text:
# Шлезвіг-Гольштейн (провінція)
Шле́звіг-Гольште́йн, або Шле́звіг-Гольште́йнська прові́нція (нім. Provinz Schleswig-Holstein) — у 1867–1946 роках прусська провінція на території Ютландського півострова. Провінційна столиця — Кіль (1867—1879, 1917—1946), Шлезвіг (1879—1917). Перебувала у складі Прусського королівства (1867—1871), Німецької імперії  (1871—1918), а також Вільної держави Пруссія, що входила до Веймарської республііки (1918—1933) і нацистської Німеччини (1933—1945). Створена 1867 року на основі Шлезвізького і Гольштейнського герцогств, до яких 1876 року приєднали Саксен-Лауенбурзьке герцогство. Займала терени сучасних німецьких федеральних земель Шлезвіг-Гольштейн, Гамбург. До 15 червня 1920 року включала Південну Данію (так званий Північний Шлезвіг), яка була віддана Данії за результатами плебісциту після поразки Німеччини у Першій світовій війні. Площа — 15.682 км² (1939). Населення — 1.589.267 осіб (1939); густота населення — 101 ос./км² (1939). 23 серпня 1946 року перетворена на федеральну землю Шлезвіг-Гольшейн.

## Географія
Шлезвіг-Гольштейнська провінція розташовувалася на Ютландському півосторові між Балтійським морем на сході і Півінічно-Німецьким морем на заході. Вона межувала на півночі із данською Ютландією, на півдні — з німецькою провінцією Ганновер і областю міста Гамбург, на заході — з Мекленбургом, князівством Любек і областю міста Любек.
Площа провінції змінювалася. 1910 року вона становила 19.018,8 км², а 1939 року, внаслідок втрати частини території на користь Данії, скаладала вже 15.682 км².
До складу провінції входили острови Гельголанд, а також багато великих і малих островів вздовж західного берега серед широких мілин, і кілька островів біля східного берега. До складу великих островів на сході входили Альзен, Фемарн і Ерьо; на заході — Рьомьо, Зюльт, Фер, Амрум, Пельворм, Нордстранд і Галліген.
У межах провінції розташовувалися кілька анклавів: 4 гамбурзьких, 5 любекських і 3 мекленбург-стрілецьких.

## Історія

### Утворення провінції
Шлезвіг-Гольштейнська провінція утворилася із колишніх данських герцогств Шлезвіг і Гольшейн, завойованих Пруссією у 1864—1866 роках, а також Лауенбурзького герцогства, яке приєдналося до Пруссії 1876 року.
Згідно з Празьким мирним договором від 23 серпня 1866 року Австрійська імперія поступилася герцогствами Шлезвіг і Гольшейн на користь Пруссії. Одна зі статей договору передбачала плебісцит населення у Північному Шлезвігу про приєднання до Данії або Пруссії, але цей пункт проігнорували, а через 12 років — скасували. Паралельно, 27 вересня 1866 року Пруссія уклала іншу угоду із великим герцогом Петером Ольденбурзьким, за якою він зрікався своїх претензій на спадщину у Шлезвігу й Гольштейні за 1 мільйон талерів. 12 січня 1867 року Пруссія об'єднала обидва герцогства, проголосивши створення Шлезвіг-Гольштинської провінції.

### Розвиток
Жителі герцогств дуже негативно сприйняли приєднання до Пруссії. Ставлення поступово змінилося на краще після пруссько-французької війни 1870—1871 років й постання Німецької імперії. Нова влада перетворила Кіль на першу військову гавань і базу країни, сприяла економічному злету Альтони, а 1895 року завершила будівництво каналу імператора Вільгельма (Кільського каналу). Ці перетворення оживили увесь регіон.
1881 року німецький крон-принц Вільгельм, майбутній імператор, заручився із шлезвіг-гольштейнською принцесою Августою-Вікторією, старшою донькою титулярного шлезвіг-гольштейнського герцога Фрідріха. Таким чином відбулося замирення німецької правлячої династії із Августенбурзьким домом. 1885 року Фрідріх отримав у володіння Августенбурзький замок і державну річну ренту в 300 тисяч марок, за що відмовився від претензій на Шлезвіг-Гольштейн.
1890 року, згідно з Занзібарським договором, Велика Британія повернула Німеччині острови Гельголанд, які увійшли до складу Шлезвіг-Гольштейнської провінції.

### Шлезвізькі плебісцити
Після поразки Німеччини у Першій Світовій війні країна уклала Версальський договір від 28 червня 1919 року, який вимагав провести на території Шлезвігу плебісцит населення про приналежність до Данії.
10 лютого і 14 березня 1920 року, під наглядом спостерігачів від країн Антанти, відбулося два плебісцити у Північному (Зона І) і Центральному Шлезвігу (Зона ІІ). Населення північних областей проголосували за приєднання до Данії (74,9 %, 75 431 особа), а центральних — за залишення у Німеччині  (80,2 %, 51 742 особи). Населення великих німецькомовних міст і повітових центрів таких як Тондерн (76,5%), Апенраде (55,1%), Зондербург (56,2%), а також мешканці деяких південних районів Північного Шлезвігу, проголосували за  Німеччину, але їхнє волевиявлення проігнорували.
15 червня того ж року Північний Шлезвіг (Апенрадський, Гадерслебенський, Зондебурзький повіти) увійшов до складу Данії й отримав назву Південна Ютландія. 1921 року було визначено новий дансько-німецький кордон.

### Утворення землі
23 серпня 1946 року на основі Шлезвіг-Гольштейнської провінції була утворена Шлезвіг-Гольштейнська земля Німеччини

## Адміністративний поділ

### Повіти
- Урядові округи Шлезвігу (Regierungsbezirk Schleswig) і Гольштейну (Regierungsbezirk Holstein) утворені 1 жовтня 1868 року.

|               | 1868                            | 1889                                      | 1920                                      | 1932—1933                                 | 1946                                      | 1970                                      | 1974                                  |
| Ш Л Е З В І Г |                                 |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           |                                       |
| ------------- | ------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ----------------------------------------- | ------------------------------------- |
| Ш Л Е З В І Г | Апенраде (Kreis Apenrade)       | Апенраде (Kreis Apenrade)                 | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту |
| Ш Л Е З В І Г | Гадерслебен (Kreis Hadersleben) |                                           | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту |
| Ш Л Е З В І Г | Зондербург (Kreis Sonderburg)   |                                           | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту     | → до Данії за результатами плебісциту |
| Ш Л Е З В І Г | Фленсбург Kreis Flensburg       | Фленсбург (Stadtkreis Flensburg)          | Фленсбург (Stadtkreis Flensburg)          | Фленсбург (Stadtkreis Flensburg)          | Фленсбург (Stadtkreis Flensburg)          | Фленсбург (Stadtkreis Flensburg)          | Фленсбург (Stadtkreis Flensburg)      |
| Ш Л Е З В І Г | Фленсбург Kreis Flensburg       | Фленсбург-Ланд (Landkreis Flensburg-Land) | Фленсбург-Ланд (Landkreis Flensburg-Land) | Фленсбург-Ланд (Landkreis Flensburg-Land) | Фленсбург-Ланд (Landkreis Flensburg-Land) | Фленсбург-Ланд (Landkreis Flensburg-Land) | Шлезвіг-Фленсбург                     |
| Ш Л Е З В І Г | Шлезвіг (Kreis Schleswig)       |                                           |                                           |                                           |                                           |                                           | Шлезвіг-Фленсбург                     |
| Ш Л Е З В І Г | Екенрнферде (Kreis Eckernförde) | Екенрнферде (Kreis Eckernförde)           | Екенрнферде (Kreis Eckernförde)           | Екенрнферде (Kreis Eckernförde)           | Екенрнферде (Kreis Eckernförde)           | Рендсбург-Екернферде                      | Рендсбург-Екернферде                  |
| Ш Л Е З В І Г | Айдерштедт (Kreis Eiderstedt)   | Айдерштедт (Kreis Eiderstedt)             | Айдерштедт (Kreis Eiderstedt)             | Гузум-Айдерштедт Kreis Husum-Eiderstedt   | Айдерштедт                                | Північна Фризія                           | Північна Фризія                       |
| Ш Л Е З В І Г | Гузум (Kreis Husum)             | Гузум (Kreis Husum)                       | Гузум (Kreis Husum)                       | Гузум-Айдерштедт Kreis Husum-Eiderstedt   | Гузум                                     | Північна Фризія                           | Північна Фризія                       |
| Ш Л Е З В І Г | Тондерн (Kreis Tondern)         | Тондерн (Kreis Tondern)                   | Південний Тондерн (Kreis Südtondern)      | Південний Тондерн (Kreis Südtondern)      | Південний Тондерн (Kreis Südtondern)      | Північна Фризія                           | Північна Фризія                       |

- Фленсбург
- Фленсбург-Ланд
- Апенраде
- Гадерслебен
- Зондербург
- Тондерн
- Шлезвіг

## Населення
| Рік  | Осіб             | Лютерани        | Католики    | Інші християни | Юдеї          |
| ---- | ---------------- | --------------- | ----------- | -------------- | ------------- |
| 1871 | 995.873          |                 |             |                |               |
| 1880 | 1.127.149        |                 |             |                |               |
| 1890 | 1.219.523 (100%) | 1.190.793 (98%) | 21.807 (2%) | 2.833 (0,23%)  | 3.751 (0,31%) |
| 1900 | 1.387.968 (100%) | 1.349.297 (97%) | 30.524 (2%) | 3.928 (0,28%)  | 3.486 (0,25%) |
| 1910 | 1.621.004        |                 |             |                |               |
| 1925 | 1.519.365 (100%) | 1.431.057 (94%) | 41.349 (3%) | 1.288 (0,08%)  | 4.152 (0,27%) |
| 1933 | 1.589.664 (100%) | 1.459.722 (92%) | 47.526 (3%) | 309 (0,02%)    | 3.117 (0,2%)  |
| 1939 | 1.589.267 (100%) | 1.418.079 (89%) | 68.311 (4%) | 4.237 (0,27%)  | 596 (0,04%)   |

### Довідники
- Шлезвиг-Гольштиния [Архівовано 31 березня 2022 у Wayback Machine.] // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона. Санкт-Петербург, 1903, Т. 39, С. 677—682.

title: Шлезвіг-Гольштейн (провінція)

wikitext:
{{Otheruses|Шлезвіг-Гольштейн (значення)}}
{{Infobox
|bodyclass    = toccolours
|abovestyle   = background-color:#eee; text-align:center;
|tnavbar  = Шлезвіг-Гольштейн
|above    = Шлезвіг-Гольштейн
|image    = [[Файл:Arms of Schleswig-Holstein.svg|100px]]
|caption  = [[Герб Шлезвіг-Гольштейну|Герб]]
|image2   = [[Файл:Map-Prussia-SchleswigHolstein.svg|центр|260px]]
|caption2 = {{legend|red|Провінція в Німецькій імперії (1871)}}
|label1=
|data1=
|label2= Країна:
|data2= 1867—1871: [[Прусське королівство|Пруссія]]
1871—1946: [[Німеччина]]
* з 1871: [[Німецька імперія]]
* з 1918: [[Веймарська республіка|Республіка]]
* з 1933: [[Нацистська Німеччина|Третій Рейх]]
* з 1945: [[Окупація Німеччини|Окупація]]
|label3= Центр:
|data3=1867—1879: [[Кіль (місто)|Кіль]]
1879—1917: [[Шлезвіг (місто)|Шлезвіг]]
1917—1946: Кіль
|label4= Герцогства:
|data4= [[Шлезвізьке герцогство|Шлезвізьке]], [[Гольштейнське герцогство|Гольштейнське]] і [[Саксен-Лауенбурзьке герцогство|Саксен-Лауенбурзьке]]
|label5= Наступник:
|data5= [[Шлезвіг-Гольштейн]]
|label6= Площа:
|data6=  15.682 км² (1939)<ref name="СТА"/>
|label7= Населення:
|data7=  1.589.267 осіб (1939)<ref name="СТА"/>
}}

'''Шле́звіг-Гольште́йн''', або '''Шле́звіг-Гольште́йнська прові́нція''' ({{lang-de|Provinz Schleswig-Holstein}}) — у 1867–1946 роках [[Пруссія|прусська]] провінція на території [[Ютландія|Ютландського півострова]]. Провінційна столиця — [[Кіль (місто)|Кіль]] (1867—1879, 1917—1946), [[Шлезвіг (місто)|Шлезвіг]] (1879—1917). Перебувала у складі [[Прусське королівство|Прусського королівства]] (1867—1871), [[Німецька імперія|Німецької імперії]]  (1871—1918), а також [[Вільна держава Пруссія|Вільної держави Пруссія]], що входила до [[Веймарська республіка|Веймарської республііки]] (1918—1933) і [[нацистська Німеччина|нацистської Німеччини]] (1933—1945). Створена 1867 року на основі [[Шлезвізьке герцогство|Шлезвізького]] і [[Гольштейнське герцогство|Гольштейнського]] герцогств<ref name="БЕ"/>, до яких 1876 року приєднали [[Саксен-Лауенбурзьке герцогство]]. Займала терени сучасних німецьких федеральних земель [[Шлезвіг-Гольштейн]], [[Гамбург]]. До 15 червня 1920 року включала [[Південна Данія|Південну Данію]] (так званий Північний Шлезвіг), яка була віддана Данії за результатами [[Шлезвізькі плебісцити|плебісциту]] після поразки Німеччини у [[Перша світова війна|Першій світовій війні]]. Площа — 15.682 км² (1939)<ref name="СТА">{{Cite web |url=http://www.digizeitschriften.de/dms/img/?PPN=PPN514401303_1939&DMDID=dmdlog10 |title=Statistisches Jahrbuch für das Deutsche Reich 1939/40 |accessdate=13 грудня 2020 |archive-date=13 грудня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211213174511/http://www.digizeitschriften.de/dms/img/?PPN=PPN514401303_1939&DMDID=dmdlog10 }}</ref>. Населення — 1.589.267 осіб (1939)<ref name="СТА"/>; густота населення — 101 ос./км² (1939). 23 серпня 1946 року перетворена на федеральну землю Шлезвіг-Гольшейн.

