text:
# Кашин Олег Володимирович
Оле́г Володи́мирович Ка́шин (рос. Олег Владимирович Кашин) (нар. 17 червня 1980, Калінінград, РРФСР, СРСР) — російський політичний журналіст, письменник. Ведучий авторської програми «Кашин. Гуру» на телеканалі «Дождь» з вересня 2015 року.

## Рання біографія
У березні 2003 року закінчив Балтійську державну академію рибопромислового флоту за фахом «судноводіння на морських шляхах». Кашин двічі ходив у море на вітрильному судні «Крузенштерн», будучи палубним і штурманським практикантом. Учасник міжнародних вітрильних регат.

## Журналістська діяльність
У 2001—2003 роках — спеціальний кореспондент «Комсомольської правди» в Калінінграді. У 2003 році переїхав до  Москви. До 2005 року — кореспондент відділу товариства газети «Комерсант», в 2005 році — спеціальний кореспондент газети «Известия», в 2005—2007 роках — оглядач журналу «Експерт». Працював у виданні «Російський журнал», молодіжній газеті «Re: акція». Був автором рубрики в таблоїді «Твій день», ведучий (разом з  Марією Гайдар) передачі «Чорне та біле» на телеканалі «О2ТВ», співпрацював з журналами «Ведмідь», "Велике місто".

## Конфлікт з ФСО біля Білого дому (2004 рік)
1 червня 2004 року, під час роботи за завданням газети «Комерсант» з підготовки репортажу про акцію «Авангарду червоної молоді» у  будинку уряду в Москві, Олег Кашин зазнав нападу співробітників  Федеральної служби охорони, які, за даними «Комерсанта», завдали йому удари ногами по обличчю і ниркам, вимагаючи видати карту пам'яті фотоапарата, на яку фотокореспондент «Комерсанта» Юрій Мартьянов фіксував акцію. Результатом нападу став струс головного мозку та забої. Прес-служба ФСО заявила, що «В групі порушників, можливо, були присутні журналісти, але своїх посвідчень або акредитаційних карток вони не пред'явили». Пізніше суди не знайшли провини в діях співробітників ФСО.

## Кашин і Україна
|  | Бандера і Шухевич все робили правильно, і їхня боротьба була виправдана. Зрозуміло, це національні герої України, і шкода, що у росіян не було свого Бандери |

 — написав Олег Кашин під час окупації Криму в березні 2014 року.

## Сімейний стан
Одружений, виховує сина.

## Документальні фільми
- 2011 — «Поцілунок Путіна»
- 2014 — «Термін»

## Виноски
1. ↑  Internet Speculative Fiction Database — 1995.
2. 1 2 3 4  Чеська національна авторитетна база даних
3. 1 2  Олег Кашин. tvrain.ru. Архів оригіналу за 16 Квітня 2016. Процитовано 14 березня 2016.
4. 1 2  Он не смог жить без «Крузенштерна». Комсомольская правда. Калининград. 24 липня 2009. Архів оригіналу за 6 Березня 2016. Процитовано 6 листопада 2010.
5. ↑  Олег Кашин (24 квітня 2004). Каноническая автобиография (кратко) (рос.). LiveJournal. Архів оригіналу за 13 листопада 2010. Процитовано 6 листопада 2010.
6. 1 2  Мария Сирош, Василий Бровко (15 лютого 2006). Олег Кашин: «Мне ударили сапогом по губам». Молодёжный сетевой журнал «Среда» (рос.). Архів оригіналу за 12 жовтня 2007. Процитовано 6 листопада 2010.
7. ↑
ФСО сохранила своё лицо. Коммерсантъ (рос.). 2 червня 2004. Процитовано 6 листопада 2010.
8. ↑
Иван Тяжлов (3 червня 2004). ФСО избила журналиста, приняв его за простого человека. Коммерсантъ. Процитовано 6 листопада 2010.
9. ↑  Олег Кашин (8 березня 2014). Вот даже скорее для себя (рос.). Эхо Москвы. Архів оригіналу за 1 Липня 2016. Процитовано 19 жовтня 2015.

title: Кашин Олег Володимирович

wikitext:
{{Othernames|Кашин (прізвище)}}
{{Особа
| ім'я                 = Олег Кашін
| місце_проживання     = Москва
| інші_імена           =
| зображення           = Kashin at Open Library debate 140928.jpg
| розмір_зображення    = 270px
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| громадянство         = {{RUS}}
| відомий_(відома) =
| рід_діяльності = журналіст, письменник
| титул =
| військове звання = лейтенант військово-морського флоту РФ
| платня =
| термін =
| попередник =
| наступник =
| головував_(-ла) =
| конфесія =
| дружина =
| діти = Ніл Кашін
| родичі =
| нагороди =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки =
| employer =
| зріст =
| вага =
| герб =
}}
'''Оле́г Володи́мирович Ка́шин''' ({{lang-ru|Олег Владимирович Кашин}}) ({{н}} [[17 червня]] [[1980]], [[Калінінград]], [[РРФСР]], [[СРСР]]) — [[росіяни|російський]] політичний [[журналіст]], письменник<ref name=":0">{{Cite web|url=https://tvrain.ru/people/oleg_kashin-275381/|title=Олег Кашин|publisher=tvrain.ru|accessdate=2016-03-14|archive-date=16 Квітня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160416055244/https://tvrain.ru/people/oleg_kashin-275381/}}</ref>. Ведучий авторської програми «Кашин. Гуру» на телеканалі «Дождь» з вересня 2015 року.

== Рання біографія ==
У березні 2003 року закінчив Балтійську державну академію рибопромислового флоту за фахом «судноводіння на морських шляхах». Кашин двічі ходив у море на вітрильному судні «Крузенштерн», будучи палубним і штурманським практикантом. Учасник міжнародних вітрильних регат<ref name="КП2009">{{Cite news
| author =
| title = Он не смог жить без «Крузенштерна»
| work = [[Комсомольская правда]]. Калининград
| accessdate = 2010-11-06
| date = 2009-07-24
| url = http://kaliningrad.kp.ru/daily/24331/523764/
| archive-date = 6 Березня 2016
| archive-url = https://web.archive.org/web/20160306173825/http://www.kaliningrad.kp.ru/daily/24331/523764/
}}</ref><ref name="автобиография">{{cite web
 |url         = http://community.livejournal.com/ru_kashin/3367.html
 |title       = Каноническая автобиография (кратко)
 |author      = Олег Кашин
 |date        = 2004-04-24
 |work        =
 |publisher   = [[LiveJournal]]
 |accessdate  = 2010-11-06
 |lang        = ru
 |archiveurl  = https://web.archive.org/web/20101113003610/http://community.livejournal.com/ru_kashin/3367.html
 |archivedate = 2010-11-13
 |deadurl     = yes
}}</ref>.

== Журналістська діяльність ==
У 2001—2003 роках — спеціальний кореспондент «[[Комсомольська правда|Комсомольської правди]]» в Калінінграді. У 2003 році переїхав до [[Москва | Москви]]. До 2005 року — кореспондент відділу товариства газети «Комерсант», в 2005 році — спеціальний кореспондент газети «[[Известия]]», в 2005—2007 роках — оглядач журналу «Експерт». Працював у виданні «Російський журнал», молодіжній газеті «Re: акція». Був автором рубрики в таблоїді «Твій день», ведучий (разом з [[Гайдар Марія Єгорівна | Марією Гайдар]]) передачі «Чорне та біле» на телеканалі «О2ТВ», співпрацював з журналами «Ведмідь»<ref name="КП2009"/>, "Велике місто"<ref name="Сирош"/>.

== Конфлікт з ФСО біля Білого дому (2004 рік) ==
1 червня 2004 року, під час роботи за завданням газети «Комерсант» з підготовки репортажу про акцію «Авангарду червоної молоді» у [[Білий дім (Москва) | будинку уряду]] в Москві, Олег Кашин зазнав нападу співробітників [[ФСО | Федеральної служби охорони]], які, за даними «Комерсанта», завдали йому удари ногами по обличчю і ниркам, вимагаючи видати карту пам'яті фотоапарата, на яку фотокореспондент «Комерсанта» Юрій Мартьянов фіксував акцію<ref>
{{Cite news
| title = ФСО сохранила своё лицо
| work = Коммерсантъ
| lang = ru
| accessdate = 2010-11-06
| date = 2004-06-02
| url = http://www.kommersant.ru/doc.aspx?DocsID=479686
}}
</ref>. Результатом нападу став струс головного мозку та забої. Прес-служба ФСО заявила, що «В групі порушників, можливо, були присутні журналісти, але своїх посвідчень або акредитаційних карток вони не пред'явили»<ref>
{{Cite news
| author = Иван Тяжлов
| title = ФСО избила журналиста, приняв его за простого человека
| work = Коммерсантъ
| accessdate = 2010-11-06
| date = 2004-06-03
| url = http://www.kommersant.ru/doc-y.aspx?DocsID=480124
}}
</ref>. Пізніше суди не знайшли провини в діях співробітників ФСО<ref name="Сирош" >{{cite web
 |url          = http://sreda.org/issue135.html
 |title        = Олег Кашин: «Мне ударили сапогом по губам»
 |author       = Мария Сирош, Василий Бровко
 |date         = 2006-02-15
 |work         = Молодёжный сетевой журнал «Среда»
 |publisher    =
 |lang         = ru
 |accessdate   = 2010-11-06
 |archive-date = 2007-10-12
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20071012090247/http://sreda.org/issue135.html
}}</ref>.

== Кашин і Україна ==
{{цитата|
Бандера і Шухевич все робили правильно, і їхня боротьба була виправдана. Зрозуміло, це національні герої України, і шкода, що у росіян не було свого Бандери}} — написав Олег Кашин під час окупації Криму в березні 2014 року<ref>{{cite web
 | url = http://echo.msk.ru/blog/kashin/1274938-echo/
 | title = Вот даже скорее для себя
 | author = Олег Кашин
 | date = 2014-03-08
 | publisher = Эхо Москвы
 | lang = ru
 | accessdate = 2015-10-19
 | archive-date = 1 Липня 2016
 | archive-url = https://web.archive.org/web/20160701174828/http://echo.msk.ru/blog/kashin/1274938-echo/
 }}</ref>.

== Сімейний стан ==
Одружений, виховує сина<ref name=":0" />.

== Документальні фільми ==
* [[2011]] — «[[Поцілунок Путіна]]»
* [[2014]] — «Термін»

== Виноски ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Російські журналісти]]
[[Категорія:Російські письменники]]
[[Категорія:Російські емігранти до Великої Британії]]
[[Категорія:Фігуранти бази «Миротворець»]]
[[Категорія:Російські колумністи]]

title: рос. Олег Владимирович Кашин

Ім'я при народженні: рос. Олег Владимирович Кашин

Народився: 17 червня 1980 (45 років) · Калінінград, РРФСР, СРСР

Громадянство: Росія

Місце проживання: Москва

Діяльність: журналіст, письменник

Галузь: журналістика, публіцистика, політика і активізм

Alma mater: Балтійська державна академія рибопромислового флотуd (2003)

Знання мов: російська і англійська

Заклад: Комсомольська правда

Членство: Координаційна рада російської опозиціїd

Військове звання: лейтенант військово-морського флоту РФ

Партія: Координаційна рада російської опозиціїd

Діти: Ніл Кашін

Нагороди: Премія «За свободу і майбутнє медіа»d (2011) Стипендія Пола Хлєбніковаd (2012)


text:
# The Tourists
The Tourists — британський поп-гурт.
Утворений 1978 року в Лондоні. До складу гурту ввійшли: Дейв Стюарт (Dave A. Stewart; 9 вересня 1952, Сандерленд, Велика Британія) — гітара; Піт Кумбес (Pete Coombes) — вокал, гітара; Енні Леннокс (Annie Lennox; 25 грудня 1954, Абердин, Шотландія) — вокал; Джим Тумі (Jim Toomey) — ударні та Едді Чін (Eddie Chin) — бас.
Засновниками The Tourists були Девід Стюарт та Піт Кумбес. перший з них у середині 1970-х років керував гуртом Longdancer, а другий здобував музичний досвід у формації Peculiar Star. 1976 року обидва музиканти утворили дует, виступаючи у фолк-клубах та нічних закладах Західної Європи. 1977 року після повернення до Лондона до них приєдналась випускниця лондонської «Royal Academy Of Music» Енні Леннокс, яка до цього співала у джаз-рок-формації Red Brass, перетворившись у тріо, музиканти взяли собі назву The Catch і незабаром дебютували синглом з творами «Borderline» та «Black Blood», записаних для невеликої фірми «Logo». 1978 року після приєднання тумі та Чіна тріо перетворилося на квінтет, змінивши й назву групи на The Tourists.
Продюсером першого, записаного 1979 року альбому був німецький режисер Конні Планк, а автором усіх композицій (у тому числі й тих, що вийшли на синглах) є Кумбес. Перший справжній успіх гурт здобув завдяки власній версії твору «І Only Wanna Be With You» з репертуару Дасті Спрингфілд.
Суперечка музикантів з фірмою «Logo» на початку 1980 року завершилась угодою з «RCA», на якій вийшов черговий альбом «Luminous Basement». Цей лонгплей записувався під керівництвом Тома Аллома у студії легендарного продюсера Джорджа Мартіна. Однак платівка продавалась дуже погано і в жовтні 1980 року група розпалась. Кумбес і Чін незабаром утворили формацію Acid Drops, а Стюарт з Леннокс продовжили наступного року свою співпрацю як дует Eurythmics.

