text:
# Серен К'єркегор
Сере́н (Сьоре́н) К'є́ркеґор (дан. Søren Kierkegaard; locally [ˈsœːɐn ˈkʰiɐ̯kəˌɡ̊ɒˀ] ( прослухати)) (5 травня 1813, Копенгаген, унія Данії-Норвегії — 11 листопада 1855, Копенгаген, королівство Данія) — данський філософ і теолог, вважається основоположником екзистенціалізму. Він суттєво вплинув на філософію, теологію та західну культуру XX століття.
К'є́ркеґор писав на теми релігії, християнства, моралі, етики, психології та філософії релігії мовою, сповненою символів, метафор, іронії й гіпербол. Більшість із його філософських робіт присвячені розгляду питання про те, як людина живе як «одиничний індивід», зосереджуючи увагу більше на конкретній реальності людського життя, ніж на абстрактному мисленні й підкреслюючи важливість особистого вибору й відданості.
На противагу німецькій класичній філософії, яка прагнула до об'єктивності, К'єркеґора цікавило суб'єктивне ставлення особистості до Ісуса Христа, яке приходить із вірою. Значна частина його праць присвячена християнській любові. Водночас він надзвичайно критично ставився до організованої державної релігії, передусім до державної Данської Церкви.
На початку творчості К'єркеґор публікувався під псевдонімами, викладаючи різні погляди на одну й ту ж тему й влаштовуючи діалог із самим собою. Його праці були написані данською і за життя були мало відомі за межами Скандинавії, але, в ХХ ст. став одним з найбільш відомих філософів Західного світу.

## Біографія
Серен народився 5 травня 1813 року в Копенгагені. На той час його батьки вже були досить старими для зачаття і виношування дитини — батькові, заможному землевласнику Мікаелю — 57 років, матері, що спочатку була служницею Мікаеля — 45. Подружжя мало 7 дітей, але 5 померли в ранньому віці. Серен був фізично слабким, мав викривлений хребет і ноги. Пізніше своє народження він вважав протиприродним і таким, що настало через насилля батька над матір'ю.
Виховання юного Серена перебувало під контролем батька і лише у шість років Серен пішов навчатись до школи. Восени 1830 року з волі батька сімнадцятилітній юнак став студентом теологічного факультету Копенгагенського університету. Зарахований, як і всі студенти, до королівської лейб-гвардії, він уже через три дні був відрахований за станом здоров'я. На противагу строгості домашнього виховання, К'єркеґор-студент провадив легковажне життя, властиве молодіжній богемі, віддаючи перевагу сумнівним розвагам.
Згодом розгульне життя призвело до внутрішнього невдоволення, розчарування й депресії. З цього стану Серена вивело несподіване знайомство із його першою й єдиною любов'ю, чотирнадцятирічною Реґіною Ольсен. К'єркеґор уперше зустрівся з нею в травні 1837 року, а по трьох роках знайомства вони заручилися. Проте Серен за рік після заручин повідомив про розрив стосунків. Він не повідомляв однозначних причин свого вчинку, що відкрило простір для численних здогадок. Через 6 років Реґіна вийшла заміж за свого колишнього вчителя й шанувальника Фредеріка Шлеґеля, згодом данського губернатора на Антильських островах. Серен відгукувався на це, що Реґіна однак увійде в історію як жінка, що була поряд із ним і яка вплинула на його погляди і творчість.
Незадовго до розриву з Реґіною К'єркеґор захистив магістерську роботу «Про поняття іронії, з особливою увагою до Сократа». Він вирушив до Берліна слухати лекції Шеллінга, а по поверненню додому почав відлюдькувате життя і зайнявся філософською творчістю. К'єркеґор добре вивчив античну філософію, вів полеміку з Кантом і Гегелем, захоплювався дослідженнями народної творчості. У 1838 році пішов з життя батько Серена і залишив йому у спадок понад 30 тисяч ригсдалерів та цінні папери, що не тільки забезпечило йому комфортне існування, але й дозволило оплачувати видання своїх творів. За винятком тимчасового викладання латини, Серен більше ніколи й ніде офіційно не працював.
У 1843 видав працю «Або — або» з етики й естетики, надалі плідно писав роботи з етики, естетики, релігієзнавства. «Або — або» принесла К'єркеґору славу, хоча її зміст і біографія автора стали предметом дискусій та скандалів. Йому приписувалися різноманітні психічні відхилення і хвороби, сам Серен вважав себе нещасною людиною і відчував обтяженість наслідками молодого життя, але також сприймав себе генієм.
Останній рік життя К'єркеґора позначився критикою ним у пресі клерикалізму. Приводом до такого збурення стала смерть 1854 року очільника данської протестантської церкви єпископа Мюнстера, друга й духовного наставника К'єркеґора-батька. Внаслідок нервового виснаження К'єркеґор знепритомнів на вулиці і за кілька днів помер, імовірно від туберкульозу, в віці 42-х років 11 листопада 1855 року. В причасті незадовго до смерті йому було відмовлено, а сама смерть була сприйнята громадськістю як божа кара. Згідно з заповітом, на його надгробку були висічені слова «Той самий одиничний», відсилаючи до його поняття «одиничного індивіда».

## Філософські погляди
К'єркеґор критикував Гегеля, стверджуючи нерозумність влаштування світу. Він відстоював думку, що світ, як його сприймає людина, є сукупністю відчуттів, тому з чуттєвого досвіду можна стверджувати суб'єктивну істину, але неможливо знати об'єктивну. Для кожної людини існує її власна істина і навіть взаємозаперечні твердження є рівноправними. Натомість об'єктивна істина пізнається зі священних текстів шляхом віри, оскільки віра не потребує розуму.
У філософії К'єркеґора суттєва відмінність людини від тварини полягає в тому, що окрема людська особина стоїть вище свого роду, позаяк створена за подобою Бога. У духовному зростанні людина проходить три стадії: естетичну, етичну і релігійну. На естетичній гонитва за особистими задоволеннями призводить до пересичення, внаслідок чого настає сумнів і розчарування. На етичній прагнення до задоволень замінюється почуттям обов'язку, добровільним підкоренням моральному закону і зрештою — втратою індивідуальності. На релігійній стадії відбувається усвідомлення конфлікту загалу та індивідуальності, що приносить страждання і відчай, людина відмовляється від розуму й суспільних законів і звертається до віри, щоб досягнути індивідуального спілкування з Богом задля вирішення своїх проблем. Проте це спілкування нероздільне зі страхом, оскільки не передбачає наперед відомого результату, а лише волю Бога. Справжнє християнство, за К'єркеґором, пронизано ірраціональністю та абсурдом, трепетом перед вищою силою. Разом з тим для Бога все можливо, тому віра відкриває і надію на диво.
К'єркеґор вважав, що Бог таємничим чином приходить до кожної людини.
Мислитель виділяє поняття «одиничний індивід» — людину, що не тільки піднялася над загалом, а й увійшла до релігійної стадії життя і віднайшла особисте спілкування з Богом. Хоча таких людей обмаль, «одиничним індивідом» може стати будь-хто, адже віра доступна незалежно від інтелектуальних та фізичних можливостей.
К'єркеґор був переконаним прихильником монархії і противником будь-якої форми демократії. Він заперечував думку, згідно з якою там, де маса, там і правда і стверджував «З усіх різновидів тиранії народовладдя є найбільш болісною, найбільш бездуховною тиранією, яка являє безпосередній занепад усього великого і піднесеного … Народний уряд — це воістину втілення пекла».

## Основні твори
- Про поняття іронії (Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates, 1841)
- Або-або (Enten-Eller, 1843)
- Страх і тремтіння (Frygt og Bæven, 1843)
- Повторення (Gjentagelsen, 1843)
- Філософські крихти (Philosophiske Smuler, 1844)
- Поняття страху (Begrebet Angest)
- Стадії на життєвому шляху (Stadier paa Livets Vei, 1845)
- Заключна ненаукова післямова (Afsluttende uvidenskabelig Efterskrift, 1846)
- Повчальні висловлювання в різному дусі (Opbyggelige Taler i forskjellig Aand, 1847)
- Справа любові (Kjerlighedens Gjerninger, 1847)
- Християнські мови (Christelige Taler, 1848)
- Хвороба до смерті (Sygdommen til Døden, 1849)
- Вступ до християнства (Indøvelse i Christendom, 1850)

## Переклади українською
- Сьорен К'єркеґор. Страх і трепет. Діалектична лірика. Переклад з данської Марія Худа. — Львів: Апріорі, 2025 — 184 с. — ISBN	978-617-629-888-5.

title: Серен К'єркегор

wikitext:
{{Філософ
|область         = Західна філософія
|ера             = [[Філософія XIX століття]]
|color           = lightsteelblue
|зображення      = Kierkegaard.jpg
|розмір_зображення    = 200px
|підпис_зображення    =  Søren Aabye Kierkegaard. Скеч Нільса Крістіана К’єркеґора
|школа_традиція =
|інтереси   =  [[релігія]], [[метафізика]], [[епістемологія]], [[естетика]], [[етика]], [[психологія]]
|ідеї       =  вважається батьком [[екзистенціалізм]]у, [[розпач]], [[екзистенціальна криза]], три сфери людського існування, [[лицар віри]], нескінченна якісна відмінність, [[стрибок віри]], [[існуючий мислитель]]
|під_впливом       =  [[Абрагам]], [[Арістотель]], [[Йоганн Георг Гаманн|Гаманн]], [[Гегель]], [[Кант]], [[Лессінг]], [[Мартін Лютер|Лютер]], [[Сократ]] (через [[Платон]]а), [[Ксенофон]], [[Аристофан]], [[Фрідріх Адольф Тренделенбург|Тренделенбург]]
|вплинув_на        =   [[Ауден]], [[Карл Барт|Барт]], [[Людвіг Бінсвангер|Бінсвангер]], [[Бонгеффер]], [[Борхес]], [[Брандес]], [[Брюннер]], [[Мартин Бубер|Бубер]], [[Альбер Камю|Камю]], [[Сімона де Бовуар]], [[Дерріда]], [[Віктор Франкл]], [[Гайдеґґер]], [[Герман Гессе]], [[Ібсен]], [[Ясперс]], [[Кафка]], [[Габріель Марсель|Марсель]], [[Ролло Мей|Мей]], [[Волкер Персі|Персі]], [[Рільке]], [[Сартр]], [[Лев Шестов|Шестов]], [[Август Стріндберг|Стріндберг]], [[Тілліх]], [[Унамуно]], [[Апдайк]], [[Урс фон Бальтазар]], [[Ірвін Велш]], [[Вітґенштейн]], [[Славой Жижек]]
}}
{{Лютеранство}}
'''Сере́н (Сьоре́н) К'є́ркеґор''' ({{Lang-da|Søren Kierkegaard; {{IPA2|ˈsœːɐn ˈkʰiɐ̯kəˌɡ̊ɒˀ|lang|DA-Søren Kierkegaard.ogg}}}}<ref>Також передається іноді неправильно як '''К'єркегард'''</ref>) ([[5 травня]] [[1813]], [[Копенгаген]], унія [[Данія-Норвегія|Данії-Норвегії]] — [[11 листопада]] [[1855]], [[Копенгаген]], королівство [[Данія]]) — [[Данія|данський]] [[філософ]] і [[теолог]], вважається основоположником [[екзистенціалізм]]у<ref>Swenson, David F. ’’Something About Kierkegaard’’, Mercer University Press, 2000.</ref>. Він суттєво вплинув на [[Філософія|філософію]]<ref>{{Cite book
|url=https://www.taylorfrancis.com/books/edit/10.4324/9781315234854/volume-11-tome-iii-kierkegaard-influence-philosophy-jon-stewart
|title=Volume 11, Tome III: Kierkegaard's Influence on Philosophy: Anglophone Philosophy
|editor-last=Stewart
|editor-first=Jon
|doi=10.4324/9781315234854
}}</ref>, [[Теологія|теологію]]<ref>{{Cite book
|url=https://www.taylorfrancis.com/books/edit/10.4324/9781315234885/volume-10-tome-iii-kierkegaard-influence-theology-jon-stewart
|title=Volume 10, Tome III: Kierkegaard's Influence on Theology: Catholic and Jewish Theology
|editor-last=Stewart
|editor-first=Jon
|doi=10.4324/9781315234885
}}</ref> та [[Західна культура|західну культуру]]<ref>{{Cite book
|url=https://www.taylorfrancis.com/books/edit/10.4324/9781315234786/volume-14-kierkegaard-influence-social-political-thought-jon-stewart
|title=Volume 14: Kierkegaard's Influence on Social-Political Thought
|editor-last=Stewart
|editor-first=Jon
|doi=10.4324/9781315234786
}}</ref> [[XX століття]].

