text:
# Білик Роман Віталійович
Роман Віталійович Білик (псевдонім — Рома Звєрь; нар.. 7 грудня 1977, Таганрог, СРСР) — російський музикант українського походження (по татові), лідер і вокаліст гурту «Звєрі».

## Життєпис
Народився Роман Білик 7 грудня 1977 року в Таганрозі. В школі захопився гітарою, почав писати пісні, виконувати їх разом з друзями.
Створив гурт «Асиметрія». Закінчив будівельне ПТУ № 23 у Таганрозі, а потім Донський міжрегіональний коледж будівництва та економіки.
У 2000 році Роман Білик приїхав до Москви, а восени 2000 року познайомився з композитором і режисером кліпів Олександром Войтинським. У 2001 році вони створили групу «Звєрі». 26 березня 2004 року група «Звєрі» збирає концертний майданчик «Лужники».
У 2005 році група увійшла до списку найбагатших російських зірок, згідно журналу «Forbes». На премії Муз-ТВ група перемагала в номінації «Краща рок-група» 9 разів.
З 22 травня 2011 року по 14 серпня 2011 року Роман Білик разом із Віктором Вержбицьким вів програму «Гра» на телеканалі «НТВ».
Він випустив лінію одягу під брендом «3veri», презентація якої пройшла в Москві 7 квітня 2011 року.
У 2014 році Роман Білик закінчив режисерські курси.
У 2018 році Рома Звір та Герман Осипов отримали нагороду за кращий саундтрек (окрема премія в рамках Каннського кінофестивалю) за роботу над фільмом «Літо» (режисер Кирило Серебренніков).

## Громадянська позиція
У 2019 році Роман взяв участь у записі пісні на підтримку заарештованих у справі «Нової величі». У 2020 році виступив проти голосування щодо внесення змін до Конституції РФ. Виступив на захист режисера Кирила Серебреннікова, через переслідування у справі «Сьомої студії», заявивши «По цьому судові ми бачимо, як до нас ставиться влада. Ми для неї ніхто».
Після анексії Криму Роман утримався від концертів у Криму, заявивши що хоче не створювати конфлікти через виступи на «непростій території».
2022 року засудив вторгнення Росії в Україну, заявивши «Гурт Звєрі проти війни! Як і всі розсудливі люди, ми проти будь-яких військових дій». Після цього було скасовано його участь у концерті в рамках ПМЕФ через скарги на його антивоєнну позицію.
Наприкінці серпня 2023 з інстаграма Білика зникли всі антивоєнні пости, а в телеграм-каналі російського воєнкору Семена Пегова з'явилося відео з Романом Біликом, який, як стверджується, приїхав на Донбас і виступив перед російськими військовими. Фігурант бази даних центру «Миротворець». Але це не завадило йому стати об'єктом насмішок з боку  команди «КВН» із тимчасово окупованої росіянами частини Донеччини «Донецький кряж» у червні 2025 року, де вони висміювали подібні примусові візити окремих російських зірок, які на початку повномасштабного російського вторгнення на територію України виступали проти цього, на окупованій Росією території України.

## Родина
- Батько — Віталій Євгенович Білик (13.10.1949), українець, працював токарем на заводі «Червоний котельник».

- Мати — Світлана Борисівна Білик (20.01.1955), росіянка, пропрацювала 20 років водієм таксі, потім працювала продавцем невеликого пересувного кіоску, була автогонщицею.

- Брати — старший, Едуард Віталійович Білик (нар. 1974), і молодший, Павло Ігорович Білик (нар. 1986).

- Дружина — Марина Корольова (з 2004 року), колишня модель.[20]
  - Дочка Ольга (нар. 21 лютого 2008).
  - Дочка Зоя (нар. 9 липня 2015).

## Книги
- «Дожди-пистолеты» — М.: Росмэн-Пресс, 2006. — 256. — ISBN 5-353-02586-5. У цій книзі Роман Білик написав про своє життя до приїзду в Москву[21].
- «Солнце за нас» — М.: «Эксмо», 2017.- 352 с. ISBN 978-5-699-99151-8.

## Фільмографія
- 2018 — Літо — Майк Науменко

title: Білик Роман Віталійович

wikitext:
{{Музикант
|Сайт={{URL|zve.ru}}}}
{{Однофамільці|Білик}}
'''Роман Віталійович Білик''' (псевдонім — '''Рома Звєрь'''; {{нар}}. [[7 грудня]] [[1977]], [[Таганрог]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]]) — російський [[музикант]] українського походження (по татові), лідер і вокаліст гурту «<nowiki/>[[Звери|Звєрі]]<nowiki/>».

== Життєпис ==
Народився Роман Білик 7 грудня 1977 року в Таганрозі. В школі захопився гітарою, почав писати пісні, виконувати їх разом з друзями.
Створив гурт «Асиметрія». Закінчив будівельне ПТУ № 23 у Таганрозі<ref name="www.ok-magazine.ru">{{Cite web |url=http://www.ok-magazine.ru/stars/persons/item9624.php |title=Роман (Зверь) Билык |3=Журнал ОК! |accessdate=15 червня 2018 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20161018213246/http://www.ok-magazine.ru/stars/persons/item9624.php |archivedate=18 жовтня 2016 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161018213246/http://www.ok-magazine.ru/stars/persons/item9624.php |date=2016-10-18 }}</ref>, а потім Донський міжрегіональний коледж будівництва та економіки.

У 2000 році Роман Білик приїхав до Москви, а восени 2000 року познайомився з [[композитор]]ом і режисером кліпів Олександром Войтинським. У 2001 році вони створили групу «<nowiki/>[[Звери|Звєрі]]<nowiki/>». 26 березня 2004 року група «Звєрі» збирає концертний майданчик «Лужники».

У 2005 році група увійшла до списку найбагатших російських зірок, згідно журналу «<nowiki/>[[Forbes (журнал)|Forbes]]<nowiki/>»<ref>{{Cite web |url=http://www.forbes.ru/forbes/issue/2005-08/21807-reiting-50-zvezd |title=Рейтинг 50 звёзд {{!}} Forbes.ru |accessdate=15 червня 2018 |archive-date=11 червня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180611150049/http://www.forbes.ru/forbes/issue/2005-08/21807-reiting-50-zvezd }}</ref>. На [[Премія Муз-ТВ|премії Муз-ТВ]] група перемагала в номінації «Краща рок-група» 9 разів.

З 22 травня 2011 року по 14 серпня 2011 року Роман Білик разом із [[Вержбицький Віктор Олександрович|Віктором Вержбицьким]] вів програму «Гра» на телеканалі «<nowiki/>[[НТВ]]<nowiki/>».

Він випустив лінію одягу під брендом «3veri», презентація якої пройшла в Москві 7 квітня 2011 року<ref>{{Cite web |url=http://tata.ru/stars/interview/61941 |title=Рома Зверь: «Я шью одежду для себя» |accessdate=15 червня 2018 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130531001116/http://tata.ru/stars/interview/61941 |archivedate=31 травня 2013 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130531001116/http://tata.ru/stars/interview/61941 |date=2013-05-31 }}</ref>.

У 2014 році Роман Білик закінчив режисерські курси.

У 2018 році Рома Звір та Герман Осипов отримали нагороду за кращий саундтрек (окрема премія в рамках [[Каннський кінофестиваль 2018|Каннського кінофестивалю]]) за роботу над фільмом «<nowiki/>[[Літо (фільм, 2018)|Літо]]<nowiki/>» (режисер [[Серебренніков Кирило Семенович|Кирило Серебренніков]]).

== Громадянська позиція ==
У 2019 році Роман взяв участь у записі пісні на підтримку заарештованих у справі «<nowiki/>[[Справа «Нової величі»|Нової величі]]<nowiki/>»<ref>{{Cite news|title=Рок-музыканты записали песню в поддержку "Нового величия"|url=https://www.svoboda.org/a/30043559.html|website=Радио Свобода|date=2019-07-08|accessdate=2023-08-22|lang=ru}}</ref>. У 2020 році виступив проти [[Загальноросійське голосування з внесення змін до Конституції РФ|голосування щодо внесення змін до Конституції РФ]]<ref>{{Cite web|url=https://www.currenttime.tv/a/30688684.html|title=Рома Зверь выступил против голосования по поправкам к Конституции|lang=ru|date=2020-06-24|access-date=2023-08-22}}</ref>. Виступив на захист режисера [[Серебренніков Кирило Семенович|Кирила Серебреннікова]]<ref>{{Cite web|url=https://www.rosbalt.ru/moscow/2020/06/26/1850926.html|title=Рома Зверь пришел к суду поддержать фигурантов дела «Седьмой студии» без особых надежд|lang=ru|website=Росбалт|date=2023-08-22|access-date=2023-08-22}}</ref>, через переслідування у справі «<nowiki/>[[Сьома студія|Сьомої студії]]<nowiki/>», заявивши «По цьому судові ми бачимо, як до нас ставиться влада. Ми для неї ніхто»<ref name=":1">{{Cite web|url=https://novayagazeta.eu/articles/2023/08/22/malenkii-pushechnyi-zveriok|title=Маленький пушечный зверёк. Лидер группы «Звери» полтора года выступал против войны, а потом поехал на восток Украины выступать перед российской армией. Феномен одной искореженной репутации|website=Новая газета Европа|date=2055-04-08|access-date=2023-08-22}}</ref>.

Після [[Анексія Криму (2014)|анексії Криму]] Роман утримався від концертів у Криму<ref name=":3">{{Cite web|url=https://theins.info/news/262470|title=Хотел мира, не выступал в Крыму. Концерт группы «Звери» на ПМЭФ отменили из-за высказываний солиста|lang=ru|website=The Insider|access-date=2023-08-22}}</ref>, заявивши що хоче не створювати конфлікти через виступи на «непростій території»<ref>{{Cite web|url=http://www.sobytiya.info/news/izvestnyy-rossiyskiy-muzykant-ne-ezdit-vystupat-v-krym-daby-ne-sozdavat-konflikty|title=Известный российский музыкант не ездит выступать в Крым, дабы не создавать конфликты|lang=ru|website=События Крыма|access-date=2023-08-22}}</ref>.

2022 року засудив [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|вторгнення Росії в Україну]], заявивши «Гурт Звєрі проти війни! Як і всі розсудливі люди, ми проти будь-яких військових дій»<ref name=":3" />. Після цього було скасовано його участь у концерті в рамках [[Петербурзький міжнародний економічний форум|ПМЕФ]]<ref>{{Cite web|url=https://www.agents.media/chetvertyj-rossijskij-artist-otkazalsya-ot-antivoennoj-pozitsii/|title=Четвертый российский артист отказался от антивоенной позиции • «Агентство»|lang=ru-RU|first=Slava|last=Oglobin|website=«Агентство»|date=2023-08-22|access-date=2023-08-22}}</ref> через скарги на його антивоєнну позицію<ref>{{Cite web|url=https://meduza.io/news/2023/08/21/roma-zver-vystupil-pered-rossiyskimi-voennymi-v-ukraine-ranshe-on-vyskazyvalsya-protiv-voyny-teper-eti-zapisi-iz-ego-sotssetey-propali|title=Рома Зверь выступил перед российскими военными в Украине. Раньше он высказывался против войны — теперь эти записи из его соцсетей пропали|lang=ru|website=Meduza|access-date=2023-08-22}}</ref><ref name=":0">{{Cite news|title=В Петербурге отменили выступление группы "Звери" во время ПМЭФ|url=https://www.svoboda.org/a/v-peterburge-otmenili-vystuplenie-gruppy-zveri-vo-vremya-pmef/32453473.html|website=Радио Свобода|date=2023-06-10|accessdate=2023-08-22|lang=ru}}</ref><ref name=":3" />.

