text:
# Олександрійський район (1923—2020)
Олександрі́йський райо́н (до 1924 року — Користівський, у 1924 — 1925 — Косівський, у 1930-х — Олександрівський) — район у складі Кіровоградської області. Районний центр — місто обласного підпорядкування Олександрія, до складу району не входить. Населення становить 36 769 осіб (на 1 серпня 2013 року).
17 липня 2020 року було укрупнено внаслідок адміністративно-територіальної реформи.

## Географія
Район лежить на сході Кіровоградської області. Межує з п'ятьма районами області: Світловодським, Петрівським, Знам'янським, Онуфріївським, Новгородківським і з П'ятихатським районом Дніпропетровської області.
Територія становить 185,4 тис. га, що становить 7,7 % від загальної площі області. Сільськогосподарські угіддя — 159,4 тис. га, в тому числі рілля — 131 тис. га, багаторічні насадження — 1,6 тис. га, пасовища — 24,1 тис. га, ліси та лісовкриті площі — 10,9 тис. га, водойми — 1,7 тис. га.

### Рельєф
Олександрійщина розташована на Придніпровській височині з загальним нахилом території з північного заходу на південний схід. Рельєф являє собою здебільшого плато, або підвищену хвилясту рівнину розчленовану густою мережею річкових долин і балок, а також ярів. В балках, що простягаються з заходу на схід, південні схили пологі, а північні крутіші, дуже вкриті ярами, в таких місцях відкриваються древні докембрійські породи.
Середня висота плато близько 200 м над рівнем моря. Проте спостерігається значна різниця абсолютних висот

### Клімат
Клімат помірно континентальний. Літо тривале та спекотне, зима коротка, малосніжна. Опади за рік розподіляються нерівномірно, за літній період випадає кількість опадів 336 мм, за холодний — 177 мм.
Через місто Олександрійщину з південного заходу на північний схід проходить вісь високого атмосферного тиску що розділяє область на дві частини панування різних повітряних мас — північно-західну (лісостеп), вологі маси з Атлантики і північно-східну (степ), континентальні маси з Азії і зумовлює різноманітність фізико-географічних умов регіону.
У зимові місяці переважають північні та північно-східні вітри. Влітку господарюють вітри північні та північно-західні.
Циклони (середземноморські, атлантичні та ін.) і антициклони (сибірські, східні континентальні та ін.), часто призводять до різких похолодань влітку і відлиг взимку. Такі кліматичні умови зумовлюють дуже мінливу погоду, особливо зимою.
Середньорічна температура повітря в районному центрі Олександрії +7.3 — +7.8 С0. Переважають вітри північні, північно-західні і північно-східні. Середньорічна швидкість вітру становить 3.9 м/с, вологість повітря 61 — 65 % (максимальна в грудні — 84 — 86 %, мінімальна в серпні — 43 — 48 %). Безморозний період триває 246 — 255 днів, а вегетаційний становить 207 — 215 днів.
Літній період — 114 — 130 днів. Температура самого теплого місяця (липня) становить +20,2 +21,2 С0, максимальна +39 С0.
Зима триває 110 — 119 днів. Середня температура самого холодного місяця (лютого) становить — 5,7 −6,1 С0, максимально низька — −35 С0.

### Гідрологія
Стік річок характеризується великою мінливістю в різні пори року через залежність від атмосферних опадів. Велику роль відіграє снігове живлення, тому близько 70 % стоку припадає на березень — травень, через танення снігів і весняні зливи, на червень — серпень — 10 %, на осінній сезон близько 5 %, на зимовий період 15 %, велику роль відіграє також підземне живлення.
Олександрійщина розташована в зоні нестійкого зволоження. Середньорічна кількість опадів становить 510 — 530 мм. Нерівномірно опади розподіляються за порами року. Мінімум їх припадає на зимові місяці — 14 — 18 %, максимум на літо — 40 %. За теплий період року випадає 70 % атмосферних опадів, за холодний період — 30 %.

### Геологічна будова
В основі геологічної будови залягають докембрійські кристалічні породи, вік переважної більшості яких сягає за мільярд років. Ці кристалічні породи часто виходять на поверхню. На берегах річок, у межах нашого краю виявлені гнейси, граніти, кварцити, різноманітні піски, глини та суглинки; часто на глибині до 70 км залягають шари бурого вугілля, що сприяє розвитку гірничої справи.

### Рослинність
Лісова рослинність району — дуб, клен польовий, клен гостролистий, акація, тополя, ясен, калина звичайна, верба.
Природно-кліматичні умови Олександрійщини сприятливі для вирощування озима озимої пшениці, кукурудзи, цукрових буряків, картоплі та інших культур, а також садівництва й овочівництва.

### Тваринний світ
Тваринний світ лісів представлений досить великою кількістю видів: сарни, дикі кабани, зайці-русаки, лисиці, їжаки, кроти, миші лісові, кажани, багато птахів, а в водоймах риби — карасі, лящі, окуні тощо.

## Адміністративний устрій
Район адміністративно-територіально поділяється на 1 міську раду та 21 сільську раду, які об'єднують 77 населених пунктів та підпорядковані Олександрійській районній раді. Адміністративний центр — місто Олександрія, яке має статус міста обласного значення, тому не входить до складу района. Найбільші з населених пунктів — селища Нова Прага та Приютівка, села Протопопівка, Войнівка, Головківка, Червона Кам'янка.
Села Таврівка та Зразкове зняті з облікових даних 9 грудня 2010 р..

## Природно-заповідний фонд

### Ботанічні заказники
Лікарівський (загальнодержавного значення).

### Ландшафтні заказники
Велика і мала скелі, Бандурівський.

### Орнітологічний заказник
Урочище Грабовате.

### Комплексна пам'ятка природи
Кам'яна стінка.

### Заповідні урочища
Суха балка.

## Населення
Населення становить 36,7 тисяч осіб.
Етнічний склад населення району:
| Народ                        | 1989 (%)  | 2001 (%)  |
| ---------------------------- | --------- | --------- |
| українці                     | 92,2      | 93,7      |
| росіяни                      | 5,5       | 3,9       |
| молдовани                    | 0,7       | 0,7       |
| білоруси                     | 0,7       | 0,5       |
| Загальна кількість населення | 43,7 тис. | 41,1 тис. |

## Економіка
Економіка району є аграрною, представлена переважно підприємствами АПК.

### Сільське господарство
Загальна площа сільськогосподарських угідь становить 159 826 га або 86 % від загальної території. Основні напрямки виробництва це вирощення зернових, олійних культур, кукурудзи й цукрового буряка.
Існує 221 агропромислове формування, з яких 164 є фермерськими господарствами.
На тваринницьку галузь припадає майже третина виробництва валового продукту сільського господарства. Основою розвитку тваринництва є розведення великої рогатої худоби, свиней. Головним напрямком є виробництво молока і м'яса.

### Промисловість
Промисловість району наразі представлена підприємствами харчової промисловості. Діють 6 промислових підприємств. Найбільшим з них є ТОВ «Олександрійський цукровий завод». За виходом цукру, він входить до першої п'ятірки цукрових заводів України та є більшим з двох цукрових заводів області (на початку 1990-тих років в області діяло 14 цукрових заводів).
Інші підприємства: ВАТ «Харчосмакова фабрика», ВАТ «Червонокам'янське РТП», ТОВ «УкрАгроКом» МП «Неємія», ТОВ «Хівіскпром», ЧП «Сучасні технології нагрівання плюс».
Крім того в районі діють 6 млинів, 6 олійниць, 2 крупорушки, 2 цехи по виробництву макаронних виробів, 3 пекарні.

## Транспорт
Територією району проходять дві дороги загальнодержавного призначення: E50 (М04) (Знам'янка — Дебальцеве) та E584 (М22) (Полтава — Олександрія). Дорожня мережа загалом становить 412,6 кілометри доріг, із яких 67,8 км — державного, 125,6 км — обласного й 182 км — районного значення.
На території є залізнична мережа, що адміністративно належить до Одеської залізниці. Всього нараховується 5 станцій: Користівка, Королівка, Лікарівка, Шарівка, Щаслива. 2008 року введено в дію електрифіковану дільницю Кременчук — Бурти — Користівка, що забезпечує рух електропоїзда.

## Освіта
В Олександрійському районі є 64 заклади освіти:
- 30 дошкільних навчальних закладів;
- 2 навчально-виховні комплекси;
- 19 загальноосвітніх шкіл І-ІІІ ст.;
- 9 загальноосвітніх шкіл І-ІІ ст.;
- 2 позашкільних навчальних заклади;
- 2 міжшкільні навчально-виробничі комбінати[5].

## Охорона здоров'я
У місті Олександрії розташована центральна районна лікарня, також є 3 дільничні лікарні, 10 амбулаторій, 32 фельдшерсько-акушерських пункти, санаторії «Дружба» в яких працюють майже 500 медичних працівника та 270 фахівців інших професій.

## Культура
У районі діють 34 будинки культури та клуби, в тому числі районний будинок культури в Олександрії.
Бібліотечна мережа охоплює 33 бібліотеки із загальним книжковим фондом 475624 тисячі примірників. Діє 1 музична школа, 11 музеїв, на громадських засадах. Самодіяльність представлена 225 художніми колективами, з яких 12 носять звання «народний аматорський». Найпомітнішими є вокальний квартет «Любисток», хор «Хлібодар», гурт «Петриківські козаки», фольклорний ансамбль «Червона калина».

## Суспільно-політичне життя
В Олександрійському районі зареєстровано 79 районних організацій політичних партій та об'єднань, а також близько 70 громадських, профспілкових та благодійних організацій.

## Релігія
В районі діють 27 релігійних громад різних конфесій та спрямувань.
Серед них: 10 громад УПЦ МП, 2 громади УПЦ КП, 1 громада РКЦ, 1 жіночий монастир, 2 громади євангельських християн баптистів, 1 громада Православної церкви України, 4 громади союзу церкви божої, 6 громад християн віри євангельської, 1 громада християн віри євангельської (автономні).
Всі релігійні організації мають приміщенням для проведення релігійної діяльності: власні приміщенням — 20, орендовані — 6, в стадії будівництва — 1.

## Пам'ятки району
В Олександрійському районі Кіровоградської області на обліку перебуває 67 пам'яток історії.
В Олександрійському районі Кіровоградської області на обліку перебуває 94 пам'ятки археології.
У районі нараховується понад 100 пам'яток історії та культури, 113 археології та 11 архітектури. За державним реєстром України на обліку перебуває 113 пам'яток археології, 67 пам'яток історії та 1 пам'ятка монументального мистецтва.
В Олександрійському районі Кіровоградської області на обліку перебуває 14 пам'яток архітектури.
Пам'ятки архітектури місцевого значення:
1. Колишній маєток Вимберга (с. Ясинуватка);
2. Церква Святого Йосипа Обручника (с. Березівка)4
3. Районна лікарня (смт. Нова Прага);
4. Колишня будівля складів (смт. Нова Прага);
5. Будинок магазину (смт. Нова Прага);
6. Церква Святого Миколая (с. Світлопіль);
7. Будинок притулку (смт. Нова Прага);
8. Ветеринарна лікарня (смт. Нова Прага);
9. Млин (смт. Нова Прага);
10. Конюшня (смт. Нова Прага);
11. Колишня міська школа (с. Бандурівка);
12. Колишній особняк (с. Бандурівка).

На території району є значна кількість курганів-поховань.
Пам'ятки археології представлені бронзовою добою, протягом якої тут існувало кілька етносів. Поховання ямної культури виявлені біля села Протопопівка. Біля села Войнівка — поховання катакомбної культури. Також є пам'ятки скіфського часу.
Період від епохи ранньої бронзи до доби заліза представлений похованнями в курганах, що були досліджені біля сіл Головківки і Протопопівки.

## Особистості
- Семен Климовський — козак Харківського полку, філософ, поет, автор пісні «Їхав козак за Дунай».
- Кость Степовий-Блакитний — головний отаман Холодноярської республіки, отаман Степової дивізії, визначний діяч Української революції 1917-22 років.
- Силенко Лев — засновник РУН віри.
- Колесник Євдокія Василівна — оперна співачка.
- Бузанов Іван Феоктистович — генетик-селекціонер, академік ВАСГНІЛ.

