text:
# ГЕС Премадіо
ГЕС Премадіо (італ. Premadio) — гідроелектростанція на півночі Італії. Розташована між ГЕС Сан-Джакомо (вище за течією) та ГЕС Grosio, входить до складу каскаду на річці Адда (ліва притока По, що відноситься до басейну Адріатичного моря), яка у своїх верхів'ях дренує Лівіньо-Альпи (західна, правобережна сторона долини), Ортлерські Альпи та гірську групу Собретта-Гавіа (східна сторона).
Для накопичення ресурсу Адду перекрили арково-гравітаційною греблею Канкано висотою 136 метрів та довжиною 381 метр, яка утворила водосховище об'ємом 123 млн м3. Окрім прямого стоку, до нього перекидається вода через систему Нуово-Канале-Вьола, яка має ряд водозаборів у долині Вальдідентро (правобережна частина сточища самої Адди, яка дренується у неї нижче за греблю Канкано) та розташованій західніше в долині річки Вьола (через Спол, Інн та Дунай відноситься до басейну Чорного моря). Також варто відзначити, що до створеного вище по Адді водосховища Сан-Джакомо перекидається вода як із західного напрямку (водозабори у сточищі Спол, що відбирають ресурс до його потрапляння в озеро Лаго-ді-Лівігньо — верхній резервуар швейцарської ГЕС-ГАЕС Ова-Спін), так і зі східної сторони долини Адди, де захоплюється ресурс її лівих приток Уцца, Брауліо, Форкола. В сукупності довжина зазначеної водозбірної мережі становить 33 км.
Накопичений ресурс по тунелю подається із водосховища до підземного машинного залу, розташованого біля селища Премадіо (4 км від греблі). Споруджений у 1956 році зал мав розміри 80х33х29 метрів та призначався для розміщення двох гідроагрегатів з турбінами типу Пелтон потужністю по 74 МВт. В 2003 році стала до ладу третя турбіна потужністю 78 МВт, для розміщення якої створили додаткове приміщення розмірами 30х30х40 метрів. Зазначене обладнання працює при напорі у 647 метрів.Відпрацьована вода відводиться у тунель, що прямує до наступного ступеня гідровузла ГЕС Grosio.

title: ГЕС Премадіо

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     =
|Назва                          = ГЕС Премадіо
|Пікселі                        = 300px
|Підпис                         =
|Країна                         = {{ITA}}
|lat_dir =N |lat_deg =46 |lat_min =29 |lat_sec = 11.2
  |lon_dir =E |lon_deg =10 |lon_min =21 |lon_sec = 4.9
  |region     =
  |CoordScale =
|Статус = діюча
|Річка = [[Адда]]
|Каскад = каскад на Адді
|Початок будівництва = [[1953]] (перша черга), [[1997]] (друга черга)
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[1956]] (перша черга), [[2003]] (друга черга)
|Встановлена потужність = 226
|Середнє річне виробництво =
|Тип ГЕС = дериваційна
|Розрахований напір = 647
|Тип турбін = Пелтон
|Кількість та марка турбін = 3
|Витрата через турбіни = 40
|Кількість та марка гідрогенераторів = 3
|Потужність гідроагрегатів = 2х74 + 1х78
|Тип греблі = арково-гравітаційна
|Висота греблі = 136
|Довжина греблі = 381
|Шлюз =
|ЛЕП =
|Власник = A2A
}}

'''ГЕС Премадіо''' ({{lang-it|Premadio}}) — [[гідроелектростанція]] на півночі [[Італія|Італії]]. Розташована між [[ГЕС Сан-Джакомо]] (вище за течією) та [[ГЕС Grosio]], входить до складу каскаду на річці [[Адда]] (ліва притока [[По]], що відноситься до басейну [[Адріатичне море|Адріатичного моря]]), яка у своїх верхів'ях дренує [[Лівіньо-Альпи]] (західна, правобережна сторона долини), [[Ортлерські Альпи]] та гірську групу [[Собретта-Гавіа]] (східна сторона).

Для накопичення ресурсу Адду перекрили арково-гравітаційною греблею Канкано висотою 136 метрів та довжиною 381 метр, яка утворила водосховище об'ємом 123 млн м3.<ref>{{Cite web|url=https://www.a2a.eu/it/gruppo/idroelettrici/diga-valgrosina|title=Diga Val Grosina|website=Drupal|language=it|accessdate=2017-09-12|archive-date=12 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170912191452/https://www.a2a.eu/it/gruppo/idroelettrici/diga-valgrosina}}</ref> Окрім прямого стоку, до нього перекидається вода через систему Нуово-Канале-Вьола, яка має ряд водозаборів у долині [[Вальдідентро]] (правобережна частина сточища самої Адди, яка дренується у неї нижче за греблю Канкано) та розташованій західніше в долині річки Вьола (через Спол, [[Інн]] та [[Дунай]] відноситься до басейну [[Чорне море|Чорного моря]]). Також варто відзначити, що до створеного вище по Адді водосховища [[Сан-Джакомо (водосховище)|Сан-Джакомо]] перекидається вода як із західного напрямку (водозабори у сточищі Спол, що відбирають ресурс до його потрапляння в озеро [[Лаго-ді-Лівігньо]] — верхній резервуар швейцарської [[ГЕС-ГАЕС Ова-Спін]]), так і зі східної сторони долини Адди, де захоплюється ресурс її лівих приток [[Уцца]], [[Брауліо]], [[Форкола (річка)|Форкола]]. В сукупності довжина зазначеної водозбірної мережі становить 33 км.<ref>{{Cite web|url=http://www.industcards.com/hydro-italy-lombardy-sondrio.htm|title=hydro-italy-lombardy-sondrio|website=www.industcards.com|accessdate=2017-09-12}}{{Недоступне посилання}}</ref>

Накопичений ресурс по тунелю подається із водосховища до підземного машинного залу, розташованого біля селища Премадіо (4 км від греблі). Споруджений у 1956 році зал мав розміри 80х33х29 метрів<ref>{{Cite web|url=http://www.alpina-spa.it/resources/pdf/pubblicazioni/2003-05---adriano-fava-e-altri---premadio-cavern---a-conceptual-design-for-a-large-pover-cavern---alpina-05-2003.pdf|title=Conceptual disigne for a power cavert. Fava&Zanelotti|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=12 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170912191646/http://www.alpina-spa.it/resources/pdf/pubblicazioni/2003-05---adriano-fava-e-altri---premadio-cavern---a-conceptual-design-for-a-large-pover-cavern---alpina-05-2003.pdf}}</ref> та призначався для розміщення двох гідроагрегатів з турбінами типу Пелтон потужністю по 74 МВт. В 2003 році стала до ладу третя турбіна потужністю 78 МВт, для розміщення якої створили додаткове приміщення розмірами 30х30х40 метрів.<ref>{{Cite web|url=http://www.waterpowermagazine.com/features/featuretunnelling-in-the-alps/|title=Tunnelling in the Alps - International Water Power|website=www.waterpowermagazine.com|accessdate=2017-09-12|archive-date=12 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170912144524/http://www.waterpowermagazine.com/features/featuretunnelling-in-the-alps/}}</ref> Зазначене обладнання працює при напорі у 647 метрів.<ref>{{Cite book|url=https://books.google.com.eg/books?id=t6idDQAAQBAJ&pg=PA985&lpg=PA985&dq=premadio+power+station&source=bl&ots=dbw1wMzWGo&sig=HqJ6ViJlFSkqKAxcfj6PHeJr1nw&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwiR2KyLxp3WAhWJXhQKHf5qD7A4ChDoAQgsMAE#v=onepage&q=premadio%20power%20station&f=false|title=River Sedimentation: Proceedings of the 13th International Symposium on River Sedimentation (Stuttgart, Germany, 19-22 September, 2016)|last=Wieprecht|first=Silke|last2=Haun|first2=Stefan|last3=Weber|first3=Karolin|last4=Noack|first4=Markus|last5=Terheiden|first5=Kristina|date=2016-11-30|publisher=CRC Press|language=en|isbn=9781317225317|accessdate=12 вересня 2017|archive-date=12 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170912191517/https://books.google.com.eg/books?id=t6idDQAAQBAJ&pg=PA985&lpg=PA985&dq=premadio+power+station&source=bl&ots=dbw1wMzWGo&sig=HqJ6ViJlFSkqKAxcfj6PHeJr1nw&hl=uk&sa=X&ved=0ahUKEwiR2KyLxp3WAhWJXhQKHf5qD7A4ChDoAQgsMAE#v=onepage&q=premadio%20power%20station&f=false}}</ref>Відпрацьована вода відводиться у тунель, що прямує до наступного ступеня гідровузла ГЕС Grosio.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Гідроелектростанції Італії}}

title: ГЕС Премадіо

Країна: Італія

Адмінодиниця: Вальдідентро

Стан: діюча

Річка: Адда

Каскад: каскад на Адді

Початок будівництва: 1953 (перша черга), 1997 (друга черга)

