі та плоскі, можуть бути стиснуті між насінням; вони розміром 3.5–14 см × 9–14 мм. Блискуче чорне [[насіння]] має довгасто-еліптичну форму довжиною ≈ 5 мм<ref name=pnet/><ref name=lucid/>.

== Культивування ==
Рослину можна вирощувати з насіння, хоча перед посадкою насіння потрібно скарифікувати. Це витривала та швидкоросла рослина, яка добре справляється у вологих місцях і віддає перевагу сонячним або півтіньовим місцям. Це морозостійке дерево в тіні, захисне дерево або жива огорожа<ref>{{cite web|url=http://www.anbg.gov.au/acacia/species/A-binervata.html|title=''Acacia binervata'' Two-veined Hickory|work=Wattles – Genus Acacia|access-date=21.08.2019|publisher=Australian National Herbarium}} {{ref-en}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q2583078}}

[[Категорія:Акація|binervata]]
[[Категорія:Флора Австралії]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус: · Найменший ризик (МСОП 3.1)

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Розиди (Rosids)
Mimosoideae

Порядок: Бобовоцвіті (Fabales)

Родина: Бобові (Fabaceae)

Рід: Акація (Acacia)

Вид: A. binervata

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Acacia binervata · DC.


text:
# Стамбха
Стамбха — кам'яний стовп з індуїстською або буддійською символікою, зображеннями тварин і висіченими на ньому написами.

title: Стамбха

wikitext:
{{unibox}}
[[File:Kirti_Stambha.jpg|250 px|right|Стамбха Кірті в Раджастхані]]
'''Стамбха''' — кам'яний [[стовп]] з [[індуїзм|індуїстською]] або [[буддизм|буддійською]] символікою, зображеннями тварин і висіченими на ньому написами.

== Література ==
*''Dictionary of Hindu Lore and Legend'' (ISBN 0-500-51088-1) by Anna Dallapiccola. {{ref-en}}
{{бібліоінформація}}
{{Hinduism-stub}}
{{arch-stub}}

[[Категорія:Індуїзм]]
[[Категорія:Архітектура Індії]]


text:
# У самого синього моря
«У самого синього моря» (рос. У самого синего моря) — радянський художній фільм режисера Бориса Барнета, знятий 1936 року на виробничій базі кіностудій «Межрабпомфільм» і «Азерфільм».

## Сюжет
Олексія і Юсуфа, які зазнали корабельної аварії в Каспійському морі, врятували рибалки з найближчого острова, після чого друзі вступили до бригади риболовецького колгоспу «Вогні комунізму» і закохались у молоду рибачку Машеньку.

## У ролях
- Микола Крючков —  Альоша
- Лев Свердлін —  Юсуф, рибалка
- Олена Кузьміна —  Марія, молода рибалка
- Олексій Долинін —  Петька
- Семен Свашенко —  голова риболовецького колгоспу  (немає в титрах)
- Олександр Жуков —  колгоспник  (немає в титрах)
- Ляля Сатєєва —  Люба  (немає в титрах)
- Сергій Комаров —  епізод  (немає в титрах)
- Микола Боголюбов —  наречений Марії  (немає в титрах)

## Знімальна група
- Автор сценарію: Климентій Мінц
- Режисер: Борис Барнет
- Оператор: Михайло Кириллов
- Композитор: Сергій Потоцький
- Художник: Віктор Аден
- Другий режисер: Самед Марданов

title: У самого синього моря

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =У самого синього моря
|оригінальна назва ={{lang-ru|У самого синего моря}}
|зображення =У самого синього моря.jpg
|жанр       =комедія
мелодрама
|режисер    =[[Барнет Борис Васильович|Борис Барнет]]
|сценарист  =[[Мінц Климентій Борисович|Климентій Мінц]]
|Актори     =[[Крючков Микола Опанасович|Микола Крючков]]
[[Свердлін Лев Наумович|Лев Свердлін]]
|оператор   =[[Кириллов Михайло Миколайович|Михайло Кириллов]]
|композитор =[[Потоцький Сергій Іванович|Сергій Потоцький]]
|художник   =[[Аден Віктор Богданович|Віктор Аден]]
|кінокомпанія ="[[Межрабпомфільм]]"
«[[Азербайджанфільм|Азерфільм]]»
|країна     = {{USSR}}
|тривалість = 71 хв.
|рік        = 1936
|ідентифікатор =0028436
}}
'''«У самого синього моря»''' ({{lang-ru|У самого синего моря}}) — радянський художній фільм режисера [[Барнет Борис Васильович|Бориса Барнета]], знятий 1936 року на виробничій базі кіностудій «[[Межрабпомфільм]]» і «[[Азербайджанфільм|Азерфільм]]».

== Сюжет ==
Олексія і Юсуфа, які зазнали корабельної аварії в Каспійському морі, врятували рибалки з найближчого острова, після чого друзі вступили до бригади риболовецького колгоспу «Вогні комунізму» і закохались у молоду рибачку Машеньку.

== У ролях ==
{{div col}}
* [[Крючков Микола Опанасович|Микола Крючков]] — '' Альоша ''
* [[Свердлін Лев Наумович|Лев Свердлін]] — '' Юсуф, рибалка ''
* [[Кузьміна Олена Олександрівна|Олена Кузьміна]] — '' Марія, молода рибалка ''
* [[Долинін Олексій Георгійович|Олексій Долинін]] — '' Петька ''
* [[Свашенко Семен Андрійович|Семен Свашенко]] — '' голова риболовецького колгоспу '' (немає в титрах)
* [[Жуков Олександр Іванович (актор)|Олександр Жуков]] — '' колгоспник '' (немає в титрах)
* [[Ляля Сатєєва]] — '' Люба '' (немає в титрах)
* [[Комаров Сергій Петрович (кінематографіст)|Сергій Комаров]] — '' епізод '' (немає в титрах)
* [[Боголюбов Микола Іванович|Микола Боголюбов]] — '' наречений Марії '' (немає в титрах)
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* Автор сценарію: [[Мінц Климентій Борисович|Климентій Мінц]]
* Режисер: [[Барнет Борис Васильович|Борис Барнет]]
* Оператор: [[Кириллов Михайло Миколайович|Михайло Кириллов]]
* Композитор: [[Потоцький Сергій Іванович|Сергій Потоцький]]
* Художник: [[Аден Віктор Богданович|Віктор Аден]]
* Другий режисер: [[Самед Марданов]]

== Посилання ==
* {{imdb|id=0028436|name=''У самого синього моря''}}
{{Фільми Бориса Барнета}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Кінематограф|Азербайджан}}

[[Категорія:Фільми СРСР 1936]]
[[Категорія:Фільми Бориса Барнета]]
[[Категорія:Кінокомедії СРСР]]
[[Категорія:Фільми, дія яких відбувається в Азербайджані]]
[[Категорія:Воєнні кінокомедії СРСР]]
[[Категорія:Воєнні кінокомедії 1930-х]]

title: рос. У самого синего моря

Жанр: комедія · мелодрама

Режисер: Борис Барнет

Сценарист: Климентій Мінц

У головних · ролях: Микола Крючков · Лев Свердлін

Оператор: Михайло Кириллов

Композитор: Сергій Потоцький

Художник: Віктор Аден

Кінокомпанія: "Межрабпомфільм" · «Азерфільм»

Мова: російська

Країна: СРСР


text:
# Бачава (річка)
Бачава (Бачівський) — річка в Українських Карпатах, у межах Великоберезнянського району Закарпатської області. Ліва притока Лютянки (басейн Ужа).