К'є́ркеґор писав на теми [[релігія|релігії]], [[християнство|християнства]], [[мораль|моралі]], [[етика|етики]], [[психологія|психології]] та [[філософія релігії|філософії релігії]] мовою, сповненою символів, метафор, іронії й гіпербол. Більшість із його філософських робіт присвячені розгляду питання про те, як людина живе як «одиничний індивід», зосереджуючи увагу більше на конкретній реальності людського життя, ніж на абстрактному мисленні й підкреслюючи важливість особистого вибору й відданості<ref>{{harvnb|Gardiner|1969}}</ref>.

На противагу [[німецька класична філософія|німецькій класичній філософії]], яка прагнула до об'єктивності, К'єркеґора цікавило суб'єктивне ставлення особистості до [[Ісус Христос|Ісуса Христа]]<ref>Point of View Lowrie p. 41, Practice in Christianity, Hong 1991 Chapter VI p. 233ff, Works of Love IIIA p. 91ff</ref>, яке приходить із [[віра|вірою]]<ref name="Elmer">{{harvnb|Duncan|1976}}</ref><ref>Concluding Unscientific Postscript to Philosophical Fragments Hong pp. 15-17, 555—610 Either/Or Vol II pp. 14, 58, 216—217, 250 Hong</ref>. Значна частина його праць присвячена християнській любові. Водночас він надзвичайно критично ставився до [[клерикалізм|організованої державної релігії]], передусім до державної [[Данська церква|Данської Церкви]].

На початку творчості К'єркеґор публікувався під псевдонімами, викладаючи різні погляди на одну й ту ж тему й влаштовуючи діалог із самим собою<ref>{{harvnb|Howland|2006}}</ref>. Його праці були написані [[данська мова|данською]] і за життя були мало відомі за межами [[Скандинавія|Скандинавії]], але, в ХХ ст. став одним з найбільш відомих філософів Західного світу<ref>{{Cite news|title=Seren Kierkegaard's Psychology. Translated and edited by Alastair McKinnon. Waterloo, Ontario, Wilfred Laurier University Press, 1979.|url=http://dx.doi.org/10.1017/s003693060004792x|work=Scottish Journal of Theology|date=october 1980|accessdate=2023-01-31|issn=|doi=|pages=476–477|volume=33|issue=5|first=George P.|last=Morice|isbn=0-88920-068-8|language=en}}</ref>.

== Біографія ==

Серен народився 5 травня 1813 року в [[Копенгаген]]і. На той час його батьки вже були досить старими для зачаття і виношування дитини — батькові, заможному землевласнику Мікаелю — 57 років, матері, що спочатку була служницею Мікаеля — 45. Подружжя мало 7 дітей, але 5 померли в ранньому віці. Серен був фізично слабким, мав викривлений хребет і ноги. Пізніше своє народження він вважав протиприродним і таким, що настало через насилля батька над матір'ю<ref>{{Cite web|url=https://catalog.hathitrust.org/Record/001396450|title=Glimpses and impressions of Kierkegaard.|last=Thomas Henry Croxall, James Nisbet|date=1959|page=51}}</ref>.

Виховання юного Серена перебувало під контролем батька і лише у шість років Серен пішов навчатись до школи. Восени 1830 року з волі батька сімнадцятилітній юнак став студентом теологічного факультету [[Копенгагенський університет|Копенгагенського університету]]. Зарахований, як і всі студенти, до королівської [[Лейб-гвардія|лейб-гвардії]], він уже через три дні був відрахований за станом здоров'я. На противагу строгості домашнього виховання, К'єркеґор-студент провадив легковажне життя, властиве молодіжній [[Богема|богемі]], віддаючи перевагу сумнівним розвагам.

Згодом розгульне життя призвело до внутрішнього невдоволення, розчарування й [[Депресія (медицина)|депресії]]. З цього стану Серена вивело несподіване знайомство із його першою й єдиною любов'ю, чотирнадцятирічною [[Реґіна Ольсен|Реґіною Ольсен]]. К'єркеґор уперше зустрівся з нею в травні 1837 року, а по трьох роках знайомства вони заручилися<ref>''Journals & Papers of Soren Kierkegaard.'' 11 August 1838.</ref>. Проте Серен за рік після заручин повідомив про розрив стосунків. Він не повідомляв однозначних причин свого вчинку, що відкрило простір для численних здогадок<ref>Garff, Joakim (2005). ''Søren Kierkegaard: A Biography, trans. by Bruce Kirmmse''. Princeton: Princeton University Press. ISBN 978-0-691-09165-5. </ref><ref>Hannay, Alastair (2003). ''Kierkegaard: A Biography'' (new ed.). Cambridge, England: Cambridge University Press. ISBN 0-521-53181-0</ref><ref>The Christianity of us men is, to love God in agreement with other men, to love and be loved by other men, constantly the others, the herd included. The Christianity of the New Testament would be: in case that man were really able to love in such a way that the girl was the only one he loved and one whom he loved with the whole passion of a soul (yet such men as this are no longer to be found), then hating himself and the loved one, to let her go in order to love God.-And it is in view of this I say that such men, men of such quality and caliber, are not born any more. ''Kierkegaard’s Attack Upon "Christendom"'' Lowrie 1944 p. 163</ref>. Через 6 років Реґіна вийшла заміж за свого колишнього вчителя й шанувальника Фредеріка Шлеґеля, згодом данського губернатора на [[Антильські острови|Антильських островах]]. Серен відгукувався на це, що Реґіна однак увійде в історію як жінка, що була поряд із ним і яка вплинула на його погляди і творчість<ref>Søren Kierkegaard, ''Stages on Life's Way'', Hong trans., pp. 363–368.</ref>.

Незадовго до розриву з Реґіною К'єркеґор захистив магістерську роботу «Про поняття іронії, з особливою увагою до [[Сократ]]а». Він вирушив до Берліна слухати лекції [[Фрідріх Вільгельм Шеллінг|Шеллінга]], а по поверненню додому почав відлюдькувате життя і зайнявся філософською творчістю. К'єркеґор добре вивчив античну філософію, вів полеміку з [[Іммануїл Кант|Кантом]] і [[Георг Вільгельм Фрідріх Гегель|Гегелем]], захоплювався дослідженнями народної творчості. У 1838 році пішов з життя батько Серена і залишив йому у спадок понад 30 тисяч [[ригсдалер]]ів та цінні папери, що не тільки забезпечило йому комфортне існування, але й дозволило оплачувати видання своїх творів. За винятком тимчасового викладання латини, Серен більше ніколи й ніде офіційно не працював.

У 1843 видав працю «Або — або» з етики й естетики, надалі плідно писав роботи з етики, естетики, релігієзнавства. «Або — або» принесла К'єркеґору славу, хоча її зміст і біографія автора стали предметом дискусій та скандалів. Йому приписувалися різноманітні психічні відхилення і хвороби, сам Серен вважав себе нещасною людиною і відчував обтяженість наслідками молодого життя, але також сприймав себе генієм.

Останній рік життя К'єркеґора позначився критикою ним у пресі [[клерикалізм]]у. Приводом до такого збурення стала смерть 1854 року очільника данської протестантської церкви єпископа [[Якоб Петер Мюнстер|Мюнстера]], друга й духовного наставника К'єркеґора-батька. Внаслідок нервового виснаження К'єркеґор знепритомнів на вулиці і за кілька днів помер, імовірно від [[туберкульоз]]у, в віці 42-х років 11 листопада 1855 року. В причасті незадовго до смерті йому було відмовлено, а сама смерть була сприйнята громадськістю як божа кара. Згідно з заповітом, на його надгробку були висічені слова «Той самий одиничний», відсилаючи до його поняття «одиничного індивіда».

== Філософські погляди ==
К'єркеґор критикував [[Гегель|Гегеля]], стверджуючи нерозумність влаштування світу. Він відстоював думку, що світ, як його сприймає людина, є сукупністю відчуттів, тому з чуттєвого досвіду можна стверджувати суб'єктивну істину, але неможливо знати об'єктивну. Для кожної людини існує її власна істина і навіть взаємозаперечні твердження є рівноправними. Натомість об'єктивна істина пізнається зі священних текстів шляхом віри, оскільки віра не потребує розуму.

У філософії К'єркеґора суттєва відмінність людини від тварини полягає в тому, що окрема людська особина стоїть вище свого роду, позаяк створена за подобою Бога. У духовному зростанні людина проходить три стадії: естетичну, етичну і релігійну. На естетичній гонитва за особистими задоволеннями призводить до пересичення, внаслідок чого настає сумнів і розчарування. На етичній прагнення до задоволень замінюється почуттям обов'язку, добровільним підкоренням моральному закону і зрештою — втратою індивідуальності. На релігійній стадії відбувається усвідомлення конфлікту загалу та індивідуальності, що приносить страждання і відчай, людина відмовляється від розуму й суспільних законів і звертається до віри, щоб досягнути індивідуального спілкування з Богом задля вирішення своїх проблем. Проте це спілкування нероздільне зі страхом, оскільки не передбачає наперед відомого результату, а лише волю Бога. Справжнє християнство, за К'єркеґором, пронизано ірраціональністю та абсурдом, трепетом перед вищою силою. Разом з тим для Бога все можливо, тому віра відкриває і надію на диво.

К'єркеґор вважав, що [[Бог]] таємничим чином приходить до кожної людини<ref>{{Cite news|title=Kierkegaard's Writings, XII, Volume I: Concluding Unscientific Postscript to Philosophical Fragments|url=http://dx.doi.org/10.1515/9781400846993|date=1992-12-31|accessdate=2023-03-04|doi=|first=Søren|last=Kierkegaard|page=243}}</ref><ref>{{Cite news|title=Kierkegaard's Journals and Notebooks|url=http://dx.doi.org/10.1515/9780691184333|date=2018-08-16|accessdate=2023-03-04|doi=|first=Søren|last=Kierkegaard}}</ref>.