Див. також: Втрати силових структур внаслідок вторгнення в Україну російських військових формувань (Олександрійщина)

## Політика
25 травня 2014 року відбулися Президентські вибори України. У межах Олександрійського району було створено 48 виборчих дільниць. Явка на виборах складала — 57,82 % (проголосували 14 615 із 25 275 виборців). Найбільшу кількість голосів отримав Петро Порошенко — 44,84 % (6 553 виборців); Юлія Тимошенко — 17,22 % (2 517 виборців), Олег Ляшко — 11,40 % (1 666 виборців), Анатолій Гриценко — 6,79 % (993 виборців), Сергій Тігіпко — 6,47 % (945 виборців). Решта кандидатів набрали меншу кількість голосів. Кількість недійсних або зіпсованих бюлетенів — 1,27 %.

## Ресурси
- Олександрійська районна державна адміністрація
- Олександрійська районна рада
- Спортивна Олександрійщина
- Олександрійське радіо «Маяк»
- Сайт бібліотечної системи Олександрії[недоступне посилання з липня 2019]

- Краєзнавча література[недоступне посилання з липня 2019]

- Список посадових осіб Олександрії і Олександрійського повіту. 1901 р.(рос.)

title: Олександрійський район (1923—2020)

wikitext:
{{About|колишній район Кіровоградської області|чинний район Кіровоградської області|Олександрійський район||Олександрійський район (значення)}}
{{Район
| назва           = Олександрійський
| герб            = Oleksandriiskii rayon gerb.gif
| опис герба      = Герб Олександрійського району
| прапор          = Oleksandriia Raion flag.svg
| опис прапора    = Прапор Олександрійського району
| розташування    = Oleksandriyskyi-Raion.png
| мапа            =
| країна          = {{UKR}}
| регіон = [[Кіровоградська область]]
| код КОАТУУ = 3520300000
| утворений = 1932
| населення = {{Населення районів Кіровоградської області|Олександрійський}}
| площа = 1854
| густота = 20
| код району = 5235
| поштові індекси = 28020—28065
| центр = [[Олександрія]]
| міські ради =
| селищні ради = 2
| сільські ради = 24
| міста =
| смт = 2
| села = 73
| селища = 4
| адреса = 28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Шевченка, 132
| вебсторінка  = [http://olex.kr-admin.gov.ua/ Олександрійська РДА]
[http://rada.alex.gov.ua/ Олександрійська районна рада]
}}

'''Олександрі́йський райо́н''' (до [[1924]] року — '''Користівський''', у 1924 — [[1925]] — '''Косівський''', у 1930-х — '''Олександрівський'''<ref>Додаток до постанови ВУЦВК від 9.02.1932 року [[s:Про утворення обласних виконавчих комітетів на території УСРР#Додаток|«Про утворення обласних виконавчих комітетів на території УСРР»]], ст. IV, п. 32</ref>) — [[район]] у складі [[Кіровоградська область|Кіровоградської області]]. Районний центр — місто обласного підпорядкування [[Олександрія]], до складу району не входить. Населення становить 36 769 осіб (на 1 серпня 2013 року).

17 липня 2020 року було укрупнено внаслідок адміністративно-територіальної реформи.

== Географія ==
Район лежить на сході Кіровоградської області. Межує з п'ятьма районами області: [[Світловодський район|Світловодським]], [[Петрівський район|Петрівським]], [[Знам'янський район|Знам'янським]], [[Онуфріївський район|Онуфріївським]], [[Новгородківський район|Новгородківським]] і з [[П'ятихатський район|П'ятихатським районом]] [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]].

Територія становить 185,4 тис. га, що становить 7,7 % від загальної площі області. Сільськогосподарські угіддя — 159,4 тис. га, в тому числі [[рілля]] — 131 тис. га, багаторічні насадження — 1,6 тис. га, пасовища — 24,1 тис. га, ліси та лісовкриті площі — 10,9 тис. га, водойми — 1,7 тис. га.

=== Рельєф ===
Олександрійщина розташована на [[Придніпровська височина|Придніпровській височині]] з загальним нахилом території з північного заходу на південний схід. [[Рельєф]] являє собою здебільшого [[плато]], або підвищену хвилясту рівнину розчленовану густою мережею річкових долин і балок, а також [[яр]]ів. В [[Балка (форма рельєфу)|балках]], що простягаються з заходу на схід, південні схили пологі, а північні крутіші, дуже вкриті ярами, в таких місцях відкриваються древні докембрійські породи.

Середня висота плато близько 200 м над рівнем моря. Проте спостерігається значна різниця абсолютних висот

=== Клімат ===
[[Клімат]] [[Континентальний клімат|помірно континентальний]]. Літо тривале та спекотне, зима коротка, малосніжна. Опади за рік розподіляються нерівномірно, за літній період випадає кількість опадів 336 мм, за холодний — 177 мм.

Через місто Олександрійщину з південного заходу на північний схід проходить вісь високого атмосферного тиску що розділяє область на дві частини панування різних повітряних мас — північно-західну ([[лісостеп]]), вологі маси з Атлантики і північно-східну ([[степ]]), континентальні маси з Азії і зумовлює різноманітність фізико-географічних умов регіону.

У зимові місяці переважають північні та північно-східні вітри. Влітку господарюють вітри північні та північно-західні.

[[Циклон]]и (середземноморські, атлантичні та ін.) і [[антициклон]]и (сибірські, східні континентальні та ін.), часто призводять до різких похолодань влітку і відлиг взимку. Такі кліматичні умови зумовлюють дуже мінливу погоду, особливо зимою.

Середньорічна температура повітря в районному центрі [[Олександрія|Олександрії]] +7.3 — +7.8 С0. Переважають вітри північні, північно-західні і північно-східні. Середньорічна швидкість вітру становить 3.9 м/с, вологість повітря 61 — 65 % (максимальна в грудні — 84 — 86 %, мінімальна в серпні — 43 — 48 %). Безморозний період триває 246 — 255 днів, а вегетаційний становить 207 — 215 днів.

Літній період — 114 — 130 днів. Температура самого теплого місяця (липня) становить +20,2 +21,2 С0, максимальна +39 С0.

Зима триває 110 — 119 днів. Середня температура самого холодного місяця (лютого) становить — 5,7 −6,1 С0, максимально низька — −35 С0.

=== Гідрологія ===
Стік річок характеризується великою мінливістю в різні пори року через залежність від атмосферних опадів. Велику роль відіграє снігове живлення, тому близько 70 % стоку припадає на [[березень]] — [[травень]], через танення снігів і весняні зливи, на [[червень]] — [[серпень]] — 10 %, на осінній сезон близько 5 %, на зимовий період 15 %, велику роль відіграє також підземне живлення.

Олександрійщина розташована в зоні нестійкого зволоження. Середньорічна кількість опадів становить 510 — 530 мм. Нерівномірно опади розподіляються за порами року. Мінімум їх припадає на зимові місяці — 14 — 18 %, максимум на літо — 40 %. За теплий період року випадає 70 % атмосферних опадів, за холодний період — 30 %.

=== Геологічна будова ===
В основі геологічної будови залягають [[докембрій]]ські [[кристалічні породи]], вік переважної більшості яких сягає за мільярд років. Ці кристалічні породи часто виходять на поверхню. На берегах річок, у межах нашого краю виявлені [[гнейси]], [[граніти]], [[кварцити]], різноманітні [[пісок|піски]], [[глини]] та [[суглинки]]; часто на глибині до 70 км залягають шари бурого вугілля, що сприяє розвитку гірничої справи.

=== Рослинність ===
Лісова рослинність району — [[дуб]], [[клен польовий]], [[клен гостролистий]], [[акація]], [[тополя]], [[ясен]], [[калина звичайна]], [[верба]].

Природно-кліматичні умови Олександрійщини сприятливі для вирощування озима [[пшениця|озимої пшениці]], [[кукурудза|кукурудзи]], [[цукрові буряки|цукрових буряків]], [[картопля|картоплі]] та інших культур, а також садівництва й овочівництва.

=== Тваринний світ ===
Тваринний світ лісів представлений досить великою кількістю видів: [[сарна|сарни]], дикі [[кабан]]и, [[заєць|зайці-русаки]], [[лисиця|лисиці]], [[їжак]]и, [[кріт|кроти]], [[миша лісова|миші лісові]], [[кажан]]и, багато птахів, а в водоймах риби — [[карась|карасі]], [[Лящ звичайний|лящі]], [[Окунь звичайний|окуні]] тощо.

== Адміністративний устрій ==
[[Файл:ОлександрійськаРайрада.jpg|right|250px|thumb|Будинок [[Олександрійська районна рада|Олександрійської районної ради та райдержадміністрації]]]]
{{main|Адміністративний устрій Олександрійського району}}
Район адміністративно-територіально поділяється на 1 [[Олександрійська міська рада|міську раду]] та 21 [[Сільська рада|сільську раду]], які об'єднують 77 [[населений пункт|населених пунктів]] та підпорядковані [[Олександрійська районна рада|Олександрійській районній раді]]. Адміністративний центр — місто [[Олександрія]], яке має статус [[Міста України#Міста обласного підпорядкування|міста обласного значення]], тому не входить до складу района<ref>[http://static.rada.gov.ua/zakon/new/ADM/d113.rtf Адміністративно-територіальний устрій Олександрійського району] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>. Найбільші з населених пунктів — селища [[Нова Прага]] та [[Приютівка]], села [[Протопопівка (Олександрійський район)|Протопопівка]], [[Войнівка (Олександрійський район)|Войнівка]], [[Головківка (Олександрійський район)|Головківка]], [[Червона Кам'янка]].

Села [[Таврівка]] та [[Зразкове (Олександрійський район)|Зразкове]] зняті з облікових даних [[9 грудня]] [[2010]] р.<ref>{{Cite web |url=http://www.oblrada.kirovograd.ua/download/npb/file/1023/32.pdf |title=Рішення Кіровоградської обласної ради № 32 від 9 грудня 2010 року «Про виключення з облікових даних сіл Таврівка та Зразкове Олександрійського району Кіровоградської області» |accessdate=19 березня 2012 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20141230102827/http://www.oblrada.kirovograd.ua/download/npb/file/1023/32.pdf |archivedate=30 грудня 2014 |deadurl=yes }}</ref>.

== Природно-заповідний фонд ==

=== Ботанічні заказники ===
[[Лікарівський заказник|Лікарівський]] (загальнодержавного значення).

=== Ландшафтні заказники ===
[[Велика і мала скелі]], [[Бандурівський заказник|Бандурівський]].

=== Орнітологічний заказник ===
[[Урочище Грабовате]].

=== Комплексна пам'ятка природи ===
[[Кам'яна стінка (пам'ятка природи)|Кам'яна стінка]].

=== Заповідні урочища ===
[[Суха балка (заповідне урочище)|Суха балка]].

== Населення ==
Населення становить 36,7 тисяч осіб.

Етнічний склад населення району:<ref>[http://2001.ukrcensus.gov.ua/results/general/nationality/kirovograd/ Всеукраїнський перепис населення. Національний склад Олександрійського району]</ref>
{| align="center" class="standard"
|+
! |[[Народ]]
! |[[1989]] (%)
! |[[2001]] (%)
|-----
| [[українці]]
| 92,2
| 93,7
|-----
| [[росіяни]]
| 5,5
| 3,9
|-----
| [[молдовани]]
| 0,7
| 0,7
|-----
| [[білоруси]]
| 0,7
| 0,5
|-----
| Загальна кількість населення
| 43,7 тис.
| 41,1 тис.
|+
|}

== Економіка ==
Економіка району є аграрною, представлена переважно підприємствами [[АПК]].

=== Сільське господарство ===
Загальна площа сільськогосподарських угідь становить 159 826 [[га]] або 86 % від загальної території. Основні напрямки виробництва це вирощення [[зернові культури|зернових]], [[олійні культури|олійних культур]], [[кукурудза|кукурудзи]] й [[цукровий буряк|цукрового буряка]].
Існує 221 агропромислове формування, з яких 164 є фермерськими господарствами.