Роки введення першого та останнього гідроагрегатів: 1956 (перша черга), 2003 (друга черга)

title: Основні характеристики

Установлена потужність: 226 МВт

Тип ГЕС: дериваційна

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: Пелтон

Витрата через турбіни: 40 м³/с

title: Основні споруди

Тип греблі: арково-гравітаційна

Основні споруди: ГЕС Премадіо


text:
# Голинський Григорій Васильович
Григорій Васильович Голинський (* 19 березня 1895, с. Вижній Березів, Коломийський повіт, Королівство Галичини й Володимирії, нині- Вижній Березів Косівський район Івано-Франківська область — † червень 1941, м. Івано-Франківськ) — український військовий діяч, командир Гуцульського куреня УГА, стрий видатного командира УПА Мирослава Симчича.

## Життєпис
Народився 19 березня 1895 у селі Вижному Березові на Коломийщині (тепер Косівський район Івано-Франківська область). Голинські належали до давнього боярського роду, що мав свій герб і прапор, які зберігалися у церкві Вижного Березова (1945 року дерев'яна церква згоріла).
У 1914 закінчив гімназію у Коломиї.

### В УСС
Пішов добровольцем в Українські Січові Стрільці (УСС). У половині червня 1917 Голинського направили на поповнення Гуцульської сотні, яка стояла на полонині «Попадя».
У 1918 разом з Гуцульською сотнею перебував під Єлисаветградом для придушення антинімецьких селянських повстань, однак січові стрільці відмовились від каральних акцій проти українських селян. За це йому загрожував військовий трибунал, від якого його врятував принц Вільгельм Габсбург — Василь Вишиваний.
Голинський разом із побратимами і місцевою проукраїнською громадою організував у містечку Добровеличківці читальню «Просвіти», курси української мови та українознавства, ставив театральні вистави.

### В УГА
З утворенням у 1918 Західно-Української Народної Республіки Голинського командування Української Галицької Армії призначило командиром окремого гуцульського куреня з охорони тилів. Цей курінь особливо відзначився у боях під Городком.

### На еміграції
Хворим на тиф під Одесою потрапляє в російський полон. Звідти з кількома вояками здійснив втечу, емігрував до Чехо-Словаччини, навчався на філософському факультеті Українського Вільного університету, одночасно навчався на факультеті лісового господарства в чеській Вищій політехнічній школі у Празі.

### Повернення в Галичину
У 1925 повертається в Галичину під польською окупацією, поселився в Джемиґівській Поляниці, поблизу Микуличина. Допомагав членам ОУН переходити через польсько-чехословацький кордон.
Під час становлення Карпатської України переводив українських націоналістів із Галичини на Закарпаття через полонину Матейка. У березні 1939 року Григорій Голинський брав участь в боротьбі у лавах Карпатській Січі і після поразки повернувся додому.
В 1939–1941 очолював лісопункт у Микуличині.

### Загибель та перепоховання
Арештований 18 березня 1941 року та розстріляний більшовиками у станіславській в'язниці після початку радянсько-німецької війни. Захоронений у Дем'яновому лазу разом із сотнями інших в'язнів. Під час розкопок 1989 року був опізнаний та перепохований 25 лютого 1990 р. у м. Делятині.

wikiname: ukwiki

title: Голинський Григорій Васильович

in_language: uk

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я = Григорій Васильович Голинський
| портрет = Голинський.jpg
| розмір = 200px
| підпис =
| ім'я при народженні =
| дата народження = 19.3.1895
| місце народження = с. [[Вижній Березів]], [[Косівський район]], [[Івано-Франківська область]]
| дата смерті = 1941
| місце смерті = м. [[Івано-Франківськ|Станіслав]]
| прізвисько =
| приналежність =
| вид збройних сил    = {{fУСС}}
{{fУГА}}
{{FКарпатська Січ}}
{{FUPA}}
| країна = {{ZUNR}}
{{KU}}
{{UD (1941)}}
| роки служби =
| звання = {{Ранг|УСС|звання=Підпоручник}}
{{Ранг|країна=ЗУНР|звання=Поручник}}
| підрозділ =
| командування = [[Гуцульський курінь УГА]]
| битви =
| нагороди =
| відносини =
| ін
}}
{{Однофамільці|Голинський (прізвище)}}
'''Григорій Васильович Голинський''' (* [[19 березня]] [[1895]], с. [[Вижній Березів]], Коломийський повіт, Королівство Галичини й Володимирії, нині- [[Вижній Березів]] [[Косівський район]] [[Івано-Франківська область]] — † [[червень]] [[1941]], м. [[Івано-Франківськ]]) — український військовий діяч, командир [[Гуцульський курінь УГА|Гуцульського куреня УГА]], [[Стрий (родич)|стрий]] видатного командира [[УПА]] [[Симчич Мирослав Васильович|Мирослава Симчича]].

== Життєпис ==
Народився [[19 березня]] [[1895]] у селі [[Верхній Березів|Вижному Березові]] на Коломийщині (тепер [[Косівський район]] [[Івано-Франківська область]]). Голинські належали до давнього боярського роду, що мав свій герб і прапор, які зберігалися у церкві [[Верхній Березів|Вижного Березова]] (1945 року дерев'яна церква згоріла).

У 1914 закінчив гімназію у Коломиї.

=== В УСС ===
Пішов добровольцем в [[УСС|Українські Січові Стрільці (УСС)]]. У половині червня 1917 Голинського направили на поповнення [[Гуцульська сотня УСС|Гуцульської сотні]], яка стояла на полонині «Попадя».

У 1918 разом з Гуцульською сотнею перебував під [[Кропивницький|Єлисаветградом]] для придушення антинімецьких селянських повстань, однак січові стрільці відмовились від каральних акцій проти українських селян. За це йому загрожував військовий трибунал, від якого його врятував принц [[Вільгельм Габсбург|Вільгельм Габсбург — Василь Вишиваний]].

Голинський разом із побратимами і місцевою проукраїнською громадою організував у містечку [[Добровеличківка|Добровеличківці]] читальню «Просвіти», курси української мови та українознавства, ставив театральні вистави.

=== В УГА ===
[[File:3 sotnya 1 hutsul kurin Holynskoho.png|thumb|left|280px|3 сотня 1-го Гуцульського пробоєвого куреня УГА четаря Голинського.]]
З утворенням у 1918 [[ЗУНР|Західно-Української Народної Республіки]] Голинського командування [[УГА|Української Галицької Армії]] призначило командиром окремого гуцульського куреня з охорони тилів. Цей курінь особливо відзначився у боях під [[Городок (Львівська область)|Городком]].

=== На еміграції ===
Хворим на тиф під Одесою потрапляє в російський полон. Звідти з кількома вояками здійснив втечу, емігрував до Чехо-Словаччини, навчався на філософському факультеті [[Український вільний університет|Українського Вільного університету]], одночасно навчався на факультеті лісового господарства в чеській Вищій політехнічній школі у Празі.