Мислитель виділяє поняття «одиничний індивід» — людину, що не тільки піднялася над загалом, а й увійшла до релігійної стадії життя і віднайшла особисте спілкування з Богом. Хоча таких людей обмаль, «одиничним індивідом» може стати будь-хто, адже віра доступна незалежно від інтелектуальних та фізичних можливостей.

К'єркеґор був переконаним прихильником монархії і противником будь-якої форми демократії. Він заперечував думку, згідно з якою там, де маса, там і правда і стверджував «З усіх різновидів тиранії народовладдя є найбільш болісною, найбільш бездуховною тиранією, яка являє безпосередній занепад усього великого і піднесеного … Народний уряд — це воістину втілення пекла»<ref>''Kierkegaard S''. Die Tagebücher. Düsseldorf— Köln, 1962—1963.</ref>.

== Основні твори ==
* Про поняття іронії (Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates, 1841)
* Або-або (Enten-Eller, 1843)
* [[Страх і тремтіння|'''Страх і тремтіння''']] (Frygt og Bæven, 1843)
* Повторення (Gjentagelsen, 1843)
* Філософські крихти (Philosophiske Smuler, 1844)
* Поняття страху (Begrebet Angest)
* Стадії на життєвому шляху (Stadier paa Livets Vei, 1845)
* Заключна ненаукова післямова (Afsluttende uvidenskabelig Efterskrift, 1846)
* Повчальні висловлювання в різному дусі (Opbyggelige Taler i forskjellig Aand, 1847)
* Справа любові (Kjerlighedens Gjerninger, 1847)
* Християнські мови (Christelige Taler, 1848)
* Хвороба до смерті (Sygdommen til Døden, 1849)
* Вступ до християнства (Indøvelse i Christendom, 1850)
== Переклади українською ==
* ''Сьорен К'єркеґор.'' Страх і трепет. Діалектична лірика. Переклад з данської Марія Худа. — Львів: [[Апріорі (видавництво)|Апріорі]], 2025 — 184 с. — ISBN	978-617-629-888-5.

== Див. також ==
{{wikiquote}}
* [[7056 К'єркегор]] — [[астероїд]], який назвали на честь філософа.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Література ==
* К'єркегор, Сьорен // {{ФЕС}}

== Посилання ==
* [https://www.britannica.com/biography/Soren-Kierkegaard Encyclopædia Britannica: Søren Kierkegaard]{{ref-en}}
* [http://www.bibliotekar.ru/filosofia/65.htm Великие мыслители: СЕРЕН КЬЕРКЕГОР (КИРКЕГОР) 1813—1855]
* [https://theologica.pp.ua/subjects/author/Кьеркегор,%20Сёрен Книги Сьорена К'єркегора в бібліотеці Теологіка]{{ref-ru}}

{{ВП-портали|Данія|Філософія|Біографії}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:К’єркегор Серен}}
{{Естетика}}

[[Категорія:Персоналії:Берлін]]
[[Категорія:Данські філософи]]
[[Категорія:Екзистенціалізм]]
[[Категорія:Християнські філософи]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо астероїд]]
[[Категорія:Автори відомих щоденників]]
[[Категорія:Лютеранські богослови]]
[[Категорія:Богослови за алфавітом]]
[[Категорія:Англіканські святі]]
[[Категорія:Уродженці Копенгагена]]
[[Категорія:Померли в Копенгагені]]
[[Категорія:Випускники Копенгагенського університету]]
[[Категорія:Люди на марках]]
[[Категорія:Християнські поети]]
[[Категорія:Етики]]
[[Категорія:Данські богослови]]

title: Серен К'єркегор

Народження: 5 травня 1813[…] · Копенгаген, Данія

Смерть: 11 листопада 1855[…] (42 роки) · Копенгаген, Данія · туберкульоз і параліч

Поховання: Кладовище Асистенс

Громадянство (підданство): Королівство Данія

Проживання: Копенгаген · Берлін

Знання мов: данська, латина і німецька

Ім'я при народженні: дан. Søren Aabye Kierkegaard

Псевдонім: Victor Eremita, A, Judge William, Johannes de silentio, Constantine Constantius, Young Man, Vigilius Haufniensis, Nicolaus Notabene, Hilarius Bookbinder, Johannes Climacus, Inter et Inter, H.H., Anti-Climacus, B, Johannes de Silentio, Constantin Constantius і P. CH. Kierkegaard

Діяльність: богослов, поет, письменник, прозаїк-романіст, літературний критик

Науковий ступінь: доктор філософії

Основні інтереси: релігія, метафізика, епістемологія, естетика, етика, психологія

Значні ідеї: вважається батьком екзистенціалізму, розпач, екзистенціальна криза, три сфери людського існування, лицар віри, нескінченна якісна відмінність, стрибок віри, існуючий мислитель

Вплинув: Ауден, Барт, Бінсвангер, Бонгеффер, Борхес, Брандес, Брюннер, Бубер, Камю, Сімона де Бовуар, Дерріда, Віктор Франкл, Гайдеґґер, Герман Гессе, Ібсен, Ясперс, Кафка, Марсель, Мей, Персі, Рільке, Сартр, Шестов, Стріндберг, Тілліх, Унамуно, Апдайк, Урс фон Бальтазар, Ірвін Велш, Вітґенштейн, Славой Жижек

Alma mater: Копенгагенський університет і Østre Borgerdyd schoold

Літературний напрям: екзистенціалізм

Зазнав впливу: Абрагам, Арістотель, Гаманн, Гегель, Кант, Лессінг, Лютер, Сократ (через Платона), Ксенофон, Аристофан, Тренделенбург

Вчителі: Poul Martin Møllerd, Frederik Christian Sibbernd і Hans Lassen Martensend

Визначний твір: Either/Ord, Страх і тремтіння, The Concept of Anxietyd, The Book on Adlerd, Christian Discoursesd, Works of Loved, Sygdommen til dødend, On the Concept of Irony with Continual Reference to Socratesd, Stages on Life's Wayd і Concluding Unscientific Postscript to Philosophical Fragmentsd

Історичний період: Філософія XIX століття

Конфесія: лютеранство

Батько: Michael Pedersen Kierkegaardd

Брати, сестри: Peter Kierkegaardd


text:
# PIGC
PIGC (англ. Phosphatidylinositol glycan anchor biosynthesis class C) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 1-ї хромосоми.  Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 297 амінокислот, а молекулярна маса — 33 583.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MYAQPVTNTK |  | EVKWQKVLYE |  | RQPFPDNYVD |  | RRFLEELRKN |  | IHARKYQYWA |
| VVFESSVVIQ |  | QLCSVCVFVV |  | IWWYMDEGLL |  | APHWLLGTGL |  | ASSLIGYVLF |
| DLIDGGEGRK |  | KSGQTRWADL |  | KSALVFITFT |  | YGFSPVLKTL |  | TESVSTDTIY |
| AMSVFMLLGH |  | LIFFDYGANA |  | AIVSSTLSLN |  | MAIFASVCLA |  | SRLPRSLHAF |
| IMVTFAIQIF |  | ALWPMLQKKL |  | KACTPRSYVG |  | VTLLFAFSAV |  | GGLLSISAVG |
| AVLFALLLMS |  | ISCLCPFYLI |  | RLQLFKENIH |  | GPWDEAEIKE |  | DLSRFLS    |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функціями належить до трансфераз, глікозилтрансфераз.
Локалізований у мембрані, ендоплазматичному ретикулумі.

wikiname: ukwiki

title: PIGC

in_language: uk

wikitext:
{{Картка гена}}
'''PIGC''' ({{lang-en|Phosphatidylinositol glycan anchor biosynthesis class C}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 1-ї хромосоми. <ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8960 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:8960 |language=англ. |accessdate=25 серпня 2017 |archive-date=15 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160315202409/http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8960 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160315202409/http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8960 |date=2016-03-15 }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 297 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 33 583<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/Q92535#sequences |title=UniProt, Q92535 |language=англ. |accessdate=25 серпня 2017 |archive-date=27 серпня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170827173445/http://www.uniprot.org/uniprot/Q92535#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MYAQPVTNTK		EVKWQKVLYE		RQPFPDNYVD		RRFLEELRKN		IHARKYQYWA

VVFESSVVIQ		QLCSVCVFVV		IWWYMDEGLL		APHWLLGTGL		ASSLIGYVLF

DLIDGGEGRK		KSGQTRWADL		KSALVFITFT		YGFSPVLKTL		TESVSTDTIY

AMSVFMLLGH		LIFFDYGANA		AIVSSTLSLN		MAIFASVCLA		SRLPRSLHAF

IMVTFAIQIF		ALWPMLQKKL		KACTPRSYVG		VTLLFAFSAV		GGLLSISAVG

AVLFALLLMS		ISCLCPFYLI		RLQLFKENIH		GPWDEAEIKE		DLSRFLS

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[трансферази|трансфераз]], [[глікозилтрансфераза|глікозилтрансфераз]].
Локалізований у мембрані, [[ендоплазматичний ретикулум|ендоплазматичному ретикулумі]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=PIG-C, one of the three human genes involved in the first step of glycosylphosphatidylinositol biosynthesis is a homologue of Saccharomyces cerevisiae GPI2. |journal=Biochem. Biophys. Res. Commun. |автор=Inoue N., Watanabe R., Takeda J., Kinoshita T. |дата=1996 |сторінки=193 — 199|volume=226}} {{PMID|8806613}} {{DOI|10.1006/bbrc.1996.1332}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 1 (людина)|Хромосома 1]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: Ідентифікатори

Символи: PIGC, GPI2, phosphatidylinositol glycan anchor biosynthesis class C, MRT62, GPIBD16

Зовнішні ІД: OMIM: 601730 MGI: 1914542 HomoloGene: 7109 GeneCards: PIGC

Молекулярна функція: • transferase activity · • phosphatidylinositol N-acetylglucosaminyltransferase activity · • каталітична активність · • glycosyltransferase activity

Клітинна компонента: • integral component of membrane · • endoplasmic reticulum membrane · • glycosylphosphatidylinositol-N-acetylglucosaminyltransferase (GPI-GnT) complex · • ендоплазматичний ретикулум · • мембрана

Біологічний процес: • GPI anchor biosynthetic process · • preassembly of GPI anchor in ER membrane

title: Шаблон експресії

Шаблон експресії:
·
Більше даних

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Тетинь
Тетинь (пол. Tetyń) — село в Польщі, у гміні Козелиці Пижицького повіту Західнопоморського воєводства.
Населення — 507 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Щецинського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 266     | 63                 | 173              | 30                   |
| Жінки    | 241     | 50                 | 136              | 55                   |
| Разом    | 507     | 113                | 309              | 85                   |

title: Тетинь

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Тетинь
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Tetyń}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Західнопоморське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Пижицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Козеліце{{!}}Козеліце
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 70
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 507
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 91
|поштовий індекс        = 74-205
|автомобільний код      = ZPY
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0778030
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Тетинь''' ({{lang-pl|Tetyń}}) — село в Польщі, у [[Козелиці (гміна)|гміні Козелиці]] [[Пижицький повіт|Пижицького повіту]] [[Західнопоморське воєводство|Західнопоморського воєводства]].
Населення — {{formatnum:507}} {{МНОЖИНА:507|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Щецинське воєводство (1975—1998)|Щецинського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=266 |ЧолПре=63 |ЧолПрац=173 |ЧолПост=30
|Жін=241 |ЖінПре=50 |ЖінПрац=136 |ЖінПост=55
|Разом=507 |РазомПре=113 |РазомПрац=309 |РазомПост=85
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Козелиці}}

[[Категорія:Села Пижицького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Західнопоморське воєводство

Повіт: Пижицький повіт

Гміна: Козеліце

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: ZPY

OSM: ↑2896984 ·R (Ґміна Козеліце)


text:
# 37-ма паралель південної широти
37-ма паралель південної широти — лінія широти, що лежить на 37 градусів південніше земної екваторіальної площини. Вона проходить через Атлантичний океан, Індійський океан, Австралазію, Тихий океан та Південну Америку.
Разом із 37-ю паралеллю північної широти це широта, на якій сонячне випромінювання найближче до середнього по планеті: ближче до екватора воно збільшується, а ближче до полюса — зменшується.
Дослідження 37-мої паралелі південної широти є темою роману Жуля Верна «Діти капітана Гранта». Вважається, що на цій широті розташований фантомний риф Марія-Тереза.