На тваринницьку галузь припадає майже третина виробництва валового продукту сільського господарства. Основою розвитку тваринництва є розведення великої рогатої худоби, свиней. Головним напрямком є виробництво молока і м'яса.

=== Промисловість ===
Промисловість району наразі представлена підприємствами [[харчова промисловість|харчової промисловості]]. Діють 6 промислових підприємств. Найбільшим з них є [[ТОВ]] «[[Олександрійський цукровий завод]]». За виходом [[цукор|цукру]], він входить до першої п'ятірки цукрових заводів України та є більшим з двох цукрових заводів області (на початку 1990-тих років в області діяло 14 цукрових заводів).

Інші підприємства: ВАТ «Харчосмакова фабрика», ВАТ «Червонокам'янське РТП», [http://ukragrocom.com ТОВ «УкрАгроКом»] МП «Неємія», ТОВ «Хівіскпром», ЧП «Сучасні технології нагрівання плюс».

Крім того в районі діють 6 [[млин]]ів, 6 [[олійниця|олійниць]], 2 [[крупорушка|крупорушки]], 2 цехи по виробництву макаронних виробів, 3 [[пекарня|пекарні]].

== Транспорт ==
Територією району проходять дві дороги загальнодержавного призначення: {{Автошлях E|50}} ({{Автошлях М|04}}) ([[Знам'янка]] — [[Дебальцеве]]) та {{Автошлях E|584}} ({{Автошлях М|22}}) ([[Полтава]] — [[Олександрія]]). Дорожня мережа загалом становить 412,6 кілометри доріг, із яких 67,8 км — державного, 125,6 км — обласного й 182 км — районного значення.

На території є залізнична мережа, що адміністративно належить до [[Одеська залізниця|Одеської залізниці]]. Всього нараховується 5 станцій: [[Користівка]], [[Королівка (станція)|Королівка]], [[Лікарівка (станція)|Лікарівка]], [[Шарівка (станція)|Шарівка]], [[Щаслива (станція)|Щаслива]]. [[2008]] року введено в дію електрифіковану дільницю [[Кременчук (станція)|Кременчук]] — [[Бурти (станція)|Бурти]] — [[Користівка]], що забезпечує рух електропоїзда.

== Освіта ==
В Олександрійському районі є 64 заклади освіти:
* 30 дошкільних навчальних закладів;
* 2 навчально-виховні комплекси;
* 19 загальноосвітніх шкіл І-ІІІ ст.;
* 9 загальноосвітніх шкіл І-ІІ ст.;
* 2 позашкільних навчальних заклади;
* 2 міжшкільні навчально-виробничі комбінати<ref>http://alex.gov.ua/index/osvita/0-23{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>.

== Охорона здоров'я ==
У місті [[Олександрія|Олександрії розташована]] центральна районна лікарня, також є 3 дільничні лікарні, 10 амбулаторій, 32 фельдшерсько-акушерських пункти, санаторії «Дружба» в яких працюють майже 500 медичних працівника та 270 фахівців інших професій.

== Культура ==
[[Файл:БудинокЧижевського.jpg|міні|250px|Районна бібліотека, будинок у якому жила родина [[Дмитро Чижевський|Дмитра Чижевського]]]]
У районі діють 34 будинки культури та клуби, в тому числі районний будинок культури в [[Олександрія|Олександрії]].

Бібліотечна мережа охоплює 33 бібліотеки із загальним книжковим фондом 475624 тисячі примірників. Діє 1 музична школа, 11 музеїв, на громадських засадах. Самодіяльність представлена 225 художніми колективами, з яких 12 носять звання «народний аматорський». Найпомітнішими є вокальний квартет «Любисток», хор «Хлібодар», гурт «Петриківські козаки», фольклорний ансамбль «Червона калина».

== Суспільно-політичне життя ==
В Олександрійському районі зареєстровано 79 районних організацій політичних партій та об'єднань, а також близько 70 громадських, профспілкових та благодійних організацій.

== Релігія ==
В районі діють 27 релігійних громад різних конфесій та спрямувань.

Серед них: 10 громад [[Українська православна церква (Московський патріархат)|УПЦ МП]], 2 громади [[Українська православна церква Київського патріархату|УПЦ КП]], [https://www.google.com.ua/maps/place/%22Пресвятой+Троицы%22/@48.6681706,33.1192732,972m/data=!3m1!1e3!4m5!3m4!1s0x0:0x6e1793a1a0d0fa41!8m2!3d48.6680217!4d33.1184793 1 громада] [[Римо-католицька церква|РКЦ]], 1 жіночий [[монастир]], 2 громади [[Євангельські християни-баптисти|євангельських християн баптистів]], 1 громада [[Православна церква України|Православної церкви України]], 4 громади [[Союз Церкви Божої|союзу церкви божої]], 6 громад[[Християни віри євангельської| християн віри євангельської]], 1 громада [[Християни віри євангельської (автономні)|християн віри євангельської (автономні)]].

Всі релігійні організації мають приміщенням для проведення релігійної діяльності: власні приміщенням — 20, орендовані — 6, в стадії будівництва — 1.

== Пам'ятки району ==
{{main|Пам'ятки історії Олександрійського району}}
В Олександрійському районі Кіровоградської області на обліку перебуває 67 пам'яток історії.
{{main|Археологічні пам'ятки Олександрійського району}}
В Олександрійському районі Кіровоградської області на обліку перебуває 94 пам'ятки археології.
[[Файл:РБКОлекс.jpg|right|thumb|250px|Районний будинок культури, пам'ятка архітектури]]
У районі нараховується понад 100 пам'яток історії та культури, 113 археології та 11 архітектури. За державним реєстром України на обліку перебуває 113 пам'яток археології, 67 пам'яток історії та 1 пам'ятка монументального мистецтва.

{{main|Пам'ятки архітектури Олександрійського району}}

В Олександрійському районі Кіровоградської області на обліку перебуває 14 пам'яток архітектури.

Пам'ятки архітектури місцевого значення:

# Колишній маєток Вимберга (с. [[Ясинуватка (Олександрівський район)|Ясинуватка]]);
# Церква Святого Йосипа Обручника (с. [[Березівка (Олександрійський район)|Березівка]])4
# Районна лікарня (смт. [[Нова Прага]]);
# Колишня будівля складів (смт. [[Нова Прага]]);
# Будинок магазину (смт. [[Нова Прага]]);
# Церква Святого Миколая (с. [[Світлопіль]]);
# Будинок притулку (смт. [[Нова Прага]]);
# Ветеринарна лікарня (смт. [[Нова Прага]]);
# Млин (смт. [[Нова Прага]]);
# Конюшня (смт. [[Нова Прага]]);
# Колишня міська школа (с. [[Бандурівка]]);
# Колишній особняк (с. [[Бандурівка]]).

На території району є значна кількість [[Могила (насип)|курганів]]-поховань.

Пам'ятки археології представлені [[епоха бронзи|бронзовою добою]], протягом якої тут існувало кілька [[етнос]]ів. Поховання [[ямна культура|ямної культури]] виявлені біля села [[Протопопівка (Олександрійський район)|Протопопівка]]. Біля села [[Войнівка (Олександрійський район)|Войнівка]] — поховання [[катакомбна культура|катакомбної культури]]. Також є пам'ятки [[скіфи|скіфського]] часу.

Період від епохи ранньої бронзи до [[Залізна доба|доби заліза]] представлений похованнями в [[Могила (насип)|курганах]], що були досліджені біля сіл [[Головківка (Олександрійський район)|Головківки]] і [[Протопопівка (Олександрійський район)|Протопопівки]].

== Особистості ==
* [[Семен Климовський]] — козак [[Харківський полк|Харківського полку]], [[філософ]], [[поет]], автор пісні «''Їхав козак за Дунай''».
* [[Пестушко Костянтин Юрійович|Кость Степовий-Блакитний]] — головний отаман [[Холодноярська республіка|Холодноярської республіки]], отаман [[Степова дивізія|Степової дивізії]], визначний діяч [[Українська революція|Української революції]] 1917-22 років.
* [[Силенко Лев Терентійович|Силенко Лев]] — засновник [[Рідна Українська Національна Віра|РУН]] віри.
* [[Колесник Євдокія Василівна]] — оперна співачка.
* [[Бузанов Іван Феоктистович]] — [[Генетика|генетик]]-[[Селекція|селекціонер]], академік [[Всесоюзна академія сільськогосподарських наук імені Леніна|ВАСГНІЛ]].

''Див. також:'' [[Втрати Олександрійщини внаслідок вторгнення в Україну російських військових формувань|Втрати силових структур внаслідок вторгнення в Україну російських військових формувань (Олександрійщина)]]

== Політика ==
25 травня 2014 року відбулися [[Вибори Президента України 2014|Президентські вибори України]]. У межах Олександрійського району було створено 48 виборчих дільниць. Явка на виборах складала — 57,82 % (проголосували 14 615 із 25 275 виборців). Найбільшу кількість голосів отримав [[Порошенко Петро Олексійович|Петро Порошенко]] — 44,84 % (6 553 виборців); [[Тимошенко Юлія Володимирівна|Юлія Тимошенко]] — 17,22 % (2 517 виборців), [[Ляшко Олег Валерійович|Олег Ляшко]] — 11,40 % (1 666 виборців), [[Гриценко Анатолій Степанович|Анатолій Гриценко]] — 6,79 % (993 виборців), [[Тігіпко Сергій Леонідович|Сергій Тігіпко]] — 6,47 % (945 виборців). Решта кандидатів набрали меншу кількість голосів. Кількість недійсних або зіпсованих бюлетенів — 1,27 %.<ref>{{Cite web|url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vp2014/wp001|title=Центральна виборча комісія - ІАС "Вибори Президента України"|last=ПроКом|first=ТОВ НВП|website=www.cvk.gov.ua|accessdate=2016-03-28}}</ref>

== Література ==
* Міщенко Г. П. Кіровоградська область. — К., 1961.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20110714041321/http://alex.gov.ua/index/informacija_pro_rajon/0-18 Опис району]
* [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=20.10.2003&rf7571=17437 Олександрійський район на сайті Верховної Ради]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://alnet.com.ua/2005/10/10/125/ Олександрійщина — це не тільки місто Олександрія. ALNET]

== Ресурси ==
{{commonscat|Oleksandriia Raion}}
* [https://web.archive.org/web/20131219171136/http://alex.gov.ua/ Олександрійська районна державна адміністрація]
* [http://rada.alex.gov.ua/ Олександрійська районна рада]
* [https://web.archive.org/web/20120702022308/http://golovkivka.com/ Спортивна Олександрійщина]
* [http://rama.net.ua/ Олександрійське радіо «Маяк»]
* [http://www.library.alexandriya.com/index.shtml Сайт бібліотечної системи Олександрії]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
:* [http://www.library.alexandriya.com/kraevedenie.shtml Краєзнавча література]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://rodovoyegnezdo.narod.ru/Kherson/1901_Aleksandria.htm#5 Список посадових осіб Олександрії і Олександрійського повіту. 1901 р.]{{ref-ru}}

{{Розташування2
|nw=[[Знам'янський район]]|n=[[Світловодський район]]|ne=[[Онуфріївський район]]
|w=|c=[[Олександрія]]|cx=10|e=[[Дніпропетровська область]]
([[П'ятихатський район]])
|sw=[[Новгородківський район]]|s=[[Петрівський район]]
|se=[[Дніпропетровська область]]
([[П'ятихатський район]])}}

{{Олександрійський район|nocat=1}}
{{Кіровоградська область}}
{{Олександрійська округа}}
[[Категорія:Засновані в Кіровоградській області 1932]]
[[Категорія:Олександрійський район| ]]
[[Категорія:Колишні райони Кіровоградської області]]
[[Категорія:Виборчий округ 103]]

title: Олександрійський район

Герб: Прапор

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Кіровоградська область

Густота: 20 осіб/км²

title: Населені пункти та ради

Районний центр: Олександрія

title: Районна влада

Вебсторінка: Олександрійська РДА · Олександрійська районна рада

title: Мапа

Мапа: Олександрійський район у Вікісховищі


text:
# Вашково
Вашково (пол. Waszkowo, нім. Waschke) — село в Польщі, у гміні Понець Гостинського повіту Великопольського воєводства.
Населення — 270 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Лешненського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 139     | 37                 | 96               | 6                    |
| Жінки    | 131     | 25                 | 85               | 21                   |
| Разом    | 270     | 62                 | 181              | 27                   |

wikiname: ukwiki

title: Вашково

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Вашково
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Waszkowo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = H.13.150 - Waszkowo Dwór.JPG
|опис зображення    =  <!--Dwór w Waszkowie-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Великопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Гостинський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Понець (гміна){{!}}Понець
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 270
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 65
|поштовий індекс        = 64-125 <br />(poczta: [[Poniec]])
|автомобільний код      = PGS
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0375214
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Вашково''' ({{lang-pl|Waszkowo}}, {{lang-de|Waschke}}) — село в Польщі, у [[Понець (гміна)|гміні Понець]] [[Гостинський повіт|Гостинського повіту]] [[Великопольське воєводство|Великопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:270}} {{МНОЖИНА:270|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Лешненське воєводство|Лешненського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=139 |ЧолПре=37 |ЧолПрац=96 |ЧолПост=6
|Жін=131 |ЖінПре=25 |ЖінПрац=85 |ЖінПост=21
|Разом=270 |РазомПре=62 |РазомПрац=181 |РазомПост=27
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Waszkowo}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Понець}}

[[Категорія:Села Ґостинського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Великопольське воєводство

Повіт: Гостинський повіт

Гміна: Понець

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Поштовий індекс: 64-125 · (poczta: Poniec)

Автомобільний код: PGS

OSM: ↑2709348 ·R (Ґміна Понець)


text:
# Постанова Кабінету Міністрів України
Постанова Кабінету Міністрів України — нормативно-правовий акт Уряду України — Кабінету Міністрів.