== Географія ==
Шлезвіг-Гольштейнська провінція розташовувалася на [[Ютландський півострів|Ютландському півосторові]] між [[Балтійське море|Балтійським морем]] на сході і [[Північне море|Півінічно-Німецьким морем]] на заході<ref name="БЕ"/>. Вона межувала на півночі із данською [[Ютландія|Ютландією]], на півдні — з німецькою провінцією [[Ганновер (провінція)|Ганновер]] і областю міста [[Гамбург]], на заході — з [[Мекленбург (провінція)|Мекленбургом]], князівством [[князівство Любек|Любек]] і областю міста [[Любек]]<ref name="БЕ">Шлезвиг-Гольштиния // ''Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона''. Санкт-Петербург, 1903, Т. 39, С. 677—682.</ref>.

Площа провінції змінювалася. 1910 року вона становила 19.018,8 км²<ref>{{Cite web |url=http://www.gemeindeverzeichnis.de/gem1900//gem1900.htm?schleswig%2Fschleswig1900.htm |title=Provinz Schleswig-Holstein (Landkreise, Gemeinden und Gutsbezirke) 1910 |accessdate=13 квітня 2022 |archive-date=12 липня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200712124307/http://www.gemeindeverzeichnis.de/gem1900//gem1900.htm?schleswig%2Fschleswig1900.htm }}</ref>, а 1939 року, внаслідок втрати частини території на користь Данії, скаладала вже 15.682 км²<ref name="СТА"/>.

До складу провінції входили острови [[Гельголанд]], а також багато великих і малих островів вздовж західного берега серед широких мілин, і кілька островів біля східного берега<ref name="БЕ"/>. До складу великих островів на сході входили Альзен, [[Фемарн]] і Ерьо; на заході — [[Рьомьо]], [[Зюльт]], [[Фер (острів)|Фер]], [[Амрум]], [[Пельворм]], [[Нордстранд]] і [[Галліген]]<ref name="БЕ"/>.

У межах провінції розташовувалися кілька анклавів: 4 гамбурзьких, 5 любекських і 3 мекленбург-стрілецьких<ref name="БЕ"/>.

== Історія ==
[[Файл:Provinz Schleswig-Holstein 1905.png|250px|міні|Карта провінції (1905).]]
=== Утворення провінції ===
Шлезвіг-Гольштейнська провінція утворилася із колишніх данських герцогств Шлезвіг і Гольшейн, завойованих Пруссією у 1864—1866 роках, а також Лауенбурзького герцогства, яке приєдналося до Пруссії 1876 року<ref name="БЕ"/>.

Згідно з [[Празький мир (1866)|Празьким мирним договором]] від 23 серпня 1866 року [[Австрійська імперія]] поступилася герцогствами Шлезвіг і Гольшейн на користь Пруссії. Одна зі статей договору передбачала плебісцит населення у Північному Шлезвігу про приєднання до Данії або Пруссії, але цей пункт проігнорували, а через 12 років — скасували<ref name="БЕ"/>. Паралельно, 27 вересня 1866 року Пруссія уклала іншу угоду із великим герцогом Петером Ольденбурзьким, за якою він зрікався своїх претензій на спадщину у Шлезвігу й Гольштейні за 1 мільйон [[талер]]ів<ref name="БЕ"/>. 12 січня 1867 року Пруссія об'єднала обидва герцогства, проголосивши створення Шлезвіг-Гольштинської провінції<ref name="БЕ"/>.

=== Розвиток ===
Жителі герцогств дуже негативно сприйняли приєднання до Пруссії<ref name="БЕ"/>. Ставлення поступово змінилося на краще після [[Французько-прусська війна|пруссько-французької війни]] 1870—1871 років й постання [[Німецька імперія|Німецької імперії]]<ref name="БЕ"/>. Нова влада перетворила Кіль на першу військову гавань і базу країни, сприяла економічному злету [[Альтона|Альтони]], а 1895 року завершила будівництво каналу імператора Вільгельма ([[Кільський канал|Кільського каналу]])<ref name="БЕ"/>. Ці перетворення оживили увесь регіон.

1881 року німецький крон-принц [[Вільгельм II (німецький імператор)|Вільгельм]], майбутній імператор, заручився із шлезвіг-гольштейнською принцесою [[Августа-Вікторія|Августою-Вікторією]], старшою донькою титулярного шлезвіг-гольштейнського герцога Фрідріха. Таким чином відбулося замирення [[Гогенцолерни|німецької правлячої династії]] із Августенбурзьким домом<ref name="БЕ"/>. 1885 року Фрідріх отримав у володіння Августенбурзький замок і державну річну ренту в 300 тисяч марок<ref name="БЕ"/>, за що відмовився від претензій на Шлезвіг-Гольштейн.

1890 року, згідно з [[Занзібарський договір|Занзібарським договором]], [[Велика Британія]] повернула Німеччині острови [[Гельголанд]], які увійшли до складу Шлезвіг-Гольштейнської провінції<ref name="БЕ"/><ref>{{Cite web |url=https://deutsche-schutzgebiete.de/wordpress/helgoland-sansibar-vertrag/ |title=Helgoland-Sansibar-Vertrag |accessdate=13 грудня 2020 |archive-date=22 січня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210122185929/https://deutsche-schutzgebiete.de/wordpress/helgoland-sansibar-vertrag/ }}</ref>.

=== Шлезвізькі плебісцити ===
[[Файл:Afstemningsplakat3.PNG|250px|міні|Агітаційний плакат 1920 року: «1000 років ми — шлезвігці! Ми лишаємося ними, тому голосуємо за Німеччину!»]]

{{main|Шлезвізькі плебісцити}}
Після поразки Німеччини у [[Перша Світова війна|Першій Світовій війні]] країна уклала [[Версальський договір]] від 28 червня 1919 року, який вимагав провести на території Шлезвігу [[Шлезвізькі плебісцити|плебісцит населення про приналежність до Данії]].

10 лютого і 14 березня 1920 року, під наглядом спостерігачів від країн [[Антанта|Антанти]], відбулося два плебісцити у [[Північний Шлезвіг|Північному]] (Зона І) і Центральному Шлезвігу (Зона ІІ). Населення північних областей проголосували за приєднання до Данії (74,9 %, 75 431 особа), а центральних — за залишення у Німеччині  (80,2 %, 51 742 особи)<ref name="Alnor"/>. Населення великих німецькомовних міст і повітових центрів таких як [[Тондерн]] (76,5%), [[Апенраде]] (55,1%), [[Зондербург]] (56,2%), а також мешканці деяких південних районів Північного Шлезвігу, проголосували за  Німеччину, але їхнє волевиявлення проігнорували.

15 червня того ж року Північний Шлезвіг ([[Апенрадський повіт|Апенрадський]], [[Гадерслебен (повіт)|Гадерслебенський]], [[Зондербург (повіт)|Зондебурзький повіти]]) увійшов до складу Данії й отримав назву [[Південна Ютландія]]. 1921 року було визначено новий [[дансько-німецький кордон]]<ref name="Alnor">Alnor, K. ''Die Ergebnisse der Volksabstimmungen vom 10. Februar und 14. März 1920 in der 1. und 2. schleswigschen Zone'' (= Heimatschriften des Schleswig-Holsteiner-Bundes. Band 15). Flensburg (Lutherhaus): Verlag des Schleswig-Holsteiner-Bundes, 1925.</ref>.

=== Утворення землі ===
23 серпня 1946 року на основі Шлезвіг-Гольштейнської провінції була утворена [[Шлезвіг-Гольштейн|Шлезвіг-Гольштейнська земля]] Німеччини<ref name="V46">{{cite web |url=http://www.verfassungen.de/de/sh/aufloesung1946.htm |title=Verordnung Nr. 46, Auflösung der Provinzen des ehemaligen Landes Preußen in der Britischen Zone und ihre Neubildung als selbständige Länder (1946) |publisher=verfassungen.de |date=1946-08-23 |accessdate=13 грудня 2020 |archive-date=25 лютого 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170225192556/http://www.verfassungen.de/de/sh/aufloesung1946.htm }}</ref>

== Адміністративний поділ ==
=== Повіти ===
* Урядові округи Шлезвігу (Regierungsbezirk Schleswig) і Гольштейну (Regierungsbezirk Holstein) утворені 1 жовтня 1868 року.

{| class="wikitable"
|-
!
! 1868
! 1889
! 1920
! 1932—1933
! 1946
! 1970
! 1974
|-
! rowspan="12" | {{center|Ш
Л
Е
З
В
І
Г}}
|-
| colspan="2" | [[Апенраде (повіт)|Апенраде]] (Kreis Apenrade)
| colspan="5" rowspan="3"| → до [[Данія|Данії]] за результатами [[Шлезвізькі плебісцити|плебісциту]]
|-
| colspan="2"| [[Гадерслебен (повіт)|Гадерслебен]] (Kreis Hadersleben)
|-
| colspan=2| [[Зондербург (повіт)|Зондербург]] (Kreis Sonderburg)
|-
| rowspan="2" | [[Фленсбург-Ланд|Фленсбург]]
Kreis Flensburg
| colspan="6"| [[Фленсбург]] (Stadtkreis Flensburg)
|-
| colspan="5"| [[Фленсбург-Ланд]] (Landkreis Flensburg-Land)
| rowspan="2"| [[Шлезвіг-Фленсбург]]
|-
| colspan="6"| [[Шлезвіг (повіт)|Шлезвіг]] (Kreis Schleswig)
|-
| colspan=5| Екенрнферде (Kreis Eckernförde)
| colspan="2"| [[Рендсбург-Екернферде]]
|-
| colspan="3"| Айдерштедт (Kreis Eiderstedt)
| rowspan="2"|Гузум-Айдерштедт
Kreis Husum-Eiderstedt
| Айдерштедт
| colspan="2" rowspan="3"| [[Північна Фризія]]
|-
| colspan="3"| Гузум (Kreis Husum)
| Гузум
|-
| colspan="2"| [[Тондерн (повіт)|Тондерн]] (Kreis Tondern)
| colspan="3" | [[Південний Тондерн]] (Kreis Südtondern)
|}

{{center|<gallery>
DEU_Flensburg_COA.svg|[[Фленсбург]]
Flensburg_Kreis_Wappen.png|[[Фленсбург-Ланд]]
Coat_of_arms_of_Aabenraa.svg|[[Апенраде]]
Coat_of_arms_of_Haderslev.svg|[[Гадерслебен]]
Coat_of_arms_of_Sønderborg.svg|[[Зондербург]]
Suedtondern_Kreis_Wappen.png|[[Тондерн (повіт)|Тондерн]]
Schleswig Kreis Wappen.png|[[Шлезвіг (повіт)|Шлезвіг]]
</gallery>}}

== Населення ==
{| class="wikitable sortable"
|-
! Рік
! Осіб<ref>Rademacher, M. ''Deutsche Verwaltungsgeschichte von der Reichseinigung 1871 bis zur Wiedervereinigung 1990''. Osnabrück, 2006.[https://treemagic.org/rademacher/www.verwaltungsgeschichte.de/p_schleswig.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210627183033/https://treemagic.org/rademacher/www.verwaltungsgeschichte.de/p_schleswig.html|date=27 червня 2021}}</ref>
! [[Лютерани]]
! [[Католики]]
! Інші [[християни]]
! [[Юдеї]]
|-
! 1871
| 995.873
|
|
|
|
|-
! 1880
| 1.127.149
|
|
|
|
|-
! 1890
| 1.219.523 (100%)
| 1.190.793 ({{Percentage | 1190793 | 1219523 | 0 }})
| 21.807 ({{Percentage | 21807 | 1219523 | 0 }})
| 2.833 ({{Percentage | 2833 | 1219523 | 2 }})
| 3.751 ({{Percentage | 3751 | 1219523 | 2 }})
|-
! 1900
| 1.387.968 (100%)
| 1.349.297 ({{Percentage | 1349297 | 1387968 | 0 }})
| 30.524 ({{Percentage | 30524 | 1387968 | 0 }})
| 3.928 ({{Percentage | 3928 | 1387968 | 2 }})
| 3.486 ({{Percentage | 3486 | 1387968 | 2 }})
|-
! 1910
| 1.621.004
|
|
|
|
|-
! 1925
| 1.519.365 (100%)
| 1.431.057 ({{Percentage | 1431057 | 1519365 | 0 }})
| 41.349 ({{Percentage | 41349 | 1519365 | 0 }})
| 1.288 ({{Percentage | 1288 | 1519365 | 2 }})
| 4.152 ({{Percentage | 4152 | 1519365 | 2 }})
|-
! 1933
| 1.589.664 (100%)
| 1.459.722 ({{Percentage | 1459722 | 1589664 | 0 }})
| 47.526 ({{Percentage | 47526 | 1589664 | 0 }})
| 309 ({{Percentage | 309  | 1589664 | 2 }})
| 3.117 ({{Percentage | 3117 | 1589664 | 2 }})
|-
! 1939
| 1.589.267 (100%)
| 1.418.079 ({{Percentage | 1418079 | 1589267 | 0 }})
| 68.311 ({{Percentage | 68311 | 1589267 | 0 }})
| 4.237 ({{Percentage | 4237 | 1589267 | 2 }})
| 596 ({{Percentage | 596 | 1589267 | 2 }})
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Бібліографія ==