## Список географічних об'єктів, що перетинає 37° пд. ш.
Починаючи з Гринвіцького меридіану та рухаючись на схід, 37-ма паралель південної широти проходить через:
| Координати                                                   | Країна, територія або море | Примітки                                                                                |
| ------------------------------------------------------------ | -------------------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| 37°0′ пд. ш. 0°0′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 0.000° сх. д.      | Атлантичний океан          |                                                                                |
| 37°0′ пд. ш. 20°0′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 20.000° сх. д.    | Індійський океан           | Проходить північніше острова Амстердам, Французькі Південні і Антарктичні Території                |
| 37°0′ пд. ш. 139°42′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 139.700° сх. д. | Австралія                  | Південна Австралія Вікторія Новий Південний Уельс                                                  |
| 37°0′ пд. ш. 149°56′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 149.933° сх. д. | Тихий океан                | Тасманове море                                                                                |
| 37°0′ пд. ш. 174°28′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 174.467° сх. д. | Нова Зеландія              | Проходить через Північний острів — через Окленд, північніше Оклендського аеропорту[en]             |
| 37°0′ пд. ш. 175°16′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 175.267° сх. д. | Тихий океан                | Затока Хауракі                                                                                |
| 37°0′ пд. ш. 175°30′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 175.500° сх. д. | Нова Зеландія              | Проходить через півострів Коромандел і Таїруа[en]                                                  |
| 37°0′ пд. ш. 175°51′ сх. д. / 37.000° пд. ш. 175.850° сх. д. | Тихий океан                |                                                                                |
| 37°0′ пд. ш. 73°33′ зх. д. / 37.000° пд. ш. 73.550° зх. д.   | Чилі                       | Проходить через острів Санта-Марія[en]                                                             |
| 37°0′ пд. ш. 73°31′ зх. д. / 37.000° пд. ш. 73.517° зх. д.   | Тихий океан                |                                                                                |
| 37°0′ пд. ш. 73°11′ зх. д. / 37.000° пд. ш. 73.183° зх. д.   | Чилі                       | Біобіо — проходить через Коронель Ньюбле                                                           |
| 37°0′ пд. ш. 71°9′ зх. д. / 37.000° пд. ш. 71.150° зх. д.    | Аргентина                  | Неукен Мендоса Ла-Пампа Буенос-Айрес — проходить через Пінамар[en]                                 |
| 37°0′ пд. ш. 56°45′ зх. д. / 37.000° пд. ш. 56.750° зх. д.   | Атлантичний океан          | Проходить північніше острова Тристан-да-Кунья, Острови Святої Єлени, Вознесіння і Тристан-да-Кунья |

title: 37-ма паралель південної широти

wikitext:
{{Location map-line|lat=-37}}
{{Mapframe маркери
|ширина=250|висота=200|широта=0|довгота=0|масштаб=0|вирівнювання=right
|лінія_колір1=f00
|лінія_точки1=[-180, -37], [180, -37]}}
{{GeoGroup}}
'''37-ма паралель південної широти''' — лінія [[Широта|широти]], що лежить на 37 [[Градус (геометрія)|градусів]] південніше [[Земля|земної]] [[Екватор|екваторіальної площини]]. Вона проходить через [[Атлантичний океан]], [[Індійський океан]], [[Австралазія (регіон)|Австралазію]], [[Тихий океан]] та [[Південна Америка|Південну Америку]].

Разом із [[37-ма паралель північної широти|37-ю паралеллю північної широти]] це широта, на якій сонячне випромінювання найближче до середнього по планеті: ближче до екватора воно збільшується, а ближче до полюса — зменшується<ref>See Nadeau, Alice and McGhee, Richard; ‘A simple formula for a planet’s mean annual insolation by latitude’; ''Icarus'', volume 291, 15 July 2017, pp. 46-50</ref>.

Дослідження 37-мої паралелі південної широти є темою роману [[Жуль Верн|Жуля Верна]] «[[Діти капітана Гранта]]». Вважається, що на цій широті розташований [[Фантомні острови|фантомний]] риф [[Марія-Тереза (риф)|Марія-Тереза]].

== Список географічних об'єктів, що перетинає 37° пд. ш. ==
Починаючи з [[Гринвіцький меридіан|Гринвіцького меридіану]] та рухаючись на схід, 37-ма паралель південної широти проходить через:

:{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" width="125" | Координати
! scope="col" | Країна, територія або море
! scope="col" | Примітки
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|0|0|E|type:landmark|name=Нульовий меридіан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Атлантичний океан]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|20|0|E|type:waterbody|name=Індійський океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Індійський океан]]
| style="background:#b0e0e6;" | Проходить північніше острова [[Амстердам (острів)|Амстердам]], {{ATF}}
|-valign="top"
| {{Coord|37|0|S|139|42|E|type:country|name=Австралія}}
! scope="row" | {{AUS}}
| [[Південна Австралія]]
[[Вікторія (штат)|Вікторія]]
[[Новий Південний Уельс]]
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|149|56|E|type:waterbody|name=Тасманове море}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Тихий океан]]
| style="background:#b0e0e6;" | [[Тасманове море]]
|-
| {{Coord|37|0|S|174|28|E|type:country|name=Нова Зеландія}}
! scope="row" | {{NZL}}
| Проходить через [[Північний острів (Нова Зеландія)|Північний острів]] — через [[Окленд (Нова Зеландія)|Окленд]], північніше {{нп|Окленд (аеропорт)|Оклендського аеропорту|en|Auckland Airport}}
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|175|16|E|type:waterbody|name=Затока Хауракі}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | Тихий океан
| style="background:#b0e0e6;" | Затока [[Хауракі (затока)|Хауракі]]
|-
| {{Coord|37|0|S|175|30|E|type:country|name=Нова Зеландія}}
! scope="row" | {{NZL}}
| Проходить через півострів [[Коромандел (півострів)|Коромандел]] і {{нп|Таїруа||en|Tairua}}
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|175|51|E|type:waterbody|name=Тихий океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Тихий океан]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| {{Coord|37|0|S|73|33|W|type:country|name=Чилі}}
! scope="row" | {{CHL}}
| Проходить через острів {{нп|Санта-Марія (острів, Чилі)|Санта-Марія|en|Santa María Island, Chile}}
|-
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|73|31|W|type:waterbody|name=Тихий океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Тихий океан]]
| style="background:#b0e0e6;" |
|-
| {{Coord|37|0|S|73|11|W|type:country|name=Чилі}}
! scope="row" | {{CHL}}
| [[Біобіо (регіон)|Біобіо]] — проходить через [[Коронель (Чилі)|Коронель]]
[[Ньюбле (регіон)|Ньюбле]]
|-
| {{Coord|37|0|S|71|9|W|type:country|name=Аргентина}}
! scope="row" | {{ARG}}
| [[Неукен (провінція)|Неукен]]
[[Мендоса (провінція)|Мендоса]]
[[Ла-Пампа]]
[[Буенос-Айрес (провінція)|Буенос-Айрес]] — проходить через {{нп|Пінамар||en|Pinamar}}
|-valign="top"
| style="background:#b0e0e6;" | {{Coord|37|0|S|56|45|W|type:waterbody|name=Атлантичний океан}}
! scope="row" style="background:#b0e0e6;" | [[Атлантичний океан]]
| style="background:#b0e0e6;" | Проходить північніше острова [[Тристан-да-Кунья]], {{SHN}}
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[36-та паралель південної широти]]
* [[38-ма паралель південної широти]]

{{Географічні координати}}

[[Категорія:Лінії широти]]


text:
# Усть-Ямаровка
Усть-Яма́ровка (рос. Усть-Ямаровка) — село у складі Красночикойського району Забайкальського краю, Росія. Входить до складу Черемховського сільського поселення.

## Населення
Населення — 72 особи (2010; 76 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 95 %

title: Усть-Ямаровка

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Усть-Ямаровка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Усть-Ямаровка}}
 | карта розташування1 = Росія Забайкальський край
 | герб            =
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Забайкальський край]]
 | район           = [[красночикойський район|Красночикойський]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[черемховське сільське поселення (Красночикойський район)|Черемховське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 72 особи ([[2010]]{{RUS-ZAB-census-2010}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 50
 | lat_min= 35
 | lat_sec= 11
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 110
 | lon_min= 16
 | lon_sec= 12
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Усть-Яма́ровка''' ({{lang-ru|Усть-Ямаровка}}) — [[село]] у складі [[красночикойський район|Красночикойського району]] [[забайкальський край|Забайкальського краю]], [[Росія]]. Входить до складу [[черемховське сільське поселення (Красночикойський район)|Черемховського сільського поселення]].

== Населення ==
Населення — 72 особи ([[2010]]; 76 у [[2002]]{{RUS-CHI-lingvarium}}).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 95 %

== Джерела ==
* {{Карта|M-49-53}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=50.588250&lon=110.269432&z=12&show=/11804708/ru/Усть-Ямаровка На Вікімапії]

{{zabaikal-kr-geo-stub}}
{{красночикойський район}}

[[Категорія:Населені пункти Красночикойського району]]
[[Категорія:Села Забайкальського краю]]

title: село Усть-Ямаровка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Забайкальський край

Муніципальний район: Красночикойський

Поселення: Черемховське

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Усть-Ямаровка · Усть-Ямаровка


text:
# Sepultura
Sepultura (з порт. Усипальня) — метал-гурт із Бразилії, заснований у 1984 році братами Максом та Ігорем Кавалера. Один з найвідоміших гуртів бразильської треш-метал-сцени кінця 1980-х — початку 1990-х років. Разом із Pantera вважаються засновниками грув-металу.

## Історія гурту

### 1984—1986. Створення Sepultura.Bestial DevastationтаMorbid Visions
Цей гурт із бразильського міста Белу-Оризонті був створений на початку 80-х років. До його першого стабільного складу входили Макс Кавалера (ритм-гітара), його молодший брат Ігор Кавалера (барабани), Пауло-молодший (бас), Джаїро Ґедз (соло-гітара) і Вагнер Ламунір (вокал). Після декількох років виступів Sepultura уклала контракт із бразильским лейблом Cogumelo Records. Коли Вагнер Ламунір залишив гурт у зв'язку з розбіжностями в ідеології, місце вокаліста зайняв Макс Кавалера.
Першим записом Sepultura став спліт-альбом Bestial Devastation, записаний із гуртом Overdose у 1985 році. Диск був поганої якості й не набув широкого розповсюдження, але за такими піснями, як «Antichrist», можна було зрозуміти, який музичний напрям обрав гурт. У 1986 році з'явився повноформатний альбом Morbid Visions. Запис вийшов досить жорстокий та наповнений агресивними гітарними рифами. Альбом не відзначався якістю запису і містив «гімн» Sepultura, пісню «Troops of Doom». Цей альбом зробив гурт відомими у своїй країні й надав шанс появити себе на гастролях. Незабаром гурт залишив Гуедез, а місце соло-гітариста посів Андреас Кіссер.