## Опис
Довжина 10 км, площа басейну 44,5 км². Похил річки 78 м/км. Річка типово гірська. Долина вузька і глибока, здебільшого заліснена. Річище слабозвивисте, порожисте.

## Розташування
Бачава бере початок на північ від села Буківцьово, при південно-східних схилах хребта Великий Рожданів, що в масиві Полонинський Бескид. Тече переважно на південний захід, у пониззі — на захід та північний захід. Впадає до Лютянки при південній околиці села Чорноголова.

## Притоки
- Пегова (ліва).

## Цікаві факти
- У минулому долиною річки простягалась одна з гілок вузькоколійної залізниці Дубриничі — Люта (демонтована на початку 1970-х років).

title: Бачава (річка)

wikitext:
{{Річка
| назва = Бачава (Бачівський)
| зображення =
| зображення_розмір =300px
| підпис =
| довжина = 10 км
| висота_витоку =
| стік =
| площа_басейну = 44,5
| витік = на північ від с. [[Буківцьово]]
| гирло = [[Лютянка]]
| країни_басейну = {{UKR}}<br/>[[Закарпатська область]]
| прирічкові країни =
| притоки = річка [[Пегова (річка)|Пегова]] (ліва); гірські потоки
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

'''Бачава''' ('''Бачівський''') — [[річка]] в [[Українські Карпати|Українських Карпатах]], у межах [[Великоберезнянський район|Великоберезнянського району]] [[Закарпатська область|Закарпатської області]]. Ліва притока [[Лютянка|Лютянки]] (басейн [[Уж (притока Лаборцю)|Ужа]]).

== Опис ==
Довжина 10 км, площа басейну 44,5 км². [[Похил річки]] 78 м/км. Річка [[гірська річка|типово гірська]]. Долина вузька і глибока, здебільшого заліснена. [[Річище]] слабозвивисте, порожисте.

== Розташування ==
Бачава бере початок на північ від села [[Буківцьово]], при південно-східних схилах хребта Великий Рожданів, що в масиві [[Полонинський Бескид]]. Тече переважно на південний захід, у пониззі — на захід та північний захід. Впадає до Лютянки при південній околиці села [[Чорноголова]].

== Притоки ==
* [[Пегова (річка)|Пегова]] (ліва).

== Цікаві факти ==
* У минулому долиною річки простягалась одна з гілок [[Вузькоколійна залізниця Дубриничі — Люта|вузькоколійної залізниці Дубриничі — Люта]] (демонтована на початку 1970-х років).

== Література ==
* [[Каталог річок України]]. / Швець Г. І. — К.: Видавництво Академії наук Української РСР, 1957. — 192 с.
* {{ref-ru}} [[Ресурсы поверхностных вод СССР]]: Гидрологическая изученность. Том 6. Украина и Молдавия. Выпуск 1. Западная Украина и Молдавия / Под ред. Б. М. Штейнгольца. — Л.: Гидрометеоиздат, 1964. — 245 с.
# [https://shron1.chtyvo.org.ua/Zheliezniak_Iryna/Slovnyk_hidronimiv_Ukrainy.pdf? Словник гідронімів України] – К.: Наукова думка, 1979. – С. 36

== Посилання ==
{{Портал|Географія}}
* [https://web.archive.org/web/20131005022808/http://do.gendocs.ru/docs/index-29520.html?page=29 Бачава]

[[Категорія:Малі річки України]]
[[Категорія:Річки Закарпатської області]]
[[Категорія:Річки Великоберезнянського району]]
[[Категорія:Статті про річки Закарпатської області без зображення в картці]]

title: 48°50′30″ пн. ш. 22°36′01″ сх. д. / 48.841666666667° пн. ш. 22.600277777778° сх. д.

Витік: на північ від с. Буківцьово

Гирло: Лютянка

Країни: Україна · Закарпатська область

Регіон: Закарпатська область

Довжина: 10 км

Притоки: річка Пегова (ліва); гірські потоки


text:
# PRAC1
PRAC1 (англ. PRAC1 small nuclear protein) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 17-й хромосомі. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 57 амінокислот, а молекулярна маса — 5 959.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MLCAHFSDQG |  | PAHLTTSKSA |  | FLSNKKTSTL |  | KHLLGETRSD |  | GSACNSGISG |
| GRGRKIP    |  |            |  |            |  |            |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

Локалізований у ядрі.

title: PRAC1

wikitext:
{{Картка гена}}
'''PRAC1''' ({{lang-en|PRAC1 small nuclear protein}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 17-й хромосомі.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:30591 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:30591 |language=англ. |accessdate=21 вересня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 57 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 5 959<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/Q96KF2#sequences |title=UniProt, Q96KF2 |language=англ. |accessdate=21 вересня 2017 |archive-date=1 січня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170101180423/http://www.uniprot.org/uniprot/Q96KF2/#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MLCAHFSDQG		PAHLTTSKSA		FLSNKKTSTL		KHLLGETRSD		GSACNSGISG

GRGRKIP

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]
}}

Локалізований у [[клітинне ядро|ядрі]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 17 (людина)|Хромосома 17]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: Ідентифікатори

Символи: PRAC1, C17orf92, PRAC, prostate cancer susceptibility candidate 1, PRAC1 small nuclear protein

Зовнішні ІД: OMIM: 609819 HomoloGene: 130795 GeneCards: PRAC1

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

PubMed search: н/д

Ортологи: Вікідані


text:
# Новий Енгеной
Новий Енгеной (рос. Новый Энгеной) — село у Гудермеському районі Чечні Російської Федерації.
Населення становить 3659 осіб (2019). Входить до складу муніципального утворення Ново-Енгенойське сільське поселення.

## Історія
Згідно із законом від 27 лютого 2009 року органом місцевого самоврядування є Ново-Енгенойське сільське поселення.

## Населення
| 1990  | 2002  | 2010  | 2012  | 2013  | 2014  | 2015  |
| ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- |
| 862   | ↗2221 | ↗3021 | ↗3159 | ↗3240 | ↗3307 | ↗3387 |
| 2016  | 2017  | 2018  | 2019  |       |       |       |
| ↗3475 | ↗3523 | ↗3587 | ↗3659 |       |       |       |

title: Новий Енгеной

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Новий Енгеной
|назва ін.       = Новый Энгеной
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Чечня]]
|район           = [[Гудермеський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Ново-Енгенойське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 3659 (2019){{RUS-census2019}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Чеченська Республіка
}}
'''Новий Енгеной''' ({{lang-ru|Новый Энгеной}}) — [[село]] у [[Гудермеський район|Гудермеському районі]] [[Чечня|Чечні]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 3659 осіб (2019){{RUS-census2019}}. Входить до складу муніципального утворення [[Ново-Енгенойське сільське поселення]].

== Історія ==

Згідно із законом від [[27 лютого]] [[2009]] року органом місцевого самоврядування є Ново-Енгенойське сільське поселення<ref>[http://docs.cntd.ru/document/906801030 Закон Чеченской Республики от 27 февраля 2009 года № 19-р «Об образовании муниципального образования Гудермесский район и муниципальных образований, входящих в его состав, установлении их границ и наделении их соответствующим статусом муниципального района, городского и сельского поселения»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Новый Энгеной  }}

{{Населення РФ | Новый Энгеной  | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Гудермеський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Гудермеського району]]
[[Категорія:Села Чечні]]

title: село Новий Енгеной

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Чечня

Муніципальний район: Гудермеський район

Поселення: Ново-Енгенойське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Новий Енгеной · Новий Енгеной


text:
# Комарники (Молодечненський район)
Комарники (біл. вёска Камарнікі) — село в складі Молодечненського району Мінської області, Білорусь. Село підпорядковане Границькій сільській раді, розташоване в західній частині області.

