text:
# Виноминівка
Виноми́нівка — село в Україні, у Чутівській селищній громаді Полтавського району Полтавської області. Населення становить 13 осіб.

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Кількість | Відсоток |
| ---------- | --------- | -------- |
| українська | 12        | 92.31 %  |
| російська  | 1         | 7.69 %   |
| Усього     | 13        | 100 %    |

## Географія
Село Виноминівка знаходиться на лівому березі річки Коломак, вище за течією на відстані 3 км розташоване село Новофедорівка, нижче за течією на відстані 1 км розташоване село Войнівка. Річка в цьому місці звивиста, утворює лимани, стариці nf заболочені озера. Поруч проходить автомобільна дорога М03.

## Історія
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Чутівської селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно — територіальної реформи та ліквідації Чутівського району, село увійшло до складу новоутвореного Полтавського району.

title: Виноминівка

wikitext:
{{Село України
| назва           = Виноминівка
| область         = [[Полтавська область]]
| район           = [[Полтавський район]]
| громада         = [[Чутівська селищна громада]]
| рада            = [[Чутівська селищна рада]]
| код КОАТУУ      = 5325480402
| розташування    = Chutivskyi.gif
| опис розташування = Виноминівка на карті Чутівського району
| mapx            = 91
| mapy            = 141
| засновано       =
| населення       = 13
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 38840
| телефонний код  = 5347
| координати      = {{coord|49|40|16|N|35|2|5|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 40|
| lat_sec         = 16
| lon_deg         = 35|
| lon_min         = 2|
| lon_sec         = 5
| висота          = 96
| ref-висота      =
| водойма         = р. [[Коломак (річка)|Коломак]]
| адреса          = 38800, Полтавська обл., Полтавський р-н, селище Чутове, вул. Набережна, буд. 9
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=09.11.2007&rf7571=26885 картка]
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Виноми́нівка''' — [[село]] в Україні, у [[Чутівська селищна громада|Чутівській селищній громаді]] [[Полтавський район|Полтавського району]] [[Полтавська область|Полтавської області]]. Населення становить 13 осіб.<!-- Орган місцевого самоврядування — [[Войнівська сільська рада (Чутівський район)|Войнівська сільська рада]].-->

== Населення ==
=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="wikitable sortable"
!Мова
!Кількість
!Відсоток
|-
|[[Українська мова|українська]]
|12
|92.31 %
|-
|[[Російська мова|російська]]
|1
|7.69 %
|- class="sortbottom"
!Усього
|13
|100 %
|}

== Географія ==
Село ''Виноминівка'' знаходиться на лівому березі річки [[Коломак (річка)|Коломак]], вище за течією на відстані 3 км розташоване село [[Новофедорівка (Полтавський район)|Новофедорівка]], нижче за течією на відстані 1 км розташоване село [[Войнівка (Полтавський район)|Войнівка]]. Річка в цьому місці звивиста, утворює лимани, стариці nf заболочені озера. Поруч проходить автомобільна дорога {{Автошлях М|03}}.

== Історія ==
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Чутівської селищної громади<ref>{{cite web|url=https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/721-2020-р#Text|title=Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області|website=Офіційний портал Верховної Ради України|archive-url=https://web.archive.org/web/20211109133518/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/721-2020-р#Text|archive-date=9 листопада 2021|accessdate=3 квітня 2021}}</ref>.

19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно — територіальної реформи та ліквідації [[Чутівський район|Чутівського району]], село увійшло до складу новоутвореного Полтавського району<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

{{Poltava-geo-stub}}
{{Чутівська селищна громада}}
{{Чутівський район}}
{{Портали|Географія|Полтавщина|Україна}}

[[Категорія:Села Полтавської області]]

title: село Виноминівка

Країна: Україна

Область: Полтавська область

Район: Полтавський район

Тер. громада: Чутівська селищна громада

Облікова картка: картка

title: Основні дані

title: Географічні дані

Водойми: р. Коломак

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Виноминівка


text:
# МіГ-17
МіГ-17 (за класифікацією НАТО: Fresco) — радянський реактивний винищувач періоду Холодної війни.
Стояв на озброєнні країн Варшавського договору, Китаю та інших держав.

## Історія створення
МіГ-17 став подальшим розвитком радянського винищувача МіГ-15 та МіГ-15біс.

## Участь в бойових діях
Винищувач МіГ-17 брав участь майже у всіх військових конфліктах другої половини XX століття. Зазвичай, цей літак використовували країни-сателіти СРСР, які часто поступались своєму супротивнику, який спонсувався США. Але, попри свою технічну відсталість у порівнянні з американськими літаками, літаки МіГ-17 завжди демонстрували чудові бойові можливості в ближньому повітряному бою.
Прикладом цьому є В'єтнамська війна, коли МіГ-17 мав цілковиту перевагу над важкими американськими винищувачами F-4

## Оператори

### Перелік колишніх операторів МіГ-17
Афганістан
- Повітряні сили Афганістану[en] отримали свої перші МіГ-17 у 1957 та експлуатували щонайменше 90[2]. До кінця 1980 більшість були зняти з ладу[3].

 Албанія
 Алжир
 Ангола
 Бангладеш
 Болгарія
 Буркіна-Фасо
 Камбоджа
 КНР
 Республіка Конго
 Куба
 НДР
 Єгипет
 Ефіопія
 Гвінея
 Індонезія
 Ірак
 Угорщина
 Мадагаскар
 Малі
 Марокко
 Мозамбік
 Нігерія
 Північна Корея
 Пакистан
 Польща
 Румунія
 Сомалі
 СРСР
 Шрі-Ланка
 Сирія
 Танзанія
 Уганда
 В'єтнам
 Ємен
 Зімбабве

wikiname: ukwiki

title: МіГ-17

in_language: uk

wikitext:
{{Військовий літак
|Повна назва  = Мікоян і Гуревич МіГ-17
|Модель       = МіГ-17
|Фотографія   = Mikoyan-Gurevich MiG-17 Fresco cn 1C1611 (N217SH).jpg
|Призначення  = [[Винищувач]]
|Перший політ  = [[14 січня]] [[1950]] року
|Прийнятий на озброєння = [[1951]]
|Знятий з озброєння     = у {{USSR}} — початок 70-х рр.
|Період використання    =
|На озброєнні у         =
<!-- Характеристики -->
|Екіпаж                = 1
|Крейсерська швидкість =
|Максимальна швидкість = 1200 км/год (гранично допустима)
|МШ біля землі  =
|МШ на висоті   =
|Бойовий радіус =
|Дальність польоту =
|Дальність польоту з ППБ =
|Тривалість польоту =
|Практична стеля =
|Бойова стеля =
|Швидкопідйомність =
<!-- Розміри -->
|Довжина      = 11,09
|Висота       = 3,8
|Розмах крил  =
|Розмах верхніх крил =
|Розмах нижніх крил =
|Площа крил         = 22,6
|Площа нижніх крил =
|Площа верхніх крил =
|Стрілоподібність = 49
|Шасі =
<!-- Маса -->
|Маса порожнього        = 3798
|Маса спорядженого      =
|Максимальна маса злету = 6072
<!-- Силова установка -->
|Двигуни =1 × ТРД ВК-1А
|Тяга =
|Тяга форсажна =
<!-- Озброєння -->
|Гарматне озброєння =1× 37 мм пушка Н-37Д; 2 × 23 мм НР-23
|Боєзапас = 40 та по 80 патронів
|Точок підвіски = 4-6
|Маса підвіски =
|Внутрішнє бомбове навантаження =
|Підвісне озброєння =
|Кулеметне озброєння =
|Торпедне озброєння =
<!-- Історія виробництва -->
|Виробник = {{USSR}}, {{PRC}}, {{POL}}, [[Файл:Flag of Czechoslovakia.svg|20px]] [[Чехословаччина]]
|Всього збудовано = 7999 в [[СРСР]]
2825 за ліцензією
|Вартість =
|Модифікації = [[МіГ-19]]
|Конструктор =
}}
'''МіГ-17''' ([[Кодові імена НАТО|за класифікацією НАТО]]: '''Fresco''') — [[СРСР|радянський]] реактивний [[винищувач]] періоду [[Холодна війна|Холодної війни]].
Стояв на озброєнні [[Варшавський договір 1955|країн Варшавського договору]], [[КНР|Китаю]] та інших держав.

== Історія створення ==
МіГ-17 став подальшим розвитком радянського винищувача [[МіГ-15]] та [[МіГ-15біс]].

== Участь в бойових діях ==
[[Файл:North Vietnamese fighter.jpg|thumb|left|150px|МіГ-17 Північного В'єтнаму під час війни]]
Винищувач МіГ-17 брав участь майже у всіх військових конфліктах другої половини XX століття. Зазвичай, цей [[літак]] використовували країни-сателіти [[СРСР]], які часто поступались своєму супротивнику, який спонсувався [[Сполучені Штати Америки|США]]. Але, попри свою технічну відсталість у порівнянні з американськими літаками, літаки МіГ-17 завжди демонстрували чудові бойові можливості в ближньому [[Повітряний бій|повітряному бою]].
Прикладом цьому є [[В'єтнамська війна]], коли МіГ-17 мав цілковиту перевагу над важкими американськими винищувачами [[McDonnell Douglas F-4 Phantom II|F-4]]<ref>http://aviastory.com.ua/uk/aviaciya-v-viyskovyh-diyah/37-aviaciya-v-viyskovyh-diyah/714-litak-mig-17f-proty-f-4- {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130510104742/http://aviastory.com.ua/uk/aviaciya-v-viyskovyh-diyah/37-aviaciya-v-viyskovyh-diyah/714-litak-mig-17f-proty-f-4- |date=10 травня 2013 }} Літак МіГ-17Ф проти F-4 «Фантом» у в'єтнамській війні</ref>

== Оператори ==
[[Файл:MiG17Underside1981.png|thumb|right150px|Єгипетський МіГ-17 в 1981 році]]
[[Файл:Mig-17 operators.PNG|thumb|right|500px|Країни, які мали на озброєнні МіГ-17]]

=== Перелік колишніх операторів МіГ-17 ===
{{3 стовпці}}
;;{{flagicon image|Flag of Afghanistan (1980-1987).svg}} [[Демократична Республіка Афганістан|Афганістан]]
* {{не перекладено|Повітряні сили Афганістану (1978–1992)|Повітряні сили Афганістану|en|Afghan Air Force (1978–1992)}} отримали свої перші МіГ-17 у 1957 та експлуатували щонайменше 90<ref name=":02">''[[Flight Magazine]]'' 1990 or ''The Encyclopaedia of World Air Forces''</ref>. До кінця 1980 більшість були зняти з ладу<ref name=":3">{{Cite book |last=Müller |first=Lukas |title=Wings over the Hindu Kush: Air Forces, Aircraft and Air Warfare of Afghanistan, 1989-2001 |publisher=Helion and Company |year=2020 |isbn=978-1913118662 |pages=8}}</ref>.
;{{ALB}}:
;{{DZA}}:
;{{ANG}}:
;{{BGD}}:
;{{BUL}}:
;{{BFA}}:
;{{CAM}}:
;{{CHN}}:
;{{COG}}:
;{{CUB}}:
;{{DDR}}:
;{{EGY}}:
;{{ETH}}:
;{{GUI}}:
;{{IDN}}:
;{{IRQ}}:
;{{HUN}}:
;{{MAD}}
;{{MLI}}:
;{{MAR}}:
;{{MOZ}}:
;{{NGA}}:
;{{PRK}}:
;{{PAK}}:
;{{POL}}
;{{ROU}}:
;{{SOM}}:
;{{USSR}}
;{{SRI}}:
;{{SYR}}:
;{{TAN}}:
;{{UGA}}:
;{{VIE}}:
;{{YEM}}:
;{{ZIM}}:
</div>

== Галерея ==
<gallery>
File:MiG-17 landing by StuSeeger.jpeg
File:Mig-17-Spain.jpg
File:MiG-17-2008-Peenemunde-tail.jpg
File:Mikoyan-Gurevich MiG-17F.jpg
</gallery>
{{commons|Mikoyan-Gurevich MiG-17}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.combatavia.info/index1mig17.html МіГ-17] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120315030028/http://combatavia.info/index1mig17.html |date=15 березня 2012 }}
* [http://rusplane.ru/mig17.php МіГ-17 стаття] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120304170450/http://rusplane.ru/mig17.php |date=4 березня 2012 }}

{{Реактивні винищувачі}}
{{Літаки РЛК МіГ}}
{{ЛА НА ДРВ}}
{{нк}}

{{avia-stub}}

[[Категорія:Реактивні винищувачі СРСР]]
[[Категорія:Літаки МіГ]]
[[Категорія:Літаки В'єтнамської війни]]
[[Категорія:Одномоторні реактивні літаки]]
[[Категорія:Повітряні судна, що здійснили перший політ у 1949]]
[[Категорія:Середньоплани]]

title: МіГ-17

Призначення: Винищувач

Перший політ: 14 січня 1950 року

Знятий з озброєння: у СРСР — початок 70-х рр.