Наприкінці серпня 2023 з інстаграма Білика зникли всі антивоєнні пости<ref>{{Cite web|url=https://bublik.delfi.ee/statja/120225810/etogo-slomali-nesite-sleduyushchego-roma-zver-udalil-antivoennye-posty-i-vystupil-v-dnr|title=Этого сломали, несите следующего: Рома Зверь удалил антивоенные посты и выступил в „ДНР“|lang=ru|website=Бублик|access-date=2023-08-22}}</ref>, а в телеграм-каналі російського воєнкору [[Пегов Семен Володимирович|Семена Пегова]] з'явилося відео з Романом Біликом, який, як стверджується, приїхав на Донбас і виступив перед російськими військовими<ref>{{Cite news|title=Солист группы "Звери" выступил перед бойцами "ДНР"|url=https://www.svoboda.org/a/solist-gruppy-zveri-priehal-v-donbass-i-vystupil-pered-boytsami-dnr-/32557752.html|website=Радио Свобода|date=2023-08-22|accessdate=2023-08-22|lang=ru}}</ref><ref name=":2">{{Cite web|url=https://esquire.kz/pereobulsja-v-vozduhe-solist-gruppy-zveri-smenil-antivoennuju-poziciju-i-uehal-s-gastroljami-v-donbass/|title=Переобулся в воздухе. Солист группы «Звери» сменил антивоенную позицию и уехал с гастролями в Донбасс|lang=ru-RU|first=Константин|last=Козлов|website=Esquire Kazakhstan - электронный журнал для умных мужчин.|date=2023-08-22|access-date=2023-08-22}}</ref>. Фігурант [[Центр «Миротворець»|бази даних центру «Миротворець»]]<ref>[https://myrotvorets.center/criminal/bilyk-roman-vitalevich/ Центр «Миротворець»: Білик Роман Віталійович]</ref>. Але це не завадило йому стати об'єктом насмішок з боку  команди «[[КВН|КВН]]» із [[ДНР|тимчасово окупованої росіянами частини Донеччини]] «Донецький кряж» у червні 2025 року, де вони висміювали подібні примусові візити окремих російських зірок, які на початку [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|повномасштабного російського вторгнення на територію України]] виступали проти цього, на окупованій Росією території України.<ref>https://www.youtube.com/watch?v=leOmYRag3tU | КВНщики из т.зв «ДНР» высмеяли Рому Зверя за поездки в Донецк в 2023-2024 годах (ОРТ, 06.2025)</ref><ref>https://www.youtube.com/watch?v=sLOiJ-azQrY | КВН 2025 Высшая лига Четвертая 1/4</ref>

== Родина ==

* Батько — Віталій Євгенович Білик (13.10.1949), українець, працював токарем на заводі «Червоний котельник».

* Мати — Світлана Борисівна Білик (20.01.1955), росіянка, пропрацювала 20 років водієм таксі, потім працювала продавцем невеликого пересувного кіоску, була автогонщицею.

* Брати — старший, Едуард Віталійович Білик (нар. 1974), і молодший, Павло Ігорович Білик (нар. 1986).

* Дружина — Марина Корольова (з 2004 року), колишня модель.<ref>{{Cite web|title=Рома Зверь: Я стал мужем и отцом!|url=http://donbass.ua/news/culture/music/2009/04/24/roma-zver-ja-stal-muzhem-i-otcom.html|website=donbass.ua|accessdate=2023-08-22}}</ref>
** Дочка Ольга (нар. 21 лютого 2008).
** Дочка Зоя (нар. 9 липня 2015).

== Книги ==

* «Дожди-пистолеты» — М.: [[Росмэн]]-Пресс, 2006. — 256. — ISBN 5-353-02586-5. У цій книзі Роман Білик написав про своє життя до приїзду в Москву<ref name="Дожди-пистолеты">''Рома Зверь'' Дожди-пистолеты. — М.: Росмэн-Пресс, 2006. — 256. — ISBN 5-353-02586-5.</ref>.
* «Солнце за нас» — М.: «Эксмо», 2017.- 352 с. ISBN 978-5-699-99151-8.

== Фільмографія ==

* 2018 — Літо — ''[[Науменко Михайло Васильович|Майк Науменко]]''

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

{{бібліоінформація}}

[[Категорія:Російські гітаристи]]
[[Категорія:Російські піснярі]]
[[Категорія:Музиканти за алфавітом]]
[[Категорія:Російські співаки]]
[[Категорія:Персоналії:Таганрог]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Російські поети-піснярі]]
[[Категорія:Російські рок-музиканти]]
[[Категорія:Телеведучі НТВ]]
[[Категорія:Фігуранти бази «Миротворець»]]
[[Категорія:Прихильники російської агресії проти України]]

title: Основна інформація

Повне ім'я: рос. Роман Витальевич Билык

Дата народження: 7 грудня 1977 (47 років)

Місце народження: Таганрог, Ростовська область, РРФСР, СРСР

Роки активності: 2000 — тепер. час

Громадянство: Росія

Професії: композитор, співак, поет, поет-пісняр, гітарист, ведучий

Інструменти: гітара і вокал

Жанри: попрок, поп-панк, funk rockd і бритпоп

Псевдоніми: Рома Зверь

Лейбли: CD Land Groupd


text:
# Моніка Лінкіте
Моніка Лінкіте (лит. Monika Linkytė; нар. 3 червня 1992) — литовська співачка і авторка пісень. Представляла Литву на Євробаченні 2015 у дуеті з Вайдасом Баумілою виконали пісню «This Time» і посіли 18 місце. Брала участь у конкурсі «Нова хвиля 2014» і була фіналісткою другого сезону «Lietuvos Balsas» («Голос»). Представляла Литву на Євробаченні 2023.
Раніше Лінкіте брала участь у відборах в Литві на Євробачення у 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 та на дитячому Євробаченні в 2007 році.

## Ранні роки життя та освіта
Лінкіте народилася 3 червня 1992 року в Гаргждаї. Закінчивши гімназію, вона переїхала до Вільнюса. У Вільнюському університеті, вивчала охорону здоров'я, але після трьох семестрів залишила навчання. У 2014 році вона почала вивчати право у тому ж навчальному закладі, але у 2016 році поїхала здобувати музичну освіту в Британський та Ірландський інститути сучасної музики в Лондоні.

## Кар'єра
У 2007 році Лінкіте брала участь у національному відборі Литви на дитяче Євробачення 2007, коли їй було 15 років. Пізніше вона повернулася на відбір Євробачення у 2010 році, коли виступала з піснею «Give Away». Вона пройшла кваліфікацію з першого півфіналу та посіла десяте місце у фіналі. Згодом вона брала участь у литовському відборі Євробачення 2011 та 2012, посівши четверте та третє місця у фіналі з піснями «Days Go By» та «Happy» відповідно. Вона посіла друге місце у другому сезоні Lietuvos Balsas, литовської версії Голос.
У 2013 р. Лінкіте продовжувала брати участь на відборі Євробачення, змагаючись із піснею «Baby Boy», написаною Сашею Сон. Її змусили відмовитись від змагань після другого півфіналу через перенесений ларингіт. Наступного року вона брала участь у відборі та посіла четверте місце. Потім вона представляла Литву в змаганнях «Нова хвиля 2014», посівши четверте місце. Наступного року вона брала участь у відборі, а також подала на конкурс власну пісню «Skęstu». Хоча пісня була ліквідована під час шостого шоу, вона продовжила перемагати у конкурсі, виконуючи пісню "This Time» з Вайдасом Баумілою. Лінкіте та Бауміла продовжували представляти Литву на Євробаченні-2015 у Відні, де пройшли кваліфікацію з другого півфіналу на сьомому місці, а потім зайняли 18 місце у фіналі.
Після Євробачення Лінкіте випустила сингл «Po dangum», який у Литві став сертифікованим платиновим. Її дебютний студійний альбом «Прогуляйся зі мною» вийшов 17 вересня 2015 р., а також був сертифікованим платиновим. Вона виграла з цим альбомом нагороду на найбільшій музичній церемонії нагородження в Литві 2015 M.A.M.A. Awards. Була номінована ще раз на премію 2016 року.
Представляла Литву на Євробаченні 2023, де зайняла 11 місце, отримавши 127 балів.

## Дискографія

### Студійні альбоми
| Заголовок    | Деталі                                                                                | Сертифікація   |
| ------------ | ----------------------------------------------------------------------------------------------------- | -------------- |
| Walk with Me | - Випущено: 17 вересня 2015 року - Етикетка: Gyva Muzika - Формат: цифрове завантаження, компакт-диск | - LIT: Платина |

#### Мініальбоми
- Стара любов (2018)

### Сингли
| Назва                             | Рік  | Пікові позиції діаграми | Сертифікація   | Альбом               |
| Назва                             | Рік  | AUT                     | Сертифікація   | Альбом               |
| --------------------------------- | ---- | ----------------------- | -------------- | -------------------- |
| «Give Away»                       | 2010 | -                       |                | Сингли поза альбомом |
| «Days Go By»                      | 2011 | -                       |                | Сингли поза альбомом |
| «Happy»                           | 2012 | -                       |                | Сингли поза альбомом |
| «Baby Boy»                        | 2013 | -                       |                | Сингли поза альбомом |
| «Skęstu»                          | 2014 | -                       |                | Walk with Me         |
| «This Time» (з Вайдасом Баумілою) | 2015 | 59                      |                | Walk with Me         |
| «Po dangum»                       | 2015 | -                       | - LIT: Платина | Walk with Me         |
| «Žodžių nereikia»                 | 2015 | -                       |                | Walk with Me         |
| «Krentu žemyn»                    | 2016 | -                       |                | Walk with Me         |
| «Padovanojau»                     | 2016 | -                       | - LIT: Золото  | В очікуванні         |
| «Šviesõs»                         | 2016 | -                       |                | В очікуванні         |
| «Prisimink mane»                  | 2016 | -                       |                | В очікуванні         |
| «Leisk man pasiklyst»             | 2017 | -                       |                | В очікуванні         |
| «Gal tai meilė?»                  | 2017 | -                       |                | В очікуванні         |
| «O tu?»                           | 2018 | -                       |                | В очікуванні         |

## Нагороди та номінації
| Рік  | Премія         | Категорія             | Робота       | Результат | Посилання |
| ---- | -------------- | --------------------- | ------------ | --------- | --------- |
| 2015 | M.A.M.A Awards | Найкращий поп-виступ  | —            | Номінація | [ 18 ]    |
| 2015 | M.A.M.A Awards | Кращий альбом         | Walk with me | Перемога  | [ 18 ]    |
| 2015 | M.A.M.A Awards | Найкраща пісня        | Po dangum    | Перемога  | [ 18 ]    |
| 2015 | M.A.M.A Awards | Кращий жіночий виступ | -            | Перемога  | [ 18 ]    |
| 2016 | M.A.M.A Awards | Кращий жіночий виступ | -            | Номінація | [ 19 ]    |

wikiname: ukwiki

title: Моніка Лінкіте

in_language: uk

wikitext:
{{Музикант}}
'''Моніка Лінкіте''' ({{lang-lt|Monika Linkytė}}; {{Нар|1}} [[3 червня]] [[1992]]) — литовська [[співачка]] і [[авторка пісень]]. Представляла Литву на [[Пісенний конкурс Євробачення 2015|Євробаченні 2015]] у дуеті з Вайдасом Баумілою виконали пісню «This Time» і посіли 18 місце. Брала участь у конкурсі «[[Нова хвиля (конкурс)|Нова хвиля 2014»]] і була фіналісткою другого сезону «Lietuvos Balsas» («Голос»). Представляла Литву на [[Пісенний конкурс Євробачення 2023|Євробаченні 2023]].

Раніше Лінкіте брала участь у відборах в Литві на Євробачення у 2010, 2011, 2012, 2013, 2014 та на [[Дитячий пісенний конкурс Євробачення|дитячому Євробаченні]] в [[Дитячий пісенний конкурс Євробачення 2007|2007 році]].