=== Повернення в Галичину ===
У 1925 повертається в Галичину під польською окупацією, поселився в Джемиґівській Поляниці, поблизу [[Микуличин]]а. Допомагав членам [[ОУН]] переходити через польсько-чехословацький кордон.

Під час становлення [[Карпатська Україна|Карпатської України]] переводив українських націоналістів із Галичини на Закарпаття через полонину Матейка. У березні 1939 року Григорій Голинський брав участь в боротьбі у лавах [[Карпатська Січ|Карпатській Січі]] і після поразки повернувся додому.

В 1939–1941 очолював лісопункт у [[Микуличин]]і.

=== Загибель та перепоховання ===
Арештований 18 березня 1941 року та розстріляний більшовиками у станіславській в'язниці після початку радянсько-німецької війни. Захоронений у [[Дем'янів лаз|Дем'яновому лазу]] разом із сотнями інших в'язнів. Під час розкопок 1989 року був опізнаний та перепохований 25 лютого 1990 р. у м. [[Делятин]]і.

== Посилання ==
* [[Горбовий Михайло Іванович|Михайло Горбовий]]. [http://lib.rus.ec/b/380143/read#t42 Гуцули у визвольній боротьбі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203012637/http://lib.rus.ec/b/380143/read#t42 |date=3 грудня 2013 }}
* [http://www.galychyna.if.ua/publication/ukrainism/zhittja-viddane-za-nacionalnu-ideju/print.html Життя, віддане за національну ідею] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170724002624/http://www.galychyna.if.ua/publication/ukrainism/zhittja-viddane-za-nacionalnu-ideju/print.html |date=24 липня 2017 }}
* [http://ifoonsku.ucoz.ua/Vyzvolni_zmahannja_1917_21.pdf Визвольні змагання] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203034813/http://ifoonsku.ucoz.ua/Vyzvolni_zmahannja_1917_21.pdf |date=3 грудня 2013 }}

{{Структура Українських Січових Стрільців (1914 - 1918)}}

[[Категорія:Поручники УГА]]
[[Категорія:Випускники Українського вільного університету]]
[[Категорія:Уродженці Вижнього Березова]]
[[Категорія:Вояки Карпатської Січі]]
[[Категорія:Репресовані в СРСР]]
[[Категорія:Розстріляні в Українській РСР]]
[[Категорія:Поховані в Дем'яновому лазу]]
[[Категорія:Поховані в Делятині]]

title: Загальна інформація

Народження: 19 березня 1895 · с. Вижній Березів, Косівський район, Івано-Франківська область

Смерть: 1941 · м. Станіслав

Alma Mater: Український вільний університет

title: Військова служба

Приналежність: ЗУНР · Карпатська Україна · Українська держава (1941)

Вид ЗС: УСС · УГА · Карпатська Січ · УПА

title: Командування

Командування: Гуцульський курінь УГА


text:
# Городище (Білоцерківський район)
Городи́ще — село в Білоцерківському районі Київської області над річкою Рось. Входить до складу Білоцерківської міської громади. Засноване в XVI столітті

## Історія
В часи правління Катерини II Запорізьку Січ розігнали, частина козаків оселилася на берегах річки Рось біля Білої Церкви. Село пов'язане із Костянтином Георгійовиячем Паустовським — тут у власній садибі мешкав його дід Максим Григорович, помер батько Гргорій Максимович, мешкали та поховані брати та сестри батька. Прадід письменника Григорій Паустовський-Сагайдачний оселився в Городищі в 1775 році. Хороші родючі землі були до цього часу розібрані першими поселенцями Пилипчі і Городищів. Тому Григорій Паустовський-Сагайдачний оселився на ділянці, розміщеній на невеликій леваді над берегом річки навпроти острова Лісок. Місцевість була дуже мальовнича, та й зараз ті, хто її вперше бачить, називають «Маленькою Швейцарією».
Оскільки предки Паустовського були вихідцями із знатної козацької родини гетьманів Сагайдачних, Григорій зумів виклопотати у царського уряду звання помісного дворянина.
Дворяни Паустовські все життя побоювалися за цілісність своєї левади, оскільки її в будь-який день міг проковтнути всемогутній граф Францішек Браницький, один з найбагатших магнатів в країні і повновладний господар Київської губернії. Річка Рось з усіма берегами вважалася священною власністю графа. Григорію Паустовському-Сагайдачному довелося піти навіть на такий крок, як прийняття католицизму. Костянтин Паустовський писав: «Наші діди і прадіди орали землю і були звичайнісінькими терплячими хліборобами, хоча вважалися нащадками запорізьких козаків».
Левада і весь маєток перейшли згодом до Максима Григоровича Паустовського. Останній власник маєтку — Ілля Максимович Паустовський, дядько письменника. У селі останнього власника називали Ілляшко, а місце, де стояла садиба, називають досі «Ілляшкова левада».
Охоронна грамота та інші документи після смерті Іллі перейшли до його сина Костянтина Ілліча і були загублені під час війни 1941—1945 років. Існування цих документів підтверджує сам Костянтин Георгійович, а в 1920 році про них розповідав найстаріший житель Пилипчі, сільський громадський писар Гервасій Маркович Білецький. Його розповідь була записана учителем місцевої школи і збереглася.
Сама садиба була знищена у 1930-х роках під час колективізації. На місці садиби школярі та педагоги висадили дерева, надавши їй первісного вигляду. Було відновлено і «криницю Паустовських». Вода з криниці славиться своєю надзвичайно чистою та цілющою водою. Сюди по воду приїздить безліч людей. Також на місці садиби ростуть верби, посаджені сином письменника Вадимом.
У селі і тепер мешкають близькі родичі Костянтина Паустовського, на 2002 рік мешкало 11 нащадків по дідовій ліеії Максима Григоровича. Сам письменник багато часу провів тут у дитинстві, потім відвідував село, востаннє 1954 року. Дитячі враження від перебування у Городищі описані у повісті «Далекі роки». Він писав: «Городище и Черкассы — это праздники, а гимназия — будни».
Населення — 191 житель (2001), 163 жителі (2009).

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Кількість | Відсоток |
| ---------- | --------- | -------- |
| українська | 186       | 97.38%   |
| російська  | 5         | 2.62%    |
| Усього     | 191       | 100%     |

## Відомі люди
- Мошинський Євген Іванович — генерал-хорунжий Армії УНР

title: Городище (Білоцерківський район)

wikitext:
{{Село
 | назва           = Городище
 | область         = [[Київська область]]
 | район           = [[Білоцерківський район]]
 | громада         = [[Білоцерківська міська громада]]
 | код КОАТУУ      = 3220485103
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = [[16 століття|XVI ст.]]
 | населення       = 191
 | територія       =<!--Територія села + землі що йому належать-->
 | ref-територія   =
 | площа           =<!--Площа де проживають мешканці-->
 | ref-площа       =
 | щільність       =
 | поштовий індекс = 09153
 | телефонний код  = 04563
 | координати      =  {{coord|49|43|11|N|30|0|40|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 49 || lat_min = 43 || lat_sec = 11
   | lon_deg = 30 || lon_min = 0 || lon_sec = 40
 | висота          =
 | ref-висота      =
 | водойма         = [[Рось|р. Рось]]
 | адреса          = 09153, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Пилипча, вул. Соборна, 5
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 }}{{Otheruses|Городище}}

'''Городи́ще''' — село в [[Білоцерківський район|Білоцерківському районі]] [[Київська область|Київської області]] над річкою [[Рось]]. Входить до складу [[Білоцерківська міська громада|Білоцерківської міської громади]]. Засноване в [[16 століття|XVI столітті]]

== Історія ==
[[Файл:Городище, пам'ятник Костянтину Паустовському на острові Паустовського.JPG|міні|ліворуч|240пкс|Городище, пам'ятник Костянтинові Паустовському на острові Паустовського]]

В часи правління [[Катерина II|Катерини II]] [[Запорозька Січ|Запорізьку Січ]] розігнали, частина козаків оселилася на берегах річки [[Рось]] біля [[Біла Церква|Білої Церкви]]. Село пов'язане із [[Паустовський Костянтин Георгійович|Костянтином Георгійовиячем Паустовським]] — тут у власній садибі мешкав його дід Максим Григорович, помер батько Гргорій Максимович, мешкали та поховані брати та сестри батька. Прадід письменника Григорій Паустовський-Сагайдачний оселився в Городищі в 1775 році. Хороші родючі землі були до цього часу розібрані першими поселенцями Пилипчі і Городищів. Тому Григорій Паустовський-Сагайдачний оселився на ділянці, розміщеній на невеликій леваді над берегом річки навпроти острова Лісок. Місцевість була дуже мальовнича, та й зараз ті, хто її вперше бачить, називають «Маленькою Швейцарією».