## Історія
З 1793 після другого розділу Речі Посполитої Комарники, як і вся Вілейщина, входила до складу Російської імперії, був утворений Вілейський повіт у складі спочатку Мінської губернії, а з 1843 - Віленської губернії.
У 1921–1945 роках маєток знаходилось у Польщі, у Вільнюськім воєводстві, Вілейського повіту, у гміні Красне.

## Населення
- 1921 рік — 44 людини, 6 будинків[1]
- 1931 рік — 49 людини, 8 будинків[2].

title: Комарники (Молодечненський район)

wikitext:
{{НП
 |країна                  = {{BLR}}
 |статус                  = Село
 |українська назва        = Комарники
 |оригінальна назва       = {{lang-be|вёска Камарнікі}}
 |підпорядкування         =
 |герб                    =
 |прапор                  =
 |ширина герба            =
 |ширина прапора          =
 |зображення              =
  |lat_dir = N|lat_deg = 54|lat_min = 13|lat_sec = 23
  |lon_dir = E|lon_deg = 27|lon_min = 11|lon_sec = 20
  |CoordAddon             =
|размер карты страны     = 300
 |размер карты региона    = 300
 |размер карты района     =
 |вид регіону             = Область
 |регион                  = Мінська область
 |регіон в таблиці        =
 |вид району              =
 |район                   = [[Молодечненський район|Молодечненський]]
 |район в таблиці         =
 |вид общини              =   Сільрада Білорусі{{!}}Сільська рада
|община                  = Границька сільська рада
 |община в таблиці        =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |внутрішній поділ        =
 |вид голови              =
 |голова                  =
 |дата заснування         =
 |year                    =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   =
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              =
  |рік перепису           =
  |плотность              =
  |агломерація            =
  |національний склад     = [[білоруси]]
  |конфесійний склад=
 |часовий пояс            =
 |DST                     =
 |телефонний код          = +375-17-67
 |поштовий індекс         = 222333
 |поштові індекси        =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      = [[ЗКАТУ|Код ЗКАТУ]]
 |цифровий ідентифікатор  =
 |сайт                    =
 |мова сайту              =
 |мова сайту 2            =
 |мова сайту 3            =
 |мова сайту 4            =
 |мова сайту 5            =
 |add1n                   =
 |add1                    =
 |add2n                   = Офіційна адреса
 |add2                    = 222333 Менская вобласьць,
Маладэчанскі раён,
Граніцкі сельсавет
Вёска Камарнікі
 |add3n                   = Телефон
 |add3                    = +375-17-67
 |add4n                   =
 |add4                    =
}}
'''Комарники''' ({{lang-be|вёска Камарнікі}}) — [[село]] в складі [[Молодечненський район|Молодечненського району]] [[Мінська область|Мінської області]], [[Білорусь]]. Село підпорядковане [[Границька сільська рада|Границькій сільській раді]], розташоване в західній частині області.

== Історія ==
З 1793 після другого розділу Речі Посполитої Комарники, як і вся Вілейщина, входила до складу Російської імперії, був утворений Вілейський повіт у складі спочатку Мінської губернії, а з 1843 - Віленської губернії.

У 1921–1945 роках маєток знаходилось у [[Польща|Польщі]], у Вільнюськім воєводстві, Вілейського повіту, у гміні Красне.

== Населення ==

* 1921 рік — 44 людини, 6 будинків<ref>Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej — Tom VII — Część II — Ziemia Wileńska — Powiaty: Brasław, Duniłowicze, Brasław i Wilejka, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1923, s 85.</ref>
* 1931 рік — 49 людини, 8 будинків<ref>Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1938, wolumin — 1, s. 59</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* «[[Міста і села Білорусі|Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах]]» Т.8, кн. 1. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2010. — 736 с.: іл. ISBN 978-985-11-0302-3.
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах» Т.8, кн. 2. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2011. — 464 с.: іл. ISBN 978-985-11-0554-6.
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя ў 15 тамах» Т.8, кн. 3. Мінская вобласьць. Рэдкалегія: Т. У. Бялова (дырэктар) і інш. —  Мн.: БелЭн, 2012. — 624 с.: іл. ISBN 978-985-11-0636-9.

== Посилання ==
* [http://www.molodechno.minsk-region.by/ru/ Вебресурс Молодечненського району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130609065152/http://www.molodechno.minsk-region.by/ru/ |date=9 червня 2013 }}
* [http://belaruscity.net/molodechno/towns.php Каталог сіл Молодечненського району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130704102726/http://belaruscity.net/molodechno/towns.php |date=4 Липня 2013 }}

{{Границька сільська рада}}

{{Belarus-stub}}

[[Категорія:Села Мінської області]]
[[Категорія:Населені пункти Молодечненського району]]
[[Категорія:Границька сільська рада]]

title: Країна

Країна: Білорусь

Область: Мінська область

Район: Молодечненський

Сільська рада: Границька сільська рада

Національний склад: білоруси

Транслітерація назви: Kamarniki

Офіційна адреса: 222333 Менская вобласьць, · Маладэчанскі раён, · Граніцкі сельсавет · Вёска Камарнікі


text:
# Ендербі
Ендербі — рідкісна зникаюча порода декоративних кролів.

## Історія
У 1865 році на один з островів Оклендского архіпелагу, Ендербі, були випущені дванадцять сріблястих кроликів. У повній ізоляції відрізаного від світу острова поголів'я розвивалося протягом наступних 130 років, сформувавши окрему лінію з характерними ознаками, властивими і нинішній породі.
Проте на початку 1990-х років, з метою збереження дикої флори і фауни острова, кролики практично повністю були знищені.
У 1992 році стадо з 49 особин вдалося врятувати і перевезти в Нову Зеландію, де ентузіасти взялися відтворювати породу кролів острова Ендербі, яка сьогодні вважається дуже рідкісною і в усьому світі нараховує не більше 300 особин.

## Темперамент
Досить дикі, насторожені кролики можуть бути вельми примхливими, нервовими, постійно перебувають в очікуванні нападу. При будь-якому гучному звуці, появі чогось незвичного тварин опановує паніка і бажання сховатися в гнізді або заритися в підстилку.
Проте, турботливий і ласкавий власник зможе зруйнувати недовіру і побороти страхи свого вихованця. Згодом Ендербі стають абсолютно ручними, ласкавими і дуже прив'язуються до людини.

