text:
# Свобода зібрань
Свобода зібрань — право проводити мітинги, пікети, демонстрації, а також збиратися в приміщеннях; належить до прав людини «першого покоління» (цивільних та політичних). Свобода зборів закріплена в статті 20 Загальної декларації прав людини, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, статті 11 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Зазвичай захищається лише свобода мирних зібрань.

## Загальна характеристика
Здійснення громадянами цього права не підлягає жодним обмеженням, крім установлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.
Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на зібрання охоплює приватні зібрання та у громадських місцях, так само, як статичні зібрання чи зібрання у формі процесій; це право може бути реалізовано як індивідуальними учасниками, так і організаторами зібрання.
Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

## Закріплення права на мирні зібрання у міжнародному праві

### Право на мирні зібрання закріпленні у статтях
- Загальної декларації прав людини

Кожна   людина  має  право  на  свободу  мирних  зборів  і асоціацій.
- Міжнародному пакті про громадянські і політичні права

Визнається право  на мирні збори.  Користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до  закону  і  які  є  необхідними  в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського  порядку, охорони здоров'я  і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.
- Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Практика Європейського Суду з прав людини стосовно Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 11).
1. Право на свободу мирних зібрань

До сьогодні Європейська комісія та Європейський суд розглянули декілька справ в яких йшлось про свободу мирних зібрань за статтею 11. Комісія визначила роль мирних зібрань та висловила обґрунтовану думку про те, що існування процедури попереднього одержання дозволу на їх проведення не порушує статтю 11:
Право на свободу мирних зібрань, яке проголошене у цій статті, є одним із основних прав у демократичному суспільстві та однією з підвалин такого суспільства. Це право охоплює як приватні зібрання, так і збори у громадських місцях. В останньому випадку
існування процедури одержання дозволу на їх проведення, звичайно, не порушує зміст цього  права. Подібна процедура відповідає вимогам пункту 1 статті 11, якщо тільки органи влади використовують її для того, щоб мати можливість забезпечити мирний характер зібрань, і, відповідно, така процедура не є втручанням у здійснення цього права (Заява № 8191/78).
Після цього Комісія зазначила, що тимчасова заборона урядом всіх публічних демонстрацій у даному місті не суперечила пункту 2 статті 11, якщо у разі проведення подібної публічної демонстрації виникала серйозна загроза громадській безпеці та порядку. На підставі подібних
фактів Комісія відхилила доводи уряду про те, що запропонована організацією заявника демонстрація була цілком неприйнятною з точки зору статті 11, через те що вона могла б викликати протидію із застосуванням сили з боку опонентів і
екстремістів. Комісія зауважила з цього приводу, що: Право на свободу мирних зібрань гарантується кожному, хто має намір організувати мирну демонстрацію; можливість контрдемонстрації із застосуванням сили або можливість долучення до демонстрації екстремістів, які не є членами об'єднання, що виступив організатором, і які мають намір вчинити насильницькі дії, не можуть самі по собі скасувати це право. Навіть якщо існує реальна загроза того, що
публічна демонстрація може призвести до заворушень внаслідок подій, які є поза контролем організаторів демонстрації, це не може бути приводом для виключення її зі сфери дії пункту 1 статті 11 Конвенції. Будь-які обмеження, що накладаються на подібні зібрання, повинні відповідати умовам положення пункту 2 статті 11 (Заява № 8440/78).
Комісія постановила, що уряд діяв у дозволених межах поля розсуду, коли заборонив всі публічні демонстрації там, де існували серйозні підстави реальної загрози громадській безпеці та порядку. Варто зауважити, що в обох названих вище справах заборона уряду на проведення демонстрацій була нетривалою і обмеженою територіально.
1. Особливі аспекти обмежувальних положень статті 11.

Комісія дала роз'яснення з цього приводу у Заяві № 11603 /85. У цій справі йшлось про те, що заявники протестували проти невизнання державою за окремими державними службовцями, які працювали в Штабі урядового зв'язку Сполученого Королівства (GCHQ), що відповідав за організацію військового та офіційного зв'язку уряду, права організувати профспілку  і вступати до неї, хоча подібна профспілка на той час уже функціонувала майже сорок років. Усі сторони погодились, що  заборона профспілки була втручанням  у здійснення прав, які гарантуються у статті 11.
Подальший розгляд Комісією аргументів держави щодо пункту 2 ілюструє суттєву різницю між обмежувальними положеннями статті 11 і паралельними положеннями інших статей Європейської конвенції, що мають аналогічну структуру. Оскільки заявники з GCHQ у зазначеній вище справі, без сумніву, були «представниками державної адміністрації», то Комісія обмежилась розглядом «законності» дій держави, які
були спрямовані на заборону профспілкових об'єднань. Комісія визнала, що положення законодавства, які застосувала держава, базувались на національному законодавстві і підлягали судовому контролю з боку національних  судових органів.
Комісія залишила відкритим питання про те, чи містив у собі  термін «законний» також принцип пропорційності, і зауважила, що: Навіть якщо термін «законний» і потребує чогось більшого, ніж обґрунтування в національному законодавстві, наприклад, заборони довільних рішень, немає підстав вважати, що у даній справі ця вимога не була дотримана.
Комісія не вважала за доцільне розглядати справу у світлі критерію «необхідності в демократичному суспільстві», оскільки вважала, що у цій справі могло застосовуватись тільки друге речення пункту 2 статті 11.

## Закріплення права на мирні зібрання в українському законодавстві
Стаття 39 Конституції України визначає мирні заходи як збори, мітинги, походи і демонстрації. Необхідно зазначити, що цей перелік не є
вичерпним. Кодекс адміністративного судочинства України визначає мирні зібрання як збори, мітинги, походи, демонстрації тощо, тобто передбачає можливість прояву мирних зібрань в інших формах. Мирні зібрання можна розтлумачити як масові заходи громадян, відкриті й доступні кожному, хто бажає взяти у них участь. Мирні заходи найчастіше проводяться з метою вираження ставлення тих чи
інших груп, об'єднань громадян до суспільних явищ та проблем, привернення уваги органів влади до них та є однією із форм безпосередньої демократії.Основною рисою мирних зібрань є мирний характер їх проведення.
До мирних можна віднести також релігійні зібрання, які проводяться релігійними організаціями. Такими зібраннями можуть бути публічні богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії.

### Форми та види мирних зібрань у національному законодавстві
- збори — це спільна, спеціально організована невелика присутність громадян у громадському або іншому місці, викликана необхідністю обговорення різних політичних, соціальних, економічних, культурних та інших проблем;

- мітинг — це масові збори з питань злободенних, переважно політичних питань, які проводяться, як правило, на вулицях, майданах, стадіонах, парках. Неодмінні атрибути мітингу — масова аудиторія, промовці, лозунги, прапори, заклики (усні, друковані, письмові);

- демонстрація — це масове находження громадян з приводу висловлення будь-яких громадсько-політичних настроїв, в тому числі з питань протесту або незгоди будь з чим.;

- вуличний похід проводиться з тією ж метою, що і демонстрація, мітинг, однак відрізняється меншою динамікою, відсутністю мітингово-демонстраційної атрибутики;

- пікетування — форма демонстрації, під час якої виставляються представники будь-де, наприклад, перед будинками об'єднань, підприємств з метою висловлення протесту проти чого-небудь, для забезпечення охорони на місці проведення страйку або демонстрації.

Право громадян України на мирні зібрання гарантується Конституцією України, згідно з частиною першою статті 39 якої вони мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.
Кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.
Цивільний кодекс України передбачає право фізичних осіб на мирні збори, конференції, засідання, фестивалі тощо. Відповідно до частини
другої цієї статті обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону.
Спеціального закону, який регулював би суспільні відносини у сфері мирних зібрань, законодавство України на сьогодні не має.
Окремі питання реалізації права на мирні зібрання висвітлені в рішенні Конституційного Суду України № 1-30/2001 у справі щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання, ініційованій поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій.

### Конституційний Суд України вирішив
Положення  частини  першої  статті  39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів  виконавчої  влади  чи  органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного  подання  треба  розуміти так, що  організатори  таких  мирних  зібрань  мають  сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто  у прийнятні  строки, що передують даті їх проведення.  Ці строки не повинні обмежувати  передбачене  статтею  39  Конституції  України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним  органам  виконавчої   влади   чи   органам місцевого   самоврядування   вжити  заходів  щодо  безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей.
Практика адміністративних судів
Практика адміністративних судів щодо мирних зібрань є несприятливою для організаторів мирних зібрань. Кожного року українські суди ухвалюють до 90 % рішень на користь органів влади, забороняючи чи обмежуючи мирні зібрання. Судова практика щодо мирних зібрань в Україні є не уніфікованою і має відмінності у різних регіонах. Практика судів вищих інстанцій часто свідчить про ігнорування міжнародних стандартів у цій сфері і не може слугувати надійним орієнтиром у вирішенні справ цієї категорії.
Суди застосовують національне законодавство щодо свободи мирних зібрань без урахування міжнародних стандартів або викривлюючи їх зміст. Натомість, суди активно застосовують акти законодавства Радянського Союзу(Указ Президії ВерховноїРади СРСР «Про порядок організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в СРСР» від 28.07.1988 року) і підзаконні акти органів місцевого самоврядування, які обмежують конституційне право на мирні зібрання.

## Підстави для обмеження свободи мирних зібрань
Держави повинні не лише охороняти право на мирні зібрання, а й утримуватися від застосування необґрунтованих непрямих обмежень цього права. Основним об'єктом захист особистості від свавільного втручання з боку публічної влади у здійснення захищених прав.
Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина, а відповідно і право на мирні зібрання, не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку — з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.
Забороняючи проводити мирні зібрання, суди найчастіше бачать загрозу інтересам національної безпеки та громадського порядку у випадках:
1) наявності «недоліків» у повідомленні про мирний захід, пов'язаних із «несвоєчасністю» подання, «вадами» заяви (відсутність інформації про відповідальну особу, кількість учасників, часу проведення тощо), проведенні зібрання у «недозволеному» місці;
2) наявності одночасних заходів — збігу мирних зібрань у часі та місці проведення з офіційними заходами органів державної влади чи місцевого самоврядування, заходами інших організацій, контрдемонстрацій, запланованого перебування поблизу місця проведення масового заходу перших осіб держави чи високих іноземних гостей;
3) неспроможності органів влади забезпечити громадський порядок, безпеку руху транспорту чи пішоходів, дотримання правил благоустрою тощо;
4) наявності небезпеки для охорони здоров'я чи моралі населення;
5) створенні перешкод або незручностей у реалізації прав осіб, що не беруть участь у мирному зібранні;
6) наявності шкоди для іміджу влади та репутації держави.

title: Свобода зібрань

wikitext:
{{Свобода| image =  | caption =   }}

'''Свобода зібрань''' — [[право]] проводити мітинги, пікети, демонстрації, а також збиратися в приміщеннях; належить до прав людини «першого покоління» (цивільних та політичних). Свобода зборів закріплена в статті 20 [[Загальна декларація прав людини|Загальної декларації прав людини]], статті 21 [[Міжнародний пакт про громадянські та політичні права|Міжнародного пакту про громадянські та політичні права]], статті 11 [[Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод|Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод]]. Зазвичай захищається лише свобода мирних зібрань.