Розробник: МіГ

Виробник: СРСР, КНР, Польща, Чехословаччина

Всього збудовано: 7999 в СРСР 2825 за ліцензією

Модифікації: МіГ-19

Екіпаж: 1 особа

Максимальна швидкість (МШ): 1200 км/год (гранично допустима) км/год

Двигуни: 1 × ТРД ВК-1А

Гарматне озброєння: 1× 37 мм пушка Н-37Д; 2 × 23 мм НР-23

Боєзапас: 40 та по 80 патронів


text:
# Дволопатник туполистий
Дволопатник туполистий (Diplophyllum obtusifolium) — вид печіночників порядку юнгерманіальних (Jungermanniales).

## Поширення
Батьківщиною є Європа, Північна Америка, Азія, Австралія, Нова Зеландія.
Росте на вологому ґрунті без вапна та на вологому піщаному ґрунті в затінених місцях. Місця зростання часто є на насипах стежок або лісових доріг.

## Характеристика
Утворює килимки від червонувато-зеленого до коричневого кольору. Розпростерті або висхідні рослини мають довжину приблизно до 1 сантиметра і ширину до 2 міліметрів і густо вкриті ризоїдами. Листки дволопатеві, менша верхня частка спрямована косо вперед, нижня — у 2—3 рази довша — виступає зі стебла під прямим кутом. Обидві частки мають язикоподібну форму і злегка виїмчасті. Дещо грубостінні клітини листка мають різні розміри. Вид не має різко окресленої реброподібної центральної смуги на листках. Виводкові тільця трапляються дуже рідко. Вид однодомний.

title: Дволопатник туполистий

wikitext:
{{Speciesbox
| image = Diplophyllum obtusifolium (a, 144739-474742) 1018.jpg
| taxon = Diplophyllum obtusifolium
| authority = (Hook.) Dumort.
}}
'''Дволопатник туполистий''' (''Diplophyllum obtusifolium'') — [[вид]] печіночників порядку юнгерманіальних (Jungermanniales)<ref name="CoL">{{cite web |title=''Diplophyllum obtusifolium'' |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/36MKW |website=The Catalogue of Life |access-date=21.02.2024 |language=en}}</ref>.

== Поширення ==
Батьківщиною є [[Європа]], [[Північна Америка]], [[Азія]], [[Австралія]], [[Нова Зеландія]]<ref name="GBIF">{{cite web |title=''Diplophyllum obtusifolium'' |url=https://www.gbif.org/species/5710147 |website=Global Biodiversity Information Facility |access-date=20.02.2024 |language=en}}</ref>.

Росте на вологому ґрунті без вапна та на вологому піщаному ґрунті в затінених місцях. Місця зростання часто є на насипах стежок або лісових доріг.

== Характеристика ==
Утворює килимки від червонувато-зеленого до коричневого кольору. Розпростерті або висхідні рослини мають довжину приблизно до 1 сантиметра і ширину до 2 міліметрів і густо вкриті ризоїдами. Листки дволопатеві, менша верхня частка спрямована косо вперед, нижня — у 2—3 рази довша — виступає зі стебла під прямим кутом. Обидві частки мають язикоподібну форму і злегка виїмчасті. Дещо грубостінні клітини листка мають різні розміри. Вид не має різко окресленої реброподібної центральної смуги на листках. [[Живець (садівництво)|Виводкові тільця]] трапляються дуже рідко. Вид [[Однодомні рослини|однодомний]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Jan-Peter Frahm, Wolfgang Frey, J. Döring: Moosflora. 4. Auflage, UTB für Wissenschaft, Ulmer, Stuttgart 2004, S. 106. ISBN 3-8252-1250-5
* Nebel, Philippi: Die Moose Baden-Württembergs Band 3. 1. Auflage, Ulmer Verlag, 2005, ISBN 3-8001-3278-8

{{Taxonbar|from1=Q1549541}}

[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Північної Америки]]
[[Категорія:Флора Азії]]
[[Категорія:Флора Австралії]]
[[Категорія:Флора Нової Зеландії]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Відділ: Печіночники (Marchantiophyta)

Клас: Jungermanniopsida

Порядок: Юнгерманіальні (Jungermanniales)

Родина: Лопатинкові (Scapaniaceae)

Рід: Дволопатник (Diplophyllum)

Вид: D. obtusifolium

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Diplophyllum obtusifolium · (Hook.) Dumort.


text:
# Артур Тенно
Артур Тенно (ест. Artur Daniel Tenno; 21 липня 1894, Кастре-Винну — 11 квітня 1963, Торі) — естонський і радянський воєначальник, підполковник артилерії.

## Життєпис
Артур Тенно народився 21 липня 1894 року у волості Кастре-Винну Юр'ївського повіту (нині естонський повіт Тартумаа) Ліфляндської губернії. У нього були брати Павло (також військовий, артилерист, Георгіївський кавалер) та Йоханн, а також сестри Йоханна та Марта.
Навчався у Тартуському університеті, перебував у студентському товаристві «Сакала». Після початку Першої світової війни переведений до Павлівського військового училища, яке закінчив у 1917 році як артилерист.
Після становлення незалежності Естонії брав участь у Визвольній війні, був нагороджений Хрестом Свободи І класу 3-го ступеня. У роки незалежності Естонії Тенно продовжив службу в естонській армії, дослужився до звання підполковника та командував 5-ою артилерійською групою. Після окупації Естонії СРСР зі збереженням звання переведений в РСЧА, призначений командувачем 626-го гаубичного артилерійського полку при 182-й стрілецькій дивізії, що базувалася в Таллінні.
28 червня 1941, вже після початку Німецько-радянської війни, Тенно був усунений з посади командира і заарештований за звинуваченням в антирадянській та прогітлерівській агітації (пункт 10, стаття 58 КК РРФСР). Особливою трійкою НКВС засуджено 15 травня 1943 року до 10 років позбавлення волі. Відбував покарання у Красноярському краї. Звільнений після смерті Сталіна, повернувся до Естонії.
Помер 11 квітня 1963 року в місті Торі (Пярнуський район, нині повіт Пярнумаа).

title: Артур Тенно

wikitext:
{{Військовик}}
'''Артур Тенно''' ({{Lang-et|Artur Daniel Tenno}}; [[21 липня]] [[1894]], Кастре-Винну — [[11 квітня]] [[1963]], Торі) — [[Естонія|естонський]] і [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] [[Полководець|воєначальник]], [[підполковник]] [[Артилерія|артилерії]].

== Життєпис ==
Артур Тенно народився 21 липня 1894 року у волості Кастре-Винну Юр'ївського повіту (нині естонський повіт [[Тартумаа]]) [[Ліфляндська губернія|Ліфляндської губернії]]. У нього були брати [[Пауль-Вольдемар Тенно|Павло]] (також військовий, артилерист, Георгіївський кавалер)<ref>[http://russianestonia.eu/index.php?title=Тенно_Павел_Данилович Вики-проект «Русская Эстония»] {{ref-ru}}</ref> та Йоханн, а також сестри Йоханна та Марта<ref>ERA F 495, N 7, S 5964</ref><ref>VRSAA F 40298 N 1 S 67</ref>.

Навчався у [[Тартуський університет|Тартуському університеті]], перебував у студентському товаристві «Сакала». Після початку [[Перша світова війна|Першої світової війни]] переведений до [[Павловське військове училище|Павлівського військового училища]], яке закінчив у 1917 році як артилерист<ref>[http://pvu1863.ucoz.ru/index/0-67 Павловское военное училище. Производство 1917 года] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200809164353/http://pvu1863.ucoz.ru/index/0-67 |date=2020-08-09 }} {{Ref-ru}}</ref>.

Після [[Естонська Республіка (1918—1940)|становлення незалежності Естонії]] брав участь у [[Війна за незалежність Естонії|Визвольній війні]], був нагороджений [[Хрест Свободи|Хрестом Свободи]] І класу 3-го ступеня. У роки незалежності Естонії Тенно продовжив службу в естонській армії, дослужився до звання підполковника та командував 5-ою артилерійською групою. Після [[Радянська окупація Естонії|окупації Естонії СРСР]] зі збереженням звання переведений в [[Червона армія|РСЧА]], призначений командувачем 626-го гаубичного артилерійського полку при 182-й стрілецькій дивізії, що базувалася в [[Таллінн]]і.

[[28 червня]] [[1941]], вже після початку [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]], Тенно був усунений з посади командира і заарештований за звинуваченням в антирадянській та прогітлерівській агітації ([[Стаття 58 Кримінального кодексу РСФРР (1926)|пункт 10, стаття 58 КК РРФСР]]). [[Трійка НКВС|Особливою трійкою НКВС]] засуджено [[15 травня]] [[1943|1943 року]] до 10 років позбавлення волі. Відбував покарання у [[Красноярський край|Красноярському краї]]<ref>Личное дело № 2350, арх. № СО-91149 в архиве УВД КК.</ref>. Звільнений після смерті [[Сталін Йосип Віссаріонович|Сталіна]], повернувся до [[Естонська Радянська Соціалістична Республіка|Естонії]].

Помер [[11 квітня]] [[1963|1963 року]] в місті Торі (Пярнуський район, нині повіт [[Пярнумаа]]).

== Посилання ==
<references group="" responsive="1"></references>

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Тенно, Артур}}
[[Категорія:Радянські командири полків у Другій світовій війні]]
[[Категорія:Радянські артилеристи Другої світової війни]]
[[Категорія:Випускники Павловського військового училища]]
[[Категорія:Репресовані воєначальники]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Померли 1963]]
[[Категорія:Померли 11 квітня]]
[[Категорія:Уродженці Естонії]]
[[Категорія:Уродженці Ліфляндської губернії]]
[[Категорія:Народились 1894]]
[[Категорія:Народились 21 липня]]
[[Категорія:Естонські військовики]]

title: Артур Тенно

Народження: 21 липня 1894 · Kastre-Võnnu Rural Municipalityd, Естонія

Смерть: 11 квітня 1963 (68 років) · Торі, Торі, Пярнумаа, Естонія

Країна: Естонія

Освіта: Павловське військове училище

Звання: підполковник

Війни / битви: німецько-радянська війна


text:
# Пружинки
Пружинки (рос. Пружинки) — село у Липецькому районі Липецької області Російської Федерації.
Населення становить 771  особу. Належить до муніципального утворення Пружинська сільрада.

## Історія
З 13 червня 1934 до 1954 року у складі Воронезької області. Відтак входить до складу Липецької області.
Згідно із законом від 2 липня 2004 року №114-оз органом місцевого самоврядування є Пружинська сільрада.

## Населення
| 2010 | 2012 |
| ---- | ---- |
| 696  | ↗771 |

title: Пружинки

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Пружинки
|назва ін.       = Пружинки
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Липецька область]]
|район           = [[Липецький район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Пружинська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 771
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Липецька область
}}
'''Пружинки''' ({{lang-ru|Пружинки}}) — [[село]] у [[Липецький район|Липецькому районі]] [[Липецька область|Липецької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 771  особу. Належить до муніципального утворення [[Пружинська сільрада]].