## Місце в системі законодавства
Згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем'єр-міністр України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.
Президент України має право зупинити дію актів Кабінету Міністрів України з мотивів невідповідності Конституції з одночасним зверненням до Конституційного Суду України щодо їх конституційності (п. 15 ч. 1 статті 106 Конституції України).
Конституційний Суд також наділений повноваженням перевіряти конституційність актів КМУ на підставі подання Президента України, не менш як сорока п'яти народних депутатів, Верховного Суду України, Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Верховної Ради Автономної Республіки Крим.
Закон України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року встановлює, що КМУ на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти — постанови і розпорядження.
Акти КМУ нормативного характеру видаються у формі постанов.
Акт Кабінету Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.
Право ініціативи у прийнятті актів КМУ мають члени КМУ, центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Проєкти актів, що мають важливе суспільне значення та визначають права і обов'язки громадян України, підлягають попередньому оприлюдненню.

## Прийняття та оприлюднення
Постанови приймаються на засіданнях КМУ шляхом голосування більшістю голосів від його посадового складу. Якщо проєкт рішення отримав підтримку рівно половини складу КМУ і за цей проєкт проголосував Прем'єр-міністр України, рішення вважається прийнятим.
Постанови, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.
Окремі постанови або їх окремі положення, що містять інформацію з обмеженим доступом, не підлягають опублікуванню і набирають чинності з моменту їх доведення в установленому порядку до виконавців, якщо не встановлено пізніший термін набрання чинності.
Постанови публікуються в Офіційному віснику України, газеті «Урядовий кур'єр», а також на офіційному вебсайті Уряду.

## Статистика
Історично постанові КМУ передує постанова КМ УРСР (прийнято 166 документів у 1991 році).

title: Постанова Кабінету Міністрів України

wikitext:
'''Постанова Кабінету Міністрів України''' — [[нормативно-правовий акт]] [[Уряд]]у [[Україна|України]] — [[Кабінет Міністрів України|Кабінету Міністрів]].

== Місце в системі законодавства ==

Згідно зі статтею 117 [[Конституція України|Конституції України]], ''Кабінет Міністрів України в межах своєї [[Компетенція|компетенції]] видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Акти Кабінету Міністрів України підписує [[Прем'єр-міністр України]]. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, [[Перелік центральних органів виконавчої влади України|міністерств та інших центральних органів виконавчої влади]] підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.''

[[Президент України]] має право зупинити дію актів Кабінету Міністрів України з мотивів невідповідності Конституції з одночасним зверненням до [[Конституційний Суд України|Конституційного Суду України]] щодо їх конституційності (п. 15 ч. 1 статті 106 Конституції України).

Конституційний Суд також наділений повноваженням перевіряти конституційність актів КМУ на підставі подання Президента України, не менш як сорока п'яти [[народний депутат України|народних депутатів]], [[Верховний Суд України|Верховного Суду України]], [[Уповноважений Верховної Ради України з прав людини|Уповноваженого Верховної Ради з прав людини]], [[Верховна Рада Автономної Республіки Крим|Верховної Ради Автономної Республіки Крим]].

Закон України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року<ref>{{Cite web |url=http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/794-18 |title=Про Кабінет Міністрів України: Верховна Рада України; Закон від 27.02.2014 № 794-VII |accessdate=9 жовтня 2015 |archive-date=26 серпня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160826020649/http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/794-18 }}</ref> встановлює, що КМУ на основі та на виконання Конституції і [[закон України|законів України]], [[Акт Президента України|актів Президента України]], [[постанова Верховної Ради України|постанов Верховної Ради України]], прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти — постанови і розпорядження.

Акти КМУ нормативного характеру видаються у формі постанов.

Акт Кабінету Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.
{{main|Адміністративне судочинство}}
Право ініціативи у прийнятті актів КМУ мають члени КМУ, центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, [[Рада міністрів Автономної Республіки Крим]], обласні, Київська та Севастопольська міські [[Місцева державна адміністрація|державні адміністрації]].

Проєкти актів, що мають важливе суспільне значення та визначають [[суб'єктивні права|права]] і [[юридичні обов'язки|обов'язки]] громадян України, підлягають попередньому оприлюдненню.

== Прийняття та оприлюднення ==

Постанови приймаються на засіданнях КМУ шляхом голосування більшістю голосів від його посадового складу. Якщо проєкт рішення отримав підтримку рівно половини складу КМУ і за цей проєкт проголосував Прем'єр-міністр України, рішення вважається прийнятим.

Постанови, крім постанов, що містять [[Інформація з обмеженим доступом|інформацію з обмеженим доступом]], набирають чинності з дня їх [[Промульгація|офіційного опублікування]], якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Окремі постанови або їх окремі положення, що містять інформацію з обмеженим доступом, не підлягають опублікуванню і набирають чинності з моменту їх доведення в установленому порядку до виконавців, якщо не встановлено пізніший термін набрання чинності.

Постанови публікуються в [[Офіційний вісник України|Офіційному віснику України]], газеті «[[Урядовий кур'єр]]», а також на офіційному вебсайті Уряду.
{{Див. також|Офіційне друковане видання}}

== Статистика ==

Історично постанові КМУ передує постанова КМ [[УРСР]] (прийнято 166 документів у 1991 році)<ref>[http://zakon4.rada.gov.ua/laws/main/tt603002 Документи видавника та виду (Кабінет Міністрів УРСР + Постанова)]</ref>.
<center>'''Кількість постанов Кабінету Міністрів України за роками:<ref>За даними [http://zakon4.rada.gov.ua/laws/main/tt2002 сайту ВРУ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150507201411/http://zakon4.rada.gov.ua/laws/main/tt2002 |date=7 травня 2015 }}</ref>'''</center>
<timeline>
ImageSize = width:900 height:220
PlotArea = left:70 right:40 top:20 bottom:20
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
Colors =
  id:gray1 value:gray(0.9)
DateFormat = yyyy
Period = from:0 till:2500
ScaleMajor = unit:year increment:5000 start:0 gridcolor:gray1
PlotData =
  bar:1991| color:gray1 width:5
   from:0 till:199  width:15  text:199 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1992| color:gray1 width:5
   from:0 till:716  width:15  text:716 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1993| color:gray1 width:5
   from:0 till:1047  width:15  text:1047 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1994| color:gray1 width:5
   from:0 till:871  width:15  text:871 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1995| color:gray1 width:5
   from:0 till:1062  width:15  text:1062 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1996| color:gray1 width:5
   from:0 till:1512  width:15  text:1512 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1997| color:gray1 width:5
   from:0 till:1452  width:15  text:1452 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1998| color:gray1 width:5
   from:0 till:2041  width:15  text:2041 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:1999| color:gray1 width:5
   from:0 till:2340  width:15  text:2340 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2000| color:gray1 width:5
   from:0 till:1896  width:15  text:1896 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2001| color:gray1 width:5
   from:0 till:1795  width:15  text:1795 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2002| color:gray1 width:5
   from:0 till:2027  width:15  text:2027 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2003| color:gray1 width:5
   from:0 till:2068  width:15  text:2068 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2004| color:gray1 width:5
   from:0 till:1752  width:15  text:1752 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2005| color:gray1 width:5
   from:0 till:1330  width:15  text:1330 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2006| color:gray1 width:5
   from:0 till:1845  width:15  text:1845 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2007| color:gray1 width:5
   from:0 till:1403  width:15  text:1403 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2008| color:gray1 width:5
   from:0 till:1147  width:15  text:1147 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2009| color:gray1 width:5
   from:0 till:1421  width:15  text:1421 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2010| color:gray1 width:5
   from:0 till:1255  width:15  text:1255 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2011| color:gray1 width:5
   from:0 till:1410  width:15  text:1410 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2012| color:gray1 width:5
   from:0 till:1212  width:15  text:1212 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2013| color:gray1 width:5
   from:0 till:971  width:15  text:971 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2014| color:gray1 width:5
   from:0 till:703  width:15  text:703 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2015| color:gray1 width:5
   from:0 till:1155  width:15  text:1155 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2016| color:gray1 width:5
   from:0 till:1010  width:15  text:1010 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2017| color:gray1 width:5
   from:0 till:1046  width:15  text:1046 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2018| color:gray1 width:5
   from:0 till:1153  width:15  text:1153 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2019| color:gray1 width:5
   from:0 till:1157  width:15  text:1157 textcolor:red  fontsize:8px
  bar:2020| color:gray1 width:5
   from:0 till:1331  width:15  text:1331 textcolor:red  fontsize:8px
</timeline>

== Див. також ==
{{Портал|Політологія}}
* [[Підзаконний акт]]
* [[Секретаріат Кабінету Міністрів України]]
* [[Декрет Кабінету Міністрів України]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.kmu.gov.ua/control/uk/npd/search Акти Кабінету Міністрів України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151015024907/http://www.kmu.gov.ua/control/uk/npd/search |date=15 жовтня 2015 }} на сайті Уряду
* [http://leksika.com.ua/10610218/legal/kabinet_ministriv_ukrayini Кабінет Міністрів України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210301134803/https://leksika.com.ua/10610218/legal/kabinet_ministriv_ukrayini |date=1 березня 2021 }} // {{Юридична енциклопедія|3}}

[[Категорія:Нормативні документи Кабінету Міністрів України]]
[[Категорія:Юридичні документи]]
[[Категорія:Акти]]


text:
# Боженко Борис Олександрович
Бори́с Олексáндрович Божéнко (нар. 1889 — пом. 1974) — український ентомолог, фахівець із захисту рослин. Доктор сільськогосподарських наук, професор.

## Біографія
Борис Олександрович Боженко народився у селі Сушки на Полтавщині. Він походив з давньої козацької родини. Після закінчення Третьої київської гімназії він поступив до Політехнічного інституту на агрономічний факультет. Під час навчання він працював у студентському гуртку «Натураліст», брав участь у експедиціях до Середній Азії, Сибіру, Кавказу, опублікував свою першу наукову роботу «Совки торф'яних боліт Микільського лісництва на Остерщині».

### Полтавський період
Практику він проходив на Дослідному полі Полтавського губернського земства. Сюди ж, у відділ сільськогосподарської ентомології він прийшов працювати, одержавши університетський диплом..
У 1914 році земство відкрило власне Ентомологічне бюро. Його очолив Д. М. Бородін, а Борис Боженко увійшов до складу співробітників бюро. Вони активно співпрацювали з Полтавською дослідною станцією, налагодили обстеження господарств губернії, дієву взаємодію з виробниками сільгосппродукції.
Борис Олександрович підготував низку брошур та статей щодо вивчення комах, сезонності їхньої активності, біологічного захисту рослин. Під час Першої світової війни вчений працював експертом з якості зерна, що йшло на потреби фронту. Ентомолога обрали кандидатом-кореспондентом Російської академії наук. 1916 року він захистив дисертацію й отримав науковий ступінь доктора агрономічних наук.