## Дискографія
- 1979: The Tourists
- 1979: Reality Effect
- 1980: Luminous Basement
- 1981: Tourists
- 1984: Should Have Been Greatest Hits
- 1997: Greatest Hits

wikiname: ukwiki

title: The Tourists

in_language: uk

wikitext:
'''The Tourists''' — британський поп-гурт.

Утворений [[1978]] року в [[Лондон]]і. До складу гурту ввійшли: [[Дейв Стюарт]] (''Dave A. Stewart''; 9 вересня 1952, [[Сандерленд]], [[Велика Британія]]) — гітара; Піт Кумбес (''Pete Coombes'') — вокал, гітара; [[Енні Леннокс]] (''Annie Lennox''; 25 грудня 1954, [[Абердин]], [[Шотландія]]) — вокал; Джим Тумі (''Jim Toomey'') — ударні та Едді Чін (''Eddie Chin'') — бас.

Засновниками ''The Tourists'' були Девід Стюарт та Піт Кумбес. перший з них у середині 1970-х років керував гуртом ''Longdancer'', а другий здобував музичний досвід у формації ''Peculiar Star''. [[1976]] року обидва музиканти утворили дует, виступаючи у фолк-клубах та нічних закладах Західної Європи. [[1977]] року після повернення до Лондона до них приєдналась випускниця лондонської «Royal Academy Of Music» Енні Леннокс, яка до цього співала у джаз-рок-формації ''Red Brass'', перетворившись у тріо, музиканти взяли собі назву ''The Catch'' і незабаром дебютували синглом з творами «Borderline» та «Black Blood», записаних для невеликої фірми «Logo». [[1978]] року після приєднання тумі та Чіна тріо перетворилося на квінтет, змінивши й назву групи на ''The Tourists''.

Продюсером першого, записаного 1979 року альбому був німецький режисер Конні Планк, а автором усіх композицій (у тому числі й тих, що вийшли на синглах) є Кумбес. Перший справжній успіх гурт здобув завдяки власній версії твору «І Only Wanna Be With You» з репертуару Дасті Спрингфілд.

Суперечка музикантів з фірмою «Logo» на початку [[1980]] року завершилась угодою з «RCA», на якій вийшов черговий альбом «Luminous Basement». Цей лонгплей записувався під керівництвом Тома Аллома у студії легендарного продюсера Джорджа Мартіна. Однак платівка продавалась дуже погано і в жовтні 1980 року група розпалась. Кумбес і Чін незабаром утворили формацію ''Acid Drops'', а Стюарт з Леннокс продовжили наступного року свою співпрацю як дует [[Eurythmics]].

== Дискографія ==
* 1979: The Tourists
* 1979: Reality Effect
* 1980: Luminous Basement
* 1981: Tourists
* 1984: Should Have Been Greatest Hits
* 1997: Greatest Hits

[[Категорія:Англійські музичні гурти]]
[[Категорія:Музичні колективи, що з'явились 1978]]
[[Категорія:Засновані у Великій Британії 1978]]
[[Категорія:Eurythmics]]
[[Категорія:Гурти нової хвилі]]


text:
# Салтівсько-Заводська лінія
Салтівсько-Заводська лінія — четверта (перспективна) лінія Харківського метрополітену, яка також розглядається як перша черга «Кільцевої лінії». Присутня в сучасних офіційних схемах. Трасування лінії в районі Східної Салтівки передбачає наявність наземних ділянок в місці переходу через річку Немишлю.
На стадії проектування (проект розпорядження Кабінету Міністрів України «Про схвалення концепції програми будівництва та розвитку мережі метрополітенів на 2011—2020 роки») четверта лінія імовірно повинна з'єднати між собою густонаселені райони Салтівського житлового масиву і продовжитися в індустріальну зону, частково дублюючи чинний трамвайний маршрут № 26. Перша черга будівництва лінії передбачає відкриття двох пересадочних станцій, а саме «Героїв праці-2» (перехід на Салтівську лінію) та «Імені А. С. Масельського-2» (перехід на Холодногірсько-Заводську лінію), а також декількох станцій уздовж всієї лінії. Питання ще не вирішено остаточно, тому в різних джерелах цей список може різнитися.

## Історія
Спочатку планувалося побудувати відгалуження від станції «Академіка Барабашова» Салтівської лінії вздовж Ювілейного проспекту із зведенням станцій «Гвардійців Широнінців», «Проспект Тракторобудівників» та «Східна Салтівка».
Однак згідно з новим генеральним планом розвитку Харкова передбачено будівництво повноцінної лінії метрополітену крізь 602-й мікрорайон від станції «Героїв Праці» Салтівської лінії до станції «Імені О. С. Масельського» Холодногірсько-Заводської лінії. Проект був розроблений інститутом «Харківметропроект».
15 лютого 2011 року департаментом міськради було повідомлено про планування спорудження Кільцевої лінії метро.
За наявності стійкого фінансування будівництво четвертої лінії Харківського метрополітену почнеться відразу після введення в експлуатацію станцій «Державінської», «Одеської» та «Дружби народів».

title: Салтівсько-Заводська лінія

wikitext:
{{Майбутній об'єкт метро}}
{{Салтівсько-Заводська лінія}}
'''Салтівсько-Заводська лінія''' — четверта (перспективна) лінія [[Харківський метрополітен|Харківського метрополітену]], яка також розглядається як перша черга «Кільцевої лінії». Присутня в сучасних офіційних схемах<ref name="Shema_metro">{{cite web|url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/c/ca/Sсhema_metro.jpg|title=Схема діючих та перспективних ліній Харківського метрополітену|lang=uk|publisher=upload.wikimedia.org|accessdate=11 вересня 2016 року|archiveurl=https://archive.today/20160910114600/https://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/c/ca/Sсhema_metro.jpg|archivedate=10 вересня 2016}}</ref>. Трасування лінії в районі Східної Салтівки передбачає наявність наземних ділянок в місці переходу через річку [[Немишля (річка)|Немишлю]]<ref name="jkg-portal">{{cite web|url=http://jkg-portal.com.ua/ru/publication/one/u-genplan-kharkova-vpisalasja-nova-lnja-metro-33213|title=В генплан Харькова вписалась новая линия метро|author=Екатерина Ляшевская|work=ИА Украина Коммунальная|date=12 червня 2013 року|lang=ru|publisher=jkg-portal.com.ua|accessdate=11 вересня 2016 року|archiveurl=https://archive.today/20131107071603/http://jkg-portal.com.ua/ru/publication/one/u-genplan-kharkova-vpisalasja-nova-lnja-metro-33213|archivedate=7 листопада 2013|deadurl=no}}</ref>.

На стадії проектування (проект розпорядження Кабінету Міністрів України «Про схвалення концепції програми будівництва та розвитку мережі метрополітенів на 2011—2020 роки») четверта лінія імовірно повинна з'єднати між собою густонаселені райони Салтівського житлового масиву і продовжитися в індустріальну зону, частково дублюючи чинний трамвайний маршрут № 26. Перша черга будівництва лінії передбачає відкриття двох пересадочних станцій, а саме «Героїв праці-2» (перехід на [[Салтівська лінія|Салтівську лінію]]) та «Імені А. С. Масельського-2» (перехід на [[Холодногірсько-Заводська лінія|Холодногірсько-Заводську лінію]]), а також декількох станцій уздовж всієї лінії. Питання ще не вирішено остаточно, тому в різних джерелах цей список може різнитися.

== Історія ==
Спочатку планувалося побудувати відгалуження від станції «Академіка Барабашова» [[Салтівська лінія|Салтівської лінії]] вздовж Ювілейного проспекту із зведенням станцій «[[Гвардійців-Широнінців (станція метро)|Гвардійців Широнінців]]», «[[Проспект Тракторобудівників (станція метро)|Проспект Тракторобудівників]]» та «[[Східна Салтівка (станція метро)|Східна Салтівка]]»<ref name="vecherniy_kharkov">{{cite web|url=http://vecherniy.kharkov.ua/news/79107/|title=Куда протянется харьковское метро|author=Ирина Стрельник|work=«Вечерний Харьков»|date=17 червня 2013 року|lang=ru|publisher=vecherniy.kharkov.ua|accessdate=11 вересня 2016 року|archiveurl=https://archive.today/20131107115301/http://vecherniy.kharkov.ua/news/79107/|archivedate=7 листопада 2013|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://archive.today/20131107115301/http://vecherniy.kharkov.ua/news/79107/ |date=2013-11-07 }}</ref>.

Однак згідно з новим генеральним планом розвитку Харкова передбачено будівництво повноцінної лінії метрополітену крізь 602-й мікрорайон від станції «[[Героїв Праці]]» Салтівської лінії до станції «[[Імені О.С. Масельського (станція метро)|Імені О. С. Масельського]]» [[Холодногірсько-Заводська лінія|Холодногірсько-Заводської лінії]]. Проект був розроблений інститутом «Харківметропроект».

15 лютого 2011 року департаментом міськради було повідомлено про планування спорудження Кільцевої лінії метро<ref name="novostey_com">{{cite web|url=http://novostey.com/auto/news301805.html|title=Харьков хотят опоясать кольцом метрополитена, как в Москве.|author=Оксана Ермоленко|work=Новостей.com|date=16 лютого 2011 року|lang=ru|publisher=novostey.com|accessdate=11 вересня 2016 року|archiveurl=https://archive.today/20160909105430/http://novostey.com/auto/news301805.html|archivedate=9 вересня 2016|deadurl=no}}</ref><ref name="dozor">{{cite web|url=http://dozor.kharkov.ua/themes/1001219/1137370.html|title=Строительство харьковского метро до 2031 года. Список проектных станций.|author=Павел Козаченко|work=В Харькове до 2031 года планируют построить 11 новых станций метро, а также Алексеевское депо.|date=12 березня 2013 року|language=ru|publisher=dozor.kharkov.ua|accessdate=11 вересня 2016 року|archiveurl=https://archive.today/20160613131125/http://dozor.kharkov.ua/themes/1001219/1137370.html|archivedate=13 червня 2016}}</ref>.

За наявності стійкого фінансування будівництво четвертої лінії Харківського метрополітену почнеться відразу після введення в експлуатацію станцій «[[Державінська (станція метро)|Державінської]]», «[[Одеська (станція метро, Харків)|Одеської]]» та «[[Дружби народів (станція метро, Харків)|Дружби народів]]»<ref name="vecherniy_kharkov"/>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.metro.kharkov.ua/ Офіційний сайт Харківського метрополітену] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/65fCaC9YS?url=http://www.metro.kharkov.ua/ |date=23 лютого 2012 }}
* [https://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/c/ca/Sсhema_metro.jpg Схема діючих та перспективних ліній Харківського метрополітену] {{Webarchive|url=https://archive.today/20160910114600/https://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/c/ca/Sсhema_metro.jpg |date=10 вересня 2016 }}

{{Kharkiv-stub}}
{{Ukraine-metro-stub}}

[[Категорія:Лінії Харківського метрополітену]]

title: Салтівсько-Заводська лінія

Караван(Салтівська)
Героїв Праці 2
Східна Салтівка
Проспект Тракторобудівників
602-й мікрорайон
р. Немишля
Індустріальна 2


text:
# Антоніаццо Романо
Антоніа́ццо Рома́но (італ. Antoniazzo Romano), справжнє ім'я Анто́ніо ді Бенеде́тто де́льї А́квілі (італ. Antonio di Benedetto degli Aquili; 1430 — 1508, Рим) — італійський живописець.