== Історія ==

З [[13 червня]] [[1934]] до [[1954]] року у складі Воронезької області. Відтак входить до складу Липецької області.

Згідно із законом від [[2 липня]] [[2004]] року №114-оз органом місцевого самоврядування є Пружинська сільрада<ref>[http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 Закон Липецкой области от 02 июля 2004 года N 114-ОЗ «О наделении муниципальных образований в Липецкой области статусом городского округа, муниципального района, городского и сельского поселения»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151117155306/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 |date=17 листопада 2015 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Пружинки }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Липецький район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Села Липецької області]]

[[Категорія:Населені пункти Липецького району]]

title: село Пружинки

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Липецька область

Муніципальний район: Липецький район

Поселення: Пружинська сільрада

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Пружинки · Пружинки


text:
# Рачя Вас
Рачя Вас (словен. Račja vas) — поселення в общині Брежиці, Споднєпосавський регіон, Словенія. Висота над рівнем моря: 153,9 м.

title: Рачя Вас

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Рачя Вас
 | місцева_назва       = Račja vas
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Споднєпосавський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 82 (2002)
 | площа           = 1.22
 | густота         =
 | висота          =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
 | код країни      =
 | код міста       =
|latd=45 |latm=53 |lats=2.34 |latNS=N
|longd=15 |longm=32 |longs=28.47 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Рачя Вас''' ({{lang-sl|Račja vas}}) — поселення в общині [[Брежиці (община)|Брежиці]], [[Споднєпосавський регіон]], [[Словенія]]. Висота над рівнем моря: 153,9 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/popis2002/en/rezultati/rezultati_red.asp?ter=NAS&sifra=009 Статистичне бюро Республіки Словенія, населення, 2002] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304115056/http://www.stat.si/popis2002/en/rezultati/rezultati_red.asp?ter=NAS&sifra=009 |date=4 березня 2016 }}

{{Брежиці}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Рачя Вас · Račja vas

Країна: Словенія

Регіон: Споднєпосавський регіон

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: KK

OSM: ↑1685719 ·R (Брежиці)


text:
# Художня галерея Єльського університету
Художня галерея Єльського університету (англ. Yale University Art Gallery, сокр. YUAG) — художній музей на території кампусу Єльського університету у Нью-Хейвені, штат Коннектикут.
Заснований у 1832 році, в той час як, патріотично-налаштований художник Джон Трамбул пожертвував Єльському коледжу більше 100 картин за часів американської революції і спроектував будівлю картинної галереї. Першу будівлю було знесено у 1901 році.
Головне приміщення галереї було побудовано у 1953 році; це одна із перших робіт архітектора Луїса Кана, який викладав літературу в Єльському університеті.
У 2000-му музейний комплекс закрили на реконструкцію за проектом компанії Polshek Partnership Architects. Галерея була відкрита знову 12 грудня 2012 року після 14-ти років реконструкції і розширення території.
Колекція музею, яка поповнювалася за рахунок пожертв заможних випускників уніерситету, наразі нараховує більше 185000 об'єктів, розпочинаючи з найдавніших часів, і включаючи такі загальновідомі шедеври, як «Нічне Кафе» Ван Гога.

title: Художня галерея Єльського університету

wikitext:
{{музей }}'''Художня галерея Єльського університету''' ({{lang-en|Yale University Art Gallery}}, сокр. ''YUAG'') — художній музей на території кампусу Єльського університету у Нью-Хейвені, [[Коннектикут|штат Коннектикут]].

Заснований у 1832 році, в той час як, патріотично-налаштований художник Джон Трамбул пожертвував Єльському коледжу більше 100 картин за часів [[Американська революція|американської революції]] і спроектував будівлю картинної галереї. Першу будівлю було знесено у 1901 році.

Головне приміщення галереї було побудовано у 1953 році; це одна із перших робіт архітектора Луїса Кана, який викладав літературу в [[Єльський університет|Єльському університеті]].

У 2000-му музейний комплекс закрили на реконструкцію за проектом компанії Polshek Partnership Architects. Галерея була відкрита знову 12 грудня 2012 року після 14-ти років реконструкції і розширення території.

Колекція музею, яка поповнювалася за рахунок пожертв заможних випускників уніерситету, наразі нараховує більше 185000 об'єктів, розпочинаючи з найдавніших часів, і включаючи такі загальновідомі шедеври, як «Нічне Кафе» Ван Гога.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Художні музеї США|Музеї створені у 1832 році]]
[[Категорія:Музеї Коннектикуту]]
[[Категорія:Нью-Гейвен (Коннектикут)]]
[[Категорія:Давньоримські музеї США]]
[[Категорія:Засновані в США 1832]]

title: Художня галерея Єльського університету

Тип: художня галерея і організація

Частина від: Єльський університет

Країна: США

Розташування: Yale University Art Gallery Main Buildingd · Yale University Art Gallery Swartwout Buildingd

Засновник: John Trumbulld

Директор: John Marshall Phillipsd, Lamont Moored і Andrew Carnduff Ritchied


text:
# Копечень (Клуж)
Копечень, Копечені (рум. Copăceni) — село у повіті Клуж в Румунії. Входить до складу комуни Сендулешть.
Село розташоване на відстані 301 км на північний захід від Бухареста, 23 км на південний схід від Клуж-Напоки.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 1250 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 1209           | 96,7%    |
| угорці         | 25             | 2,0%     |
| цигани         | 16             | 1,3%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 1225           | 98,0%    |
| угорська  | 24             | 1,9%     |

title: Копечень (Клуж)

wikitext:
{{Otheruses|Копечень}}
{{НП Румунії
 | назва               = Копечень
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Copăceni''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Клуж
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Сендулешть (комуна)|Сендулешть]]
 | код_SIRUTA          = 55339
 | широта              = 46.5934
 | довгота             = 23.7431
 | висота              = 370
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 1250
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 407501
}}
'''Копечень''', Копечені ({{lang-ro|Copăceni}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Клуж (повіт)|Клуж]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Сендулешть (комуна)|Сендулешть]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 301 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 23 км на південний схід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:1250}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119074225/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 1209
| 96,7%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 25
| 2,0%
|-
| цигани
| 16
| 1,3%
|}

Рідною мовою назвали<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119080347/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 1225
| 98,0%
|-
| угорська
| 24
| 1,9%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Клуж]]

title: Копечень · Copăceni

Країна: Румунія

Повіт: Клуж

Комуна: Сендулешть

Телефонний код: +40 264 (Romtelecom, TR) · +40 364 (інші оператори)


text:
# Блері-Сен-Семфор'ян
Блері́-Сен-Семфор'я́н (фр. Bleury-Saint-Symphorien) — колишній муніципалітет у Франції, у регіоні Центр — Долина Луари, департамент Ер і Луар. Населення — 1320 осіб (2011). Утворений 1 січня 2012 року шляхом об'єднання муніципалітетів Блері та Сен-Семфор'ян-ле-Шато.
Муніципалітет був розташований на відстані близько 60 км на південний захід від Парижа, 70 км на північ від Орлеана, 22 км на схід від Шартра.

## Історія
1 січня 2016 року Блері-Сен-Семфор'ян і Оно було об'єднано в новий муніципалітет Оно-Блері-Сен-Семфор'ян.

## Демографія
Динаміка населення (INSEE ):

## Економіка
2010 року серед 918 осіб працездатного віку (15—64 років) 723 були активними, 195 — неактивними (показник активності 78,8%, у 1999 році було 76,7%). З 723 активних мешканців працювало 688 осіб (355 чоловіків та 333 жінки), безробітними було 35 (19 чоловіків та 16 жінок). Серед 195 неактивних 92 особи були учнями чи студентами, 64 — пенсіонерами, 39 були неактивними з інших причин.

У 2010 році в муніципалітеті числилось 305 оподаткованих домогосподарств, у яких проживали 858,5 особи, медіана доходів виносила 24 347 євро на одного особоспоживача

title: Блері-Сен-Семфор'ян

wikitext:
{{Муніципалітет Франції
 | колишній = так
 | назва         = Блері-Сен-Семфор'ян
 | місцева_назва = Bleury-Saint-Symphorien
 | герб          =
 | регіон        = [[Центр — Долина Луари]]
 | департамент   = [[Ер і Луар]]
 | округ         = [[Шартр (округ)|Шартр]]
 | кантон        = [[Ментенон (кантон)|Ментенон]]
 | альтерн_мапа  =
 | широта      = 48.5177777778
 | довгота     = 1.76166666667
 | висота_мін  = 113
 | висота_макс = 162
 | населення     = 1320
 | рік_насел     = 2011-01-01
 | площа         = 17,24
 | густота       = 76,57
 | поштові_індекси  = 28700
 | телефонний_код =
 | код_INSEE     = 28361
 | мер  = Stéphane Lemoine
 | мандат  = 2014-2020
 | тел =
 | email =
 | www           =
}}

'''Блері́-Сен-Семфор'я́н''' ({{lang-fr|Bleury-Saint-Symphorien}}) — колишній [[Комуна (Франція)|муніципалітет]] у [[Франція|Франції]], у регіоні [[Центр — Долина Луари]], департамент [[Ер і Луар]]. Населення — {{formatnum:1320}} осіб (2011)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://insee.fr/fr/ppp/bases-de-donnees/recensement/populations-legales/departement.asp?dep=28&annee=2013#dep_B |title=Кількість населення у 2011 році |publisher=[[INSEE]] |accessdate=28 вересня 2014 |archive-date=24 травня 2013 |archive-url=https://www.webcitation.org/6GrQrNYM6?url=http://insee.fr/fr/ppp/bases-de-donnees/recensement/populations-legales/departement.asp?dep=28#dep_B }}{{ref-fr}}</ref>. Утворений 1 січня 2012 року шляхом об'єднання муніципалітетів [[Блері (Ер і Луар)|Блері]] та [[Сен-Семфор'ян-ле-Шато]].

Муніципалітет був розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 60 км на південний захід від [[Париж]]а, 70 км на північ від [[Орлеан]]а, 22 км на схід від [[Шартр]]а.

== Історія ==

1 січня 2016 року Блері-Сен-Семфор'ян і [[Оно (Ер і Луар)|Оно]] було об'єднано в новий муніципалітет [[Оно-Блері-Сен-Семфор'ян]].

== Демографія ==
{{Демографія/FRA/Bleury-Saint-Symphorien}}

== Економіка ==
{{Економічна зайнятість у Франції
|рік= 2010 |працездатні=918
|активні=723 |показник активності=78,8% |рік старий=1999 |показник активності старий=76,7%
|працювало=688 |працювало чол=355 |працювало жін=333
|безробітні=35 |безробітні чол=19 |безробітні жін=16
|неактивні=195 |учні=92 |пенсіонери=64 |інші неактивні=39
|примітка=<ref>{{cite web| url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99&ref_id=base-cc-emploi-pop-active-2010| title=Base chiffres clés : emploi - population active 2010| language=фр.| trans_title=Базисні показники: зайнятість та активність населення в 2010 році| publisher=[[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]]| accessdate=15 листопада 2013| archive-date=26 квітня 2014| archive-url=https://web.archive.org/web/20140426043035/http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99&ref_id=base-cc-emploi-pop-active-2010}} (наближені дані, в 1999 році тимчасова зайнятість врахована частково)</ref>
}}

У 2010 році в муніципалітеті числилось 305 оподаткованих домогосподарств, у яких проживали 858,5 особи, медіана доходів виносила {{formatnum:24347}} євро на одного особоспоживача<ref>{{cite web | url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99&ref_id=base-cc-rev-fisc-loc-menage | title=Revenus fiscaux des ménages en 2010 | language=фр. | trans_title=Оподатковані доходи домогосподарств у 2010 році | publisher=[[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]] | accessdate=18 жовтня 2013 | archive-date=18 грудня 2012 | archive-url=https://www.webcitation.org/6D0QCWsS1?url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99 }} Діти та онуки які проживали у двох місцях враховані як 0,5 особи в обох місцях проживання. Перша особа у домогосподарстві це один особоспоживач (ОС), інші дорослі — по 0,5 ОС, діти до 14 років — по 0,3 ОС.</ref>

== Сусідні муніципалітети ==
{{Розташування
 |центр = Блері-Сен-Семфор'ян
 |пн    = [[Орфен]]
''Yvelines''
 |пн_сх =
 |сх = [[Прюне-ан-Івлін]]
''[[Івлін]]''
 |пд_сх = [[Оно (Ер і Луар)|Оно]]
 |пд    = [[Левенвіль]]
 |пд_зх = [[Імере]]
[[Ле-Ге-де-Лонгруа]]
 |зх = [[Галлардон]]
 |пн_зх = [[Екрон]]
}}

== Посилання ==

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів департаменту Ер і Луар]]

== Примітки ==
{{Портал|Франція}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети департаменту Ер і Луар}}

{{Noimg}}

[[Категорія:Колишні муніципалітети департаменту Ер і Луар]]

title: Блері-Сен-Семфор'ян · Bleury-Saint-Symphorien

Країна: Франція

Регіон: Центр — Долина Луари

Департамент: Ер і Луар

Округ: Шартр

Кантон: Ментенон

title: Влада

Мер · Мандат: Stéphane Lemoine · 2014-2020


text:
# Саюк Олександр Іванович
Олександр Іванович Саюк (нар. 14 грудня 1973 року, м. Нікополь, Дніпропетровська область) — український політичний діяч, секретар Нікопольської міської ради (2015—2020), голова Нікопольської міської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області (з 2020 року).