### У смутні часи
1917 року земство обирає Бориса Боженка до Центральної Ради. У 1918 році в Києві при міністерстві земельних справ створили Сільськогосподарський вчений комітет України (СГВКУ). У складі його ентомологічної підсекції працювали Б. Боженко, професор І. М. Щоголів, З. С. Голов'янко та інші. Після захоплення Києва радянськими військами (1919), Б. Боженка ув'язнили як члена Центральної Ради та «націоналіста». Але коли місто зайняли польські війська (травень 1920 року), вченого звільнили.
23 січня 1921 року Борис Боженко бере участь у першому, організаційному засіданні зоологічної секції Українського наукового товариства. У 1920-ті роки Борис Олександрович працює у наукових установах (в інститутах цукрової промисловості, захисту рослин), читає лекції у своїй альма-матер — КПІ і Білоцерківському сільгоспінституті. Але 1928 року його звідусіль звільняють, 1929-го позбавляють громадянських прав і на п'ять років висилають з України до Туркменістану.
 «Це нанесло нашій родині страшний удар та душевне спустошення. <…> Становище нашої родини було жалюгідне. <…>В 1930 році налетіла з Ірану на Туркменістан сарана і з'їла все, що зелене. Буває так, що нещастя допоможе. ГПУ мобілізувало батька як спеціяліста-ентомолога та відновило його у громадянських правах. Він очолив експедицію і організував в Туркменістані боротьбу з сараною. Об'їздив країну у всіх закутках під контролею ГПУ. <…> В 1934 році ми повертались до Києва…». Із спогадів Святослава Боженка, сина Б. О. Боженка.
Після повернення до столиці Борис Боженко знов працює інспектором зерносховищ, науковцем, професором КПІ. У відрядженнях він на власні очі бачить жахливі, занедбані і спустошені голодом села. Перед війною він завідував лабораторією інсектицидів при Академії наукн.
Під час окупації Києва німцями професор працював в Інституті захисту рослин, де очолив відділ боротьби з комірними шкідниками.
 «Далі почалися походи на села — міняли свій одяг. Знову відновились страшні часи громадянської війни в новім варіанті, але жорстокім, де людські страждання, голод, холод, хвороби, де відродились трут, кресало та каганець. Коли вже не вистачало одягу, то мама стала шити ватні валянки на ручній швейній машині „Зінгер“, боячись за цілість голки. Мама зі знайомою ходили пішки в Козелець із зупинкою в Семиполках — знайома мала там родичів. Отак виживали». Із спогадів Святослава Боженка.

### Далеко від України
У 1943 році, коли Червона Армія готувалася до битви за Київ, Боженко з родиною евакуюється до Львова, а згодом до Німеччини. Тут він певний час працював чорноробом у будівельній фірмі, ремонтуючи шляхи. Після завершення бойових дій він опинився в американській зоні окупації і потрапив до українського табору переміщених осіб у місті Регенсбург. У таборі діяли українська школа і гімназія, Український технічно-господарський інститут, церковні парафії, культурні й спортивні товариства, поштова станція. Борис Олександрович працював професором інституту, згодом став деканом агрономічно-лісового факультету, писав книжку «Виноградство».
1951 року вчений виїжджає до Бразилії. Тіт він працював у «Хліборобсько-освітньому союзі» — культурно-освітньому і господарському органу українців Бразилії. У ньому Боженко працював над удосконаленням агротехніки, вивчав головних шкідників місцевих зернових злаків. Згодом професор, вже важко хворим, переїздить до США, де і помирає. Похований він на сербському православному цвинтарі Сан-Франциско.

### Сім'я
- Дружина — Євгенія Робертівна Боженко, до шлюбу Гольник-Васильківська (1902—1998), племінниця художника С. І. Васильківського. До війни працювала секретаркою у поліклініці на Броварському шосе, неподалік якого, на Микільській Слобідці, родина й жила (будинок не зберігся)[5].
- Син Святослав Борисович Боженко

title: Боженко Борис Олександрович

wikitext:
{{Othernames|Боженко}}
{{Науковець
| ім'я                = Борис Олександрович Боженко
| зображення          =
| зображення_розмір   =
| дата народження     =
| місце народження    =
| дата смерті         =
| місце смерті        =
| громадянство        = {{RUSold}}→{{USSR}}→{{BRA}}
| галузь              = [[ентомологія]]
| заклад              = ентомологічне бюро Полтавського губернського земства
| Alma Mater          =
| відомий завдяки     = дослідженням у галузі [[Захист рослин|захисту рослин]]
| звання              = професор
| ступінь             = доктор агрономічних наук ([[PhD]])
| керівник            =
| учні                =
| нагороди            =
}}

'''Бори́с Олексáндрович Божéнко''' ({{н}} {{ДН|||1889}} — {{†}} {{ДС|||1974}}) — український [[ентомолог]], фахівець із захисту рослин. Доктор сільськогосподарських наук, професор.

== Біографія ==
Борис Олександрович Боженко народився у селі [[Сушки (Козельщинський район)|Сушки]] на Полтавщині. Він походив з давньої козацької родини. Після закінчення Третьої київської гімназії він поступив до [[Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут»|Політехнічного інституту]] на агрономічний факультет. Під час навчання він працював у студентському гуртку «Натураліст», брав участь у експедиціях до Середній Азії, Сибіру, Кавказу, опублікував свою першу наукову роботу «[[Совки]] торф'яних боліт Микільського лісництва на Остерщині»<ref name="chernov" />.

=== Полтавський період ===
Практику він проходив на Дослідному полі [[Полтавське губернське земство|Полтавського губернського земства]]. Сюди ж, у відділ сільськогосподарської ентомології він прийшов працювати, одержавши університетський диплом.<ref name="chernov">''Чернов А.'' Ворог шкідників і «політичний шкідник» — http://grinchenko-inform.kubg.edu.ua/vorog-shkidnykiv-i-politychnyj-shkidnyk/#.XkJot7gREwQ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200130041455/http://grinchenko-inform.kubg.edu.ua/vorog-shkidnykiv-i-politychnyj-shkidnyk/#.XkJot7gREwQ |date=30 січня 2020 }}</ref>.

У 1914 році земство відкрило власне Ентомологічне бюро. Його очолив [[Бородін Дмитро Миколайович|Д. М. Бородін]], а Борис Боженко увійшов до складу співробітників бюро. Вони активно співпрацювали з Полтавською дослідною станцією, налагодили обстеження господарств губернії, дієву взаємодію з виробниками сільгосппродукції.
Борис Олександрович підготував низку брошур та статей щодо вивчення комах, сезонності їхньої активності, біологічного захисту рослин. Під час Першої світової війни вчений працював експертом з якості зерна, що йшло на потреби фронту. Ентомолога обрали кандидатом-кореспондентом Російської академії наук. 1916 року він захистив дисертацію й отримав науковий ступінь доктора агрономічних наук<ref name="chernov" />.

=== У смутні часи ===
1917 року земство обирає Бориса Боженка до [[Центральна Рада|Центральної Ради]]. У 1918 році в Києві при міністерстві земельних справ створили Сільськогосподарський вчений комітет України (СГВКУ). У складі його ентомологічної підсекції працювали Б. Боженко, професор [[Щоголів Іринарх Михайлович|І. М. Щоголів]], [[Голов'янко Зіновій Степанович|З. С. Голов'янко]] та інші. Після захоплення Києва радянськими військами (1919), Б. Боженка ув'язнили як члена Центральної Ради та «націоналіста». Але коли місто зайняли польські війська (травень 1920 року), вченого звільнили<ref name="chernov" />.

23 січня 1921 року Борис Боженко бере участь у першому, організаційному засіданні зоологічної секції Українського наукового товариства<ref>''Загороднюк І.'' Початки академічної зоології в Україні: документи Українського наукового товариства 1919—1921 років, с. 297. В: Природнича музеологія. Випуск 5. К., 2019. — 324 с.</ref>. У 1920-ті роки Борис Олександрович працює у наукових установах (в інститутах цукрової промисловості, захисту рослин), читає лекції у своїй альма-матер — КПІ і Білоцерківському сільгоспінституті. Але 1928 року його звідусіль звільняють, 1929-го позбавляють громадянських прав і на п'ять років висилають з України до Туркменістану.

{{початок цитати}} «Це нанесло нашій родині страшний удар та душевне спустошення. <…> Становище нашої родини було жалюгідне. <…>В 1930 році налетіла з Ірану на Туркменістан сарана і з'їла все, що зелене. Буває так, що нещастя допоможе. ГПУ мобілізувало батька як спеціяліста-ентомолога та відновило його у громадянських правах. Він очолив експедицію і організував в Туркменістані боротьбу з сараною. Об'їздив країну у всіх закутках під контролею ГПУ. <…> В 1934 році ми повертались до Києва…». Із спогадів Святослава Боженка, сина Б. О. Боженка<ref name="slava">''Боженко С.'' Приречені на голодну смерть // Свобода, № 44, 31.10.2003 — https://archive.org/stream/Svoboda-2003-44/Svoboda-2003-44_djvu.txt</ref>.{{кінець цитати}}

Після повернення до столиці Борис Боженко знов працює інспектором зерносховищ, науковцем, професором КПІ. У відрядженнях він на власні очі бачить жахливі, занедбані і спустошені голодом села<ref name="slava" />. Перед [[Радянсько-німецька війна|війною]] він завідував лабораторією інсектицидів при Академії наукн<ref name="chernov" />.

Під час окупації Києва німцями професор працював в Інституті захисту рослин, де очолив відділ боротьби з комірними шкідниками<ref>Історія національної Академії наук України 1941—1945. Частина 2. Додатки, с. 214 / Онищенко О. С., відп. ред. — К.: 2007. — 576 с.</ref>.

{{початок цитати}} «Далі почалися походи на села — міняли свій одяг. Знову відновились страшні часи громадянської війни в новім варіанті, але жорстокім, де людські страждання, голод, холод, хвороби, де відродились трут, кресало та каганець. Коли вже не вистачало одягу, то мама стала шити ватні валянки на ручній швейній машині „Зінгер“, боячись за цілість голки. Мама зі знайомою ходили пішки в Козелець із зупинкою в Семиполках — знайома мала там родичів. Отак виживали». Із спогадів Святослава Боженка<ref name="zt">''Малаков Д.'' Сон напередодні війни //Зеркало недели, № 29, 2014</ref>. {{кінець цитати}}

=== Далеко від України ===
У 1943 році, коли Червона Армія готувалася до [[Битва за Київ (1943)|битви за Київ]], Боженко з родиною евакуюється до Львова, а згодом до Німеччини. Тут він певний час працював чорноробом у будівельній фірмі, ремонтуючи шляхи. Після завершення бойових дій він опинився в американській зоні [[Окупація союзниками Німеччини|окупації]] і потрапив до українського [[Табір переміщених осіб|табору переміщених осіб]] у місті [[Регенсбург]]. У таборі діяли українська школа і гімназія, [[Український технічно-господарський інститут]], церковні парафії, культурні й спортивні товариства, поштова станція. Борис Олександрович працював професором інституту, згодом став [[Декан (посада)|деканом]] агрономічно-лісового факультету, писав книжку «Виноградство»<ref name="chernov" />.

1951 року вчений виїжджає до Бразилії. Тіт він працював у [[Хліборобсько-освітній союз|«Хліборобсько-освітньому союзі»]] — культурно-освітньому і господарському органу українців Бразилії. У ньому Боженко працював над удосконаленням агротехніки, вивчав головних шкідників місцевих зернових злаків. Згодом професор, вже важко хворим, переїздить до США, де і помирає. Похований він на сербському православному цвинтарі Сан-Франциско<ref name="chernov" />.