== Ранні роки життя та освіта ==
Лінкіте народилася 3 червня 1992 року в [[Гаргждай|Гаргждаї]]. Закінчивши [[Освіта в Литві|гімназію]], вона переїхала до [[Вільнюс]]а. У [[Вільнюський університет|Вільнюському університеті]], вивчала охорону здоров'я, але після трьох семестрів залишила навчання<ref>{{Cite web|url=http://www.15min.lt/zmones/naujiena/lietuva/monika-linkyte-visuomenes-sveikatos-mokslus-iskeite-i-teises-studijas-3-397313|title=Monika Linkytė visuomenės sveikatos mokslus iškeitė į teisės studijas|language=lt|accessdate=28 січня 2018|publisher=15Min|archive-date=22 листопада 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20151122142959/http://www.15min.lt/zmones/naujiena/lietuva/monika-linkyte-visuomenes-sveikatos-mokslus-iskeite-i-teises-studijas-3-397313}}</ref>. У 2014 році вона почала вивчати право у тому ж навчальному закладі, але у 2016 році поїхала здобувати музичну освіту в Британський та Ірландський інститути сучасної музики в [[Лондон]]і<ref>{{Cite web|url=http://www.15min.lt/zmones/naujiena/zurnalas/monika-linkyte-daugeli-metu-as-tarsi-gyvenau-ne-savo-gyvenima-159-664263|title=Monika Linkytė: "Daugelį metų aš tarsi gyvenau ne savo gyvenimą"|accessdate=28 січня 2018|publisher=15Min|archive-date=28 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161228034136/http://www.15min.lt/zmones/naujiena/zurnalas/monika-linkyte-daugeli-metu-as-tarsi-gyvenau-ne-savo-gyvenima-159-664263}}</ref>.

== Кар'єра ==
У 2007 році Лінкіте брала участь у національному відборі Литви на [[Дитячий пісенний конкурс Євробачення 2007|дитяче Євробачення 2007,]] коли їй було 15 років. Пізніше вона повернулася на відбір Євробачення у 2010 році, коли виступала з піснею «Give Away». Вона пройшла кваліфікацію з першого півфіналу та посіла десяте місце у фіналі.<ref>{{Cite web|url=http://www.esctoday.com/news/read/15278|title=Lithuania sends InCulto to the Eurovision Song Contest|last=Grillhofer|first=Florian|date=2010-03-04|publisher=ESCToday|accessdate=4 березня 2010|archive-date=7 березня 2010|archive-url=https://web.archive.org/web/20100307081916/http://www.esctoday.com/news/read/15278}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.eurovision.tv/page/news?id=9953&_t=East+European+Funk+for+Lithuania|title=East European Funk for Lithuania|last=Webb|first=Glen|date=2010-03-04|publisher=[[European Broadcasting Union]]|accessdate=4 березня 2010|archive-date=23 липня 2013|archive-url=https://www.webcitation.org/6IKd0xwAX?url=http://www.eurovision.tv/page/news?id=9953}}</ref> Згодом вона брала участь у литовському відборі ''Євробачення 2011'' та ''2012'', посівши четверте та третє місця у фіналі з піснями «Days Go By» та «Happy» відповідно.<ref>{{Cite web|last=Hondal|first=Victor|title=Lithuania sends Donny Montell to Baku.|url=http://www.esctoday.com/news/read/18460|publisher=EscToday.com|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120304195451/http://www.esctoday.com/news/read/18460|archivedate=4 March 2012}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://eurovision.tv/story/evelina-sasenko-to-represent-lithuania-in-duesseldorf|title=Evelina Sašenko to represent Lithuania in Düsseldorf|date=24 лютого 2011|publisher=EBU|accessdate=8 квітня 2021|archive-date=27 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210227215623/https://eurovision.tv/story/evelina-sasenko-to-represent-lithuania-in-duesseldorf}}</ref> Вона посіла друге місце у другому сезоні ''Lietuvos Balsas'', литовської версії Голос.

''У'' 2013 р. Лінкіте продовжувала брати участь на відборі Євробачення, змагаючись із піснею «Baby Boy», написаною Сашею Сон. Її змусили відмовитись від змагань після другого півфіналу через [[Ларингіт|перенесений ларингіт]].<ref>{{Cite web|last=Busa|first=Alexandru|url=http://www.esctoday.com/40315/tonight-national-final-in-lithuania/|title=Watch now : National final in Lithuania|date=20 грудня 2012|publisher=Esctoday.com|accessdate=8 квітня 2021|archive-date=19 квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190419104209/http://esctoday.com/40315/tonight-national-final-in-lithuania/}}</ref> Наступного року вона брала участь у відборі та посіла четверте місце.<ref>{{Cite web|first=Jakov I.|last=Leon|title=Lithuania: Mia, Vaidas and Vilija qualified for the Semi-final|url=http://www.eurovision.tv/page/news?id=lithuania_mia_vaidas_and_vilija_are_in_the_semi-finals|website=Eurovision.tv|date=15 лютого 2014|accessdate=15 лютого 2014|archive-date=23 лютого 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140223103851/http://www.eurovision.tv/page/news?id=lithuania_mia_vaidas_and_vilija_are_in_the_semi-finals}}</ref> Потім вона представляла Литву в [[Нова хвиля (конкурс)|змаганнях «Нова хвиля 2014»]], посівши четверте місце.<ref>{{Cite news|title=Международный конкурс молодых исполнителей популярной музыки «Новая волна 2014» - Участники|url=http://newwavestars.eu/en/participants/|accessdate=27 травня 2015|publisher=newwavestars.eu|date=2014|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150527150445/http://newwavestars.eu/en/participants/|archivedate=27 May 2015}}</ref> Наступного року вона брала участь у відборі, а також подала на конкурс власну пісню «Skęstu». Хоча пісня була ліквідована під час шостого шоу, вона продовжила перемагати у конкурсі, виконуючи пісню "{{iw|This_Time_(Monika_Linkytė_&_Vaidas_Baumila_song)|This Time»|en|This_Time_(Monika_Linkytė_&_Vaidas_Baumila_song)}} з Вайдасом Баумілою.<ref>{{Cite news|last=Ko|first=Anthony|title=LITHUANIA: MONIKA AND VAIDAS WIN EUROVIZIJOS 2015, WILL SING “THIS TIME” AT EUROVISION|url=http://wiwibloggs.com/2015/02/21/lithuania-winner-final-eurovizijos-2015-this-time/80996/|accessdate=21 лютого 2015|publisher=wiwibloggs|date=21 лютого 2015|archive-date=1 лютого 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180201134518/http://wiwibloggs.com/2015/02/21/lithuania-winner-final-eurovizijos-2015-this-time/80996/}}</ref><ref>{{Cite web|last=Brey|first=Marco|title="This Time" will be the Lithuanian song for Vienna|url=http://www.eurovision.tv/page/news?id=this_time_will_be_the_lithuanian_song_for_vienna|publisher=Eurovision.tv|date=14 лютого 2015|accessdate=14 лютого 2015|archive-date=20 червня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160620204806/http://www.eurovision.tv/page/news?id=this_time_will_be_the_lithuanian_song_for_vienna}}</ref><ref>{{Cite web|last=Omelyanchuk|first=Olena|title=Lithuania: It's a duet!|url=http://www.eurovision.tv/page/news?id=lithuania_its_a_duet|publisher=Eurovision.tv|date=21 лютого 2015|accessdate=30 грудня 2015|archive-date=20 червня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160620101319/http://www.eurovision.tv/page/news?id=lithuania_its_a_duet}}</ref> Лінкіте та Бауміла продовжували представляти Литву на [[Пісенний конкурс Євробачення 2015|Євробаченні-2015]] у [[Відень|Відні]], де пройшли кваліфікацію з другого півфіналу на сьомому місці, а потім зайняли 18 місце у фіналі.<ref>{{Cite web|title=Eurovision Song Contest 2015 Second semi-final|url=http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=2063|website=eurovision.tv|publisher=European Broadcasting Union|accessdate=6 березня 2015|archive-date=10 травня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150510195441/http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=2063}}</ref><ref>{{Cite web|title=Eurovision Song Contest 2015 Grand final|url=http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=2083|website=eurovision.tv|publisher=European Broadcasting Union|accessdate=6 березня 2015|archive-date=28 вересня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150928040802/http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=2083}}</ref>

Після Євробачення Лінкіте випустила сингл «Po dangum», який у Литві став сертифікованим платиновим.<ref name="podangum">{{Cite web|url=http://www.delfi.lt/veidai/muzika/auksiniu-disku-ivertinta-jazzu-nesureiksminu-apdovanojimu.d?id=70514248|title=Auksiniu disku įvertinta Jazzu: nesureikšminu apdovanojimų|website=DELFI|accessdate=2016-02-25|archive-date=6 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170706011221/http://www.delfi.lt/veidai/muzika/auksiniu-disku-ivertinta-jazzu-nesureiksminu-apdovanojimu.d?id=70514248}}</ref> Її дебютний студійний альбом «''Прогуляйся зі мною»'' вийшов 17 вересня 2015 р., а також був сертифікованим платиновим.<ref name="walkwithme">{{Cite web|url=http://www.delfi.lt/veidai/muzika/auksiniu-disku-ivertinta-jazzu-nesureiksminu-apdovanojimu.d?id=70514248|title=Auksiniu disku įvertinta Jazzu: nesureikšminu apdovanojimų|website=DELFI|accessdate=2016-02-25|archive-date=6 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170706011221/http://www.delfi.lt/veidai/muzika/auksiniu-disku-ivertinta-jazzu-nesureiksminu-apdovanojimu.d?id=70514248}}</ref> Вона виграла з цим альбомом нагороду на найбільшій музичній церемонії нагородження в Литві {{iw|M.A.M.A._awards|2015 M.A.M.A. Awards|en|M.A.M.A._awards}}.<ref name="2015mama">{{Cite web|title=M.A.M.A 2015: trigubas Monikos Linkytės triumfas, metų grupė – „Leon Somov & Jazzu“|url=http://www.15min.lt/zmones/naujiena/pramogos/muzika/m-a-m-a-2015-trigubas-monikos-linkytes-triumfas-metu-grupe-leon-somov-jazzu-28-574597|website=Žmonės.lt|accessdate=2016-02-06|archive-date=30 січня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160130094601/http://www.15min.lt/zmones/naujiena/pramogos/muzika/m-a-m-a-2015-trigubas-monikos-linkytes-triumfas-metu-grupe-leon-somov-jazzu-28-574597}}</ref> Була номінована ще раз на премію 2016 року.<ref name="2016mama">{{Cite web|title=Paaiškėjo pretendentai į M.A.M.A. apdovanojimus, sąraše – netikėtumai|url=http://zmones.lrytas.lt/muzika/paaiskejo-pretendentai-i-m-a-m-a-apdovanojimus-sarase-netiketumai.htm|website=Lrytas.lt|accessdate=2016-12-15|archive-date=15 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161215143327/http://zmones.lrytas.lt/muzika/paaiskejo-pretendentai-i-m-a-m-a-apdovanojimus-sarase-netiketumai.htm}}</ref>

Представляла Литву на Євробаченні 2023, де зайняла 11 місце, отримавши 127 балів.<ref>{{Cite web|title=Grand Final of Liverpool 2023 - Eurovision Song Contest|url=https://eurovision.tv/event/liverpool-2023/grand-final|website=eurovision.tv|accessdate=2023-05-15}}</ref>

== Дискографія ==

=== Студійні альбоми ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="1" scope="col" |Заголовок
! rowspan="1" scope="col" | Деталі
! rowspan="1" scope="col" | Сертифікація
|-
! scope="row" | ''Walk with Me''
|
* Випущено: 17 вересня 2015 року
* Етикетка: Gyva Muzika
* Формат: [[Завантаження музики|цифрове завантаження]], [[компакт-диск]]
|
* LIT: Платина<ref name="walkwithme"/>
|-
|}

==== Мініальбоми ====
* ''Стара любов'' (2018)