## Із життєпису
У 2011 році закінчив Одеську юридичну академію, факультет правознавства. Від червня 1998 року до грудня 2015 року — фізична особа-підприємець, на час припинення працював у сфері пасажирських наземних міських та приміських перевезень.
В 2006 році — кандидат в народні депутати України V скликання від Блоку Юрія Кармазіна. У 2010—15 роках — депутат Нікопольської міської ради від Партії регіонів. У 2015 році — кандидат у депутати до Дніпропетровської обласної ради та Нікопольської міської ради від партії «Відродження», обраний депутатом міської ради. Протягом 2015—2020 років — секретар Нікопольської міської ради.
Був помічником на громадських засадах Народного депутата України VI скликання від Партії регіонів Юлії Ковалевської.
На чергових місцевих виборах 2020 року обраний міським головою Нікополя: кандидат від партії «За майбутнє», в першому турі набрав 21,86 % голосів виборців. В другому турі переміг з результатом 54,64 % (12 533 голоси) кандидата від Слуги народу Руслана Олійника.
4 грудня 2020 року приступив до виконання обов'язків Нікопольського міського голови. Безпартійний, проживає в місті Нікополь.

## Статки
Станом на 2019 рік Олександрові Саюку належали три житлових будинки, дві квартири, торгівельний комплекс, дві тренажерні зали, чотири нежитлових приміщення та вісім земельних ділянок. Також у власності числились три легкових та одна вантажна автівки, вісім автобусів та катер. За дослідженнями активістів, родина Саюка пов'язана з найбільшим міським перевізником ТОВ «Мотодор», котрий, з 2016 року, постійно отримує щораз більші компенсації з міського бюджету за перевезення пільговиків.

title: Саюк Олександр Іванович

wikitext:
{{особа
|зображення = О. І. Саюк.jpeg
|попередник = [[Фісак Андрій Петрович]]}}
{{інші прізвища|Саюк}}

'''Олександр Іванович Саюк''' ({{нар}} {{ДН|14|12|1973}} року, м. [[Нікополь]], [[Дніпропетровська область]]) — український політичний діяч, секретар [[Нікопольська міська рада|Нікопольської міської ради]] (2015—2020), голова [[Нікопольська міська громада|Нікопольської міської територіальної громади]] [[Нікопольський район|Нікопольського району]] [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]] (з 2020 року).

== Із життєпису ==
У 2011 році закінчив [[Національний університет «Одеська юридична академія»|Одеську юридичну академію]], факультет правознавства. Від червня 1998 року до грудня 2015 року — [[фізична особа-підприємець]], на час припинення працював у сфері пасажирських наземних міських та приміських перевезень<ref>{{cite web |title=Міський голова |url=http://www.nikopol-mrada.dp.gov.ua/vlada/miskyi-holova |website=www.nikopol-mrada.dp.gov.ua|accessdate=24 липня 2021 |archive-date=2020-11-30 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201130164956/http://nikopol-mrada.dp.gov.ua/vlada/miskyi-holova }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201130164956/http://nikopol-mrada.dp.gov.ua/vlada/miskyi-holova |date=2020-11-30 }}</ref>.

В 2006 році — кандидат в [[Народний депутат України|народні депутати]] України V скликання від Блоку Юрія Кармазіна. У 2010—15 роках — депутат Нікопольської міської ради від [[Партія регіонів|Партії регіонів]]. У 2015 році — кандидат у депутати до [[Дніпропетровська обласна рада|Дніпропетровської обласної ради]] та Нікопольської міської ради від партії «[[Відродження (політична партія)|Відродження]]», обраний депутатом міської ради. Протягом 2015—2020 років — секретар Нікопольської міської ради.

Був помічником на громадських засадах [[Народний депутат України|Народного депутата]] України VI скликання від Партії регіонів [[Ковалевська Юлія Сергіївна|Юлії Ковалевської]].

На чергових [[місцеві вибори в Україні 2020|місцевих виборах]] 2020 року обраний міським головою [[Нікополь|Нікополя]]: кандидат від партії «[[За майбутнє (партія)|За майбутнє]]», в першому турі набрав 21,86 % голосів виборців<ref>{{cite web |title=Саюк Олександр Іванович |url=https://www.chesno.org/politician/37662/ |website=www.chesno.org|accessdate=24 липня 2021}}</ref>. В другому турі переміг з результатом 54,64 % (12 533 голоси) кандидата від [[Слуга народу|Слуги народу]] Руслана Олійника<ref>{{cite web |title=Міським головою Нікополя став Саюк Олександр |url=https://suspilne.media/82323-miskim-golovou-nikopola-stav-sauk-oleksandr/ |website=suspilne.media|accessdate=24 липня 2021}}</ref>.

4 грудня 2020 року приступив до виконання обов'язків Нікопольського міського голови<ref>{{cite web |title=Розпорядження № 435к |url=http://www.nikopol-mrada.dp.gov.ua/pbinf/2021_RM/img20210521_15563851.png |website=www.nikopol-mrada.dp.gov.ua |accessdate=24 липня 2021}}</ref>. Безпартійний, проживає в місті Нікополь<ref>{{cite web |title=Профіль голови громади |url=https://decentralization.gov.ua/headcommunity/saiuk-oleksandr-ivanovych-96 |website=decentralization.gov.ua|accessdate=24 липня 2021 |archive-date=2021-07-24 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210724203544/https://decentralization.gov.ua/headcommunity/saiuk-oleksandr-ivanovych-96 }}</ref>.

== Статки ==
Станом на 2019 рік Олександрові Саюку належали три житлових будинки, дві квартири, торгівельний комплекс, дві тренажерні зали, чотири нежитлових приміщення та вісім земельних ділянок. Також у власності числились три легкових та одна вантажна автівки, вісім [[автобус]]ів та [[катер]]. За дослідженнями активістів, родина Саюка пов'язана з найбільшим міським перевізником ТОВ «Мотодор», котрий, з 2016 року, постійно отримує щораз більші компенсації з міського бюджету за перевезення пільговиків<ref>{{cite web |title=Чем владеет и сколько заработал секретарь горсовета Никополя Александр Саюк |url=https://nv.nikopolnews.net/nikopol/19-politika/15397-chem-vladeet-i-skol-ko-zarabotal-sekretar-gorsoveta-nikopolya-aleksandr-sayuk |website=nv.nikopolnews.net|accessdate=24 липня 2021 |language=російська }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20230928141348/https://nv.nikopolnews.net/nikopol/19-politika/15397-chem-vladeet-i-skol-ko-zarabotal-sekretar-gorsoveta-nikopolya-aleksandr-sayuk |date=2023-09-28 }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{політик-доробити}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Депутати Нікопольської міської ради]]

title: Саюк Олександр Іванович

Народився: 14 грудня 1973 (51 рік) · Нікополь, Дніпропетровська область, Українська РСР, СРСР

Місце проживання: Нікополь

Діяльність: приватний підприємець, політик

Alma mater: Національний університет «Одеська юридична академія» (2011)

Заклад: Нікопольська міська рада

Посада: міський голова

Попередник: Фісак Андрій Петрович


text:
# Войт Сергій Миколайович
Войт Сергій Миколайович (нар. 31 серпня 1957, село Знаменівка (Новомосковський район)) — інженер та управлінець, генеральний директор Південного машинобудівного заводу.

## Освіта
- 1975-1976 — Запорізьке технічне училище. Кваліфікація «Технік» за спеціальністю «Електромонтажник».
- 1980-1986 — Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара. Фізико-технічний факультет Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Кваліфікація «Інженер-електромеханік» за спеціальністю «Системи автоматичного управління».
- 1998-2000 — Університет імені Альфреда Нобеля. Кваліфікація «Економіст» за спеціальністю «Економіка підприємства».

## Кар'єра
- 1976 — ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова», електромонтажник 3-го розряду.
- 1976-1979 — служба у Збройні сили СРСР.
- 1979-1981 — слюсар-електромонтажник 3-го розряду ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова», з червня 1980 — слюсар-електромонтажник 4-го розряду.
- 1981-1987 — механоскладальний цех, електромонтер з ремонту електроустаткування 5-го розряду, електромонтер з ремонту електроустаткування 6-го розряду (01.1983), інженер-електронік (11.1983), механік цеху (02.1986).
- 1987-1988 — цех складання тракторів, заступник начальника цеху.
- 1988-1990 — відділ постачання, заступник начальника відділу, начальник відділу (10.1988).
- 1990-2005 — помічник генерального директора з матеріально-технічного постачання і транспорту, заступник генерального директора з матеріально-технічного постачання і транспорту (02.1990).
- 2005-2014 — перший заступник генерального директора.
- 2014 по теперішній час — генеральний директор ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова».

## Наукові ступені та звання
- 2001 — кандидат економічних наук. Дисертація на тему «Синтез системи маркетингово-орієнтованого управління виробничо-збутовою діяльністю підприємств промисловості».
- 2007 — обраний академіком Академії економічних наук України за спеціальністю «Економіка промисловості».
- 2014 — доктор економічних наук. Дисертація на тему «Розвиток продуктивних сил і регіональна економіка».

## Нагороди та звання
- 1994 — почесне звання Заслужений діяч науки і техніки України.
- 2004 — Орден «За заслуги» (Україна) ІІІ ступеня за вагомий особистий внесок у розвиток космічної галузі, багаторічну самовіддану працю та з нагоди 60-річчя від дня заснування підприємства.
- 2008 — Орден «За заслуги» (Україна) ІІ ступеня за значний особистий внесок у зміцнення ракетно-космічного потенціалу України, вагомі досягнення у створенні та впровадженні космічних систем і технологій, високу професійну майстерність.
- 2009 — Державна премія України в галузі науки і техніки лауреат Державної премії України за створення триступеневої ракети-носія «Зеніт-3SL» за програмою «Морський старт».