## Біографія
Був учнем Беноццо Гоццолі. Його життя і творчий шлях тісно пов'язані з Римом, де він працював понад сорок років. Живописний стиль Романо, що сформувався у ці роки, несе в собі риси впливу майстрів урбінської школи, таких як Перуджино і Мелоццо да Форлі, а також флорентійських художників Доменіко Гірландайо і Фра Анджеліко.
Перша згадка про художника датується 1464 роком, коли йому було доручено розпис поховальної каплиці кардинала Віссаріона в церкві св. Апостолів, роботу над якою він завершив у 1467 році. Особливої уваги заслуговує центральна частина фрески із зображенням Богоматері, виконана за візантійськими зразками. В 1466 році Романо брав участь у розписі Палаццо Сан-Марко (нині Палаццо Венеція).
В період між 1475 і 1480 роками, у зв'язку зі зростанням культу Богородиці, який культивував папа Сікст IV, художник отримав велику кількість замовлень на виконання вівтарних образів Мадонни з немовлям. В 1478 році Романо був обраний головою Гільдії римських живописців.
Художник помер у Римі у 1508 році.

title: Антоніаццо Романо

wikitext:
{{особа}}
[[Файл:Antoniazzo Romano - Virgin and Child with Donor - Google Art Project.jpg|міні|праворуч|220пкс|«Мадонна з немовлям і донатором», 1480, [[Музей образотворчих мистецтв (Х'юстон)|Музей образотворчих мистецтв]], [[Х'юстон]]]]
{{однофамільці|Романо}}
'''Антоніа́ццо Рома́но''' ({{lang-it|Antoniazzo Romano}}), справжнє ім'я '''Анто́ніо ді Бенеде́тто де́льї А́квілі''' ({{lang-it|Antonio di Benedetto degli Aquili}}; [[1430]] — [[1508]], [[Рим]]) — [[Італія|італійський]] живописець.

== Біографія ==
Був учнем [[Беноццо Гоццолі]]. Його життя і творчий шлях тісно пов'язані з [[Рим]]ом, де він працював понад сорок років. Живописний стиль Романо, що сформувався у ці роки, несе в собі риси впливу майстрів урбінської школи, таких як [[Перуджино]] і [[Мелоццо да Форлі]], а також флорентійських художників [[Доменіко Гірландайо]] і [[Фра Анджеліко]].

Перша згадка про художника датується [[1464]] роком, коли йому було доручено розпис поховальної каплиці кардинала [[Віссаріон Нікейський|Віссаріона]] в [[Санті Апостолі|церкві св. Апостолів]], роботу над якою він завершив у [[1467]] році. Особливої уваги заслуговує центральна частина фрески із зображенням Богоматері, виконана за візантійськими зразками. В [[1466]] році Романо брав участь у розписі Палаццо Сан-Марко (нині [[Палаццо Венеція]]).

В період між [[1475]] і [[1480]] роками, у зв'язку зі зростанням культу Богородиці, який культивував папа [[Сікст IV]], художник отримав велику кількість замовлень на виконання [[вівтарний образ|вівтарних образів]] Мадонни з немовлям. В [[1478]] році Романо був обраний головою Гільдії римських живописців.

Художник помер у Римі у [[1508]] році.

== Література ==
* Мировое искусство (Мастера итальянского Возрождения) / Сост. И. Г. Мосин. — СПб ООО «СЗКЭО „Кристалл“», 2006. — 160 с. ил. {{ref-ru}}

== Посилання ==
* {{commonscat-inline|Antoniazzo Romano}}

== Примітки ==
{{reflist}}
{{бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Романо, Антоніаццо}}
[[Категорія:Народились 1430]]
[[Категорія:Померли 1508]]
[[Категорія:Померли в Римі]]
[[Категорія:Італійські художники]]

title: Антоніаццо Романо

Народився: 1430 · Рим, Папська держава

Помер: 1508 · Рим, Папська держава

Діяльність: художник

Членство: Group of Modern Painters in Rijekad

Жанр: портрет

Magnum opus: Annunciationd, Annunciation con il cardinale Torquemadad і Trittico of the Sacro Voltod


text:
# Томська область
То́мська о́бласть (рос. То́мская о́бласть) — суб'єкт Російської Федерації, входить до складу Сибірського федерального округу.
Адміністративний центр — місто Томськ.
Межує на півночі з Тюменською областю й Ханти-Мансійським автономним округом, на півдні — з Кемеровською й Новосибірською областями, на заході — з Омською областю, на сході із Красноярським краєм.
Утворено 13 серпня 1944 року.

## Географія
Протяжність області з півночі на південь — близько 600 км, із заходу на схід — 780 км. Таким чином, за площею Томська область приблизно на 1,5 % більша за Польщу (і майже в 40 разів менша за Польщу за населенням).
Велика частина території області важкодоступна, оскільки є тайгою (ліси займають 63 % площі) і болотами (28,9 %, зокрема найбільше у світі Васюганське болото).
Найвища точка області — 274 м над рівнем моря, найнижча — 34 м над рівнем моря.
Найбільше озеро — Мирне (Парабельський район), площа дзеркала 18,3 км².
Клімат континентальний. Головна річка — Об, перетинає область по діагоналі з південного сходу на північний захід, ділячи область на дві майже рівні частини.

### Природні ресурси
Область багата на природні ресурси, такі як нафта (82 родовища, 1449 млн т), природний газ (632 млрд м³), чорні і кольорові метали, буре вугілля — 74,7 млрд т (перше місце за запасами в Росії), торф (друге місце за запасами в Росії) і підземні води. В області знаходиться Бакчарське залізорудне родовище, що є одним з найбільших у світі (57 % всього залізняку Росії), загальний обсяг запасів — 90 млрд т. На території області розташована безліч родовищ сировини для будівельних матеріалів: глини, піску, вапняків, глинястих сланців, гравію.
Середнє Приоб'я має мінералізовані підземні води на глибині 1100—2250 м. У районі міста Томська є виходи радонових вод. Крім того, є розвідані запаси каоліну, тугоплавких глин, скляних і ільменіт-цирконієвих пісків (ільменіт — 3,4 млн т, циркон — 1380 тис. т), лейкоксена і рутилу (600 тис. т), бокситів, бурого вугілля, цинку, золота, платини і титану.
Ліси — один з найбільш значущих активів області: близько 20 % (більше 26,7 млн га) лісових ресурсів Західного Сибіру знаходяться в області. На території області мешкають 28 видів диких тварин, більше 40 видів птахів і 15 видів риб, що мають промислове значення, проводиться заготівля кедрового горіха, грибів і ягід.
В області 15 зоологічних заповідників (Томський, Верхнє-Соровський, Іловський, Калтайський, Карегодський, Кеть-Касський, Мало-Юксинський, Октябрський, Осетрово-нельмовий, Панінський, Першинський, Поськоєвський, Тонгульський, Оглатський, Чичка-Юльський), 3 ландшафтних (Ларинський, Поль-то, Васюганський) і 1 ботанічний (Южнотаєжний).
У області виявлено 145 пам'яток природи, з яких 69 розташовані в районі Томська, зокрема, Таловські чаші, Синій Утес, Дизвездний ключ, Озеро Піщане і ін.

### Річки
В області налічується 18,1 тис. річок, струмків і інших водотоків, загальною протяжністю близько 95 тис. км, зокрема — 1620 річок протяжністю більше 10 км (сумарна довжина цих річок становить 57,2 тис. км). Головною водною артерією є річка Об. Протяжність Обі в межах області становить 1065 км. Основні притоки Обі, що впадають в неї на території області: Том, Чулим, Чая, Кеть, Парабель, Васюган, Тим. Тривалість навігаційного періоду — 170—180 днів.

## Часовий пояс
Томська область відповідно до чинного законодавства віднесена до шостої часової зони (MSK+4), що неофіційно називається красноярським часом. Міжнародне позначення KRAT (Krasnoyarsk Time). Розбіжність з UTC складає 7 годин протягом усього року (UTC+7), оскільки сезонні зміни часу в регіоні, як і у всій РФ, відсутні. При цьому географічно західна частина області лежить у межах п'ятого часового поясу, менша, включно з адмінцентром — містом Томськ — у шостому. З 1924 по 1957 межею часових поясів у кордонах області була річка Об та меридіан 82,5, а з березня 1957 року використовується єдиний час: UTC+7 з 1957 по 1995 (літній час UTC+8 у 1981—1995 роках), UTC+6 (омський час) з 1995 по 2011 (літній час UTC+7 у 1995—2011 роках), UTC+7 у 2011—2014, UTC+6 у 2014—2016, UTC+7 з 2016.

## Історія
Розвиток території регіону почався в кінці XVI століття-початку XVII століття. Найстарішим поселенням в регіоні є село (колишнє місто) Нарим, засноване в 1596 році.
Адміністративний центр регіону, місто Томськ, був заснований в 1604 році. Надалі стає адміністративним центром Томського повіту [28]. З 1708 по 1782 рік округ був частиною сибірської провінції. У 1782 році вперше (за рішенням імператриці Катерини II)[джерело?] Томська область була сформована як частина заступника губернатора Тобольська [28] з Сибірського царства. Томська область складалася з ачинських повітів, Єнісею, Канска, Нарима, Томська і Туруханського[28].
З 1796 по 1804 рік Томська область була частиною Тобольської провінції [28]. У 1804 році утворилася Томська провінція, яка існувала до 1925 року, коли вона стала частиною сибірської території (з 1930 року-Західної сибірської території) [28]. Томська область, що займає велику територію від північних островів країни до Напівбалатинська на півдні, спочатку включала вісім повітів (пізніше районів): Бійськ, Єнісей, Кайнський, Красноярськ, Кузнецький, Наримський, Томський і Туруханський [28].
Після скасування поділу у волосах, повітах і провінціях Радянської Росії територія сучасної Томської області послідовно входила в томські і Наримські райони, спочатку з сибірської території, потім із Західної сибірської території і Новосибірської області.
Томська область була відновлена 13 серпня 1944 року шляхом відділення частини районів колишніх районів Томська і Нарима від Новосибірської області (з втратою частини південних районів, які стали частиною новоствореної Кемеровської області).
26 червня 1967 року регіон отримав наказ Леніна[29].
26 липня 1995 року була прийнята Статут Томської області.

## Населення
Населення 1,033 млн осіб (2005), 51-а за чисельністю населення серед суб'єктів Російської Федерації (0,7 % населення Росії), з них 68,1 % — міське, густота населення — 3,3 осіб/км².
До приєднання території області до Росії в XVII столітті основне населення становили сибірські татари, селькупи і ханти.
Згідно зі Всеросійським переписом населення 2002 року, національний склад був таким:
| Народ         | Чисельність, 2002, % (* [Архівовано 24 січня 2012 у WebCite]) |
| ------------- | ------------------------------------------------------------- |
| Росіяни       | 90,8 %                                                        |
| Татари        | 1,9 %                                                         |
| Українці      | 1,6 %                                                         |
| Німці         | 1,3 %                                                         |
| Білоруси      | 0,5 %                                                         |
| Азербайджанці | 0,4 %                                                         |

## Доходи мешканців Томської області
Величина прожиткового мінімуму в Томській області становить 3819 рублів (ІІ квартал 2007 року) і коливається від 3471 у Томську до 5044 у Стрежевому.
| Рік           | У середньому, руб. | Зміна, % | Працездатні | Пенсіонери | Діти  |
| ------------- | ------------------ | -------- | ----------- | ---------- | ----- |
| 2007, II кв.  | 3 819              | + 3,5 %  | 4 079       | 2 933      | 3 664 |
| 2007, I кв.   | 3 690              | + 3,3 %  | 3 924       | 2 867      | 3 575 |
| 2006, IV кв.  | 3 572              | + 0,4 %  | 3 829       | 2 712      | 3 423 |
| 2006, III кв. | 3 557              | + 0,6 %  | 3 817       | 2 693      | 3 400 |
| 2006, II кв.  | 3 535              | + 1,9 %  | 3 793       | 2 678      | 3 377 |
| 2006, I кв.   | 3 470              |          | 3 722       | 2 630      | 3 324 |

## Політичний устрій
Губернатор Томської області — Сергій Жвачкін. Обласна дума складається з 42 депутатів, голова — Оксана Козловська.
Депутатська група «Єдина Росія» нараховує 20 депутатів. Група була створена спішним порядком восени 2004 року, тобто практично через три роки після виборів. До цього переважна більшість її членів називали себе незалежними депутатами.