* Urkundensammlung. Kiel, 1839—74.
* Quellensammlung. Kiel, 1862—74.
* Regesten und Urkunden. Hamburg, 1886—9
* Zeitschrift der 1833 gegr. Schl.-holst.-lauenburg. Gesellschaft für vaterländische Geschichte
* Christiani, «Gesch. der Herzogtümer Schleswig und Holstein», 1775—79
* Christiani, «Gesch. Schl. und Holst. unter d. oldenburgischen Haus» Kiel, 1781
* Hegewisch, «Gesch. Schl. etc. 1588—1694. Kiel, 1801—1802
* Waitz, «Schleswig-Holsteins Geschichte», 1851—54.
* Handelmann, «Geschichte von Schleswig» (1874)
* Möller, «Geschichte Schleswig-Holsteins» Altona, 1888.
* Droysen und Samwer, «Die Herzogtümer Schl.-Holst. und d. Königr. Dänemark. Aktenmässige Geschichte der dänischen Politik seit 1806» Hamburg, 1850.
* Sybel, «Die Begründung des Deutschen Reichs durch Wilhelm I», 1889, Bd. 3.
* Lohr, «Die Schleswig-holsteinische Frage bis zur Erhebung der Herzogtümer 1848», 1895
* Samwer, «Die Staatserbfolge der Herzogtümer Schleswig-Holstein» Hamburg, 1844.
* Aufzeichnungen des Prinzen Friedrich v. Schleswig-Holstein-Noer, 1848—1850, 1861.
* Baudissin, «Gesch. d. Schleswig-holst. Kriegs. Hannover, 1862.
* Moltke, «Gesch. d. Kriegs gegen Dänemark 1848—49. Berlin, 1893.
* Rüstow, «Der deutsch.-dänische Krieg 1864» (Цюрих, 1864.
* Blasendorff, «Der deutsch-dänische Krieg 1864» (Б., 1889.
* Bernhardi, «Der Streit um die Elbherzogtümer. Tagebuchblätter aus d. J. 1863—1864. Leipzig, 1895.
* Thudichum, «Verfassungsgeschichte Schleswig-Holsteins von 1806—52, 1871.
* Mestorf, «Vorgeschichtliche Altertümer aus Schleswig. Hamburg, 1885.

=== Довідники ===
* [https://ru.wikisource.org/wiki/ЭСБЕ/Шлезвиг-Гольштиния Шлезвиг-Гольштиния] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220331095647/https://ru.wikisource.org/wiki/ЭСБЕ/Шлезвиг-Гольштиния |date=31 березня 2022 }} // ''[[Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона]]''. Санкт-Петербург, 1903, Т. 39, С. 677—682.

== Посилання ==
{{ci}}
{{ac}}
{{Пруссія}}
{{Провінції Пруссії}}

[[Категорія:Провінції Пруссії]]
[[Категорія:Шлезвіг-Гольштейн]]

title: Шлезвіг-Гольштейн

Країна: 1867—1871: Пруссія · 1871—1946: Німеччина - з 1871: Німецька імперія - з 1918: Республіка - з 1933: Третій Рейх - з 1945: Окупація

Герцогства: Шлезвізьке, Гольштейнське і Саксен-Лауенбурзьке

Наступник: Шлезвіг-Гольштейн


text:
# Гунде Сван
Гунде Сван (швед. Gunde Svan, 12 січня 1962) — шведський лижник та автогонщик, чотириразовий олімпійський чемпіон.
Гунде Сван був одним із найсильніших лижників 1980-их і загалом в історії лижного спорту. Гунде Сван відомий тим, що створив революцію в лижному спорті, вперше застосувавши техніку ковзанярського бігу на лижах. Найуспішнішою Олімпіадою в кар'єрі Гунде Свана стали ігри в Сараєво, на яких він здобув дві золоті, срібну й бронзову медалі. Через чотири роки у Калгарі він виборов ще дві золоті медалі. В активі Свана також 7 золотих, 3 срібні та 1 бронзова медаль чемпіонатів світу. Сван нагороджений Холменколленською медаллю за 1985 рік.
У 1984 він отримав Золоту медаль газети «Свенска Дагбладет».
Після завершення кар'єри лижника Сван виступав у змаганнях із ралікросу — спринтерському різновиді ралі, і здобув золоту медаль шведського чемпіонату та бронзову чемпіонату Європи. Він перейшов у інший вид спорту почасти тому, що його називали вродженим талантом, а він завжди стверджував, що вся справа тільки у волі й відданості своїй справі. Пізніше Сван брав участь у різноманітних шоу і рекламних кампаніях. Наразі він входить до ради Міжнародної федерації лижного спорту.

wikiname: ukwiki

title: Гунде Сван

in_language: uk

wikitext:
{{Othernames|Сван}}
{{Спортсмен
| ім'я = Gunde Svan
| повне_ім'я =
| зображення =  20190225 Seefeld 3347 Gunde Svan.jpg
| підпис = Гунде Сван в 2019
| прізвисько =
| національність = [[швед]]
| місце_проживання =
| дата_народження = 12.1.1962
| місце_народження = [[Дала-Єрна]], [[Швеція]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст =
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = [[Швеція]]
| вид_спорту = [[лижні перегони]], [[ралі]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalOlympic}}
{{MedalGold|[[Зимові Олімпійські ігри 1984|Сараєво 1984]]|15 км}}
{{MedalGold|[[Зимові Олімпійські ігри 1984|Сараєво 1984]]| {{nowrap|естафета 4 x 10 км}}}}
{{MedalGold|[[Зимові Олімпійські ігри 1988|Калгарі 1988]]|50 км}}
{{MedalGold|[[Зимові Олімпійські ігри 1988|Калгарі 1988]]|естафета 4 x 10 км}}
{{MedalSilver|[[Зимові Олімпійські ігри 1984|Сараєво 1984]]|50 км}}
{{MedalBronze|[[Зимові Олімпійські ігри 1984|Сараєво 1984]]|30 км}}
{{MedalWorldChampionships}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1985|Зеефельд 1985]]|30 км}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1985|Зеефельд 1985]]|50 км}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1987|Оберстдорф 1987]]|естафета 4 x 10 км}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1989|Лахті 1989]]|{{nowrap|15 км, вільний стиль}}}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1989|Лахті 1989]]|50 км}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1989|Лахті 1989]]|естафета 4 x 10 км}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1991|Валь-ді-Ф'ємме 1991]]|30 км}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1991|Валь-ді-Ф'ємме 1991]]|15 км}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1991|Валь-ді-Ф'ємме 1991]]|50 км}}
{{MedalSilver|{{nowrap|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1991|Валь-ді-Ф'ємме 1991]]}}|естафета 4 x 10 км}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 1985|Зеефельд 1985]]|естафета 4 x 10 км}}
{{MedalEuropeanChampionships}}
{{MedalBronze|[[Ралі-крос ЕМ 1995]]|}}
| show-medals = yes
}}
'''Гунде Сван''' ({{lang-sv|Gunde Svan}}, [[12 січня]] [[1962]]) — [[Швеція|шведський]] [[лижні перегони|лижник]] та автогонщик, чотириразовий [[олімпійський чемпіон]].

Гунде Сван був одним із найсильніших лижників [[1980-ті|1980-их]] і загалом в історії лижного спорту. Гунде Сван відомий тим, що створив революцію в лижному спорті, вперше застосувавши техніку ковзанярського бігу на лижах. Найуспішнішою [[Зимові Олімпійські ігри|Олімпіадою]] в кар'єрі Гунде Свана стали [[Зимові Олімпійські ігри 1984|ігри в Сараєво]], на яких він здобув дві золоті, срібну й бронзову медалі. Через чотири роки у [[Зимові Олімпійські ігри 1988|Калгарі]] він виборов ще дві золоті медалі. В активі Свана також 7 золотих, 3 срібні та 1 бронзова медаль [[чемпіонат світу з лижних видів спорту|чемпіонатів світу]]. Сван нагороджений [[Холменколленська медаль|Холменколленською медаллю]] за 1985 рік.

У 1984 він отримав [[Золота медаль газети «Свенска даґбладет»|Золоту медаль газети «Свенска Дагбладет»]].

Після завершення кар'єри лижника Сван виступав у змаганнях із [[ралікрос]]у — спринтерському різновиді [[ралі]], і здобув золоту медаль шведського чемпіонату та бронзову чемпіонату Європи. Він перейшов у інший вид спорту почасти тому, що його називали вродженим талантом, а він завжди стверджував, що вся справа тільки у волі й відданості своїй справі. Пізніше Сван брав участь у різноманітних шоу і рекламних кампаніях. Наразі він входить до ради [[Міжнародна федерація лижного спорту|Міжнародної федерації лижного спорту]].

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20110525182616/http://www.fis-ski.com/uk/604/613.html?sector=CC&competitorid=59796&type=result Досьє на сайті FIS]

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Сван Гунде}}
[[Категорія:Шведські лижники]]
[[Категорія:Шведські олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Лижники на зимових Олімпійських іграх 1984]]
[[Категорія:Лижники на зимових Олімпійських іграх 1988]]
[[Категорія:Шведські срібні олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Шведські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Чемпіони зимових Олімпійських ігор 1984]]
[[Категорія:Срібні призери зимових Олімпійських ігор 1984]]
[[Категорія:Бронзові призери зимових Олімпійських ігор 1984]]
[[Категорія:Чемпіони зимових Олімпійських ігор 1988]]

title: Загальна інформація

Національність: швед

Громадянство: Швеція

Народження: 12 січня 1962 (63 роки) · Дала-Єрна, Швеція

Вага: 81 кг

Діти: Julia Svand і Ferry Svand

title: Спорт

Країна: Швеція

Вид спорту: лижні перегони, ралі

title: Олімпійські ігри

Золото:
Сараєво 1984 · 15 км
Сараєво 1984 · естафета 4 x 10 км
Калгарі 1988 · 50 км
Калгарі 1988 · естафета 4 x 10 км

Срібло: Сараєво 1984 · 50 км

Бронза: Сараєво 1984 · 30 км

title: Чемпіонати світу

Золото:
Зеефельд 1985 · 30 км
Зеефельд 1985 · 50 км
Оберстдорф 1987 · естафета 4 x 10 км
Лахті 1989 · 15 км, вільний стиль
Лахті 1989 · 50 км
Лахті 1989 · естафета 4 x 10 км
Валь-ді-Ф'ємме 1991 · 30 км

Срібло: Валь-ді-Ф'ємме 1991 · 15 км

Срібло: Валь-ді-Ф'ємме 1991 · 50 км

Срібло: Валь-ді-Ф'ємме 1991 · естафета 4 x 10 км

Бронза: Зеефельд 1985 · естафета 4 x 10 км

title: Чемпіонати Європи

Бронза: Ралі-крос ЕМ 1995


text:
# Пам'ятний знак Тарасові Шевченку (Глухів)
Пам'ятний знак Тарасу Шевченкові в Глухові — пам'ятник, встановлений з нагоди 130-річчя перепоховання Шевченка, виготовлений у вигляді верстового стовпа.

## Розташування
Встановили пам'ятник у Глухові Сумської області на перехресті вулиць Києво-Московська, Матросова, Веригіна.

## Про пам'ятник
На виготовлення пам'ятника Тарасові Шевченку волонтери зібрали 200 тис. грн. На заклик зібрати кошти відгукнулися десятки глухівчан, розмір пожертв становив від 50 до 5000 грн. Знак встановлено на місці, де до декомунізації стояв пам'ятник Леніну.
Про Глухів поет згадує в поемах «Іржавець» та «Сон».

wikitext:
{{Пам'ятник
 | назва               = Пам'ятний знак Тарасові Шевченку
(Глухів)
 | місцева_назва       =
 | зображення          = Пам'ятний знак Тарасу Григоровичу Шевченко у Глухові.jpg
 | зображення_розмір   = 250 px
 | зображення_підпис   = '''Пам'ятний знак [[Тарас Шевченко|Тарасові Шевченку]] в [[Глухів|Глухові]]'''
 | статус              = відкрито
 | країна              = {{UKR}}
 | місце розташування  =
[[Сумська область]]
[[Глухів]]

 | координати          = {{Координати ГМ|51|40|43.2|N|33|54|02.1|E|scale:30000|display=title,inline}}
 | архітектурний стиль =
 | автор проєкту       =
 | матеріал            = цегла
 | будівник            =
 | скульптор           =
 | архітектор          =
 | перша згадка        =
 | встановлений        =
 | початок будівництва =
 | закінчення будівництва = [[1991]]
 | стан                =
 | сховище             =
 | вебсторінка         =
 |карта розташування   = Україна
 }}

'''Пам'ятний знак Тарасу Шевченкові в Глухові''' — пам'ятник, встановлений з нагоди 130-річчя перепоховання [[Шевченко Тарас Григорович|Шевченка]], виготовлений у вигляді верстового стовпа.<ref>{{Cite news|url=http://hbc.com.ua/novosti/779-u-gluhov-planuyut-vstanoviti-zamst-dekomunzovanogo-llcha-pamyatnik-shevchenku-za-pvmlyona.html|title=У Глухові планують встановити замість декомунізованого Ілліча пам'ятник Шевченку за півмільйона|work=Глухов без цензуры|accessdate=2016-12-07|archive-date=10 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161210033102/http://hbc.com.ua/novosti/779-u-gluhov-planuyut-vstanoviti-zamst-dekomunzovanogo-llcha-pamyatnik-shevchenku-za-pvmlyona.html}}</ref>

== Розташування ==
Встановили пам'ятник у [[Глухів|Глухові]] [[Сумська область|Сумської області]] на перехресті вулиць Києво-Московська, Матросова, Веригіна.

