text:
# Хенцини
Хенцини (іноді Хенціни; пол. Chęciny/Хенціни) — місто в південній Польщі.
Належить до Келецького повіту Свентокшиського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 2238    | 436                | 1610             | 192                  |
| Жінки    | 2237    | 396                | 1414             | 427                  |
| Разом    | 4475    | 832                | 3024             | 619                  |

## Відомі люди

### Старости
- Станіслав Дембінський, тесть дибувського старости Войцеха Падневського[6]
- Казімеж Рудзінський

### Перебували
- під час роботи санітаром відвідав Костянтин Паустовський (1915—1916 роки), згадав його у своїй повісті «Бентежна юність».

title: Хенцини

wikitext:
{{Місто
 | назва               = Хенцини
 | місцева_назва       = Chęciny
 | зображення          = Chęciny 01 ssj 20060821.jpg
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор              =
 | прапор_підпис       = Прапор
 | герб                = POL Chęciny COA old.svg
 | герб_підпис         = Герб
 | країна              = {{POL}}
 | регіон              = [[Свентокшиське воєводство]]
 | розташування        =
 | розташування_розмір =
 | засноване           =
 | статус              =
 | магдебурзьке право  = до 1325
 | населення          = 4475 (2011){{R|nsp}}
 | густота             = {{Польща-Густота-Свентокшиське|Chęciny}} <small>({{Польща-Населення-Свентокшиське|yearref}})</small>
 | агломерація         =
 | площа               = {{Польща-Площа-Свентокшиське|Chęciny}}
 | висота над рівнем моря=
 | поштові індекси     = 26-060
 | код країни          = 48
 | код міста           = 41
 | номери автомобілів  =
 | координати          = {{coord|50|48|N|20|28|E|scale:100000|display=inline,title}}
 | поділ міста         =
 | міста-побратими     =
 | день міста          =
 | адреса              =
 | вебсторінка         = http://www.checiny.pl
 | мер                 =
 }}

'''Хенцини''' (іноді ''Хенціни''<ref>{{Cite book|url=https://books.google.com/books/about/A_Surgeon_s_Universe.html?id=Dqo6qGCu-hgC|назва=A Surgeon's Universe: Volume 4|видавець=Author House|дата=21 липня 2011|мертвий-url=no|дата-доступу=17 жовтня 2023}} {{ref-en}}</ref><ref>''Михайловський В.'' Хто представляв Подільське воєводство на сеймах Польського королівства 1493—1548 рр. — С. 336.</ref>; {{lang-pl|Chęciny}}/''Хенціни'') — місто в південній [[Польща|Польщі]].
Належить до [[Келецький повіт|Келецького повіту]] [[Свентокшиське воєводство|Свентокшиського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=2238 |ЧолПре=436 |ЧолПрац=1610 |ЧолПост=192
|Жін=2237 |ЖінПре=396 |ЖінПрац=1414 |ЖінПост=427
|Разом=4475 |РазомПре=832 |РазомПрац=3024 |РазомПост=619
}}

== Відомі люди ==

=== Старости ===
* Станіслав Дембінський, тесть дибувського старости [[Войцех Падневський|Войцеха Падневського]]<ref>[http://ipsb.nina.gov.pl/index.php/a/wojciech-padniewski-h-nowina Wojciech Padniewski h. Nowina]{{Недоступне посилання}} {{ref-pl}}</ref>
* [[Казімеж Рудзінський]]

=== Перебували ===
* під час роботи санітаром відвідав Костянтин Паустовський (1915—1916 роки), згадав його у своїй повісті «Бентежна юність».

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age> Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}

== Джерела ==
* {{SgKP|I|575|Chęciny}} — S. 575—579. {{ref-pl}}

{{commonscat|Chęciny}}

{{Poland-geo-stub}}
{{Міста Свентокшиського воєводства}}

[[Категорія:Міста Свентокшиського воєводства]]
[[Категорія:Хенцини]]

title: Хенцини · Chęciny

Герб: Прапор

Регіон: Свентокшиське воєводство

Столиця для: Ґміна Хенцини (місько-сільська гміна)

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: TKI

OSM: ↑2908877 ·R (Ґміна Хенцини)


text:
# Бад-Емсталь
Бад-Емсталь (нім. Bad Emstal) — сільська громада в Німеччині, знаходиться в землі Гессен. Підпорядковується адміністративному округу Кассель. Входить до складу району Кассель.
Площа — 38,67 км2. Населення становить 5893 ос. (станом на 31 грудня 2020).

wikiname: ukwiki

title: Бад-Емсталь

in_language: uk

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Бад-Емсталь
| місцева_назва       = Bad Emstal
| тип_НП              = сільська громада
| зображення          = Ortseingang Riede.JPG
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                =
| прапор              =
| карта               = Bad Emstal in KS.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Бад-Емсталь на карті району
| земля               = [[Гессен]]
| округ               = [[Кассель (округ)|Кассель]]
| район               = [[Кассель (район)|Кассель]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 260
| площа               = 38.67
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-HE||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-HE||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-HE|06633006}}
| latd=51 | latm=14| lats=
| longd=9| longm=15| longs=
| поштовий_код        = 34308
| телефонний_код      = 05624
| стат_код            = 06 6 33 006
| авто_номер          = KS
| вебсайт             = [http://www.bad-emstal.de/ www.bad-emstal.de]
}}
'''Бад-Емсталь''' ({{lang-de|Bad Emstal}}) — сільська громада в [[Німеччина|Німеччині]], знаходиться в [[Землі Німеччини|землі]] [[Гессен]]. Підпорядковується [[Округ (Німеччина)|адміністративному округу]] [[Кассель (округ)|Кассель]]. Входить до складу району [[Кассель (район)|Кассель]].