## Адміністративно-територіальний поділ
У Томській області 4 міських округа, 16 муніципальних районів, 3 міських і 117 сільських поселень, 576 сільських населених пунктів.
| Район, міський округ     | Площа, км² | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) | Населення, осіб (2018) | Населення, осіб (2021) | Центр           | Поселення | Населені пункти |
| ------------------------ | ---------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | --------------- | --------- | --------------- |
| Александровський район   | 29979      | 10136                  | 8686                   | 8019                   | 7605                   | Александровське | 6         | 8               |
| Асінівський район        | 5943       | 40979                  | 36459                  | 33713                  | 33862                  | Асіно           | 7         | 40              |
| Бакчарський район        | 24687      | 15963                  | 13419                  | 11904                  | 11399                  | Бакчар          | 6         | 24              |
| Верхньокетський район    | 43349      | 18300                  | 17052                  | 15890                  | 14842                  | Білий Яр        | 9         | 19              |
| Зирянський район         | 3966       | 16052                  | 13179                  | 11714                  | 11306                  | Зирянське       | 5         | 25              |
| Каргасоцький район       | 86857      | 24756                  | 21814                  | 19303                  | 17682                  | Каргасок        | 12        | 31              |
| Кожевниковський район    | 3908       | 22582                  | 20967                  | 20287                  | 20414                  | Кожевниково     | 8         | 38              |
| Колпашевський район      | 17112      | 48164                  | 41183                  | 38439                  | 33325                  | Колпашево       | 6         | 37              |
| Кривошиїнський район     | 4380       | 15848                  | 13285                  | 12083                  | 12222                  | Кривошиїно      | 7         | 22              |
| Молчановський район      | 6351       | 15591                  | 13446                  | 12269                  | 12304                  | Молчаново       | 5         | 19              |
| Парабельський район      | 35846      | 13533                  | 12595                  | 12368                  | 11494                  | Парабель        | 5         | 33              |
| Первомайський район      | 15554      | 21260                  | 18947                  | 16764                  | 17050                  | Первомайське    | 6         | 44              |
| Тегульдетський район     | 12271      | 8357                   | 6937                   | 6017                   | 6465                   | Тегульдет       | 4         | 14              |
| Томський район           | 10039      | 66131                  | 68652                  | 75154                  | 88968                  | Томськ          | 19        | 128             |
| Чаїнський район          | 7242       | 13888                  | 12920                  | 11654                  | 11713                  | Підгорне        | 4         | 36              |
| Шегарський район         | 5030       | 22551                  | 20306                  | 18984                  | 19958                  | Мельниково      | 6         | 37              |
| Кедровий міський округ   | 1697       | 3052                   | 3948                   | 3199                   | 2664                   | Кедровий        | -         | 7               |
| Сєверський міський округ | 486        | 115619                 | 115331                 | 113843                 | 112971                 | Сєверськ        | -         | 6               |
| Стрежевий міський округ  | 213        | 43815                  | 42219                  | 41475                  | 39169                  | Стрежевий       | -         | 1               |
| Томський міський округ   | 295        | 487838                 | 546049                 | 595201                 | 577253                 | Томськ          | -         | 8               |

## Населені пункти
Населені пункти з населенням понад 10 тисяч осіб:
| Населений пункт  | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) | Населення, осіб (2018) | Населення, осіб (2021) |
| ---------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| Томськ           | 487838                 | 524669                 | 574002                 | 556478                 |
| Сєверськ         | 109101                 | 108590                 | 107494                 | 106648                 |
| Стрежевий        | 43815                  | 42219                  | 41475                  | 39169                  |
| Асіно            | 28068                  | 25618                  | 24351                  | 24913                  |
| Колпашево        | 28441                  | 24124                  | 23209                  | 20824                  |
| Зональна Станція | 5035                   | 5813                   | -                      | 15421                  |

## Економіка

### Промисловість
За оцінкою Мінекономрозвитку Росії область в 2004 році відносилася до регіонів з рівнем розвитку вище середнього (18-е місце по країні). При цьому область займала 14-е місце за розміром середньомісячної заробітної плати, обсягу платних послуг на душу населення, надходженню податків до бюджету на душу населення. Основні пріоритети економічного розвитку — паливно-енергетичний, науково-освітній комплекси і малий бізнес.
У 2004 році промисловість дала 45,5 % регіонального ВВП, сільське господарство — 19 % і будівництво — 13 %. З галузей промисловості найрозвиненіші в регіоні паливна (52,8 %) зокрема нафтовидобуток (48,5 %) і машинобудування (12,6 %). хімічна і нафтохімічна промисловість.
Велика частка кольорової металургії (8,9 % у 2004, 20,3 % у 2001) пояснюється тим, що продукція Сибірського хімічного комбінату за традицією відноситься до цієї галузі.
Основні експортні продукти: нафта (62,1 %), метанол (30,2 %), машини і устаткування (4,8 %). Спільні підприємства регіону переважно спеціалізуються на видобуванні нафти та лісозаготівлі.
Основні галузі сільського господарства — м'ясо-молочне тваринництво, звіроводство і рослинництво.

### Транспорт
Відгалуження федеральної автодороги М53. Регіональні траси Р398 (Томськ—Колпашево), Р399 (Каргала—бакчар), Р400 (Томськ—Маріїнськ). Будується Північна широтна магістраль.
Томська залізнична магістраль Тайга—Томськ—Білий Яр.
Аеропорт Богашево в Томську. Малі аеропорти в Колпашевом, Стрежевом.
Головні водні артерії — Об, Том, Чулим, Кеть, Васюган.

## Освіта
Однією з найважливіших галузей є вища освіта. У Томську 6 державних вузів, зокрема Томський державний університет — перший університет, заснований в азійській частині Росії (1878), по числу студентів на душу населення Томськ займає одне з перших місць в країні. Також є один ВНЗ в Сєверську, місті-супутнику Томська.

## ЗМІ
Крупні газети: «Вечірній Томськ» [Архівовано 3 вересня 2007 у Wayback Machine.], «Червоне знамя», «Томський тиждень», «Томський вісник», «Томські новини»
Радіостанції: Радіо Сибір [Архівовано 27 серпня 2007 у Wayback Machine.], Томське Радіо
Телекомпанії: ДТРК Томськ [Архівовано 11 травня 2008 у Wayback Machine.], Відкриті небеса, ТВ2 [Архівовано 2 лютого 2012 у WebCite]

title: Томська область

wikitext:
{{Суб'єкт РФ
| UkNm = Томська область
| RuNm = Томская область
| FSFlag = [[Файл:Flag of Tomsk Oblast.svg|150px]]
| FSCoA = [[Файл:Coat of arms of Tomsk Oblast, Russia.svg|120px]]
| FlagLnk = Прапор Томської області
| CoALnk = Герб Томської області
| FSMapName = Tomsk Oblast
| FSCtrWhat = Адміністративний центр
| FSCtrNm = [[Томськ]]
| AreaRnk = 16-а
| TotArea = 316 900
| WaterPrcnt = 0,4
| PopRnk = 48-а
| PopQty = 1 043 385
| PopCtDate = 2024
| PopDens = 3,3 осіб
| FedDistrNm = [[Сибірський федеральний округ|Сибірський]]
| EcRegNm = [[Західно-Сибірський економічний район|Західно-Сибірський]]
| CadNo = 70
| MSKS = +3
}}
'''То́мська о́бласть''' ({{lang-ru|То́мская о́бласть}}) — суб'єкт [[Росія|Російської Федерації]], входить до складу [[Сибірський федеральний округ|Сибірського федерального округу]].

Адміністративний центр — місто [[Томськ]].

Межує на півночі з [[Тюменська область|Тюменською областю]] й [[Ханти-Мансійський автономний округ|Ханти-Мансійським автономним округом]], на півдні — з [[Кемеровська область|Кемеровською]] й [[Новосибірська область|Новосибірською]] областями, на заході — з [[Омська область|Омською областю]], на сході із [[Красноярський край|Красноярським краєм]].

Утворено 13 серпня [[1944]] року.

== Географія ==
Протяжність області з півночі на південь — близько 600 км, із заходу на схід — 780 км. Таким чином, за площею Томська область приблизно на 1,5 % більша за [[Польща|Польщу]] (і майже в 40 разів менша за Польщу за населенням).

Велика частина території області важкодоступна, оскільки є тайгою (ліси займають 63 % площі) і болотами (28,9 %, зокрема найбільше у світі [[Васюганське болото]]).

Найвища точка області — 274 м над рівнем моря, найнижча — 34 м над рівнем моря.

Найбільше озеро — [[Мирне озеро|Мирне]] (Парабельський район), площа дзеркала 18,3 км².
[[Клімат]] континентальний. Головна річка — [[Об]], перетинає область по діагоналі з південного сходу на північний захід, ділячи область на дві майже рівні частини.

=== Природні ресурси ===

Область багата на природні ресурси, такі як [[нафта]] (82 родовища, 1449 млн т), [[природний газ]] (632 млрд м³), чорні і кольорові [[метал]]и, [[буре вугілля]] — 74,7 млрд т (перше місце за запасами в Росії), [[торф]] (друге місце за запасами в Росії) і підземні води. В області знаходиться [[Бакчарське залізорудне родовище]], що є одним з найбільших у світі (57 % всього [[залізняк]]у Росії), загальний обсяг запасів — 90 млрд т. На території області розташована безліч родовищ сировини для будівельних матеріалів: глини, піску, [[вапняк]]ів, [[глинистий сланець|глинястих сланців]], гравію.

[[Середнє Приоб'я]] має мінералізовані підземні води на глибині 1100—2250 м. У районі міста [[Томськ]]а є виходи [[радон]]ових вод. Крім того, є розвідані запаси [[каолін]]у, тугоплавких глин, скляних і ільменіт-цирконієвих пісків ([[ільменіт]] — 3,4 млн т, [[циркон]] — 1380 тис. т), [[лейкоксен]]а і [[рутил]]у (600 тис. т), [[боксити|бокситів]], бурого вугілля, [[цинк]]у, [[золото|золота]], [[платина|платини]] і [[титан (хімічний елемент)|титану]].

Ліси — один з найбільш значущих активів області: близько 20 % (більше 26,7 млн [[га]]) лісових ресурсів Західного [[Сибір]]у знаходяться в області. На території області мешкають 28 видів диких тварин, більше 40 видів птахів і 15 видів риб, що мають промислове значення, проводиться заготівля кедрового горіха, грибів і ягід.

В області 15 зоологічних заповідників ([[Томський заповідник|Томський]], [[Верхнє-Соровський заповідник|Верхнє-Соровський]], [[Іловський заповідник|Іловський]], [[Калтайський заповідник|Калтайський]], [[Карегодський заповідник|Карегодський]], [[Кеть-Касський заповідник|Кеть-Касський]], [[Мало-Юксинський заповідник|Мало-Юксинський]], [[Октябрський заповідник|Октябрський]], [[Осетрово-нельмовий заповідник|Осетрово-нельмовий]], [[Панінський заповідник|Панінський]], [[Першинський заповідник|Першинський]], [[Поськоєвський заповідник|Поськоєвський]], [[Тонгульський заповідник|Тонгульський]], [[Оглатський заповідник|Оглатський]], [[Чичка-Юльський заповідник|Чичка-Юльський]]), 3 ландшафтних ([[Ларинський заповідник|Ларинський]], [[Заповідник Поль-то|Поль-то]], [[Васюганський заповідник|Васюганський]]) і 1 ботанічний ([[Южнотаєжний заповідник|Южнотаєжний]]).