=== Сім'я ===
* Дружина — Євгенія Робертівна Боженко, [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] Гольник-Васильківська (1902—1998), племінниця художника [[Васильківський Сергій Іванович|С. І. Васильківського]]. До війни працювала секретаркою у поліклініці на [[Броварський проспект|Броварському шосе]], неподалік якого, на [[Микільська Слобідка|Микільській Слобідці]], родина й жила (будинок не зберігся)<ref name="zt" />.
* Син Святослав Борисович Боженко

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Портали|Біографії|Україна|Ентомологія|Біологія}}

[[Категорія:Народились 1889]]
[[Категорія:Померли в Сан-Франциско]]
[[Категорія:Українські зоологи]]
[[Категорія:Українські ентомологи]]
[[Категорія:Репресовані науковці СРСР]]
[[Категорія:Російська еміграція часів революції і громадянської війни]]

title: Борис Олександрович Боженко

Народився: червень 1889 · Сушки

Помер: 1974 · Сан-Франциско, Каліфорнія, США

Країна: Російська імперія→ СРСР→ Бразилія

Alma mater: НТУУ КПІ ім. Ігоря Сікорського

Галузь: ентомологія

Вчене звання: професор

Науковий ступінь: доктор агрономічних наук (PhD)

Відомий завдяки: дослідженням у галузі захисту рослин


text:
# Гоє-Тоструп (муніципалітет)
Гоє-Тоструп (дан. Høje-Taastrup) — комуна в Столичному регіоні королівства Данія. Адміністративний центр комуни — місто Тоструп.

## Географія
Площа — 78.4 км².

## Населення
У 2012 році населення муніципалітету становило 48 081 особу.

## Міста-побратими
- Валміера, Латвія
- Енґельгольм, Швеція
- Ольденбург, Німеччина (1978)
- Споторно, Італія

title: Гоє-Тоструп (муніципалітет)

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
|назва             = Гоє-Тоструп
|місцева_назва     = Høje-Taastrup
|зображення        =
|зображення_розмір =
|зображення_підпис =
|герб              =
|прапор            =
|герб_підпис       =
|прапор_підпис     =
|розташування        =
|розташування_підпис =
|розташування_розмір =
|інші_одиниці      =
|тип_найменування  =
|найменування      = муніципалітет
|девіз             =
|гімн              =
|тип_центра        = адміністративний центр
|центр             = [[Тоструп]]
|найбільше_місто   =
|країна            = [[Данія]]
|тип_регіону       = [[Регіони Данії|Регіон Данії]]
|регіон            = [[Столичний регіон (Данія)|Столичний регіон]]
|тип_регіону2      =
|регіон2           =
|тип_регіону3      =
|регіон3           =
|сусіди            =
|тип_підрозділів   =
|підрозділи        =
|номерний_знак     =
|офіційна_мова     = [[Данська мова|данська]]
|населення         =
|список_за_населенням   =
|місце_за_населенням    =
|щільність_населення    =
|список_за_щільністю_населення =
|місце_за_щільністю_населення  =
|етнікон           =
|площа             = 78.4
|список_за_площею  =
|місце_за_площею   =
|відсоток_води     =
|ширина            =
|довжина           =
|широта            =
|довгота           =
|середня_висота    =
|макс_висота_місце =
|макс_висота       =
|мін_висота_місце  =
|мін_висота        =
|часовий_пояс      =
|список_за_ввп     =
|ввп               =
|ввп_на_душу_населення =
|список_за_ірлп    =
|ірлп              =
|список_за_джіні   =
|джіні             =

|тип_заснування =
|заснований =
|тип скасування =
|скасовано =
|назва_до_заснування  =

|титул_голови_уряду   =
|голова_уряду         =
|титул_представників1 =
|представник1         =
|титул_представників2 =
|представник2         =
|адреса               =
|вебсайт             =
|тип_коду_iso    = LAU-1
|код_iso         = 169
|тип_скорочення  =
|скорочення      =
|тип_скорочення2 =
|скорочення2     =
|тип_скорочення3 =
|скорочення3     =
}}
'''Гоє-Тоструп''' ({{lang-da|Høje-Taastrup}}) — [[Комуни Данії|комуна]] в [[Столичний регіон (Данія)|Столичному регіоні]] королівства [[Данія]]. Адміністративний центр комуни — місто [[Тоструп]].

== Географія ==
Площа — 78.4 км².

== Населення ==

У 2012 році населення муніципалітету становило {{FORMATNUM:48081}} особу<ref>noegletal.dk: [http://www.noegletal.dk/ Населення муніципалітетів Данії станом на 1 січня 2012 року] {{ref-da}}</ref>.

== Міста-побратими ==
{{Wikidata/SisterCities}}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Комуни Данії}}
{{портали|Данія|Політика|Географія}}
[[Категорія:Комуни Данії]]
[[Категорія:засновані в Данії 1842]]

title: Høje-Taastrup

Høje-Taastrup: муніципалітет

адміністративний центр: Тоструп

Країна: Данія

Регіон Данії: Столичний регіон

Офіційна мова: данська

Дата заснування: 1 січня 1842

Губернатор: Michael Zieglerd


text:
# Всеросійські промислові виставки
Всеросійські промислові (мануфактурні) виставки — публічні демонстрації промислових виробів Російської Імперії. Проводилися за правилами, які були затверджені Мануфактурною радою в жовтні 1828 року.

## Історія
Згідно Статуту про промисловість 1848 року, на виставки допускалися «вироби всіх видів, за бажанням фабрикантів і ремісників, які мають власні заклади у всіх частинах Імперії, Царства Польського і великого князівства Фінляндського», на варшавську Виставку допускалися також і сільськогосподарські експонати.
Хронологія виставок:
- 1829 — Петербург
- 1831 — Москва (Шляхетне зібрання)
- 1833 — Петербург
- 1835 — Москва
- 1839 — Варшава
- 1841 — Петербург
- 1843 — Москва
- 1845 — Варшава
- 1849 — Петербург
- 1853 — Москва
- 1857 — Варшава
- 1861 — Петербург
- 1865 — Москва
- 1870 — Петербург (Соляний городок)
- 1882 — Москва (Ходинське поле)
- 1896 — Нижній Новгород — найбільша виставка з подібних

Також організовувались регіональні виставки, зокрема:
- Сибірсько-Уральського краю в Єкатеринбурзі 1887 рік (2500 учасників[2]);
- у Ташкенті 1889 рік — 1300 учасників;
- у Тифлісі 1889 рік — 2500 учасників;
- Волзько-Камського краю та Сходу в Казані 1890 рік;
- Сибірська в Москві 1893 рік;
- у Києві 1897 рік (1700 учасників);
- Одеська виставка 1910 року.

title: Всеросійські промислові виставки

wikitext:
[[Файл:Manufakturnaya_vystavka_1870.jpg|міні|Фасад і головний під'їзд Всеросійської мануфактурної виставки. Санкт-Петербург, 1870 рік.]]
[[Файл:First_Shukhov_Tower_Nizhny_Novgorod_1896.jpg|міні|[[Гіперболоїдні конструкції|Гіперболоїдна конструкція]] — вежа [[Шухов Володимир Григорович|В. Г Шухова]] на Всеросійській виставці в [[Нижній Новгород|Нижньому Новгороді]] в 1896 році, фотографія А. О. Кареліна]]

'''Всеросійські промислові (мануфактурні) виставки''' — публічні демонстрації промислових виробів [[Російська імперія|Російської Імперії]]. Проводилися за правилами, які були затверджені Мануфактурною радою в жовтні 1828 року.

== Історія ==
Згідно Статуту про промисловість 1848 року, на виставки допускалися «вироби всіх видів, за бажанням фабрикантів і ремісників, які мають власні заклади у всіх частинах Імперії, Царства Польського і великого князівства Фінляндського»<ref>Устав о промышленности. ст. 210—257 т. XI ч. 2 Св. Зак. изд. 1887 г.</ref>, на варшавську Виставку допускалися також і сільськогосподарські експонати.

Хронологія виставок:
* 1829 — Петербург
* 1831 — [[Москва]] (Шляхетне зібрання)
* 1833 — Петербург
* 1835 — Москва
* 1839 — Варшава
* 1841 — Петербург
* 1843 — Москва
* 1845 — Варшава
* 1849 — Петербург
* 1853 — Москва
* 1857 — Варшава
* 1861 — Петербург
* 1865 — Москва
* 1870 — [[Санкт-Петербург|Петербург]] (Соляний городок)
* 1882 — [[Москва]] (Ходинське поле)
* 1896 — [[Нижній Новгород]] — найбільша виставка з подібних

Також організовувались регіональні виставки, зокрема:
* Сибірсько-Уральського краю в Єкатеринбурзі 1887 рік (2500 учасників{{Sfn|Денисов, Никитин|2011|с=41—48}});
* у Ташкенті 1889 рік — 1300 учасників;
* у Тифлісі 1889 рік — 2500 учасників;
* Волзько-Камського краю та Сходу в Казані 1890 рік;
* Сибірська в Москві 1893 рік;
* у Києві 1897 рік (1700 учасників);
* Одеська виставка 1910 року.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
* {{Книга|автор=Денисов, В. Г., Никитин, Ю. А.|заголовок=История одесских выставок|посилання частина=|оригінал=|відповідальний=|видання=1-е|місце=Одесса|видавництво=Астропринт|рік=2011|том=|сторінки=|сторінок=164|серія=|isbn=978-966-190-344-8|тираж=1000|ref=Денисов, Никитин}}

== Посилання ==
* [https://ru.wikisource.org/wiki/ЭСБЕ/Выставки Стаття «Виставки» в Енциклопедичному словнику Ф. А. Брокгауза і І. А. Єфрона 1890—1907] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220325073446/https://ru.wikisource.org/wiki/ЭСБЕ/Выставки |date=25 березня 2022 }}
* [http://www.nlr.ru/res/inv/ukazat55/record_full.php?record_ID=161919 Електронні копії «Листка Всеросійської мануфактурної виставки» (1870) в путівнику РНБ «Газети в мережі та поза нею»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191110003157/http://nlr.ru/res/inv/ukazat55/record_full.php?record_ID=161919 |date=10 листопада 2019 }}