## Біологічні характеристики
Ендербі зовні схожий на сріблястого кролика, від якого і походить, але трохи менший - вага дорослої особини становить близько 2 кг, вузьке тіло компактне. Голова невелика, злегка довгаста, вуха середньої довжини, розташовані V-подібно, насторожені. Шерсть м'яка, шовковиста.
Забарвлення переважно сріблясто-сіре, з темним підшерстям глибокого відтінку блакитного сланцю. Голова, вуха і хвіст темніші, ніж основне забарвлення, часто чорні.
У посліді іноді може виявитися рецесивний ген, і тоді народжуються чарівні кремові або бежеві кроленята.
З віком, як і у інших сріблястих кроликів, проявляється сріблястість шерсті, яка досягає 80% загального забарвлення. При цьому голова, вуха, ноги і хвіст залишаються темними або посріблені незначно. Якщо мордочка покрита сріблястими волосками, що частіше буває у дорослих особин, на носі добре видно велику темну мітку у вигляді характерного метелика.
Хутро своєю якістю зовсім не схоже на хутро сріблястого кролика, шерсть Ендербі довша і м'якіша.

title: Ендербі

wikitext:
{{Порода тварин
| назва               = Ендербі
| зображення          = Enderby Island Rabbit.jpg
| підпис              = Типове забарвлення кроликів Ендербі
| країна              = {{NZL}}
| рік                 = [[1992]]
| поширення           =
| риси                =
| ріст                =
| маса                = 2 кг
| колір               = сріблясто-сірий
| альтернативні назви =
| псевдоніми          =
|}}
'''Ендербі''' — рідкісна зникаюча [[порода]] [[декоративні породи кролів|декоративних]] [[Кріль європейський|кролів]].

== Історія ==
У [[1865]] році на один з островів [[Оклендські острови|Оклендского архіпелагу]], [[Ендербі (острів)|Ендербі]], були випущені дванадцять [[Шампань (порода кролів)|сріблястих кроликів]]. У повній ізоляції відрізаного від світу острова поголів'я розвивалося протягом наступних 130 років, сформувавши окрему лінію з характерними ознаками, властивими і нинішній породі.

Проте на початку [[1990]]-х років, з метою збереження дикої флори і фауни острова, кролики практично повністю були знищені.

У [[1992]] році стадо з 49 особин вдалося врятувати і перевезти в [[Нова Зеландія|Нову Зеландію]], де ентузіасти взялися відтворювати породу кролів острова Ендербі, яка сьогодні вважається дуже рідкісною і в усьому світі нараховує не більше 300 особин.

== Темперамент ==
Досить дикі, насторожені кролики можуть бути вельми примхливими, нервовими, постійно перебувають в очікуванні нападу. При будь-якому гучному звуці, появі чогось незвичного тварин опановує паніка і бажання сховатися в гнізді або заритися в підстилку.

Проте, турботливий і ласкавий власник зможе зруйнувати недовіру і побороти страхи свого вихованця. Згодом Ендербі стають абсолютно ручними, ласкавими і дуже прив'язуються до людини.

== Біологічні характеристики ==
Ендербі зовні схожий на [[Шампань (порода кролів)|сріблястого кролика]], від якого і походить, але трохи менший - вага дорослої особини становить близько 2 кг, вузьке тіло компактне. Голова невелика, злегка довгаста, вуха середньої довжини, розташовані V-подібно, насторожені. Шерсть м'яка, шовковиста.

Забарвлення переважно сріблясто-сіре, з темним підшерстям глибокого відтінку блакитного сланцю. Голова, вуха і хвіст темніші, ніж основне забарвлення, часто чорні.

У посліді іноді може виявитися [[рецесивний ген]], і тоді народжуються чарівні кремові або бежеві кроленята.

З віком, як і у інших сріблястих кроликів, проявляється сріблястість шерсті, яка досягає 80% загального забарвлення. При цьому голова, вуха, ноги і хвіст залишаються темними або посріблені незначно. Якщо мордочка покрита сріблястими волосками, що частіше буває у дорослих особин, на носі добре видно велику темну мітку у вигляді характерного метелика.

[[Хутро]] своєю якістю зовсім не схоже на хутро сріблястого кролика, шерсть Ендербі довша і м'якіша.

== Див. також ==
* [[Шампань (порода кролів)|Шампань Сріблястий]]

== Джерела ==
* [http://www.rarebreeds.co.nz/enderbyrabbit.html Enderby Island Rabbits] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170406100058/http://rarebreeds.co.nz/enderbyrabbit.html |date=6 квітня 2017 }}

{{Кролівництво}}
{{Agro-stub}}

[[Категорія:Декоративні породи кролів]]
[[Категорія:Породи кролів з Нової Зеландії]]

title: Походження

Країна: Нова Зеландія (1992)

title: Характерні риси

Маса: 2 кг

Колір: сріблясто-сірий


text:
# Гейделберг Тауншип (округ Лебанон, Пенсільванія)
Гейделберг Тауншип (англ. Heidelberg Township) — селище (англ. township) в США, в окрузі Лебанон штату Пенсільванія. Населення — 4095 осіб (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 4069 осіб у 1374 домогосподарствах у складі 1090 родин. Було 1444 помешкання
Расовий склад населення:
| - 98,2 % — білих - 0,4 % — чорних або афроамериканців - 0,4 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 0,9 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,2 % — особи молодші 18 років, 56,6 % — особи у віці 18—64 років, 14,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,8 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 103,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 102,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 73 883 долари США (медіана — 60 956), а середній дохід на одну сім'ю — 84 121 долар (медіана — 69 120). Медіана доходів становила 52 202 долари для чоловіків та 29 770 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 5,7 % осіб, у тому числі 10,7 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 1964 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 23,1 %, виробництво — 15,3 %, роздрібна торгівля — 13,4 %.

wikitext:
{{Otherplaces|Гейделберг}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Гейделберг Тауншип
|оригінальна назва  = {{lang-en|Heidelberg Township}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Heidelberg Township, Lebanon County, Pennsylvania.jpg
|опис зображення= <!-- A farm in the township -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Пенсільванія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Лебанон (округ, Пенсільванія)|Лебанон]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 62,80
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 64,79
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
<!-- Area/postal codes & others -->
|телефонний код         = 717
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4207533608
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Гейделберг Тауншип''' ({{lang-en|Heidelberg Township}}) — селище ({{lang-en|township}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Лебанон (округ, Пенсільванія)|Лебанон]] штату [[Пенсільванія]]. Населення — 4095 осіб (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 2000 = 2858
| 2010 = 4069
| 2020 = 4095
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=12 травня 2015|archive-url=https://www.webcitation.org/6YSasqtfX?url=http://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало {{formatnum:4069}} осіб у {{formatnum:1374}} домогосподарствах у складі {{formatnum:1090}} родин. Було 1444 помешкання

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 98,2 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,4 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,9 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,2 % — особи молодші 18 років, 56,6 % — особи у віці 18—64 років, 14,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,8 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 103,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 102,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:73883}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:60956}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:84121}} долар (медіана — {{formatnum:69120}}). Медіана доходів становила {{formatnum:52202}} долари для чоловіків та {{formatnum:29770}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 5,7 % осіб, у тому числі 10,7 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:1964}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 23,1 %, виробництво — 15,3 %, роздрібна торгівля — 13,4 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Лебанон (округ, Пенсільванія)}}

[[Категорія:Селища Пенсільванії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Лебанон (Пенсільванія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Пенсільванія