У області виявлено 145 пам'яток природи, з яких 69 розташовані в районі [[Томськ]]а, зокрема, [[Таловські чаші]], [[Синій Утес]], [[Дизвездний ключ]], [[Озеро Піщане]] і ін.

=== Річки ===
В області налічується 18,1 тис. річок, струмків і інших водотоків, загальною протяжністю близько 95 тис. км, зокрема — 1620 річок протяжністю більше 10 км (сумарна довжина цих річок становить 57,2 тис. км). Головною водною артерією є річка [[Об]]. Протяжність Обі в межах області становить 1065 км. Основні притоки Обі, що впадають в неї на території області: [[Том (притока Обі)|Том]], [[Чулим (притока Обі)|Чулим]], [[Чая (притока Обі)|Чая]], [[Кеть]], [[Парабель (річка)|Парабель]], [[Васюган]], [[Тим (річка, Сибір)|Тим]]. Тривалість навігаційного періоду — 170—180 днів.

== Часовий пояс ==
'''Томська область''' відповідно до чинного законодавства віднесена до ''шостої часової зони (MSK+4)'', що неофіційно називається [[Красноярський час|красноярським часом]]. Міжнародне позначення ''KRAT (Krasnoyarsk Time)''. Розбіжність з UTC складає 7 годин протягом усього року (UTC+7), оскільки сезонні зміни часу в регіоні, як і у всій РФ, відсутні. При цьому географічно західна частина області лежить у межах п'ятого часового поясу, менша, включно з адмінцентром — містом Томськ — у шостому. З 1924 по 1957 межею часових поясів у кордонах області була річка Об та меридіан 82,5, а з березня 1957 року використовується єдиний час: UTC+7 з 1957 по 1995 (літній час UTC+8 у 1981—1995 роках), UTC+6 (омський час) з 1995 по 2011 (літній час UTC+7 у 1995—2011 роках), UTC+7 у 2011—2014, UTC+6 у 2014—2016, UTC+7 з 2016.

== Історія ==
 Розвиток території регіону почався в кінці XVI століття-початку XVII століття. Найстарішим поселенням в регіоні є село (колишнє місто) Нарим, засноване в 1596 році.

Адміністративний центр регіону, місто Томськ, був заснований в 1604 році. Надалі стає адміністративним центром Томського повіту [28]. З 1708 по 1782 рік округ був частиною сибірської провінції. У 1782 році вперше (за рішенням імператриці [[Катерина II|Катерини II]]){{джерело}} Томська область була сформована як частина заступника губернатора Тобольська [28] з Сибірського царства. Томська область складалася з ачинських повітів, Єнісею, Канска, Нарима, Томська і Туруханського[28].

З 1796 по 1804 рік Томська область була частиною Тобольської провінції [28]. У 1804 році утворилася Томська провінція, яка існувала до 1925 року, коли вона стала частиною сибірської території (з 1930 року-Західної сибірської території) [28]. Томська область, що займає велику територію від північних островів країни до Напівбалатинська на півдні, спочатку включала вісім повітів (пізніше районів): Бійськ, Єнісей, Кайнський, Красноярськ, Кузнецький, Наримський, Томський і Туруханський [28].

Після скасування поділу у волосах, повітах і провінціях Радянської Росії територія сучасної Томської області послідовно входила в томські і Наримські райони, спочатку з сибірської території, потім із Західної сибірської території і Новосибірської області.

Томська область була відновлена 13 серпня 1944 року шляхом відділення частини районів колишніх районів Томська і Нарима від Новосибірської області (з втратою частини південних районів, які стали частиною новоствореної Кемеровської області).

26 червня 1967 року регіон отримав наказ Леніна[29].

26 липня 1995 року була прийнята Статут Томської області.

== Населення ==
[[Файл:Peoples_of_Altay.png|міні|праворуч|250пкс|Етнографічна мапа заходу Томської області]]
Населення 1,033 млн осіб ([[2005]]), 51-а за чисельністю населення серед суб'єктів Російської Федерації (0,7 % населення Росії), з них 68,1 % — міське, густота населення — 3,3 осіб/км².

До приєднання території області до Росії в [[XVII]] столітті основне населення становили [[сибірські татари]], [[селькупи]] і [[ханти]].

Згідно зі Всеросійським переписом населення [[2002]] року, національний склад був таким:
{| class="standard"
!Народ ||Чисельність, [[2002]], % ([http://www.perepis2002.ru/index.html?id=17 *] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/64vB3cy04?url=http://www.perepis2002.ru/index.html?id=17 |date=24 січня 2012 }})
|-
|[[Росіяни]]|| 90,8 %
|-
|[[Татари]]|| 1,9 %
|-
|[[Українці]]|| 1,6 %
|-
|[[Німці]]|| 1,3 %
|-
|[[Білоруси]]|| 0,5 %
|-
|[[Азербайджанці]]|| 0,4 %
|-
|}

== Доходи мешканців Томської області ==
Величина прожиткового мінімуму в Томській області становить 3819 рублів (ІІ квартал [[2007]] року) і коливається від 3471 у [[Томськ]]у до 5044 у [[Стрежевом]]у.
{| align="center" class="standard"
|+
! |Рік
! |У середньому, руб.
! |Зміна, %
! |Працездатні
! |Пенсіонери
! |Діти
|-----
| [[2007]], II кв.
| '''3 819'''
| + 3,5 %
| 4 079
| 2 933
| 3 664
|-----
| [[2007]], I кв.
| '''3 690'''
| + 3,3 %
| 3 924
| 2 867
| 3 575
|-----
| [[2006]], IV кв.
| '''3 572'''
| + 0,4 %
| 3 829
| 2 712
| 3 423
|-----
| [[2006]], III кв.
| '''3 557'''
| + 0,6 %
| 3 817
| 2 693
| 3 400
|-----
| [[2006]], II кв.
| '''3 535'''
| + 1,9 %
| 3 793
| 2 678
| 3 377
|-----
| [[2006]], I кв.
| '''3 470'''
|
| 3 722
| 2 630
| 3 324
|+
|}

== Політичний устрій ==
[[Губернатор]] Томської області — Сергій Жвачкін. [[Державна Дума Томської області|Обласна дума]] складається з 42 депутатів, голова — Оксана Козловська.

Депутатська група «[[Єдина Росія]]» нараховує 20 депутатів. Група була створена спішним порядком восени [[2004]] року, тобто практично через три роки після виборів. До цього переважна більшість її членів називали себе незалежними депутатами.

== Адміністративно-територіальний поділ ==
У Томській області 4 міських округа, 16 муніципальних районів, 3 міських і 117 сільських поселень, 576 сільських населених пунктів.
[[Файл:Tomsk Region num.PNG|thumb|right|300px|Адміністративний устрій Томської області]]
{| align="center" class="standard"
|+
! |Район, міський округ
! |Площа,
км²
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
! |Населення,
осіб ([[2018]])
! |Населення,
осіб ([[2021]])
! |Центр
! |Поселення
! |Населені
пункти
|-----
| [[александровський район (Томська область)|Александровський район]]
| align="right"| 29979
| align="right"| 10136
| align="right"| 8686
| align="right"| 8019
| align="right"| 7605
| [[александровське (Александровський район)|Александровське]]
| align="right"| 6
| align="right"| 8
|-----
| [[Асінівський район]]
| align="right"| 5943
| align="right"| 40979
| align="right"| 36459
| align="right"| 33713
| align="right"| 33862
| [[Асіно]]
| align="right"| 7
| align="right"| 40
|-----
| [[Бакчарський район]]
| align="right"| 24687
| align="right"| 15963
| align="right"| 13419
| align="right"| 11904
| align="right"| 11399
| [[бакчар (село)|Бакчар]]
| align="right"| 6
| align="right"| 24
|-----
| [[Верхньокетський район]]
| align="right"| 43349
| align="right"| 18300
| align="right"| 17052
| align="right"| 15890
| align="right"| 14842
| [[білий Яр (Верхньокетський район)|Білий Яр]]
| align="right"| 9
| align="right"| 19
|-----
| [[Зирянський район]]
| align="right"| 3966
| align="right"| 16052
| align="right"| 13179
| align="right"| 11714
| align="right"| 11306
| [[Зирянське]]
| align="right"| 5
| align="right"| 25
|-----
| [[Каргасоцький район]]
| align="right"| 86857
| align="right"| 24756
| align="right"| 21814
| align="right"| 19303
| align="right"| 17682
| [[Каргасок]]
| align="right"| 12
| align="right"| 31
|-----
| [[Кожевниковський район]]
| align="right"| 3908
| align="right"| 22582
| align="right"| 20967
| align="right"| 20287
| align="right"| 20414
| [[кожевниково (Кожевниковський район)|Кожевниково]]
| align="right"| 8
| align="right"| 38
|-----
| [[Колпашевський район]]
| align="right"| 17112
| align="right"| 48164
| align="right"| 41183
| align="right"| 38439
| align="right"| 33325
| [[Колпашево]]
| align="right"| 6
| align="right"| 37
|-----
| [[Кривошиїнський район]]
| align="right"| 4380
| align="right"| 15848
| align="right"| 13285
| align="right"| 12083
| align="right"| 12222
| [[Кривошиїно]]
| align="right"| 7
| align="right"| 22
|-----
| [[Молчановський район]]
| align="right"| 6351
| align="right"| 15591
| align="right"| 13446
| align="right"| 12269
| align="right"| 12304
| [[Молчаново (Молчановський район)|Молчаново]]
| align="right"| 5
| align="right"| 19
|-----
| [[Парабельський район]]
| align="right"| 35846
| align="right"| 13533
| align="right"| 12595
| align="right"| 12368
| align="right"| 11494
| [[парабель (село)|Парабель]]
| align="right"| 5
| align="right"| 33
|-----
| [[первомайський район (Томська область)|Первомайський район]]
| align="right"| 15554
| align="right"| 21260
| align="right"| 18947
| align="right"| 16764
| align="right"| 17050
| [[первомайське (Первомайський район, Томська область)|Первомайське]]
| align="right"| 6
| align="right"| 44
|-----
| [[Тегульдетський район]]
| align="right"| 12271
| align="right"| 8357
| align="right"| 6937
| align="right"| 6017
| align="right"| 6465
| [[Тегульдет]]
| align="right"| 4
| align="right"| 14
|-----
| [[Томський район]]
| align="right"| 10039
| align="right"| 66131
| align="right"| 68652
| align="right"| 75154
| align="right"| 88968
| [[Томськ]]
| align="right"| 19
| align="right"| 128
|-----
| [[Чаїнський район]]
| align="right"| 7242
| align="right"| 13888
| align="right"| 12920
| align="right"| 11654
| align="right"| 11713
| [[підгорне (Чаїнський район)|Підгорне]]
| align="right"| 4
| align="right"| 36
|-----
| [[Шегарський район]]
| align="right"| 5030
| align="right"| 22551
| align="right"| 20306
| align="right"| 18984
| align="right"| 19958
| [[мельниково (Шегарський район)|Мельниково]]
| align="right"| 6
| align="right"| 37
|-----
| [[кедровий міський округ (Томська область)|Кедровий міський округ]]
| align="right"| 1697
| align="right"| 3052
| align="right"| 3948
| align="right"| 3199
| align="right"| 2664
| [[Кедровий]]
| align="right"| -
| align="right"| 7
|-----
| [[Сєверський міський округ]]
| align="right"| 486
| align="right"| 115619
| align="right"| 115331
| align="right"| 113843
| align="right"| 112971
| [[Сєверськ]]
| align="right"| -
| align="right"| 6
|-----
| [[Стрежевий міський округ]]
| align="right"| 213
| align="right"| 43815
| align="right"| 42219
| align="right"| 41475
| align="right"| 39169
| [[Стрежевий]]
| align="right"| -
| align="right"| 1
|-----
| [[Томський міський округ]]
| align="right"| 295
| align="right"| 487838
| align="right"| 546049
| align="right"| 595201
| align="right"| 577253
| [[Томськ]]
| align="right"| -
| align="right"| 8
|+
|}

== Населені пункти ==
Населені пункти з населенням понад 10 тисяч осіб:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
! |Населення,
осіб ([[2018]])
! |Населення,
осіб ([[2021]])
|-----
| '''[[Томськ]]'''
| align="right"| 487838
| align="right"| 524669
| align="right"| 574002
| align="right"| 556478
|-----
| '''[[Сєверськ]]'''
| align="right"| 109101
| align="right"| 108590
| align="right"| 107494
| align="right"| 106648
|-----
| '''[[Стрежевий]]'''
| align="right"| 43815
| align="right"| 42219
| align="right"| 41475
| align="right"| 39169
|-----
| '''[[Асіно]]'''
| align="right"| 28068
| align="right"| 25618
| align="right"| 24351
| align="right"| 24913
|-----
| '''[[Колпашево]]'''
| align="right"| 28441
| align="right"| 24124
| align="right"| 23209
| align="right"| 20824
|-----
| [[Зональна Станція]]
| align="right"| 5035
| align="right"| 5813
| align="right"| -
| align="right"| 15421
|+
|}

== Економіка ==

=== Промисловість ===
За оцінкою Мінекономрозвитку Росії область в [[2004]] році відносилася до регіонів з рівнем розвитку вище середнього (18-е місце по країні). При цьому область займала 14-е місце за розміром середньомісячної заробітної плати, обсягу платних послуг на душу населення, надходженню податків до бюджету на душу населення. Основні пріоритети економічного розвитку — паливно-енергетичний, науково-освітній комплекси і малий бізнес.