### 1987—1990.Schizophrenia. Контракт із Roadrunner
У 1987 році вийшов другий лонгплей Schizophrenia, який за допомогою синглів «Escape to the Void», «Inquisition symphony» і професіональної роботи продюсера, зробив бразильський метал більш відомим у світі. Цей альбом почули у голландського відділі студії запису Roadrunner і запропонували контракт на видання платівки за межами Бразилії.
Наступна платівка Beneath The Remains була визнана одним з найкращих тогочасних трешових записів. Музика поступово змінювалася від швидкості до важкості, а тексти замість демонічно-сатанинської тематики стали присвячені більше земним проблемам, таким як ядерна війна, забруднення тощо. Наступні роки музиканти провели у першому світовому турне, де виступали на одній сцені з такими зірками хеві-металу, як Metallica, Motorhead і Sodom. На батьківщині вони стали національними героями, тому на другий фестиваль Rock in Rio їх запросили у статусі хедлайнерів.

### 1991—1994.AriseтаChaos AD. Зміна стилю.
1991 року колектив випустив черговий альбом Arise, на якому музиканти остаточно змінили стиль, граючи більш повільну та важку музику, ніж раніше. Під час світового турне на підтримку альбому трапився прикрий інцидент — на концерті у Сан Пауло, коли гурт виступав перед 40-тисячною армією шанувальників, загинув один із глядачів. Після цього гурт тривалий час не виступав на рідних теренах.
У 1993 році колектив випускає Chaos AD, у якому на стиль змінився з треш-металу на грув-метал, розбавлений національними бразильськими ритмами. Особливе визнання дісталося пісням «Refuse-Resist», «Territory» (кліп виграв MTV Video Music Awards) і акустичній інструментальній композиції «Kaiowas», присвяченій бразильському племені, що вчинило самогубство на знак протесту проти переселення з власної землі.
Згодом, Sepultura стала першим бразильським колективом, який добрався до теренів СРСР, і першим латиноамериканським колективом, який виступив на фестивалі Monsters of Rock в Донінгтоні. Тим часом у 1994 році брати Кавалери, разом з Алексом Ньюпортом з Fudge Tunnel, записали більш індустріальний альбом Point Blank. Цей проєкт отримав назву Nailbomb, але відіграв повний концерт лише один раз.

### 1995—1996.Rootsта відхід Макса Кавалери
У 1996 році гурт зіграв на головній сцені Ozzfest разом із такими грандами як Ozzy Osbourne, Slayer, Danzig, Biohazard і Fear Factory. Гурт випускає свою найуспішнішу платівку Roots, знаходячись на піку популярності. Альбом був записаний після того, як гурт провів три дні в одному з племен на території Бразилії (з ними була записана пісня «Itsari»), і містив хітові сингли «Roots, Bloody Roots» та «Attitude». У тому ж році, після виходу збірки Blood-Rooted з гурту йде фронтмен Макс Кавалера. Лідер колективу був одружений з менеджером гурту, Глорією Кавалерою, яку гурт вирішив звільнити. На додачу у сім'ї Макса гине в автокатастрофі син Глорії — Ді Лоу. Невдовзі Макс засновує новий колективSoulfly, в той час, як решта учасників гурту Sepultura вирішили продовжувати грати під цією ж назвою.

### 1997—2001. Прихід Дерріка Гріна.AgainstтаNation
Спершу місце вокаліста пробував зайняти соло-гітарист Андреас Кіссер, але йому була важко поєднувати гітару і вокал, отож гурт взявся за пошуки вокаліста. Врешті решт заміною Максу Кавалері став Деррік Ґрін, перспективний музикант, який володів ритм-гітарою, перкусією і винятковим гроулінгом. Разом із ним гурт записав альбом Against (1998), який вкотре показав, що гурт все далі відходить від своїх музичних джерел, що призвело до «поділу» фанів. Цей альбом не набув популярності, так само як і їхня наступна робота — Nation.

### 2003—2008.Roorback,Dante XXI. Відхід Ігора Кавалери
Після запису платівок-збірок Under a Pale Grey Sky та Revolusongs у 2002 році, гурт випускає успішнішу платівку Roorback, яка отримала багато схвальних відгуків. У листопаді 2005 року світ побачила платівка з концерту в Сан-Паулу, що стала першим релізом концерту новоствореного гурту. Навесні 2006 року виходить платівка під назвою Dante XXI, позитивно сприйнята музичними критиками. Згодом гурт залишив останній із братів Кавалера — Ігор, який возз'єднався із братом у проєкті Cavalera Conspiracy.

## Учасники гурту
Поточний склад (2024)
- Деррік Грін — спів,
- Андреас Кіссер — гітари,
- Пауло-молодший — бас-гітара,
- Грейсон Некрутман — барабани[3].

Колишні музиканти
- Вагнер Ламун'єр — спів,
- Джаїру Гедз — соло-гітара,
- Макс Кавалера — спів, гітара,
- Ігор Кавалера — барабани,
- Джин Долабелла — барабани,
- Елой Касагранде — барабани[1].

## Дискографія
| Студійні альбоми - 1986 — Morbid Visions - 1987 — Schizophrenia - 1989 — Beneath the Remains - 1991 — Arise - 1993 — Chaos A.D. - 1996 — Roots - 1998 — Against - 2001 — Nation - 2003 — Roorback - 2006 — Dante XXI - 2008 — A-Lex - 2011 — Kairos - 2013 — The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart - 2017 — Machine Messiah - 2020 — Quadra | Концертні альбоми - 2002 — Under a Pale Grey Sky - 2005 — Live in São Paulo - 2014 — Metal Veins – Alive in Rock in Rio - 2021 — Sepulquarta Збірки - 1996 — The Roots of Sepultura - 1997 — Blood-Rooted - 1997 — B-Sides - 2006 — The Best of Sepultura Мініальбоми - 1985 — Bestial Devastation - 1992 — Third World Posse - 1996 — Natural Born Blasters - 2002 — Revolusongs |

title: Sepultura

wikitext:
{{Музичний колектив
| Назва            = Sepultura
| Попередні назви  =
| Лого             = Sepultura logo.png
| Фотографія       = Sepultura - Wacken Open Air 2018-1237.jpg
| Опис_фотографії  =
| Ширина_фотографії = 250 px
| Роки             = з 1984 року
| Місто            = [[Белу-Оризонті]]
| Країна           = {{Прапорець|BRA}} [[Бразилія]]
| Мова             = англійська, португальська
| Тематика         = [[окультизм]] (переважно ранні альбоми)
війна
[[Антагонізм в природі і суспільстві|соціальний антагонізм]]
антикосмополітизм
міфологія
| Жанр             =
| Стиль            = [[грув-метал]]
[[треш-метал]]
[[дез-метал]]
[[фолк-метал]]
| Лейбл            = {{flatlist|
* [[Cogumelo Records|Cogumelo]]
* [[New Renaissance Records|New Renaissance]]
* [[Roadrunner Records|Roadrunner]]
* [[SPV GmbH|Steamhammer]]
* [[Nuclear Blast]]}}
| Склад            = [[Андреас Кіссер]]
[[Дерік Грін]]
[[Пауло Jr.]]
[[Джін Долабелла]]
| Колишні_учасники = [[Вагнер Луманір]]
[[Макс Кавалера]]
[[Ігор Кавалера]]
[[Джаїру Ґедз]]
| Інші_проєкти     =
| Співпраця        =
| Сайт             = [https://www.sepultura.com.br/ www.sepultura.com.br]
}}

'''Sepultura''' (з [[Португальська мова|порт.]] ''Усипальня'') — метал-гурт із [[Бразилія|Бразилії]], заснований у 1984 році братами [[Макс Кавалера|Максом]] та Ігорем Кавалера. Один з найвідоміших гуртів [[Бразильський треш-метал|бразильської треш-метал-сцени]] кінця 1980-х — початку 1990-х років. Разом із [[Pantera]] вважаються засновниками [[грув-метал]]у.

== Історія гурту ==

=== 1984—1986. Створення Sepultura. ''Bestial Devastation'' та ''Morbid Visions'' ===
Цей гурт із бразильського міста [[Белу-Оризонті]] був створений на початку 80-х років. До його першого стабільного складу входили [[Макс Кавалера]] (ритм-гітара), його молодший брат Ігор Кавалера (барабани), Пауло-молодший (бас), Джаїро Ґедз ([[соло-гітара]]) і Вагнер Ламунір (вокал). Після декількох років виступів Sepultura уклала контракт із бразильским лейблом Cogumelo Records. Коли Вагнер Ламунір залишив гурт у зв'язку з розбіжностями в ідеології, місце вокаліста зайняв Макс Кавалера.

Першим записом Sepultura став спліт-альбом ''Bestial Devastation'', записаний із гуртом Overdose у 1985 році. Диск був поганої якості й не набув широкого розповсюдження, але за такими піснями, як «Antichrist», можна було зрозуміти, який музичний напрям обрав гурт. У 1986 році з'явився повноформатний альбом ''Morbid Visions''. Запис вийшов досить жорстокий та наповнений агресивними гітарними рифами. Альбом не відзначався якістю запису і містив «гімн» Sepultura, пісню «Troops of Doom». Цей альбом зробив гурт відомими у своїй країні й надав шанс появити себе на гастролях. Незабаром гурт залишив Гуедез, а місце соло-гітариста посів [[Андреас Кіссер|Андреас Кіссер.]]

=== 1987—1990. ''Schizophrenia''. Контракт із Roadrunner ===
У 1987 році вийшов другий лонгплей ''Schizophrenia'', який за допомогою синглів «Escape to the Void», «Inquisition symphony» і професіональної роботи продюсера, зробив бразильський метал більш відомим у світі. Цей альбом почули у голландського відділі студії запису Roadrunner і запропонували контракт на видання платівки за межами Бразилії.

Наступна платівка ''Beneath The Remains'' була визнана одним з найкращих тогочасних трешових записів. Музика поступово змінювалася від швидкості до важкості, а тексти замість демонічно-сатанинської тематики стали присвячені більше земним проблемам, таким як ядерна війна, забруднення тощо. Наступні роки музиканти провели у першому світовому турне, де виступали на одній сцені з такими зірками хеві-металу, як [[Metallica]], [[Motörhead|Motorhead]] і Sodom. На батьківщині вони стали національними героями, тому на другий фестиваль [[Rock in Rio]] їх запросили у статусі хедлайнерів.

=== 1991—1994. ''Arise'' та ''Chaos AD''. Зміна стилю. ===
1991 року колектив випустив черговий альбом ''Arise'', на якому музиканти остаточно змінили стиль, граючи більш повільну та важку музику, ніж раніше. Під час світового турне на підтримку альбому трапився прикрий інцидент — на концерті у Сан Пауло, коли гурт виступав перед 40-тисячною армією шанувальників, загинув один із глядачів. Після цього гурт тривалий час не виступав на рідних теренах.