Округ: Лебанон

Густота населення: 64,79 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# DCAF7
DCAF7 (англ. DDB1 and CUL4 associated factor 7) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 17-ї хромосоми. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 342 амінокислот, а молекулярна маса — 38 926.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MSLHGKRKEI |  | YKYEAPWTVY |  | AMNWSVRPDK |  | RFRLALGSFV |  | EEYNNKVQLV |
| GLDEESSEFI |  | CRNTFDHPYP |  | TTKLMWIPDT |  | KGVYPDLLAT |  | SGDYLRVWRV |
| GETETRLECL |  | LNNNKNSDFC |  | APLTSFDWNE |  | VDPYLLGTSS |  | IDTTCTIWGL |
| ETGQVLGRVN |  | LVSGHVKTQL |  | IAHDKEVYDI |  | AFSRAGGGRD |  | MFASVGADGS |
| VRMFDLRHLE |  | HSTIIYEDPQ |  | HHPLLRLCWN |  | KQDPNYLATM |  | AMDGMEVVIL |
| DVRVPCTPVA |  | RLNNHRACVN |  | GIAWAPHSSC |  | HICTAADDHQ |  | ALIWDIQQMP |
| RAIEDPILAY |  | TAEGEINNVQ |  | WASTQPDWIA |  | ICYNNCLEIL |  | RV         |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функцією належить до білків розвитку.
Задіяний у таких біологічних процесах, як убіквітинування білків, альтернативний сплайсинг.
Локалізований у цитоплазмі, ядрі.

title: DCAF7

wikitext:
{{Картка гена}}
'''DCAF7''' ({{lang-en|DDB1 and CUL4 associated factor 7}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 17-ї хромосоми.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:30915 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:30915 |language=англ. |accessdate=12 вересня 2017 |archive-date=13 жовтня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171013211918/https://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:30915 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171013211918/https://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:30915 |date=2017-10-13 }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 342 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 38 926<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/P61962#sequences |title=UniProt, P61962 |language=англ. |accessdate=12 вересня 2017 |archive-date=27 вересня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170927055449/http://www.uniprot.org/uniprot/P61962#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MSLHGKRKEI		YKYEAPWTVY		AMNWSVRPDK		RFRLALGSFV		EEYNNKVQLV

GLDEESSEFI		CRNTFDHPYP		TTKLMWIPDT		KGVYPDLLAT		SGDYLRVWRV

GETETRLECL		LNNNKNSDFC		APLTSFDWNE		VDPYLLGTSS		IDTTCTIWGL

ETGQVLGRVN		LVSGHVKTQL		IAHDKEVYDI		AFSRAGGGRD		MFASVGADGS

VRMFDLRHLE		HSTIIYEDPQ		HHPLLRLCWN		KQDPNYLATM		AMDGMEVVIL

DVRVPCTPVA		RLNNHRACVN		GIAWAPHSSC		HICTAADDHQ		ALIWDIQQMP

RAIEDPILAY		TAEGEINNVQ		WASTQPDWIA		ICYNNCLEIL		RV

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функцією належить до [[білок розвитку|білків розвитку]].
Задіяний у таких біологічних процесах, як убіквітинування білків, [[альтернативний сплайсинг]].
Локалізований у [[цитоплазма|цитоплазмі]], [[клітинне ядро|ядрі]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=The an11 locus controlling flower pigmentation in petunia encodes a novel WD-repeat protein conserved in yeast, plants, and animals. |journal=Genes Dev. |автор=de Vetten N., Quattrocchio F., Mol J., Koes R. |дата=1997 |сторінки=1422 — 1434|volume=11}} {{PMID|9192870}} {{DOI|10.1101/gad.11.11.1422}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
* {{cite journal|назва=Phosphorylation of Ser640 in muscle glycogen synthase by DYRK family protein kinases. |journal=J. Biol. Chem. |автор=Skurat A.V., Dietrich A.D. |дата=2004 |сторінки=2490 — 2498|volume=279}} {{PMID|14593110}} {{DOI|10.1074/jbc.M301769200}}
* {{cite journal|назва=HAN11 binds mDia1 and controls GLI1 transcriptional activity. |journal=J. Dermatol. Sci. |автор=Morita K., Lo Celso C., Spencer-Dene B., Zouboulis C.C., Watt F.M. |дата=2006 |сторінки=11 — 20|volume=44}} {{PMID|16887337}} {{DOI|10.1016/j.jdermsci.2006.06.001}}
* {{cite journal|назва=A family of diverse Cul4-Ddb1-interacting proteins includes Cdt2, which is required for S phase destruction of the replication factor Cdt1. |journal=Mol. Cell |автор=Jin J., Arias E.E., Chen J., Harper J.W., Walter J.C. |дата=2006 |сторінки=709 — 721|volume=23}} {{PMID|16949367}} {{DOI|10.1016/j.molcel.2006.08.010}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 17 (людина)|Хромосома 17]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: Ідентифікатори

Символи: DCAF7, AN11, HAN11, SWAN-1, WDR68, DDB1 and CUL4 associated factor 7

Зовнішні ІД: OMIM: 605973 MGI: 1919083 HomoloGene: 55930 GeneCards: DCAF7

title: Реагує на сполуку

Реагує на сполуку: Viroporin 3a

Молекулярна функція: • GO:0001948, GO:0016582 protein binding

Клітинна компонента: • nuclear matrix · • Cul4-RING E3 ubiquitin ligase complex · • клітинне ядро · • цитоплазма · • гіалоплазма · • ядерні тільця · • нуклеоплазма · • GO:0009327 protein-containing complex

Біологічний процес: • multicellular organism development · • посттрансляційна модифікація · • Убіквітин-залежний протеоліз

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Державна дума Федеральних зборів Російської Федерації VIII скликання
Державна дума Федеральних зборів Російської Федерації восьмого скликання була обрана 19 вересня 2021 року . Її повноваження відповідно до частини 1 статті 96 Конституції Російської Федерації триватимуть до вересня 2026 року . Дума може бути достроково розпущена президентом, але не раніше, ніж через рік після початку роботи.

## Вибори
Вибори VIII скликання відбулися 17-19 вересня 2021 року, завершившись в єдиний день голосування 19 вересня. На червень 2021 року 32 російських політичних партії мали право брати участь у виборах. При цьому партіям, які на попередніх виборах отримали мандати за партійним списком або набрали понад 3 % голосів, або тим, хто представлені хоча б в одному з регіональних парламентів, дозволялося брати участь у виборах без збору підписів. Після виборів VII скликання пільги втратили партії ПАРНАС і «Громадянська сила», ще дві партії з пільгою — «За правду» і «Патріоти Росії» — об'єдналися зі «Справедливою Росією», утворивши єдину партію « Справедлива Росія — За правду». Таким чином, залишилося 14 партій, які могли висуватися на вибори без збору підписів:
- Громадянська платформа
- Єдина Росія
- Зелена альтернатива
- Зелені
- Комуністична партія Російської Федерації
- Комуністи Росії
- Ліберально-демократична партія Росії
- Нові люди
- Партія Росту
- Родіна
- Російська партія пенсіонерів за соціальну справедливість
- Російська партія свободи і справедливості
- Справедлива Росія — За правду
- Яблуко

Решта 18 партій для участі у виборах 2021 року мали зібрати не менше 200 тисяч підписів на свою підтримку.