## Медалі
- 2011 — імені О. О. Ряжських,
- 2011 — «100 років М. К. Янгеля», (Янгель Михайло Кузьмич)
- 2011 — імені О. М. Макарова «За особливі заслуги». (Макаров Олександр Максимович)

## Політична та громадська діяльність
Безпартійний. У виборчі органи влади не обирався.

title: Войт Сергій Миколайович

wikitext:
{{Особа
|ім'я              = Войт Сергій Миколайович
|зображення        = Voyt Sergey.jpg
|розмір_зображення =
|підпис_зображення =

|дата_народження   =
|місце_народження  =
|дата_смерті       =
|місце_смерті      =
|громадянство      = {{UKR}}
|національність    =

|відомий_(відома)  =
|рід_діяльності    = інженер-електромеханік
|батько            =
|матір             =
|дружина           =
|діти              =

|титул             =
|посада            = Генеральний директор [[Південний машинобудівний завод|ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова»]]
|військове звання  =
|нагороди          =
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Державна премія України в галузі науки і техніки}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Орден «За заслуги» II ступеня (Україна)}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Орден «За заслуги» III ступеня (Україна)}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Заслужений діяч науки і техніки України}}
{{!)}}
}}
'''Войт Сергій Миколайович''' (нар. [[31 серпня]] [[1957]], село [[Знаменівка (Новомосковський район)]]) — інженер та управлінець, генеральний директор [[Південний машинобудівний завод|Південного машинобудівного заводу]].

== Освіта ==
* [[1975]]-[[1976]] — Запорізьке технічне училище. Кваліфікація «Технік» за спеціальністю «Електромонтажник».
* [[1980]]-[[1986]] — [[Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара]]. [[Фізико-технічний факультет Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара]]. Кваліфікація «Інженер-електромеханік» за спеціальністю «Системи автоматичного управління».
* [[1998]]-[[2000]] — [[Університет імені Альфреда Нобеля]]. Кваліфікація «Економіст» за спеціальністю «<nowiki/>[[Економіка підприємства]]<nowiki/>».

== Кар'єра ==
* [[1976]] — [[Південний машинобудівний завод|ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова»]], електромонтажник 3-го розряду.
* [[1976]]-[[1979]] — служба у [[Збройні сили СРСР]].
* [[1979]]-[[1981]] — слюсар-електромонтажник 3-го розряду [[Південний машинобудівний завод|ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова»]], з червня 1980 — слюсар-електромонтажник 4-го розряду.
* [[1981]]-[[1987]] — механоскладальний цех, електромонтер з ремонту електроустаткування 5-го розряду, електромонтер з ремонту електроустаткування 6-го розряду (01.1983), інженер-електронік (11.1983), механік цеху (02.1986).
* [[1987]]-[[1988]] — цех складання тракторів, заступник начальника цеху.
* [[1988]]-[[1990]] — відділ постачання, заступник начальника відділу, начальник відділу (10.1988).
* [[1990]]-[[2005]] — помічник генерального директора з матеріально-технічного постачання і транспорту, заступник генерального директора з матеріально-технічного постачання і транспорту (02.1990).
* [[2005]]-[[2014]] — перший заступник генерального директора.
* [[2014]] по теперішній час — генеральний директор [[Південний машинобудівний завод|ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова»]].

== Наукові ступені та звання ==
* [[2001]] — кандидат економічних наук. Дисертація на тему «Синтез системи маркетингово-орієнтованого управління виробничо-збутовою діяльністю підприємств промисловості».
* [[2007]] — обраний академіком [[Академія економічних наук України|Академії економічних наук України]] за спеціальністю «Економіка промисловості».
* [[2014]] — доктор економічних наук. Дисертація на тему «Розвиток продуктивних сил і регіональна економіка».

== Нагороди та звання ==
* [[1994]] — почесне звання [[Заслужений діяч науки і техніки України]].
* [[2004]] — [[Орден «За заслуги» (Україна)]] ІІІ ступеня за вагомий особистий внесок у розвиток космічної галузі, багаторічну самовіддану працю та з нагоди 60-річчя від дня заснування підприємства.
* [[2008]] — [[Орден «За заслуги» (Україна)]] ІІ ступеня за значний особистий внесок у зміцнення ракетно-космічного потенціалу України, вагомі досягнення у створенні та впровадженні космічних систем і технологій, високу професійну майстерність.
* [[2009]] — [[Державна премія України в галузі науки і техніки]] лауреат Державної премії України за створення триступеневої ракети-носія «Зеніт-3SL» за програмою «Морський старт».

== Медалі ==
* [[2011]] — імені О. О. Ряжських,
* [[2011]] — «100 років М. К. Янгеля», ([[Янгель Михайло Кузьмич]])
* [[2011]] — імені О. М. Макарова «За особливі заслуги». ([[Макаров Олександр Максимович]])

== Політична та громадська діяльність ==
Безпартійний. У виборчі органи влади не обирався.

== Посилання ==
* http://www.yuzhmash.com {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150517050646/http://www.yuzhmash.com/ |date=17 травня 2015 }}

title: Войт Сергій Миколайович

Народився: 31 серпня 1957 (67 років) · Знаменівка, Новомосковський район, Дніпропетровська область, Українська РСР, СРСР

Громадянство: Україна

Діяльність: інженер-електромеханік

Alma mater: ФТФ ДНУ і Університет імені Альфреда Нобеля

Науковий ступінь: доктор економічних наук

Посада: Генеральний директор ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова»

Нагороди: | Державна премія України в галузі науки і техніки | | Орден «За заслуги» ІІ ступеня | | Орден «За заслуги» ІІІ ступеня | | Заслужений діяч науки і техніки України |


text:
# Светоюрський Врх
46°08′ пн. ш. 15°47′ сх. д. / 46.13° пн. ш. 15.78° сх. д.
Светоюрський Врх (хорв. Svetojurski Vrh) — населений пункт у Хорватії, в Крапинсько-Загорській жупанії у складі міста Преграда.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 166 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 9,90 °C, середня максимальна – 23,96 °C, а середня мінімальна – -6,41 °C. Середня річна кількість опадів – 1044 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 5,69             | 7,66             | 11,81            | 16,18            | 20,95            | 23,96            | 23,68            | 23,13            | 19,19            | 14,06            | 8,43             | 4,36             |                  |
| Середня температура, °C                       | −0,37            | 1,60             | 5,76             | 10,13            | 14,89            | 17,91            | 19,68            | 19,14            | 15,21            | 10,06            | 4,44             | 0,37             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −6,41            | −4,46            | −0,3             | 4,07             | 8,83             | 11,86            | 15,70            | 15,14            | 11,22            | 6,09             | 0,45             | −3,63            |                  |
| Норма опадів, мм                              | 50               | 54               | 71               | 76               | 89               | 124              | 101              | 101              | 104              | 100              | 100              | 74               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.62             | 1.80             | 2.20             | 2.19             | 2.08             | 1.88             | 1.80             | 1.60             | 1.60             | 1.62             | 1.72             | 1.70             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4072             | 6784             | 10427            | 14767            | 18854            | 20549            | 21361            | 18562            | 13798            | 8568             | 4490             | 3223             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Светоюрський Врх

wikitext:
{{coord|46.13|15.78|display=title}}{{Infobox Settlement
| name = Светоюрський Врх
| other_name = Svetojurski Vrh
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 46.13| latNS = N
| longd = 15.78| longEW = E
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Крапинсько-Загорська жупанія|Крапинсько-Загорська]]
| population_as_of = 2011
| population_total = 166
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Светоюрський Врх''' ({{lang-hr|Svetojurski Vrh}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], в [[Крапинсько-Загорська жупанія|Крапинсько-Загорській жупанії]] у складі міста [[Преграда]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 166 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup02.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=30 січня 2018
|archive-date=4 червня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170604083412/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup02.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_02.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=30 січня 2018
|archive-date=20 жовтня 2020
|archive-url=https://web.archive.org/web/20201020203351/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_02.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201020203351/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_02.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3 |date=2020-10-20 }}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=400
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=224
|Рік2=1869|Значення2 =230
|Рік3=1880|Значення3 =278
|Рік4=1890|Значення4 =313
|Рік5=1900|Значення5 =307
|Рік6=1910|Значення6 =347
|Рік7=1921|Значення7 =355
|Рік8=1931|Значення8 =326
|Рік9=1948|Значення9 =327
|Рік10=1953|Значення10 =337
|Рік11=1961|Значення11 =302
|Рік12=1971|Значення12 = 267
|Рік13=1981|Значення13 = 249
|Рік14=1991|Значення14 = 222
|Рік15=2001|Значення15 = 214
|Рік16=2011|Значення16 = 166
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 9,90 °C, середня максимальна – 23,96 °C, а середня мінімальна – -6,41 °C. Середня річна кількість опадів – 1044 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=27 березня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=-0.37           | Січ_сер_опади=50
| Лют_сер=1.60           | Лют_сер_опади=54
| Бер_сер=5.76           | Бер_сер_опади=71
| Кві_сер=10.13           | Кві_сер_опади=76
| Тра_сер=14.89           | Тра_сер_опади=89
| Чер_сер=17.91           | Чер_сер_опади=124
| Лип_сер=19.68           | Лип_сер_опади=101
| Сер_сер=19.14           | Сер_сер_опади=101
| Вер_сер=15.21           | Вер_сер_опади=104
| Жов_сер=10.06           | Жов_сер_опади=100
| Лис_сер=4.44           | Лис_сер_опади=100
| Гру_сер=0.37           | Гру_сер_опади=74

| Січ_сер_мін= -6.41       | Січ_сер_макс= 5.69
| Лют_сер_мін= -4.46       | Лют_сер_макс= 7.66
| Бер_сер_мін= -0.30       | Бер_сер_макс= 11.81
| Кві_сер_мін= 4.07       | Кві_сер_макс= 16.18
| Тра_сер_мін= 8.83      | Тра_сер_макс= 20.95
| Чер_сер_мін= 11.86       | Чер_сер_макс= 23.96
| Лип_сер_мін= 15.70       | Лип_сер_макс= 23.68
| Сер_сер_мін= 15.14       | Сер_сер_макс= 23.13
| Вер_сер_мін= 11.22       | Вер_сер_макс= 19.19
| Жов_сер_мін= 6.09       | Жов_сер_макс= 14.06
| Лис_сер_мін= 0.45       | Лис_сер_макс= 8.43
| Гру_сер_мін= -3.63       | Гру_сер_макс= 4.36

|Січ_вітер = 1.62	|Січ_рад = 4072
|Лют_вітер = 1.80	|Лют_рад = 6784
|Бер_вітер = 2.20	|Бер_рад = 10427
|Кві_вітер = 2.19	|Кві_рад = 14767
|Тра_вітер = 2.08	|Тра_рад = 18854
|Чер_вітер = 1.88	|Чер_рад = 20549
|Лип_вітер = 1.80	|Лип_рад = 21361
|Сер_вітер = 1.60	|Сер_рад = 18562
|Вер_вітер = 1.60	|Вер_рад = 13798
|Жов_вітер = 1.62	|Жов_рад = 8568
|Лис_вітер = 1.72	|Лис_рад = 4490
|Гру_вітер = 1.70	|Гру_рад = 3223
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Крапинсько-Загорська жупанія}}

{{Croatia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]
[[Категорія:Крапинсько-Загорська жупанія]]

title: Координати: 46°08′ пн. ш. 15°47′ сх. д. / 46.13° пн. ш. 15.78° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Крапинсько-Загорська

Населення (2011)

Светоюрський Врх


text:
# Меліна Асланіду
Меліна Асланіду (грец. Μελίνα Ασλανίδου, справжнє ім'я Сімела Сарасланіду (грец. Συμέλα Σαρασλανίδου; 28 серпня 1974, Штутгарт, Німеччина)  — грецька співачка.