Оскільки предки Паустовського були вихідцями із знатної козацької родини гетьманів Сагайдачних, Григорій зумів виклопотати у царського уряду звання помісного дворянина.

Дворяни Паустовські все життя побоювалися за цілісність своєї левади, оскільки її в будь-який день міг проковтнути всемогутній граф [[Францішек Ксаверій Браницький|Францішек Браницький]], один з найбагатших магнатів в країні і повновладний господар Київської губернії. Річка Рось з усіма берегами вважалася священною власністю графа. Григорію Паустовському-Сагайдачному довелося піти навіть на такий крок, як прийняття [[католицизм]]у. Костянтин Паустовський писав: ''«Наші діди і прадіди орали землю і були звичайнісінькими терплячими хліборобами, хоча вважалися нащадками запорізьких козаків»''.

Левада і весь маєток перейшли згодом до Максима Григоровича Паустовського. Останній власник маєтку — Ілля Максимович Паустовський, дядько письменника. У селі останнього власника називали Ілляшко, а місце, де стояла садиба, називають досі «Ілляшкова левада».

Охоронна грамота та інші документи після смерті Іллі перейшли до його сина Костянтина Ілліча і були загублені під час війни 1941—1945 років. Існування цих документів підтверджує сам Костянтин Георгійович, а в 1920 році про них розповідав найстаріший житель Пилипчі, сільський громадський писар Гервасій Маркович Білецький. Його розповідь була записана учителем місцевої школи і збереглася.<ref>{{Cite web|url=http://mirpaustowskogo.ru/magazine/mp-15/02-02.htm|title=РОД ПАУСТОВСКИХ: ГОРОДИЩЕ–ПИЛИПЧА|last=ЯРМОЛА|first=Валентина|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=6 березня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160306200550/http://www.mirpaustowskogo.ru/magazine/mp-15/02-02.htm}}</ref>

Сама садиба була знищена у 1930-х роках під час колективізації. На місці садиби школярі та педагоги висадили дерева, надавши їй первісного вигляду. Було відновлено і «криницю Паустовських». Вода з криниці славиться своєю надзвичайно чистою та цілющою водою. Сюди по воду приїздить безліч людей. Також на місці садиби ростуть верби, посаджені сином письменника Вадимом.
[[Файл:Городище, краєвиди.JPG|alt=Городище, краєвиди|left|thumb|Городище, краєвиди]]

У селі і тепер мешкають близькі родичі Костянтина Паустовського, на 2002 рік мешкало 11 нащадків по дідовій ліеії Максима Григоровича<ref>{{Cite web |url=http://mirpaustowskogo.ru/magazine/mp-15/02-02.htm |title=РОД ПАУСТОВСКИХ: ГОРОДИЩЕ–ПИЛИПЧА |accessdate=22 січня 2016 |archive-date=6 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160306200550/http://www.mirpaustowskogo.ru/magazine/mp-15/02-02.htm }}</ref>. Сам письменник багато часу провів тут у дитинстві, потім відвідував село, востаннє 1954 року. Дитячі враження від перебування у Городищі описані у повісті «Далекі роки». Він писав: «''Городище и Черкассы — это праздники, а гимназия — будни''».

Населення — 191 житель (2001), 163 жителі (2009).

== Населення ==
=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="wikitable sortable"
!Мова
!Кількість
!Відсоток
|-
|[[Українська мова|українська]]
|186
|97.38%
|-
|[[Російська мова|російська]]
|5
|2.62%
|- class="sortbottom"
!Усього
|191
|100%
|}
== Відомі люди ==
* [[Мошинський Євген Іванович]] — [[генерал-хорунжий]] Армії [[УНР]]

== Джерела ==
* [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=11.04.2015&rf7571=15080 Облікова картка на сайті ВРУ]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Білоцерківська міська громада}}
{{Білоцерківський район}}
{{Білоцерківський район (1923—2020)}}

[[Категорія:Села Київської області]]

title: село Городище

Країна: Україна

Область: Київська область

Район: Білоцерківський район

Тер. громада: Білоцерківська міська громада

title: Основні дані

Засноване: XVI ст.

title: Географічні дані

Водойми: р. Рось

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Городище

title: Мапа

Мапа: Городище у Вікісховищі


text:
# Blackshades
Blackshades — троянська програма, що використовується хакерами для дистанційного управління комп'ютерами. Троян направлений на комп'ютери на базі операційних систем Microsoft Windows. За словами американських посадовців, ним було інфіковано понад 500 тисяч комп'ютерних систем в усьому світі.
У 2014 році агенти Федерального бюро розслідувань Сполучених Штатів (ФБР) заарештували сто чоловік, які мали відношення до Blackshades. Троян продавався за 40 доларів США та до облави ФБР, за повідомленнями, встиг заробити своїм авторам 350 тисяч доларів.

## Функціональність
Blackshades заражає комп'ютерні системи шляхом завантаження на комп'ютер жертви під час доступу до шкідницької вебсторінки (інколи завантаження відбувається без відома жертви) або через зовнішні пристрої для зберігання даних, такі як USB флеш-накопичувачі. Blackshades також здатен до максимізації кількості заражених комп'ютерних систем, наприклад, за допомогою розсилання замаскованих під нешкідливий сайт інфікованих посилань через соціальні мережі жертви.
Повідомляється, що Blackshades може бути використаний для дистанційного доступу до зараженого комп'ютера без авторизації. Так, Blackshades дозволяє хакерам виконувати на зараженому комп'ютері наступні дії:
- Читання та модифікація файлів
- Реєстрація натискань клавіш
- Доступ до вебкамери
- Включення комп'ютера до ботнету, який дозволяє зловмисникам проводити DoS-атаки
- Завантаження та виконання файлів
- Використання комп'ютера як проксі-сервера

Blackshades може бути використаний хакерами будь-якого рівня (навіть скрипткіді). Його також можна використовувати як ransomware програму. Blackshades дозволяє хакерам обмежити доступ до комп'ютера жертви та вимагати плати за його поновлення.

## Виявлення і видалення
Багато антивірусних програм можуть успішно виявляти та видаляти Blackshades, проте хакери, які використовують Blackshades, зазвичай уникають його виявлення за допомогою програмного забезпечення, що обфускує виконуваний файл трояна. Таке програмне забезпечення також продаються разом із самим трояном.

## Blackshades у засобах масової інформації
У 2012 році Citizen Lab і EFF повідомили про використання Blackshades, направлене на опозиційні сили в Сирії.
У 2015 році Стефан Ріго з Лідса отримав умовне 40-тижневе засудження за використання Blackshades проти 14 осіб, 7 з яких він знав особисто. Повідомляється, що він заплатив за програмне забезпечення платіжною карткою своєї колишньої подруги.