Площа — 38,67 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-HE|06633006}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-HE||дата}}).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Bad Emstal}}
* [http://www.bad-emstal.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151013073803/http://www.bad-emstal.de/ |date=13 жовтня 2015 }} {{ref-de}}

{{Район Кассель}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4014624-8}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Гессену]]

title: — сільська громада —

— сільська громада —: Вид Бад-Емсталь

title: Координати: 51°14′ пн. ш. 9°15′ сх. д. / 51.233° пн. ш. 9.250° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Гессен

Округ: Кассель

Район: Кассель

Населення (31 грудня 2020)

Бад-Емсталь на карті району

Бад-ЕмстальРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Санліський мир (1493)
Санліський мирний договір — останній з низки договірів, що після багаторічного протистояння визначили порядок розділу Бургундських володінь після загибелі герцога Карла Сміливого. Встановив мир між Францією і Священною Римською імперією та визначив остаточний розподіл бургундських володінь між імператором Максиміліаном I Габсбургом, його сином ерцгерцогом Австрійським Філіпом Вродливим та королем Франції Карлом VIII. Був підписаний у місті Санліс 23 травня 1493 року.

## Передумови
Після того, як Карл Сміливий, останній бургундський герцог з династії Валуа, загинув без спадкоємця чоловічої статі в битві при Нансі 1477 року, його двоюрідний брат Людовик XI з Франції був сповнений рішучості отримати його спадок, особливо Бургундські Нідерланди з заможним Фландрським графством. Проте донька Карла Сміливого Марія I та її чоловік ерцгерцог Австрійський Максиміліан також заявили про свої права на володіння Карла, що призвело до збройних зіткнень, кульмінацією яких стала битва при Гінегейті 1479 року, яка завершилася на користь Марії та Максиміліана. Тим не менш, Марія померла в 1482 році, і згідно з укладеним після цього Арраським договором, Максиміліан повинен був поступитися Франції Бургундією, графством Артуа, включаючи місто Аррас і ще кілька дрібними володіннями, як посаг  їх доньки Маргарет в її запланованому шлюбі з сином Людовика Карлом.
Коли Карл VIII, що став королем Франції, одружився замість Маргарет з Анною Бретаньською,  Максиміліан став наполягати на поверненні посагу своєї доньки, а саме Бургундського графства, Артуа та Шароле. У 1493 році Карл VIII, який встряг у довгий конфлікт з королем Неаполя Альфонсо II, нарешті був змушений визнати претензії.

## Зміст
Згідно з умовами Сенліського договору всі військові дії між Францією та сімнадцятьма провінціями офіційно були завершені. Крім того, спірні території були віддані дому Габсбургів, а Артуа та Фландрія були анексовані Священною Римською імперією. Однак Франція все ще змогла зберегти потужні правові претензії та форпости в обох провінціях. Бургундське герцогство (зі столицею Діжон, не плутати з Бургундським графством зі столицею в Долі), яке також було передано Франції за Арраським договором 1482 року, залишилось у володінні французів.
Сенліський договір мав 48 статей, які називалися «пунктами»:
- 1. Між королем Франції та імператором Священної Римської імперії укладається мир.
- 2–3, 13. Становище Маргарити Австрійської, дочки імператора Максиміліана, що на момент укладання договору утримувалась у Франції.
- 4. Обіцянка дружби між королем Франції Карлом VIII і королем Австрії Філіпом.
- 5–9. Графства Бургундія, Артуа, Шарлеруа і Невер мали бути повернуті Францією імператору Священної Римської імперії, але міста й замки Есдін, Ер-сюр-ла-Ліс і Бетюн залишаються у володінні короля Франції та його маршалів.
- 10. Фландрія, Артуа та Конфлан також передаються імператору Священної Римської імперії.
- 11. Під владою короля Франції залишаються графства Макон («Маконнуа»), Осерруа і Бар-сюр-Сен.
- 18. Цей мирний договір було укладено за згодою графа-єпископа Камбре, його духовенства, міст і замків.

title: Санліський мир (1493)

wikitext:
{{Договір}}
'''Санліський мирний договір''' — останній з низки договірів, що після багаторічного протистояння визначили порядок розділу [[Бургундське герцогство|Бургундських володінь]] після загибелі герцога [[Карл I Сміливий|Карла Сміливого]]. Встановив мир між [[Французьке королівство|Францією]] і [[Священна Римська імперія|Священною Римською імперією]] та визначив остаточний розподіл бургундських володінь між імператором [[Максиміліан I|Максиміліаном I Габсбургом]], його сином ерцгерцогом [[Австрійське ерцгерцогство|Австрійським]] [[Філіп I Вродливий|Філіпом Вродливим]] та королем Франції [[Карл VIII Люб'язний|Карлом VIII]]. Був підписаний у місті [[Санліс (Уаза)|Санліс]] 23 травня 1493 року.

== Передумови ==
Після того, як [[Карл I Сміливий|Карл Сміливий]], останній бургундський герцог з династії [[Валуа (династія)|Валуа]], загинув без спадкоємця чоловічої статі в [[Битва під Нансі|битві при Нансі]] 1477 року, його двоюрідний брат [[Людовик XI Розсудливий|Людовик XI з Франції]] був сповнений рішучості отримати його спадок, особливо [[Бургундські Нідерланди]] з заможним [[Фландрське графство|Фландрським графством]]. Проте донька Карла Сміливого [[Марія I (герцогиня Бургундії)|Марія I]] та її чоловік ерцгерцог Австрійський [[Максиміліан I|Максиміліан]] також заявили про свої права на володіння Карла, що призвело до збройних зіткнень, кульмінацією яких стала битва при Гінегейті 1479 року, яка завершилася на користь Марії та Максиміліана. Тим не менш, Марія померла в 1482 році, і згідно з укладеним після цього [[Арраський договір (1482)|Арраським договором]], Максиміліан повинен був поступитися Франції Бургундією, графством Артуа, включаючи місто [[Аррас]] і ще кілька дрібними володіннями, як посаг  їх доньки [[Маргарита I (штатгальтер Нідерландів)|Маргарет]] в її запланованому шлюбі з сином Людовика [[Карл VIII Люб'язний|Карлом]].