## Прогнози і реальність
Згідно з рядом доповідей, які публікувались агентством ІНСОМАР, Фондом розвитку громадянського суспільства та Експертною інститутом соціальних досліджень (ЕІСІ) в березні 2021 року «Єдина Росія» мала зберегти в парламенті VIII скликання конституційну більшість — що і сталося. За прогнозом, в результаті голосування по спискам «Єдина Росія» була здатна отримати 111 місць з 225, тобто 49,3 % депутатських мандатів — фактично за списком вона отримала 126 місць, тобто 56 % депутатських мандатів.
Багато депутатів-єдиноросів, з якими асоціюються заборонні і непопулярні закони останнього п'ятиріччя, як передбачалося, не будуть переобиратися — так і виявилося: не менше ста депутатів не стали претендувати на місце у восьмому скликання. Однією з причин може бути те, що ці депутати вважали, що не мають морального права претендувати на переобрання після того як вони, підкоряючись фракційній дисципліні, проігнорували думку народу і підтримали пенсійну реформу. Експерти припускають, що В'ячеслав Володін може залишити пост спікера.
Не було сумнівів, що разом з «Єдиною Росією» до Держдуми пройдуть КПРФ, ЛДПР і «Справедлива Росія — За правду» (і ці партії знову представлені в Думі), а головна інтрига виборів вбачалася в тому, чи з'являться ще фракції. Як варіанти називалося проходження Російської партії пенсіонерів «За справедливість», партії « Яблуко», партії «Нові люди» та "Зеленої альтернативи ". Висловлювалися думки, що фракцій може стати до шести — за фактом, до Держдуми, хоча і на межі, пройшли «Нові люди» (і стало п'ять фракцій).

## Склад
21 вересня 2021 року ЦВК Росії опублікував розподіл місць за підсумками виборів: Єдина Росія — 324 місця, КПРФ — 57, Справедлива Росія — за правду — 27, ЛДПР — 21, Нові люди — 13, Партія зростання, Громадянська платформа і Батьківщина — по одному місця, п'ять самовисуванців у мажоритарних округах Офіційні підсумки Центрвиборчком підбив в п'ятницю 24 вересня. При цьому КПРФ не визнала результати виборів в Москві, вважаючи їх спотвореними на користь «Єдиної Росії» за рахунок електронного голосування.

## Оцінки та можлива фальсифікація
На думку політолога Михайла Виноградова, восьме скликання не буде якісно відрізнятися від сьомого. Ілля Гращенков вважає, що новий парламент буде керуватися в своїй роботі ідеологією «обложеної фортеці» або «транзиту».
Ще до виборів, в липні 2021 року в Європарламенті пролунала пропозиція визнати VIII скликання Держдуми нелегітимною, якщо голосування пройде з порушеннями. Також не всі держави світу, включаючи, перш за все Україну, визнали вибори в окупованому Криму. Цю ініціативу підтримав комітет Європарламенту з міжнародних справ.
Партійне представництво в Думі VIII скликання не відповідає істинній картині переваг в російському суспільстві. Перед виборами рейтинг правлячої партії «Єдина Росія» становив близько 35 %, А в підсумку вона зайняла понад 70 % крісел. Основна причина спотворень не в фальсифікаціях, а в специфіці мажоритарної системи відносної більшості при виборах по одномандатних округах. При малій популярності і великої кількості кандидатів (коли виборцю доводиться судити про людину по його партійної приналежності) невеликого перевищення рейтингу правлячої партії над рейтингом будь-якої іншої партії досить для того, щоб лише за статистичних причин кандидати-опозиціонери майже не мали шансів.

wikitext:
{{Парламент
|назва = Державна дума Федеральних зборів Російської Федерації VIII скликання
|скликання = VIII
|мова_оригіналу = ru
|оригінальна_назва = Государственная дума Федерального собрания Российской Федерации VIII созыва
|мова_оригіналу2 =
|оригінальна_назва2 =
|герб =
|розмір_герба =
|підпис_герба =
|зображення = State_Duma_election_2021.svg
|розмір_зображення = 300px
|підпис_зображення = Розподіл місць за підсумками виборів 2021 року в Державну думу<ref name="ria">{{cite web|title=ЦИК опубликовал распределение мандатов по итогам выборов в Госдуму|url=https://ria.ru/20210921/mandaty-1751190589.html|website=[[РИА Новости]]|date=2021-09-21|accessdate=2021-09-22|archive-date=25 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210925205413/https://ria.ru/20210921/mandaty-1751190589.html}}</ref>
|держава = {{прапор|Росія}}
|тип =
|частина_від =
|дата_заснування =
|рік_заснування =
|дата_ліквідації =
|попередник = [[Державна дума Федеральних зборів Російської Федерації VII скликання|VII скликання]]
|наступник =
|діаграма =
|розмір_діаграми =
|кількість_депутатів = 450
|політичні_групи =
|згорнути_групи =
|назва_голови1 = Голова Державної думи Федеральних зборів Російської Федерації
|голова1 = [[Володін В'ячеслав Вікторович|В'ячеслав Володін]]
|партія_голови1 = [[Єдина Росія]] (324 депутати)
|дата_обрання_голови1 =
|назва_голови2 =
|голова2 =
|партія_голови2 =
|дата_обрання_голови2 =
|останні_вибори =
|наступні_вибори =
|виборча_система = змішана
|термін = з 12 жовтня 2021 року<ref>{{Cite web |url=https://ria.ru/20210923/zasedanie-1751524806.html |title=В «Единой России» назвали дату первого заседания Госдумы |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=26 вересня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210926131004/https://ria.ru/20210923/zasedanie-1751524806.html }}</ref>
|адреса =
|сайт = http://www.duma.gov.ru
}}
'''[[Державна дума Російської Федерації|Державна дума]] [[Федеральні збори Росії|Федеральних зборів Російської Федерації]] восьмого скликання''' [[Вибори до Державної думи Росії 2021|була обрана 19 вересня 2021 року]] . Її повноваження відповідно до частини 1 статті 96 [[Конституція Російської Федерації|Конституції Російської Федерації]] триватимуть до вересня 2026 року<ref>{{Cite web |url=http://constitution.garant.ru/rf/chapter/5/ |title=96 Конституция Российской Федерации |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=17 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180117102332/http://constitution.garant.ru/rf/chapter/5/ }}</ref> . Дума може бути достроково розпущена [[Президент Російської Федерації|президентом]], але не раніше, ніж через рік після початку роботи.

== Вибори ==
{{main|Вибори до Державної думи Росії 2021}}
Вибори VIII скликання відбулися 17-19 вересня 2021 року, завершившись в [[Єдиний день голосування 19 вересня 2021 року|єдиний день голосування 19 вересня]]. На червень 2021 року 32 російських політичних партії мали право брати участь у виборах<ref>{{Cite web|url=http://minjust.gov.ru/nko/gosreg/partii/spisok|title=Список зарегистрированных политических партий {{!}} Министерство юстиции Российской Федерации|website=minjust.gov.ru|accessdate=2020-06-12|archivedate=2020-07-16|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200716222121/http://minjust.gov.ru/nko/gosreg/partii/spisok|deadurl=yes}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://minjust.gov.ru/nko/vybory/partii|title=Список политических партий, имеющих право в соответствии с Федеральным законом от 11.07.2001 № 95-ФЗ «О политических партиях» принимать участие в выборах {{!}} Министерство юстиции Российской Федерации|website=minjust.gov.ru|accessdate=2020-06-12|archivedate=2020-06-12|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200612124727/http://minjust.gov.ru/nko/vybory/partii|deadurl=yes}}</ref>. При цьому партіям, які на попередніх виборах отримали мандати за партійним списком або набрали понад 3 % голосів, або тим, хто представлені хоча б в одному з регіональних парламентів, дозволялося брати участь у виборах без збору підписів. Після виборів VII скликання пільги втратили партії ПАРНАС і «Громадянська сила», ще дві партії з пільгою — «За правду» і «[[Патріоти Росії]]» — об'єдналися зі «Справедливою Росією», утворивши єдину партію « [[Справедлива Росія|Справедлива Росія — За правду]]<nowiki/>». Таким чином, залишилося 14 партій, які могли висуватися на вибори без збору підписів:{{Div col}}
* [[Громадянська платформа (партія, Росія)|Громадянська платформа]]
* [[Єдина Росія]]
* [[Зелена альтернатива (партія, Росія)|Зелена альтернатива]]
* [[Зелені (партія)|Зелені]]
* [[Комуністична партія Російської Федерації]]
* [[Комуністи Росії]]
* [[Ліберально-демократична партія Росії]]
* [[Нові люди (партія)|Нові люди]]
* [[Партія Росту]]
* [[Родіна (партія, Росія)|Родіна]]
* [[Російська партія пенсіонерів за соціальну справедливість]]
* [[Російська партія свободи і справедливості]]
* [[Справедлива Росія|Справедлива Росія — За правду]]
* [[Яблуко (партія)|Яблуко]]
{{Div col end}}