## Затримання ФБР
У 2012 році ФБР провело оперативний експеримент під назвою «Operation Card Shop», що призвело до 24 арештів хакерів в восьми країнах. Одним із заарештованих був Майкл Хог (серед хакерів відомий як xVisceral). Хог, співавтор Blackshades, був заарештований і звинувачений у комп'ютерному шахрайстві. Він був засуджений до п'яти років випробувального строку та 20 років умовного засудження.
У 2014 році ФБР провело міжнародну операцію по боротьбі з використанням шкідницьких програм, що призвело до арешту майже ста чоловік в дев'ятнадцяти країнах. 19 травня в Сполучених Штатах були пред'явлені звинувачення п'яти затриманим. Двоє з них були ідентифіковані як розробники Blackshades, троє інших продавали троян або використовували його для проникнення в комп'ютери інших людей. В рамках операції було проведено 359 обшуків та вилучено понад 1100 електронних пристроїв. За даними ФБР, понад 500 тисяч комп'ютерних систем в усьому світі було інфіковано Blackshades. Троян продавався за 40 доларів США та до облави ФБР, за повідомленнями, встиг заробити своїм авторам 350 тисяч доларів.

title: Blackshades

wikitext:
{{Картка програми
|назва              = Blackshades
|тип                = [[Шкідливий програмний засіб]], [[RAT]]
|автор              = Алекс Юсел та Майкл Хог<ref name="FBI Press Release" />
|перший випуск      = прибл. 2010 рік<ref name="FBI Press Release" />
|операційна система = [[Microsoft Windows]]
}}
'''Blackshades''' — [[Троянська програма|троянська програма]], що використовується [[Хакер|хакерами]] для дистанційного управління комп'ютерами. Троян направлений на комп'ютери на базі операційних систем [[Microsoft Windows]].<ref>{{cite web |title=Could your Computer be Infected by Blackshades? |author= |url=https://www.fbi.gov/news/stories/2014/may/international-blackshades-malware-takedown/could-your-computer-be-infected-by-blackshades |publisher=[[FBI]] |accessdate=20 травня 2014 |archive-date=20 травня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140520055546/http://www.fbi.gov/news/stories/2014/may/international-blackshades-malware-takedown/could-your-computer-be-infected-by-blackshades }}</ref> За словами американських посадовців, ним було інфіковано понад 500 тисяч комп'ютерних систем в усьому світі.<ref name="BBC-Arrests">{{cite news|url=http://www.bbc.co.uk/news/uk-27471218|title=BlackShades: Arrests in computer malware probe|date=2014-05-19|publisher=[[BBC News]]|accessdate=19 травня 2014|archive-date=20 травня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140520044128/http://www.bbc.co.uk/news/uk-27471218}}</ref>

У 2014 році агенти [[Федеральне бюро розслідувань|Федерального бюро розслідувань Сполучених Штатів (ФБР)]] заарештували сто чоловік, які мали відношення до Blackshades. Троян продавався за 40 доларів США та до облави ФБР, за повідомленнями, встиг заробити своїм авторам 350 тисяч доларів.<ref name="FBI Press Release" />

== Функціональність ==
Blackshades заражає комп'ютерні системи шляхом завантаження на комп'ютер жертви під час доступу до шкідницької вебсторінки (інколи завантаження відбувається без відома жертви) або через [[Зовнішня пам'ять|зовнішні пристрої для зберігання даних]], такі як [[USB-флеш-накопичувач|USB флеш-накопичувачі]].<ref name="US v Hogue">{{Cite web|url = http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/June12/cardshop/hoguemichaelcomplaw.pdf|title = U.S. v. Michael Hogue Complaint|date = 19 червня 2012|accessdate = |website = |publisher = United States Department of Justice|last = Loyd|first = Jordan|archiveurl = https://web.archive.org/web/20141226012840/http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/June12/cardshop/hoguemichaelcomplaw.pdf|archivedate = 26 грудень 2014|deadurl = yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141226012840/http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/June12/cardshop/hoguemichaelcomplaw.pdf |date= 26 грудня 2014 }}</ref> Blackshades також здатен до максимізації кількості заражених комп'ютерних систем, наприклад, за допомогою розсилання замаскованих під нешкідливий сайт інфікованих посилань через [[Соціальна мережа (Інтернет)|соціальні мережі]] жертви.<ref name="FBI Press Release">{{Cite web|url = http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/May14/BlackshadesPR.php|title = Manhattan U.S. Attorney And FBI Assistant Director-In-Charge Announce Charges In Connection With Blackshades Malicious Software That Enabled Users Around The World To Secretly And Remotely Control Victims’ Computers|date = 19 травня 2014|accessdate = 13 грудня 2014|website = |publisher = United States Department of Justice|last = |first = |archive-date = 1 січня 2015|archive-url = https://web.archive.org/web/20150101040221/http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/May14/BlackshadesPR.php}}</ref>

Повідомляється, що Blackshades може бути використаний для дистанційного доступу до зараженого комп'ютера без авторизації. Так, Blackshades дозволяє хакерам виконувати на зараженому комп'ютері наступні дії:<ref name="FBI Press Release" /><ref name="malwarebytes">{{Cite web|url = https://blog.malwarebytes.org/intelligence/2012/06/you-dirty-rat-part-2-blackshades-net/|title = You Dirty RAT! Part 2 – BlackShades NET|date = 15 червня 2012|accessdate = 31 грудня 2014|website = Malwarebytes UNPACKED|publisher = Malwarebytes Corporation|last = Kujawa|first = Adam|archive-date = 1 січня 2015|archive-url = https://web.archive.org/web/20150101044557/https://blog.malwarebytes.org/intelligence/2012/06/you-dirty-rat-part-2-blackshades-net/}}</ref>
* Читання та модифікація файлів
* [[Keylogger|Реєстрація натискань клавіш]]
* Доступ до [[Вебкамера|вебкамери]]
* Включення комп'ютера до [[Ботнет|ботнету]], який дозволяє зловмисникам проводити [[DoS-атака|DoS-атаки]]
* Завантаження та виконання файлів
* Використання комп'ютера як [[Проксі-сервер|проксі-сервера]]

Blackshades може бути використаний хакерами будь-якого рівня (навіть [[Скрипткіді|скрипткіді]]).<ref name="FBI Press Release" /> Його також можна використовувати як [[Ransomware|ransomware]] програму. Blackshades дозволяє хакерам обмежити доступ до комп'ютера жертви та вимагати плати за його поновлення.<ref name="malwarebytes" />

== Виявлення і видалення ==
Багато [[Антивірусна програма|антивірусних програм]] можуть успішно виявляти та видаляти Blackshades, проте хакери, які використовують Blackshades, зазвичай уникають його виявлення за допомогою програмного забезпечення, що [[Обфускація|обфускує]] виконуваний файл трояна. Таке програмне забезпечення також продаються разом із самим трояном.<ref name="malwarebytes" /><ref>{{Cite web|url = http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/May14/BlackshadesPR/Blackshades,%20Johnston%20Complaint%2014%20Mag%201086.pdf|title = U.S. v. Brendan Johnston Complaint 14 Mag 1086|date = 16 травня 2014|accessdate = |website = |publisher = United States Department of Justice|last = Hoffman|first = Patrick|page = 8|archive-date = 1 січня 2015|archive-url = https://web.archive.org/web/20150101054844/http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/May14/BlackshadesPR/Blackshades,%20Johnston%20Complaint%2014%20Mag%201086.pdf}}</ref>

== Blackshades у засобах масової інформації ==
У 2012 році {{нп|Citizen Lab|||Citizen Lab}} і [[Electronic Frontier Foundation|EFF]] повідомили про використання Blackshades, направлене на опозиційні сили в Сирії.<ref>{{cite web | last1 = Marquis-Boire | first1 = Morgan | last2 = Hardy | first2 = Seth | title = Syrian Activists Targeted with Blackshades Spy Software | url = https://citizenlab.org/2012/06/syrian-activists-targeted-with-blackshades-spy-software/ | date = June 19, 2012 | accessdate = 18 червня 2017 | archive-date = 20 лютого 2017 | archive-url = https://web.archive.org/web/20170220040354/https://citizenlab.org/2012/06/syrian-activists-targeted-with-blackshades-spy-software/ }}; {{cite web | last1 = Marquis-Boire | first1 = Morgan | last2 = Galperin | first2 = Eva | title = New Malware Targeting Syrian Activists Uses Blackshades Commercial Trojan | url = https://www.eff.org/deeplinks/2012/07/new-blackshades-malware | date = July 12, 2012 | accessdate = 18 червня 2017 | archive-date = 7 лютого 2018 | archive-url = https://web.archive.org/web/20180207222017/https://www.eff.org/deeplinks/2012/07/new-blackshades-malware }}</ref>