== Загальна характеристика ==
Здійснення громадянами цього права не підлягає жодним обмеженням, крім установлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.<ref name=":0">Міжнародний пакт про громадянські і політичні права</ref>

Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на зібрання охоплює приватні зібрання та у громадських місцях, так само, як статичні зібрання чи зібрання у формі процесій; це право може бути реалізовано як індивідуальними учасниками, так і організаторами зібрання.

Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.

== Закріплення права на мирні зібрання у міжнародному праві ==

=== Право на мирні зібрання закріпленні у статтях ===
* '''Загальної декларації прав людини'''

''Кожна   людина  має  право  на  свободу  мирних  зборів  і асоціацій.''<ref>Загальна декларація прав людини</ref>
* '''Міжнародному пакті про громадянські і політичні права'''

''Визнається право  на мирні збори.  Користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до  закону  і  які  є  необхідними  в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського  порядку, охорони здоров'я  і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб. ''<ref name=":0"/>

* '''Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод'''

''Кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.''<ref>Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод</ref>

'''Практика Європейського Суду з прав людини стосовно Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 11).'''

# Право на свободу мирних зібрань
До сьогодні Європейська комісія та Європейський суд розглянули декілька справ в яких йшлось про свободу мирних зібрань за статтею 11. Комісія визначила роль мирних зібрань та висловила обґрунтовану думку про те, що існування процедури попереднього одержання дозволу на їх проведення не порушує статтю 11:

Право на свободу мирних зібрань, яке проголошене у цій статті, є одним із основних прав у демократичному суспільстві та однією з підвалин такого суспільства. Це право охоплює як приватні зібрання, так і збори у громадських місцях. В останньому випадку
існування процедури одержання дозволу на їх проведення, звичайно, не порушує зміст цього  права. Подібна процедура відповідає вимогам пункту 1 статті 11, якщо тільки органи влади використовують її для того, щоб мати можливість забезпечити мирний характер зібрань, і, відповідно, така процедура не є втручанням у здійснення цього права (Заява № 8191/78).
Після цього Комісія зазначила, що тимчасова заборона урядом всіх публічних демонстрацій у даному місті не суперечила пункту 2 статті 11, якщо у разі проведення подібної публічної демонстрації виникала серйозна загроза громадській безпеці та порядку. На підставі подібних
фактів Комісія відхилила доводи уряду про те, що запропонована організацією заявника демонстрація була цілком неприйнятною з точки зору статті 11, через те що вона могла б викликати протидію із застосуванням сили з боку опонентів і
екстремістів. Комісія зауважила з цього приводу, що: Право на свободу мирних зібрань гарантується кожному, хто має намір організувати мирну демонстрацію; можливість контрдемонстрації із застосуванням сили або можливість долучення до демонстрації екстремістів, які не є членами об'єднання, що виступив організатором, і які мають намір вчинити насильницькі дії, не можуть самі по собі скасувати це право. Навіть якщо існує реальна загроза того, що
публічна демонстрація може призвести до заворушень внаслідок подій, які є поза контролем організаторів демонстрації, це не може бути приводом для виключення її зі сфери дії пункту 1 статті 11 Конвенції. Будь-які обмеження, що накладаються на подібні зібрання, повинні відповідати умовам положення пункту 2 статті 11 (Заява № 8440/78).
Комісія постановила, що уряд діяв у дозволених межах поля розсуду, коли заборонив всі публічні демонстрації там, де існували серйозні підстави реальної загрози громадській безпеці та порядку. Варто зауважити, що в обох названих вище справах заборона уряду на проведення демонстрацій була нетривалою і обмеженою територіально.

# Особливі аспекти обмежувальних положень статті 11.

Комісія дала роз'яснення з цього приводу у Заяві № 11603 /85''. ''У цій справі йшлось про те, що заявники протестували проти невизнання державою за окремими державними службовцями, які працювали в Штабі урядового зв'язку Сполученого Королівства (GCHQ), що відповідав за організацію військового та офіційного зв'язку уряду, права організувати профспілку  і вступати до неї, хоча подібна профспілка на той час уже функціонувала майже сорок років. Усі сторони погодились, що  заборона профспілки була втручанням  у здійснення прав, які гарантуються у статті 11.
Подальший розгляд Комісією аргументів держави щодо пункту 2 ілюструє суттєву різницю між обмежувальними положеннями статті 11 і паралельними положеннями інших статей Європейської конвенції, що мають аналогічну структуру. Оскільки заявники з GCHQ у зазначеній вище справі, без сумніву, були «представниками державної адміністрації», то Комісія обмежилась розглядом «законності» дій держави, які
були спрямовані на заборону профспілкових об'єднань. Комісія визнала, що положення законодавства, які застосувала держава, базувались на національному законодавстві і підлягали судовому контролю з боку національних  судових органів.

Комісія залишила відкритим питання про те, чи містив у собі  термін «законний» також принцип пропорційності, і зауважила, що: Навіть якщо термін «законний» і потребує чогось більшого, ніж обґрунтування в національному законодавстві, наприклад, заборони довільних рішень, немає підстав вважати, що у даній справі ця вимога не була дотримана.

Комісія не вважала за доцільне розглядати справу у світлі критерію «необхідності в демократичному суспільстві», оскільки вважала, що у цій справі могло застосовуватись тільки друге речення пункту 2 статті 11.<ref>Короткий путівник Європейською конвенцією з прав людини</ref>

== Закріплення права на мирні зібрання в українському законодавстві ==
Стаття 39 Конституції України визначає мирні заходи як збори, мітинги, походи і демонстрації. Необхідно зазначити, що цей перелік не є
вичерпним. Кодекс адміністративного судочинства України визначає мирні зібрання як збори, мітинги, походи, демонстрації тощо, тобто передбачає можливість прояву мирних зібрань в інших формах. Мирні зібрання можна розтлумачити як масові заходи громадян, відкриті й доступні кожному, хто бажає взяти у них участь. Мирні заходи найчастіше проводяться з метою вираження ставлення тих чи
інших груп, об'єднань громадян до суспільних явищ та проблем, привернення уваги органів влади до них та є однією із форм безпосередньої демократії.'''Основною рисою мирних зібрань є мирний характер їх проведення.'''

До мирних можна віднести також релігійні зібрання, які проводяться релігійними організаціями. Такими зібраннями можуть бути публічні богослужіння, релігійні обряди, церемонії та процесії.

=== Форми та види мирних зібрань у національному законодавстві ===
* '''збори''' — це спільна, спеціально організована невелика присутність громадян у громадському або іншому місці, викликана необхідністю обговорення різних політичних, соціальних, економічних, культурних та інших проблем;

* '''мітинг''' — це масові збори з питань злободенних, переважно політичних питань, які проводяться, як правило, на вулицях, майданах, стадіонах, парках. Неодмінні атрибути мітингу — масова аудиторія, промовці, лозунги, прапори, заклики (усні, друковані, письмові);

* '''демонстрація — '''це масове находження громадян з приводу висловлення будь-яких громадсько-політичних настроїв, в тому числі з питань протесту або незгоди будь з чим.;

* '''вуличний похід''' проводиться з тією ж метою, що і демонстрація, мітинг, однак відрізняється меншою динамікою, відсутністю мітингово-демонстраційної атрибутики;

* '''пікетування''' — форма демонстрації, під час якої виставляються представники будь-де, наприклад, перед будинками об'єднань, підприємств з метою висловлення протесту проти чого-небудь, для забезпечення охорони на місці проведення страйку або демонстрації.

Право громадян України на мирні зібрання гарантується Конституцією України, згідно з частиною першою статті 39 якої вони мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.
Кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.<ref>Конституція України</ref>

Цивільний кодекс України передбачає право фізичних осіб на мирні збори, конференції, засідання, фестивалі тощо. Відповідно до частини
другої цієї статті обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону.<ref>Цивільний кодекс України</ref>

Спеціального закону, який регулював би суспільні відносини у сфері мирних зібрань, законодавство України на сьогодні не має.
''Окремі питання реалізації права на мирні зібрання висвітлені в рішенні Конституційного Суду України № 1-30/2001 у справі щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання, ініційованій поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій.''

=== Конституційний Суд України вирішив ===
'''''Положення  частини  першої  статті  39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів  виконавчої  влади  чи  органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного  подання  треба  розуміти так, що  організатори  таких  мирних  зібрань  мають  сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто  у прийнятні  строки, що передують даті їх проведення.  Ці строки не повинні обмежувати  передбачене  статтею  39  Конституції  України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним  органам  виконавчої   влади   чи   органам місцевого   самоврядування   вжити  заходів  щодо  безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей.'''''

'''Практика адміністративних судів'''
Практика адміністративних судів щодо мирних зібрань є несприятливою для організаторів мирних зібрань. Кожного року українські суди ухвалюють до 90 % рішень на користь органів влади, забороняючи чи обмежуючи мирні зібрання. Судова практика щодо мирних зібрань в Україні є не уніфікованою і має відмінності у різних регіонах. Практика судів вищих інстанцій часто свідчить про ігнорування міжнародних стандартів у цій сфері і не може слугувати надійним орієнтиром у вирішенні справ цієї категорії.