Коли Карл VIII, що став королем Франції, одружився замість Маргарет з [[Анна I (герцогиня Бретані)|Анною Бретаньською]],  Максиміліан став наполягати на поверненні посагу своєї доньки, а саме [[Бургундське графство|Бургундського графства]], Артуа та Шароле. У 1493 році Карл VIII, який встряг у довгий конфлікт з королем [[Альфонсо II (король Неаполю)|Неаполя Альфонсо II]], нарешті був змушений визнати претензії.

== Зміст ==
Згідно з умовами Сенліського договору всі військові дії між Францією та [[Сімнадцять провінцій|сімнадцятьма провінціями]] офіційно були завершені. Крім того, спірні території були віддані [[Габсбурги|дому Габсбургів]], а [[Артуа]] та [[Фландрія]] були анексовані [[Священна Римська імперія|Священною Римською імперією]]. Однак Франція все ще змогла зберегти потужні правові претензії та форпости в обох провінціях<ref>Potter, p. 255.</ref>. [[Бургундське герцогство]] (зі столицею [[Діжон]], не плутати з [[Бургундське графство|Бургундським графством]] зі столицею в [[Доль (Жура)|Долі]]), яке також було передано Франції за [[Арраський договір (1482)|Арраським договором]] 1482 року, залишилось у володінні французів.

Сенліський договір мав 48 статей, які називалися «пунктами»{{Sfn|Dumont|1726|сторінки=304–308}}:

* 1. Між королем Франції та імператором Священної Римської імперії укладається мир.
* 2–3, 13. Становище [[Маргарита I (штатгальтер Нідерландів)|Маргарити Австрійської]], дочки імператора Максиміліана, що на момент укладання договору утримувалась у Франції.
* 4. Обіцянка дружби між королем Франції Карлом VIII і королем Австрії Філіпом.
* 5–9. Графства [[Неверське графство|Бургундія]], [[Артуа]], [[Шарлеруа]] і [[Невер]] мали бути повернуті Францією імператору Священної Римської імперії, але міста й замки [[Есдіньєль-ле-Бетюн|Есдін]], [[Ер-сюр-ла-Ліс]] і [[Бетюн]] залишаються у володінні короля Франції та його маршалів.
* 10. [[Фландрське графство|Фландрія]], [[Артуа]] та Конфлан також передаються імператору Священної Римської імперії.
* 11. Під владою короля Франції залишаються графства [[Макон (округ)|Макон]] («Маконнуа»), [[Осерське графство|Осерруа]] і [[Бар-сюр-Сен]].
* 18. Цей мирний договір було укладено за згодою графа-єпископа [[Камбре]], його духовенства, міст і замків.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Список літератури ==

* {{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=l5hTKKsAUN0C&pg=PA303
|title=Corps Universel Diplomatique Du Droit Des Gens: Contenant Un Recueil Des Traitez D'Alliance, De Paix, De Trêve,... qui ont été faits en Europe, depuis le Regne de l'Empereur Charlemagne jusques à présent
|last=Dumont
|first=Jean
|authorlink1=
|date=1726
|publisher=P. Brunel, R. & G. Wetstein, Janssons-Waesberge, L'Honore' & Chatelain
|location=Amsterdam
|pages=303–308
|access-date=30 травня 2022
}} — Original text of the Treaty of Senlis in Middle French, as quoted in a 1726 copy.
* Potter, David. ''A History of France, 1460—1560: The Emergence of a Nation-State''. New Studies in Medieval History, 1995.

== Посилання ==

* [http://www.britannica.com/eb/topic-534601/Treaty-of-Senlis Британіка — Сенліський договір]
* [http://www.newadvent.org/cathen/03068a.htm Католицька енциклопедія — Бургундія]
* [https://archives.cotedor.fr/v2/site/AD21/Apprendre/Atelier_du_chancelier_Rolin/Paleographie/Groupe_confirmes/Documents_etudies_en_2008-2009/Documents_1_a_3_-_Le_traite_de_Senlis_23_mai_1493_ Оригінал листування 1494 року про труднощі застосування Сенліського договору]
[[Категорія:1493 у Європі]]
[[Категорія:Міжнародні договори Священної Римської імперії]]
[[Категорія:Міжнародні договори XV століття]]
[[Категорія:Міжнародні договори Франції]]
[[Категорія:Міжнародні договори Австрії]]
[[Категорія:Мирні договори XV століття]]
[[Категорія:Бургундія]]
[[Категорія:Бургундія-Франш-Конте]]
[[Категорія:Історія Нідерландів]]

title: Санліський мир

Тип: міжнародний договір

Підписано: 23 травня 1493

Підписанти: Французьке королівство, Австрійське ерцгерцогство і Священна Римська імперія


text:
# Еталон високогірного насадження смереки
Еталон високогірного насадження смереки — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення. Об'єкт розташований на території Надвінянського району Івано-Франківської області, Максимецьке лісництво, квартал 31, виділ 10.
Площа — 3,1000 га, статус отриманий у 1993 році.

title: Еталон високогірного насадження смереки

wikitext:
{{Природоохоронна територія
 | назва               = Еталон високогірного насадження смереки
 | категорія МСОП      =
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | ширина_зображення   = 300px
 | мапа                =
 | підпис              =
 | ширина_мапи         =
 | локатор_x           =
 | локатор_y           =
 | розташування        = [[Україна]],
[[Івано-Франківська область]],
 [[Надвірнянський район]]
 | найближче_місто     =
 |lat_degrees          =  | lat_minutes  =  | lat_seconds  =  | lat_direction  = N
 |long_degrees         =  | long_minutes =  | long_seconds =  | long_direction = E
 | площа               = 3,1000
 | водні об'єкти       =
 | заснований          = 1993
 | число_відвідувачів  =
 | рік_відвідувачів    =
 | керуюча_організація = ДП «Надвірнянський держлісгосп»
 | Карта розташування  = Україна Івано-Франківська область
}}

'''Еталон високогірного насадження смереки''' — [[ботанічна пам'ятка природи]] місцевого значення. Об'єкт розташований на території [[Надвірнянський район|Надвінянського району]] [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської області]], Максимецьке лісництво, квартал 31, виділ 10.