=== Сингли ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" scope="col" | Назва
! rowspan="2" scope="col" | Рік
! colspan="1" scope="col" | Пікові позиції діаграми
! rowspan="2" scope="col" | Сертифікація
! rowspan="2" scope="col" | Альбом
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" | [[Ö3 Austria Top 40|AUT]]<ref name="AUT">{{Cite web|url=http://austriancharts.at/showinterpret.asp?interpret=Monika+Linkyt%E9|title=Discographie Monika Linkytė|publisher=Austrian Charts Portal. Hung Medien (Steffen Hung)|last=Hung|first=Steffen|accessdate=8 квітня 2021|archive-date=13 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210613140931/https://austriancharts.at/showinterpret.asp?interpret=Monika+Linkyt%E9}}</ref>
|-
! scope="row" | «Give Away»
| 2010
| -
|
| rowspan="4" {{Non-album singles}}
|-
! scope="row" | «Days Go By»
| 2011
| -
|
|-
! scope="row" | «Happy»
| 2012
| -
|
|-
! scope="row" | «Baby Boy»
| 2013
| -
|
|-
! scope="row" | «Skęstu»
| 2014
| -
|
| rowspan="5" | ''Walk with Me''
|-
! scope="row" | «This Time»
 (з Вайдасом Баумілою)
| rowspan="3" | 2015
| 59
|
|-
! scope="row" | «Po dangum»
| -
|
* LIT: Платина<ref name="podangum"/>
|-
! scope="row" | «Žodžių nereikia»
| -
|
|-
! scope="row" | «Krentu žemyn»
| rowspan="4" | 2016
| -
|
|-
! scope="row" | «Padovanojau»
| -
|
* LIT: Золото
| rowspan="6" {{TBA}}
|-
! scope="row" | «Šviesõs»
| -
|
|-
! scope="row" | «Prisimink mane»
| -
|
|-
! scope="row" | «Leisk man pasiklyst»
| rowspan="2" | 2017
| -
|
|-
! scope="row" | «Gal tai meilė?»
| -
|
|-
! scope="row" | «O tu?»
| 2018
| -
|
|-
|}

== Нагороди та номінації ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="width:70%;"
! Рік
! Премія
! Категорія
! Робота
! Результат
! Посилання
|-
! rowspan="4" scope="row" | 2015
| rowspan="5" | M.A.M.A Awards
| Найкращий поп-виступ
| align="center" | —
| {{Номінація}}
| rowspan="4" align="center" |<ref name="2015mama"/>
|-
| Кращий альбом
| align="center" | ''Walk with me''
| {{Перемога}}
|-
| Найкраща пісня
| align="center" | Po dangum
| {{Перемога}}
|-
| Кращий жіночий виступ
| align="center" | -
| {{Перемога}}
|-
! scope="row" | 2016
| Кращий жіночий виступ
| align="center" | -
| {{Номінація}}
| align="center" |<ref name="2016mama"/>
|-
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
{{s-start}}
{{succession box
| before=[[Вілія Матачюнайте]]
 з піснею «Attention»
| title=[[Литва на пісенному конкурсі Євробачення]]
| years=[[Пісенний конкурс Євробачення 2015|2015]]
(з [[Вайдас Бауміла]])
| after=[[Донні Монтелл]]
з піснею «I've Been Waiting for This Night»
}}
{{s-end}}
{{s-start}}
{{succession box
| before=[[Моніка Любінайте|Моніка Лю]]
 з піснею «[[Sentimentai]]»
| title=[[Литва на пісенному конкурсі Євробачення]]
| years=[[Пісенний конкурс Євробачення 2023|2023]]
| after=TBD
}}
{{s-end}}
{{Литва на пісенному конкурсі Євробачення}}
{{Євробачення 2023|state=expanded}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Лінкіте Моніка}}

[[Категорія:Співачки XXI століття]]
[[Категорія:Персоналії:Гаргждай]]
[[Категорія:Виконавці литовською мовою]]
[[Категорія:Литовські співачки]]
[[Категорія:Представники Литви на Євробаченні]]
[[Категорія:Учасники Євробачення 2015]]
[[Категорія:Учасники Євробачення 2023]]

title: Основна інформація

Дата народження: 3 червня 1992 (32 роки)

Місце народження: Гаргждай, Литва

Роки активності: 2005 — тепер. час

Громадянство: Литва

Професії: співачка, авторка пісень

Інструменти: вокал

Жанри: поп, попрок і соул


text:
# Степан-Вітольд Матейко
Степан-Вітольд Матейко (пол. Stefan Witold Matejko; 5 травня 1871, Коломия, нині Івано-Франківська область — 5 лютого 1935, Краків) — польський живописець, проєктант вітражів.

## Життєпис
Степан-Вітольд Матейко народився 5 травня 1871 року в місті Коломиї.
У 1892 році закінчив Краківську (педагоги з фаху Л. Лефлер, В. Лущкевич, Я. Матейко), 1893-го — Мюнхенську академії мистецтв. Від 1893 року діяльний в Кракові, де протягом 1905–1914 років був головним художником фірми вітражів і мозаїк Станіслава Ґабріеля Желенського.
Помер 5 лютого 1935 року у Кракові. Похований на Раковицькому цвинтарі.

## Доробок
Від 1909 року почав представляти свої роботи на виставках. Матейко створював картини з фігурами людей, писав портрети та малював пейзажі. Також займався монументальним живописом.
У 1889–1891 роках спільно з учнями Яна Матейка і під його керівництвом працював над оздобленням фресками інтер'єру Костелу Діви Марії в Кракові. Також у 1890-х рр. здійснював розпис краківських костелів Святого Миколая та Святого Франциска. У 1917–1918 роках він разом із Юліаном Макаревичем відновлював давньоруські фрески каплиці Святої Трійці, що розташована в Люблінському замку.
У період з 1905 по 1914 рік Матейко розробляв вітражі та мозаїки для численних церков Галичини:
- парафіяльного костелу в Тернополі (6 вітражів, натхненних роботами Яна Матейка, а також композицію з гербом міста, 1907–1908; усі не збереглися),
- вітражі для костелів міст Турці (нині Львівська область, 1907), Зборові (нині Тернопільська область), Ненадувці (1913, нині Підкарпатське воєводство, Польща),
- мозаїки для каплиці єзуїтської школи в Хирові (нині Львівська область, 1907–08).
- вітражі у вікнах південної частини пресвітерія костелу в Дрогобичі (нині Львівська область, 1907–1909; одні з найкращих творів).

Збережені вітражі «Ченстоховська Мадонна» та «Кальварійська Мадонна» демонструють явний вплив Станіслава Виспянського та Юзефа Мегоффера. У них постаті Богородиці та ангелів мають витончені силуети, які оточені великими квітами.
У 1909 році він представив на Костельній виставці у Львові свої вітражі «Свята Анна» і «Христос», а також мозаїки «Мадонна» та «Ченстоховська Богоматір». Також для львівських будівель він створив численні ескізи вітражів (картони). Особливо відомими серед них є вітражі в Технологічному інституті (тепер Львівська музична академія), які ілюструють теми економіки Галичини (створені в 1909 році). З них до наших днів збереглося зображення підкарпатської залізниці. Загалом, у його монументальних роботах чітко простежуються риси стилю сецесії. Окремі роботи зберігаються у фондах Львівської національної галереї мистецтв імені Бориса Возницького.
Серед важливих живописних творів: «У парку», «Біля цвинтарної брами» (обидва — 1892), «Чоловік у середньовічному одязі» (1893), «Дама» (1896), «Сільська дівчина», «Біля криниці», «У лісі» (усі — 1898), «Торгова площа» (1902), «Осінь», «Зимовий краєвид», «Польова дорога» (усі — 1903), «За наказом» (1918), «Німфа», «Жовтий метелик», «Святоіванівські світлячки» (усі — 1922).

title: Степан-Вітольд Матейко

wikitext:
{{Othernames|Матейко}}
{{особа
|ім'я              = Степан-Вітольд Матейко
|оригінал імені    = {{lang-pl|Stefan Witold Matejko}}
|зображення        =
|підпис_зображення =
|розмір            =
|дата народження   = 5.5.1871
|місце народження  =
|дата смерті       = 5.2.1935
|місце смерті      =
|причина смерті    =
|поховання         =
|підданство        =
|громадянство      =
|alma mater        =
|відомий           =
|діяльність        =
|національність    =
|нагороди          =
}}
'''Степан-Вітольд Матейко''' ({{lang-pl|Stefan Witold Matejko}}; [[5 травня]] [[1871]], [[Коломия]], нині [[Івано-Франківська область]] — [[5 лютого]] [[1935]], [[Краків]]) — [[поляки|польський]] [[живопис]]ець, проєктант [[вітраж]]ів.

== Життєпис ==
Степан-Вітольд Матейко народився [[5 травня]] [[1871]] року в місті [[Коломия|Коломиї]].

У 1892 році закінчив [[Академія образотворчих мистецтв (Краків)|Краківську]] (педагоги з фаху Л. Лефлер, {{li|Владислав Лущкевич|В. Лущкевич|Q=Q440896}}, [[Ян Матейко|Я. Матейко]]), 1893-го — [[Мюнхенська академія мистецтв|Мюнхенську]] академії мистецтв. Від 1893 року діяльний в Кракові, де протягом 1905–1914 років був головним художником фірми вітражів і мозаїк {{li|Станіслав Ґабріель Желенський|Станіслава Ґабріеля Желенського|Q=Q9341923}}.

Помер 5 лютого 1935 року у Кракові. Похований на [[Раковицький цвинтар|Раковицькому цвинтарі]]<ref>{{Cytuj |tytuł = Stefan Witold Matejko artysta malarz [...] zasnął w Panu dnia 5 lutego 1935 r. |data = 1935 |data dostępu = 2023-10-17 |opublikowany = Biblioteka Jagiellońska, 224651 V Mar-Maz 17 |url = https://jbc.bj.uj.edu.pl/dlibra/doccontent?id=826129}}</ref>.

== Доробок ==
Від 1909 року почав представляти свої роботи на виставках. Матейко створював картини з фігурами людей, писав портрети та малював пейзажі. Також займався монументальним живописом.

У 1889–1891 роках спільно з учнями Яна Матейка і під його керівництвом працював над оздобленням фресками інтер'єру [[Костел Діви Марії (Краків)|Костелу Діви Марії]] в [[Краків|Кракові]]. Також у 1890-х рр. здійснював розпис краківських костелів {{li|Костел Святого Миколая (Краків)|Святого Миколая|Q11747306}} та [[Базиліка Святого Франциска Ассізького (Краків)|Святого Франциска]]. У 1917–1918 роках він разом із [[Юліан Макаревич|Юліаном Макаревичем]] відновлював давньоруські фрески каплиці Святої Трійці, що розташована в [[Люблінський замок|Люблінському замку]].

У період з 1905 по 1914 рік Матейко розробляв вітражі та мозаїки для численних церков Галичини:
* [[Парафіяльний костел (Тернопіль)|парафіяльного костелу в Тернополі]] (6 вітражів, натхненних роботами Яна Матейка, а також композицію з гербом міста, 1907–1908; усі не збереглися),
* вітражі для костелів міст [[Турка|Турці]] (нині [[Львівська область]], 1907), [[Зборів|Зборові]] (нині [[Тернопільська область]]), [[Ненадувка|Ненадувці]] (1913, нині [[Підкарпатське воєводство]], Польща),
* мозаїки для каплиці єзуїтської школи в [[Хирів|Хирові]] (нині Львівська область, 1907–08).
* вітражі у вікнах південної частини пресвітерія костелу в [[Дрогобич]]і (нині Львівська область, 1907–1909; одні з найкращих творів).

Збережені вітражі «Ченстоховська Мадонна» та «Кальварійська Мадонна» демонструють явний вплив [[Станіслав Виспянський|Станіслава Виспянського]] та [[Юзеф Мегоффер|Юзефа Мегоффера]]. У них постаті Богородиці та ангелів мають витончені силуети, які оточені великими квітами.

У 1909 році він представив на Костельній виставці у Львові свої вітражі «Свята Анна» і «Христос», а також мозаїки «Мадонна» та «Ченстоховська Богоматір». Також для львівських будівель він створив численні ескізи вітражів (картони). Особливо відомими серед них є вітражі в [[Львівська національна музична академія імені Миколи Лисенка|Технологічному інституті]] (тепер Львівська музична академія), які ілюструють теми економіки Галичини (створені в 1909 році). З них до наших днів збереглося зображення підкарпатської залізниці. Загалом, у його монументальних роботах чітко простежуються риси стилю сецесії. Окремі роботи зберігаються у фондах [[Львівська національна галерея мистецтв імені Бориса Возницького|Львівської національної галереї мистецтв імені Бориса Возницького]].