Суди застосовують національне законодавство щодо свободи мирних зібрань без урахування міжнародних стандартів або викривлюючи їх зміст. Натомість, суди активно застосовують акти законодавства Радянського Союзу(''Указ Президії ВерховноїРади СРСР «Про порядок організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в СРСР» від 28.07.1988 року'') і підзаконні акти органів місцевого самоврядування, які обмежують конституційне право на мирні зібрання.<ref>Рішення Конституційного Суду України</ref>

== Підстави для обмеження свободи мирних зібрань ==
Держави повинні не лише охороняти право на мирні зібрання, а й утримуватися від застосування необґрунтованих непрямих обмежень цього права. Основним об'єктом захист особистості від свавільного втручання з боку публічної влади у здійснення захищених прав.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина, а відповідно і право на мирні зібрання, не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

'''''Обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку — з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.'''<ref> Рішення Конституційного Суду України</ref>
Забороняючи проводити мирні зібрання, суди найчастіше бачать загрозу інтересам національної безпеки та громадського порядку у випадках:

1) наявності «недоліків» у повідомленні про мирний захід, пов'язаних із «несвоєчасністю» подання, «вадами» заяви (відсутність інформації про відповідальну особу, кількість учасників, часу проведення тощо), проведенні зібрання у «недозволеному» місці;

2) наявності одночасних заходів — збігу мирних зібрань у часі та місці проведення з офіційними заходами органів державної влади чи місцевого самоврядування, заходами інших організацій, контрдемонстрацій, запланованого перебування поблизу місця проведення масового заходу перших осіб держави чи високих іноземних гостей;

3) неспроможності органів влади забезпечити громадський порядок, безпеку руху транспорту чи пішоходів, дотримання правил благоустрою тощо;

4) наявності небезпеки для охорони здоров'я чи моралі населення;

5) створенні перешкод або незручностей у реалізації прав осіб, що не беруть участь у мирному зібранні;

6) наявності шкоди для іміджу влади та репутації держави.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/995_004 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140212141809/http://zakon0.rada.gov.ua/laws/show/995_004 |date=12 лютого 2014 }}
* [http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/254к/96-вр Конституція України] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/6I1fAUd2e?url=http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/254к/96-вр |date=11 липня 2013 }}
* [http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/995_015 Загальна декларація прав людини] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170926095901/http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/995_015 |date=26 вересня 2017 }}
* [http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/995_043 Міжнародний пакт про громадянські і політичні права] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140516121739/http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/995_043 |date=16 травня 2014 }}
* [http://www.khpg.org/index.php?id=1040031165 Права людини в Україні] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140628090107/http://khpg.org/index.php?id=1040031165 |date=28 червня 2014 }}
* [http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/2747-15/page1 Кодекс судочинства України]
* [http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/435-15 Цивільний кодекс України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140607035201/http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/435-15 |date=7 червня 2014 }}
* [http://pravo.org.ua/files/_murni_zibranya.PDF Свобода мирних зібрань у практиці Європейського Суду з прав людини] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141007093617/http://pravo.org.ua/files/_murni_zibranya.PDF |date=7 жовтня 2014 }}
* [http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/v004p710-01 Рішення Конституційного Суду України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140405104701/http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/v004p710-01 |date=5 квітня 2014 }}
* [http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1545-12 Постанова Верховної Ради України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140308005506/http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1545-12 |date=8 березня 2014 }}
* [http://vgsu.arbitr.gov.ua/files/pages/ECHR.htm Короткий путівник Європейською конвенцією з прав людини] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150514033830/http://vgsu.arbitr.gov.ua/files/pages/ECHR.htm |date=14 травня 2015 }}

== Посилання ==
* [http://leksika.com.ua/14270924/legal/pravo_zbiratisya_mirno_bez_zbroyi_i_provoditi_zbori_mitingi_pohodi_i_demonstratsiyi Право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170602094101/http://leksika.com.ua/14270924/legal/pravo_zbiratisya_mirno_bez_zbroyi_i_provoditi_zbori_mitingi_pohodi_i_demonstratsiyi |date=2 червня 2017 }} // {{Юридична енциклопедія|5}}
* [http://leksika.com.ua/13841028/legal/mirni_zbori Мирні збори] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170511004103/http://leksika.com.ua/13841028/legal/mirni_zbori |date=11 травня 2017 }} // {{Юридична енциклопедія|3}}

{{-}}{{Основні права людини}}

[[Категорія:Права людини]]


text:
# Альма Крюгер
Альма Крюгер (англ. Alma Kruger; 13 вересня 1871, Піттсбург, Пенсільванія — 5 квітня 1960, Сіетл, Вашингтон) — американська актриса театру і кіно.

## Біографія
Альма Крюгер народилася 13 вересня 1871 року у місті Піттсбург (штат Пенсільванія, США). З 1907 по 1936 грала в бродвейських театрах, була «шекспірівською актрисою», за ці 29 років вона з'явилася мінімум у 36 бродвейських постановках. У 1936 році, у віці 65 років, Крюгер вперше, на особисте запрошення патріарха Голлівуду Семюела Голдвіна, знялася в кіно. Її кінокар'єра тривала недовго, лише одинадцять років, за які вона з'явилася у 46 фільмах (у тому числі в чотирьох без вказівки у титрах).
Альма Крюгер померла 5 квітня 1960 року від природних причин у будинку для людей похилого віку в місті Сіетл (штат Вашингтон).

wikiname: ukwiki

title: Альма Крюгер

in_language: uk

wikitext:
{{однофамільці|Крюгер}}
{{актор}}
'''Альма Крюгер''' ({{lang-en|Alma Kruger}}; [[13 вересня]] [[1871]], Піттсбург, Пенсільванія — [[5 квітня]] [[1960]], Сіетл, Вашингтон) — американська актриса театру і кіно.

== Біографія ==
Альма Крюгер народилася 13 вересня 1871 року у місті Піттсбург (штат Пенсільванія, США). З 1907 по 1936 грала в бродвейських театрах, була «шекспірівською актрисою», за ці 29 років вона з'явилася мінімум у 36 бродвейських постановках. У 1936 році, у віці 65 років, Крюгер вперше, на особисте запрошення патріарха Голлівуду [[Семюел Голдвін|Семюела Голдвіна]], знялася в кіно. Її кінокар'єра тривала недовго, лише одинадцять років, за які вона з'явилася у 46 фільмах (у тому числі в чотирьох без вказівки у титрах).

Альма Крюгер померла 5 квітня 1960 року від природних причин у будинку для людей похилого віку в місті Сіетл (штат Вашингтон).

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Акторки США XX століття]]
{{DEFAULTSORT:Крюгер Альма}}

title: Альма Крюгер

Народилася: 13 вересня 1871 · Піттсбург, Пенсільванія, США

Померла: 5 квітня 1960 (88 років) · Сіетл, Вашингтон, США · хвороба

Громадянство: США

Діяльність: акторка, акторка театру, кіноакторка


text:
# Сюй Тяньлунцзи
Сюй Тяньлунцзи (кит. 徐田龙子, пін. Xú Tiánlóngzǐ, 11 січня 1991) — китайська плавчиня, олімпійка.

## Виступи на Олімпіадах
| Олімпіада  | Дисципліна                      | Місце  |
| ---------- | ------------------------------- | ------ |
| Пекін 2008 | плавання на 100 метрів на спині | 17     |
| Пекін 2008 | комплексна естафета 4 × 100     | AC (3) |

title: Сюй Тяньлунцзи

wikitext:
{{Othernames|Сюй}}
{{Спортсмен
| ім'я = 徐田龙子
| повне_ім'я =
| зображення =
| підпис =
| прізвисько =
| національність = [[китайці|китаянка]]
| місце_проживання =
| дата_народження = 11.1.1991
| місце_народження = [[Яньтай]], [[Шаньдун]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст = 168 см
| вага = 56 кг
| вебсторінка  =
| країна = [[КНР]]
| вид_спорту = [[Спортивне плавання|Плавання]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі = {{MedalOlympic}}
{{MedalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 2008|Пекін 2008]]| [[комплексна естафета 4 × 100]]}}
| show-medals = yes
}}
'''Сюй Тяньлунцзи''' ({{lang-zh2|徐田龙子|Xú Tiánlóngzǐ}}, [[11 січня]] [[1991]]) — [[КНР|китайська]] [[Спортивне плавання|плавчиня]], [[Олімпійські ігри|олімпійка]].

== Виступи на Олімпіадах ==

{|class = "wikitable"
!Олімпіада!!Дисципліна!! Місце
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2008|Пекін 2008]] || [[плавання на 100 метрів на спині]] || 17
|-
 |[[Літні Олімпійські ігри 2008|Пекін 2008]] || [[комплексна естафета 4 × 100]] || AC (3)
|-
|}

== Посилання ==
* [http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/xu/xu-tianlongzi-1.html Досьє на sport.references.com]
* {{Sports links}}
{{Бібліоінформація}}
{{Olympic-medalist-stub}}
{{Swimming-bio-stub}}
{{PRChina-sport-bio-stub}}

[[Категорія:Китайські плавчині]]
[[Категорія:Китайські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2008]]
[[Категорія:Плавці та плавчині на літніх Олімпійських іграх 2008]]
[[Категорія:Уродженці Шаньдуну]]
[[Категорія:Бронзові олімпійські медалісти з плавання]]
[[Категорія:Бронзові призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Срібні призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Призери з плавання чемпіонатів світу з водних видів спорту]]
[[Категорія:Призери Універсіад з плавання]]
[[Категорія:Призери Азійських ігор з плавання]]
[[Категорія:Плавчині кролем на спині]]
[[Категорія:Плавці та плавчині на Азійських іграх 2006]]
[[Категорія:Плавці та плавчині на Азійських іграх 2010]]
[[Категорія:Спортсмени Яньтая]]
[[Категорія:Китайські олімпійські плавці та плавчині]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 2009]]
[[Категорія:Уродженці Яньтая]]
[[Категорія:Китайські срібні призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Китайські бронзові призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Китайські срібні призери Універсіад]]

title: Загальна інформація

Національність: китаянка

Громадянство: КНР

Народження: 11 січня 1991 (34 роки) · Яньтай, Шаньдун

Вага: 56 кг

title: Спорт

Країна: КНР

Вид спорту: Плавання

title: Олімпійські ігри

Бронза: Пекін 2008 · комплексна естафета 4 × 100


text:
# Гури-Тшебятовські
Ґури-Тшебятовські (пол. Góry Trzebiatowskie) — село в Польщі, у гміні Мнішкув Опочинського повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 52 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Пйотрковського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 28      | 8                  | 19               | 1                    |
| Жінки    | 24      | 6                  | 10               | 8                    |
| Разом    | 52      | 14                 | 29               | 9                    |

title: Гури-Тшебятовські

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Ґури-Тшебятовські
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Góry Trzebiatowskie}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Опочинський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Мнішкув (гміна){{!}}Мнішкув
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 52
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 44
|поштовий індекс        = 26-341
|автомобільний код      = EOP
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0545917
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Ґури-Тшебятовські''' ({{lang-pl|Góry Trzebiatowskie}}) — село в Польщі, у [[Мнішкув (гміна)|гміні Мнішкув]] [[Опочинський повіт|Опочинського повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:52}} {{МНОЖИНА:52|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Пйотрковське воєводство|Пйотрковського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=28 |ЧолПре=8 |ЧолПрац=19 |ЧолПост=1
|Жін=24 |ЖінПре=6 |ЖінПрац=10 |ЖінПост=8
|Разом=52 |РазомПре=14 |РазомПрац=29 |РазомПост=9
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Мнішкув}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Опочинського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Опочинський повіт