Решта 18 партій для участі у виборах 2021 року мали зібрати не менше 200 тисяч підписів на свою підтримку.

== Прогнози і реальність ==
Згідно з рядом доповідей, які публікувались агентством ІНСОМАР, Фондом розвитку громадянського суспільства та Експертною інститутом соціальних досліджень (ЕІСІ) в березні 2021 року «Єдина Росія» мала зберегти в парламенті VIII скликання конституційну більшість<ref>{{Cite web|last=[[Колесников, Андрей Владимирович|Колесников Андрей]], [[Макаренко, Борис Игоревич|Макаренко Борис]]|url=https://carnegie.ru/2021/05/31/ru-pub-84618|title=Дума-2021: четыре интриги выборов|language=|website=|publisher=[[Московский центр Карнеги]]|date=2021-05-31|accessdate=2021-09-23|archive-date=22 серпня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210822085314/https://carnegie.ru/2021/05/31/ru-pub-84618}}</ref> — що і сталося. За прогнозом, в результаті голосування по спискам «Єдина Росія» була здатна отримати 111 місць з 225, тобто 49,3 % депутатських мандатів<ref>{{Cite web|last=|url=https://cpkr.ru/issledovaniya/vybory-2021/ot-reytingov-k-rezultatam-vypusk-ot-9-sentyabrya/|title=От рейтингов к результатам (выпуск от 9 сентября)|language=|website=cpkr.ru|publisher=|date=2021-09-09|accessdate=2021-09-21|archive-date=21 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210921190912/https://cpkr.ru/issledovaniya/vybory-2021/ot-reytingov-k-rezultatam-vypusk-ot-9-sentyabrya/}}</ref> — фактично за списком вона отримала 126 місць<ref>{{Cite web|title=ЦИК назвала, сколько мандатов получат прошедшие в Думу партии|url=https://www.rbc.ru/politics/21/09/2021/6149f8cf9a79470f9c953ac4|website=[[РБК]]|date=2021-09-21|accessdate=2021-09-23|archive-date=26 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210926130816/https://www.rbc.ru/politics/21/09/2021/6149f8cf9a79470f9c953ac4}}</ref>, тобто 56 % депутатських мандатів.

Багато депутатів-єдиноросів, з якими асоціюються заборонні і непопулярні закони останнього п'ятиріччя, як передбачалося, не будуть переобиратися<ref name="собеседник">{{Cite web|last=Савельев Михаил|title=Новое место Володина, новые партии в Госдуме: Гращенков раскрыл план Кремля на выборы|url=https://sobesednik.ru/politika/20210609-novoe-mesto-volodina-novye-partii-v-gos|date=2021-06-09|accessdate=2021-09-23|archive-date=20 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210920204138/https://sobesednik.ru/politika/20210609-novoe-mesto-volodina-novye-partii-v-gos}}</ref> — так і виявилося: не менше ста депутатів не стали претендувати на місце у восьмому скликання<ref>{{Cite web|last=Михаил Мошкин, Андрей Самохин|title=Состав Госдумы ждут перемены|url=https://vz.ru/politics/2021/5/31/1101983.html|website=[[Взгляд (интернет-газета)|Взгляд]]|date=2021-05-31|accessdate=2021-09-23|archive-date=22 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210922194516/https://vz.ru/politics/2021/5/31/1101983.html}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://sobesednik.ru/politika/20210517-kto-iz-deputatov-ne-popadet-v |title=Госдума-2021: Майданов и муж Скабеевой придут вместо Поклонской и Пушкиной |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=16 грудня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211216144750/https://sobesednik.ru/politika/20210517-kto-iz-deputatov-ne-popadet-v }}</ref>. Однією з причин може бути те, що ці депутати вважали, що не мають морального права претендувати на переобрання після того як вони, підкоряючись фракційній дисципліні, проігнорували думку народу і підтримали пенсійну реформу. Експерти припускають, що [[Володін В'ячеслав Вікторович|В'ячеслав Володін]] може залишити пост спікера.

Не було сумнівів, що разом з «Єдиною Росією» до Держдуми пройдуть КПРФ, ЛДПР і «Справедлива Росія — За правду» (і ці партії знову представлені в Думі), а головна інтрига виборів вбачалася в тому, чи з'являться ще фракції. Як варіанти називалося проходження Російської партії пенсіонерів «За справедливість», партії « [[Яблуко (партія)|Яблуко]]<nowiki/>», партії «<nowiki/>[[Нові люди (партія)|Нові люди]]<nowiki/>» та "Зеленої альтернативи "<ref name="kommersant.ru, 24.03.2021">{{Стаття|url=https://www.kommersant.ru/doc/4741868|title=Ни протестов, ни конкуренции|видання=Коммерсантъ|accessdate=26 вересня 2021|archivedate=14 серпня 2021|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210814083800/https://www.kommersant.ru/doc/4741868}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://vz.ru/politics/2021/6/18/1104765.html |title=«Скучно не будет». Чего ждать от будущей Госдумы |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=22 вересня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210922194126/https://vz.ru/politics/2021/6/18/1104765.html }}</ref>. Висловлювалися думки, що фракцій може стати до шести<ref>{{Cite web |url=https://www.forbes.ru/obshchestvo/409695-neustoychivoe-ravnovesie-prognoz-na-dumskie-vybory-2021-goda-po-itogam-edinogo |title=Неустойчивое равновесие: прогноз на думские выборы 2021 года по итогам Единого дня голосования  |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=29 червня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210629171022/https://www.forbes.ru/obshchestvo/409695-neustoychivoe-ravnovesie-prognoz-na-dumskie-vybory-2021-goda-po-itogam-edinogo }}</ref> — за фактом, до Держдуми, хоча і на межі, пройшли «Нові люди» (і стало п'ять фракцій).