Серед важливих живописних творів: «У парку», «Біля цвинтарної брами» (обидва — 1892), «Чоловік у середньовічному одязі» (1893), «Дама» (1896), «Сільська дівчина», «Біля криниці», «У лісі» (усі — 1898), «Торгова площа» (1902), «Осінь», «Зимовий краєвид», «Польова дорога» (усі — 1903), «За наказом» (1918), «Німфа», «Жовтий метелик», «Святоіванівські світлячки» (усі — 1922).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://esu.com.ua/article-65788 Матейко Степан-Вітольд] / [[Бірюльов Юрій Олександрович|Ю. О. Бірюльов]] // [[Енциклопедія сучасної України]] [Електронний ресурс] / редкол. : І. М. Дзюба, А. І. Жуковський, М. Г. Железняк [та ін.] ; НАН України, НТШ. — Київ: Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2018.

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Польські художники]]
[[Категорія:Митці Львова]]

title: пол. Stefan Witold Matejko

Народився: 5 травня 1871 · Коломия, Королівство Галичини та Володимирії, Цислейтанія, Австро-Угорщина

Помер: 5 лютого 1935 (63 роки) · Краків, Польська Республіка

Поховання: Раковицький цвинтар

Країна: Республіка Польща

Діяльність: митець, художник

Alma mater: Краківська академія мистецтв і Мюнхенська академія мистецтв

Вчителі: Шандор Вагнерd


text:
# Прорва – Толкин – Опорна
Прорва – Толкин – Опорна – газопровід на заході Казахстану, призначений для видачі продукції кількох родовищ.
У 2003 році казахсько-молдавське підприємство «Казполмунай» ввело в дію установку комплексної підготовки газу (УКПГ) на нафтогазоконденсатному родовищі Боранколь. Вона була розрахована на прийом 3 млн м3 на добу, при цьому більшість ресурсу очікували отримувати з нафтогазоконденсатного родовища Толкин, розробка якого стартувала за пару років. В межах проекту спорудили систему трубопроводів, що включає:
- трубопровід довжиною 50 км з діаметром 530 мм від Толкин до Боранколь, по якому перекачується багатий на конденсат сирий газ;
- два газопроводи завдовжки біля двох десятків кілометрів з діаметром 530 (за іншими даними – 420) мм від установки підготовки на Боранколь до компресорної станції Опорна, яка розташована на ділянці Бейнеу – Макат газопроводу Центральна Азія – Центр, що перетинає західні області Казахстану.
В 2010-му через невиконання інвестором своїх зобов’язань Толкин та Боранколь перейшли під управління казахської державної компанії «Казмунайгаз». А в 2017-му належна до останньої компанія «Ембамунайгаз» в межах проекту припинення спалювання попутного газу на Прорвинській групі нафтових родовищ ввела в дію установку комплексної підготовки газу на родовищі Прорва та газопровід Прорва – Толкин довжиною 64 км.
В першій половині 2020-х на тлі збільшення продуктивності УКПГ Прорва виник проект прокладання ще однієї нитки від Толкин до місця врізки у газопровід Центральна Азія – Центр довжиною 76 км з діаметром 273 мм.

title: Прорва – Толкин – Опорна

wikitext:
{{Location map+ | Казахстан
| width = 600
| caption = Схема газопроводу
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Казахстан
    | label = '''Толкин'''
    | label_size =
    | position = bottom
    | background =
    | mark = Cyan pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 45 | lat_min = 45 | lat_sec    = 37 | lat_dir = N
    | lon_deg = 53 | lon_min = 55| lon_sec    = 55 | lon_dir = E
}}
  {{Location map~ | Казахстан
    | label = '''Прорва'''
    | label_size =
    | position = left
    | background =
    | mark = Cyan pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 45 | lat_min = 53 | lat_sec    = 41 | lat_dir = N
    | lon_deg = 53 | lon_min = 18 | lon_sec    = 11 | lon_dir = E
}}
  {{Location map~ | Казахстан
    | label = '''Опорна'''
    | label_size =
    | position = right
    | background =
    | mark = Cyan pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 46 | lat_min = 12 | lat_sec    = 9 | lat_dir = N
    | lon_deg = 54 | lon_min =  29 | lon_sec    = 37 | lon_dir = E
}}
}}

'''Прорва – Толкин – Опорна''' – газопровід на заході Казахстану, призначений для видачі продукції кількох родовищ.

У 2003 році казахсько-молдавське підприємство «Казполмунай» ввело в дію установку комплексної підготовки газу (УКПГ) на нафтогазоконденсатному родовищі Боранколь. Вона була розрахована на прийом 3 млн м3 на добу,<ref>{{Cite web|title=На месторождениях Толкын и Баранколь в Мангистауской области завершено строительство установки комплексной подготовки газа|url=https://www.caravan.kz/news/na-mestorozhdeniyakh-tolkyn-i-barankol-v-mangistauskojj-oblasti-zaversheno-stroitelstvo-ustanovki-kompleksnojj-podgotovki-gaza-187607/|website=www.caravan.kz|accessdate=2024-01-15|language=ru}}</ref> при цьому більшість ресурсу очікували отримувати з нафтогазоконденсатного родовища Толкин, розробка якого стартувала за пару років. В межах проекту спорудили систему трубопроводів, що включає:

- трубопровід довжиною 50 км з діаметром 530 мм від Толкин до Боранколь, по якому перекачується багатий на конденсат сирий газ;

- два газопроводи завдовжки біля двох десятків кілометрів з діаметром 530 (за іншими даними – 420) мм від установки підготовки на Боранколь до компресорної станції Опорна, яка розташована на ділянці [[Бейнеу — Індер|Бейнеу – Макат]] газопроводу [[Газопровід Центральна Азія — Центр|Центральна Азія – Центр]], що перетинає західні області Казахстану.

В 2010-му через невиконання інвестором своїх зобов’язань Толкин та Боранколь перейшли під управління казахської державної компанії «Казмунайгаз». А в 2017-му належна до останньої компанія «Ембамунайгаз» в межах проекту припинення спалювання попутного газу на Прорвинській групі нафтових родовищ ввела в дію установку комплексної підготовки газу на родовищі Прорва та газопровід Прорва – Толкин довжиною 64 км.

В першій половині 2020-х на тлі збільшення продуктивності УКПГ Прорва виник проект прокладання ще однієї нитки від Толкин до місця врізки у газопровід Центральна Азія – Центр довжиною 76 км з діаметром 273 мм.<ref>{{Cite web|title=В ходе рабочей поездки Премьер-Министра К. Масимова по Мангистауской области приняты важные решения|url=https://online.zakon.kz/Document/?doc_id=30786818|website=Информационная система ПАРАГРАФ|accessdate=2024-01-15|language=ru}}</ref><ref>{{Cite web|title=Щоб переглянути, увійдіть або зареєструйтеся|url=https://m.facebook.com/login.php?next=https%3A%2F%2Fm.facebook.com%2Fdairbekov.d.e%2Fphotos%2Fa.722886588057817%2F722888498057626%2F%3Ftype%3D3&refsrc=deprecated&_rdr|website=m.facebook.com|accessdate=2024-01-15|language=uk}}</ref><ref>{{Cite web|title=ЭМГ погасит свои факелы|url=https://azh.kz/ru/news/view/40690|website=Ақ Жайық|accessdate=2024-01-15|language=ru}}</ref><ref>{{Cite web|title=Установка по утилизации попутного газа появилась у «Эмбамунайгаза» на Прорвинской группе месторождений|url=https://zonakz.net/2017/06/20/ustanovka-po-utilizacii-poputnogo-gaza-poyavilas-u-embamunajgaza-na-prorvinskoj-gruppe-mestorozhdenij/|website=zonakz.net|date=2017-06-20|accessdate=2024-01-15|language=ru-RU}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Газопроводи Казахстану]]


text:
# Їржі Прохазка (спортсмен)
Їржі Прохазка (нар. 14 жовтня 1992, Зноймо) - чеський боєць змішаних бойових мистецтв. Колишній чемпіон японської організації Rizin Fighting Federation у напівважкій вазі і діючий боєць UFC. Серед досягнень-завоювання титулу GCF в 2013 році. Тренується в клубі Jetsaam Gym Брно під керівництвом тренера Мартіна Караіванова та Ярослава Говезака.

## Кар'єра в ММА
На початку своєї кар'єри починав з тайського боксу (муай-тай), в якому виграв титул у своїй ваговій категорії в 2011 році на національному чемпіонаті, організованому чеською Асоціацією муай-тай. Однак потім переключився на ММА. Професійний дебют відбувся в 2012 році проти Станіслава Футера, якого він переміг у першому раунді. Відтоді у більшості боїв здобував перемоги і став напівважковаговиком номер один у Чехії.
29 грудня 2015 року Прохазка підписав договір з японською організацією Rizin Fighting Federation. У першому бою він зустрівся з Сатоши Ішії. Бій закінчився на першій хвилині ударом в голову від Прохазки.
Другий матч Прохазки в Rizin відбувся 31 Грудня. Бій почався агресивно і проходив як в партері, так і в стійці. Після 10 хвилин виснажливої боротьби, кут Немкова відмовився від продовження бою, і Прохазка знову здобув перемогу.
Бій з Джейком Хьюном (на прізвисько ведмежа) також завершився в першому раунді. Спочатку матч був перенесений через землетрус в японському місті Сайтама.
У традиційному новорічному турнірі RIZIN 14 Прохазка мав зустрітися з Емануелем Ньютоном. Однак був травмований. В кінцевому підсумку Прохазка зіткнувся з не менш сильним суперником, Брендоном Холсі. Спочатку Холзі кілька разів збив Їржі з ніг, але він не зміг закінчити бій, хоча був дуже близький. На 6: 30 хвилині Прохазка закінчив бій технічним нокаутом. У післяматчевому інтерв'ю він сказав, що хотів би поборотися за титул Risin.
21 Квітня 2019 нарешті отримав шанс на титул, на арені Yokohama з Мухаммедом "Кінг Мо" Лавалем за титул напівважкої ваги, який він виграв у третьому раунді технічним нокаутом. Таким чином, він став першим в історії чемпіоном у напівважкій вазі Risin F. F.
12 жовтня 2019 року Прохазка зустрівся з Фабіо Мальдонадо. Цей бій проходив у вазі до 100 кілограмів і не був титульним. Прохазці вдалося завершити матч менш ніж за 2 хвилини першого раунду.
Останній бій у відбувся з Сі Бі Долловей на новорічному турнірі Rizin 20. Прохазка зміг нокаутувати Долловея менш ніж за дві хвилини і захистив титул. Після цього бою його контракт з Rizin fighting federation закінчився.
16 січня 2020 року Їржі Прохазка оголосив про підписання контракту в UFC з метою поборотися за чемпіонський титул даної організації. Він став п'ятим чехом (після Карлоса Вемола, Віктора Пешта, Люсії Пудилової та Давида Дворжака), виступаючим в UFC.
11 липня 2020 року Їржі Прохазка провів свій перший поєдинок в UFC, зустрівшись з Волканом Оздеміром, який займав 7-е місце у світовому рейтингу серед бійців напівважкої ваги. На 49 секунді другого раунду Прохазка нокаутував Оздеміра і здобув першу перемогу в UFC. Крім того, за свій виступ він отримав бонус за кращий бій вечора в розмірі 50 000 доларів. Завдяки цій перемозі він перемістився на 8-е місце в світовому рейтингу напівважковаговиків і тим самим підтвердив позицію кращого на даний момент чеського бійця ММА.
2 травня 2021 року провів поєдинок в UFC проти Домініка Рейеса, що займав 3-е місце світовому рейтингу серед бійців напівважкої ваги. В кінці другого раунду потужним ліктем з розвороту відправив в нокаут Рейеса, тим самим це був третій випадок в UFC з подібним нокаутом.

## Звання та досягнення

### Тайський бокс
Чемпіон Чехії 2010/2011.

### Змішані бойові мистецтва
У 2013 році виграв титул чемпіона Gladiator Championship Fighting в напівважкій вазі.
У 2019 році виграв титул Rizin fighting federation в напівважкій вазі.