У 1993 році колектив випускає ''Chaos AD'', у якому на стиль змінився з [[треш-метал]]у на [[грув-метал]], розбавлений національними бразильськими ритмами. Особливе визнання дісталося пісням «Refuse-Resist», «[[Territory]]» (кліп виграв [[MTV Video Music Award]]s) і акустичній інструментальній композиції «Kaiowas», присвяченій бразильському племені, що вчинило самогубство на знак протесту проти переселення з власної землі.

Згодом, Sepultura стала першим бразильським колективом, який добрався до теренів [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]], і першим латиноамериканським колективом, який виступив на фестивалі [[Monsters of Rock]] в Донінгтоні. Тим часом у 1994 році брати Кавалери, разом з Алексом Ньюпортом з [[Fudge Tunnel]], записали більш індустріальний альбом ''Point Blank.'' Цей проєкт отримав назву [[Nailbomb]], але відіграв повний концерт лише один раз.

=== 1995—1996. ''Roots'' та відхід Макса Кавалери ===
У 1996 році гурт зіграв на головній сцені Ozzfest разом із такими грандами як [[Оззі Осборн|Ozzy Osbourne]], [[Slayer]], [[Danzig]], [[Biohazard]] і [[Fear Factory]]. Гурт випускає свою найуспішнішу платівку [[Roots (альбом Sepultura)|''Roots'']], знаходячись на піку популярності. Альбом був записаний після того, як гурт провів три дні в одному з племен на території Бразилії (з ними була записана пісня «Itsari»), і містив хітові сингли «Roots, Bloody Roots» та «Attitude». У тому ж році, після виходу збірки ''[[Blood-Rooted]]'' з гурту йде фронтмен Макс Кавалера. Лідер колективу був одружений з менеджером гурту, Глорією Кавалерою, яку гурт вирішив звільнити. На додачу у сім'ї Макса гине в автокатастрофі син Глорії — Ді Лоу. Невдовзі Макс засновує новий колектив[[Soulfly]], в той час, як решта учасників гурту Sepultura вирішили продовжувати грати під цією ж назвою.

=== 1997—2001. Прихід Дерріка Гріна. ''Against'' та ''Nation'' ===
Спершу місце вокаліста пробував зайняти соло-гітарист Андреас Кіссер, але йому була важко поєднувати гітару і вокал, отож гурт взявся за пошуки вокаліста. Врешті решт заміною Максу Кавалері став Деррік Ґрін, перспективний музикант, який володів ритм-гітарою, перкусією і винятковим гроулінгом. Разом із ним гурт записав альбом ''Against'' (1998), який вкотре показав, що гурт все далі відходить від своїх музичних джерел, що призвело до «поділу» фанів. Цей альбом не набув популярності, так само як і їхня наступна робота — ''Nation''.

=== 2003—2008. ''Roorback'', ''Dante XXI''. Відхід Ігора Кавалери ===
Після запису платівок-збірок [[Under a Pale Grey Sky|''Under a Pale Grey Sky'']] та ''Revolusongs'' у 2002 році, гурт випускає успішнішу платівку ''Roorback'', яка отримала багато схвальних відгуків. У листопаді 2005 року світ побачила платівка з концерту в [[Сан-Паулу]], що стала першим релізом концерту новоствореного гурту. Навесні 2006 року виходить платівка під назвою ''Dante XXI'', позитивно сприйнята музичними критиками. Згодом гурт залишив останній із братів Кавалера — Ігор, який возз'єднався із братом у проєкті [[Cavalera Conspiracy]]<ref name=allmusic>{{Cite web|url=https://www.allmusic.com/artist/sepultura-mn0000741746|title=Sepultura Songs, Albums, Reviews, Bio & More {{!}}…|last=Rivadavia|first=Eduardo|website=AllMusic|language=en|access-date=2024-08-02}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.sepultura.com.br/band-biography|title=Band Biography|website=Sepultura|language=en|access-date=2024-08-02}}</ref>.

== Учасники гурту ==
'''Поточний склад''' (2024)
* [[Деррік Грін]] — спів,
* [[Андреас Кіссер]] — гітари,
* [[Пауло-молодший]] — бас-гітара,
* [[Грейсон Некрутман]] — барабани<ref>{{Cite web|url=https://www.sepultura.com.br/band-members|title=Band members|website=Sepultura|language=en|access-date=2024-08-02}}</ref>.

'''Колишні музиканти'''
* [[Вагнер Ламун'єр]] — спів,
* [[Джаїру Гедз]] — соло-гітара,
* [[Макс Кавалера]] — спів, гітара,
* [[Ігор Кавалера]] — барабани,
* [[Джин Долабелла]] — барабани,
* [[Елой Касагранде]] — барабани<ref name=allmusic />.

== Дискографія ==
{{col-begin}}
{{col-2}}
; Студійні альбоми
* 1986 — ''[[Morbid Visions]]''
* 1987 — ''[[Schizophrenia]]''
* 1989 — ''[[Beneath the Remains]]''
* 1991 — ''[[Arise]]''
* 1993 — ''[[Chaos A.D.]]''
* 1996 — ''[[Roots (альбом Sepultura)|Roots]]''
* 1998 — ''[[Against]]''
* 2001 — ''[[Nation]]''
* 2003 — ''[[Roorback]]''
* 2006 — ''[[Dante XXI]]''
* 2008 — ''[[A-Lex]]''
* 2011 — ''[[Kairos (альбом Sepultura)|Kairos]]''
* 2013 — ''[[The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart]]''
* 2017 — ''[[Machine Messiah]]''
* 2020 — ''[[Quadra]]''<ref>{{Cite web|url=https://www.sepultura.com.br/albums|title=Albums|website=Sepultura|language=en|access-date=2024-08-02}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.discogs.com/artist/34058-Sepultura|title=Sepultura Discography|website=Discogs}}</ref>
{{col-2}}
; Концертні альбоми
* 2002 — ''[[Under a Pale Grey Sky]]''
* 2005 — ''[[Live in São Paulo]]''
* 2014 — ''[[Metal Veins – Alive in Rock in Rio]]''
* 2021 — ''[[Sepulquarta]]''

; Збірки
* 1996 — ''[[The Roots of Sepultura]]''
* 1997 — ''[[Blood-Rooted]]''
* 1997 — ''[[B-Sides (альбом Sepultura)|B-Sides]]''
* 2006 — ''[[The Best of Sepultura]]''

; Мініальбоми
* 1985 — ''[[Bestial Devastation]]''
* 1992 — ''[[Third World Posse]]''
* 1996 — ''[[Natural Born Blasters]]''
* 2002 — ''[[Revolusongs]]''
{{col-end}}

== Примітки ==
{{reflist}}
{{ВС}}
{{Sepultura}}
{{rq|недостатньо виносок|недостатньо джерел|оновити}}
[[Категорія:Бразильські музичні гурти]]
[[Категорія:Грув-метал гурти]]
[[Категорія:Треш-метал гурти]]
[[Категорія:Дез-метал гурти]]
[[Категорія:Гурти напрямку альтернативний метал]]
[[Категорія:Засновані в Бразилії 1984]]
[[Категорія:Гурти політичної музики]]

title: Основна інформація

Жанри: треш-метал, дез-метал, грув-метал, ню-метал, альтернативний метал

Стиль: грув-метал · треш-метал · дез-метал · фолк-метал

Роки: з 1984 року

Країна: Бразилія

Місто: Белу-Оризонті

Мова: англійська, португальська

Тематика: окультизм (переважно ранні альбоми) · війна · соціальний антагонізм · антикосмополітизм · міфологія

Лейбл: Cogumelo New Renaissance Roadrunner Steamhammer Nuclear Blast

Склад: Андреас Кіссер · Дерік Грін · Пауло Jr. · Джін Долабелла

Колишні · учасники: Вагнер Луманір · Макс Кавалера · Ігор Кавалера · Джаїру Ґедз

title: Sepultura

Студійні альбоми: Morbid Visions Schizophrenia Beneath the Remains Arise Chaos A.D. Roots Against Nation Roorback Dante XXI A-Lex Kairos The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart Machine Messiah Quadra

Концертні альбоми: Under a Pale Grey Sky Live in São Paulo

Мініальбоми: Bestial Devastation Revolusongs

Збірки: The Roots of Sepultura Blood-Rooted The Best of Sepultura

Відеоальбоми: Under Siege (Live in Barcelona) Live in São Paulo

Сингли: «Arise» «Dead Embryonic Cells» «Refuse/Resist» «Slave New World» «Territory» «Roots Bloody Roots» «Attitude» «Ratamahatta» «Choke»

Пов'язані статті: Дискографія Soulfly Cavalera Conspiracy Nailbomb Roadrunner United Asesino Hubris I & II De La Tierra Hail! Killer Be Killed


text:
# Конвой «Вевак-Голландія № 6»
Конвой «Вевак-Холландія № 6» — японський конвой часів Другої світової війни, проведення якого відбувалось у грудні 1943-го — січні 1944-го.
Вихідним пунктом конвою став Палау — важливий транспортний хаб на заході Каролінських островів. Метою операції було постачання баз на північному узбережжі Нової Гвінеї в Холландії (наразі Джаяпура) та Веваку (тут перебував головний японський гарнізон на острові).
До складу конвою увійшли транспорти «Кібі-Мару» та «Таєй-Мару» (Taiei Maru), тоді як охорону забезпечував мисливець за підводними човнами CH-26.
Загін вийшов з порту 26 грудня 1943-го, 30 грудня прибув до Веваку, швидко розвантажився та 31 грудня рушив назад.
У якийсь момент охорону підсилив мисливець за підводними човнами CH-35, а 5 січня 1944-го конвой повернувся на Палау. (також є відомості про підсилення охорони допоміжним мисливцем за підводними човнами CHa-10, втім, за іншими даними він в цей період супроводжував конвой «Вевак-Голландія № 7»).

title: Конвой «Вевак-Голландія № 6»

wikitext:
{{Location map+ | Океанія
| width = 450
| caption = Маршрут конвою
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Палау'''
    | label_size =
    | position = top
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 7 | lat_min = 20 | lat_sec    = 0 | lat_dir = N
    | lon_deg = 134 | lon_min = 36| lon_sec    = 0| lon_dir = E
  }}
   {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Вевак'''
    | label_size =
    | position = bottom
    | background =
    | mark = Blue pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 3 | lat_min = 33 | lat_sec    = 30 | lat_dir = S
    | lon_deg = 143 | lon_min = 39| lon_sec    = 30| lon_dir = E
  }}
{{Location map~ | Океанія
    | label = '''Холландія'''
    | label_size =
    | position = left
    | background =
    | mark = Red pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 2 | lat_min = 30 | lat_sec    = 00 | lat_dir = S
    | lon_deg = 140 | lon_min = 52 | lon_sec    = 00| lon_dir = E
  }}
}}

'''Конвой «Вевак-Холландія № 6»''' — японський конвой часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]], проведення якого відбувалось у грудні 1943-го — січні 1944-го.

Вихідним пунктом конвою став [[Палау]] — важливий транспортний хаб на заході Каролінських островів. Метою операції було постачання баз на північному узбережжі Нової Гвінеї в Холландії (наразі [[Джаяпура]]) та [[Вевак]]у (тут перебував головний японський гарнізон на острові).