== Про пам'ятник ==
На виготовлення пам'ятника Тарасові Шевченку волонтери зібрали 200 тис. грн. На заклик зібрати кошти відгукнулися десятки глухівчан, розмір пожертв становив від 50 до 5000 грн.<ref>{{Cite news|url=http://kourier.in.ua/884-viznachilisya-z-mscem-dlya-pamyatnika-velikomu-kobzarev.html|title=Визначилися з місцем для пам'ятника Великому Кобзареві|work=Газета Курьер - ТРК Глухов|accessdate=2016-12-07|archive-date=20 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161220095601/http://kourier.in.ua/884-viznachilisya-z-mscem-dlya-pamyatnika-velikomu-kobzarev.html}}</ref> Знак встановлено на місці, де до декомунізації стояв пам'ятник Леніну.<ref>{{Cite web|url=http://debaty.sumy.ua/news/society/u-gluhovi-pam-yatnyk-shevchenku-zvedut-na-mistsi-pyvnyh-paviljoniv/|title=У Глухові пам'ятник Шевченку зведуть на місці пивних павільйонів {{!}} Сумські Дебати|website=debaty.sumy.ua|accessdate=2016-12-07|archive-date=29 листопада 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161129110225/http://debaty.sumy.ua/news/society/u-gluhovi-pam-yatnyk-shevchenku-zvedut-na-mistsi-pyvnyh-paviljoniv/}}</ref>

Про [[Глухів]] поет згадує в поемах ''«[[Іржавець (поема)|Іржавець]]»'' та ''«[[Сон (поема)|Сон]]»''.

== Див. також ==

* [[Пам'ятник Тарасові Шевченку (Глухів)]]

== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* {{ШевЕ-4|частина=Меморіальні дошки і пам'ятні знаки, присвячені Шевченку|сторінки =151-161}}
[[Категорія:Пам'ятники Тарасові Шевченку|Глухів]]
[[Категорія:Пам'ятники Глухова]]
[[Категорія:Пам'ятники, встановлені 1991|Шевченко Тарас]]

Статус: відкрито

Країна: Україна : ISO3166-1 alpha-3: UKR ; ISO3166-1 цифровий: 804 ;

Розташування: Сумська область Глухів

Матеріал: цегла


text:
# U-1163
| U-1163                                                                                | U-1163                                                                                | U-1163                                                                                |
| -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ | ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ |
|                                                                                |                                                                                |                                                                                |
|                                                                                |                                                                                |                                                                                |
|                                                                                |                                                                                |                                                                                |
| Під прапором                                                                                | Третій рейх                                                                                | Третій рейх                                                                                |
| Спуск на воду                                                                                | 12 червня 1943 року                                                                                | 12 червня 1943 року                                                                                |
| Виведений зі складу флоту                                                                                | 9 травня 1945 року                                                                                | 9 травня 1945 року                                                                                |
| Сучасний статус                                                                                | затоплений                                                                                | затоплений                                                                                |
| Проєкт                                                                                |                                                                                |                                                                                |
| Тип ПЧ                                                                                | середній торпедний ДПЧ                                                                                | середній торпедний ДПЧ                                                                                |
| Вартість                                                                                | 4 714 000 ℛℳ                                                                                | 4 714 000 ℛℳ                                                                                |
| Основні характеристики                                                                                |                                                                                |                                                                                |
| Швидкість (надводна)                                                                                | 17,9 вузла                                                                                | 17,9 вузла                                                                                |
| Швидкість (підводна)                                                                                | 8 вузлів                                                                                | 8 вузлів                                                                                |
| Робоча глибина занурення                                                                                | 100 м                                                                                | 100 м                                                                                |
| Гранична глибина занурення                                                                                | 250 м                                                                                | 250 м                                                                                |
| Дальність плавання                                                                                | 8500 морських миль (15 700 км) на швидкості 10 вузлів (у надводному положенні) 80 морських миль (150 км) на швидкості 4 вузли (в підводному положенні) | 8500 морських миль (15 700 км) на швидкості 10 вузлів (у надводному положенні) 80 морських миль (150 км) на швидкості 4 вузли (в підводному положенні) |
| Екіпаж                                                                                | 44—60 осіб                                                                                | 44—60 осіб                                                                                |
| Розміри                                                                                |                                                                                |                                                                                |
| Довжина найбільша (по КВЛ)                                                                                | 67,1 м                                                                                | 67,1 м                                                                                |
| Ширина корпусу найб.                                                                                | 6,2 м                                                                                | 6,2 м                                                                                |
| Висота                                                                                | 9,6 м                                                                                | 9,6 м                                                                                |
| Середня осадка (по КВЛ)                                                                                | 4,74 м                                                                                | 4,74 м                                                                                |
| Водотоннажність надводна                                                                                | 759 т                                                                                | 759 т                                                                                |
| Силова установка                                                                                |                                                                                |                                                                                |
| дизель-електрична; 2 дизельних двигуни Germaniawerft M6V 40/46, 2 електродвигуни Siemens-Schuckert-Werke GU 343/38-8 |                                                                                |                                                                                |
| Гвинти                                                                                | 2                                                                                | 2                                                                                |
| Потужність                                                                                | 2800—3200 к.с. (дизелі) 750 к.с. (електродвигуни)                                                                                | 2800—3200 к.с. (дизелі) 750 к.с. (електродвигуни)                                                                                |
| Озброєння                                                                                |                                                                                |                                                                                |
| Артилерія                                                                                | 1 × 88-мм палубна гармата SK C/35                                                                                | 1 × 88-мм палубна гармата SK C/35                                                                                |
| Торпедно- мінне озброєння                                                                                | 4 носових і один кормовий ТА 14 торпед або 26 мін TMA чи TMB                                                                                | 4 носових і один кормовий ТА 14 торпед або 26 мін TMA чи TMB                                                                                |
| ППО                                                                                | 1 × 37-мм зенітна гармата Flak M42 2 × 20-мм зенітні гармати FlaK 30                                                                                | 1 × 37-мм зенітна гармата Flak M42 2 × 20-мм зенітні гармати FlaK 30                                                                                |

U-1163 — німецький підводний човен типу VIIC/41 часів Другої світової війни.
Замовлення на будівництво човна віддане 14 жовтня 1941 року. Човен заклали на верфі суднобудівної компанії «Danziger Werft AG» у місті Данциг 5 грудня 1942 року під заводським номером 135. Спущений на воду 12 червня 1943 року, 6 жовтня 1943 року увійшов до складу 8-ї флотилії. Також за час служби входив до складу 11-ї та 13-ї флотилій. Єдиним командиром підводного човна був оберлейтенант-цур-зее Ернст-Людвіг Бальдун.
Човен виконав 4 бойових походи, в яких потопив одне судно.
Капітулював 9 травня 1945 року у Крістіансанні, Норвегія. 29 травня 1945 року переведено до Лох-Раяну, Шотландія. Потоплений авіацією 11 грудня 1945 року північніше Ірландії (55°50′ пн. ш. 10°05′ зх. д. / 55.833° пн. ш. 10.083° зх. д.) під час проведення операції «Дедлайт».

## Потоплені та пошкоджені кораблі[3]
| Назва     | Тип                | Належність | Дата          | Тоннаж (БРТ) | Вантаж | Статус    | Місце                                                       |
| Революція | суховантажне судно | СРСР       | 3 грудня 1944 | 433          |        | потоплено | 68°44′ пн. ш. 37°49′ сх. д. / 68.733° пн. ш. 37.817° сх. д. |

title: U-1163

wikitext:
{{Підводний човен |
| Назва = U-1163
| Оригінал назви =
| Зображення =
| Підпис =
| Прапор = {{Прапор Третього рейху}} [[Третій рейх]]
| Порт =
| Спущений = [[12 червня]] [[1943]] року
| Виведений = [[9 травня]] [[1945]] року
| Статус = затоплений
|Тип                  = середній торпедний ДПЧ
|Проєкт               = [[Підводні човни типу VII|типу VIIC/41]]
|КБ                   =
|Головний конструктор =
|NATO                 =
| Рухова установка    = дизель-електрична; 2 [[Дизельний двигун|дизельних двигуни]] [[Friedrich Krupp Germaniawerft|Germaniawerft M6V 40/46]], 2 електродвигуни [[Siemens-Schuckertwerke|Siemens-Schuckert-Werke GU 343/38-8]]
| Гвинти              = 2
| Потужність          = 2800—3200 к.с. (дизелі)
750 к.с. (електродвигуни)
| Швидкість надводна  = 17,9 вузла
| Швидкість підводна  = 8 вузлів
| Робоча глибина      = 100 м
| Гранична глибина    = 250 м
| Екіпаж              = 44—60 осіб
|Дальність            = 8500 морських миль (15 700 км) на швидкості 10 вузлів (у надводному положенні)
80 морських миль (150 км) на швидкості 4 [[Вузол (одиниця швидкості)|вузли]] (в підводному положенні)
| Автономність        =
| Водотоннажність     = 759 т
| Водотоннажність повна=860 т
| Довжина             = 67,1 м
| Ширина              = 6,2 м
| Висота              = 9,6 м
| Осадка              = 4,74 м
| Артилерія           = 1 × 88-мм [[Корабельна артилерія|палубна гармата]] [[88-мм морська гармата SK C/35|SK C/35]]
| Торпеди             = 4 носових і один кормовий [[Торпедний апарат|ТА]]
14 торпед або 26 мін ''TMA'' чи ''TMB''
| ППО                 = 1 × 37-мм [[зенітна гармата]] [[37-мм зенітна гармата Flak M42|Flak M42]]
2 × 20-мм [[зенітна гармата|зенітні гармати]] [[20-мм зенітна гармата FlaK 30/38/Flakvierling|FlaK 30]]
| Авіація             =
| Вартість            = 4 714 000 [[Райхсмарка|ℛℳ]]
}}

'''U-1163''' — німецький [[підводний човен]] типу [[Підводні човни типу VII|VIIC/41]] часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]]<ref >{{cite web|url= http://uboat.net/boats/u1163.htm|title= U - 1163|publisher= uboat.net|date= |accessdate= 8 липня 2025 року}}{{ref-en}}</ref>.

Замовлення на будівництво човна віддане [[14 жовтня]] [[1941]] року. Човен заклали на [[верф]]і суднобудівної компанії «Danziger Werft AG» у місті [[Гданськ|Данциг]] [[5 грудня]] [[1942]] року під заводським номером 135. [[Церемонія спуску судна на воду|Спущений на воду]] [[12 червня]] [[1943]] року, [[6 жовтня]] 1943 року увійшов до складу [[8-ма флотилія підводних човнів Крігсмаріне|8-ї флотилії]]. Також за час служби входив до складу [[11-та флотилія підводних човнів Крігсмаріне|11-ї]] та [[13-та флотилія підводних човнів Крігсмаріне|13-ї]] флотилій. Єдиним командиром підводного човна був [[оберлейтенант-цур-зее]] [[Ернст-Людвіг Бальдун]].

Човен виконав 4 бойових походи, в яких потопив одне судно.

Капітулював 9 травня 1945 року у [[Крістіансанн]]і, [[Норвегія]]. 29 травня 1945 року переведено до [[Лох-Раян]]у, [[Шотландія]]. Потоплений авіацією 11 грудня 1945 року північніше [[Ірландія|Ірландії]] ({{coord|55|50|N|10|05|W}}) під час проведення [[операція «Дедлайт»|операції «Дедлайт»]]<ref>{{cite web|url= http://www.u-boote.ru/boats/u-1163.html|title= U - 1163|publisher= u-boote.ru|date= |accessdate= 8 липня 2025 року}}{{ref-ru}}</ref>.