У 2015 році Стефан Ріго з Лідса отримав [[Умовне засудження|умовне 40-тижневе засудження]] за використання Blackshades проти 14 осіб, 7 з яких він знав особисто. Повідомляється, що він заплатив за програмне забезпечення платіжною карткою своєї колишньої подруги.<ref>{{cite web | last1 = Rigo | first1 = Stefan | title = Webcam hacker spied on sex acts with BlackShades malware - BBC News | url = http://www.bbc.co.uk/news/technology-34475151 | date = October 8, 2015 | accessdate = 18 червня 2017 | archive-date = 23 березня 2017 | archive-url = https://web.archive.org/web/20170323185815/http://www.bbc.co.uk/news/technology-34475151 }};</ref>

== Затримання ФБР ==
У 2012 році ФБР провело {{нп|Оперативний експеримент|оперативний експеримент||Sting operation}} під назвою «Operation Card Shop», що призвело до 24 арештів хакерів в восьми країнах. Одним із заарештованих був Майкл Хог (серед хакерів відомий як ''xVisceral''). Хог, співавтор Blackshades, був заарештований і звинувачений у комп'ютерному шахрайстві. Він був засуджений до п'яти років випробувального строку та 20 років умовного засудження.<ref name="US v Hogue" /><ref>{{Cite web|url =http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/June12/cardshoparrests.html|title =Manhattan U.S. Attorney And FBI Assistant Director-In-Charge Announce 24 Arrests In Eight Countries As Part Of International Cyber Crime Takedown|date =|accessdate =|website =|publisher =The United States Attorney Office for the Southern District of New York|last =|first =|archiveurl =https://web.archive.org/web/20150101040233/http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/June12/cardshoparrests.html|archivedate =1 січень 2015|deadurl =yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150101040233/http://www.justice.gov/usao/nys/pressreleases/June12/cardshoparrests.html |date=2015-01-01 }}</ref>

У 2014 році ФБР провело міжнародну операцію по боротьбі з використанням шкідницьких програм, що призвело до арешту майже ста чоловік в дев'ятнадцяти країнах.<ref name="BBC-Arrests" /> 19 травня в Сполучених Штатах були пред'явлені звинувачення п'яти затриманим. Двоє з них були ідентифіковані як розробники Blackshades, троє інших продавали троян або використовували його для проникнення в комп'ютери інших людей.<ref name="cnet">{{cite news |url=http://www.cnet.com/news/blackshades-malware-takedown-ends-in-100-arrests-worldwide/ |title=BlackShades malware bust ends in nearly 100 arrests worldwide |date=19 травня 2014 |publisher=CBS Interactive |accessdate=20 травня 2014 |archive-date=21 травня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140521085946/http://www.cnet.com/news/blackshades-malware-takedown-ends-in-100-arrests-worldwide/ }}</ref> В рамках операції було проведено 359 обшуків та вилучено понад 1100 електронних пристроїв.<ref name="cnet" /> За даними ФБР, понад 500 тисяч комп'ютерних систем в усьому світі було інфіковано Blackshades.<ref name="Blackshades">{{cite news|title=More than half million computers worldwide infected with BlackShades malware|url=http://www.bignewsnetwork.com/index.php/sid/222161383/scat/3a8a80d6f705f8cc/ht/More-than-half-million-computers-worldwide-infected-with-BlackShades-malware|accessdate=20 травня 2014|publisher=''Big News Network''|archive-date=21 травня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140521090126/http://www.bignewsnetwork.com/index.php/sid/222161383/scat/3a8a80d6f705f8cc/ht/More-than-half-million-computers-worldwide-infected-with-BlackShades-malware}}</ref> Троян продавався за 40 доларів США та до облави ФБР, за повідомленнями, встиг заробити своїм авторам 350 тисяч доларів.<ref name="FBI Press Release" />

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.fbi.gov/news/stories/2014/may/international-blackshades-malware-takedown/international-blackshades-malware-takedown International Blackshades Malware Takedown — FBI] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160612030224/https://www.fbi.gov/news/stories/2014/may/international-blackshades-malware-takedown/international-blackshades-malware-takedown |date=12 червня 2016 }}
* [https://www.theguardian.com/technology/2014/may/19/fbi-arrests-100-hackers-blackshades-rat-backdoor-malware International Blackshades Malware Takedown — The Guardian] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160319201241/http://www.theguardian.com/technology/2014/may/19/fbi-arrests-100-hackers-blackshades-rat-backdoor-malware |date=19 березня 2016 }}
* [http://www.symantec.com/connect/blogs/blackshades-coordinated-takedown-leads-multiple-arrests Blackshades — Coordinated Takedown Leads to Multiple Arrests — Symantec] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305075232/http://www.symantec.com/connect/blogs/blackshades-coordinated-takedown-leads-multiple-arrests |date=5 березня 2016 }}

[[Категорія:Зловмисне програмне забезпечення]]
[[Категорія:Правозастосування]]

title: Blackshades

Тип: Шкідливий програмний засіб, RAT

Автор: Алекс Юсел та Майкл Хог

Перший випуск: прибл. 2010 рік

Операційна система: Microsoft Windows


text:
# Володимирівка (Вінницький район)
Володи́мирівка (раніше с. Олександрівка) — село в Україні, у Іллінецькій міській територіальній громаді Вінницького району Вінницької області.

## Географія
У селі бере початок річка Жидь, права притока Роськи. В околицях села знаходиться ботанічний заказник місцевого значення Чагарник.

## Історія
Станом на 1885 рік у колишньому власницькому селі Росошанської волості Липовецького повіту Київської губернії мешкала 492 особи, налічувалось 66 дворових господарств, існували православна церква, школа та постоялий будинок.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» село увійшло до складу Іллінецької міської громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Іллінецького району, село увійшло до складу Вінницького району.

## Символіка
Затверджена 18 липня 2018 р. рішенням № 646 XXXIV сесії міської ради VIII скликання. Автори — В. М. Напиткін, К. М. Богатов, І. І. Ребар.

### Герб
У золотому щиті зелене перекинуте вістря, супроводжуване по сторонам двома чорними ралами. На вістрі три золотих дубових листки, два і один. Герб вписаний в золотий декоративний картуш і увінчаний золотою сільською короною. Унизу картуша напис «ВОЛОДИМИРІВКА».
Дубові листки — символ дубових лісів, рала — символ сільського господарства.

### Прапор
На квадратному жовтому полотнищі від верхніх кутів до середини нижньої сторони виходить зелений клин, супроводжуваний по сторонам двома чорними ралами. На клині три жовтих дубових листки, два і один.

title: Володимирівка (Вінницький район)

wikitext:
{{Село
| назва           = Володимирівка
| область         = [[Вінницька область]]
| район           = [[Вінницький район]]
| громада         = [[Іллінецька міська громада]]
| код КОАТУУ      = 0521287606
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       = до 1885
| населення       = 422
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 1,78
| ref-площа       =
| щільність       = 237,08
| поштовий індекс = 22711
| телефонний код  = 4345
| координати      = {{coord|49|13|32|N|29|15|19|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 13|
| lat_sec         = 32
| lon_deg         = 29|
| lon_min         = 15|
| lon_sec         = 19
| висота          = 275
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 22714 Вінницька обл., Вінницький р-н, м. Іллінці, вул. Соборна, 19
| облікова картка =
| прапор          = Volodym illin prapor.png
| герб            = Volodym illin gerb.png
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}
{{Otheruses|тип=НП}}

'''Володи́мирівка''' (раніше с. Олександрівка<ref>{{Cite web|url=http://www.etomesto.ru/map/online/shubert/25/map/25-7-1.png|title=Мапа Шуберта|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=17 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210517100100/http://www.etomesto.ru/map/online/shubert/25/map/25-7-1.png}}</ref>) — [[село]] в Україні, у [[Іллінецька міська громада|Іллінецькій міській територіальній громаді]]  [[Вінницький район|Вінницького району]] [[Вінницька область|Вінницької області]].