## Біографія
Меліна Асланіду народилася в Штутгарті, але незабаром її родина повернулася до  Греції. Дитинство Меліни пройшло в місті Янниця. У ранньому віці вона співала в хорі міста Янниця. Там вона познайомилася з  понтійської,  візантійською і традиційної музикою  Фракіі. Під час навчання в школі брала активну участь в організації хорових і театральних вистав. У віці вісімнадцяти років Асланіду їде вчитися в Салоніки, де вивчає мікробіологію. 1995 року починає співати в музичних студентських колективах.
Протягом наступних трьох років співає у гурті «Εμπρός Εμείς». 1999 року гурт бере участь у WOMAN (World of Music, Arts and Dance) фестивалі у Берліні. 2001 року продюсер Йоргос Ківелос пропонує гурту записати диск. Диск вийшов під назвою «Το παρελθόν θυμήθηκα», пісня «Τι σου 'κανα και πίνεις» (композитор Міміс Плессас, текст — Лефтеріс Пападопулос) мала величезний успіх. 2002 року Меліна покидає гурт і вирушає до  Афін, де взимку 2002 року співпрацює з  Йоргосом Даларасом на сцені «Ζυγό». Влітку 2002 року виступає в Греції та за кордоном (Берлін і Будапешт). Наступної зими Меліна знову співає з Йоргосом Даларасом на сцені «Ζυγό».
В квітні 2003 року вийшов перший сольний альбом Меліни «Το Πέρασμα». Поряд з випуском альбому Меліна Асланіду готується супроводжувати  Дімітру Галані на гастролях по містам Греції, а 9 липня бере участь в концерті на честь Вангеліса Перпініадіса в Театрі Лікавіт, який був організований журналом «Difono». З листопада 2003 — по січень 2004 року Асланіду робить її перші персональні виступи в різних містах Греції і в Афінах (клуб GAGARIN 205).
Взимку 2004 року співає з Арванітакі в «VOX» в Афінах, а потім в «FIX» в Салоніках разом з Яннісом Котсірасом і  Раллією Христиду. Влітку того ж року бере участь у багатьох музичних подіях, найбільш важливою подією є її участь в концерті, присвяченому пам'яті великої грецької співачки Вікі Мосхоліу. Концерт відбувався в Театрі імені Меліни Меркурі (грец. θέατρο Βράχων Μελίνα Μερκούρη), в ньому взяли участь 10 провідних грецьких співачок, серед яких: Марінелла, Харіс Алексіу, Дімітра Галані, Елефтерія Арванітакі, Глікерія. Влітку 2005 року, через два роки після свого дебютного альбому, «The Passing», Меліна випускає CD сингл «3 ευχές», да якого увійшли три пісні  Антоніса Вардіса на вірші Вікі Геротодору. В зиму 2006—2007 року Меліна виступає на сцені «Σφεντόνα» разом з Костасом Македонасом, Дімітрісом Басісом.
Влітку відбувся тур Меліни Асланіду і Дімітріса Басіса містами Греції, він розпочався 25 травня на Корфу і закінчився концертом на  Евбеї 18 серпня 2012 року.
20 жовтня 2012 року Меліна взяла участь в великому концерті  Костаса Македонаса в  Швейцарії, в театрі «Stadtcasino», в  Базелі. Взимку 2012—2013 року Меліна продовжує співпрацю з Дімітрісом Басісом на сцені TAS Stage. З 14 червня 2013 року Асланіду виступає на сцені Thalassa People's Stage поруч з  Антонісом Ремосом.

## Дискографія
- 2003 — Το πέρασμα
- 2005 — Παιχνίδι είναι
- 2007 — Ψηλά τακούνια
- 2008 — Στο δρόμο
- 2011 — Το κρύο και η μοναξιά (сингл)
- 2012 — Δεν έχω διεύθυνση (сингл)

title: Меліна Асланіду

wikitext:
{{Музикант
| Ім'я = Меліна Асланіду
| Оригінал_імені = Μελίνα Ασλανίδου
| Ключ =
| Лого =
| Зображення =
| Розмір_зображення = 220 пкс
| Опис_зображення  =
| Справжнє_ім'я    = {{lang-el|Συμέλα Σαρασλανίδου}}
| Дата народження  = 28.8.1974
| Місце народження = {{GER}}<br/> [[Штутгарт]]
| Дата смерті      =
| Місце смерті     =
| Роки =
| Країна = {{GRE}}
| Національність =
| Інструмент =
| Професія = співачка
| Жанр = [[лаїка]], [[поп-музика]], [[рок-музика]], Rebetiko (Rembetiko), Art / Entehno, Pontian Music
| Псевдонім =
| Колектив =
| Співробітництво =
| Лейбл = [[EMI]], SONY-BMG, [[Heaven Music]]
| Сайт =
}}
'''Меліна Асланіду''' ({{lang-el|Μελίνα Ασλανίδου}}, справжнє ім'я '''Сімела Сарасланіду''' ({{lang-el|Συμέλα Σαρασλανίδου}}; [[28 серпня]] [[1974]]<ref>{{Cite web |url=http://www.ishow.gr/news.asp?guid=CC07E1A6-9DE6-4A48-9055-8BD61AFE7EFD |title=Μάθετε την ηλικία της Μελίνας Ασλανίδου και δεν θα την πιστεύετε! Πόσα χρόνια την χωρίζουν από την Δέσποινα Βανδή; |accessdate=14 травня 2014 |archive-date=15 травня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140515003228/http://www.ishow.gr/news.asp?guid=CC07E1A6-9DE6-4A48-9055-8BD61AFE7EFD }}</ref>, [[Штутгарт]], [[Німеччина]])  — грецька співачка.

== Біографія ==
Меліна Асланіду народилася в Штутгарті, але незабаром її родина повернулася до [[Греція | Греції]]. Дитинство Меліни пройшло в місті [[Янниця]]. У ранньому віці вона співала в хорі міста Янниця. Там вона познайомилася з [[Понтійські греки | понтійської]], [[Візантійська музика | візантійською]] і традиційної музикою [[Фракія | Фракіі]]. Під час навчання в школі брала активну участь в організації хорових і театральних вистав. У віці вісімнадцяти років Асланіду їде вчитися в [[Салоніки]], де вивчає [[мікробіологія |мікробіологію]]. [[1995]] року починає співати в музичних студентських колективах.

Протягом наступних трьох років співає у гурті «Εμπρός Εμείς». [[1999]] року гурт бере участь у WOMAN (World of Music, Arts and Dance) фестивалі у [[Берлін]]і. [[2001]] року продюсер Йоргос Ківелос пропонує гурту записати диск. Диск вийшов під назвою «Το παρελθόν θυμήθηκα», пісня «Τι σου 'κανα και πίνεις» ([[композитор]] [[Міміс Плессас]], текст — [[Лефтеріс Пападопулос]]) мала величезний успіх. [[2002]] року Меліна покидає гурт і вирушає до [[Афіни | Афін]], де взимку 2002 року співпрацює з [[Йоргос Даларас | Йоргосом Даларасом]] на сцені «Ζυγό». Влітку 2002 року виступає в Греції та за кордоном ([[Берлін]] і [[Будапешт]]). Наступної зими Меліна знову співає з Йоргосом Даларасом на сцені «Ζυγό».

В квітні [[2003]] року вийшов перший сольний альбом Меліни «Το Πέρασμα»<ref>{{Cite web |url=http://www.musiccorner.gr/nees_kyklof/03/aslanidou.html |title=Το πέρασμα |accessdate=27 січня 2013 |archive-date=11 квітня 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110411060540/http://www.musiccorner.gr/nees_kyklof/03/aslanidou.html }}</ref>. Поряд з випуском альбому Меліна Асланіду готується супроводжувати [[Дімітра Галані | Дімітру Галані]] на гастролях по містам Греції, а 9 липня бере участь в концерті на честь Вангеліса Перпініадіса в [[Театр Лікавіт |Театрі Лікавіт]], який був організований журналом «Difono»<ref>{{Cite web |url=http://www.musicheaven.gr/html/modules.php?name=News&file=article&sid=1227 |title=Μελίνα Ασλανίδου |accessdate=27 січня 2013 |archive-date=17 жовтня 2007 |archive-url=https://web.archive.org/web/20071017120855/http://musicheaven.gr/html/modules.php?name=News&file=article&sid=1227 }}</ref>. З листопада [[2003]] — по січень [[2004]] року Асланіду робить її перші персональні виступи в різних містах Греції і в Афінах (клуб GAGARIN 205).

Взимку 2004 року співає з [[Елефтерія Арванітакі |Арванітакі]] в «VOX» в Афінах, а потім в «FIX» в Салоніках разом з [[Янніс Котсірас |Яннісом Котсірасом]] і [[Раллія Хрістіду | Раллією Христиду]]. Влітку того ж року бере участь у багатьох музичних подіях, найбільш важливою подією є її участь в концерті, присвяченому пам'яті великої грецької співачки [[Вікі Мосхоліу]]. Концерт відбувався в Театрі імені Меліни Меркурі ({{lang-el|θέατρο Βράχων Μελίνα Μερκούρη}}), в ньому взяли участь 10 провідних грецьких співачок, серед яких: [[Марінелла]], [[Харіс Алексіу]], [[Дімітра Галані]], [[Елефтерія Арванітакі]], [[Глікерія]]. Влітку [[2005]] року, через два роки після свого дебютного альбому, «The Passing», Меліна випускає CD сингл «3 ευχές», да якого увійшли три пісні [[Антоніс Вардіс | Антоніса Вардіса]] на вірші [[Вікі Геротодору]]. В зиму 2006—2007 року Меліна виступає на сцені «Σφεντόνα» разом з [[Костас Македонас |Костасом Македонасом]], [[Дімітріс Басіс |Дімітрісом Басісом]].

Влітку відбувся тур Меліни Асланіду і Дімітріса Басіса містами Греції, він розпочався 25 травня на [[Корфу]] і закінчився концертом на [[Евбея | Евбеї]] 18 серпня 2012 року<ref>{{Cite web |url=http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/14251 |title=Δημήτρης Μπάσης — Μελίνα Ασλανίδου: Καλοκαιρινή Περιοδεία |accessdate=27 січня 2013 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130510063243/http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/14251 |archivedate=10 травня 2013 |deadurl=yes }}</ref>.
20 жовтня 2012 року Меліна взяла участь в великому концерті [[Костас Македонас | Костаса Македонаса]] в [[Швейцарія | Швейцарії]], в театрі «Stadtcasino», в [[Базель | Базелі]]<ref>{{Cite web |url=http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/15275 |title=Ο Κώστας Μακεδόνας στο Basel της Ελβετίας |accessdate=27 січня 2013 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130510071254/http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/15275 |archivedate=10 травня 2013 |deadurl=yes }}</ref>. Взимку 2012—2013 року Меліна продовжує співпрацю з Дімітрісом Басісом на сцені TAS Stage<ref>[http://www.tralala.gr/sinentefxi-dimitris-basis-melina-aslanidou-foto-proves-video/Συνέντευξη Δημήτρης Μπάσης & Μελίνα Ασλανίδου | & φώτο απο πρόβες-video!]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/15717 |title=Δημήτρης Μπάσης — Μελίνα Ασλανίδου — Χαράλαμπος Γαργανουράκης @ TAS Stage |accessdate=27 січня 2013 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20121129073746/http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/read/n_id/15717 |archivedate=29 листопада 2012 |deadurl=yes }}</ref>. З 14 червня 2013 року Асланіду виступає на сцені Thalassa People's Stage поруч з [[Антоніс Ремос | Антонісом Ремосом]]<ref>{{Cite web |url=http://www.pamebouzoukia.gr/thalassa-people-stage |title=Thalassa People's Stage |accessdate=17 червня 2013 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130705172427/http://www.pamebouzoukia.gr/thalassa-people-stage |archivedate=5 липня 2013 |deadurl=yes }}</ref>.