У [[2004]] році [[промисловість]] дала 45,5 % регіонального [[ВВП]], [[сільське господарство]] — 19 % і [[будівництво]] — 13 %. З галузей промисловості найрозвиненіші в регіоні паливна (52,8 %) зокрема [[нафтовидобуток]] (48,5 %) і [[машинобудування]] (12,6 %). хімічна і [[нафтохімічна промисловість]].

Велика частка кольорової металургії (8,9 % у [[2004]], 20,3 % у [[2001]]) пояснюється тим, що продукція Сибірського хімічного комбінату за традицією відноситься до цієї галузі.

Основні експортні продукти: [[нафта]] (62,1 %), [[метанол]] (30,2 %), машини і устаткування (4,8 %). Спільні підприємства регіону переважно спеціалізуються на видобуванні нафти та лісозаготівлі.

Основні галузі сільського господарства — м'ясо-молочне [[тваринництво]], [[хутрова промисловість|звіроводство]] і [[рослинництво]].

=== Транспорт ===
Відгалуження федеральної автодороги [[Байкал (автомагістраль)|М53]]. Регіональні траси [[Автодорога Р398 (Росія)|Р398]] ([[Томськ]]—[[Колпашево]]), [[Автодорога Р399 (Росія)|Р399]] ([[Каргала]]—[[бакчар]]), [[Автодорога Р400 (Росія)|Р400]] ([[Томськ]]—[[Маріїнськ]]). Будується [[Північна широтна магістраль]].

[[Томська залізнична магістраль]] [[Тайга (місто)|Тайга]]—[[Томськ]]—[[Білий Яр (Верхньокетський район)|Білий Яр]].

[[Аеропорт Богашево]] в [[Томськ]]у. Малі аеропорти в [[Колпашево]]м, [[Стрежевой (аеропорт)|Стрежевом]].

Головні водні артерії — [[Об]], [[Том (притока Обі)|Том]], [[Чулим (притока Обі)|Чулим]], [[Кеть]], [[Васюган]].

== Освіта ==
Однією з найважливіших галузей є вища [[освіта]]. У [[Томськ]]у 6 державних вузів, зокрема [[Томський державний університет]] — перший університет, заснований в азійській частині Росії ([[1878]]), по числу студентів на душу населення [[Томськ]] займає одне з перших місць в країні. Також є один ВНЗ в [[Сєверськ]]у, місті-супутнику [[Томськ]]а.

== ЗМІ ==
''Крупні газети:'' [http://vt.tomsk.ru/ «Вечірній Томськ»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070903171415/http://vt.tomsk.ru/ |date=3 вересня 2007 }}, [https://web.archive.org/web/20070212104922/http://kz.sibr.ru/ «Червоне знамя»], [https://web.archive.org/web/20080924185930/http://tn.tomsk.ru/ «Томський тиждень»], [https://web.archive.org/web/20070928001057/http://vesti70.ru/stats/?section_id=1 «Томський вісник»], [https://web.archive.org/web/20070826143837/http://www.tnews.tomsk.ru/ «Томські новини»]

''Радіостанції:'' [http://www.radiosibir.ru/ Радіо Сибір] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070827043848/http://radiosibir.ru/ |date=27 серпня 2007 }}, [https://web.archive.org/web/20050131085152/http://liveradio.tomsk.net/ Томське Радіо]

''Телекомпанії:'' [http://www.tvtomsk.ru/ ДТРК Томськ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080511033229/http://www.tvtomsk.ru/ |date=11 травня 2008 }}, [https://web.archive.org/web/20050208060708/http://www.opensky.tomsk.ru/ Відкриті небеса], [http://tv2.tomsk.ru/ ТВ2] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/65AA3MAt6?url=http://www.tv2.tomsk.ru/ |date=2 лютого 2012 }}

== Див. також ==
* [[Західносибірський залізорудний басейн]]

== Джерела ==
{{reflist|2|refs=

}}

== Література ==
* {{ref-ru}} {{книга |автор=Яковлев Я. А. |заголовок=Иллюстрации к ненаписанным книгам: Саровское культовое место |посилання= |відповідальний= |місце={{М.}} |видавництво=Изд-во Томского ун-та |рік=2001 |сторінок=274 |isbn= |ref=Яковлев Я. А. }}

== Посилання ==
{{Commonscat|Tomsk Oblast}}
* [https://web.archive.org/web/20081119221918/http://tomck.com/info3.php Томська область] {{ref-ru}}
* [http://www.tomsk.gov.ru/ Адміністрація Томської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090719000749/http://www.tomsk.gov.ru/ |date=19 липня 2009 }} {{ref-ru}}
* [http://www.duma.tomsk.ru/ Державна Дума Томської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071009194730/http://duma.tomsk.ru/ |date=9 жовтня 2007 }} {{ref-ru}}
* [http://www.catalog.tomsk.ru/r.php?r=43&st=1&v=1 Каталог сайтів Томської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070704100405/http://www.catalog.tomsk.ru/r.php?r=43&st=1&v=1 |date=4 липня 2007 }} {{ref-ru}}
* [http://www.russia-tour.ru/dos/tomsk/ Визначний пам'ятки Томської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080517151136/http://www.russia-tour.ru/dos/tomsk/ |date=17 травня 2008 }} {{ref-ru}}
* [http://green.tsu.ru/download/Red_TO.pdf Червона Книга Томської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080229000942/http://green.tsu.ru/download/Red_TO.pdf |date=29 лютого 2008 }} {{ref-ru}}
* [http://album.tomsk.ru/ Фотографії Томської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20040815092131/http://album.tomsk.ru/ |date=15 серпня 2004 }} {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20081014142549/http://www.terrus.ru/cgi-bin/allrussia/v3_index.pl?act=reg&id=70 Томська область у довіднику — каталозі «Уся Росія»] {{ref-ru}}

{{Розташування2|nw={{RUS-KHM}}|n={{RUS-KHM}}|ne={{RUS-KYA}}|w={{RUS-TYU}}|e={{RUS-KYA}}|sw={{RUS-OMS}}|s={{RUS-NVS}}|se={{RUS-KEM}}}}
{{Томська область}}
{{Росія}}
{{Сибірський федеральний округ}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Географія|Росія|Азія|}}

[[Категорія:Томська область| ]]
[[Категорія:Області Росії]]

title: рос. Томская область

Країна: Росія

Фед. округ: Сибірський

Адмін. центр: Томськ

Глава: Vladimir Mazurd

Дата утворення: 13 серпня 1944

title: Географія

Часовий пояс: MSK+3 (UTC+7)

title: Населення

Густота: 3,3 осіб/км²

title: Економіка

Економ. район: Західно-Сибірський

title: Коди

ISO 3166-2: RU-TOM

title: Карти

Карти: Томська область на карті суб'єктів Російської Федерації

title: рос. Томская область

Прапор Томської області: Герб Томської області


text:
# Прапор Хирова
Прапор Хирова — офіційний символ міста Хирова, Самбірського району Львівської області, затверджений 8 грудня 1999 року рішенням сесії Хирівської міської ради.
Автор — А. Гречило.

## Опис
Квадратне полотнище, розділене на 4 рівновеликі квадратні поля, верхнє від древка та нижнє з вільного краю сині із зображенням жовтої сокири з білим топорищем, два інші поля — жовті.

## Зміст
Хирів від ХVІ ст. використовував як міський знак герб Топір власників містечка Тарлів. Цей символ збережено в сучасних гербі та прапорі міста.

title: Прапор Хирова

wikitext:
{{Картка:Прапор|
|назва        = Прапор Хирова
|зображення   = Hyrov_prapor.gif
|використання = 110000
|пропорції    = 1:1
|затверджений = [[8 грудня]] [[1999]] р.
|дизайн       =
|колір1       = синій
|колір2       = жовтий
|колір3       = білий
|тип          = муніципальний
}}
'''Прапор Хирова''' — офіційний символ міста [[Хирів|Хирова]], [[Самбірський район|Самбірського району]] [[Львівська область|Львівської області]], затверджений [[8 грудня]] [[1999]] року рішенням сесії [[Хирівська міська рада|Хирівської міської ради]].

Автор — [[Гречило Андрій Богданович|А. Гречило]].

== Опис ==
[[Квадрат]]не полотнище, розділене на 4 рівновеликі квадратні поля, верхнє від древка та нижнє з вільного краю сині із зображенням жовтої сокири з білим топорищем, два інші поля — жовті.

== Зміст ==
Хирів від ХVІ ст. використовував як міський знак герб Топір власників містечка Тарлів. Цей символ збережено в сучасних гербі та прапорі міста.

== Див. також ==
* [[Герб Хирова]]
* [[Хирів]]
* [[Методичні рекомендації з питань місцевої геральдики і прапорництва]]

== Джерела ==
* ''Гречило А.'' Герби та прапори міст і сіл України. — Львів, 2020. — Ч. 2. — С. 93.
* [http://uht.org.ua/forum/viewtopic.php?f=73&t=5503 Сайт УГТ]

[[Категорія:Прапори міст Львівської області|Хирів]]

title: Прапор Хирова

Затверджений: 8 грудня 1999 р.

Кольори: | | синій | | | жовтий | | | білий |

Тип: муніципальний


text:
# Plectranthias cruentus
Plectranthias cruentus — вид окунеподібних риб родини кам'яних окунів (Serranidae). Описаний у 2020 році.

## Поширення
Поширений у Тасмановому морі неподалік островів Болс-Пірамід та Лорд-Гав.

## Опис
Схожий на Plectranthias pelicieri, відрізняється елементами забарвлення та набором колючок у плавцях.

title: Plectranthias cruentus

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Taxobox
| name = ''Plectranthias cruentus''
| image =
| image_caption =
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Променепері]] (Actinopterygii)
| ordo = [[Окунеподібні]] (Perciformes)
| familia = [[Серранові]] (Serranidae)
| genus = ''[[Plectranthias]]''
| species = '''''P. cruentus'''''
| binomial = ''Plectranthias cruentus''
| binomial_authority = [[Anthony C. Gill|Gill]] & [[Clive D. Roberts|Roberts]]. 2020
| range_map =
| range_map_caption =
}}

'''''Plectranthias cruentus''''' — вид [[Окунеподібні|окунеподібних]] риб родини [[Серранові|кам'яних окунів]] (Serranidae). Описаний у 2020 році.

== Поширення ==
Поширений у [[Тасманове море|Тасмановому морі]] неподалік островів [[Болс-Пірамід]] та [[Лорд-Гав]].