## Статистика в ММА
| Результат | Рекорд | Суперник                | Спосіб                             | Турнір                               | Дата              | Раунд | Час    | Місце                  | Примітки                                        |
| --------- | ------ | ----------------------- | ---------------------------------- | ------------------------------------ | ----------------- | ----- | ------ | ---------------------- | ----------------------------------------------- |
| Перемога  | 28-3-1 | Домінік Рейес           | КО (удар ліктем з розвороту)       | UFC on ESPN: Рейес vs. Прохазка      | 1 травня 2021     | 2     | 4: 29  | Лас-Вегас, Невада, США | Бій вечора. Виступ вечора.                      |
| Перемога  | 27-3-1 | Волкан Оездемір         | КО (удар)                          | UFC 251                              | 11 липня 2020     | 2     | 0: 49  | Абу-Дабі, ОАЕ          | Бій вечора.                                     |
| Перемога  | 26-3-1 | Сі Бі Долловей          | КО (удари)                         | Rizin 20                             | 31 грудня 2019    | 1     | 1: 55  | Сайтама, Японія        | Захист титулу Rizin FF 20.                      |
| Перемога  | 25-3-1 | Фабіо Мальдонадо        | КО (удари)                         | Rizin 19                             | 12 жовтня 2019    | 1     | 1: 49  | Осака, Японія          | Бій проходив у ваговій категорії до 100 кг.     |
| Перемога  | 24-3-1 | Мухаммед Лаваль         | Технічний нокаут (удари руками)    | Rizin 15                             | 21 квітня 2019    | 3     | 3: 02  | Йокогама, Японія       | Став чемпіоном організації Rizin FF.            |
| Перемога  | 23-3-1 | Брендон Холсі           | Технічний нокаут (удари руками)    | Rizin 14                             | 31 грудня 2018    | 1     | 6: 30  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 22-3-1 | Джейк Хьюн              | Технічний нокаут (удари руками)    | Rizin 13                             | 30 вересня 2018   | 1     | 4: 29  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 21-3-1 | Бруно Енріке Каппелоцца | КО (удари)                         | Rizin 11                             | 28 липня 2018     | 1     | 1: 23  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 20-3-1 | Карл Альбректссон       | Технічний нокаут (удари руками)    | Rizin World Grand Prix 2017: 2-й тур | 29 грудня 2017    | 1     | 9: 57  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 19-3-1 | Віліана Роберто Алвес   | Технічний нокаут (удари руками)    | Fusion FN 16: Бій в клітці           | 29 вересня 2017   | 1     | 3: 41  | Брно, Чехія            |                                                 |
| Перемога  | 18-3-1 | Марк Таніос             | Одностайне рішення                 | Rizin World Grand Prix 2016: 1-й тур | 25 вересня 2016   | 2     | 5: 00  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 17-3-1 | Казуюкі Фудзіта         | КО (удар)                          | Rizin 1                              | 17 квітня 2016    | 1     | 3: 18  | Нагоя, Японія          |                                                 |
| Поразка   | 16-3-1 | Мухаммед Лаваль         | КО (удар)                          | Rizin World Grand Prix 2015          | 31 грудня 2015    | 1     | 5: 09  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 16-2-1 | Вадим Нємков            | ТКО (відмова від продовження бою)  | Rizin World Grand Prix 2015          | 31 грудня 2015    | 1     | 10: 00 | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 15-2-1 | Сатоши Ішії             | КО (удар ногою і коліном в голову) | Rizin World Grand Prix 2015          | 29 грудня 2015    | 1     | 1: 36  | Сайтама, Японія        |                                                 |
| Перемога  | 14-2-1 | Євген Кондратов         | КО (удар)                          | ProFC 59: Курська битва 3            | 21 листопада 2015 | 1     | 4: 23  | Курськ, Росія          |                                                 |
| Перемога  | 13-2-1 | Міхал Фіялко            | Технічний нокаут (зупинка в кутку) | GCF 31: Cage Fight 6                 | 22 травня 2015    | 1     | 5: 00  | Брно, Чехія            |                                                 |
| Перемога  | 12-2-1 | Рокас Стамбраускас      | Технічний нокаут (зупинка в кутку) | Виклик GCF: Знову в битві 4          | 27 березня 2015   | 1     | 5: 00  | Пршібрам, Чехія        |                                                 |
| Нічия     | 11-2-1 | Михайло Мохнаткін       | Нічия                              | Fight Nights: Битва за Москву 18     | 20 грудня 2014    | 3     | 5: 00  | Москва, Росія          |                                                 |
| Перемога  | 11-2   | Дарко Стошіч            | Технічний нокаут                   | Виклик GCF: Cage Fight 5             | 14 листопада 2014 | 1     | Н / д  | Брно, Чехія            |                                                 |
| Перемога  | 10-2   | Томаш Пенз              | KO                                 | GCF 28: Cage Fight 4                 | 6 червня 2014     | 1     | 0: 48  | Брно, Чехія            |                                                 |
| Перемога  | 9-2    | Віктор Богуцький        | Сабмішн (удушення ззаду)           | GCF 27: Дорога до клітки             | 21 березня 2014   | 1     | 2: 17  | Прага, Чехія           |                                                 |
| Перемога  | 8-2    | Мартін Шолц             | КО (коліно)                        | GCF 26: Ніч битви                    | 7 грудня 2013     | 3     | 0: 00  | Прага, Чехія           | Завоював титул чемпіона GCF в напівважкій вазі. |
| Перемога  | 7-2    | Олівер Дорінг           | Технічний нокаут (удари руками)    | Качай клітку 4                       | 12 жовтня 2013    | 1     | 0: 00  | Грайфсвальд, Німеччина |                                                 |
| Поразка   | 6-2    | Абдул-Керім Еділов      | Сабмішн (удушення ззаду)           | Fight Nights: Битва за Москву 12     | 20 червня 2013    | 1     | 1: 56  | Москва, Росія          |                                                 |
| Перемога  | 6-1    | Радован Естоцін         | КО (коліно і удари руками)         | GCF 23: MMA Cage Fight 2             | 10 травня 2013    | 1     | 0: 26  | Брно, Чехія            |                                                 |
| Перемога  | 5-1    | Йозеф Жак               | Технічний нокаут (удари руками)    | GCF 19: Знову в битві 2              | 15 лютого 2013    | 1     | 0: 00  | Пршібрам, Чехія        |                                                 |
| Поразка   | 4-1    | Боян Величкович         | Технічний нокаут (удари руками)    | Supreme Fighting Championship 1      | 9 грудня 2012     | 1     | 0: 00  | Белград, Сербія        |                                                 |
| Перемога  | 4-0    | Страхінья Деніч         | Примус (трикутник)                 | Ring Fight Брно                      | 15 листопада 2012 | 1     | 0: 00  | Брно, Чехія            |                                                 |
| Перемога  | 3-0    | Мартін Ваніш            | Технічний нокаут (удари руками)    | GCF 17: Велика клітка Острава 2      | 20 жовтня 2012    | 1     | 2: 48  | Острава, Чехія         |                                                 |
| Перемога  | 2-0    | Володимир Ейс           | КО (коліно)                        | GCF 15: Justfight Challenger         | 24 серпня 2012    | 1     | 1: 02  | Карлові Вари, Чехія    |                                                 |
| Перемога  | 1-0    | Станіслав футера        | КО (удар)                          | GCF 10: Битва в клітці               | 7 квітня 2012     | 1     | 0: 53  | Млада-Болеслав, Чехія  |                                                 |

title: Їржі Прохазка (спортсмен)

wikitext:
{{особа |ім'я                 = |оригінал імені       = |інші імена           = |псевдонім            = |прізвисько           = |зображення           = |розмір               = |опис                 = |ім'я при народженні  = |дата народження      =<!-- дд.мм.рррр без шаблонів --> |місце народження     = |дата смерті          =<!--дд.мм.рррр--> |місце смерті         = |причина смерті       = |поховання            = |місце проживання     = |підданство           = |громадянство         = |національність       = |alma mater           = |відомий              = |суспільний стан      =  |діяльність           = |науковий ступінь     = |ступінь              = |вчене звання         = |титул                = |посада               = |військове звання     = |платня               = |статки               = |термін               = |попередник           = |наступник            = |партія               = |головував (-ла)      = |конфесія             = |батько               = |мати                 = |рід                  = |родичі               = |дружина              = |чоловік              = |діти                 = |автограф             = |розмір автографа     = |підпис               = |нагороди             = |сайт                 = |зріст                = |вага                 = |герб                 = |підпис герба         = |примітки             = }}
'''Їржі Прохазка''' (нар. [[14 жовтня]] [[1992]], [[Зноймо]]) - чеський боєць [[Мішані бойові мистецтва|змішаних бойових мистецтв]]. Колишній чемпіон японської організації Rizin Fighting Federation у напівважкій вазі і діючий боєць [[Абсолютний бійцівський чемпіонат|UFC]]. Серед досягнень-завоювання титулу GCF в 2013 році. Тренується в клубі Jetsaam Gym [[Брно]] під керівництвом тренера Мартіна Караіванова та Ярослава Говезака.

== Кар'єра в ММА ==
На початку своєї кар'єри починав з тайського боксу (муай-тай), в якому виграв титул у своїй ваговій категорії в 2011 році на національному чемпіонаті, організованому чеською Асоціацією муай-тай. Однак потім переключився на ММА. Професійний дебют відбувся в 2012 році проти Станіслава Футера, якого він переміг у першому раунді. Відтоді у більшості боїв здобував перемоги і став напівважковаговиком номер один у Чехії.

29 грудня 2015 року Прохазка підписав договір з японською організацією Rizin Fighting Federation. У першому бою він зустрівся з [[Ішії Сатоші|Сатоши Ішії]]. Бій закінчився на першій хвилині ударом в голову від Прохазки.

Другий матч Прохазки в Rizin відбувся 31 Грудня. Бій почався агресивно і проходив як в партері, так і в стійці. Після 10 хвилин виснажливої боротьби, кут Немкова відмовився від продовження бою, і Прохазка знову здобув перемогу.

Бій з Джейком Хьюном (на прізвисько ведмежа) також завершився в першому раунді. Спочатку матч був перенесений через землетрус в японському місті [[Сайтама]].

У традиційному новорічному турнірі RIZIN 14 Прохазка мав зустрітися з Емануелем Ньютоном. Однак був травмований. В кінцевому підсумку Прохазка зіткнувся з не менш сильним суперником, Брендоном Холсі. Спочатку Холзі кілька разів збив Їржі з ніг, але він не зміг закінчити бій, хоча був дуже близький. На 6: 30 хвилині Прохазка закінчив бій технічним нокаутом. У післяматчевому інтерв'ю він сказав, що хотів би поборотися за титул Risin.

21 Квітня 2019 нарешті отримав шанс на титул, на арені Yokohama з [[Мухаммед Лаваль|Мухаммедом "Кінг Мо" Лавалем]] за титул напівважкої ваги, який він виграв у третьому раунді технічним нокаутом. Таким чином, він став першим в історії чемпіоном у напівважкій вазі Risin F. F.

12 жовтня 2019 року Прохазка зустрівся з Фабіо Мальдонадо. Цей бій проходив у вазі до 100 кілограмів і не був титульним. Прохазці вдалося завершити матч менш ніж за 2 хвилини першого раунду.

Останній бій у відбувся з Сі Бі Долловей на новорічному турнірі Rizin 20. Прохазка зміг нокаутувати Долловея менш ніж за дві хвилини і захистив титул. Після цього бою його контракт з Rizin fighting federation закінчився.

16 січня 2020 року Їржі Прохазка оголосив про підписання контракту в [[Абсолютний бійцівський чемпіонат|UFC]] з метою поборотися за чемпіонський титул даної організації. Він став п'ятим чехом (після Карлоса Вемола, Віктора Пешта, Люсії Пудилової та Давида Дворжака), виступаючим в UFC.