== Потоплені та пошкоджені кораблі<ref >{{cite web|url= https://uboat.net/boats/successes/u1163.html|title= Потоплені та пошкоджені судна|publisher= uboat.net|date= |accessdate= 8 липня 2025 року}}{{ref-en}}</ref> ==
{| class="standard sortable"
|-
| № |'''Назва'''||'''Тип'''|||'''Належність'''|||'''Дата'''|||'''Тоннаж (БРТ)'''|||'''Вантаж'''|||'''Статус'''|||'''Місце'''
|-
| 1 | ''Революція'' || суховантажне судно ||| {{USSR}} ||| [[3 грудня]] [[1944]] || 433 |||  ||| потоплено ||| {{coord|68|44|N|37|49|E}}
|}

{{Submarine-stub}}

== Примітки ==
{{reflist}}
{{ДПЧ типу VII}}

{{Портали|Нацистська Німеччина|Війна|Друга світова війна|Військова техніка|Морська справа|Транспорт}}
[[Категорія:Підводні човни Німеччини часів Другої світової війни]]
[[Категорія:Кораблі 1943]]
[[Категорія:Кораблі, побудовані в Данцигу]]
[[Категорія:Підводні човни, затоплені в операції «Дедлайт»]]


text:
# Томас Ґіллеспі (веслувальник)
Томас Ґіллеспі (англ. Thomas Gillespie, 14 грудня 1892 — 18 жовтня 1914) — британський академічний веслувальник.
Срібний призер Олімпійських Ігор 1912 року в складі вісімки.

title: Томас Ґіллеспі (веслувальник)

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Томас Ґіллеспі
| оригінал імені = Thomas Gillespie
| зріст  =
| вага   =
| медалі =
{{MedalSport|Чоловіче [[Академічне веслування на Олімпійських іграх|академічне веслування]]}}
{{MedalSilver|[[літні Олімпійські ігри 1912|Стокгольм 1912]] | [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1912 — вісімки (чоловіки)|Вісімки]]}}

}}

'''Томас Ґіллеспі''' ({{lang-en|Thomas Gillespie}}, 14 грудня 1892 — 18 жовтня 1914) — [[Сполучене Королівство Великої Британії та Ірландії|британський]] [[Академічне веслування|академічний веслувальник]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Срібний призер Олімпійських Ігор [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1912 — вісімки (чоловіки)|1912]] року в складі вісімки.
<!--ДосягненняКінець Код:OGS12.-->

== Посилання ==
* [https://www.olympedia.org/athletes/37312 Томас Ґіллеспі на Olympedia.org]
* [https://olympics.com/en/athletes/Thomas-Cunningham-Gillespie Томас Ґіллеспі на Olympics.com]
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Gi/Thomas-Gillespie-1.html Томас Ґіллеспі на Sports-Reference.com]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Ґіллеспі Томас}}
[[Категорія:Британські срібні олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Срібні призери літніх Олімпійських ігор 1912]]
[[Категорія:Олімпійські медалісти з академічного веслування]]
[[Категорія:Шотландські академічні веслувальники]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Сполучене Королівство

Народження: 14 грудня 1892 · Alvingtond, Forest of Deand, Глостершир, Глостершир, Англія, Сполучене Королівство

Смерть: 18 жовтня 1914 (21 рік) · Ла-Бассе

Alma mater: Вінчестер-коледжd, Cargilfield Preparatory Schoold і Новий коледж Оксфорду

title: Спорт

Вид спорту: академічне веслування

title: Чоловіче академічне веслування

Срібло: Стокгольм 1912 · Вісімки


text:
# Синтаксис
Си́нтаксис (дав.-гр. σύνταξις — «побудова, порядок, складання», від σύν — «з, разом» і ταξις — «впорядкування») — розділ граматики, що вивчає граматичну будову словосполучень та речень у мові.
Синтаксис розмежовують на:
- синтаксис словосполучень, який установлює синтаксичні властивості окремих слів як частин мови, тобто правила їхньої сполучуваності з іншими словами;
- синтаксис речень, спрямований на дослідження типів, ознак речень, зв'язків слів і сполук у складі речень і висловлювань.

## Одиниці синтаксису
- Речення
- Висловлювання

## Напрями сучасних синтаксичних досліджень
Структурно-статичний — розглядає синтаксичну будову словосполучень і речень, їх типи і ознаки, структурні схеми, не пов'язані з контекстом і ситуацією мовлення.
Семантичний — вивчає семантичну природу предикативності речень, їхні синонімічні перетворення, пропозиційну відповідність, позиційні схеми, їхнє варіювання в мовленні й парадигматику, типи функцій синтаксем (мінімальний носій елементарного змісту, конструктивний компонент речення) як складників речення, імпліцитність і компресію предикативних одиниць.
Генеративний — дослідником був Ноам Чомскі, цей напрям оперує універсальними глибинними й поверхневими синтаксичними структурами, встановлює універсальні правила синтаксичних трансформацій й обмеження на них, виявляє вроджені принципи й параметри, що коригуються процесом мовної соціалізації.
Комунікативний — спрямований на динамічний бік мовленнєвих одиниць — висловлень, на особливості їхнього актуального членування (Актуальне членування речення) в конкретних комунікативних ситуаціях, на встановлення мовленнєвих варіантів речень, комунікативної парадигматики, особливостей модальності і перформативності, ролі порядку слів й інтонації у формуванні змісту висловлень тощо.
Стилістика тексту — дослідження правил адаптації та зв'язності речень у контексті і ситуації мовлення, референційної природи висловлень у конкретних текстових масивах, ролі синтаксичних одиниць у формуванні концепту тексту, його тематичних ліній, образності, експресивності тощо.
Когнітивний — аналіз проєкції синтаксичних конструкцій на структури знань людини.
Комп'ютерний — моделювання синтаксичних структур, яке ґрунтується на доробку семантичного й генеративного синтаксису.
Логічний — розгляд синтаксису як учення про способи вираження думки й розроблявся філософськими граматиками під кутом зору раціоналізму й універсалізму (речення дорівнювало судженню, умовиводу, члени речення розглядалися як виразники логічних складників).
Психологічний — дослідники: Г. Пауль, Г. Штейнталь, О. Потебня, В. Вундт; за своєю сутністю близький до логічного, однак зміст речень мав комунікативно-психологічну інтерпретацію.

title: Синтаксис

wikitext:
{{лінгвістика}}
{{otheruses|Синтаксис (значення)}}
'''Си́нтаксис''' ({{lang-grc|σύνταξις}} — «побудова, порядок, складання», від ''σύν'' — «з, разом» і ''ταξις'' — «впорядкування») — розділ [[граматика|граматики]], що вивчає граматичну будову [[словосполучення|словосполучень]] та [[речення|речень]] у мові.

Синтаксис розмежовують на:
* '''синтаксис словосполучень''', який установлює синтаксичні властивості окремих слів як частин мови, тобто правила їхньої сполучуваності з іншими словами;
* '''синтаксис речень''', спрямований на дослідження типів, ознак речень, зв'язків слів і сполук у складі речень і висловлювань.

== Одиниці синтаксису ==
* [[Речення]]
* [[Висловлювання (мовознавство)|Висловлювання]]

== Напрями сучасних синтаксичних досліджень ==
'''Структурно-статичний''' — розглядає синтаксичну будову словосполучень і речень, їх типи і ознаки, структурні схеми, не пов'язані з контекстом і ситуацією мовлення.

'''Семантичний''' — вивчає семантичну природу предикативності речень, їхні синонімічні перетворення, пропозиційну відповідність, позиційні схеми, їхнє варіювання в мовленні й парадигматику, типи функцій синтаксем (мінімальний носій елементарного змісту, конструктивний компонент речення) як складників речення, імпліцитність і компресію предикативних одиниць.

'''Генеративний''' — дослідником був [[Ноам Чомскі]], цей напрям оперує універсальними глибинними й поверхневими синтаксичними структурами, встановлює універсальні правила синтаксичних трансформацій й обмеження на них, виявляє вроджені принципи й параметри, що коригуються процесом мовної соціалізації.

'''Комунікативний''' — спрямований на динамічний бік мовленнєвих одиниць — висловлень, на особливості їхнього актуального членування ([[Актуальне членування речення]]) в конкретних комунікативних ситуаціях, на встановлення мовленнєвих варіантів речень, комунікативної парадигматики, особливостей модальності і перформативності, ролі порядку слів й інтонації у формуванні змісту висловлень тощо.

'''Стилістика тексту''' — дослідження правил адаптації та зв'язності речень у контексті і ситуації мовлення, референційної природи висловлень у конкретних текстових масивах, ролі синтаксичних одиниць у формуванні концепту тексту, його тематичних ліній, образності, експресивності тощо.

'''Когнітивний''' — аналіз проєкції синтаксичних конструкцій на структури знань людини.

'''Комп'ютерний''' — моделювання синтаксичних структур, яке ґрунтується на доробку семантичного й генеративного синтаксису.

'''Логічний''' — розгляд синтаксису як учення про способи вираження думки й розроблявся філософськими граматиками під кутом зору раціоналізму й універсалізму (речення дорівнювало судженню, умовиводу, члени речення розглядалися як виразники логічних складників).

'''Психологічний''' — дослідники: Г. Пауль, Г. Штейнталь, О. Потебня, В. Вундт; за своєю сутністю близький до логічного, однак зміст речень мав комунікативно-психологічну інтерпретацію.

== Див. також ==
{{Вікіцитати1}}
[[Синтаксис української мови]]

== Література ==
# ''Вихованець І. Р.'' [https://archive.org/details/UkrMovEnts/page/592/mode/1up?view=theater Синтаксис] // [[Українська мова (енциклопедія)|Українська мова: Енциклопедія]] / Редкол.: [[Русанівський Віталій Макарович|В. М. Русанівський]], [[Тараненко Олександр Онисимович|О. О. Тараненко]] та ін. — 2-е вид. випр. і доп. — К.: Українська енциклопедія, 2004. — С. 592—594. — 824 с. — ISBN 966-7492-19-2.
# {{ЕУ|8|2817-2818|[https://archive.org/stream/eu0t0/EU_T_8_S_T#page/n17/mode/2up Синтакса]}}
# ''Dlbrück В.'' Vergleichende Syntax der indogermanischen Sprachen. Страсбурґ, 1893. {{ref-de}}
# ''Грунский Н.'' Очерки по истории разработки синтаксиса славянских языков. 3 чч. Юр'єв-П. 1910—1911. {{ref-ru}}
# ''Виноградов В.'' Из истории изучения русского синтаксиса. — М., 1958. {{ref-ru}}
# ''Шевельов Ю.'' [https://archive.org/stream/zapysky7/zapysky173#page/n305/mode/2up Покоління 20-х років в українському мовознавстві] // [[Записки НТШ]] / Іст.-філософ. секція; т. 173). Париж-Чикаго, 1962. с. 309—332.
# ''Бутрин М.'' Мова і стиль українських письменників. Бібліографічний покажчик літератури за 1953—1964 роки. — Л., 1966.
# Мовознавство в Україні за 50 років : збірка. — К., 1967.
# Сучасна лінгвістика : термінологічна енциклопедія. — Полтава : Довкілля-К, 2006.

== Посилання ==
* {{ЛЗЕ2|частина =Синтаксис|сторінки =398}}
* {{ЕСКМ2017|частина =[https://archive.org/details/klasychnykh_mov/page/454/mode/1up?view=theater Синтаксис] |сторінки =454}}
* [https://archive.org/details/filosofskyi_entsyklop/page/582/mode/1up?view=theater Синтаксис логічний] // {{ФЕС|сторінки=582}}

* [http://litmisto.org.ua/?page_id=10 Загнітко А. П. Український синтаксис: навчально-практичний комплекс. Хрестоматія.]
* [http://litmisto.org.ua/?page_id=15 Загнітко А. П. Теоретична граматика сучасної української мови. Морфологія. Синтаксис.]
* [http://litmisto.org.ua/?page_id=20 Загнітко А. П. Український синтаксис (науково-теоретичний і навчально-практичний комплекс). Ч. 1]

[[Категорія:Мовознавство]]


text:
# Морж
Морж звичайний (Odobenus rosmarus) — великий морський ссавець групи ластоногих (Pinnipedia), розповсюджений по всьому узбережжю Північного Льодовитого океану. Це єдиний сучасний вид своєї родини Моржевих (Odobenidae), що зазвичай поділяється на три підвиди: атлантичний (O. r. rosmarus), тихоокеанський (O. r. divergens) і лаптєвський (O. r. laptevi). За розмірами тіла серед ластоногих моржі поступаються лише морським слонам. У природі ареали цих видів не перетинаються і тому моржі є найбільшими ластоногими у своєму середовищі проживання.
У каріотипі 32 хромосоми. Етимологія: грец. ὀδούς — «зуби», грец. βαίνω — «йти», посилаючись на те, що морж використовує ікла, аби витягти себе з води. Слово «морж» є запозиченням з саамської мови й виводиться від наслідування звуків, що видають моржі.

## Зовнішній вигляд
Дорослі самці 270—356 см завдовжки, до 150 см висотою і вагою 800—1700 кг; менші самиці 225—312 см завдовжки й вагою 400—1250 кг. Серед інших ластоногих він поступається розмірами лише морському слонові, який мешкає у південній півкулі Землі. Верхні ікла надзвичайно розвинені, подовжені й спрямовані вниз; дуже широка морда всіяна численними товстими, жорсткими, сплющеними щетинками-вусами. Зовнішніх вух немає, очі маленькі.
Зморщене тіло, все вкрите рідкою щетиною та шишкоподібними стовщеннями, має бурий колір. Дуже товста шкіра покрита короткими прилеглим жовто-бурим волоссям, але з віком волосся стає менше, а в старих моржів шкіра майже зовсім гола. Кінцівки більш пристосовані для руху на суші, ніж у тюленів, і моржі можуть ходити, а не повзати, підошви мозолясті. Хвіст зародковий. Особливістю моржа є широка щетиниста морда з великими іклами, що стирчать донизу.

## Підвиди
Виділяють два підвиди моржа:
- Тихоокеанський морж (Odobenus rosmarus divirgens, Linnaeus 1785)
- Атлантичний морж (Odobenus rosmarus rosmarus, Islliger 1815)

Самостійність третього підвиду — лаптєвського моржа (Odobenus rosmarus laptevi, Chapsky 1940), достовірно не підтверджена.
Атлантичний морж жовто-бурого кольору, довжиною до 4, рідко до 5 м і вагою до 1000 кг; стверджується, що раніше траплялися екземпляри до 6—7 м і вагою до 1500 кг, ікла 60—80 см. Самки значно менші: 3,7—4 м при вазі 800—900 кг. Мешкають біля західного і східного узбережжя Ґренландії, рідко біля берегів Ісландії, в європейських водах основний моржевий промисел ведеться біля Шпіцбергену, Нової Землі, у Карському морі.