Площа — 3,1000 га, статус отриманий у 1993 році.

== Джерела ==
* {{Список ОПЗФ України2}}
* Рішення обласної ради від 15.07.93

{{Природно-заповідний фонд Надвірнянського району}}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Ботанічні пам'ятки природи Івано-Франківської області]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 1993]]

title: Еталон високогірного насадження смереки

Країна: Україна

Розташування: Україна, · Івано-Франківська область, · Надвірнянський район

Оператор: ДП «Надвірнянський держлісгосп»


text:
# Педроса-де-Дуеро
Педроса-де-Дуеро (ісп. Pedrosa de Duero) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кастилія-і-Леон, у провінції Бургос. Населення — 501 особа (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 150 км на північ від Мадрида, 75 км на південь від Бургоса.
На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік)
- Боада-де-Роа: 79 осіб
- Гусман: 127 осіб
- Педроса-де-Дуеро: 131 особа
- Кінтанаманвірго: 93 особи
- Валькабадо-де-Роа: 71 особа

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Педроса-де-Дуеро

wikitext:
{{Otherplaces|Педроса}}
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Педроса-де-Дуеро
 | місцева_назва       = ''Pedrosa de Duero''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Кастилія-і-Леон]]
 | провінція           = [[Бургос (провінція)|Бургос]]
 | комарка             =
 | широта              = 41.717
 | довгота             = -3.983
 | висота              = 844
 | населення           = 501
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 69,86
 | густота             = 7,17
 | поштові_індекси     = 09314
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 09256
 | мер                 = Хуана Гонсалес Карраскаль
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 = http://www.pedrosadeduero.com
}}
'''Педроса-де-Дуеро''' ({{lang-es|Pedrosa de Duero}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кастилія-і-Леон]], у провінції [[Бургос (провінція)|Бургос]]. Населення — {{formatnum:501}} особа (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 150 км на північ від [[Мадрид]]а, 75 км на південь від [[Бургос]]а.

На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік)<ref>{{cite web|url=http://www.ine.es/nomen2/|title=Nomenclátor. Relación de unidades poblacionales|publisher=[[Національний інститут статистики Іспанії]] (INE)|language=іспанською|accessdate=2011-06-12|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Cbe6GOiV?url=http://www.ine.es/nomen2/|archivedate=2012-12-02|deadurl=yes}}</ref>
* Боада-де-Роа: 79 осіб
* Гусман: 127 осіб
* Педроса-де-Дуеро: 131 особа
* Кінтанаманвірго: 93 особи
* Валькабадо-де-Роа: 71 особа

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Pedrosa de Duero}}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Бургос}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Бургос]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кастилія-і-Леон

Провінція: Бургос

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Хуана Гонсалес Карраскаль (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Отто Ходецький
Отто Ходецький гербу Повала (пол. Otto Chodecki пом. 1534) — польський шляхтич, урядник Королівства Ягеллонів.

## Життєпис
Син руського воєводи Станіслава з Ходча та його дружини Барбари з Пільчі. Батько помер рано, повнолітнім став бл. 1489 року, тоді в заставі разом з братами мав Галицьке, Кам'янецьке, Теребовельське староства. 1505 р. посланий королем Олександром Яґеллончиком на здобуття Покуття.
У 1506 році король на любельському сеймі написав йому з братом Рафалом боргове зобов'язання на 2743 злотих «pro servitiis», яке обіцяв виплатити 1507 року. Борг прийняв наступний король Сігізмунд І Старий, за нього подарував О. Ходецькому «подимний» податок Галицької землі за 1506—1507 роки.
Подільське воєводство отримав від короля в Колодяжному (пол. Kołodzeżnie) під час його зворотньої дороги з ВКЛ; ймовірно, Сігізмунд I Старий надав за супровід короля Александра в московському поході.
Під час війни з Молдавським князівством перебував біля короля у Львові. 12 липня 1510 року був у складі комісії, яка в Червоному уклала з молдавською делегацією угоду щодо «взаємного виміру справедливості» та мирного співжиття на прикордонні. Не дотримувався умов цієї угоди, що викликало протести господаря Богдана III Сліпого. 1511 року король дозволив йому викуп Коломийського та Снятинського староств, у 1512 році надав їх правом «доживоття» правдоподібно за невиплачений борг короля Олександра. 1511 року разом з Єжи Крупським шляхтою Королівства Польського висланий на сейм ВКЛ у Вільнюсі у справі спільної організації оборони «в небезпечний час» та відновлення унії Корони з Литвою.
1512 р. отримав довічно Снятинське та Коломийське староства. 24 серпня 1512 року брав участь у битві під Вишнівцем. У 1513 році був одним з небагатьох сенаторів, які підтримали наміри короля провести військову реформу; намагався отримати вакантну посаду руського воєводи. Король, незадоволений його самовільною діяльністю всупереч постанов сейму 1514 року, надав її на сеймі в Кракові 1515 року. 1519 року був послом до Молдавії, 8 липня склав нову угоду щодо дотримання двома країнами прикордонного права; разом з братом Станіславом був у складі комісії щодо суперечки між львівською громадою та міськими райцями; змінив давній ґмінний уклад ЛЬвова, віддавши владу львівському патриціяту, за що Рада міста надала йому доходи з мит (пол. cła) львівських купців в Коломиї, Снятині.
У 1520 році захворів (хвороба тривала до смерті). Засідав на Пйотркувському сеймі 1521 року в справі зрадника ротмістра Радванковського. Сприяв відбудові Галицького замку. 1523 р. отримав у короля дозвіл проводити в Рогатині ярмарок щосуботи від Пасхи до Хрещення святого Івана (24 червня). 1524 р. брав участь в обороні Львова від нападу татар. У 1530 році завчасу попередив короля про ворожі наміри Петру Рареша, зібрав невеликий загін найманців для оборони кордону. Під час битви під Обертином висланий гетьманом Яном Амором Тарновським разом зі своїм військом до Чешибісів.
Помер 12 березня 1534 року у своєму містечку Комарне, похований зостався разом з предками та братами в Рогатині. Останній з роду Ходецьких.