До складу конвою увійшли транспорти «<nowiki/>[[Кібі-Мару]]<nowiki/>» та «<nowiki/>[[Таєй-Мару (3221)|Таєй-Мару]]<nowiki/>» (Taiei Maru), тоді як охорону забезпечував мисливець за підводними човнами [[CH-26]].

Загін вийшов з порту 26 грудня 1943-го, 30 грудня прибув до Веваку, швидко розвантажився та 31 грудня рушив назад.

У якийсь момент охорону підсилив мисливець за підводними човнами [[CH-35]], а 5 січня 1944-го конвой повернувся на Палау.<ref>{{Cite web|url=http://www.combinedfleet.com/CH-26_t.htm|title=Japanese Subchasers|website=www.combinedfleet.com|access-date=2024-03-20}}</ref> (також є відомості про підсилення охорони допоміжним мисливцем за підводними човнами [[CHa-10]], втім, за іншими даними він в цей період супроводжував [[конвой «Вевак-Голландія № 7»]]).<ref>{{Cite web|url=http://www.combinedfleet.com/CH-32_t.htm|title=Japanese Subchasers|website=www.combinedfleet.com|access-date=2024-03-21}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Японські конвої у новогвінейській кампанії}}
[[Категорія:Японські конвої на Нову Гвінею|Вевак]]


text:
# Карньовиці (Хшановський повіт)
Карньовиці (пол. Karniowice) — село в Польщі, у гміні Тшебіня Хшановського повіту Малопольського воєводства.
Населення — 1359 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Катовицького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 673     | 123                | 465              | 85                   |
| Жінки    | 686     | 114                | 407              | 165                  |
| Разом    | 1359    | 237                | 872              | 250                  |

title: Карньовиці (Хшановський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Карньовиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Karniowice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Karniowice village, Chrzanów County, Lesser Poland Voivodeship, Poland.jpg
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Малопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Хшановський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Тшебіня (гміна){{!}}Тшебіня
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 302-385
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 1359
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 32
|поштовий індекс        = 32-545
|автомобільний код      = KCH
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0222870
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Карньовиці}}

'''Карньовиці''' ({{lang-pl|Karniowice}}) — село в Польщі, у [[Тшебіня (гміна)|гміні Тшебіня]] [[Хшановський повіт|Хшановського повіту]] [[Малопольське воєводство|Малопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:1359}} {{МНОЖИНА:1359|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Катовицьке воєводство|Катовицького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=673 |ЧолПре=123 |ЧолПрац=465 |ЧолПост=85
|Жін=686 |ЖінПре=114 |ЖінПрац=407 |ЖінПост=165
|Разом=1359 |РазомПре=237 |РазомПрац=872 |РазомПост=250
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Karniowice, powiat chrzanowski}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Тшебіня}}

{{Малопольське-доробити}}

[[Категорія:Села Хшановського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Малопольське воєводство

Повіт: Хшановський повіт

Гміна: Тшебіня

Автомобільний код: KCH

OSM: ↑2295083 ·R (Ґміна Тшебіня)


text:
# Балагов Кантемір Артурович
Кантемір Артурович Балагов (нар. 28 липня 1991, Нальчик, Кабардино-Балкарська АРСР, РРФСР, СРСР) — російський кінорежисер, сценарист і оператор.

## Біографія
Народився 28 липня 1991 року в Нальчику . Батько — підприємець, мати — вчителька хімії та біології, яка служить завучем у школі.
Дивитись кіно любив з дитинства, а у 18—19 років сам почав знімати невеликі ролики, потім разом із друзями зняв інтернет-серіал, що складається з 10-хвилинних епізодів. У пошуках самореалізації написав листа режисеру Олександру Сокурову, який керував творчою майстернею в Кабардино-Балкарському університеті . Був зарахований відразу на третій курс і згодом успішно закінчив навчання .
Під час навчання зняв кілька ігрових та документальних фільмів . Перший короткометражний фільм вийшов 2014 року . Деякі короткометражки Балагова були показані на 67-му кінофестивалі в Локарно . У 2016 році виступив як один зі сценаристів до фільму «Софічка» своєї однокурсниці Кіри Коваленко, у якої, за його словами, багато чого навчився .
У 2017 році дебютував як режисер з повнометражним фільмом «Тіснота» у програмі «Особливий погляд» на 70-му Канському кінофестивалі, де отримав приз ФІПРЕССІ . У 2017 році удостоєний премії «GQ Russia» у категорії «Відкриття року» .
У 2019 році на 72-му Каннському кінофестивалі Балагов зі своїм новим фільмом «Дилда» знову брав участь у програмі «Особливий погляд», де отримав приз за найкращу режисуру, а також приз ФІПРЕССІ. У тому ж році картина Балагова була висунута від Росії на премію «Оскар» у номінації «Найкращий фільм іноземною мовою», потрапила в шорт-лист премії, але в результаті номінована не була.
В 2021 стало відомо, що Кантемір Балагов стане режисером пілотного епізоду серіалу за мотивами гри The Last of Us для HBO .
В 2022 році засудив російське вторгнення в Україну і виїхав в Каліфорнію.

## Фільмографія
| Рік  | Фільм      | Роль    | Роль      | Роль         |
| Рік  | Фільм      | Режисер | Сценарист | Кінооператор |
| ---- | ---------- | ------- | --------- | ------------ |
| 2013 | Андрюха    | Так     | Так       | Так          |
| 2013 | Молодий ще | Так     | Так       | Так          |
| 2014 | Вона чекає |         |           | Так          |
| 2014 | Перший я   | Так     | Так       | Так          |
| 2016 | Софічка    |         | Так       |              |
| 2017 | Тіснота    | Так     | Так       |              |
| 2019 | Дилда      | Так     | Так       |              |
| 2023 | Одні з нас | Так     |           |              |

title: Балагов Кантемір Артурович

wikitext:
{{особа}}
'''Кантемір Артурович Балагов''' (нар. [[28 липня]] [[1991]], [[Нальчик]], [[Кабардино-Балкарська Автономна Радянська Соціалістична Республіка|Кабардино-Балкарська АРСР]], [[Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка|РРФСР]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]]) — російський [[кінорежисер]], [[сценарист]] і [[Кінооператор|оператор]].

== Біографія ==
Народився 28 липня 1991 року в [[Нальчик]]у<ref>{{Cite web|url=http://cdn-media.festival-cannes.com/pdf/0001/53/9e05c618596a906e2e0c2387d2cf76d42eef6e6d.pdf|title=Kantemir Balagov|publisher=[[Каннский кинофестиваль]]|date=|accessdate=15 июня 2017|archive-date=13 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190713044307/http://cdn-media.festival-cannes.com/pdf/0001/53/9e05c618596a906e2e0c2387d2cf76d42eef6e6d.pdf}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.pardolive.ch/pardo/program/person.html?pid=759191&eid=67|title=Kantemir Balagov|publisher=[[Кинофестиваль в Локарно]]|date=|accessdate=15 июня 2017}}</ref> . Батько — підприємець<ref name="sobaka">{{Cite web|last=Елена Анисимова|url=http://www.sobaka.ru/city/cinema/59972|title=Знакомьтесь, Кантемир Балагов — будущее российского кино (он уже выиграл в Каннах)|publisher=[[Собака.ru]]|date=2017-07-25|accessdate=2019-09-24|archive-date=13 жовтня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191013044538/http://www.sobaka.ru/city/cinema/59972}}</ref>, мати — вчителька хімії та біології, яка служить завучем у школі.

Дивитись кіно любив з дитинства, а у 18—19 років сам почав знімати невеликі ролики, потім разом із друзями зняв інтернет-серіал, що складається з 10-хвилинних епізодів. У пошуках самореалізації написав листа режисеру [[Сокуров Олександр Миколайович|Олександру Сокурову]], який керував творчою майстернею в [[Кабардино-Балкарський державний університет імені Х. М. Бербекова|Кабардино-Балкарському університеті]] . Був зарахований відразу на третій курс і згодом успішно закінчив навчання<ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.com/russian/news-49819026|title=Россия выдвинула на "Оскар" фильм Кантемира Балагова "Дылда"|publisher=[[BBC Russian]]|date=2019-09-24|accessdate=2019-09-24|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140755/https://www.bbc.com/russian/news-49819026}}</ref><ref name="sobaka"/> .

Під час навчання зняв кілька ігрових та документальних фільмів<ref>{{Cite web|url=http://www.proficinema.ru/guide/index.php?ID=220697&PROP_NAME=SPRAV_REGISER|title=Кантемир Балагов|publisher=ПрофиСинема|date=|accessdate=27 мая 2017|archive-date=6 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211106140653/https://www.proficinema.ru/guide/index.php?ID=220697&PROP_NAME=SPRAV_REGISER}}</ref> . Перший короткометражний фільм вийшов 2014 року<ref name="yeltsin">{{Cite web|url=https://yeltsin.ru/affair/dylda-specialnyj-pokaz-i-vstrecha-s-rezhisserom-kantemirom-balagovym/|title=Дылда. Специальный показ и встреча с режиссером Кантемиром Балаговым|publisher=[[Ельцин-центр]]|date=2019-06-29|accessdate=2019-09-24|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140802/https://yeltsin.ru/affair/dylda-specialnyj-pokaz-i-vstrecha-s-rezhisserom-kantemirom-balagovym/}}</ref> . Деякі короткометражки Балагова були показані на 67-му [[Міжнародний кінофестиваль у Локарно|кінофестивалі в Локарно]]<ref>{{Cite web|url=http://www.pardolive.ch/pardo/program/film.html?fid=757269&eid=67|title=Kabardino-Balkarian State University: Aleksandr Sokurov Teaching Cinema|publisher=[[Кинофестиваль в Локарно]]|date=14 августа 2014|accessdate=15 июня 2017}}</ref> . У 2016 році виступив як один зі сценаристів до фільму «Софічка» своєї однокурсниці Кіри Коваленко<ref name="yeltsin" />, у якої, за його словами, багато чого навчився<ref>{{Cite web|last=Егор Москвитин|url=https://esquire.ru/movies-and-shows/107132-kantemir-balagov-uveren-chto-moi-ambicii-menya-kogda-nibud-pogubyat/|title=Кантемир Балагов: «Уверен, что мои амбиции меня когда-нибудь погубят»|publisher=[[Esquire]]|date=2019-06-20|accessdate=2019-09-24|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140758/https://esquire.ru/movies-and-shows/107132-kantemir-balagov-uveren-chto-moi-ambicii-menya-kogda-nibud-pogubyat/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211125140758/https://esquire.ru/movies-and-shows/107132-kantemir-balagov-uveren-chto-moi-ambicii-menya-kogda-nibud-pogubyat/ |date=2021-11-25 }}</ref> .