## Поширення та популяція
За останніми оцінками, що ґрунтуються на результатах глобального обліку чисельності, який був проведений у 1990 році, сучасна популяція тихоокеанського моржа становить приблизно 200 тис. особин. Більша частина популяції тихоокеанського моржа проводить літо північніше Берингової протоки, в Чукотському морі вздовж північного узбережжя східного Сибіру, біля острова Врангеля, у морі Бофорта вздовж північного узбережжя Аляски, а також зустрічається у водах між вказаними місцями. Невелика кількість самців зустрічається в літній період в Анадирській затоці, на південному узбережжі півострова Чукотка в Сибіру, а також у Бристольській затоці. Навесні й восени вони концентруються від західного узбережжя Аляски до Анадирської затоки. Вони зимують у південних частинах Берингового моря, уздовж східного узбережжя Сибіру на південь до північної частини півострова Камчатка, а також уздовж південного узбережжя Аляски. Залишки моржа віком у 28 тис. років були знайдені неподалік від затоки Сан-Франциско, що показує поширення моржа аж до берегів північної Каліфорнії за часів останнього льодовикового періоду.
Атлантичний морж був майже винищений унаслідок безконтрольного комерційного промислу і тому чисельність популяції його значно нижча. Точно оцінити чисельність на сьогодні нелегко, але, ймовірно, вона не перевищує 20 тис. особин. Ця популяція поширена в Арктичній Канаді, Ґренландії, Шпіцбергені, а також у західному регіоні Російської Арктики. На підставі величезного географічного поширення та даних із переміщенням, передбачається наявність вісьмох субпопуляцій атлантичного моржа, п'ять на захід і три на схід від Ґренландії. Атлантичний морж раніше займав значно ширші території: на південь до мису Код і у великій кількості зустрічався в затоці Святого Лаврентія. У квітні 2006 північно-західна популяція атлантичного моржа була внесена до списку Канадського акту видів, яким загрожує винищення (англ. Canadian Species at Risk Act) (Квебек, Нью-Брансвік, Нова Шотландія, Ньюфаундленд і Лабрадор) як така, що майже зникла в Канаді.
Ізольована лаптєвська популяція моржа локалізована впродовж усього року в центральному та західному регіонах Моря Лаптєвих, в найсхіднішому регіоні Карського моря, а також у найзахіднішій частині Східносибірського моря. Сучасна чисельність оцінюється в 5—10 тис. особин.

## Поведінка
Ці величезні незграбні тварини, що населяють крайню Північ, живуть переважно біля берегів і рідко подорожують далеко. Моржі товариські, тримаються сімейними групами (3—6 тварин), що складаються з самця, самиці й дитинчат різного віку. Утворюють берегові й льодові лежбища, на яких може перебувати до декількох сотень тварин. Моржі мужньо боронять одне одного, а у воді вони є небезпечними супротивниками, оскільки можуть перекинути човен або розбити його іклами. Вони самі рідко нападають на човни. Набагато безпечніше полювати на них на крижинах або суші, куди вони виходять для відпочинку, причому стадо завжди виставляє вартових. Нюх у моржів розвинений добре і вони чують людину на значній відстані, тому до них намагаються наближатися проти вітру. Помітивши небезпеку, вартовий ревом (який у моржів є чимось середнім між ревом корови й грубим гавкотом) або поштовхами будить інших і стадо зникає під водою, де можуть пробути без повітря до 10 хвилин. Їжа моржа складається в основному з двостулкових молюсків та інших донних безхребетних, іноді їдять рибу. В окремих випадках моржі можуть нападати на тюленів або їсти падло.
Характерні міграції: взимку на південь, улітку на північ. Спаровування і пологи проходять у травні. Вагітність триває близько 12 міс. Самиця народжує зазвичай 1 дитинча 1 раз на 2 роки. Новонароджені мають довжину тіла 130—140 см і масу 45—68 кг, зуби відсутні, ікла з'являються через 2—3 міс. Одразу після народження можуть плавати. Статевої зрілості самиці досягають у 4—5 років, самці в 6—7.
Молюсків моржі викопують із дна застосовуючи величезні ікла. Також ікла використовуються для захисту та підіймання на крижини або скелі.
Крім людини, вороги моржа — білий ведмідь і, почасти, косатка. Моржі часто страждають від зовнішніх і внутрішніх паразитів.

title: Морж

wikitext:
{{speciesbox
| name = Морж
| fossil_range = {{fossilrange|Pleistocene|Recent|[[плейстоцен]]—[[Голоцен|наш час]]}}
| status = VU
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name="iucn status 19 November 2021">{{cite iucn|author=Lowry, L.|date=2016|title=''Odobenus rosmarus''|volume=2016|page=e.T15106A45228501|doi=10.2305/IUCN.UK.2016-1.RLTS.T15106A45228501.en|access-date=2025-07-07}}</ref>
| status2 = CITES_A3
| status2_system = CITES
| status2_ref = <ref name="CITES">{{Cite web|title=Appendices|url=https://cites.org/eng/app/appendices.php|access-date=2025-07-07|website=cites.org}}</ref>
| image = Walrus in the Russian Arctic National Park, Novaya Zemlya 2015-2.jpg
| image_caption = Самець моржа, Нова Земля
| image2 = Walrus 2 (6383855895).jpg
| image2_caption = Самиця з дитинчам
| genus = Odobenus
| parent_authority = [[Матюрен Жак Бріссон|Brisson]], 1762
| species = rosmarus
| authority = ([[Карл Лінней|Linnaeus]], [[Система природи|1758]])
| range_map = Odobenus rosmarus map.svg
| range_map_caption = Ареал моржа
| subdivision_ranks = Підвиди
| subdivision =
''O. rosmarus rosmarus''

''O. rosmarus divergens''

''O. rosmarus laptevi'' (суперечливий)
| synonyms = {{species list
| Phoca rosmarus | [[Карл Лінней|Linnaeus]], [[Система природи|1758]]
| Trichechus rosmarus | [[Карл Лінней|Linnaeus]], 1766}}}}
'''Морж звичайний'''<ref>{{книга|автор=Маркевич, О. П.|заголовок=Російсько-українсько-латинський зоологічний словник. Номенклатура|місце=Київ|видавництво=Наук. думка|рік=1983|сторінки=208}}</ref> (''Odobenus rosmarus'') — великий [[морські ссавці|морський ссавець]] групи [[ластоногі|ластоногих]] ({{lang-la2|Pinnipedia}}), розповсюджений по всьому узбережжю [[Північний Льодовитий океан|Північного Льодовитого океану]]. Це єдиний сучасний вид своєї родини Моржевих ({{lang-la2|Odobenidae}}), що зазвичай поділяється на три підвиди: атлантичний (''O. r. rosmarus''), тихоокеанський (''O. r. divergens'') і лаптєвський (''O. r. laptevi''). За розмірами тіла серед ластоногих моржі поступаються лише [[морський слон|морським слонам]]. У природі ареали цих видів не перетинаються і тому моржі є найбільшими ластоногими у своєму середовищі проживання.

У [[каріотип]]і 32 хромосоми. Етимологія: {{lang-el|ὀδούς}} — «зуби», {{lang-el|βαίνω}} — «йти», посилаючись на те, що морж використовує ікла, аби витягти себе з води. Слово «морж» є запозиченням з саамської мови й виводиться від наслідування звуків, що видають моржі<ref>Етимологічний словник української мови. Т. 3: Кора — М / Укл.: Р. В. Болдирєв та ін. / АН УРСР. Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні. — К.: Наук. думка, 1989</ref>.

== Зовнішній вигляд ==
Дорослі самці 270—356 см завдовжки, до 150 см висотою і вагою 800—1700 кг; менші самиці 225—312 см завдовжки й вагою 400—1250 кг<ref>{{книга|автор=Ronald M. Nowak, Ernest Pillsbury Walker|заголовок=Walker's marine mammals of the world||посилання =http://books.google.com.ua/books?id=T37sFCl43E8C&pg=PA92|видавництво=JHU Press|рік=2003|том= 1|сторінки = 92|сторінок =264|isbn=0801873436}}</ref>. Серед інших ластоногих він поступається розмірами лише морському слонові, який мешкає у південній півкулі Землі. Верхні [[ікла]] надзвичайно розвинені, подовжені й спрямовані вниз; дуже широка морда всіяна численними товстими, жорсткими, сплющеними щетинками-вусами. Зовнішніх вух немає, очі маленькі.

Зморщене тіло, все вкрите рідкою щетиною та шишкоподібними стовщеннями, має бурий колір. Дуже товста шкіра покрита короткими прилеглим жовто-бурим волоссям, але з віком волосся стає менше, а в старих моржів шкіра майже зовсім гола. Кінцівки більш пристосовані для руху на суші, ніж у тюленів, і моржі можуть ходити, а не повзати, підошви мозолясті. [[Хвіст]] зародковий. Особливістю моржа є широка щетиниста морда з великими іклами, що стирчать донизу.

== Підвиди ==
Виділяють два підвиди моржа:
* Тихоокеанський морж ([[Odobenus rosmarus divirgens]], Linnaeus 1785)
* Атлантичний морж ([[Odobenus rosmarus rosmarus]], Islliger 1815)
Самостійність третього підвиду — [[лаптєвський морж|лаптєвського моржа]] ([[Odobenus rosmarus laptevi]], Chapsky 1940), достовірно не підтверджена.

Атлантичний морж жовто-бурого кольору, довжиною до 4, рідко до 5 м і вагою до 1000 кг; стверджується, що раніше траплялися екземпляри до 6—7 м і вагою до 1500 кг, ікла 60—80 см. Самки значно менші: 3,7—4 м при вазі 800—900 кг. Мешкають біля західного і східного узбережжя [[Ґренландія|Ґренландії]], рідко біля берегів [[Ісландія|Ісландії]], в європейських водах основний моржевий промисел ведеться біля [[Шпіцберген]]у, [[Нова Земля|Нової Землі]], у [[Карське море|Карському морі]].

== Поширення та популяція ==
[[Файл:Walross-painting.jpg|thumb|250px|left|Самиця моржа з дитинчам]]
За останніми оцінками, що ґрунтуються на результатах глобального обліку чисельності, який був проведений у [[1990]] році, сучасна популяція тихоокеанського моржа становить приблизно 200 тис. особин. Більша частина популяції тихоокеанського моржа проводить літо північніше [[Берингова протока|Берингової протоки]], в [[Чукотське море|Чукотському морі]] вздовж північного узбережжя східного Сибіру, біля [[Острів Врангеля|острова Врангеля]], у [[море Бофорта|морі Бофорта]] вздовж північного узбережжя [[Аляска|Аляски]], а також зустрічається у водах між вказаними місцями. Невелика кількість самців зустрічається в літній період в [[Анадирська затока|Анадирській затоці]], на південному узбережжі півострова [[Чукотка]] в Сибіру, а також у [[Бристольська затока|Бристольській затоці]]. Навесні й восени вони концентруються від західного узбережжя Аляски до Анадирської затоки. Вони зимують у південних частинах [[Берингове море|Берингового моря]], уздовж східного узбережжя Сибіру на південь до північної частини півострова [[Камчатський півострів|Камчатка]], а також уздовж південного узбережжя Аляски. Залишки моржа віком у 28 тис. років були знайдені неподалік від [[Сан-Франциско (затока)|затоки Сан-Франциско]], що показує поширення моржа аж до берегів північної [[Каліфорнія|Каліфорнії]] за часів [[Останній льодовиковий період|останнього льодовикового періоду]].

Атлантичний морж був майже винищений унаслідок безконтрольного комерційного промислу і тому чисельність популяції його значно нижча. Точно оцінити чисельність на сьогодні нелегко, але, ймовірно, вона не перевищує 20 тис. особин. Ця популяція поширена в Арктичній [[Канада|Канаді]], [[Ґренландія|Ґренландії]], [[Шпіцберген]]і, а також у західному регіоні Російської Арктики. На підставі величезного географічного поширення та даних із переміщенням, передбачається наявність вісьмох субпопуляцій атлантичного моржа, п'ять на захід і три на схід від Ґренландії. Атлантичний морж раніше займав значно ширші території: на південь до [[мис Код|мису Код]] і у великій кількості зустрічався в [[затока Святого Лаврентія|затоці Святого Лаврентія]]. У квітні 2006 північно-західна популяція атлантичного моржа була внесена до списку Канадського акту видів, яким загрожує винищення ({{lang-en|Canadian Species at Risk Act}}) ([[Квебек (провінція)|Квебек]], [[Нью-Брансвік]], [[Нова Шотландія]], [[Ньюфаундленд]] і [[Лабрадор (півострів)|Лабрадор]]) як така, що майже зникла в Канаді.

Ізольована лаптєвська популяція моржа локалізована впродовж усього року в центральному та західному регіонах [[Море Лаптєвих|Моря Лаптєвих]], в найсхіднішому регіоні [[Карське море|Карського моря]], а також у найзахіднішій частині [[Східносибірське море|Східносибірського моря]]. Сучасна чисельність оцінюється в 5—10 тис. особин.

== Поведінка ==
Ці величезні незграбні тварини, що населяють крайню Північ, живуть переважно біля берегів і рідко подорожують далеко. Моржі товариські, тримаються сімейними групами (3—6 тварин), що складаються з самця, самиці й дитинчат різного віку. Утворюють берегові й льодові лежбища, на яких може перебувати до декількох сотень тварин. Моржі мужньо боронять одне одного, а у воді вони є небезпечними супротивниками, оскільки можуть перекинути човен або розбити його іклами. Вони самі рідко нападають на човни. Набагато безпечніше полювати на них на крижинах або суші, куди вони виходять для відпочинку, причому стадо завжди виставляє вартових. Нюх у моржів розвинений добре і вони чують людину на значній відстані, тому до них намагаються наближатися проти вітру. Помітивши небезпеку, вартовий ревом (який у моржів є чимось середнім між ревом корови й грубим гавкотом) або поштовхами будить інших і стадо зникає під водою, де можуть пробути без повітря до 10 хвилин. Їжа моржа складається в основному з [[Двостулкові|двостулкових молюсків]] та інших донних безхребетних, іноді їдять рибу. В окремих випадках моржі можуть нападати на [[тюлень|тюленів]] або їсти [[падло]].