### Посади
Львівський каштелян (30 серпня 1505, отримав після брата Станіслава); подільський (від 21 лютого / листопада 1509 р.), руський (від 1515 р.), сандомирський воєвода (1527 р.); староста любачівський, львівський (1530 р.), генеральний староста Русі (з 1529) краківський воєвода (від 23 березня 1533 р.).

## Власність, господарська діяльність, фундації, заповіт
Сприяв розвитку дідичного Рогатина, колонізував пустки, закладав та засновував нові міста (зокрема, у 1518 році — Вільшаницю (пол. Olszanice)), спроваджуючи поселенців навіть з Молдавії. Мав добре розвинуте рибне господарство. Сприяв унії Православної церкви з РКЦ, підтримував противників львівських латинських арцибіскупів через їм надане 1509 року королем право намісника Львівської православної єпархії, які за це звинувачували його в «схизмі». Був ревним католиком, намагався робити паломництва до Риму, сприяв будівництву костелів у Комарному, Добротворі, перед смертю створив фундацію для мансіонарів (пол. wieczystych mansionarzy). У заповіті переказав маєтки сестрам Бурнеті, Анні, сестрінкам Я. Сененському з Олеська, Яну Колі з Далеєва — галицькому кастеляну, польному гетьману.

title: Отто Ходецький

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Отто Ходецький
| оригінал імені       =
| місце_проживання     =
| інші_імена           = Отто з Ходча, Оттон
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      =
| місце_народження     =
| дата_смерті          = 12.03.1534
| місце_смерті         = м. [[Комарно|Комарне]]
| причина_смерті       =
| поховання            = [[Рогатин]]
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       =
| Alma_mater           =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                =
| посада               =  [[подільські воєводи|подільський]] і [[руські воєводи|руський воєвода]]
| військове звання     =
| платня               =
| термін               =
| попередник           =
| наступник            =
| партія               =
| головував_(-ла)      =
| конфесія     =
| батько               = Станіслав Ходецький (з Ходча)
| матір                = Барбара Пілецька
| рід                  = Ходецькі (з Ходча)
| родичі               = Рафал, Станіслав (брати)
| дружина              =
| чоловік              =
| діти                 =
| підпис               =
| нагороди             =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 = POL COA Ogończyk.svg
| підпис_герба         = г. Повала
}}

'''Отто Ходецький''' [[герб]]у [[Огоньчик (герб)|Повала]] ({{lang-pl|Otto Chodecki}} {{†}} [[1534]]<ref>[http://mariusz.eu.pn/genealogia/rody/chodeccy01.html#C11 Chodeccy (01)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130927102336/http://mariusz.eu.pn/genealogia/rody/chodeccy01.html#C11 |date=27 вересня 2013 }} {{ref-pl}}</ref>) — польський [[шляхтич]], урядник Королівства Ягеллонів.

== Життєпис ==
Син [[руські воєводи|руського воєводи]] Станіслава з Ходча та його дружини [[Пілецькі|Барбари з Пільчі]]. Батько помер рано, повнолітнім став бл. 1489 року, тоді в заставі разом з братами мав Галицьке, Кам'янецьке, Теребовельське староства. 1505 р. посланий королем Олександром Яґеллончиком на здобуття Покуття.

У 1506 році король на любельському сеймі написав йому з братом Рафалом боргове зобов'язання на 2743 злотих «pro servitiis», яке обіцяв виплатити 1507 року. Борг прийняв наступний король Сігізмунд І Старий, за нього подарував О. Ходецькому «подимний» податок [[Галицька земля|Галицької землі]] за 1506—1507 роки.

[[Подільське воєводство]] отримав від короля в Колодяжному ({{lang-pl|Kołodzeżnie}}) під час його зворотньої дороги з ВКЛ;<ref name="П0">Władysław Pociecha. Chodecki Otto, h. Powała (†1534)… — S. 350.</ref> ймовірно, Сігізмунд I Старий надав за супровід короля Александра в московському поході.

Під час війни з Молдавським князівством перебував біля короля у Львові. 12 липня 1510 року був у складі комісії, яка в Червоному уклала з молдавською делегацією угоду щодо «взаємного виміру справедливості» та мирного співжиття на прикордонні. Не дотримувався умов цієї угоди, що викликало протести господаря [[Богдан III Сліпий|Богдана III Сліпого]]. 1511 року король дозволив йому викуп Коломийського та Снятинського староств, у 1512 році надав їх правом «доживоття» правдоподібно за невиплачений борг короля Олександра. 1511 року разом з [[Єжи Крупський|Єжи Крупським]] шляхтою Королівства Польського висланий на сейм [[ВКЛ]] у Вільнюсі у справі спільної організації оборони «в небезпечний час» та відновлення унії Корони з Литвою.