== Опис ==
Схожий на ''[[Plectranthias pelicieri]]'', відрізняється елементами забарвлення та набором колючок у плавцях.

== Посилання ==
* [http://novataxa.blogspot.com/2020/03/plectranthias-cruentus.html Novataxa] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200704061016/http://novataxa.blogspot.com/2020/03/plectranthias-cruentus.html |date=4 липня 2020 }}
* Anthony C. Gill and Clive D. Roberts. 2020. [https://www.biotaxa.org/Zootaxa/article/view/zootaxa.4750.4.6 Plectranthias cruentus, A New Species of Anthiadine Perchlet (Teleostei: Serranidae) from the Lord Howe Rise, Tasman Sea] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200709223110/https://www.biotaxa.org/Zootaxa/article/view/zootaxa.4750.4.6 |date=9 липня 2020 }}. Zootaxa. 4750(4); 560—566. DOI: 10.11646/zootaxa.4750.4.6

{{Perciformes-stub}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Кам'яні окуні]]
[[Категорія:Риби Тихого океану]]
[[Категорія:Тварини, описані 2020]]

title: ?Plectranthias cruentus

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Променепері (Actinopterygii)

Ряд: Окунеподібні (Perciformes)

Родина: Серранові (Serranidae)

Рід: Plectranthias

Вид: P. cruentus


text:
# М. Найт Ш'ямалан
М. Найт Ш'ямалан (англ. M. Night Shyamalan; нар. 6 серпня 1970, Пондішері, Індія) — американський режисер, сценарист, актор та продюсер індійського походження, відомий своїми психологічними й містичними трилерами, такими як «Шосте чуття» (1999, режисер, сценарист, актор), «Невразливий» (2000, режисер, сценарист), «Знаки» (2002, режисер, сценарист, актор), «Таємничий ліс» (2004, режисер, сценарист), «Явище» (2008, сценарист, продюсер), фільмами-фентезі «Останній володар стихій» (2010, режисер, сценарист, продюсер), «Після нашої ери» (2013, режисер, сценарист) та іншими.

## Доробок
| 1992 | Люта молитва            | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 1998 | Пробудження             | Green tick | Green tick |            |            |
| 1999 | Стюарт Літтл            |            | Green tick |            |            |
| 1999 | Шосте відчуття          | Green tick | Green tick |            | Green tick |
| 2000 | Невразливий             | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2002 | Знаки                   | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2004 | Таємничий ліс           | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2006 | Дівчина з води          | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2008 | Явище                   | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2010 | Останній володар стихій | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2010 | Диявол                  |            | Green tick | Green tick |            |
| 2013 | Після нашої ери         | Green tick | Green tick | Green tick |            |
| 2015 | Візит                   | Green tick | Green tick | Green tick |            |
| 2015 | Вейворд Пайнс           | Green tick |            | Green tick |            |
| 2016 | Спліт                   | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2019 | Скло                    | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2019 | Дім з прислугою         | Green tick |            | Green tick | Green tick |
| 2021 | Час                     | Green tick | Green tick | Green tick |            |
| 2023 | Стукіт у двері          | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2024 | Западня                 | Green tick | Green tick | Green tick | Green tick |
| 2026 | Залишайся               | Green tick | Green tick | Green tick |            |

title: М. Найт Ш'ямалан

wikitext:
{{Кінематографіст
| Ім'я                = М. Найт Ш'ямалан
| Оригінал імені      = M. Night Shyamalan
| Фото                = M. Night Shyamalan 2008 - still 40580 crop.jpg
| Підпис =
| Ім'я при народженні = Манодж Нельятту Ш'ямалан
| Дата народження     = 6.8.1970
| Місце народження = [[Пондішері]], [[Індія]]
| Дата смерті =
| Місце смерті =
| Професія = [[кінорежисер]], [[сценарист]], [[продюсер]], [[актор]]
| Громадянство = {{IND}}, {{USA}}
| Роки активності = [[1992 рік в кіно|1992]] — теперішній час
| Напрямок =
| Нагороди = [[Премія БАФТА за найкращий фільм|Премія БАФТА]] 2000-го року за найкращий фільм ([[Шосте відчуття (фільм)|«Шосте чуття»]]), орден «[[Падма Шрі]]» [[Державна влада Індії|уряду Індії]] (2008)
| Сайт = {{URL|mnightshyamalan.com}}
}}
'''М. Найт Ш'ямалан''' ({{lang-en|M. Night Shyamalan}}; {{н.}} [[6 серпня]] [[1970]], [[Пондішері]], [[Індія]]) — американський режисер, сценарист, актор та продюсер індійського походження, відомий своїми [[психологія|психологічними]] й [[містика|містичними]] [[трилер]]ами, такими як [[Шосте відчуття (фільм)|«Шосте чуття»]] ([[1999 у кіно|1999]], режисер, сценарист, актор), [[Невразливий (фільм)|«Невразливий»]] ([[2000 у кіно|2000]], режисер, сценарист), [[Знаки (фільм)|«Знаки»]] ([[2002 у кіно|2002]], режисер, сценарист, актор), «[[Таємничий ліс]]» ([[2004 у кіно|2004]], режисер, сценарист), [[Явище (фільм, 2008)|«Явище»]] ([[2008 у кіно|2008]], сценарист, продюсер), фільмами-[[фентезі]] «[[Останній володар стихій]]» ([[2010 у кіно|2010]], режисер, сценарист, продюсер), «[[Після нашої ери]]» ([[2013 у кіно|2013]], режисер, сценарист) та іншими.

== Доробок ==

{| class="wikitable sortable" style="margin-right: 0;"
! rowspan="2" width="33" | Рік
! rowspan="2" width="250" | Фільм
|-
! width="75" | Режисер
! width="75" | Сценарист
! width="75" | Продюсер
! width="75" | Актор
|-
| [[1992 у кіно|1992]]
| [[Люта молитва]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[1998 у кіно|1998]]
| Пробудження
| {{Y}}
| {{Y}}
|
|
|-
| [[1999 у кіно|1999]]
| [[Стюарт Літтл]]
|
| {{Y}}
|
|
|-
| [[1999 у кіно|1999]]
| [[Шосте відчуття (фільм)|Шосте відчуття]]
| {{Y}}
| {{Y}}
|
| {{Y}}
|-
| [[2000 у кіно|2000]]
| [[Невразливий (фільм)|Невразливий]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[2002 у кіно|2002]]
| [[Знаки (фільм)|Знаки]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[2004 у кіно|2004]]
| [[Таємничий ліс]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[2006 у кіно|2006]]
| [[Дівчина з води]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[2008 у кіно|2008]]
| [[Явище (фільм, 2008)|Явище]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[2010 у кіно|2010]]
| [[Останній володар стихій]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
| [[2010 у кіно|2010]]
| [[Диявол (фільм, 2010)|Диявол]]
|
| {{Y}}
| {{Y}}
|
|-
| [[2013 у кіно|2013]]
| [[Після нашої ери]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|
|-
| [[2015 у кіно|2015]]
| [[Візит (фільм, 2015)|Візит]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|
|-
| [[2015 у кіно|2015]]
| [[Вейворд Пайнс]]
| {{Y}}
|
| {{Y}}
|
|-
| [[2016 у кіно|2016]]
| [[Спліт (фільм)|Спліт]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
|[[2019 у кіно|2019]]
|[[Скло (фільм, 2019)|Скло]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
|[[2019 у кіно|2019]]
|[[Дім з прислугою (телесеріал, 2019)|Дім з прислугою]]
| {{Y}}
|
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
|[[2021 у кіно|2021]]
|[[Час (фільм, 2021)|Час]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|
|-
|[[2023 у кіно|2023]]
|[[Стукіт у двері (фільм, 2023)|Стукіт у двері]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
|[[2024 у кіно|2024]]
|[[Западня (фільм, 2024)|Западня]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|-
|-
|[[2026 у кіно|2026]]
|[[Залишайся (фільм, 2026)|Залишайся]]
| {{Y}}
| {{Y}}
| {{Y}}
|
|-
|}

{{Бібліоінформація}}
{{Фільми М. Найт Ш'ямалана}}
{{ВП-портали|Кінематограф}}

{{Director-stub}}

[[Категорія:Уродженці Індії]]
[[Категорія:Сценаристи США]]
[[Категорія:Кінорежисери США]]
[[Категорія:Кінопродюсери США]]
[[Категорія:Американці індійського походження]]

title: M. Night Shyamalan

M. Night Shyamalan: Зображення

Ім'я при народженні: Манодж Нельятту Ш'ямалан

Дата народження: 6 серпня 1970 (54 роки)

Місце народження: Пондішері, Індія

Громадянство: Індія, США

Релігія: індуїзм і католицька церква

Alma mater: Школа мистецтв Тіша і Episcopal Academyd

Професія: кінорежисер, сценарист, продюсер, актор

Кар'єра: 1992 — теперішній час

Членство: Гільдія сценаристів Америки, східd

Magnum opus: Шосте чуття, Невразливий, Знаки, Таємничий ліс, Спліт і Скло

Нагороди: Премія БАФТА 2000-го року за найкращий фільм («Шосте чуття»), орден «Падма Шрі» уряду Індії (2008)


text:
# Дуплево (Плюський район)
Дуплево (рос. Дуплево) — присілок в Плюському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 3 особи. Входить до складу муніципального утворення Муніципальне утворення Заплюсся.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Муніципальне утворення Заплюсся.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 2    | ↘1   | ↗3   |

title: Дуплево (Плюський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Дуплево
|назва ін.       = Дуплево
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Плюський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Муніципальне утворення Заплюсся]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 3
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Дуплево''' ({{lang-ru|Дуплево}}) — [[присілок]] в [[Плюський район|Плюському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 3 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Муніципальне утворення Заплюсся]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Муніципальне утворення Заплюсся<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Дуплево (Плюсский район)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Плюський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Плюського району]]

title: присілок Дуплево

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Плюський район

Поселення: Муніципальне утворення Заплюсся

title: Основні дані

Населення: ▲ 3

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Дуплево · Дуплево


text:
# Інвер-Гров-Гайтс
Інвер-Ґров-Гайтс (англ. Inver Grove Heights) — місто (англ. city) в США, в окрузі Дакота штату Міннесота. Населення — 35 801 особа (2020).

## Географія
Інвер-Ґров-Гайтс розташований за координатами 44°49′25″ пн. ш. 93°3′29″ зх. д. / 44.82361° пн. ш. 93.05806° зх. д. (44.823666, -93.058061).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 78,03 км², з яких 71,91 км² — суходіл та 6,12 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 33 880 осіб у 13 476 домогосподарствах у складі 9036 родин. Густота населення становила 434 особи/км².  Було 14062 помешкання (180/км²).
Расовий склад населення:
| - 85,7 % — білих - 3,8 % — чорних або афроамериканців - 3,4 % — азіатів - 0,4 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 3,5 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 3,1 %. Частка іспаномовних становила 8,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,5 % — особи молодші 18 років, 63,7 % — особи у віці 18—64 років, 11,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,4 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 92,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 90,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 87 369 доларів США (медіана — 65 108), а середній дохід на одну сім'ю — 104 984 долари (медіана — 83 174). Медіана доходів становила 52 137 доларів для чоловіків та 45 084 долари для жінок. За межею бідності перебувало 9,9 % осіб, у тому числі 15,1 % дітей у віці до 18 років та 5,9 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 18 463 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,6 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 11,4 %, виробництво — 11,1 %, роздрібна торгівля — 11,0 %.

title: Інвер-Гров-Гайтс

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Інвер-Ґров-Гайтс
|оригінальна назва  = {{lang-en|Inver Grove Heights}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = InvergroverheightsMNwatertower.JPG
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Міннесота
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Дакота (округ, Міннесота)|Дакота]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 78,03
|висота центру НП   = 268
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 434,19
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 651
|поштовий індекс        = 55076, 55077
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 2731076
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Інвер-Ґров-Гайтс''' ({{lang-en|Inver Grove Heights}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Дакота (округ, Міннесота)|Дакота]] штату [[Міннесота]]. Населення — {{formatnum:35801}} особа (2020).