== Географія ==
У селі бере початок річка [[Жидь]], права притока [[Роська|Роськи]]. В околицях села знаходиться [[ботанічний заказник]] місцевого значення [[Чагарник (заказник)|Чагарник]].

== Історія ==
Станом на [[1885]] рік у колишньому власницькому селі [[Росошанська волость|Росошанської волості]] [[Липовецький повіт|Липовецького повіту]] [[Київська губернія|Київської губернії]] мешкала 492 особи, налічувалось 66 дворових господарств, існували православна церква, школа та постоялий будинок.

12 червня [[2020]] року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» село увійшло до складу Іллінецької міської громади<ref>{{Cite web|title=Кабінет Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області»|url=https://www.kmu.gov.ua/npas/pro-viznachennya-administrativnih-centriv-ta-zatverdzhennya-teritorij-teritorialnih-gromad-vinnickoyi-oblasti-707-120620|website=www.kmu.gov.ua|accessdate=2021-10-31|language=ua|last=|archive-date=4 березня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210304163245/https://www.kmu.gov.ua/npas/pro-viznachennya-administrativnih-centriv-ta-zatverdzhennya-teritorij-teritorialnih-gromad-vinnickoyi-oblasti-707-120620}}</ref>.

19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Іллінецький район|Іллінецького району]], село увійшло до складу Вінницького району.<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>

== Символіка ==
Затверджена 18 липня [[2018]] р. рішенням № 646 XXXIV сесії міської ради VIII скликання. Автори — В. М. Напиткін, К. М. Богатов, І. І. Ребар.

=== Герб ===
У золотому щиті зелене перекинуте вістря, супроводжуване по сторонам двома чорними ралами. На вістрі три золотих дубових листки, два і один. Герб вписаний в золотий декоративний картуш і увінчаний золотою сільською короною. Унизу картуша напис «ВОЛОДИМИРІВКА».

Дубові листки — символ дубових лісів, рала — символ сільського господарства.

=== Прапор ===
На квадратному жовтому полотнищі від верхніх кутів до середини нижньої сторони виходить зелений клин, супроводжуваний по сторонам двома чорними ралами. На клині три жовтих дубових листки, два і один.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Тягу́н // [[Історія міст і сіл Української РСР]] : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.269 (Володимирівка)

{{Без джерел|дата=березень 2014}}

{{Іллінецька міська громада}}
{{Іллінецький район}}

{{Vinnytsa-geo-stub}}

[[Категорія:Села Вінницької області]]

title: село Володимирівка

Герб: Прапор

Область: Вінницька область

Район: Вінницький район

Тер. громада: Іллінецька міська громада

title: Основні дані

Густота населення: 237,08 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Володимирівка

title: Мапа

Мапа: Володимирівка у Вікісховищі


text:
# Локвуд (Каліфорнія)
Локвуд (англ. Lockwood) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Монтерей штату Каліфорнія. Населення — 368 осіб (2020).

## Географія
Локвуд розташований за координатами 35°56′26″ пн. ш. 121°4′45″ зх. д. / 35.94056° пн. ш. 121.07917° зх. д. (35.940455, -121.079072).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 28,25 км², з яких 28,16 км² — суходіл та 0,09 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 379 осіб у 163 домогосподарствах у складі 91 родини. Густота населення становила 13 особи/км².  Було 197 помешкань (7/км²).
Расовий склад населення:
| - 78,4 % — білих - 1,6 % — корінних американців - 1,1 % — чорних або афроамериканців - 0,5 % — азіатів - 14,8 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 3,7 %. Частка іспаномовних становила 26,4 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,9 % — особи молодші 18 років, 61,7 % — особи у віці 18—64 років, 12,4 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 44,5 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 101,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 108,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 67 444 долари США (медіана — 46 538), а середній дохід на одну сім'ю — 60 981 долар (медіана — 45 192). За межею бідності перебувало 27,1 % осіб, у тому числі 50,3 % дітей у віці до 18 років та 15,8 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 74 особи. Основні галузі зайнятості: будівництво — 32,4 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,3 %, роздрібна торгівля — 17,6 %, публічна адміністрація — 17,6 %.

title: Локвуд (Каліфорнія)

wikitext:
{{Otherplaces|Локвуд}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Локвуд
|оригінальна назва  = {{lang-en|Lockwood}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Каліфорнія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Монтерей (округ, Каліфорнія)|Монтерей]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 28,25
|висота центру НП   = 296
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 13,42
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −8
|DST                    = −7 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 831
|поштовий індекс        = 93932
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0642146
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Локвуд''' ({{lang-en|Lockwood}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Монтерей (округ, Каліфорнія)|Монтерей]] штату [[Каліфорнія]]. Населення — 368 осіб (2020).

== Географія ==
Локвуд розташований за координатами {{Coord|35|56|26|N|121|4|45|W|type:city_region:US-DE}} (35.940455, -121.079072){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 28,25 км², з яких 28,16 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,09 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 379
| 2020 = 368
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало 379 осіб у 163 домогосподарствах у складі 91 родини. [[Густота населення]] становила 13 особи/км².  Було 197 помешкань (7/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 78,4 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,6 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 1,1 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,5 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 14,8 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 3,7 %. Частка іспаномовних становила 26,4 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,9 % — особи молодші 18 років, 61,7 % — особи у віці 18—64 років, 12,4 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 44,5 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 101,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 108,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:67444}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:46538}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:60981}} долар (медіана — {{formatnum:45192}}). За межею бідності перебувало 27,1 % осіб, у тому числі 50,3 % дітей у віці до 18 років та 15,8 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 74 особи. Основні галузі зайнятості: будівництво — 32,4 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,3 %, роздрібна торгівля — 17,6 %, публічна адміністрація — 17,6 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Монтерей (округ, Каліфорнія)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Каліфорнії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Монтерей (Каліфорнія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Каліфорнія

Округ: Монтерей

Населення: 368 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 13,42 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−8, влітку UTC-7

OSM: ↑396485 ·R (Монтерей)


text:
# Сертякіно (селище)
Сертя́кіно (рос. Сертякино) — селище у складі Подольського міського округу Московської області, Росія.
Стара назва — Отділення совхоза Сертякіно.

## Населення
Населення — 75 осіб (2010; 69 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 90 %

title: Сертякіно (селище)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = селище
 | тип_род         = селища
 | назва           = Сертякіно
 | назва ін.       = {{lang-ru|Сертякино}}
 | карта розташування1 = Росія Московська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Московська область]]
 | міський округ   = [[Подольський міський округ]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 75 осіб ([[2010]]{{RUS-MS-census}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 55
 | lat_min= 21
 | lat_sec= 52
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 37
 | lon_min= 29
 | lon_sec= 43
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Сертякіно}}

'''Сертя́кіно''' ({{lang-ru|Сертякино}}) — [[селище]] у складі [[подольський міський округ|Подольського міського округу]] [[московська область|Московської області]], [[Росія]].

Стара назва — '''Отділення совхоза Сертякіно'''.