11 липня 2020 року Їржі Прохазка провів свій перший поєдинок в UFC, зустрівшись з Волканом Оздеміром, який займав 7-е місце у світовому рейтингу серед бійців напівважкої ваги. На 49 секунді другого раунду Прохазка нокаутував Оздеміра і здобув першу перемогу в [[Абсолютний бійцівський чемпіонат|UFC]]. Крім того, за свій виступ він отримав бонус за кращий бій вечора в розмірі 50 000 доларів. Завдяки цій перемозі він перемістився на 8-е місце в світовому рейтингу напівважковаговиків і тим самим підтвердив позицію кращого на даний момент чеського бійця ММА.

2 травня 2021 року провів поєдинок в UFC проти [[Домінік Реєс|Домініка Рейеса]], що займав 3-е місце світовому рейтингу серед бійців напівважкої ваги. В кінці другого раунду потужним ліктем з розвороту відправив в нокаут Рейеса, тим самим це був третій випадок в UFC з подібним нокаутом.

== Звання та досягнення ==

=== Тайський бокс ===
Чемпіон Чехії 2010/2011.

=== Змішані бойові мистецтва ===
У 2013 році виграв титул чемпіона Gladiator Championship Fighting в напівважкій вазі.

У 2019 році виграв титул Rizin fighting federation в напівважкій вазі.

== Статистика в ММА ==
{{MMA record start}}
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 28-3-1
| [[Домінік Рейес]]
| КО (удар ліктем з розвороту)
| [[UFC on ESPN: Рейес vs. Прохазка | UFC on ESPN: Рейес vs. Прохазка]]
| {{Dts | 2021 | 05 | 01}}
| Align = center | 2
| Align = center | 4: 29
| [[Лас-Вегас]], [[Невада]], [[США]]
| Бій вечора. Виступ вечора.
|-
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 27-3-1
| [[Волкан Оездемір]]
| КО (удар)
| [[UFC 251]]
| 11 липня 2020
| Align = center | 2
| 0: 49
| [[Абу-Дабі]], [[ОАЕ]]
| Бій вечора.
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 26-3-1
| [[ Сі Бі Долловей]]
| КО (удари)
| Rizin 20
| 31 грудня 2019
| Align = center | 1
| 1: 55
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
| Захист титулу Rizin FF 20.
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 25-3-1
| [[Фабіо Мальдонадо]]
| КО (удари)
| Rizin 19
| 12 жовтня 2019
| Align = center | 1
| 1: 49
| [[Осака]], [[Японія]]
| Бій проходив у ваговій категорії до 100 кг.
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 24-3-1
| [[Мухаммед Лаваль]]
| Технічний нокаут (удари руками)
| Rizin 15
| 21 квітня 2019
| Align = center | 3
| 3: 02
| [[Йокогама]], [[Японія]]
| Став чемпіоном організації Rizin FF.
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 23-3-1
| [[Брендон Холсі]]
| Технічний нокаут (удари руками)
| Rizin 14
| 31 грудня 2018
| Align = center | 1
| 6: 30
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 22-3-1
| Джейк Хьюн
| Технічний нокаут (удари руками)
| Rizin 13
| 30 вересня 2018
| Align = center | 1
| 4: 29
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 21-3-1
| Бруно Енріке Каппелоцца
| КО (удари)
| Rizin 11
| 28 липня 2018
| Align = center | 1
| 1: 23
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 20-3-1
| Карл Альбректссон
| Технічний нокаут (удари руками)
| Rizin World Grand Prix 2017: 2-й тур
| 29 грудня 2017
| Align = center | 1
| 9: 57
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 19-3-1
| Віліана Роберто Алвес
| Технічний нокаут (удари руками)
| Fusion FN 16: Бій в клітці
| 29 вересня 2017
| Align = center | 1
| 3: 41
| [[Брно]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 18-3-1
| Марк Таніос
| Одностайне рішення
| Rizin World Grand Prix 2016: 1-й тур
| 25 вересня 2016
| Align = center | 2
| 5: 00
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 17-3-1
| [[Казуюкі Фудзіта]]
| КО (удар)
| Rizin 1
| 17 квітня 2016
| Align = center | 1
| 3: 18
| [[Нагоя]], [[Японія]]
|
|-
| {{No2}} Поразка
| Align = center | 16-3-1
| [[Мухаммед Лаваль]]
| КО (удар)
| Rizin World Grand Prix 2015
| 31 грудня 2015
| Align = center | 1
| 5: 09
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 16-2-1
| [[Вадим Нємков]]
| ТКО (відмова від продовження бою)
| Rizin World Grand Prix 2015
| 31 грудня 2015
| Align = center | 1
| 10: 00
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 15-2-1
| [[Сатоши Ішії]]
| КО (удар ногою і коліном в голову)
| Rizin World Grand Prix 2015
| 29 грудня 2015
| Align = center | 1
| 1: 36
| [[Сайтама (місто) | Сайтама]], [[Японія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 14-2-1
| Євген Кондратов
| КО (удар)
| ProFC 59: Курська битва 3
| 21 листопада 2015
| Align = center | 1
| 4: 23
| [[Курськ]], [[Росія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 13-2-1
| Міхал Фіялко
| Технічний нокаут (зупинка в кутку)
| GCF 31: Cage Fight 6
| 22 травня 2015
| Align = center | 1
| 5: 00
| [[Брно]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 12-2-1
| Рокас Стамбраускас
| Технічний нокаут (зупинка в кутку)
| Виклик GCF: Знову в битві 4
| 27 березня 2015
| Align = center | 1
| 5: 00
| [[Пршібрам]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Draw}} Нічия
| Align = center | 11-2-1
| [[Михайло Мохнаткін]]
| Нічия
| Fight Nights: Битва за Москву 18
| 20 грудня 2014
| Align = center | 3
| 5: 00
| [[Москва]], [[Росія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 11-2
| Дарко Стошіч
| Технічний нокаут
| Виклик GCF: Cage Fight 5
| 14 листопада 2014
| Align = center | 1
| Н / д
| [[Брно]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 10-2
| Томаш Пенз
| KO
| GCF 28: Cage Fight 4
| 6 червня 2014
| Align = center | 1
| 0: 48
| [[Брно]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 9-2
| Віктор Богуцький
| Сабмішн (удушення ззаду)
| GCF 27: Дорога до клітки
| 21 березня 2014
| Align = center | 1
| 2: 17
| [[Прага]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 8-2
| Мартін Шолц
| КО (коліно)
| GCF 26: Ніч битви
| 7 грудня 2013
| Align = center | 3
| 0: 00
| [[Прага]], [[Чехія]]
| Завоював титул чемпіона GCF в напівважкій вазі.
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 7-2
| Олівер Дорінг
| Технічний нокаут (удари руками)
| Качай клітку 4
| 12 жовтня 2013
| Align = center | 1
| 0: 00
| [[Грайфсвальд]], [[Німеччина]]
|
|-
| {{No2}} Поразка
| Align = center | 6-2
| [[Абдул-Керім Еділов]]
| Сабмішн (удушення ззаду)
| Fight Nights: Битва за Москву 12
| 20 червня 2013
| Align = center | 1
| 1: 56
| [[Москва]], [[Росія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 6-1
| Радован Естоцін
| КО (коліно і удари руками)
| GCF 23: MMA Cage Fight 2
| 10 травня 2013
| Align = center | 1
| 0: 26
| [[Брно]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 5-1
| Йозеф Жак
| Технічний нокаут (удари руками)
| GCF 19: Знову в битві 2
| 15 лютого 2013
| Align = center | 1
| 0: 00
| [[Пршібрам]], [[Чехія]]
|
|-
| {{No2}} Поразка
| Align = center | 4-1
| Боян Величкович
| Технічний нокаут (удари руками)
| Supreme Fighting Championship 1
| 9 грудня 2012
| Align = center | 1
| 0: 00
| [[Белград]], [[Сербія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 4-0
| Страхінья Деніч
| Примус (трикутник)
| Ring Fight Брно
| 15 листопада 2012
| Align = center | 1
| 0: 00
| [[Брно]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 3-0
| Мартін Ваніш
| Технічний нокаут (удари руками)
| GCF 17: Велика клітка Острава 2
| 20 жовтня 2012
| Align = center | 1
| 2: 48
| [[Острава]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 2-0
| Володимир Ейс
| КО (коліно)
| GCF 15: Justfight Challenger
| 24 серпня 2012
| Align = center | 1
| 1: 02
| [[Карлові Вари]], [[Чехія]]
|
|-
| {{Yes2}} Перемога
| Align = center | 1-0
| Станіслав футера
| КО (удар)
| GCF 10: Битва в клітці
| 7 квітня 2012
| Align = center | 1
| 0: 53
| [[Млада-Болеслав]], [[Чехія]]
|
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* http://fightclubnews.cz/dobojovano-o-iri-denisa-prochazka-se-stava-sampionem-polotezke-vahy-rizin-ff/{{Недоступне посилання}}
* https://powerlifting.ronnie.cz/c-17296-gcf-26-vemola-ziskal-i-druhy-domaci-titul.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210513221633/https://powerlifting.ronnie.cz/c-17296-gcf-26-vemola-ziskal-i-druhy-domaci-titul.html |date=13 травня 2021 }}
* http://mmaservis.cz/jiri-prochazka/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210226065026/https://mmaservis.cz/jiri-prochazka/ |date=26 лютого 2021 }}
* http://www.profiboxing.cz/mma/aktuality/videofoto-samuraj-prochazka-vyhral-i-na-jedne-noze-bavil-i-sileny-kun {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210513221633/http://www.profiboxing.cz/mma/aktuality/videofoto-samuraj-prochazka-vyhral-i-na-jedne-noze-bavil-i-sileny-kun |date=13 травня 2021 }}
* https://www.o2tvort.cz/fighting/senzace-denisa-prochazka-znicil-v-japonsku-albrektssona-touto-smrsti-uderu-zamiri-ufc/{{Недоступне посилання}}
* https://sport.tn.nova.cz/clanek/historicky-moment-ceskeho-mma-prochazka-vybojoval-titulovy-pas.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210513221633/https://sport.tn.nova.cz/clanek/historicky-moment-ceskeho-mma-prochazka-vybojoval-titulovy-pas.html |date=13 травня 2021 }}
* https://www.extraround.cz/cs/clanek/gcf-26-fight-night--vysledkovy-servis?cid=2835&odpovedet=16378 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210513221633/https://www.extraround.cz/cs/clanek/gcf-26-fight-night--vysledkovy-servis?cid=2835&odpovedet=16378 |date=13 травня 2021 }}
* https://isport.blesk.cz/clanek/ostatni-mma/362316/fenomenalni-uspech-cesky-bijec-prochazka-vybojoval-pas-v-japonsku.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210513221633/https://isport.blesk.cz/clanek/ostatni-mma/362316/fenomenalni-uspech-cesky-bijec-prochazka-vybojoval-pas-v-japonsku.html |date=13 травня 2021 }}

=== Джерела ===

* Іржі Прохазка - профіль на сайті Sherdog.com
* Іржі Прохазка - профіль на сайті Tapology.com

[[Категорія:Вікіпедія:Сторінки з неоднозначними геоланками]]
[[Категорія:Народились 1992]]
[[Категорія:Народились 14 жовтня]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: чеськ. Jiří Procházka

Прізвисько: Denisa, Denise, Deniska і Denni

Псевдо: Denisa і Deniska

Народився: 14 жовтня 1992 (32 роки) · Hostěradiced, Чехія

Країна: Чехія

Місце проживання: Брно · Hostěradiced · Росіцеd

Діяльність: боєць без правил, Thai boxer

Знання мов: чеська, англійська, японська і німецька

Вага: 99 кг


text:
# Гострі предмети
«Гострі предмети» (англ. Sharp Objects) — дебютний роман Ґіліян Флінн 2006 року. Книжка розповідає про репортерку на ім'я Камілла Прікер, яка, отримавши завдання від редактора газети, мусить знову повертається до свого рідного містечка Вінд-Ґеп, аби написати статтю про жорстокі вбивства двох місцевих дівчаток.
В одному зі своїх блогів Ґіліян Флінн написала:
|  | Бібліотеки переповнені історіями про цілі покоління жорстоких чоловіків, що перебувають у полоні коловороту агресії. Я хотіла написати про жорстоких жінок. Темні сторони — важливі. Їх слід плекати як мерзенні чорні орхідеї. Саме тому «Гострі предмети» — мій маленький страшний букет.Оригінальний текст (англ.) Libraries are filled with stories on generations of brutal men, trapped in a cycle of aggression. I wanted to write about the violence of women. Dark sides are important. They should be nurtured like nasty black orchids. So Sharp Objects is my creepy little bouquet. |

2007 року роман ввійшов до короткого списку премій «Едгар», «Золотий кинджал», «Новий закривавлений кинджал» та «Сталевий кинджал Яна Флемінга», здобувши перемогу у двох останніх номінаціях.