1512 р. отримав довічно [[Снятин]]ське та Коломийське староства. 24 серпня 1512 року брав участь у [[Битва під Лопушним 1512|битві під Вишнівцем]]. У 1513 році був одним з небагатьох сенаторів, які підтримали наміри короля провести військову реформу; намагався отримати вакантну посаду руського воєводи. Король, незадоволений його самовільною діяльністю всупереч постанов сейму 1514 року, надав її на сеймі в Кракові 1515 року. 1519 року був послом до Молдавії, 8 липня склав нову угоду щодо дотримання двома країнами прикордонного права; разом з братом Станіславом був у складі комісії щодо суперечки між львівською громадою та міськими райцями; змінив давній ґмінний уклад ЛЬвова, віддавши владу львівському патриціяту, за що Рада міста надала йому доходи з мит ({{lang-pl|cła}}) львівських купців в Коломиї, Снятині.

У 1520 році захворів (хвороба тривала до смерті). Засідав на Пйотркувському сеймі 1521 року в справі зрадника ротмістра Радванковського. Сприяв відбудові [[Галицький замок|Галицького замку]]. 1523 р. отримав у короля дозвіл проводити в [[Рогатин]]і ярмарок щосуботи від Пасхи до Хрещення святого Івана (24 червня). 1524 р. брав участь в обороні Львова від нападу татар. У 1530 році завчасу попередив короля про ворожі наміри Петру Рареша, зібрав невеликий загін найманців для оборони кордону. Під час [[Битва під Обертином|битви під Обертином]] висланий гетьманом [[Ян Амор Тарновський|Яном Амором Тарновським]] разом зі своїм військом до [[Єзупіль|Чешибісів]].

Помер 12 березня 1534 року у своєму містечку [[Комарно|Комарне]], похований зостався разом з предками та братами в [[Рогатин]]і. Останній з роду [[Ходецькі|Ходецьких]].

=== Посади ===
[[Львівські каштеляни|Львівський каштелян]] (30 серпня 1505, отримав після брата Станіслава); [[подільські воєводи|подільський]] (від 21 лютого<ref name="П0"/> / листопада 1509 р.), [[руські воєводи|руський]] (від 1515 р.), сандомирський воєвода (1527 р.); староста [[любачів]]ський, львівський (1530 р.), генеральний староста Русі (з 1529) [[краківські воєводи|краківський воєвода]] (від 23 березня 1533 р.).

== Власність, господарська діяльність, фундації, заповіт ==
Сприяв розвитку дідичного Рогатина, колонізував пустки, закладав та засновував нові міста (зокрема, у 1518 році — Вільшаницю ({{lang-pl|Olszanice}})), спроваджуючи поселенців навіть з Молдавії. Мав добре розвинуте рибне господарство. Сприяв унії Православної церкви з РКЦ, підтримував противників львівських латинських арцибіскупів через їм надане 1509 року королем право намісника Львівської православної єпархії, які за це звинувачували його в «схизмі». Був ревним католиком, намагався робити паломництва до Риму, сприяв будівництву костелів у Комарному, Добротворі, перед смертю створив фундацію для мансіонарів ({{lang-pl|wieczystych mansionarzy}}). У заповіті переказав маєтки сестрам Бурнеті, Анні, сестрінкам Я. Сененському з Олеська, Яну Колі з Далеєва — [[галицькі каштеляни|галицькому кастеляну]], польному гетьману.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* [[Каспер Несецький|Niesiecki Kasper.]] ''[http://polona.pl/item/167084/280/ Korona polska przy złotej wolności…]'' — Lwów, 1728. — Т. 1. — 692 s. — S. 269 (cz. 2). {{ref-pl}}
* Pociecha Władysław. ''Chodecki Otto, h. Powała (†1534)'' // [[Polski Słownik Biograficzny]]. — Kraków: PAU, 1937. — T. III/1, zeszyt 11. — S. 350–351. {{ref-pl}}

== Посилання ==
* [http://www.sejm-wielki.pl/b/3.51.64 Otto Chodecki z Chodcza h. Ogończyk (ID: 3.51.64)]. {{ref-pl}}

{{ukr-bio-stub}}
{{poland-bio-stub}}
{| style="clear:both; background-color: white; border-style: solid; border-color:yellow; border-width:2px; vertical-align:top; text-align:center; border-collapse: collapse;width:100%;margin-top:3px;" cellpadding="4" cellspacing"0"
|-
| width="25%" | Попередник
[[Павел Коло]]
| width="10%" | [[Файл:POL województwo podolskie IRP COA.svg|50px]]
| width="20%" | '''[[Подільські воєводи|Воєвода подільський]]'''
[[1509]]-[[1515]]
| width="10%" | [[Файл:POL województwo podolskie IRP COA.svg|50px]]
| width="25%" | Наступник
[[Каменецький Мартин|Мартин Каменецький]]
|}

{{DEFAULTSORT:Ходецький Отто}}
[[Категорія:Ходецькі|Отто]]
[[Категорія:Воєводи краківські]]
[[Категорія:Воєводи подільські]]
[[Категорія:Воєводи руські]]
[[Категорія:Сандомирські воєводи]]
[[Категорія:Старости генеральні Русі]]
[[Категорія:Каштеляни львівські]]
[[Категорія:Галицькі старости]]
[[Категорія:Калуські старости]]
[[Категорія:Коломийські старости]]
[[Категорія:Любачівські старости]]
[[Категорія:Снятинські старости]]
[[Категорія:Рогатинські старости]]
[[Категорія:Тлумацькі старости]]
[[Категорія:Персоналії:Єзупіль]]
[[Категорія:Померли в Комарному]]
[[Категорія:Поховані в Рогатині]]
[[Категорія:Дипломати XVI століття]]

title: Отто Ходецький

Псевдо: Отто з Ходча, Оттон

Помер: 12 березня 1534 · м. Комарне

Поховання: Рогатин

Країна: Королівство Польське

Діяльність: дипломат

Посада: подільський і руський воєвода

Рід: Ходецькі (з Ходча)

Батько: Станіслав Ходецький (з Ходча)

Мати: Барбара Пілецька

Родичі: Рафал, Станіслав (брати)


text:
# Херардо Луго Гомес
Херардо Луго Гомес (ісп. Gerardo Lugo Gómez, нар. 13 березня 1955) — мексиканський футболіст, що грав на позиції півзахисника за клуби «Атланте», «Крус Асуль» та «Леон», а також за національну збірну Мексики.

## Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 1974 року виступами за команду «Атланте», в якій провів чотири сезони.
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Крус Асуль», до складу якого приєднався 1978 року. Відразу став гравцем основного складу у новій команді та допоміг їй двічі поспіль, у 1979 і 1980 роках, ставати чемпіоном країни. Загалом відіграв за «Крус Асуль» шість сезонів.
Протягом 1984—1985 років захищав кольори клубу «Леон», після чого повернувся до рідного «Атланте», виступами за який і завершив ігрову кар'єру в сезоні 1986/87.

## Виступи за збірну
1978 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Мексики. Був учасником тогорічного чемпіонату світу в Аргентині, де виходив на заміну у двох іграх групового етапу, який мексиканці не подолали, програвши усі матчі.
Загалом протягом дворічної кар'єри у національній команді провів у її формі 8 матчів, забивши 2 голи.

## Титули і досягнення
- Чемпіон Мексики (2):

«Крус Асуль»: 1978/79, 1979/80

title: Херардо Луго Гомес

wikitext:
{{ІІ|Луго|Гомес}}
{{Футболіст
| ім'я = Херардо Луго Гомес
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження = [[Мексика]]
| дата-народження = 13.3.1955
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[півзахисник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1974–1978 | {{Прапорець|MEX}} | «[[Атланте]]» | 57+ |12+}}
{{Футболіст рядок 0|1978–1984 | {{Прапорець|MEX}} | «[[Крус Асуль]]» | 197 |24}}
{{Футболіст рядок 1|1984–1985 | {{Прапорець|MEX}} | [[Леон (футбольний клуб)|«Леон»]] | 32+ |5+}}
{{Футболіст рядок 0|1986–1987 | {{Прапорець|MEX}} | «[[Атланте]]» | 29 |1}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1978–1979 | {{Прапорець|MEX}} | [[збірна Мексики з футболу|Мексика]] | 8 |2}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Херардо Луго Гомес''' ({{lang-es|Gerardo Lugo Gómez}}, {{нар}} [[13 березня]] [[1955]]) — мексиканський [[футболіст]], що грав на позиції [[півзахисник]]а за клуби «[[Атланте]]», «[[Крус Асуль]]» та [[Леон (футбольний клуб)|«Леон»]], а також за [[збірна Мексики з футболу|національну збірну Мексики]].

== Клубна кар'єра ==
У дорослому футболі дебютував 1974 року виступами за команду «[[Атланте]]», в якій провів чотири сезони.

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «[[Крус Асуль]]», до складу якого приєднався 1978 року. Відразу став гравцем основного складу у новій команді та допоміг їй двічі поспіль, у 1979 і 1980 роках, ставати чемпіоном країни. Загалом відіграв за «Крус Асуль» шість сезонів.

Протягом 1984—1985 років захищав кольори клубу [[Леон (футбольний клуб)|«Леон»]], після чого повернувся до рідного «[[Атланте]]», виступами за який і завершив ігрову кар'єру в сезоні 1986/87.

== Виступи за збірну ==
1978 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Мексики з футболу|національної збірної Мексики]]. Був учасником [[Чемпіонат світу з футболу 1978|тогорічного чемпіонату світу]] в [[Аргентина|Аргентині]], де виходив на заміну у двох іграх групового етапу, який мексиканці не подолали, програвши усі матчі.

Загалом протягом дворічної кар'єри у національній команді провів у її формі 8 матчів, забивши 2 голи.

== Титули і досягнення ==
* [[Чемпіонат Мексики з футболу|Чемпіон Мексики]] '''(2)''':
:«[[Крус Асуль]]»: 1978/79, 1979/80

== Посилання ==
*{{FIFA player}}
*{{Transfermarkt}}
*{{NFT player}}

{{Склад збірної Мексики на чемпіонаті світу 1978}}
{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Гомес}}
[[Категорія:Мексиканські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Мексики з футболу]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з футболу 1978]]
[[Категорія:Футболісти «Атланте»]]
[[Категорія:Футболісти «Крус Асуля»]]
[[Категорія:Футболісти «Леона»]]
[[Категорія:Уродженці Мехіко]]

title: Особисті дані

Народження: 13 березня 1955 (70 років)

Громадянство: Мексика

Позиція: півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Атланте» · 57+ · (12+)

«Крус Асуль» · 197 · (24)

«Леон» · 32+ · (5+)

«Атланте» · 29 · (1)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Мексика · 8 · (2)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Слуга народу 2 (фільм, 2016)
«Слуга народу 2» (рос. Слуга народа 2, англ. Servant of the People 2) — українська політична кінокомедія 2016 року, знята українсько-російським режисером Олексієм Кирющенком.
У квітня 2017 року фільм було номіновано у трьох категоріях на здобуття української національної кінопремії Золота дзиґа. У серпні 2017 року фільм було відібрано для участі в секції «Фокус на світове кіно» (англ. Focus on World Cinema) основної програми Монреальського міжнародного кінофестивалю 2017 .
Унікальність фільму у тому, що як зазначив письменник та кіносценарист Андрій Кокотюха, всупереч традиціям «Студії Квартал-95» які дев'ять своїх попередніх фільмів зробили 100-відсотково російськомовними, у фільмі "Слуга народу 2" вперше звучить українська мова і фільм "майже наполовину україномовний".