{{Бібліоінформація}}
{{Ізольована стаття|сирота1}}


text:
# Список вулканів Болівії
Список вулканів Болівії — перелік вулканів, діючих або згаслих, на території Болівії.
Діючі вулкани розташовані в західній частині країни, утворюючи Кордильєру-Оксиденталь, західну межу плато Альтіплано. Багато діючих вулканів є міжнародними горами, спільними з Чилі. Усі кайнозойські вулкани Болівії входять до Центральної вулканічної зони Андійського вулканічного поясу і пов'язані зі субдукцією плити Наска під Південноамериканською плитою. Центральна вулканічна зона є великою верхньокайнозойською вулканічною провінцією. Крім андійських вулканів, у східній частині Болівії є рештки давніх вулканів навколо докембрійського щита Гуапоре.
| Назва                     | Висота (м) | Координати                                                            | Останнє виверження (VEI)   |
| ------------------------- | ---------- | --------------------------------------------------------------------- | -------------------------- |
| Абра-Гранада              | 5700       | 22°32′ пд. ш. 66°32′ зх. д. / 22.533° пд. ш. 66.533° зх. д.           | 7,9-5,0 млн років тому     |
| Акотанґо                  | 6052       | 18°22′56″ пд. ш. 69°02′52″ зх. д. / 18.38222° пд. ш. 69.04778° зх. д. | голоцен                    |
| Аналлахсі                 | 5750       | 17°55′37″ пд. ш. 68°54′33″ зх. д. / 17.92694° пд. ш. 68.90917° зх. д. | голоцен?                   |
| Аскотан                   | 5500       | 21°41′ пд. ш. 68°07′ зх. д. / 21.683° пд. ш. 68.117° зх. д.           | невідомо                   |
| Асу-Асуні                 | 4968       | 18°13′ пд. ш. 68°31′ зх. д. / 18.217° пд. ш. 68.517° зх. д.           | -                          |
| Бонете                    | 5630       |                                                                       | 15 млн років тому          |
| Вілама                    |            | 22°24′ пд. ш. 66°57′ зх. д. / 22.400° пд. ш. 66.950° зх. д.           | міоцен-пліоцен             |
| Віла-Пукарані             | 4920       | 19°19′50″ пд. ш. 68°18′35″ зх. д. / 19.33056° пд. ш. 68.30972° зх. д. | -                          |
| Гуаяк                     | 5598       | 22°53′51″ пд. ш. 67°33′59″ зх. д. / 22.89750° пд. ш. 67.56639° зх. д. | невідомо                   |
| Гуача                     | 5250       | 22°45′ пд. ш. 67°28′ зх. д. / 22.750° пд. ш. 67.467° зх. д.           | 1,7 млн років тому         |
| Хітірі                    | 5031       | 18°13′ пд. ш. 68°48′ зх. д. / 18.217° пд. ш. 68.800° зх. д.           | -                          |
| Ескала                    | 4000       | 21°36′00″ пд. ш. 66°52′29″ зх. д. / 21.60000° пд. ш. 66.87472° зх. д. | голоцен                    |
| Іррупутунку               | 5163       | 20°43′51″ пд. ш. 68°33′09″ зх. д. / 20.73083° пд. ш. 68.55250° зх. д. | 1995                       |
| Капурата                  | 5990       | 18°24′54″ пд. ш. 69°02′45″ зх. д. / 18.41500° пд. ш. 69.04583° зх. д. | -                          |
| Кетена                    | 5730       | 22°15′33″ пд. ш. 67°24′56″ зх. д. / 22.25917° пд. ш. 67.41556° зх. д. | голоцен?                   |
| Колума                    | 3876       | 18°30′00″ пд. ш. 68°05′11″ зх. д. / 18.50000° пд. ш. 68.08639° зх. д. | невідомо                   |
| Серро-Часкон-Рунту-Харита | 4900       | 21°53′02″ пд. ш. 67°54′18″ зх. д. / 21.88389° пд. ш. 67.90500° зх. д. | 88,000 — 97,000 років тому |
| Кунтурирі                 | 5762       | 18°2′ пд. ш. 69°04′ зх. д. / 18.033° пд. ш. 69.067° зх. д.            | -                          |
| Ларам-Кава                | 5182       |                                                                       | голоцен?                   |
| Ліканкабур                | 5415       | 22°49′41″ пд. ш. 67°52′35″ зх. д. / 22.82806° пд. ш. 67.87639° зх. д. | голоцен                    |
| Ліпес                     | 5929       | 21°56′35″ пд. ш. 66°51′41″ зх. д. / 21.94306° пд. ш. 66.86139° зх. д. | -                          |
| Міллуну                   |            |                                                                       | міоцен                     |
| Мічинча                   | 5248       | 20°56′16″ пд. ш. 68°30′09″ зх. д. / 20.93778° пд. ш. 68.50250° зх. д. | голоцен                    |
| Мойро                     | 4269       | 21°41′03″ пд. ш. 67°28′01″ зх. д. / 21.68417° пд. ш. 67.46694° зх. д. | голоцен?                   |
| Морококала                |            | 18°10′ пд. ш. 66°45′ зх. д. / 18.167° пд. ш. 66.750° зх. д.           | 6,4 млн років тому         |
| Напа                      | 5170       | 20°30′ пд. ш. 68°40′ зх. д. / 20.500° пд. ш. 68.667° зх. д.           | 1,38 млн років тому        |
| Нуево-Мундо               | 5438       | 19°46′27″ пд. ш. 66°28′42″ зх. д. / 19.77417° пд. ш. 66.47833° зх. д. | голоцен                    |
| Олка                      | 5353       | 20°56′38″ пд. ш. 68°28′33″ зх. д. / 20.94389° пд. ш. 68.47583° зх. д. | голоцен                    |
| Ольяґуе                   | 5863       | 21°18′07″ пд. ш. 68°10′45″ зх. д. / 21.30194° пд. ш. 68.17917° зх. д. | пліоцен                    |
| Пампа-Люксар              | 5543       | 20°50′55″ пд. ш. 68°11′54″ зх. д. / 20.84861° пд. ш. 68.19833° зх. д. | голоцен                    |
| Панісос                   | 5000       | 22°15′ пд. ш. 66°45′ зх. д. / 22.250° пд. ш. 66.750° зх. д.           | міоцен                     |
| Паринакота                | 6348       | 18°09′58″ пд. ш. 69°08′33″ зх. д. / 18.16611° пд. ш. 69.14250° зх. д. | 290 рік ± 300 років        |
| Пар'яні                   | 5077       | 19°07′52″ пд. ш. 68°25′30″ зх. д. / 19.13111° пд. ш. 68.42500° зх. д. |                            |
| Серо-Парума               | 5420       | 20°56′36″ пд. ш. 68°27′32″ зх. д. / 20.94333° пд. ш. 68.45889° зх. д. | пліоцен                    |
| Парума                    | 5310       | 20°56′36″ пд. ш. 68°27′32″ зх. д. / 20.94333° пд. ш. 68.45889° зх. д. | 1867                       |
| Патілья-Пата              | 5700       | 18°02′29″ пд. ш. 69°04′30″ зх. д. / 18.04139° пд. ш. 69.07500° зх. д. | голоцен                    |
| Померапе                  | 6282       | 18°07′33″ пд. ш. 69°07′39″ зх. д. / 18.12583° пд. ш. 69.12750° зх. д. | пліоцен                    |
| Порко                     |            | 19°50′ пд. ш. 66°00′ зх. д. / 19.833° пд. ш. 66.000° зх. д.           | 8.6 ± 0.3 млн років тому   |
| Пумірі                    | 4862       | 19°00′ пд. ш. 68°26′ зх. д. / 19.000° пд. ш. 68.433° зх. д.           | голоцен?                   |
| Сайрекабур                | 5971       | 22°43′06″ пд. ш. 67°53′26″ зх. д. / 22.71833° пд. ш. 67.89056° зх. д. | голоцен                    |
| Сакабая                   | 4300       | 18°37′32″ пд. ш. 68°44′55″ зх. д. / 18.62556° пд. ш. 68.74861° зх. д. | голоцен?                   |
| Саксані                   | 5090       | 19°8′ пд. ш. 68°25′ зх. д. / 19.133° пд. ш. 68.417° зх. д.            |                            |
| Сан-Августин              | 4357       | 21°13′04″ пд. ш. 67°36′24″ зх. д. / 21.21778° пд. ш. 67.60667° зх. д. | голоцен?                   |
| Санта-Ісабель             | 5240       | 21°38′26″ пд. ш. 66°31′40″ зх. д. / 21.64056° пд. ш. 66.52778° зх. д. | голоцен                    |
| Сапалері                  | 5653       | 22°48′30″ пд. ш. 67°10′40″ зх. д. / 22.80833° пд. ш. 67.17778° зх. д. |                            |
| Сахама                    | 6542       | 18°06′14″ пд. ш. 68°52′53″ зх. д. / 18.10389° пд. ш. 68.88139° зх. д. | голоцен                    |
| Сіркі                     | 5072       | 17°21′ пд. ш. 69°24′ зх. д. / 17.350° пд. ш. 69.400° зх. д.           | -                          |
| Соледад                   |            |                                                                       | 5.4 млн років тому         |
| Суні-Кіра                 | 5899       | 22°00′34″ пд. ш. 67°13′08″ зх. д. / 22.00944° пд. ш. 67.21889° зх. д. | пліоцен                    |
| Тата-Сабая                | 5430       | 19°07′58″ пд. ш. 68°31′31″ зх. д. / 19.13278° пд. ш. 68.52528° зх. д. | голоцен                    |
| Тітівілья                 | 5050       | 19°43′ пд. ш. 68°11′ зх. д. / 19.717° пд. ш. 68.183° зх. д.           | пліоцен                    |
| Токорпурі                 | 5808       | 22°25′33″ пд. ш. 67°54′38″ зх. д. / 22.42583° пд. ш. 67.91056° зх. д. | голоцен                    |
| Тунупа                    | 5432       | 19°49′52″ пд. ш. 67°38′33″ зх. д. / 19.83111° пд. ш. 67.64250° зх. д. |                            |
| Укі-Укіні                 | 5490       | 18°19′ пд. ш. 69°02′ зх. д. / 18.317° пд. ш. 69.033° зх. д.           | -                          |
| Умурата                   | 5710       | 18°21′20″ пд. ш. 69°02′59″ зх. д. / 18.35556° пд. ш. 69.04972° зх. д. | -                          |
| Утурунку                  | 6008       | 22°15′07″ пд. ш. 67°11′12″ зх. д. / 22.25194° пд. ш. 67.18667° зх. д. | голоцен                    |
| Уярані                    | 4259       | 18°28′21″ пд. ш. 68°39′19″ зх. д. / 18.47250° пд. ш. 68.65528° зх. д. | -                          |
| Хаю-Кута                  | 3716       | 19°27′55″ пд. ш. 67°25′34″ зх. д. / 19.46528° пд. ш. 67.42611° зх. д. | голоцен?                   |
| Хоркада                   | 5650       | 22°01′34″ пд. ш. 67°45′52″ зх. д. / 22.02611° пд. ш. 67.76444° зх. д. | 95 000 років тому          |
| Чіяр-Куллу                |            | 19°26′ пд. ш. 67°23′ зх. д. / 19.433° пд. ш. 67.383° зх. д.           | 22 млн років тому          |
| Чіяр-Куллу                | 4051       | 19°43′28″ пд. ш. 67°39′16″ зх. д. / 19.72444° пд. ш. 67.65444° зх. д. | -                          |
| Чулькані                  | 5032       | 18°18′39″ пд. ш. 68°50′24″ зх. д. / 18.31083° пд. ш. 68.84000° зх. д. |                            |
| Чутінса                   | 5184       |                                                                       |                            |
| Юмія                      | 4350       | 21°28′59″ пд. ш. 67°32′06″ зх. д. / 21.48306° пд. ш. 67.53500° зх. д. | голоцен                    |

- Сахама - стратовулкан, який вважається згаслим
- Вид на Ліканкабур. Район вершини лежить у Чилі
- Ольяґуе, вид із Болівії
- Вулкан Акотанґо, вид із Чилі

title: Список вулканів Болівії

wikitext:
{{GeoGroup}}
'''Список вулканів Болівії''' — перелік [[Вулкан|вулканів,]] діючих або згаслих, на території [[Болівія|Болівії]].