Гміна: Мнішкув

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: EOP


text:
# Конвой № 7202 (січень 1944)
Конвой № 7202 (січень 1944) — японський конвой часів Другої світової війни, проведення якого відбувалось у січні 1944 року.
Вихідним пунктом конвою був атол Трук (Чуук) у центральній частині Каролінських островів, де до лютого 1944 року була розташована головна база японського ВМФ в Океанії та транспортний хаб, що забезпечував постачання до Рабаула (головна передова база в архіпелазі Бісмарка, з якої провадились операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї) та Східної Мікронезії. Пунктом призначення став інший важливий транспортний хаб Палау на заході Каролінських островів, через який, зокрема, міг відбуватись зв'язок із нафтовидобувними регіонами Індонезії.
До складу конвою увійшли танкери «Огура-Мару № 3» та «Кьоєй-Мару № 2» (Kyoei Maru No. 2), тоді як охорону забезпечували есмінець «Хаманамі» та мисливець за підводними човнами CH-30.
Загін вийшов із бази 20 січня 1944 року. Враховуючи загрозу зі сторони американських підводних човнів, на початковій ділянці додаткову охорону забезпечували мисливці за підводними човнами CH-33 та CH-39 (відомо, що CH-33 повернувся на Трук 23 січня). Ворожі субмарини традиційно діяли також і в районі Палау, проте цього разу перехід пройшов без інцидентів, і 26 січня конвой № 7202 успішно прибув на Палау.
Невдовзі обидва танкери вирушать до нафтовидобувного регіону Борнео у складі конвою NE-002.

title: Конвой № 7202 (січень 1944)

wikitext:
{{Location map+ | Океанія
| width = 450
| caption = Маршрут конвою
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Палау'''
    | label_size =
    | position = left
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 7 | lat_min = 20 | lat_sec    = 0 | lat_dir = N
    | lon_deg = 134 | lon_min = 36| lon_sec    = 0| lon_dir = E
  }}
   {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Трук'''
    | label_size =
    | position = right
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 7 | lat_min = 25 | lat_sec    = 17 | lat_dir = N
    | lon_deg = 151 | lon_min = 46| lon_sec    = 3| lon_dir = E
  }}
}}

'''Конвой № 7202 (січень 1944)''' — японський конвой часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]], проведення якого відбувалось у січні 1944 року.

Вихідним пунктом конвою був атол Трук ([[Чуук]]) у центральній частині [[Каролінські острови|Каролінських островів]], де до лютого 1944 року була розташована головна база [[Імперський флот Японії|японського ВМФ]] в Океанії та транспортний хаб, що забезпечував постачання до [[Рабаул|Рабаула]] (головна передова база в [[Архіпелаг Бісмарка|архіпелазі Бісмарка]], з якої провадились операції на [[Соломонові острови (архіпелаг)|Соломонових островах]] та сході Нової Гвінеї) та Східної Мікронезії. Пунктом призначення став інший важливий транспортний хаб Палау на заході Каролінських островів, через який, зокрема, міг відбуватись зв'язок із нафтовидобувними регіонами Індонезії.

До складу конвою увійшли танкери «<nowiki/>[[Огура-Мару № 3|Огура-Мару № 3]]<nowiki/>» та «<nowiki/>[[Кьоєй-Мару № 2|Кьоєй-Мару № 2]]<nowiki/>» (Kyoei Maru No. 2), тоді як охорону забезпечували есмінець «<nowiki/>[[Хаманамі]]<nowiki/>» та мисливець за підводними човнами [[CH-30]].

Загін вийшов із бази 20 січня 1944 року. Враховуючи загрозу зі сторони американських підводних човнів, на початковій ділянці додаткову охорону забезпечували мисливці за підводними човнами [[CH-33]] та [[CH-39]] (відомо, що CH-33 повернувся на Трук 23 січня). Ворожі субмарини традиційно діяли також і в районі Палау, проте цього разу перехід пройшов без інцидентів, і 26 січня конвой № 7202 успішно прибув на Палау.

Невдовзі обидва танкери вирушать до нафтовидобувного регіону Борнео у складі конвою NE-002<ref>{{Cite web|title=Japanese Oilers|url=http://www.combinedfleet.com/Ogura3_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2022-12-11}}</ref><ref>{{Cite web|title=Japanese Oilers|url=http://www.combinedfleet.com/Kyoei2_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2022-12-11}}</ref><ref>{{Cite web|title=Japanese Subchasers|url=http://www.combinedfleet.com/CH-30_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2022-12-11}}</ref><ref>{{Cite web|title=Japanese Subchasers|url=http://www.combinedfleet.com/CH-33_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2022-12-11}}</ref><ref>{{Cite web|title=Japanese Subchasers|url=http://www.combinedfleet.com/CH-39_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2022-12-11}}</ref>.

== Примітки ==

{{reflist}}
{{Японські конвої до/з бази на атолі Трук|nocat=1}}
[[Категорія:Японські конвої до Трука|7202]]
[[Категорія:Січень 1944]]


text:
# Flyglobespan
Flyglobespan — колишня британська бюджетна авіакомпанія, що базувалася в Единбурзі, Шотландія. Виконувала регулярні рейси з Глазго і Единбургу по 36 напрямам в Європі, Північній Америці, країнах Карибського регіону та Африці.

## Історія
Авіакомпанія Flyglobespan, дочірня компанія Globespan Group була утворена в листопаді 2002. Регулярні авіаперевезення почала в квітні 2003 з Прествіка, другого міжнародного аеропорту Глазго, а також единбурзького аеропорту на п'яти міжнародних маршрутах в Іспанію, Францію і Італію. Для цього використовувалися два літаки Boeing 737-300, надані компанією Channel Express.
Створення Flyglobespan передувала успішна діяльність її материнської компанії, шотландського туроператора Globespan Group, з продажу авіаквитків на міжнародні рейси сторонніх авіакомпаній під власним брендом. Це призвело до рішення керівництва Globespan зробити авіаперевезення самостійним напрямком бізнесу. Для Flyglobespan був обраний формат бюджетної авіакомпанії, що пропонує суттєво дешевші квитки за рахунок скорочення кількості послуг, що надаються в польоті.
Відразу після утворення Flyglobespan використовувала літаки та екіпажі авіакомпанії Channel Express, перефарбовані однак у фірмові червоно-білі кольори Flyglobespan. Нерегулярні рейси на найпопулярніші в Європі курорти тим не менш були цілком рентабельними, все це призводило до поступового збільшення їх кількості і в кінцевому підсумку вилилося у переїзд Flyglobespan з Прествіка в більш великий і зручно розташований Міжнародний аеропорт Глазго. У 2004 було прийнято рішення розпочати формування власного авіапарку. Для цього Globespan Group придбала авіаперевізника-банкрута Cougar Leasing, основним активом якого була його ліцензія на право здійснювати експлуатацію літаків. Flyglobespan перетворювалася в авіакомпанію. Незабаром була розширена і географія маршрутів: зокрема, у розклад Flyglobespan була додана Прага, і незабаром раніше монопольно обслуговувавша напрямок Глазго-Прага авіакомпанія Czech Airlines була змушена повністю піти з цього маршруту.
У березні 2005 Flyglobespan обслуговувала 15 напрямків по всій Європі, маючи в своєму розпорядженні флот з 9 літаків, з яких 3 були новими. Кількість пасажирів потроїлася, до 1,5 мільйонів в рік. Оборот за другий рік діяльності авіакомпанії (закінчується у жовтні 2004) склав 98 мільйонів фунтів, прибуток — 3,7 мільйона фунтів.

## Сьогоднішній день
Незважаючи на високу вартість палива і конкуренцію, що посилюється на ринку бюджетних авіаперевезень, Flyglobespan продовжувала успішно розширювати свою діяльність. У жовтні 2005 почали здійснюватися регулярні рейси з лондонського аеропорту Стенстед. Хоча траплялися й невдачі: щоденний рейс з Глазго в Амстердам був у підсумку скасовано з невеликої кількості пасажирів, які ним користуються.
1 листопада 2005 Flyglobespan анонсувала свій перший трансатлантичний маршрут: з Глазго в Міжнародний аеропорт Сенфорд (Орландо, шт. Флорида, США). Регулярні рейси на ньому почалися в червні 2006, для перельотів використовується літак Boeing 767. На літній період 2006 частота рейсів в Аліканте і Малагу була збільшена до двох в день, а польоти в Мурсію стали здійснюватися щоденно. Крім того, відкрилися сезонні щотижневі маршрути в Афіни і Іракліон.
У січні 2006 Flyglobespan оголосила про 70-відсоткове зростання прибутку порівняно з минулим роком.
19 грудня 2009 року авіакомпанія повністю припинила операційну діяльність.

## Майбутнє
- Червень 2006: Flyglobespan оголосила про плани включити Міжнародний аеропорт Абердіна у сферу своєї діяльності: взимку 2006 звідти почнуться польоти в Тенерифе.
- Листопад 2006:
  - Ліверпуль: Тенерифе;
  - Манчестер: Торонто (цей маршрут Flyglobespan буде ділити з авіакомпанією Zoom Airlines, з якої було підписано угоду про кодшеринге); Кейптаун. Обидва нових напрямку буде обслуговувати Boeing 767;
  - Белфаст: Орландо (Сенфорд);
- Січень 2007: Глазго — Барбадос;
- Лютий 2007: Глазго — Лас-Вегас;
- Травень 2007:
  - Ліверпуль: Нью-Йорк (Ньюарк). На маршруті буде використовуватися Boeing 757;
  - Глазго — Бостон.