== Склад ==
21 вересня 2021 року ЦВК Росії опублікував розподіл місць за підсумками виборів: [[Єдина Росія]] — 324 місця, [[Комуністична партія Російської Федерації|КПРФ]] — 57, [[Справедлива Росія|Справедлива Росія — за правду]] — 27, [[Ліберально-демократична партія Росії|ЛДПР]] — 21, [[Нові люди (партія)|Нові люди]] — 13, [[Партія Росту|Партія зростання]], [[Громадянська платформа (партія, Росія)|Громадянська платформа]] і [[Родіна (партія, Росія)|Батьківщина]] — по одному місця, п'ять самовисуванців у мажоритарних округах<ref>{{Cite web|title=ЦИК: «Единая Россия» получила 324 из 450 мест в Госдуме. Это конституционное большинство|url=https://novayagazeta.ru/articles/2021/09/21/tsik-edinaia-rossiia-poluchila-324-iz-450-mest-v-gosdume-eto-konstitutsionnoe-bolshinstvo-news|publisher=[[Новая газета]]|date=2021-09-21|accessdate=2021-09-22|archive-date=21 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210921154336/https://novayagazeta.ru/articles/2021/09/21/tsik-edinaia-rossiia-poluchila-324-iz-450-mest-v-gosdume-eto-konstitutsionnoe-bolshinstvo-news}}</ref> Офіційні підсумки Центрвиборчком підбив в п'ятницю 24 вересня<ref name="zik2409">{{Cite web|url=https://iz.ru/1226371/2021-09-24/tcik-utverdil-itogi-vyborov-v-gosdumu-i-priznal-ikh-sostoiavshimisia|title=ЦИК утвердила итоги выборов в Госдуму и признала их состоявшимися|last=|publisher=[[Известия]]|date=2021-09-24|accessdate=2021-09-24|quote=|archive-date=24 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210924203702/https://iz.ru/1226371/2021-09-24/tcik-utverdil-itogi-vyborov-v-gosdumu-i-priznal-ikh-sostoiavshimisia}}</ref>. При цьому КПРФ не визнала результати виборів в Москві, вважаючи їх спотвореними на користь «Єдиної Росії» за рахунок електронного голосування<ref name="kprf2409">{{Cite web|url=https://www.interfax.ru/russia/793378|title=Член ЦИК от КПРФ выразил несогласие с итогами думских выборов|last=|publisher=[[Интерфакс]]|date=2021-09-24|accessdate=2021-09-24|quote=|description=см. конец статьи|archive-date=26 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210926144446/https://www.interfax.ru/russia/793378}}</ref>.

== Оцінки та можлива фальсифікація ==
{{main|Розумне голосування}}
На думку політолога Михайла Виноградова, восьме скликання не буде якісно відрізнятися від сьомого<ref>{{Cite web |url=https://www.currenttime.tv/a/31315098.html |title=«Второстепенный орган власти». Почему следующая Госдума не будет отличаться от нынешней. Интервью политолога Михаила Виноградова |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=27 червня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210627232517/https://www.currenttime.tv/a/31315098.html }}</ref>. Ілля Гращенков вважає, що новий парламент буде керуватися в своїй роботі ідеологією «обложеної фортеці» або «<nowiki/>[[Транзитологія|транзиту]]<nowiki/>»<ref name="собеседник"/>.

Ще до виборів, в липні 2021 року в [[Європейський парламент|Європарламенті]] пролунала пропозиція визнати VIII скликання Держдуми нелегітимною, якщо голосування пройде з порушеннями. Також не всі держави світу, включаючи, перш за все Україну, визнали вибори в окупованому Криму. Цю ініціативу підтримав комітет Європарламенту з міжнародних справ<ref>{{Cite web |url=https://meduza.io/news/2021/07/16/v-evroparlamente-predlozhili-gotovitsya-k-nepriznaniyu-predstoyaschih-vyborov-v-rossiyskuyu-gosdumu |title=В Европарламенте предложили готовиться к непризнанию предстоящих выборов в российскую Госдуму |accessdate=26 вересня 2021 |archive-date=20 вересня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210920204128/https://meduza.io/news/2021/07/16/v-evroparlamente-predlozhili-gotovitsya-k-nepriznaniyu-predstoyaschih-vyborov-v-rossiyskuyu-gosdumu }}</ref>.

Партійне представництво в Думі VIII скликання не відповідає істинній картині переваг в російському суспільстві. Перед виборами рейтинг правлячої партії «Єдина Росія» становив близько 35 %, А в підсумку вона зайняла понад 70 % крісел. Основна причина спотворень не в фальсифікаціях, а в специфіці мажоритарної системи відносної більшості при виборах по одномандатних округах<ref name="maj_nedost">{{Cite web|url=http://filosof.historic.ru/books/item/f00/s01/z0001088/st000.shtml|title=Введение в политологию, гл. 22, § 4|last=В. Пугачёв, А. Соловьёв|publisher=M.: «Аспект Пресс»|date=2000|accessdate=2021-09-10|quote=...[мажоритарная система] во многом искажает реальную картину предпочтений и волю избирателей... ...В условиях остроконфликтного общества мажоритарная система достаточно опасна для демократии...|archive-date=18 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210918104454/http://filosof.historic.ru/books/item/f00/s01/z0001088/st000.shtml}}</ref>. При малій популярності і великої кількості кандидатів (коли виборцю доводиться судити про людину по його партійної приналежності) невеликого перевищення рейтингу правлячої партії над рейтингом будь-якої іншої партії досить для того, щоб лише за статистичних причин кандидати-опозиціонери майже не мали шансів.

== Див. також ==
* [[Єдиний день голосування 19 вересня 2021 року]]
* [[Розумне голосування]]

== Примітки ==
{{Reflist|2}}
{{Державна дума}}
{{Нормативний контроль|}}
[[Категорія:Державна дума Російської Федерації]]

Юрисдикція: Росія

Попередник: VII скликання

Голова Державної думи Федеральних зборів Російської Федерації: В'ячеслав Володін (Єдина Росія (324 депутати))

Виборча система: змішана

Термін: з 12 жовтня 2021 року


text:
# Велике Протопопово
Велике Протопо́пово (рос. Большое Протопопово) — присілок у складі Томського району Томської області, Росія. Входить до складу Мирненського сільського поселення.

## Населення
Населення — 505 осіб (2010; 341 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 90 %

title: Велике Протопопово

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Велике Протопопово
 | назва ін.       = {{lang-ru|Большое Протопопово}}
 | карта розташування1 = Росія Томська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Томська область]]
 | район           = [[томський район|Томський]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[мирненське сільське поселення (Томський район)|Мирненське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 505 осіб ([[2010]]{{RUS-TOM-census}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 56
 | lat_min= 24
 | lat_sec= 58
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 85
 | lon_min= 10
 | lon_sec= 56
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Велике Протопо́пово''' ({{lang-ru|Большое Протопопово}}) — [[присілок]] у складі [[томський район|Томського району]] [[томська область|Томської області]], [[Росія]]. Входить до складу [[мирненське сільське поселення (Томський район)|Мирненського сільського поселення]].

== Населення ==
Населення — 505 осіб ([[2010]]; 341 у [[2002]]<ref>{{Cite web |url=http://lingvarium.org/russia/BD/2015/Tomskaya.xls |title=Дані перепису населення Росії 2002 року |accessdate=7 березня 2021 |archive-date=3 лютого 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190203215002/http://lingvarium.org/russia/BD/2015/Tomskaya.xls }}</ref>).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 90 %

== Джерела ==
* {{Карта|O-45-123}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=56.416465&lon=85.180264&z=13&show=/10499578/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=56.416465&lon=85.180264&z=13&show=/10499578/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{tomsk-obl-stub}}
{{томський район}}

[[Категорія:Населені пункти Томського району]]
[[Категорія:Присілки Томської області]]

title: присілок Велике Протопопово

Суб'єкт Російської Федерації: Томська область

Муніципальний район: Томський

Поселення: Мирненське

title: Основні дані

Основні дані: · Велике Протопопово · Велике Протопопово