Характерні міграції: взимку на південь, улітку на північ. Спаровування і пологи проходять у травні. Вагітність триває близько 12 міс. Самиця народжує зазвичай 1 дитинча 1 раз на 2 роки. Новонароджені мають довжину тіла 130—140 см і масу 45—68 кг, зуби відсутні, ікла з'являються через 2—3 міс. Одразу після народження можуть плавати. [[Статева зрілість|Статевої зрілості]] самиці досягають у 4—5 років, самці в 6—7.

Молюсків моржі викопують із дна застосовуючи величезні ікла. Також ікла використовуються для захисту та підіймання на крижини або скелі.

Крім людини, вороги моржа — [[Ведмідь білий|білий ведмідь]] і, почасти, [[косатка]]. Моржі часто страждають від зовнішніх і внутрішніх [[Паразитизм|паразитів]].

== Див. також ==
* «[[Голова моржа]]»

== Примітки ==
{{reflist}}
{{недостатньо виносок}}

== Література ==
* Аристов А. А., Барышников Г. Ф., 2001. Млекопитающие фауны России и сопредельных территорий. Хищные и ластоногие. СПб: Наука, 558 с.
* Гептнер В. Г., Чапский К. К. и др., 1976. Млекопитающие Советского Союза, 2 (3). Ластоногие и зубатые киты. М.: Высшая школа, 718.
* Морж. 2000. В кн.: Красная книга Российской Федерации. М.: АСТ, с. 658—661.
* Чернявский Ф. Б., 1984. Млекопитающие крайнего северо-востока Сибири. М.: Наука, 388 с.

== Посилання ==
* {{Wikispecies-inline|Odobenus rosmarus}}
* {{Commons category-inline|Odobenus rosmarus}}
* {{Britannica|635052|Морж}}
* [https://web.archive.org/web/20150417234051/http://www.arkive.org/walrus/odobenus-rosmarus/ ''Odobenus rosmarus'' ARKive]
* [http://animaldiversity.org/accounts/Odobenus_rosmarus/ Baker, H. 2013. «''Odobenus rosmarus''» (online), Animal Diversity Web] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160422171030/http://animaldiversity.org/accounts/Odobenus_rosmarus/|date=22 квітня 2016 }}
{{ВП-портали|Біологія океану}}
{{Taxonbar|from=Q40994}}

[[Категорія:Ластоногі]]
[[Категорія:Ссавці Гренландії]]
[[Категорія:Ссавці Канади]]
[[Категорія:Ссавці Норвегії]]
[[Категорія:Ссавці Росії]]
[[Категорія:Ссавці США]]
[[Категорія:Морський промисел]]
[[Категорія:Таксони, описані Карлом Ліннеєм]]
[[Категорія:Тварини, описані 1758]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус:
· Уразливий (МСОП 3.1)
CITES Appendix III (CITES)

title: Біологічна класифікація

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клада:
Синапсиди (Synapsida)
Pinnipediformes
Ластоногі (Pinnipedia)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Хижі (Carnivora)

Родина: Моржеві (Odobenidae)

Рід: Морж (Odobenus) · Brisson, 1762

Вид: Морж (O. rosmarus)

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Odobenus rosmarus · (Linnaeus, 1758)

title: Підвиди

Підвиди: O. rosmarus rosmarus · O. rosmarus divergens · O. rosmarus laptevi (суперечливий)

title: Синоніми

Синоніми: - Phoca rosmarus Linnaeus, 1758 - Trichechus rosmarus Linnaeus, 1766


text:
# Стівен Стемкос
Стівен Сте́мкос (англ. Steven Stamkos; *7 лютого 1990, Маркем, Онтаріо, Канада) — канадський хокеїст, нападник клубу НХЛ «Тампа-Бей Лайтнінг».
Чемпіон світу серед молодіжних команд та срібний призер дорослих змагань. Перший номер драфту НХЛ 2008 року. Дворазовий володар Моріс Рішар Трофі.
Володар Кубка Стенлі.

## Кар'єра

### Хокейна ліга Онтаріо
З 16 років почав виступати в ОХЛ, за команду Сарнія Стінг. В першому ж сезоні, незважаючи на свій юний вік, Стів став найкращим бомбардиром команди. Завдяки такій вдалій грі Стемкоса було запрошено до складу збірної Канади віком до 18 років. На чемпіонаті, що проходив в Фінляндії, Стівен в шести поєдинках зумів набрати одразу 10 (2+8) очок, хоча це і не допомогло канадійцям здобути медалі (підсумкове 4-е місце).
В другому сезоні на молодіжному рівні Стемкос був серед найкращих не тільки у своїй команді, а й в цілому в лізі. Зокрема, Стів посів п'яте місце серед бомбардирів та друге серед снайперів. Свою ж команду він зумів вивести в другий раунд плей-оф. В сезоні 2007-08 років Стемкоса знову було запрошено до збірної Канади, але цього разу вже молодіжної (вік гравців не перевищує 20 років). Стемкос набрав 6(1+5) очок на турнірі і разом з партнерами виграв золоті нагороди змагань, що проходили в Чехії.

### Національна хокейна ліга
Наприкінці червня 2008 року в Оттаві під час процедури драфту, Стівена було обрано під загальним першим номером. Серед п'яти перших номерів на драфті він виявився єдиним нападником. За місяць він підписав типовий контракт новачка на три роки.
Як і до кожного першого номера драфта, до Стемкоса була прикута підвищена увага хокейних журналістів, скаутів, експертів і т.д. Тож коли старт в дорослому хокеї виявився не таким яскравим, як можна було очікувати, Стіва чимало критикували.
Своє перше очко він здобув лише в восьмому поєдинку, але вже в наступному закинув і першу шайбу. Незважаючи на відносні невдачі Стівен не опускав руки і тренувався ще більш наполегливо. І вже за деякий час таки зумів пристосуватися до більш високого рівня національної хокейної ліги. Вже в лютому він зробив свій перший хет-трик, а в останніх 20 поєдинках набрав 19 очок. Таким чином він зумів завершити дебютний для себе сезон з цілком пристойним показником в 46(23+23) очок, що стало третім результатом в команді. Однак це не допомогло «блискавкам» потрапити в плей-оф, отже у Стівена з'явилася можливість поїхати в Швейцарію на дорослий чемпіонат світу. Там він продовжив свої успішні виступи, набравши 11 очок (7 шайб) в 9 матчах, і допоміг канадійцям здобути срібні нагороди турніру.
Вже у другому сезоні в НХЛ Стемкос здобув свою першу індивідуальну нагороду: закинувши 51 шайбу він разом із Сідні Кросбі став найкращим снайпером ліги, за що і отримав Трофей Моріса Рішара. Також Стівена було включено до резервного списку гравців збірної Канади для участі в ЗОІ 2010 року.
У сезоні 2010-2011 років хокеїст вперше зіграв в плей-оф розіграшу кубка Стенлі. «Тампа» зуміла дійти до фіналу східної конференції, однак у вирішальному, 7-му матчі серії проти «Брюїнс» поступилася суперникам із рахунком 1:0.
Сезон 2011-2012 років став для Стемкоса найвдалішим з точку зору особистої результативності. У 82 матчах «Стеммер» забив 60 голів, ставши лише 20-им хокеїстом в історії НХЛ, і першим після Алекса Овечкіна, кому підкорився рубіж у 6 десятків закинутих шайб.  Звісно, це забезпечило виграш другого трофею Моріса Рішара.
У скороченому через локаут сезоні 2013 року, Стівен став другим снайпером (поступився лише Овечкіну) та другим бомбардиром (поступився лише одноклубнику Мартіну Сан-Луї) сезону.
Олімпійський сезон 2013-14 років нападник почав дуже вдало: у 16 поєдинках він набрав 23(14+9) очок. Але 11 листопада у 17-му матчі сезону, який відбувався у Бостоні проти місцевих «ведмедів», Стемкос зіткнувшись із захисником суперників впав, налетівши при цьому на стійку воріт. Цей удар призвів до важкої травми: хокеїст зламав велику гомілкову кістку. Не дивлячись на всі намагання медиків, дана травма не дозволила форварду зіграти на ЗОІ 2014 року, тож в останній момент в заявці канадійської збірної Стівена замінив Мартін Сан-Луї.
Повернутися у гру нападник зумів лише 6 березня 2014 року в матчі проти «Баффало». Саме перед цим поєдинком Стемкоса було названо новим капітаном комнади, оскільки попередній капітан, котрим був Мартін Сан-Луї, був обміняний в «Нью-Йорк Рейнджерс».
28 вересня 2020 року в складі «Тампа-Бей Лайтнінг» став володарем Кубка Стенлі.
7 липня 2021 вдруге в складі «Тампа-Бей Лайтнінг» став володарем Кубка Стенлі.

## Статистика
Останнє оновлення: 31 липня 2014 року
| Сезон        | Клуб               | Ліга         | Регулярний сезон | Регулярний сезон | Регулярний сезон | Регулярний сезон | Регулярний сезон | Плей-оф | Плей-оф | Плей-оф | Плей-оф | Плей-оф |
| Сезон        | Клуб               | Ліга         | І                | Г                | П                | О                | ШХ               | І       | Г       | П       | О       | ШХ      |
| ------------ | ------------------ | ------------ | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ------- | ------- | ------- | ------- | ------- |
| 2006-07      | Сарнія Стінг       | ОХЛ          | 63               | 42               | 50               | 92               | 56               | 4       | 3       | 3       | 6       | 0       |
| 2007-08      | Сарнія Стінг       | ОХЛ          | 61               | 58               | 47               | 105              | 88               | 9       | 11      | 0       | 11      | 20      |
| 2008-09      | Тампа-Бей Лайтнінг | НХЛ          | 79               | 23               | 23               | 46               | 39               | —       | —       | —       | —       | —       |
| 2009-10      | Тампа-Бей Лайтнінг | НХЛ          | 82               | 51               | 44               | 95               | 38               | —       | —       | —       | —       | —       |
| 2010-11      | Тампа-Бей Лайтнінг | НХЛ          | 82               | 45               | 46               | 91               | 74               | 18      | 7       | 6       | 13      | 6       |
| 2011-12      | Тампа-Бей Лайтнінг | НХЛ          | 82               | 60               | 37               | 97               | 66               | —       | —       | —       | —       | —       |
| 2012-13      | Тампа-Бей Лайтнінг | НХЛ          | 48               | 29               | 28               | 57               | 32               | —       | —       | —       | —       | —       |
| 2013-14      | Тампа-Бей Лайтнінг | НХЛ          | 37               | 25               | 15               | 40               | 18               | 4       | 2       | 2       | 4       | 6       |
| Всього в НХЛ | Всього в НХЛ       | Всього в НХЛ | 410              | 233              | 193              | 426              | 267              | 22      | 9       | 8       | 17      | 12      |

### Міжнародні виступи
| Турнір       | Команда      | І  | Г  | П  | О  | ШХ |
| ------------ | ------------ | -- | -- | -- | -- | -- |
| ЮЧС 2007     | Канада Ю-18  | 6  | 2  | 8  | 10 | 8  |
| МЧС 2008     | Канада Ю-20  | 7  | 1  | 5  | 6  | 4  |
| ЧС 2009      | Канада       | 9  | 7  | 4  | 11 | 6  |
| ЧС 2010      | Канада       | 5  | 2  | 1  | 3  | 10 |
| ЧС 2013      | Канада       | 8  | 7  | 5  | 12 | 6  |
| Всього на ЧС | Всього на ЧС | 22 | 16 | 10 | 26 | 22 |

## Нагороди
- Володар Моріс Рішар Трофі 2010 (51 шайба, рівний показник з Сідні Кросбі), 2012 (60 шайб).
- Володар Кубка світу (2016).

title: Стівен Стемкос

wikitext:
{{Infobox Ice Hockey Player
| image           = Steven Stamkos.JPG
| image_caption   =
| image_size      = 200px
| position        = [[Центральний нападник (хокей із шайбою)|центральний нападник]]
| shoots          = правий
| height          = 185 см
| weight          = 86 кг
| team            = [[Тампа-Бей Лайтнінг]]
| league          = [[Національна хокейна ліга|НХЛ]]
| former_teams    = [[Сарнія Стінг]] ([[Хокейна ліга Онтаріо|ОХЛ]])
| played_for      =
| ntl_team        = {{ih|CAN}}
| birth_date      = 7.2.1990
| birth_place     = [[Маркем]], [[Онтаріо (провінція)|Онтаріо]], [[Канада]]
| draft           = 1-й загальний
| draft_year      = 2008
| draft_team      = [[Тампа-Бей Лайтнінг]]
| career_start    = 2006
| career_end      =
}}
'''Стівен Сте́мкос''' ({{lang-en|Steven Stamkos}}; *[[7 лютого]] [[1990]], [[Маркем]], [[Онтаріо (провінція)|Онтаріо]], [[Канада]]) — канадський [[хокеїст]], нападник клубу [[Національна хокейна ліга|НХЛ]] «[[Тампа-Бей Лайтнінг]]».

Чемпіон світу серед молодіжних команд та срібний призер дорослих змагань. Перший номер [[Драфт НХЛ 2008|драфту НХЛ 2008]] року. Дворазовий володар [[Трофей Моріса Рішара|Моріс Рішар Трофі]].

Володар [[Кубок Стенлі|Кубка Стенлі]].