== Дискографія ==
* [[2003]] — Το πέρασμα
* [[2005]] — Παιχνίδι είναι
* [[2007]] — Ψηλά τακούνια
* [[2008]] — Στο δρόμο
* [[2011]] — Το κρύο και η μοναξιά ([[сингл]])
* [[2012]] — Δεν έχω διεύθυνση (сингл)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20130302015820/http://www.kleisetrapezi.gr/artist_3242_aslanidou-melina.html  Біографія співачки на Tas stage] {{ref-el}}
* [https://web.archive.org/web/20130510072646/http://www.music.net.cy/easyconsole.cfm/page/artist_viewer/artist_id/93  Βιογραφικό | Videos | Φωτογραφίες | Νέα] на [http://www.music.net.cy music.net.cy] {{ref-el}}
* [http://www.mygreek.fm/el/artists/Aslanidou-Melina Меліна Асланіду] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121127142926/http://www.mygreek.fm/el/artists/Aslanidou-Melina |date=27 листопада 2012 }} на [http://www.mygreek.fm/el Mygreek.fm] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130215112908/http://www.mygreek.fm/el |date=15 лютого 2013 }} {{ref-el}}

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Асланіду Меліна}}
[[Категорія:Грецькі співачки]]
[[Категорія:Уродженці Штутгарта]]
[[Категорія:Німецькі емігранти до Греції]]

title: Основна інформація

Повне ім'я: грец. Συμέλα Σαρασλανίδου

Дата народження: 28 серпня 1974 (50 років)

Місце народження: Німеччина · Штутгарт

Роки активності: 2000 — тепер. час

Громадянство: Греція

Професія: співачка

Інструменти: вокал

Жанр: лаїка, поп-музика, рок-музика, Rebetiko (Rembetiko), Art / Entehno, Pontian Music

Magnum opus: Melinad

Лейбл: EMI, SONY-BMG, Heaven Music

Брати, сестри: Anestis Aslanidisd


text:
# Цвєтков Микола Георгійович
Микола Георгійович (Григорович) Цвєтков (1890 — ?) — радянський діяч, голова Центрально-Чорноземної обласної контрольної комісії ВКП (б), член ЦВК СРСР 1—2 та 5—6-го скликань. Член Центральної контрольної комісії ВКП(б) у 1927—1934 роках.

## Біографія
Працював службовцем. Член РСДРП(б) з 1911 року.
У 1923—1925 роках — голова виконавчого комітету Іваново-Вознесенської губернської ради.
У 1925—1927 роках — голова Терської окружної контрольної комісії ВКП(б) Північно-Кавказького краю.
У 1927—1929 роках — керівник групи, завідувач організаційного відділу Народного комісаріату робітничо-селянської інспекції РРФСР.
У 1929—1933 роках — голова Центрально-Чорноземної обласної контрольної комісії ВКП(б).
У 1933—1934 роках — керівник харчової групи Центральної контрольної комісії ВКП(б).
Подальша доля невідома.

title: Цвєтков Микола Георгійович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Цвєтков Микола Георгійович
| оригінал імені       =
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200пкс
| дата_народження      = 1890
| місце_народження     =
| дата_смерті          = ?
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         = {{RUS}}, {{URS}}
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| військове звання     =
| партія               = [[ВКП(б)]]
| нагороди             =
}}
{{Однофамільці|Цвєтков}}
'''Микола Георгійович (Григорович) Цвєтков''' ({{ДН|||1890}} — ?) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] діяч, голова Центрально-Чорноземної обласної контрольної комісії ВКП (б), член [[ЦВК]] СРСР 1—2 та 5—6-го скликань. Член [[Центральна контрольна комісія КПРС|Центральної контрольної комісії ВКП(б)]] у 1927—1934 роках.

== Біографія ==
Працював службовцем. Член [[РСДРП(б)]] з 1911 року.

У 1923—1925 роках — голова виконавчого комітету Іваново-Вознесенської губернської ради.

У 1925—1927 роках — голова Терської окружної контрольної комісії ВКП(б) Північно-Кавказького краю.

У 1927—1929 роках — керівник групи, завідувач організаційного відділу Народного комісаріату робітничо-селянської інспекції РРФСР.

У 1929—1933 роках — голова Центрально-Чорноземної обласної контрольної комісії ВКП(б).

У 1933—1934 роках — керівник харчової групи Центральної контрольної комісії ВКП(б).

Подальша доля невідома.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.knowbysight.info/CCC/08201.asp Цветков Николай Георгиевич] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210129014227/http://www.knowbysight.info/CCC/08201.asp |date=29 січня 2021 }} {{ref-ru}}

{{бібліоінформація}}
{{politic-stub}}
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Цвєтков Микола Георгійович

Помер: невідомо

Громадянство: Росія, СРСР

Національність: росіянин

Партія: ВКП(б)


text:
# Етелард (король Вессексу)
Етелард або Етелхард (давн-англ. Ethelheard, Æþelheard; ? —740) — король Вессексу в 726—740 роках.

## Життєпис
Про походження Етелард нічого невідомо. Найбільш достеменною вважається версія, що він був братом Етельбурги, дружини Інє, короля Вессексу. Ймовірно обіймав значну посаду при дворі останнього, напевне навіть був елдорменом.
У 726 році після зречення короля Інє його обрано королем Вессексу. Втім свої права висунув етелінг Освальд, представник Вессекської династії (нащадок сассекського короля Кінебальда). У боротьбі за трон Етелард мав підтримку Етельбальда, короля Мерсії, завдяки якому став королем Вессексу. Натомість Етелард вимушений був визнати зверхність Мерсії.
У 733 році війська Мерсії вдерлися до королівства Вессексу. Етелард не мав змоги протидіяти ворогові, вимушений був поступитися частиною сучасного графства Сомерсет. Після цього Етелард намагався налагодити життєдіяльність держави, проте без особливого успіху. До 737 роках видавав численні грамоти на володіння земельними маєтностями та світських та духовних феодалів.
У внутрішній політиці король намагався спиратися на католицьких прелатів. У 737—739 роках надавав допомогу єпископу Шерборна, архієпископу Кентерберійському, абатствам Гластонбері, Кредітон. За час панування Етеларда було завершено християнізацію Девона, переходу місцевого кельтського населення до римо-католицької церкви.
Помер у 740 році. Йому спадкував брат Кутред.

title: Етелард (король Вессексу)

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Етелард
| місце_проживання     =
| зображення           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = невідомо
| місце_народження     =
| дата_смерті          = {{ДС|||740}}
| причина_смерті       =
| громадянство         =
| національність       = сакси
| конфесія     = католицтво
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                = король Вессексу
| посада               =
| термін               = [[Список керівників держав 726 року|726]]—[[Список керівників держав 740 року|740]]роки
| попередник           = [[Інє (король Вессексу)|Інє]]
| наступник            = [[Кутред (король Вессексу)|Кутред]]
| дружина              = Фрітугита
| діти                 =
| рід                  =
| родичі               =
| батько               =
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Етелард або Етелхард''' ({{lang-ang|Ethelheard, Æþelheard}}; ? —[[740]]) — [[король]] [[Вессекс]]у в [[726]]—[[740]] роках.

== Життєпис ==
Про походження Етелард нічого невідомо. Найбільш достеменною вважається версія, що він був братом Етельбурги, дружини Інє, короля Вессексу. Ймовірно обіймав значну посаду при дворі останнього, напевне навіть був елдорменом.

У 726 році після зречення короля [[Інє (король Вессексу)|Інє]] його обрано королем Вессексу. Втім свої права висунув етелінг Освальд, представник Вессекської династії (нащадок сассекського короля [[Кінебальд (король Сассексу)|Кінебальда]]). У боротьбі за трон Етелард мав підтримку [[Етельбальд (король Мерсії)|Етельбальда]], короля Мерсії, завдяки якому став королем Вессексу. Натомість Етелард вимушений був визнати зверхність Мерсії.

У 733 році війська Мерсії вдерлися до королівства Вессексу. Етелард не мав змоги протидіяти ворогові, вимушений був поступитися частиною сучасного графства Сомерсет. Після цього Етелард намагався налагодити життєдіяльність держави, проте без особливого успіху. До 737 роках видавав численні грамоти на володіння земельними маєтностями та світських та духовних феодалів.

У внутрішній політиці король намагався спиратися на католицьких прелатів. У 737—739 роках надавав допомогу єпископу Шерборна, [[архієпископ]]у Кентерберійському, абатствам Гластонбері, Кредітон. За час панування Етеларда було завершено християнізацію Девона, переходу місцевого кельтського населення до римо-католицької церкви.

Помер у 740 році. Йому спадкував брат [[Кутред (король Вессексу)|Кутред]].

== Джерела ==
* Barbara Yorke: Wessex in the early Middle Ages. Leicester University Press, London u. a. 1995, ISBN 0-7185-1856-X. {{ref-en}}
* David P. Kirby: The Earliest English Kings. Revised edition. Routledge, London u. a. 2000, ISBN 0-415-24211-8. {{ref-en}}

== Примітки ==
 {{reflist}}

{{Королі Вессексу}}
{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Королі Вессексу]]
[[Категорія:Правителі Європи VIII століття]]

title: Етелард

Народився: невідомо

Національність: сакси

Діяльність: монарх

Титул: король Вессексу

Посада: Король Вессексу

Попередник: Інє

Наступник: Кутред

Конфесія: католицтво

Рід: Вессекська династія

Брати, сестри: Кутред і Æthelburg of Wessexd

У шлюбі з: Фрітугита


text:
# Каттасай (притока Дукентсая)
Каттаса́й (узб. Kattasoy, Каттасой) — гірська річка в Ахангаранському районі Ташкентської області, найбільша ліва притока річки Дукентсай. У верхів'ях носить назву  Аксу́ (узб. Oqsuv, Оқсув).

## Опис
Довжина Каттасая складає 20 км, площа басейну - 86 км. Середньорічна витрата води оцінюється в 1,0-1,5 м / с. Річка повноводна в літній період, наприкінці літа та осінні місяці стік знижується.
Каттасай протікає у вузькій долині з високими та крутими схилами та має кам'янисте русло.
Каттасай з притоком Джакіндек (підходить зліва)
Річка бере початок від джерел на південному схилі Чаткальського хребта, на висоті понад 2000 м в районі перевалу Адамташ. Спочатку річка тече на схід, лише з незначним ухилом на південь, проте поблизу руїн Раїн (біля гори Чілтанбоа) повертає на південний схід і зберігає такий напрямок аж до гирла. Проходить вздовж хребта Чілтенбоа.
Перед закінченням сай обводнює місто Янгіабад і зрошує довколишні земельні угіддя. За Янгіабадом впадає ліворуч у річку Дукентсай.
У долині Каттасая трохи вище за Янгіабад розташовується турбаза.

## Притоки Каттасая
Каттасай вбирає води 46 невеликих приток. Протяжними є впадають зліва Киздарак і Джакіндек (у верхів'ях — Яхандак).

title: Каттасай (притока Дукентсая)

wikitext:
{{Річка|назва=Каттасай|місцева назва=Kattasoy|зображення=Дукентсай и Каттасай.jpg}}{{Інші значення|Каттасай}}

'''Каттаса́й''' ([[Узбецька мова|узб.]] Kattasoy, Каттасой) — гірська річка в [[Ахангаранський район|Ахангаранському районі]] [[Ташкентська область|Ташкентської області]], найбільша ліва притока річки [[Дукентсай]]. У верхів'ях носить назву  '''Аксу́''' (узб. Oqsuv, Оқсув).

== Опис ==
[[Файл:Djekindek to Kattasay.JPG|міні|Каттасай з притоком Джакіндек (підходить зліва)]]
Довжина Каттасая складає 20 км, площа [[Басейн ріки|басейну]] - 86 км. Середньорічна витрата води оцінюється в 1,0-1,5 м / с. Річка повноводна в літній період, наприкінці літа та осінні місяці стік знижується.

Каттасай протікає у вузькій долині з високими та крутими схилами та має кам'янисте русло.

Каттасай з притоком Джакіндек (підходить зліва)

Річка бере початок від джерел на південному схилі [[Чаткальський хребет|Чаткальського хребта]], на висоті понад 2000 м в районі перевалу Адамташ. Спочатку річка тече на схід, лише з незначним ухилом на південь, проте поблизу руїн Раїн (біля гори Чілтанбоа) повертає на південний схід і зберігає такий напрямок аж до гирла. Проходить вздовж хребта [[Чілтенбоа]].

Перед закінченням сай обводнює місто [[Янгіабад (Ташкентська область)|Янгіабад]] і зрошує довколишні земельні угіддя. За Янгіабадом впадає ліворуч у річку [[Дукентсай]].

У долині Каттасая трохи вище за Янгіабад розташовується турбаза.

== Притоки Каттасая ==
Каттасай вбирає води 46 невеликих приток. Протяжними є впадають зліва Киздарак і Джакіндек (у верхів'ях — Яхандак).