Діючі вулкани розташовані в західній частині країни, утворюючи [[Кордильєра-Оксиденталь (Болівія)|Кордильєру-Оксиденталь]], західну межу плато [[Альтіплано]]. Багато діючих вулканів є міжнародними горами, спільними з [[Чилі]]. Усі [[Кайнозойська ера|кайнозойські]] вулкани Болівії входять до [[Андійський вулканічний пояс#Центральна вулканічна зона|Центральної вулканічної зони]] [[Андійський вулканічний пояс|Андійського вулканічного поясу]] і пов'язані зі [[Субдукція|субдукцією]] [[Плита Наска|плити Наска]] під [[Південноамериканська плита|Південноамериканською плитою]]. Центральна вулканічна зона є великою [[Кайнозойська ера|верхньокайнозойською]] вулканічною [[Провінція (геологія)|провінцією]].<ref>{{Citation|doi=10.1016/0012-821X(78)90008-0|title=Upper Cenozoic volcanism in the Central Andes — Ages and volumes|journal=Earth and Planetary Science Letters|volume=41|number=2|pages=175|year=1978|last=Baker|first=M.C.W|last2=Francis|first2=P.W}}</ref> Крім андійських вулканів, у східній частині Болівії є рештки давніх вулканів навколо [[докембрій]]ського щита Гуапоре.
{| class="wikitable sortable"
!Назва
!Висота (м)
!Координати
!Останнє виверження (VEI)
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Абра-Гранада|3=en|4=Abra Granada}}
|5700
|{{Coord|22|32|S|66|32|W|type:mountain}}
|7,9-5,0 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |[[Акотанґо]]
|6052
|{{Coord|18|22|56|S|69|02|52|W|type:mountain}}
|[[голоцен]]
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Невадо-Аналлахсі|Аналлахсі|en|Nevado Anallajsi}}
|5750
|{{Coord|17|55|37|S|68|54|33|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Серро-Аскотан|Аскотан|en|Cerro Ascotan}}
|5500
|{{Coord|21|41|S|68|07|W|type:mountain}}
|невідомо
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Асу-Асуні|3=ru|4=Асу-Асуни}}
|4968
|{{Coord|18|13|S|68|31|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Серро-Бонете (Ліпес)|Бонете|en|Cerro Bonete (Lipez)}}
|5630
|
|15 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Вілама|3=en|4=Vilama (caldera)}}
|
|{{Coord|22|24|S|66|57|W|type:mountain}}
|міоцен-пліоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Віла-Пукарані|3=en|4=Wila Pukarani}}
|4920
|{{Coord|19|19|50|S|68|18|35|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Гуаяк|3=es|4=Cerro Guayaques}}
|5598
|{{Coord|22|53|51|S|67|33|59|W|type:mountain}}
|невідомо
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Гуача|3=en|4=Cerro Guacha}}
|5250
|{{Coord|22|45|S|67|28|W|type:mountain}}
|1,7 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Хітірі|3=en|4=Jitiri}}
|5031
|{{Coord|18|13|S|68|48|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |Ескала
|4000
|{{Coord|21|36|00|S|66|52|29|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Іррупутунку]]
|5163
|{{Coord|20|43|51|S|68|33|09|W|type:mountain}}
|1995
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Серро-Капурата|Капурата|en|Cerro Capurata}}
|5990
|{{Coord|18|24|54|S|69|02|45|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |Кетена
|5730
|{{Coord|22|15|33|S|67|24|56|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Колума|3=es|4=Cerro Columa}}
|3876
|{{Coord|18|30|00|S|68|05|11|W|type:mountain}}
|невідомо
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Серро-Часкон-Рунту-Харита|3=en|4=Cerro Chascon-Runtu Jarita complex}}
|4900
|{{Coord|21|53|02|S|67|54|18|W|type:mountain_region:BO-P}}
|88,000 — 97,000 років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Кунтурирі (Болівія та Чилі)|Кунтурирі|en|Kunturiri (Bolivia and Chile)}}
|5762
|{{Coord|18|2|S|69|04|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Ларам-Кава|Ларам-Кава|en|Laram Q'awa (Charaña)}}
|5182
|
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |[[Ліканкабур]]
|5415<ref>на території Болівії</ref>
|{{Coord|22|49|41|S|67|52|35|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Серро-Ліпес|Ліпес|de|Cerro Lípez}}
|5929
|{{Coord|21|56|35|S|66|51|41|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Міллуну|3=en|4=Millunu}}
|
|
|[[міоцен]]
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Мічинча|3=fr|4=Cerro Michincha}}
|5248
|{{Coord|20|56|16|S|68|30|09|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |Мойро
|4269
|{{Coord|21|41|03|S|67|28|01|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Морококала|3=en|4=Morococala}}
|
|{{Coord|18|10|S|66|45|W|type:mountain}}
|6,4 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Серро-Напа|3=en|4=Cerro Napa|Напа}}
|5170
|{{Coord|20|30|S|68|40|W}}
|1,38 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Нуево-Мундо|3=en|4=Nuevo Mundo volcano}}
|5438
|{{Coord|19|46|27|S|66|28|42|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Олка]]
|5353
|{{Coord|20|56|38|S|68|28|33|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Ольяґуе]]
|5863
|{{Coord|21|18|07|S|68|10|45|W|type:mountain}}
|[[пліоцен]]
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Пампа-Люксар|3=en|4=Pampa Luxsar}}
|5543
|{{Coord|20|50|55|S|68|11|54|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Панісос|3=en|4=Cerro Panizos}}
|5000
|{{Coord|22|15|S|66|45|W|type:mountain}}
|міоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Паринакота]]
|6348
|{{Coord|18|09|58|S|69|08|33|W|type:mountain}}
|290 рік ± 300 років
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Пар'яні|3=en|4=Paryani}}
|5077
|{{Coord|19|07|52|S|68|25|30|W|type:mountain}}
|
|- align="right"
| align="left" |Серо-Парума
|5420
|{{Coord|20|56|36|S|68|27|32|W|type:mountain}}
|пліоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Парума]]
|5310
|{{Coord|20|56|36|S|68|27|32|W|type:mountain}}
|1867
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Патілья-Пата|3=en|4=Patilla Pata}}
|5700
|{{Coord|18|02|29|S|69|04|30|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Померапе]]
|6282
|{{Coord|18|07|33|S|69|07|39|W|type:mountain}}
|пліоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Порко|3=en|4=Porco (caldera)}}
|
|{{Coord|19|50|S|66|00|W|type:mountain}}
|8.6 ± 0.3 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Пумірі|3=en|4=Pumiri}}
|4862
|{{Coord|19|00|S|68|26|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Сайрекабур|3=en|4=Sairecabur}}
|5971
|{{Coord|22|43|06|S|67|53|26|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Сакабая|3=en|4=Sacabaya}}
|4300
|{{Coord|18|37|32|S|68|44|55|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Саксані|3=en|4=Cerro Sacasani}}
|5090
|{{Coord|19|8|S|68|25|W|type:mountain}}
|
|- align="right"
| align="left" |Сан-Августин
|4357
|{{Coord|21|13|04|S|67|36|24|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |[[Санта-Ісабель (вулкан, Болівія)|Санта-Ісабель]]
|5240
|{{Coord|21|38|26|S|66|31|40|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Сапалері]]
|5653
|{{Coord|22|48|30|S|67|10|40|W|type:mountain}}
|
|- align="right"
| align="left" |[[Сахама]]
|6542
|{{Coord|18|06|14|S|68|52|53|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Сіркі (Ла-Пас)|Сіркі|en|Sirk'i (La Paz)}}
|5072
|{{Coord|17|21|S|69|24|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Соледад|3=en|4=Soledad caldera}}
|
|
|5.4 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Суні-Кіра|3=ru|4=Суни-Кира}}
|5899
|{{Coord|22|00|34|S|67|13|08|W|type:mountain}}
|пліоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Тата-Сабая]]
|5430
|{{Coord|19|07|58|S|68|31|31|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Тітівілья|3=en|4=Tittivilla}}
|5050
|{{Coord|19|43|S|68|11|W|type:mountain}}
|пліоцен
|- align="right"
| align="left" |[[Токорпурі]]
|5808
|{{Coord|22|25|33|S|67|54|38|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Тунупа|3=en|4=Tunupa}}
|5432
|{{Coord|19|49|52|S|67|38|33|W|type:mountain}}
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Укі-Укіні|3=en|4=Uqi Uqini}}
|5490
|{{Coord|18|19|S|69|02|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Умурата|3=en|4=Umurata}}
|5710
|{{Coord|18|21|20|S|69|02|59|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |[[Утурунку]]
|6008
|{{Coord|22|15|07|S|67|11|12|W|type:mountain}}
|голоцен
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Уярані|3=en|4=Uyarani}}
|4259
|{{Coord|18|28|21|S|68|39|19|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Хаю-Кута|Хаю-Кута|en|Jayu Quta (Ladislao Cabrera)}}
|3716
|{{Coord|19|27|55|S|67|25|34|W|type:mountain}}
|голоцен?
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Хоркада|3=en|4=Jorcada}}
|5650
|{{Coord|22|01|34|S|67|45|52|W|type:mountain}}
|95 000 років тому
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Чіяр-Куллу (Оруро)|Чіяр-Куллу|en|Ch'iyar Qullu (Oruro)}}
|
|{{Coord|19|26|S|67|23|W|region:BO_type:mountain}}
|22 млн років тому
|- align="right"
| align="left" |Чіяр-Куллу
|4051
|{{Coord|19|43|28|S|67|39|16|W|type:mountain}}
| -
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Чулькані|3=en|4=Chullcani}}
|5032
|{{Coord|18|18|39|S|68|50|24|W|type:mountain}}
|
|- align="right"
| align="left" |{{Не перекладено|Чутінса|3=sv|4=Cerro Chutinza}}
|5184
|
|
|- align="right"
| align="left" |Юмія
|4350
|{{Coord|21|28|59|S|67|32|06|W|type:mountain}}
|голоцен
|}
<gallery widths="180px" heights="180px" perrow="4">
Файл:Nevado_Sajama.jpg|альт=Сахама — стратовулкан, який вважається згаслим| [[Сахама]] - стратовулкан, який вважається згаслим
Файл:Licancabur_Green_Lake.jpg|альт=Вид на Ліканкабур. Район вершини лежить у Чилі| Вид на [[Ліканкабур]]. Район вершини лежить у [[Чилі]]
Файл:Volcan_Ollagüe_desde_Bolivia.jpg|альт=Ольяґуе вид із Болівії| [[Ольяґуе]], вид із [[Болівія|Болівії]]
Файл:Acotango.jpg|альт=Вулкан Акотанго, вид із Чилі| Вулкан [[Акотанґо]], вид із Чилі
</gallery>

== Див. також ==
* [[Список вулканів Чилі]]

== Примітки ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Вулкани Болівії| ]]
[[Категорія:Списки:Болівія|вулкани]]
[[Категорія:Списки вулканів|Болівія]]


text:
# Пічем (Вермонт)
Пічем (англ. Peacham) — місто (англ. town) в США, в окрузі Каледонія штату Вермонт. Населення — 715 осіб (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 732 особи в 299 домогосподарствах у складі 213 родин. Було 542 помешкання
Расовий склад населення:
| - 98,0 % — білих - 0,5 % — корінних американців - 0,4 % — чорних або афроамериканців |

До двох чи більше рас належало 1,0 %. Частка іспаномовних становила 0,4 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 21,6 % — особи молодші 18 років, 61,1 % — особи у віці 18—64 років, 17,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 48,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 92,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 88 271 долар США (медіана — 64 432), а середній дохід на одну сім'ю — 112 633 долари (медіана — 84 028). Медіана доходів становила 54 028 доларів для чоловіків та 36 691 долар для жінок. За межею бідності перебувало 8,4 % осіб, у тому числі 0,0 % дітей у віці до 18 років та 3,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 325 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 31,7 %, роздрібна торгівля — 9,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 8,6 %, будівництво — 8,6 %.

title: Пічем (Вермонт)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Пічем
|оригінальна назва  = {{lang-en|Peacham}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Peacham, Vermont Church.jpg
|опис зображення= <!-- Peacham Congregational Church -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Вермонт
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Каледонія (округ, Вермонт)|Каледонія]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 123,5
|висота центру НП   = 465
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 5,93
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 802
|поштовий індекс        = 05862
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5000554400
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Пічем''' ({{lang-en|Peacham}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Каледонія (округ, Вермонт)|Каледонія]] штату [[Вермонт]]. Населення — 715 осіб (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1790 = 365
| 1800 = 873
| 1810 = 1301
| 1820 = 1294
| 1830 = 1351
| 1840 = 1443
| 1850 = 1377
| 1860 = 1247
| 1870 = 1141
| 1880 = 1041
| 1890 = 892
| 1900 = 794
| 1910 = 777
| 1920 = 657
| 1930 = 620
| 1940 = 543
| 1950 = 501
| 1960 = 433
| 1970 = 446
| 1980 = 531
| 1990 = 627
| 2000 = 665
| 2010 = 732
| 2020 = 715
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref>{{cite web |url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html |title=U.S. Decennial Census |publisher=United States Census Bureau |accessdate=16 травня 2015  |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html |archivedate=26 квітня 2015 }}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали 732 особи в 299 домогосподарствах у складі 213 родин. Було 542 помешкання

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 98,0 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,5 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
|}
До двох чи більше рас належало 1,0 %. Частка іспаномовних становила 0,4 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 21,6 % — особи молодші 18 років, 61,1 % — особи у віці 18—64 років, 17,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 48,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 92,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:88271}} [[долар США]] (медіана — {{formatnum:64432}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:112633}} долари (медіана — {{formatnum:84028}}). Медіана доходів становила {{formatnum:54028}} доларів для чоловіків та {{formatnum:36691}} долар для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 8,4 % осіб, у тому числі 0,0 % дітей у віці до 18 років та 3,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 325 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 31,7 %, роздрібна торгівля — 9,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 8,6 %, будівництво — 8,6 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Каледонія (округ, Вермонт)}}

[[Категорія:Містечка Вермонту]]
[[Категорія:Населені пункти округу Каледонія (Вермонт)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Вермонт

Округ: Каледонія

Населення: 715 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 5,93 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4