== Населення ==
Населення — 75 осіб ([[2010]]; 69 у [[2002]]<ref>[http://lingvarium.org/russia/BD/02c_Moskovskaya-oblast.xls Дані перепису населення Росії 2002 року]</ref>).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 90 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-37-15}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.364674&lon=37.495308&z=13&show=/17353804/ru/ На Вікімапії]

{{Moscow-obl-stub}}
{{подольський міський округ}}

[[Категорія:Населені пункти Подольського міського округу]]
[[Категорія:Селища Московської області]]

title: селище Сертякіно

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Московська область

Міський округ: Подольський міський округ

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Сертякіно · Сертякіно


text:
# Вагоноперекидач
Вагоноперекидач (рос. вагоноопрокидыватель, англ. car dumper, car tippler, wagon tippler; нім. Wagenkipper) — пристрій, яким розвантажують вагони та вагонетки з насипним вантажем, перекидаючи або нахиляючи їх. Розрізняють вагоноперекидачі роторні (кругові і бокові), перекидні напіввагони і платформи, торцеві — з поздовжнім нахилом поворотного майданчика на кут 45-60°. Застосовують на заводах і шахтах, у портах, на збагачувальних фабриках (переважно роторні, бокові вагоноперекидачі). В Україні використовують з кінця XIX століття. Перші вагоноперекидачі в Україні були встановлені у Маріупольському порту.
Перший в СРСР роторний вагоноперекидач розробив харківський вчений Василь Зашквара.
Для точного встановлення вагонів в зоні вагоноперекидача використовують маневрові пристрої.

title: Вагоноперекидач

wikitext:
[[Файл:Heyl & Patterson rotary car dumper.jpg|thumb|Вагоноперекидач.]]
[[Файл:Вагоноперекидач.JPG|thumb|400px|Вагоноперекидачі]]

'''Вагоноперекидач''' ({{lang-ru|вагоноопрокидыватель}}, {{lang-en|car dumper, car tippler, wagon tippler}}; {{lang-de|Wagenkipper}}) — [[пристрій]], яким розвантажують [[вагон]]и та [[вагонетка|вагонетки]] з [[сипуче тіло|насипним]] [[вантаж]]ем, перекидаючи або [[нахил]]яючи їх. Розрізняють вагоноперекидачі [[ротор]]ні (кругові і бокові), перекидні [[напіввагон]]и і [[платформа (вагон)|платформи]], [[торець|торцеві]] — з поздовжнім [[нахил]]ом поворотного майданчика на кут 45-60°. Застосовують на [[завод]]ах і [[шахта]]х, у [[порт]]ах, на [[збагачувальна фабрика|збагачувальних фабриках]] (переважно роторні, бокові вагоноперекидачі). В [[Україна|Україні]] використовують з кінця [[XIX століття]]. Перші вагоноперекидачі в Україні були встановлені у [[Маріупольський морський торговельний порт|Маріупольському порту]].

Перший в СРСР роторний вагоноперекидач розробив харківський вчений [[Зашквара Василь Григорович|Василь Зашквара]]{{sfn|Провідні вчені ХНЕУ|2012|с=57}}.

[[File:Вагоноперекидач Трипільської ТЕС.jpg|thumb|критий вагоноперекидач [[Трипільська ТЕС|Трипільської ТЕС]]]]

Для точного встановлення вагонів в зоні вагоноперекидача використовують ''[[маневровий пристрій|маневрові пристрої]]''.

== Див. також ==
* [[Перекидач вагонеток]]
* [[Залізнична термінологія]]

== Примітки ==
{{reflist}}
== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* {{публікація|назва=Провідні вчені Харківського національного економічного університету|книга|відповідальний=Під заг. ред.  [[Пономаренко Володимир Степанович (економіст)|В. С. Пономаренка]], М. О. Кизима|частина=Зашквара Василь Григорович|місце=Харків|видавництво=Видавничий Дім «ІНЖЕК»|сторінок=248|сторінки=44—46|рік=2012|isbn=978-966-392-369-7|ref=Провідні вчені ХНЕУ}}

{{ВП-портали|Залізниця|Гірнича справа|Техніка}}
{{berg-stub}}
{{rail-stub}}

[[Категорія:Залізнична техніка]]
[[Категорія:Гірничотранспортне обладнання]]


text:
# Myanophis thanlyinensis
Myanophis thanlyinensis — вид змій родини гомалопсових (Homalopsidae). Описаний у 2021 році. Умовно отруйна змія (реальної небезпеки для людини не становить).

## Поширення
Ендемік М'янми. Описаний з двох чоловічих та двох жіночих зразків, знайдених в болотистій місцевості поблизу кампусу Східно-Янгонського університету в містечку Тханльїн (звідси і видова назва).

## Опис
Морфологічно вид найтісніше з муловими зміями Myrrophis і Gyiophis. Однак у нього є великі відмінності, наприклад, гладкі спинні лусочки, окремі носові лусочки, нестандартне число черевних, дорсальних і субкаудальних лусочок, а ще парний геміпеніс.

title: Myanophis thanlyinensis

wikitext:
{{Italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Myanophis thanlyinensis''
| status =
| status_system =
| image =
| image_caption =
| image_width =
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| subordo = [[Змії]] (Serpentes)
| familia =  [[Гомалопсові]] (Homalopsidae)
| genus = '''''Myanophis'''''
| genus_authority = Köhler et all, 2021
| species = '''''M. thanlyinensis'''''
| binomial = ''Myanophis thanlyinensis''
| binomial_authority = [[ Gunther Köhler|Köhler]], [[Khin Pa Pa Khaing|Khaing]], [[Ni Lar Than|Than]], [[Damian Baranski|Baranski]], [[Tilman Schell|Schell]], [[Carola Greve|Greve]], [[Axel Janke|Janke]] & [[Steffen U. Pauls|Pauls]], 2021
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Myanophis thanlyinensis
}}

'''''Myanophis thanlyinensis''''' — вид змій родини [[Гомалопсові|гомалопсових]] (Homalopsidae). Описаний у 2021 році. [[Отруйні змії|Умовно отруйна]] змія (реальної небезпеки для людини не становить).

== Поширення ==
Ендемік [[М'янма|М'янми]]. Описаний з двох чоловічих та двох жіночих зразків, знайдених в болотистій місцевості поблизу кампусу [[Східно-Янгонський університет|Східно-Янгонського університету]] в містечку [[Тханльїн]] (звідси і видова назва).<ref name=":0">{{Cite journal|last1=Köhler|first1=Gunther|last2=Khaing|first2=Khin Pa Pa|last3=Than|first3=Ni Lar|last4=Baranski|first4=Damian|last5=Schell|first5=Tilman|last6=Greve|first6=Carola|last7=Janke|first7=Axel|last8=Pauls|first8=Steffen U.|date=2021-01-22|title=A new genus and species of mud snake from Myanmar (Reptilia, Squamata, Homalopsidae)|url=https://www.mapress.com/j/zt/article/view/zootaxa.4915.3.1|journal=Zootaxa|language=en|volume=4915|issue=3|pages=301–325|doi=10.11646/zootaxa.4915.3.1|pmid=33756559|issn=1175-5334|accessdate=7 травня 2021|archive-date=22 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210122001001/https://www.mapress.com/j/zt/article/view/zootaxa.4915.3.1}}</ref><ref>{{Cite web|title=IRMNG - Myanophis Köhler et al., 2021|url=https://irmng.org/aphia.php?p=taxdetails&id=11917062&from=rss|access-date=2021-02-07|website=irmng.org|archive-date=14 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210214115405/https://irmng.org/aphia.php?p=taxdetails&id=11917062&from=rss}}</ref>

== Опис ==
Морфологічно вид найтісніше з муловими зміями ''[[Myrrophis]]'' і ''[[Gyiophis]]''. Однак у нього є великі відмінності, наприклад, гладкі спинні лусочки, окремі носові лусочки, нестандартне число черевних, дорсальних і субкаудальних лусочок, а ще парний [[геміпеніс]].<ref>{{Cite web |url=http://novataxa.blogspot.com/2021/01/myanophis.html |title=Novataxa |accessdate=7 травня 2021 |archive-date=7 травня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210507020526/http://novataxa.blogspot.com/2021/01/myanophis.html }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{reptile-stub}}
{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Гомалопсові]]
[[Категорія:Тварини, описані 2021]]
[[Категорія:Плазуни М'янми]]
[[Категорія:Ендемічна фауна М'янми]]
[[Категорія:Отруйні змії]]

title: ?Myanophis thanlyinensis

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Підряд: Змії (Serpentes)

Родина: Гомалопсові (Homalopsidae)

Рід: Myanophis · Köhler et all, 2021

Вид: M. thanlyinensis

Віківиди: Myanophis thanlyinensis