## Екранізація
У березні 2017 року розпочалися зйомки однойменного серіалу з Емі Адамс у ролі Камілли Прейкер. Прем'єра телесеріалу відбулася 8 липня 2018 року.

## Переклади українською
- Ґіліян Флінн. Гострі предмети. — КМ-Букс, 2016. — 288 с. — ISBN 978-617-7409-80-8.
- Ґіліян Флінн. Гострі предмети. — КМ-Букс, 2017. — 352 с. — ISBN 978-617-7498-22-2.

title: Гострі предмети

wikitext:
{{Видання
| назва              = Гострі предмети
| назва_оригіналу    = Sharp Objects
| переклад           =
| зображення         = Гострі предмети.jpg
| підпис_зображення  = Обкладинка українського видання 2016 року
| автор              = [[Ґіліян Флінн]]
| ілюстрації         =
| дизайн_обкладинки  =
| країна             = [[Сполучені Штати Америки|США]]
| мова = [[Англійська мова|англійська]]
| серія =
| тема =
| жанр = [[Детектив (жанр)|детектив]], [[жахи]]
| видавництво = [[КМ-Букс (видавнича група)|КМ-Букс]]
| дата_публікації = 2006
| публікація_українською_мовою = 2016
| media_type =
| сторінки = 288
| попереднє_видання =
| наступне_видання =
}}
'''«Гострі предмети»''' ({{lang-en|Sharp Objects}}) — дебютний роман [[Ґіліян Флінн]] 2006 року. Книжка розповідає про репортерку на ім'я Камілла Прікер, яка, отримавши завдання від редактора газети, мусить знову повертається до свого рідного містечка Вінд-Ґеп, аби написати статтю про жорстокі вбивства двох місцевих дівчаток.<ref>{{Cite web |url=https://books.google.com.ua/books?id=tptbAgAAQBAJ&pg=PT334&dq=Sharp+Objects+encyclopedia&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwi27cunms3YAhUHkywKHcqNAmEQ6AEIPjAD#v=onepage&q=Sharp%20Objects%20encyclopedia&f=false |title=Encyclopedia of American Popular Fiction |accessdate=10 січня 2018 |archive-date=10 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180110175542/https://books.google.com.ua/books?id=tptbAgAAQBAJ&pg=PT334&dq=Sharp+Objects+encyclopedia&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwi27cunms3YAhUHkywKHcqNAmEQ6AEIPjAD#v=onepage&q=Sharp%20Objects%20encyclopedia&f=false }}</ref>

В одному зі своїх блогів Ґіліян Флінн написала:
{{цитата|''Бібліотеки переповнені історіями про цілі покоління жорстоких чоловіків, що перебувають у полоні коловороту агресії. Я хотіла написати про жорстоких жінок. Темні сторони — важливі. Їх слід плекати як мерзенні чорні орхідеї. Саме тому «Гострі предмети» — мій маленький страшний букет.''{{oq|en|Libraries are filled with stories on generations of brutal men, trapped in a cycle of aggression. I wanted to write about the violence of women. Dark sides are important. They should be nurtured like nasty black orchids. So Sharp Objects is my creepy little bouquet.}}}}

2007 року роман ввійшов до короткого списку премій «[[Премія Едгара Алана По|Едгар]]», «[[Золотий кинджал]]», [[«Новий закривавлений кинджал»]] та «[[Сталевий кинджал Яна Флемінга]]», здобувши перемогу у двох останніх номінаціях.<ref name="cwa">{{cite web |title=Gillian Flynn wins with Sharp Objects |publisher=Crime Writers' Association |url=http://www.thecwa.co.uk/daggers/2007/newblood.html |accessdate=23 січня 2008 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131106064936/http://www.thecwa.co.uk/daggers/2007/newblood.html |archivedate=November 6, 2013}}</ref>

== Екранізація ==
У березні 2017 року розпочалися зйомки [[Гострі предмети (телесеріал)|однойменного серіалу]] з [[Емі Адамс]] у ролі Камілли Прейкер.<ref>{{cite web|last1=Wagmeister|first1=Elizabeth|title=Amy Adams to Star in Gillian Flynn's ''Sharp Objects'' TV Adaptation|url=https://variety.com/2016/tv/news/sharp-objects-television-show-amy-adams-cast-1201710883/|website=Variety.com|accessdate=20 лютого 2016|archive-date=2 квітня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160402142617/http://variety.com/2016/tv/news/sharp-objects-television-show-amy-adams-cast-1201710883/}}</ref> Прем'єра телесеріалу відбулася 8 липня 2018 року.

== Переклади українською ==
* {{книга|ref=Ґіліян Флінн|посилання=|автор=Ґіліян Флінн|заголовок= Гострі предмети|місто=|видавництво=КМ-Букс|рік=2016|Сторінок=288|ISBN= 978-617-7409-80-8}}
* {{книга|ref=Ґіліян Флінн|посилання=|автор=Ґіліян Флінн|заголовок= Гострі предмети|місто=|видавництво=КМ-Букс|рік=2017|Сторінок=352|ISBN= 978-617-7498-22-2}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://blog.yakaboo.ua/gostri-predmeti-giliyan-flinn/ Ґіліян Флінн. Гострі предмети: сага, яку радить Стівен Кінг] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180110174822/http://blog.yakaboo.ua/gostri-predmeti-giliyan-flinn/ |date=10 січня 2018 }}
*[https://zbruc.eu/node/82255 Якщо відкрити шафу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190530094216/https://zbruc.eu/node/82255 |date=30 травня 2019 }}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Романи 2006]]
[[Категорія:Романи США]]
[[Категорія:Романи США, адаптовані як телесеріали]]

title: «Гострі предмети»

Автор: Ґіліян Флінн

Назва мовою оригіналу: Sharp Objects

Країна: США

Мова: англійська

Жанр: детектив, жахи

Видавництво: КМ-Букс

title: Видання українською


text:
# Кокдейл (Колорадо)
Кокдейл (англ. Cokedale) — місто (англ. town) в США, в окрузі Лас-Анімас штату Колорадо. Населення — 127 осіб (2020).

## Географія
Кокдейл розташований за координатами 37°8′39″ пн. ш. 104°37′18″ зх. д. / 37.14417° пн. ш. 104.62167° зх. д. (37.144223, -104.621590).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 0,53 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 129 осіб у 53 домогосподарствах у складі 34 родин. Густота населення становила 243 особи/км².  Було 94 помешкання (177/км²).
Расовий склад населення:
| - 91,5 % — білих - 0,8 % — корінних американців - 7,0 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 0,8 %. Частка іспаномовних становила 23,3 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,0 % — особи молодші 18 років, 62,8 % — особи у віці 18—64 років, 13,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 104,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 96,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 59 598 доларів США (медіана — 57 857), а середній дохід на одну сім'ю — 71 903 долари (медіана — 69 063).
Цивільне працевлаштоване населення становило 78 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 21,8 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,2 %, транспорт — 15,4 %, публічна адміністрація — 15,4 %.

title: Кокдейл (Колорадо)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Кокдейл
|оригінальна назва  = {{lang-en|Cokedale}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Gottlieb Mercantile Building (Cokedale, Colorado).JPG
|опис зображення= <!-- The old Gottlieb Mercantile Building, which now houses the town hall, the post office, and the Cokedale Mining Museum. -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Колорадо
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Лас-Анімас (округ, Колорадо)|Лас-Анімас]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 0,53
|висота центру НП   = 1930
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 243,40
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −7
|DST                    = −6
|телефонний код         = 719
|поштовий індекс        = [[Trinidad, Colorado|Trinidad CO]] 81082
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0815550
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Кокдейл''' ({{lang-en|Cokedale}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Лас-Анімас (округ, Колорадо)|Лас-Анімас]] штату [[Колорадо]]. Населення — 127 осіб (2020).

== Географія ==
Кокдейл розташований за координатами {{Coord|37|8|39|N|104|37|18|W|type:city_region:US-DE}} (37.144223, -104.621590){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 0,53 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1950 = 214
| 1960 = 219
| 1970 = 101
| 1980 = 90
| 1990 = 116
| 2000 = 139
| 2010 = 129
| 2020 = 127
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 129 осіб у 53 домогосподарствах у складі 34 родин. [[Густота населення]] становила 243 особи/км².  Було 94 помешкання (177/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 91,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,8 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 7,0 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 0,8 %. Частка іспаномовних становила 23,3 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,0 % — особи молодші 18 років, 62,8 % — особи у віці 18—64 років, 13,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 104,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 96,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:59598}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:57857}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:71903}} долари (медіана — {{formatnum:69063}}).
Цивільне працевлаштоване населення становило 78 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 21,8 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,2 %, транспорт — 15,4 %, публічна адміністрація — 15,4 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Лас-Анімас (округ, Колорадо)}}

[[Категорія:Містечка Колорадо]]
[[Категорія:Населені пункти округу Лас-Анімас (Колорадо)]]

title: Країна

Штат: Колорадо

Округ: Лас-Анімас

Населення: 127 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 243,40 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−7, влітку UTC-6

Поштовий індекс: Trinidad CO 81082


text:
# Яєчне масло
Яєчне масло (фін. munavoi, ест. munavõi) — це суміш вершкового масла і рубаних, зварених круто яєць. Це одна з найпопулярніших намазок в естонській та фінській кухні.
У Фінляндії яєчним маслом, як правило, намазують гарячі карельські пиріжки. В Естонії яєчне масло і житній хліб традиційно вважаються великоднею їжею.

title: Яєчне масло

wikitext:
{{страва}}

'''Яєчне масло''' ({{Lang-fi|munavoi}}, {{Lang-et|munavõi}}) — це суміш [[Вершкове масло|вершкового масла]] і рубаних, зварених круто [[Яйце (їжа)|яєць]]. Це одна з найпопулярніших [[Намазка|намазок]] в [[Естонська кухня|естонській]] та [[Фінська кухня|фінській кухні]].

У Фінляндії яєчним маслом, як правило, намазують гарячі [[карельські пиріжки]].<ref>Ojakangasm Beatrice A. (1999). [https://books.google.com/books?id=y9z2sgGHWewC&q=%22Egg+butter%22#v=snippet&q=%22Egg%20butter%22&f=false ''The Great Scandinavian Baking Book''], pp. 269–273. University of Minnesota Press. {{ISBN|0816634963}}</ref><ref>Symington, Andy and  Dunford, George (2009). [https://books.google.com/books?id=SNatbAr2SFgC&pg=PA58 ''Finland''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210618013606/https://books.google.com/books?id=SNatbAr2SFgC&pg=PA58 |date=18 червня 2021 }}, p. 58. [[Lonely Planet]]. {{ISBN|1741047714}}</ref> В Естонії яєчне масло і житній хліб традиційно вважаються [[великдень|великоднею]] їжею.<ref>Kärne,  Karin Annus (2005). [https://books.google.com/books?id=mPK75-OPQkQC&pg=PA=204 ''Estonian Tastes and Traditions''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210619171016/https://books.google.com/books?id=mPK75-OPQkQC&pg=PA=204 |date=19 червня 2021 }}, pp. 13 and 204. {{iw|Hippocrene Books|Hippocrene Books|en|Hippocrene Books}}. {{ISBN|0781811228}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Страви з курячого яйця]]
[[Категорія:Естонська кухня]]
[[Категорія:Фінська кухня]]
[[Категорія:Масляні суміші|*]]
[[Категорія:Намазки]]
[[Категорія:Пасхальна їжа]]

title: Яєчне масло

Походження: Фінляндія і Естонія

Необхідні компоненти: hard-boiled eggd і масло вершкове