[[Категорія:Річки Узбекистану]]

title: 41°12′45″ пн. ш. 70°13′44″ сх. д. / 41.212444444444° пн. ш. 70.228833333333° сх. д.

Гирло: Дукентсай

Країни: Узбекистан

Регіон: Ташкентська область

Довжина: 20 км

Площа басейну: 86 км²


text:
# Калаорра-де-Боедо
Калаорра-де-Боедо (ісп. Calahorra de Boedo) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кастилія-і-Леон, у провінції Паленсія. Населення — 108 осіб (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 250 км на північ від Мадрида, 65 км на північ від Паленсії.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Калаорра-де-Боедо

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Калаорра-де-Боедо
 | місцева_назва       = ''Calahorra de Boedo''
 | прапор              = Bandera de Calahorra de Boedo.svg
 | герб                = Escudo de Calahorra de Boedo.svg
 | автономна_спільнота = [[Кастилія-і-Леон]]
 | провінція           = [[Паленсія (провінція)|Паленсія]]
 | комарка             =
 | широта              = 42.567
 | довгота             = -4.35
 | висота              = 855
 | населення           = 108
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 17,99
 | густота             = 6,0
 | поштові_індекси     = 34407
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 34041
 | мер                 = Хуан Карлос Кампо де ла Парте
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 = http://calahorradeboedo.dip-palencia.es/
}}
'''Калаорра-де-Боедо''' ({{lang-es|Calahorra de Boedo}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кастилія-і-Леон]], у провінції [[Паленсія (провінція)|Паленсія]]. Населення — {{formatnum:108}} осіб (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 250 км на північ від [[Мадрид]]а, 65 км на північ від [[Паленсія|Паленсії]].

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Calahorra de Boedo}}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Паленсія}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Паленсія]]

title: Калаорра-де-Боедо · Calahorra de Boedo

· Герб: · Прапор

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кастилія-і-Леон

Провінція: Паленсія

Густота: 6,0 ос./км²

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Хуан Карлос Кампо де ла Парте (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Скокі (Радинський повіт)
Скокі (пол. Skoki) — село в Польщі, у гміні Чемерники Радинського повіту Люблінського воєводства.
Населення — 359 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Білопідляського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 181     | 34                 | 121              | 26                   |
| Жінки    | 178     | 42                 | 95               | 41                   |
| Разом    | 359     | 76                 | 216              | 67                   |

title: Скокі (Радинський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Скокі
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Skoki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Радинський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Чемерники (гміна){{!}}Чемерники
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 359
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 83
|поштовий індекс        = 21-306
|автомобільний код      = LRA
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0011268
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Скокі''' ({{lang-pl|Skoki}}) — село в Польщі, у [[Чемерники (гміна)|гміні Чемерники]] [[Радинський повіт|Радинського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]].
Населення — {{formatnum:359}} {{МНОЖИНА:359|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Білопідляське воєводство|Білопідляського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=181 |ЧолПре=34 |ЧолПрац=121 |ЧолПост=26
|Жін=178 |ЖінПре=42 |ЖінПрац=95 |ЖінПост=41
|Разом=359 |РазомПре=76 |РазомПрац=216 |РазомПост=67
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Чемерники}}

[[Категорія:Села Радинського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Радинський повіт

Гміна: Чемерники

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: LRA

OSM: ↑3103640 ·R (Ґміна Чемерники)


text:
# Аманоткель
Аманотке́ль (каз. Аманөткел) — село у складі Аральського району Кизилординської області Казахстану. Адміністративний центр Аманоткельського сільського округу.
У радянські часи село називалось Аманоткьоль.
Населення — 1985 осіб (2021; 2198 у 2009, 1623 у 1999, 1408 у 1989).

title: Аманоткель

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Аманоткель
| місцева назва          = {{Lang-kk|Аманөткел}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[кизилординська область|Кизилординська]]
| район                  = [[аральський район|Аральський]]
| округ                  = [[аманоткельський сільський округ|Аманоткельський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 1985 осіб ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =3,70<ref>[http://adilet.zan.kz/rus/docs/V20LC007969 Совместное постановление Аральского районного акимата Кызылординской области от 25 декабря 2020 года № 141-қ и решение Аральского районного маслихата Кызылординской области от 25 декабря 2020 года № 450. Зарегистрировано Департаментом юстиции Кызылординской области 29 декабря 2020 года № 7969 «Об изменении границ (черты) населенных пунктов Аральского района»] - Информационно-правовая система нормативных правовых актов Республики Казахстан {{ref-ru}}</ref>
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 46 | lat_min= 06
           | lat_sec= 31
|lon_dir=E | lon_deg= 61 | lon_min= 32
           | lon_sec= 31
| карта розташування1    = Казахстан Кизилординська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

'''Аманотке́ль''' ({{Lang-kk|Аманөткел}}) — [[село]] у складі [[аральський район|Аральського району]] [[кизилординська область|Кизилординської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр [[аманоткельський сільський округ|Аманоткельського сільського округу]].

У радянські часи село називалось '''Аманоткьоль'''<ref>[https://web.archive.org/web/20150108175322/http://loadmap.net/ru/m9200 Карта 100k--l41-064] - картографічний форум loadmap.net {{ref-ru}}</ref>.

Населення — 1985 осіб ([[2021]]; 2198 у [[2009]], 1623 у [[1999]], 1408 у [[1989]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|L-41-64}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=46.107458&lon=61.542664&z=14&m=b&show=/22041269/uk/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=46.107458&lon=61.542664&z=14&m=b&show=/22041269/uk/ |date=25 серпня 2011 }}

{{Аральський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Аральського району]]
[[Категорія:Села Кизилординської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Кизилординська

Район: Аральський

Округ: Аманоткельський

Основні дані:
Карта
· Аманоткель · Аманоткель


text:
# Батьки
Батьки́, також ба́тько-ма́ти — люди, які приводять дитину у світ, виховують її від самого народження, піклуються про її матеріальний та духовний добробут до досягнення нею повноліття, що згодом накладає низку етичних і суспільних зобов'язань дорослого сина чи доньки щодо своїх батьків. Наприклад, це знаходить чітке вираження в четвертій заповіді християнського та караїмського віровчення — Шануй свого батька та матір.
Біологі́чні батьки́ — родичі першого ступеня, ті, які при зачатті передали дитині однаково 50 % біологічного генетичного матеріалу. Також до цього поняття відносять сурогатне материнство чи донорство, але сучасна юриспруденція для повноцінного визначення поняття вже досить чітко розрізняє пряме біологічне батьківство та сурогатність чи донорство.
Прийо́мні батьки́ — ті люди, які виховують дітей, але не є біологічно пов'язані з ними родинними генетичними зв'язками. Сироти без родичів другого ступеня, до яких відносять їх дідусів, бабусь або інших членів сім'ї можуть бути передані на виховання до прийомних батьків.
Роль батьків має складний та глибокий характер і коливається залежно від культури, релігії та народу. Батьки, як вихованці, несуть відповідальність за поведінку своєї дитини у суспільстві. Таким чином, етичні норми батьківської опіки та виховання дитини лежать в основі добробуту та поведінки кожної особи так і суспільства загалом. Дитина позбавлена батьків окреслюється як сирота.

## Інтернет-ресурси
- National Educational Network, Inc. (NENI) — free online resources for parent education, curriculum. They also have a parent blog with information about child care, after-school, trends in education, tutoring, college, grants, etc.
- Батьки // Catholic Encyclopedia. — New York : Robert Appleton Company, 1913. (англ.) — A Roman Catholic view of the position of parents.

title: Батьки

wikitext:
{{Otheruses|Батьки (значення)}}
{{unibox}}[[Файл:MCB Hawaii families participate in Big Latch On 140801-M-TH981-001.jpg|міні|Батьки та діти]]
[[Файл:ZOLA Parents.jpg|thumb|right|Батьки французького письменника [[Еміль Золя|Еміля Золя]]]]

'''Батьки́''',<ref>{{СУМ-20|Батьки}}</ref> також '''ба́тько-ма́ти'''<ref>{{СУМ-20|Батько-мати}}</ref> — люди, які приводять [[дитина|дитину]] у світ, виховують її від самого [[народження]], піклуються про її матеріальний та духовний добробут до досягнення нею [[повноліття]], що згодом накладає низку етичних і суспільних зобов'язань дорослого [[син]]а чи [[донька|доньки]] щодо своїх батьків. Наприклад, це знаходить чітке вираження в четвертій [[десять заповідей|заповіді]] [[Християнство|християнського]] та [[караїм]]ського віровчення — ''Шануй свого батька та матір''.

'''Біологі́чні батьки́''' — родичі першого ступеня, ті, які при зачатті передали дитині однаково 50 % біологічного генетичного матеріалу. Також до цього поняття відносять [[сурогатне материнство]] чи [[Донорство органів і тканин|донорство]], але сучасна юриспруденція для повноцінного визначення поняття вже досить чітко розрізняє пряме біологічне батьківство та сурогатність чи донорство.

'''[[Прийомна сім'я|Прийо́мні батьки́]]''' — ті люди, які виховують дітей, але не є біологічно пов'язані з ними родинними генетичними зв'язками. [[Сирота|Сироти]] без родичів другого ступеня, до яких відносять їх [[дід]]усів, [[Баба (родина)|бабусь]] або інших членів сім'ї можуть бути передані на виховання до прийомних батьків.

Роль батьків має складний та глибокий [[Характер (психологія)|характер]] і коливається залежно від культури, релігії та народу. Батьки, як вихованці, несуть відповідальність за поведінку своєї дитини у суспільстві. Таким чином, [[етика|етичні]] норми батьківської опіки та виховання дитини лежать в основі добробуту та поведінки кожної особи так і суспільства загалом. Дитина позбавлена батьків окреслюється як [[сирота]].

== Див. також ==
* [[Батько]]
* [[Мати]]
* [[Виховання]]
* [[Батьківський університет]]

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* ''[[Хавронюк Микола Іванович|М. І. Хавронюк]]''. [https://esu.com.ua/article-41250 Батьки] // {{ЕСУ}}
* ''[[Ромовська Зорислава Василівна|3. В. Ромовська]]''. [https://leksika.com.ua/18980826/legal/batki Батьки] // {{Юридична енциклопедія|1}}
* [https://archive.org/details/UkrMalaEn/kn_01_А-Б/page/n75/mode/1up?view=theater Батьки (батько — мати)] // {{УМЕ1|сторінки=75}}
* [https://archive.org/details/slovn2/page/n26/mode/1up?view=theater Батки, батьки] // [[Словник української мови XVI — першої половини XVII ст.]] Вип. 2 : Б-Богуславецъ / Ред. кол. [[Гринчишин Дмитро Григорович|Д. Гринчишин]], [[Полюга Лев Михайлович|Л. Полюга]], [[Єдлінська Уляна Ярославівна|У. Єдлинська]], [[Закревська Ярослава Василівна|Я. Закревська]] [та ін.]; [[Інститут українознавства імені І. Крип'якевича НАН України]]. — Львів, 1994. — С. 26. — ISBN 5-7702-0521-0.
* [https://goroh.pp.ua/Етимологія/батьки Батьки] // {{ЕСУМ}}

== Інтернет-ресурси ==
{{Commons category|Parents}}
{{wiktionary|parent}}
* [http://www.neni.us National Educational Network, Inc. (NENI)] — free online resources for parent education, curriculum. They also have a parent blog with information about child care, after-school, trends in education, tutoring, college, grants, etc.
* {{CathEncy|wstitle=Parents}} — A [[Roman Catholic]] view of the position of parents.

{{Родинні зв'язки}}
{{ac}}
{{stub}}

[[Категорія:Сім'я]]
[[Категорія:Розвиток людини]]
[[Категорія:Шлюб]]
[[Категорія:Материнство]]
[[Категорія:Батьківство]]
[[Категорія:Дитинство]]

Протилежне: син або дочкаd

Родинний зв'язок у запиті SPARQL до Вікіданих: ?person (wdt:P22|wdt:P25) ?relative