== Географія ==
Інвер-Ґров-Гайтс розташований за координатами {{Coord|44|49|25|N|93|3|29|W|type:city_region:US-DE}} (44.823666, -93.058061){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 78,03 км², з яких 71,91 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 6,12 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1970 = 12148
| 1980 = 17171
| 1990 = 22477
| 2000 = 29751
| 2010 = 33880
| 2020 = 35801
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = U.S. Census for '''Inver Grove Heights'''<ref name="Census">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|author=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=18 травня 2019|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref><br>2015 Estimate<ref name="2015 Pop Estimate">{{cite web|title=Population Estimates|url=https://www.census.gov/popest/data/cities/totals/2015/SUB-EST2015-3.html|archive-url=https://web.archive.org/web/20161019182931/https://www.census.gov/popest/data/cities/totals/2015/SUB-EST2015-3.html|archive-date=19 жовтня 2016|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=8 червня 2016 }}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:33880}} осіб у {{formatnum:13476}} домогосподарствах у складі {{formatnum:9036}} родин. [[Густота населення]] становила 434 особи/км².  Було 14062 помешкання (180/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 85,7 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 3,8 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 3,4 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,4 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 3,5 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 3,1 %. Частка іспаномовних становила 8,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,5 % — особи молодші 18 років, 63,7 % — особи у віці 18—64 років, 11,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,4 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 92,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 90,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:87369}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:65108}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:104984}} долари (медіана — {{formatnum:83174}}). Медіана доходів становила {{formatnum:52137}} доларів для чоловіків та {{formatnum:45084}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 9,9 % осіб, у тому числі 15,1 % дітей у віці до 18 років та 5,9 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:18463}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,6 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 11,4 %, виробництво — 11,1 %, роздрібна торгівля — 11,0 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

== Посилання ==
* [http://www.ci.inver-grove-heights.mn.us/ Офіційний web-сайт міста] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180102174640/http://www.ci.inver-grove-heights.mn.us/ |date=2 січня 2018 }}

{{Бібліоінформація}}
{{Дакота (округ, Міннесота)}}

[[Категорія:Міста Міннесоти]]
[[Категорія:Населені пункти округу Дакота (Міннесота)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1852]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Міннесота

Округ: Дакота

Водойма: Міссісіпі

Густота населення: 434,19 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Державний кордон Анголи
Державний кордон Анголи — державний кордон, лінія на поверхні Землі та вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, що визначають межі державного суверенітету Анголи над власними територією, водами, природними ресурсами в них і повітряним простором над ними.

## Сухопутний кордон
Загальна довжина державного кордону — 5369 км. Ангола межує з 4 державами. На території країни анклавів не існує. Держава має ексклав Кабінда на північному заході, за гирлом річки Конго, відділена територією Демократичної Республіки Конго.
Ділянки державного кордону
| Держава          | Ділянка        | Довжина (км) | Прикордонні регіони | Примітки |
| ---------------- | -------------- | ------------ | ------------------- | -------- |
| ДР Конго         | північ         | 2646         |                     |          |
| Намібія          | південь        | 1427         |                     |          |
| Замбія           | південний схід | 1065         |                     |          |
| Республіка Конго | Кабінда        | 231          |                     |          |

## Морські кордони
Ангола на заході омивається водами Атлантичного океану. Загальна довжина морського узбережжя 1600 км. Згідно з Конвенцією Організації Об'єднаних Націй з морського права (UNCLOS) 1982 року, протяжність територіальних вод країни встановлено в 12 морських миль (22,2 км). Прилегла зона, що примикає до територіальних вод, в якій держава може здійснювати контроль, необхідний для запобігання порушень митних, фіскальних, імміграційних або санітарних законів, простягається на 24 морські милі (44,4 км) від узбережжя (стаття 33). Виключна економічна зона встановлена на відстань 200 морських миль (370,4 км) від узбережжя.

title: Державний кордон Анголи

wikitext:
[[Файл:Angola map.png|200px|міні|праворуч|Карта Анголи]]

'''Державний кордон Анголи''' — [[державний кордон]], лінія на поверхні Землі та вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, що визначають межі [[Державний суверенітет|державного суверенітету]] [[Ангола|Анголи]] над власними територією, водами, природними ресурсами в них і повітряним простором над ними.

== Сухопутний кордон ==
Загальна довжина [[Державний кордон Анголи|державного кордону]] — 5369 км{{sfn|Angola|місце= Geography. Factbook}}. Ангола межує з 4 державами. На території країни [[анклав]]ів не існує. Держава має [[ексклав]] [[Кабінда]] на північному заході, за гирлом річки [[Конго (річка)|Конго]], відділена територією [[Демократична Республіка Конго|Демократичної Республіки Конго]]{{sfn|Атлас світу|2005}}.

;Ділянки державного кордону
{| class="wikitable sortable"
|-
! Держава !! Ділянка !! Довжина (км) !! Прикордонні регіони !! Примітки
|-
| {{COD}} || [[Конго (Кіншаса)-ангольський кордон|північ]] || align=right | 2646   || ||
|-
| {{NAM}} || [[Намібійсько-ангольський кордон|південь]] || align=right | 1427  || ||
|-
| {{ZMB}} || [[Замбійсько-ангольський кордон|південний схід]] || align=right |  1065   || ||
|-
| {{COG}} || [[Конго (Браззавіль)-ангольський  кордон|Кабінда]] || align=right | 231   || ||
|-
|}

== Морські кордони ==
<!--[[Файл:|міні|праворуч|Морські кордони Анголи]]-->
Ангола на заході омивається водами [[Атлантичний океан|Атлантичного океану]]{{sfn|Атлас світу|2005}}. Загальна довжина морського узбережжя 1600 км{{sfn|Angola|місце= Geography. Factbook}}. Згідно з [[Конвенція ООН з морського права|Конвенцією Організації Об'єднаних Націй з морського права]] (UNCLOS) [[1982]] року, протяжність [[територіальні води|територіальних вод]] країни встановлено в 12 [[Морська миля|морських миль]] (22,2 км)<ref name="unclos"/>. Прилегла зона, що примикає до територіальних вод, в якій держава може здійснювати контроль, необхідний для запобігання порушень митних, фіскальних, імміграційних або санітарних законів, простягається на 24 морські милі (44,4 км) від узбережжя (стаття 33)<ref name="unclos7"/>. [[Виключна економічна зона]] встановлена на відстань 200 морських миль (370,4 км) від узбережжя{{sfn|Angola|місце= Geography. Factbook}}.

<!--== Спірні ділянки кордону ==
== Історичні кордони ==-->

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="unclos">{{cite web 2 |url = http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/texts/unclos/part2.htm |title = Part II |work = [[Конвенція ООН з морського права|United Nations Convention on the Law of the Sea]] |publisher = {{N. Y.}} : [[Організація Об'єднаних Націй|United Nations]] |date = |language = en |showlang = 1 |issn = |accessdate = 21 лютого 2017 року |ref = Law of the Sea. Part II }}</ref>
<ref name="unclos7">{{cite web 2 |url = http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/texts/unclos/part6.htm |title = Part VI |work = [[Конвенція ООН з морського права|United Nations Convention on the Law of the Sea]] |publisher = {{N. Y.}} : [[Організація Об'єднаних Націй|United Nations]] |date = |language = en |showlang = 1 |issn = |accessdate = 21 лютого 2017 року |ref = Law of the Sea. Part VI }}</ref>
}}

== Література ==
* {{книга |автор = |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Атлас світу |посилання =   |том= |відповідальний = голов. ред. [[Руденко Ірина Станіславівна|І. С. Руденко]] ; зав. ред. [[Радченко Вероніка Вікторівна|В. В. Радченко]] ; відп. ред. [[Вакуленко Олена Володимирівна|О. В. Вакуленко]] |місце =  {{К.}} |видавництво = [[ДНВП «Картографія»]] |рік = 2005 |сторінок = 336 |сторінки = |isbn= 9666315467 |ref = Атлас світу }}

== Посилання ==
{{Commonscat|International borders of Angola}}
{{wikiatlas|Angola|Анголи}}
* {{Cite web 2 |url= http://www.lib.utexas.edu/maps/angola.html |title= Карти Анголи |author=  |website= [[Бібліотека Перрі – Кастанеди|Perry–Castañeda Library]] Map Collection |type=  |date= |accessdate= 21 листопада 2017 року |lang= en |showlang = 1  |ref = }}
* {{cite web 2 |url = https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ao.html |title = Angola |work = [[Всесвітня книга фактів|The World Factbook]] |publisher = {{comment|Washington, D.C.|Вашингтон, округ Колумбія}} : [[Центральне розвідувальне управління|Central Intelligence Agency]] |date = 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190308134442/https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ao.html |archivedate=8 березня 2019 року |deadlink= |language = en |showlang = 1 |issn = 1553-8133 |accessdate = 21 лютого 2019 року |ref = Angola }}

{{Ангола в темах}}
{{Кордони Анголи}}
{{Державні кордони країн світу}}
{{Портали|Географія|Африка|Ангола|Політологія}}

[[Категорія:Кордони Анголи| ]]


text:
# Charcas
Charcas — залізний метеорит масою 780000 грам.

title: Charcas

wikitext:
{{Метеорит
|Назва=Charcas
|Світлина=
|Виявлення=
|Країна=Мексика
|Місце=Сан-Луїс-Потосі
|Широта=23o5.000 N
|Довгота=101o1.000 W
|Дата=1804
|Маса=780000
|Колькість=1
|Тип=Iron IIIA-Om
|S=
|W=
|Fa=
|Fs=
|Місце зберігання=Метеоритна колекція PAH
|Коментарі=
}}

'''Charcas''' — залізний [[метеорит]] масою 780000 грам.

== Посилання ==

* [http://geo.web.ru/db/meteorites/card.html?id=10560 Дані про цей метеорит на сайті Російської Академії Наук] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070930221959/http://geo.web.ru/db/meteorites/card.html?id=10560 |date=30 вересня 2007 }}

[[Категорія:Метеорити, знайдені в Мексиці]]
[[Категорія:Залізні метеорити]]

{{Метеорити за назвою}}

title: Charcas

Тип: Iron IIIA-Om

Країна: Мексика

Місце зберігання: Метеоритна колекція PAH


text:
# Тальвіц
Тальвіц (нім. Thallwitz) — громада в Німеччині, розташована в землі Саксонія. Входить до складу району Лейпциг.
Площа — 53,00 км2. Населення становить 3557 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Тальвіц

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Тальвіц
| місцева_назва       = Thallwitz
| тип_НП              = громада
| зображення          = Boehlitz Herrenhaus.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = Wappen_thallwitz.png
| прапор              =
| карта               = Thallwitz in L.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Тальвіц на карті району
| земля               = [[Саксонія]]
| округ               =
| район               = [[Лейпциг (район)|Лейпциг]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 110
| площа               = 53.00
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-SN||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-SN||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-SN|14729380}}
| latd=51 | latm=25| lats=
| longd=12| longm=41| longs=
| розміщення_підпису = left
| поштовий_код        = 04808
| телефонний_код      = 0 34 25
| стат_код            = 14729380
| авто_номер          = L
| вебсайт             = [http://www.gemeinde-thallwitz.de/ www.gemeinde-thallwitz.de]
}}
'''Тальвіц''' ({{lang-de|Thallwitz}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Саксонія]]. Входить до складу району [[Лейпциг (район)|Лейпциг]].

Площа — 53,00 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-SN|14729380}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-SN||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:ThallwitzSchloß5.JPG|
Файл:Nischwitz Schloss 02.jpg|
Файл:Roecknitz Herrenhaus1.jpg|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Thallwitz}}
* [http://www.gemeinde-thallwitz.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171020143131/http://www.gemeinde-thallwitz.de/ |date=20 жовтня 2017 }} {{ref-de}}

{{Район Лейпциг}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=7592264-2}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Саксонії]]

title: — громада —

— громада —: Вид Тальвіц

title: Координати: 51°25′ пн. ш. 12°41′ сх. д. / 51.417° пн. ш. 12.683° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Саксонія

Район: Лейпциг

Населення (31 грудня 2020)

Тальвіц на карті району

ТальвіцРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)