Для того, щоб обслужити зростаючу мережу напрямків у Flyglobespan існують плани взяти в лізинг у ILFC ще один старий Boeing 767-300 і новий Boeing 737-700. До травня 2007, спеціально до відкриття рейсу Ліверпуль — Нью-Йорк флот Flyglobespan поповниться і першим Boeing 757. Також є плани з придбання третього Boeing 767, другого Boeing 757 і ще двох Boeing 737.
Авіакомпанія Flyglobespan також задекларувала намір почати здійснювати з травня 2007 регулярні рейси з Міжнародного аеропорту Гамільтона в різні міста Великої Британії та Ірландії.
У серпні 2006 Flyglobespan оголосила про намір взяти в лізинг у ILFC на 10 років два Boeing 787-8 Dreamliner. Лайнери повинні бути поставлені в березні і листопаді 2010 року.

## Напрями
За даними на вересень 2006 року авіакомпанія виконувала польоти за такими напрямами:

### Африка
- ПАР
  - Кейптаун (Міжнародний аеропорт Кейптауна): з листопада 2006

### Європа
- Велика Британія
  - Англія
    - Бірмінгем (Міжнародний аеропорт Бірмінгема): з травня 2007
    - Дарем (Durham Tees Valley Airport): з листопада 2006
    - Донкастер (Аеропорт Донкастер-Шеффілд імені Робіна Гуда): з травня 2007
    - Ліверпуль (Аеропорт Ліверпуля імені Джона Леннона): з листопада 2006
    - Лондон (Стенстед)
    - Манчестер (Міжнародний аеропорт Манчестера): з листопада 2006
    - Ньюкасл (Міжнародний аеропорт Ньюкасла): з травня 2007
    - Ексетер (Аеропорт Ексетера): з травня 2007

  - Шотландія
    - Абердін (Аеропорт Абердіна): з листопада 2006
    - Глазго (Міжнародний аеропорт Глазго)
    - Единбург (Аеропорт Единбурга)
- Греція
  - Афіни (Eleftherios Venizelos Airport)
  - Іракліон (Міжнародний аеропорт Іраклиона імені Нікоса Казантзакіса)
- Кіпр
  - Пафос (Міжнародний аеропорт Пафоса)
- Ірландія
  - Дублін (Аеропорт Дубліна): з травня 2007
  - Шеннон (Аеропорт Шеннона): з травня 2007
- Іспанія
  - Аліканте (Аеропорт Аліканте)
  - Барселона (El Prat International Airport)
  - Івіса (Аеропорт Івіси)
  - Лансароте (Аеропорт Лансароте)
  - Лас-Пальмас-де-Гран-Канарія (Gran Canaria International Airport)
  - Менорка (Менорка)
  - Малага (Аеропорт Малаги)
  - Мурсія (Murcia-San Javier Airport)
  - Пальма (місто) (Son Sant Joan Airport)
  - Тенерифе (Аеропорт Тенерифе імені королеви Софії)
- Італія
  - Рим (Міжнародний аеропорт імені Леонардо да Вінчі)
- Португалія
  - Фару (Аеропорт Фару)
- Франція
  - Ніцца (Міжнародний аеропорт Лазурного берега)
  - Шамбері (Аеропорт Шамбері): із грудня 2006
- Хорватія
  - Пула (Аеропорт Пули)
- Чехія
  - Прага (Міжнародний аеропорт Рузіне)
- Швейцарія
  - Женева (Міжнародний аеропорт Куантрен)
- Швеція
  - Гетеборг (Аеропорт Гетеборг-Ландветтер)

### Північна Америка
- Барбадос: з січня 2007
- Канада
  - Торонто (Міжнародний аеропорт Пірсон): з листопада 2006
  - Гамільтон (Міжнародний аеропорт імені Джона Манро): з травня 2007
- США
  - Бостон (Логан): з травня 2007
  - Лас-Вегас (МакКарран): з лютого 2007
  - Ньюарк (Міжнародний аеропорт Ньюарк Ліберті): з травня 2007
  - Орландо (Міжнародний аеропорт Сенфорд)

## Флот
За станом на червень 2006 флот Flyglobespan складався з 12 літаків:
- 4 Боїнга 737-300
- 4 Боїнга 737-600
- 3 Боїнга 737-800
- 1 Boeing 767-300

title: Flyglobespan

wikitext:
{{авіакомпанія
| logo                       =FlyGSM.png}}
'''Flyglobespan''' — колишня британська [[Дешеві авіалінії|бюджетна авіакомпанія]], що базувалася в [[Единбург|Единбурзі]], [[Шотландія]]. Виконувала регулярні рейси з [[Глазго]] і Единбургу по 36 напрямам в [[Європа|Європі]], [[Північна Америка|Північній Америці]], [[Вест-Індія|країнах Карибського регіону]] та [[Африка|Африці]].

== Історія ==
Авіакомпанія Flyglobespan, дочірня компанія Globespan Group була утворена в листопаді [[2002]]. Регулярні авіаперевезення почала в квітні [[2003]] з [[Прествік|Прествіка]], другого міжнародного аеропорту Глазго, а також единбурзького аеропорту на п'яти міжнародних маршрутах в [[Іспанія|Іспанію]], [[Франція|Францію]] і [[Італія|Італію]]. Для цього використовувалися два літаки [[Boeing 737|Boeing 737-300]], надані компанією Channel Express.

Створення Flyglobespan передувала успішна діяльність її материнської компанії, шотландського туроператора Globespan Group, з продажу авіаквитків на міжнародні рейси сторонніх авіакомпаній під власним брендом. Це призвело до рішення керівництва Globespan зробити авіаперевезення самостійним напрямком бізнесу. Для Flyglobespan був обраний формат бюджетної авіакомпанії, що пропонує суттєво дешевші квитки за рахунок скорочення кількості послуг, що надаються в польоті.

Відразу після утворення Flyglobespan використовувала літаки та екіпажі авіакомпанії Channel Express, перефарбовані однак у фірмові червоно-білі кольори Flyglobespan. Нерегулярні рейси на найпопулярніші в Європі курорти тим не менш були цілком рентабельними, все це призводило до поступового збільшення їх кількості і в кінцевому підсумку вилилося у переїзд Flyglobespan з Прествіка в більш великий і зручно розташований Міжнародний аеропорт Глазго. У [[2004]] було прийнято рішення розпочати формування власного авіапарку. Для цього Globespan Group придбала авіаперевізника-банкрута Cougar Leasing, основним активом якого була його ліцензія на право здійснювати експлуатацію літаків. Flyglobespan перетворювалася в авіакомпанію. Незабаром була розширена і географія маршрутів: зокрема, у розклад Flyglobespan була додана [[Прага]], і незабаром раніше монопольно обслуговувавша напрямок Глазго-Прага авіакомпанія [[Czech Airlines]] була змушена повністю піти з цього маршруту.

У березні [[2005]] Flyglobespan обслуговувала 15 напрямків по всій [[Європа|Європі]], маючи в своєму розпорядженні флот з 9 літаків, з яких 3 були новими. Кількість пасажирів потроїлася, до 1,5 мільйонів в рік. Оборот за другий рік діяльності авіакомпанії (закінчується у жовтні [[2004]]) склав 98 мільйонів фунтів, прибуток — 3,7 мільйона фунтів.

== Сьогоднішній день ==
Незважаючи на високу вартість палива і конкуренцію, що посилюється на ринку бюджетних авіаперевезень, Flyglobespan продовжувала успішно розширювати свою діяльність. У жовтні [[2005]] почали здійснюватися регулярні рейси з лондонського аеропорту Стенстед. Хоча траплялися й невдачі: щоденний рейс з Глазго в [[Амстердам]] був у підсумку скасовано з невеликої кількості пасажирів, які ним користуються.

[[1 листопада]] [[2005]] Flyglobespan анонсувала свій перший трансатлантичний маршрут: з Глазго в Міжнародний аеропорт Сенфорд ([[Орландо]], шт. [[Флорида]], [[Сполучені Штати Америки|США]]). Регулярні рейси на ньому почалися в червні [[2006]], для перельотів використовується літак [[Boeing 767]]. На літній період [[2006]] частота рейсів в [[Аліканте]] і [[Малага|Малагу]] була збільшена до двох в день, а польоти в [[Мурсія|Мурсію]] стали здійснюватися щоденно. Крім того, відкрилися сезонні щотижневі маршрути в [[Афіни]] і [[Іракліон]].

У січні [[2006]] Flyglobespan оголосила про 70-відсоткове зростання прибутку порівняно з минулим роком.

19 грудня 2009 року авіакомпанія повністю припинила операційну діяльність.

== Майбутнє ==
[[Файл:Flyglobespan_G-CDKD_glasgow.jpg|міні|250x250пкс|[[Boeing 737]] авіакомпанії Flyglobespan приземляється в аеропорту Глазго]]
* Червень [[2006]]: Flyglobespan оголосила про плани включити Міжнародний аеропорт Абердіна у сферу своєї діяльності: взимку [[2006]] звідти почнуться польоти в [[Тенерифе]].
* Листопад [[2006]]:
** [[Ліверпуль]]: Тенерифе;
** [[Манчестер]]: Торонто (цей маршрут Flyglobespan буде ділити з авіакомпанією Zoom Airlines, з якої було підписано угоду про кодшеринге); [[Кейптаун]]. Обидва нових напрямку буде обслуговувати Boeing 767;
** [[Белфаст]]: Орландо ([[Сенфорд]]);
* Січень [[2007]]: Глазго — [[Барбадос]];
* Лютий [[2007]]: Глазго — [[Лас-Вегас]];
* Травень [[2007]]:
** Ліверпуль: [[Нью-Йорк]] (Ньюарк). На маршруті буде використовуватися [[Boeing 757]];
** Глазго — [[Бостон]].
Для того, щоб обслужити зростаючу мережу напрямків у Flyglobespan існують плани взяти в лізинг у ILFC ще один старий Boeing 767-300 і новий Boeing 737-700. До травня [[2007]], спеціально до відкриття рейсу Ліверпуль — Нью-Йорк флот Flyglobespan поповниться і першим Boeing 757. Також є плани з придбання третього Boeing 767, другого Boeing 757 і ще двох Boeing 737.