У 2017 році дебютував як режисер з повнометражним фільмом «<nowiki/>[[Тіснота (фільм)|Тіснота]]<nowiki/>» у програмі «<nowiki/>[[Особливий погляд]]<nowiki/>» на [[Каннський кінофестиваль 2017|70-му]] [[Каннський кінофестиваль|Канському кінофестивалі]], де отримав приз [[Міжнародна федерація кінопреси|ФІПРЕССІ]]<ref>{{Cite web|last=[[Долин, Антон Владимирович|Антон Долин]]|url=https://meduza.io/feature/2017/05/25/tesnota-kantemira-balagova-uchenik-sokurova-snyal-film-o-evreyskoy-semie-na-kavkaze-v-1990-e|title=«Теснота» Кантемира Балагова: ученик Сокурова снял фильм о еврейской семье на Кавказе в 1990-е И покорил Канны!|publisher=[[Meduza]]|date=25 мая 2017|accessdate=27 мая 2017|archive-date=17 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201117045020/https://meduza.io/feature/2017/05/25/tesnota-kantemira-balagova-uchenik-sokurova-snyal-film-o-evreyskoy-semie-na-kavkaze-v-1990-e}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://meduza.io/news/2017/05/27/tesnota-kantemira-balagova-poluchila-priz-fipressi-v-kannah-eto-film-o-zhizni-evreyskoy-semi-v-nalchike-v-1990-e|title=«Теснота» Кантемира Балагова получила приз ФИПРЕССИ в Каннах. Это фильм о жизни еврейской семьи в Нальчике в 1990-е|publisher=[[Meduza]]|date=27 мая 2017|accessdate=27 мая 2017|archive-date=7 вересня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180907131134/https://meduza.io/news/2017/05/27/tesnota-kantemira-balagova-poluchila-priz-fipressi-v-kannah-eto-film-o-zhizni-evreyskoy-semi-v-nalchike-v-1990-e}}</ref> . У 2017 році удостоєний премії «<nowiki/>[[GQ|GQ Russia]]<nowiki/>» у категорії «Відкриття року»<ref>{{Cite web|last=Елена Смолина|url=http://www.gq.ru/person/winner-new-comer-2017|title=Открытие года 2017: Кантемир Балагов|publisher=[[GQ|GQ Russia]]|date=13 сентября 2017|accessdate=14 сентября 2017|archive-date=11 серпня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180811100944/https://www.gq.ru/person/winner-new-comer-2017}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.forbes.ru/profile/kantemir-balagov|title=Кантемир Балагов|publisher=[[Forbes]]|date=|accessdate=2019-09-24|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140758/https://www.forbes.ru/profile/kantemir-balagov}}</ref> .

У 2019 році на [[Каннський кінофестиваль 2019|72-му]] [[Каннський кінофестиваль|Каннському кінофестивалі]] Балагов зі своїм новим фільмом «Дилда» знову брав участь у програмі «Особливий погляд», де отримав приз за найкращу режисуру, а також приз ФІПРЕССІ<ref>{{Cite web|url=https://www.festival-cannes.com/en/festival/actualites/articles/un-certain-regard-2019-prizes|title=Un Certain Regard 2019 Prizes|publisher=[[Каннский кинофестиваль]]|date=2019-05-24|accessdate=2019-09-24|archive-date=24 вересня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190924203027/https://www.festival-cannes.com/en/festival/actualites/articles/un-certain-regard-2019-prizes}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.novayagazeta.ru/news/2019/05/25/151989-rossiyskiy-rezhisser-kantemir-balagov-poluchil-vtoruyu-nagradu-v-kannah|title=Российский режиссер Кантемир Балагов получил вторую награду в Каннах|publisher=[[Новая газета]]|date=2019-05-25|accessdate=2019-09-24|archive-date=4 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211104175135/https://novayagazeta.ru/news/2019/05/25/151989-rossiyskiy-rezhisser-kantemir-balagov-poluchil-vtoruyu-nagradu-v-kannah}}</ref>. У тому ж році картина Балагова була висунута від Росії на [[Оскар (кінопремія)|премію «Оскар»]] у номінації «<nowiki/>[[Премія «Оскар» за найкращий міжнародний художній фільм|Найкращий фільм іноземною мовою]]<nowiki/>»<ref>{{Cite web|url=https://meduza.io/news/2019/09/24/rossiya-vydvinula-na-oskar-film-dylda|title=Россия выдвинула на «Оскар» фильм «Дылда»|publisher=[[Meduza]]|date=2019-09-24|accessdate=2019-09-24|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140803/https://meduza.io/news/2019/09/24/rossiya-vydvinula-na-oskar-film-dylda}}</ref>, потрапила в шорт-лист премії<ref>{{Cite web|url=https://tass.ru/kultura/7359631|title=«Дылда» вошла в шорт-лист премии «Оскар»|publisher=ТАСС|accessdate=2019-12-17|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140801/https://tass.ru/kultura/7359631}}</ref>, але в результаті номінована не була.

В 2021 стало відомо, що Кантемір Балагов стане режисером пілотного епізоду [[Останні з нас (телесеріал)|серіалу]] за мотивами гри [[The Last of Us]] для [[HBO]]<ref>{{Cite web|url=https://www.kinopoisk.ru/media/news/4003869/|title=Кантемир Балагов снимет пилот сериала по мотивам игры «The Last of Us» для HBO|publisher=КиноПоиск|accessdate=2021-04-16|archive-date=25 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211125140756/https://www.kinopoisk.ru/media/news/4003869/}}</ref> .

В 2022 році засудив [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російське вторгнення в Україну]] і виїхав в Каліфорнію<ref>{{Cite web|title=Режиссер Кантемир Балагов уехал из России|url=https://meduza.io/news/2022/03/06/rezhisser-kantemir-balagov-uehal-iz-rossii|website=Meduza|accessdate=2023-07-13|language=ru}}</ref><ref>{{Cite web|title=Режиссер Балагов заявил об отъезде из России в связи с событиями на Украине|url=https://rossaprimavera.ru/news/bdcc8331|website=Красная весна|date=2022-03-07|accessdate=2023-07-13|language=ru}}</ref>.

== Фільмографія ==
{| class="wikitable"
! rowspan="2" width="33" |Рік
! rowspan="2" | Фільм
! colspan="3" | Роль
|-
! width="65" | [[Режисер]]
! width="65" | [[Сценарист]]
! width="65" | [[Кінооператор]]
|-align="center"
| align="center"| 2013
| align="left"| ''Андрюха''
| {{yes}}
| {{yes}}
| {{yes}}
|-align="center"
| align="center"| 2013
| align="left"| ''Молодий ще''
| {{yes}}
| {{yes}}
| {{yes}}
|-align="center"
| align="center"| 2014
| align="left"| ''Вона чекає''
|
|
| {{yes}}
|-align="center"
| align="center"| 2014
| align="left"| ''Перший я''
| {{yes}}
| {{yes}}
| {{yes}}
|-align="center"
| align="center"| 2016
| align="left"| ''Софічка''
|
| {{yes}}
|
|- align="center"
| align="center" | 2017
| align="left" | [[Тіснота (фільм)|Тіснота]]
| {{yes}}
| {{yes}}
|
|- align="center"
| align="center" | 2019
| align="left" | [[Дилда]]
| {{yes}}
| {{yes}}
|
|-
|2023
|[[Останні з нас (телесеріал)|Одні з нас]]
|{{Так}}
|
|
|}

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=glbSMlBhY30 Балагов — йому 27, а він знову на Каннському фестивалі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210124071214/https://www.youtube.com/watch?v=glbSMlBhY30 |date=24 січня 2021 }} — вДудь

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Лауреати Каннського кінофестивалю]]
[[Категорія:Російські кінорежисери]]
[[Категорія:Російські сценаристи]]
[[Категорія:Російські кінооператори]]
[[Категорія:Випускники Кабардино-Балкарського державного університету]]
[[Категорія:Діячі російської культури, що підтримали Україну]]

title: рос. Кантемир Артурович Балагов

Народився: 28 липня 1991 (33 роки) · Нальчик, РРФСР, СРСР

Національність: кабардинці

Діяльність: режисер, сценарист, кінооператор, кінорежисер, театральний режисер, оператор-постановник

Знання мов: російська

Роки активності: 2013 — тепер. час


text:
# Рудники (Поддембицький повіт)
Рудники (пол. Rudniki) — село в Польщі, у гміні Пенчнев Поддембицького повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 308 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Серадзького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 155     | 39                 | 99               | 17                   |
| Жінки    | 153     | 34                 | 74               | 45                   |
| Разом    | 308     | 73                 | 173              | 62                   |

title: Рудники (Поддембицький повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Рудники
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Rudniki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Поддембицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Пенчнев (гміна){{!}}Пенчнев
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 308
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 43
|поштовий індекс        = 99-235
|автомобільний код      = EPD
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0710167
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Рудники}}

'''Рудники''' ({{lang-pl|Rudniki}}) — село в Польщі, у [[Пенчнев (гміна)|гміні Пенчнев]] [[Поддембицький повіт|Поддембицького повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:308}} {{МНОЖИНА:308|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Серадзьке воєводство (1975—1998)|Серадзького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=155 |ЧолПре=39 |ЧолПрац=99 |ЧолПост=17
|Жін=153 |ЖінПре=34 |ЖінПрац=74 |ЖінПост=45
|Разом=308 |РазомПре=73 |РазомПрац=173 |РазомПост=62
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Пенчнев}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Поддембицького повіту]]

title: Країна

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Поддембицький повіт

Гміна: Пенчнев

Автомобільний код: EPD

OSM: ↑2618453 ·R (Ґміна Пенчнев)


text:
# Прокрустове ложе
Прокрустове ложе (грец. he kline tu Prokrustu) — у давньогрецькій міфології — ліжко розбійника Прокруста, на яке той укладав своїх жертв. Найчастіше це були мандрівники. Тим, кому ліжко було задовге, Прокруст витягував ноги, кому закоротке — обрізав.
У переносному вживанні вислів означає мірку, формальний шаблон, під який штучно підганяють реальне життя: факти та явища, творчість, ідеї тощо. Наприклад, кинути неоднозначні процеси 1930-х років у прокрустове ложе офіційної історії.
Приклади з літератури:
|                            | Дарма що тіло як у прокрустовім ложі, але на душі — простір, воля і дивна якась безклопотність. |
| — О. Олесь, Людина і зброя |                                                                                |

|                           | Ти, правдолюбне юродивий, Вже попадавсь у западню; І на Прокрустовому ложі, Забувши заповіді божі, Тебе самого клав брехун… |
| — П. Куліш, Куліш у пеклі |                                                                                |

title: Прокрустове ложе

wikitext:
[[Файл:Theseus Minotaur BM Vase E84 n3.jpg|thumb|Прокрустове ложе]]
'''Прокрустове ложе''' ({{lang-el|he kline tu Prokrustu}}) — у [[давньогрецька міфологія|давньогрецькій міфології]] — [[ліжко]] розбійника [[Прокруст]]а, на яке той укладав своїх жертв. Найчастіше це були мандрівники. Тим, кому ліжко було задовге, Прокруст витягував ноги, кому закоротке — обрізав.

У переносному вживанні вислів означає мірку, формальний шаблон, під який штучно підганяють реальне життя: факти та явища, творчість, ідеї тощо. Наприклад, ''кинути неоднозначні процеси 1930-х років у прокрустове ложе офіційної історії''.
Приклади з літератури:
{{Цитата|Дарма що тіло як у прокрустовім ложі, але на душі — простір, воля і дивна якась безклопотність.|40|О. Олесь|Людина і зброя}}
{{Цитата|Ти, правдолюбне юродивий, Вже попадавсь у западню; І на Прокрустовому ложі, Забувши заповіді божі, Тебе самого клав брехун…|40|П. Куліш|Куліш у пеклі}}

== Література ==
* ''[[Словник античної міфології]].'' — {{К.}}: [[Наукова думка]], 1985. — 236 сторінок.

[[Категорія:Предмети з давньогрецької міфології]]