== Кар'єра ==
=== Хокейна ліга Онтаріо ===
З 16 років почав виступати в [[ОХЛ]], за команду [[Сарнія Стінг]]. В першому ж сезоні, незважаючи на свій юний вік, Стів став найкращим бомбардиром команди. Завдяки такій вдалій грі Стемкоса було запрошено до складу збірної Канади віком до 18 років. На чемпіонаті, що проходив в [[Фінляндія|Фінляндії]], Стівен в шести поєдинках зумів набрати одразу 10 (2+8) очок, хоча це і не допомогло [[Канада|канадійцям]] здобути медалі (підсумкове 4-е місце).

В другому сезоні на молодіжному рівні Стемкос був серед найкращих не тільки у своїй команді, а й в цілому в лізі. Зокрема, Стів посів п'яте місце серед бомбардирів та друге серед снайперів. Свою ж команду він зумів вивести в другий раунд плей-оф. В сезоні 2007-08 років Стемкоса знову було запрошено до збірної [[Канада|Канади]], але цього разу вже молодіжної (вік гравців не перевищує 20 років). Стемкос набрав 6(1+5) очок на турнірі і разом з партнерами виграв золоті нагороди змагань, що проходили в [[Чехія|Чехії]].

=== Національна хокейна ліга ===

Наприкінці червня [[2008]] року в [[Оттава|Оттаві]] під час процедури драфту, Стівена було обрано під загальним першим номером. Серед п'яти перших номерів на [[Драфт НХЛ|драфт]]і він виявився єдиним нападником. За місяць він підписав типовий контракт новачка на три роки.

Як і до кожного першого номера драфта, до Стемкоса була прикута підвищена увага хокейних журналістів, скаутів, експертів і т.д. Тож коли старт в дорослому [[Хокей із шайбою|хокеї]] виявився не таким яскравим, як можна було очікувати, Стіва чимало критикували.

Своє перше очко він здобув лише в восьмому поєдинку, але вже в наступному закинув і першу шайбу. Незважаючи на відносні невдачі Стівен не опускав руки і тренувався ще більш наполегливо. І вже за деякий час таки зумів пристосуватися до більш високого рівня [[Національна хокейна ліга|національної хокейної ліги]]. Вже в лютому він зробив свій перший хет-трик, а в останніх 20 поєдинках набрав 19 очок. Таким чином він зумів завершити дебютний для себе сезон з цілком пристойним показником в 46(23+23) очок, що стало третім результатом в команді. Однак це не допомогло «[[Тампа-Бей Лайтнінг|блискавкам]]» потрапити в плей-оф, отже у Стівена з'явилася можливість поїхати в [[Швейцарія|Швейцарію]] на дорослий [[Чемпіонат світу з хокею з шайбою 2009|чемпіонат світу]]. Там він продовжив свої успішні виступи, набравши 11 очок (7 шайб) в 9 матчах, і допоміг [[Канада|канадійцям]] здобути срібні нагороди турніру.

Вже у другому сезоні в НХЛ Стемкос здобув свою першу індивідуальну нагороду: закинувши 51 шайбу він разом із [[Сідні Кросбі]] став найкращим снайпером ліги, за що і отримав [[Трофей Моріса Рішара]]. Також Стівена було включено до резервного списку гравців [[Збірна Канади з хокею із шайбою|збірної Канади]] для участі в [[Зимові Олімпійські ігри|ЗОІ]] [[Зимові Олімпійські ігри 2010|2010 року]].<ref>{{Cite web
| url = http://www.tsn.ca/story/?id=310072
| title = Blues' Mason on Canada's stand-by list
| accessdate = 31.07.2014
| author = Kevin Allen
| date = 13.02.2010
| publisher = tsn.ca
}}{{ref-en}}</ref>

У сезоні 2010-2011 років хокеїст вперше зіграв в плей-оф розіграшу [[Кубок Стенлі|кубка Стенлі]]. «Тампа» зуміла дійти до фіналу східної конференції, однак у вирішальному, 7-му матчі серії проти «[[Бостон Брюїнс|Брюїнс]]» поступилася суперникам із рахунком 1:0.

Сезон 2011-2012 років став для Стемкоса найвдалішим з точку зору особистої результативності. У 82 матчах «Стеммер» забив 60 голів, ставши лише 20-им хокеїстом в історії НХЛ, і першим після [[Овечкін Олександр Михайлович|Алекса Овечкіна]], кому підкорився рубіж у 6 десятків закинутих шайб. <ref>{{Cite web
| url = http://www.nhl.com/ice/news.htm?id=626792
| title = Stamkos scores No. 60
| accessdate = 31.07.2014
| author = The Canadian Press
| date = 09.04.2012
| publisher = nhl.com
}}{{ref-en}}</ref> Звісно, це забезпечило виграш другого трофею Моріса Рішара.

У скороченому через [[локаут]] сезоні 2013 року, Стівен став другим снайпером (поступився лише Овечкіну) та другим бомбардиром (поступився лише одноклубнику Мартіну Сан-Луї) сезону.

Олімпійський сезон 2013-14 років нападник почав дуже вдало: у 16 поєдинках він набрав 23(14+9) очок. Але [[11 листопада]] у 17-му матчі сезону, який відбувався у [[Бостон]]і проти місцевих «ведмедів», Стемкос зіткнувшись із захисником суперників впав, налетівши при цьому на стійку воріт. Цей удар призвів до важкої травми: хокеїст зламав [[Велика гомілкова кістка|велику гомілкову кістку]].<ref>{{Cite web
| url = http://isport.ua/hockey/nhl/news/272964.html
| title = Стэмкос выбыл на неопределенный срок
| accessdate = 31.07.2014
| author = Prohockeytalk.nbcsports.com
| date = 12.11.2013
| publisher = isport.ua
| archive-date = 2014-08-13
| archive-url = https://web.archive.org/web/20140813005318/http://isport.ua/hockey/nhl/news/272964.html
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140813005318/http://isport.ua/hockey/nhl/news/272964.html |date=2014-08-13 }}{{ref-ru}}</ref> Не дивлячись на всі намагання медиків, дана травма не дозволила форварду зіграти на ЗОІ [[Зимові Олімпійські ігри 2014|2014 року]], тож в останній момент в заявці канадійської збірної Стівена замінив [[Мартін Сан-Луї]].

Повернутися у гру нападник зумів лише 6 березня 2014 року в матчі проти [[Баффало Сейбрс|«Баффало»]]. Саме перед цим поєдинком Стемкоса було названо новим капітаном комнади,<ref>{{Cite web
| url = http://isport.ua/hockey/nhl/news/286166.html
| title = Тампа-Бэй: Стэмкос выбран капитаном
| accessdate = 31.07.2014
| author = NHL.com
| date = 07.03.2014
| publisher = isport.ua
| archive-date = 2016-03-07
| archive-url = https://web.archive.org/web/20160307121114/http://isport.ua/hockey/nhl/news/286166.html
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160307121114/http://isport.ua/hockey/nhl/news/286166.html |date=2016-03-07 }}{{ref-ru}}</ref> оскільки попередній капітан, котрим був Мартін Сан-Луї, був обміняний в «[[Нью-Йорк Рейнджерс]]».

28 вересня [[Фінал Кубка Стенлі 2020|2020]] року в складі «Тампа-Бей Лайтнінг» став володарем Кубка Стенлі.

7 липня [[Фінал Кубка Стенлі 2021|2021]] вдруге в складі «Тампа-Бей Лайтнінг» став володарем Кубка Стенлі.

== Статистика ==

: ''Останнє оновлення: 31 липня 2014 року''

{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|Сезон
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Ліга
! colspan="5"|Регулярний сезон
! colspan="5"|Плей-оф
|-
! {{comment|І|Ігор}}
! {{comment|Г|Голів}}
! {{comment|П|Передач}}
! {{comment|О|Очок}}
! {{comment|ШХ|Штрафних хвилин}}
! {{comment|І|Ігор}}
! {{comment|Г|Голів}}
! {{comment|П|Передач}}
! {{comment|О|Очок}}
! {{comment|ШХ|Штрафних хвилин}}
|-
| 2006-07|| [[Сарнія Стінг]]|| [[ОХЛ]]|| 63|| 42|| 50|| 92|| 56|| 4|| 3|| 3|| 6|| 0
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2007-08|| [[Сарнія Стінг]]|| [[ОХЛ]]|| 61|| 58|| 47|| 105|| 88|| 9|| 11|| 0|| 11|| 20
|-
| 2008-09|| [[Тампа-Бей Лайтнінг]]|| [[НХЛ]]|| 79|| 23|| 23|| 46|| 39|| —|| —|| —|| —|| —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2009-10|| Тампа-Бей Лайтнінг|| НХЛ|| 82|| 51|| 44|| 95|| 38|| —|| —|| —|| —|| —
|-
| 2010-11|| Тампа-Бей Лайтнінг|| НХЛ|| 82|| 45|| 46|| 91|| 74|| 18|| 7|| 6|| 13|| 6
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2011-12|| Тампа-Бей Лайтнінг|| НХЛ|| 82|| 60|| 37|| 97|| 66|| —|| —|| —|| —|| —
|-
| 2012-13|| Тампа-Бей Лайтнінг|| НХЛ|| 48|| 29|| 28|| 57|| 32|| —|| —|| —|| —|| —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2013-14|| Тампа-Бей Лайтнінг|| НХЛ|| 37|| 25|| 15|| 40|| 18|| 4|| 2|| 2|| 4|| 6
|- bgcolor="#e0e0e0"
! colspan="3" | Всього в НХЛ
! 410!! 233 !! 193 !! 426 !! 267 !! 22!! 9 !! 8 !! 17 !! 12
|}

=== Міжнародні виступи ===

{{MedalTableTop}}
{{MedalCountry | {{CAN}} }}
{{MedalSport | [[Хокей із шайбою]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з хокею з шайбою|Чемпіонати світу]]}}
{{MedalSilver| [[Чемпіонат світу з хокею з шайбою 2009|Швейцарія 2009]] | }}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з хокею із шайбою серед молодіжних команд|Молодіжні чемпіонати світу]]}}
{{MedalGold| [[Молодіжний чемпіонат світу з хокею із шайбою 2008|Чехія 2008]] | }}
{{MedalBottom}}

{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|- ALIGN="center"
! Турнір
! Команда
! {{comment|І|Ігор}}
! {{comment|Г|Голів}}
! {{comment|П|Передач}}
! {{comment|О|Очок}}
! {{comment|ШХ|Штрафних хвилин}}
|-  style="text-align:center;"
| [[Юніорський чемпіонат світу з хокею із шайбою 2007|ЮЧС 2007]]|| [[Юніорська збірна Канади з хокею із шайбою|Канада Ю-18]]|| 6|| 2|| 8|| '''10'''|| 8
|-  style="text-align:center; background:#f0f0f0;"
| [[Молодіжний чемпіонат світу з хокею із шайбою 2008|МЧС 2008]]|| Канада Ю-20|| 7|| 1|| 5|| '''6'''|| 4
|- style="text-align:center;"
| [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2009|ЧС 2009]]|| [[Збірна Канади з хокею із шайбою|Канада]]|| 9|| 7|| 4|| '''11'''|| 6
|- style="text-align:center;  background:#f0f0f0;"
| [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2010|ЧС 2010]]|| Канада|| 5|| 2|| 1|| '''3'''|| 10
|-  style="text-align:center;"
| [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2013|ЧС 2013]]|| Канада|| 8|| 7|| 5|| '''12'''|| 6
|-  style="text-align:center;  bgcolor="#e0e0e0"
| colspan="2"| '''Всього на ЧС'''
! 22!! 16!! 10!! 26!! 22
|}

== Нагороди ==

* Володар [[Моріс Рішар Трофі]] '''2010''' (51 шайба, рівний показник з [[Сідні Кросбі]]), '''2012''' (60 шайб).
* Володар [[Кубок світу з хокею із шайбою|Кубка світу]] ([[Кубок світу з хокею з шайбою 2016|2016]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/pdisplay.php?pid=96607 Статистика на hockeydb]{{ref-en}}
* [http://www.eliteprospects.com/player.php?player=11113 Сторінка на eliteprospects]{{ref-en}}
* [http://www.tsn.ca/nhl/teams/players/bio/?id=6554#career Сторінка на tsn.ca]{{ref-en}}
{{бібліоінформація}}

{{Navboxes colour
|title=[[Збірна Канади з хокею із шайбою|Національна збірна Канади]]
|bg=#CD0000
|fg=red
|list1=
{{Канада на ЧС з хокею 2010}}
}}
{{Найкращі снайпери чемпіонату світу з хокею із шайбою}}
{{Трофей Моріса Рішара}}
{{DEFAULTSORT:Стемкос, Стівен}}

[[Категорія:Канадські хокеїсти]]
[[Категорія:Гравці збірної Канади з хокею]]
[[Категорія:Хокеїсти «Сарнія Стінг»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Тампа-Бей Лайтнінг»]]
[[Категорія:Задрафтовані «Тампа-Бей Лайтнінг»]]
[[Категорія:Канадці шотландського походження]]
[[Категорія:Володарі Кубка Стенлі]]
[[Категорія:Спортсмени Маркема]]

title: Стівен Стемкос

Народився: 7 лютого 1990 (35 років) · Маркем, Онтаріо, Канада

Вага: 86 кг

Позиція: центральний нападник

Кидок: правий

Клуб НХЛ · Кол. команди: Тампа-Бей Лайтнінг · Сарнія Стінг (ОХЛ)

Нац. збірна: Канада

Драфт НХЛ: 1-й загальний, 2008 · Тампа-Бей Лайтнінг

Ігрова кар'єра: 2006 — зараз

title: Чемпіонати світу

Срібло: Швейцарія 2009

title: Молодіжні чемпіонати світу

Золото: Чехія 2008