Авіакомпанія Flyglobespan також задекларувала намір почати здійснювати з травня [[2007]] регулярні рейси з Міжнародного аеропорту Гамільтона в різні міста [[Велика Британія|Великої Британії]] та [[Ірландія|Ірландії]].

У серпні 2006 Flyglobespan оголосила про намір взяти в лізинг у ILFC на 10 років два [[Boeing 787 Dreamliner|Boeing 787-8 Dreamliner]]. Лайнери повинні бути поставлені в березні і листопаді [[2010|2010 року]].

== Напрями ==
За даними на вересень 2006 року авіакомпанія виконувала польоти за такими напрямами:

=== Африка ===
* [[Південно-Африканська Республіка|ПАР]]
** [[Кейптаун]] (Міжнародний аеропорт Кейптауна): з листопада 2006

=== Європа ===
* [[Велика Британія]]
** Англія
*** Бірмінгем (Міжнародний аеропорт Бірмінгема): з травня 2007
*** Дарем (Durham Tees Valley Airport): з листопада 2006
*** Донкастер (Аеропорт Донкастер-Шеффілд імені Робіна Гуда): з травня 2007
*** [[Ліверпуль]] (Аеропорт Ліверпуля імені Джона Леннона): з листопада 2006
*** [[Лондон]] (Стенстед)
*** [[Манчестер]] (Міжнародний аеропорт Манчестера): з листопада 2006
*** Ньюкасл (Міжнародний аеропорт Ньюкасла): з травня 2007
*** Ексетер (Аеропорт Ексетера): з травня 2007
** [[Шотландія]]
*** Абердін (Аеропорт Абердіна): з листопада 2006
*** [[Глазго]] (Міжнародний аеропорт Глазго)
*** [[Единбург]] (Аеропорт Единбурга)
* Греція
** [[Афіни]] (Eleftherios Venizelos Airport)
** [[Іракліон]] (Міжнародний аеропорт Іраклиона імені Нікоса Казантзакіса)
* Кіпр
** Пафос (Міжнародний аеропорт Пафоса)
* [[Ірландія]]
** Дублін (Аеропорт Дубліна): з травня 2007
** Шеннон (Аеропорт Шеннона): з травня 2007
* [[Іспанія]]
** [[Аліканте]] (Аеропорт Аліканте)
** Барселона (El Prat International Airport)
** Івіса (Аеропорт Івіси)
** Лансароте (Аеропорт Лансароте)
** Лас-Пальмас-де-Гран-Канарія (Gran Canaria International Airport)
** Менорка (Менорка)
** Малага (Аеропорт Малаги)
** [[Мурсія]] (Murcia-San Javier Airport)
** Пальма (місто) (Son Sant Joan Airport)
** [[Тенерифе]] (Аеропорт Тенерифе імені королеви Софії)
* [[Італія]]
** Рим (Міжнародний аеропорт імені Леонардо да Вінчі)
* Португалія
** Фару (Аеропорт Фару)
* [[Франція]]
** Ніцца (Міжнародний аеропорт Лазурного берега)
** Шамбері (Аеропорт Шамбері): із грудня 2006
* Хорватія
** Пула (Аеропорт Пули)
* [[Чехія]]
** [[Прага]] (Міжнародний аеропорт Рузіне)
* [[Швейцарія]]
** [[Женева]] (Міжнародний аеропорт Куантрен)
* [[Швеція]]
** Гетеборг (Аеропорт Гетеборг-Ландветтер)

=== Північна Америка ===
* [[Барбадос]]: з січня 2007
* [[Канада]]
** [[Торонто]] ([[Міжнародний аеропорт «Торонто-Пірсон»|Міжнародний аеропорт Пірсон]]): з листопада 2006
** [[Гамільтон (Онтаріо)|Гамільтон]] (Міжнародний аеропорт імені Джона Манро): з травня 2007
* [[Сполучені Штати Америки|США]]
** [[Бостон]] (Логан): з травня 2007
** [[Лас-Вегас]] (МакКарран): з лютого 2007
** Ньюарк (Міжнародний аеропорт Ньюарк Ліберті): з травня 2007
** [[Орландо]] (Міжнародний аеропорт Сенфорд)

== Флот ==
За станом на червень [[2006]] флот Flyglobespan складався з 12 літаків:
* 4 [[Boeing 737|Боїнга 737-300]]
* 4 [[Boeing 737|Боїнга 737-600]]
* 3 [[Boeing 737|Боїнга 737-800]]
* 1 [[Boeing 767|Boeing 767-300]]

{{Авіакомпанії Великої Британії}}

[[Категорія:Авіакомпанії Великої Британії]]
[[Категорія:Засновані у Великій Британії 2002]]

title: Flyglobespan

ІАТА · Y2: ІКАО · GSM · Позивний · GLOBESPAN

Тип: авіакомпанія

Завершення діяльності: 16 грудня 2009

Хаби: Міжнародний аеропорт Глазго

Штаб-квартира: Единбург


text:
# Миро Гавран
Миро Гавран (хорв. Miro Gavran; нар. 3 травня 1962, Трнава (Горні Богичевці)) — хорватський прозаїк, драматург, автор книг для дітей.

## Біографія
Гавран — один із найвидатніших хорватських авторів свого покоління. Після навчання в Академії театру, кіно і телебачення в Загребі він працював з 1986 по 1992 рік спочатку драматургом, згодом художнім керівником у відомому Teatar & TD. Протягом десяти років основною діяльністю Миро Гаврана було письменництво і він став найпоширенішим сучасним хорватським драматургом. Дебютував у 1983 році разом з Креонтовою Антігоною. Відтоді він представив понад 30 п'єс, які були виконані на національних та міжнародних сценах. Один з його найбільших успіхів був у 1999 році зі світовою прем'єрою своєї вистави Королі та наречені в театральному центрі Юджина О'Нілла у Вотерфорді, штат Коннектикут, США. Маючи кілька романів і книг для дітей і підлітків, Миро Гавран також зустрів великий резонанс як оповідач, як в критиці, так і в читачів. Його роман Джудіта (2001) був номінований на Міжнародну літературну премію IMPAC у 2003 році. Праці Миро Гаврана перекладені на понад 30 мов світу. Миро був удостоєний Міжнародної літературної премії Центральноєвропейського часу як кращий центрально-європейський письменник року (1999). У 2003 році він отримав нагороду Європейського руху в Загребі за винятковий внесок у просування культурних, європейських цінностей. Зі своєю дружиною, актрисою Младеною Гавран, автор заснував восени 2002 року театр GAVRAN в Загребі, де він і живе.
У 2016 році він отримав орден князя Браніміра з коміром за свою роботу. У 2017 році він був удостоєний премії «Алоїз Мок Європа».

## Твори

### Романи
- Забутий син
- Як ми зламали ноги
- Клара
- Маргіт
- Джудіт
- Іван Хреститель
- Понтій Пілат
- Єдиний свідок краси
- Друг Кафки
- Трохи птахів і одне небо

### Театральні постановки
1983. Антигона Креона
1986. Ніч богів
1988. Джордж Вашингтон любить
1989. Чехов прощається з Толстим
1990. Роялті та шахраї
1991. Чоловік моєї дружини
1993. Пацієнт доктора Фрейда
1994. Шекспір і Елізабет
1995. Смерть актора
1997. Забудьте Голлівуд
2000. Все про жінок
2003. Як вбити президента
2005. Нора в наш час
2006. Все про чоловіків
2007. Паралельні світи
2008. Секрет Грети Гарбо
2009. Найбільш божевільне шоу у світі
2011. Пари
2012. Лялька

## Визнання
Премії Центрально-європейський час (1999), Європейське коло (2003) та інші нагороди. Твори письменника перекладені на 25 мов. Його п'єси йдуть у театрах різних країн — від  Бомбея до Буенос-Айреса, від Роттердама до Вашингтона. З 2003 в словацькому місті Трнава організований фестиваль п'єс Миро Гаврана — Гавранфест.

title: Миро Гавран

wikitext:
{{письменник}}
'''Миро Гавран''' ({{lang-hr|Miro Gavran}}; нар. [[3 травня]] [[1962]], [[Трнава (Горні Богичевці)]]) — [[Хорватія|хорватський]] [[прозаїк]], [[драматург]], автор книг для дітей.

== Біографія ==
Гавран — один із найвидатніших [[Хорватія|хорватських]] авторів свого покоління. Після навчання в Академії театру, кіно і телебачення в [[Загреб]]і він працював з 1986 по 1992 рік спочатку драматургом, згодом художнім керівником у відомому Teatar & TD. Протягом десяти років основною діяльністю Миро Гаврана було письменництво і він став найпоширенішим сучасним хорватським драматургом. Дебютував у 1983 році разом з Креонтовою Антігоною. Відтоді він представив понад 30 п'єс, які були виконані на національних та міжнародних сценах. Один з його найбільших успіхів був у 1999 році зі світовою прем'єрою своєї вистави ''Королі та наречені'' в театральному центрі [[Юджин Гладстоун О'Нілл|Юджина О'Нілла]] у [[Вотерфорд]]і, [[Коннектикут|штат Коннектикут]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Маючи кілька романів і книг для дітей і підлітків, Миро Гавран також зустрів великий резонанс як оповідач, як в критиці, так і в читачів. Його роман ''Джудіта'' (2001) був номінований на Міжнародну літературну премію IMPAC у 2003 році. Праці Миро Гаврана перекладені на понад 30 мов світу. Миро був удостоєний Міжнародної літературної премії Центральноєвропейського часу як кращий центрально-європейський письменник року (1999). У 2003 році він отримав нагороду Європейського руху в Загребі за винятковий внесок у просування культурних, європейських цінностей. Зі своєю дружиною, актрисою Младеною Гавран, автор заснував восени 2002 року театр GAVRAN в [[Загреб]]і, де він і живе.

[[Файл:2017_Überreichung_des_Dr._Alois_Mock-Europa-Preises_(24329739977).jpg|міні|Вручення премії «Алоїз Мок Європа» Миро Гаврану Міхаелем Шпінделеггером (2017)]]

У 2016 році він отримав орден князя Браніміра з коміром за свою роботу. У 2017 році він був удостоєний премії «Алоїз Мок Європа»<ref>[https://www.ots.at/presseaussendung/OTS_20171222_OTS0109/schuessel-und-spindelegger-gratulieren-ferrero-waldner-und-miro-gavran-zum-dr-alois-mock-europa-preis ''Шюссель і Шпінделеггер вітають Ферреро-Вальднера та Миро Гаврана з премією «Алоїз Мок Європа»''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190924121619/https://www.ots.at/presseaussendung/OTS_20171222_OTS0109/schuessel-und-spindelegger-gratulieren-ferrero-waldner-und-miro-gavran-zum-dr-alois-mock-europa-preis |date=24 вересня 2019 }}. Оголошення від 22 грудня 2017 року, завантажено 28 грудня 2017 року.</ref>.

== Твори ==

=== Романи ===

* Забутий син
* Як ми зламали ноги
* Клара
* Маргіт
* Джудіт
* Іван Хреститель
* Понтій Пілат
* Єдиний свідок краси
* Друг Кафки
* Трохи птахів і одне небо

=== Театральні постановки ===
''1983. Антигона Креона''

''1986. Ніч богів''

''1988. Джордж Вашингтон любить''

''1989. Чехов прощається з Толстим''

''1990. Роялті та шахраї''

''1991. Чоловік моєї дружини''

''1993. Пацієнт доктора Фрейда''

''1994. Шекспір і Елізабет''

''1995. Смерть актора''

''1997. Забудьте Голлівуд''

''2000. Все про жінок''

''2003. Як вбити президента''

''2005. Нора в наш час''

''2006. Все про чоловіків''

''2007. Паралельні світи''

''2008. Секрет Грети Гарбо''

''2009. Найбільш божевільне шоу у світі''

''2011. Пари''

''2012. Лялька''

== Визнання ==
Премії ''Центрально-європейський час'' ([[1999]]), ''Європейське коло'' ([[2003]]) та інші нагороди. Твори письменника перекладені на 25 мов. Його п'єси йдуть у театрах різних країн — від [[Бомбей| Бомбея]] до [[Буенос-Айрес]]а, від [[Роттердам]]а до [[Вашингтон (округ Колумбія)|Вашингтона]]. З [[2003]] в [[Словаччина|словацькому]] місті [[Трнава]] організований фестиваль п'єс Миро Гаврана — ''[[:hr:Gavranfest|Гавранфест]]''.

== Література ==

* Muzaferija G. Kazališne igre Mire Gavrana. Zagreb: Hrvatski centar ITI-UNESCO, 2005

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* {{DNB-Portal|128633263}}
* https://web.archive.org/web/20160304102257/http://www.hciti.hr/arhiva/drama/miro.html
* https://web.archive.org/web/20090209005700/http://teatar-gavran.hr/predstave/hb_opiscu.html
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Гавран Миро}}
[[Категорія:Хорватські письменники]]
[[Категорія:Хорватські прозаїки]]
[[Категорія:Хорватські драматурги]]
[[Категорія:Письменники XXI століття]]

title: хорв. Miro Gavran

Народився: 3 травня 1961 (63 роки) · Трнава (Горні Богичевці), Соціалістична Республіка Хорватія, ФНРЮ

Країна: Хорватія

Діяльність: письменник, сценарист, драматург

Сфера роботи: творче та професійне письмоd

Alma mater: Академія драматичного мистецтва

Мова творів: хорватська

Нагороди: Marin Držić Awardd (1994) Mato Lovrak Awardd (1997) Marin Držić Awardd (2003) Marin Držić Awardd (2004) Marin Držić Awardd (2008) HAZU Awardd (2011) Mato Lovrak Awardd (2016) Annual award for promoting Croatian culture in the worldd (2016) почесний громадянин (2019)

хорв. Miro Gavran:
Сайт: mirogavran.com
Миро Гавран у Вікісховищі
Висловлювання у Вікіцитатах


text:
# Павловці (Нова Капела)
Павловці (хорв. Pavlovci) — населений пункт у Хорватії, у Бродсько-Посавській жупанії у складі громади Нова Капела.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 40 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 11,06 °C, середня максимальна – 25,58 °C, а середня мінімальна – -5,82 °C. Середня річна кількість опадів – 837 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 6,81             | 8,49             | 12,94            | 17,52            | 22,44            | 25,58            | 24,95            | 24,34            | 20,35            | 15,09            | 9,48             | 5,34             |                  |
| Середня температура, °C                       | 0,50             | 2,19             | 6,63             | 11,20            | 16,14            | 19,28            | 21,14            | 20,52            | 16,55            | 11,29            | 5,68             | 1,54             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −5,82            | −4,13            | 0,32             | 4,90             | 9,82             | 12,98            | 17,36            | 16,74            | 12,75            | 7,51             | 1,90             | −2,26            |                  |
| Норма опадів, мм                              | 53               | 51               | 54               | 66               | 76               | 101              | 75               | 72               | 63               | 75               | 83               | 68               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.77             | 2.03             | 2.33             | 2.27             | 2.04             | 1.89             | 1.83             | 1.69             | 1.67             | 1.71             | 1.78             | 1.83             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4338             | 7103             | 10918            | 15317            | 19426            | 21403            | 22438            | 20359            | 14923            | 9286             | 4938             | 3610             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Павловці (Нова Капела)

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Павловці
| other_name = Pavlovci
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 45 | latm = 14 | lats = 49.2 | latNS = N
| longd = 17 | longm = 40 | longs = 58.8 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|45.247|17.683|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Бродсько-Посавська жупанія|Бродсько-Посавська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 40
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Павловці''' ({{lang-hr|Pavlovci}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], у [[Бродсько-Посавська жупанія|Бродсько-Посавській жупанії]] у складі громади [[Нова Капела]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 40 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup12.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=04 червня 2018
|archive-date=4 червня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170604085546/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup12.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_12.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=04 червня 2018
|archive-date=15 серпня 2020
|archive-url=https://web.archive.org/web/20200815194713/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_12.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=300
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=205
|Рік2=1869|Значення2 =0
|Рік3=1880|Значення3 =0
|Рік4=1890|Значення4 =0
|Рік5=1900|Значення5 =0
|Рік6=1910|Значення6 =0
|Рік7=1921|Значення7 =0
|Рік8=1931|Значення8 =0
|Рік9=1948|Значення9 =264
|Рік10=1953|Значення10 =261
|Рік11=1961|Значення11 =231
|Рік12=1971|Значення12 = 152
|Рік13=1981|Значення13 = 124
|Рік14=1991|Значення14 = 82
|Рік15=2001|Значення15 = 69
|Рік16=2011|Значення16 = 40
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 11,06 °C, середня максимальна – 25,58 °C, а середня мінімальна – -5,82 °C. Середня річна кількість опадів – 837 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=22 березня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=0.50           | Січ_сер_опади=53
| Лют_сер=2.19           | Лют_сер_опади=51
| Бер_сер=6.63           | Бер_сер_опади=54
| Кві_сер=11.20           | Кві_сер_опади=66
| Тра_сер=16.14           | Тра_сер_опади=76
| Чер_сер=19.28           | Чер_сер_опади=101
| Лип_сер=21.14           | Лип_сер_опади=75
| Сер_сер=20.52           | Сер_сер_опади=72
| Вер_сер=16.55           | Вер_сер_опади=63
| Жов_сер=11.29           | Жов_сер_опади=75
| Лис_сер=5.68           | Лис_сер_опади=83
| Гру_сер=1.54           | Гру_сер_опади=68

| Січ_сер_мін= -5.82       | Січ_сер_макс= 6.81
| Лют_сер_мін= -4.13       | Лют_сер_макс= 8.49
| Бер_сер_мін= 0.32       | Бер_сер_макс= 12.94
| Кві_сер_мін= 4.90       | Кві_сер_макс= 17.52
| Тра_сер_мін= 9.82       | Тра_сер_макс= 22.44
| Чер_сер_мін= 12.98       | Чер_сер_макс= 25.58
| Лип_сер_мін= 17.36       | Лип_сер_макс= 24.95
| Сер_сер_мін= 16.74       | Сер_сер_макс= 24.34
| Вер_сер_мін= 12.75       | Вер_сер_макс= 20.35
| Жов_сер_мін= 7.51       | Жов_сер_макс= 15.09
| Лис_сер_мін= 1.90       | Лис_сер_макс= 9.48
| Гру_сер_мін= -2.26       | Гру_сер_макс= 5.34

|Січ_вітер = 1.77	|Січ_рад = 4338
|Лют_вітер = 2.03	|Лют_рад = 7103
|Бер_вітер = 2.33	|Бер_рад = 10918
|Кві_вітер = 2.27	|Кві_рад = 15317
|Тра_вітер = 2.04	|Тра_рад = 19426
|Чер_вітер = 1.89	|Чер_рад = 21403
|Лип_вітер = 1.83	|Лип_рад = 22438
|Сер_вітер = 1.69	|Сер_рад = 20359
|Вер_вітер = 1.67	|Вер_рад = 14923
|Жов_вітер = 1.71	|Жов_рад = 9286
|Лис_вітер = 1.78	|Лис_рад = 4938
|Гру_вітер = 1.83	|Гру_рад = 3610
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Бродсько-Посавська жупанія}}

{{Croatia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

title: Координати45°14′49″ пн. ш. 17°40′59″ сх. д. / 45.247° пн. ш. 17.683° сх. д.: 45°14′49.2″ пн. ш. 17°40′58.8″ сх. д. / 45.247000° пн. ш. 17.683000° сх. д.

Жупанія: Бродсько-Посавська

Населення (2011)


text:
# 9446 Цицерон
9446 Цицерон (9446 Cicero) — астероїд головного поясу, відкритий 3 травня 1997 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,190.

title: 9446 Цицерон

wikitext:
{{Планета
| назва = 9446 Цицерон
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Ерік Вальтер Ельст]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Ла-Сілья]]
| дата відкриття = [[3 травня]] [[1997]]
| метод відкриття =
| на честь = [[Цицерон]]
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1997 JT11'''
1985 DB1
1996 CF9
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|9446|2014.05.14|2014.03.31}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,586577160141 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,733676134595 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,160126647368 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,134947285460
| орбітальний період = 2051,895121605 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,175447563673 °/д
| середня аномалія = 341,3709455565°
| нахил орбіти = 1,499273888246°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 163,4160574010°
| арг_перицентру = 92,85897999444°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 13,0
| спектр_тип =
}}

'''9446 Цицерон''' (9446 Cicero) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[3 травня]] [[1997]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,190.

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (9401-9500)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|9446}}
* http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}

{{Навігація малих планет|9445 Charpentier|9447 Julesbordet|}}

{{DEFAULTSORT:Сісеро}}
{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1997]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 9446 Цицерон

Відкривач: Ерік Вальтер Ельст

Місце відкриття: Обсерваторія Ла-Сілья

Дата відкриття: 3 травня 1997

title: Позначення

Названа на честь: Цицерон

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Брілліант Дадашова
Брілліант Сулейман кизи Дадашова (азерб. Brilliant Süleyman qızı Dadaşova; нар. 15 вересня 1965, Баку, Азербайджан) — азербайджанська естрадна співачка, піаністка і телеведуча, народна артистка Азербайджану (2008).

## Життя і творчість
Брілліант Дадашова народилася в Баку в сім'ї архітектора і гармоністки. Свою музичну кар'єру вона розпочала 1983 року з піснями композитора Ельдара Мансурова, а 1986 року Брілліант стала солістом естрадно-симфонічного оркестру Азербайджанського телебачення і радіо та в тому ж році записала в дуеті з музикантом Акіфом Ісламзаде пісню «Все чудово у житті» (азерб. «Hər şey gözəldir həyatda»), яка стала хітом 1986 року в Азербайджані.
1987 році Дадашова перемогла на Всесоюзному конкурсі естрадних співаків, після якого випустила альбом з народних пісень, а навесні 1989 року виконала відому пісню «Bayatilar» Ельдара Мансурова. З народженням дитини вона залишила 1990 року сцену і повернулася на естраду через два роки. Після розпаду СРСР і з набуттям Азербайджаном незалежності Брілліант Дадашова стала першою співачкою, яка представила Азербайджан у Росії, виступивши з сольними концертами в Москві і Санкт-Петербурзі. 1994 року вийшов у світ музичний ролик Дадашевої на пісню «Зулейха», який успішно транслювався на каналах Азербайджану, Росії, Казахстану та інших країн. 1995 року Брілліант Дадашова випустила черговий музичний альбом «Seveceyem», куди увійшли пісні виключно композитора Джаваншира Гулієва. 1997 року Брілліант Дадашова отримала звання «Заслужений артист». Того ж року взяла участь у азербайджано-норвезькому музичному проєкті, де виконала пісні з хором Норвегії «Skruk».
1999 року її обрали в органи муніципалітету Сабаїльського району міста Баку.
2004 року її пісня «Вокаліз» (вокальна імпровізація 2001 року на теми азербайджанських народних мелодій, а також музичної композиції «Норузу» Вагіфа Гарайзаде) стала об'єктом суперечки після того, як її нібито виконала вірменська співачка Вардухі Варданян, яку звинуватили в порушенні авторських прав. Варданян жорстоко заперечувала звинувачення і стверджувала, що пісня є традиційною вірменською народною піснею.
2008 року Брілліант вела передачу «Men sənətkaram» («Я корифей») на азербайджанському каналі «Lider TV».
Указом президента Азербайджану Ільхама Алієва від 17 вересня 2008 року Брілліант Дадашовій було присвоєно звання «Народна артистка Азербайджану».

## Родина
1988 року Дадашова вийшла заміж за Адалята Гаджиєва, а на початку 1990 року народила сина Джахада.
Дадашова є племінницею азербайджанського актора Меліка Дадашова.

## Дискографія
- 2008 — Masal Dunyam
- 2015 — Menim Dünyam[8]

title: Брілліант Дадашова

wikitext:
{{Музикант}}
{{однофамільці|Дадашова}}
'''Брілліант Сулейман кизи Дадашова''' ({{Lang-az|Brilliant Süleyman qızı Dadaşova}}; нар. {{Дн|15|9|1965}}, {{Місце народження|Баку}}, [[Азербайджан]]) — азербайджанська естрадна співачка, піаністка і телеведуча, [[Народний артист Азербайджану|народна артистка Азербайджану]] ([[2008]]).

== Життя і творчість ==
Брілліант Дадашова народилася в [[Баку]] в сім'ї [[Архітектура|архітектора]] і [[Гармоніка (інструмент)|гармоністки]]. Свою музичну кар'єру вона розпочала 1983 року з піснями композитора [[Ельдар Бахрам огли Мансуров|Ельдара Мансурова]], а 1986 року Брілліант стала солістом [[Естрадно-симфонічний оркестр|естрадно-симфонічного оркестру]] Азербайджанського телебачення і радіо та в тому ж році записала в дуеті з музикантом {{Нп|Акіф Ісламзаде|Акіфом Ісламзаде|az|Akif İslamzadə}} пісню «Все чудово у житті» ({{Lang-az|«Hər şey gözəldir həyatda»}}), яка стала хітом 1986 року в Азербайджані<ref name="Бриллиант">{{Цитата:Новини|title=Гость сайта — Бриллиант Дадашева|publisher=The First News|url=http://www.1news.az/society/20090105103345059.html|date=2009-01-05|language=ru|accessdate=24 березня 2020|archive-date=4 березня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160304114043/http://www.1news.az/society/20090105103345059.html}}</ref>.

[[1987|1987 році]] Дадашова перемогла на Всесоюзному конкурсі естрадних співаків, після якого випустила альбом з народних пісень, а навесні 1989 року виконала відому пісню «Bayatilar» Ельдара Мансурова. З народженням дитини вона залишила 1990 року сцену і повернулася на естраду через два роки. Після [[Розпад СРСР|розпаду СРСР]] і з набуттям [[Азербайджан]]ом незалежності Брілліант Дадашова стала першою співачкою, яка представила Азербайджан у [[Росія|Росії]], виступивши з сольними концертами в [[Москва|Москві]] і [[Санкт-Петербург|Санкт-Петербурзі]]<ref name="Бриллиант"/>. 1994 року вийшов у світ музичний ролик Дадашевої на пісню «Зулейха», який успішно транслювався на каналах Азербайджану, Росії, Казахстану та інших країн. 1995 року Брілліант Дадашова випустила черговий музичний альбом «Seveceyem», куди увійшли пісні виключно композитора Джаваншира Гулієва. 1997 року Брілліант Дадашова отримала звання «Заслужений артист». Того ж року взяла участь у азербайджано-норвезькому музичному проєкті, де виконала пісні з хором Норвегії «Skruk».

1999 року її обрали в органи муніципалітету [[Сабаїльський район|Сабаїльського району]] міста Баку<ref name="Бриллиант"/>.

2004 року її пісня «Вокаліз» (вокальна імпровізація 2001 року на теми азербайджанських народних мелодій, а також музичної композиції «Норузу» Вагіфа Гарайзаде) стала об'єктом суперечки після того, як її нібито виконала вірменська співачка Вардухі Варданян, яку звинуватили в порушенні авторських прав<ref> [http://www.copag.gov.az/er_1.shtml Ще раз про присвоєння наших традицій]{{webarchive |url=https://web.archive.org/web/20071008013724/http://www.copag.gov.az/er_1.shtml |date=8 жовтня 2007}} Камран Іманов. {{нп|Республіканське агентство з захисту авторських прав Азербайджану||ru|Республиканское агентство по защите авторских прав Азербайджана}}{{ref-az}}</ref>. Варданян жорстоко заперечувала звинувачення і стверджувала, що пісня є традиційною вірменською народною піснею<ref>[http://www.armenianow.com/archive/2004/2004/january23/arts/songfight/index.htm Song Squabble: Words become weapons in regional battle over pop tune] {{webarchive |url=https://web.archive.org/web/20070926221531/http://www.armenianow.com/archive/2004/2004/january23/arts/songfight/index.htm |date=26 вересня 2007}} Гаяне Абрагамян, кореспондент ArmeniaNow</ref>.

2008 року Брілліант вела передачу «Men sənətkaram» («Я корифей») на азербайджанському каналі «Lider TV».

Указом президента Азербайджану [[Ільхам Алієв|Ільхама Алієва]] від 17 вересня 2008 року Брілліант Дадашовій було присвоєно звання «Народна артистка Азербайджану».

== Родина ==
1988 року Дадашова вийшла заміж за Адалята Гаджиєва, а на початку 1990 року народила сина Джахада.

Дадашова є племінницею азербайджанського актора [[Мелік Юсуф огли Дадашов|Меліка Дадашова]]<ref>{{Cite web |url=https://lady.day.az/news/relations/560187.html |title=НЕЗЕМНАЯ ЛЮБОВЬ И РОК МЕЛИКА ДАДАШЕВА В ПРОЕКТЕ LADY.DAY.AZ «ЛЮБОВЬ И ЖЗЛ АЗЕРБАЙДЖАНА» |accessdate=24 березня 2020 |archive-date=4 вересня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190904064955/https://lady.day.az/news/relations/560187.html }}</ref>.

== Дискографія ==
* 2008 — [[Masal Dunyam]]
* 2015 — Menim Dünyam<ref>{{Cite web|url=https://music.apple.com/gb/album/menim-dünyam-feat-alihan-samedov/990666711|title=Menim Dünyam (feat. Alihan Samedov) by Brilliant Dadasova|language=en-gb|accessdate=2020-01-17}}</ref>

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Див. також ==
* [[Зульфія Гюльоглан кизи Ханбабаєва]]

== Посилання ==
* {{YouTube user|BrilliantDadashova|офіційна сторінка}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Дадашова, Брілліант}}
[[Категорія:Телеведучі XXI століття]]
[[Категорія:Піаністи XXI століття]]
[[Категорія:Піаністи XX століття]]
[[Категорія:Радянські піаністи]]
[[Категорія:Азербайджанські піаністи]]
[[Категорія:Піаністки]]
[[Категорія:Музиканти за алфавітом]]
[[Категорія:Співачки XXI століття]]
[[Категорія:Радянські співачки]]
[[Категорія:Азербайджанські співачки]]
[[Категорія:Народні артисти Азербайджану]]

title: Основна інформація

Дата народження: 15 вересня 1965 (59 років) або 15 вересня 1959 (65 років)

Місце народження: Баку, Азербайджанська РСР, СРСР

Роки активності: 1983 — тепер. час

Громадянство: Азербайджан · СРСР · Туреччина

Професії: співачка, піаністка, ведуча, телеведуча

Інструменти: фортепіано і вокал

Жанри: поп і естрада

Нагороди: народний артист Азербайджану · заслужений артист Азербайджану