## Зв'язок з серіалом
Події фільму охоплюють частину другого сезону однойменного серіалу «Слуга народу».

## Сюжет
Президент Василь Голобородько (Володимир Зеленський) при владі вже майже півроку. Економічна ситуація в країні погіршилася, ціни зростають, національна валюта знецінюється. Кредит народної довіри до Президента стрімко падає. Задля стабілізації ситуації в країні Голобородьку необхідно отримати фінансову допомогу МВФ у розмірі 15 мільярдів євро, яку можуть надати, якщо в Україні будуть запроваджені реформи та прийняті антикорупційні закони. Проте Верховна Рада, якою потайки керують олігархи, блокує голосування по пакету цих законів.
Президент Голобородько у розпачі. Він змушений звернутися за порадою та за допомогою до свого запеклого політичного ворога — екс-Прем'єр-міністра Юрія Івановича Чуйка (Станіслав Боклан), якого сам посадив за ґрати після корупційного скандалу. Чуйко пропонує допомогти Президентові вирішити його завдання за умови своєї амністії. Він розробляє хитромудру стратегію, в якій необхідно штучно створити конфлікт інтересів у олігархів та примусити Верховну Раду прийняти пакет непопулярних серед депутатів антикорупційних законів.
Тимчасові союзники — Президент та екс-Прем'єр-міністр — вирушають у подорож по Україні, аби реалізувати свій план. Вони побувають у Харкові, Одесі, Запоріжжі, Дніпрі та у Львові. На них чекає велика кількість пригод, випробувань та навіть переслідування «тітушками».

## Виробництво
Фільм став 10 стрічкою Студії Квартал-95, починаючи з фільму "Кохання у великому місті", який студія випустила у прокат ще у 2009 році. Унікальність фільму у тому, що як зазначив письменник та кіносценарист Андрій Кокотюха, всупереч традиціям «Студії Квартал-95», які дев'ять свої попередніх фільмів зробили 100-відцотково російськомовними, у фільмі "Слуга народу 2" вперше звучить українська мова і фільм "майже наполовину україномовний".
Зйомки фільму розпочалися 13 серпня 2016 року на Центральному залізничному вокзалі в Києві та проходили, окрім столиці, в Одесі, Львові, Харкові та в Запоріжжі. У саундтреці фільму використано пісні таких українських гуртів як «Pianoбой», «Бумбокс», «Друга Ріка» тощо.

## У ролях
| • Володимир Зеленський | … | Василь Петрович Голобородько, Президент України       |
| • Станіслав Боклан     | … | Юрій Іванович Чуйко, колишній Прем'єр-міністр         |
| • Анастасія Чепелюк    | … | Ганна Михайлівна, радник Президента                   |
| • Євген Кошовий        | … | Сергій Вікторович Мухін, Міністр закордонних справ    |
| • Міка Фаталов         | … | Михайло, Голова Служби безпеки України                |
| • Георгій Поволоцький  | … | Анатолій, начальник охорони                           |
| • Сергій Калантай      | … | Отто Адельвайнштайнер, глава МВФ                      |
| • Анастасія Трітенко   | … |                                                       |
| • Ольга Жуковцова      | … | Оксана Сковорода, помічник міністра закордонних справ |
| • Володимир Горянський | … | Рустем Ашотович Маматов, олігарх                      |
| • Дмитро Лалєнков      | … | Михайло Ройзман, олігарх                              |
| • Юрій Гребельник      | … | Андрій Миколайович Німчук, один з олігархів           |
| • Андрій Данилко       | … | Вєрка Сердючка                                        |
| • Євген Білозеров      | … | кореспондент новин                                    |

## Знімальна група
- Автор сценарію — Андрій Яковлєв, Олексій Кирющенко, Юрій Костюк, Юрій Микуленко, Дмитро Григоренко, Дмитро Козлов, Олександр Брагін
- Режисер-постановник — Олексій Кирющенко
- Продюсери — Володимир Зеленський, Андрій Яковлєв, Сергій Шефір, Борис Шефір
- Оператор — Сергій Кошель
- Художник-постановник — Вадим Шинкарьов

## Реліз
Доперм'єрний показ фільму відбувся 19 грудня 2016 у Києві. Фільм вийшов в широкий український прокат 23 грудня 2016 року. Дистриб'ютором фільму в Україні виступила комапанія UFD.
На додачу до України, стрічка також вийшла у кінопрокат у Білорусі 27 квітня 2017 року.

## Нагороди та номінації
| Список нагород та номінацій           | Список нагород та номінацій | Список нагород та номінацій   | Список нагород та номінацій | Список нагород та номінацій | Список нагород та номінацій |
| Кінопремія                            | Дата церемонії              | Категорія                     | Номінант(и)                 | Результат                   | Дж                          |
| ------------------------------------- | --------------------------- | ----------------------------- | --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- |
| Національна кінопремія «Золота дзиґа» | 20.04.2017                  | Найкращий фільм               | Слуга народу 2              | Номінація                   | [ 4 ] [ 5 ] [ 13 ]          |
| Національна кінопремія «Золота дзиґа» | 20.04.2017                  | Найкращий актор               | Володимир Зеленський        | Номінація                   | [ 4 ] [ 5 ] [ 13 ]          |
| Національна кінопремія «Золота дзиґа» | 20.04.2017                  | Найкращий актор другого плану | Євген Кошовий               | Номінація                   | [ 4 ] [ 5 ] [ 13 ]          |

title: Слуга народу 2 (фільм, 2016)

wikitext:
{{otheruses|Слуга народу (значення)}}
{{Фільм
| українська назва  = Слуга народу 2
| оригінальна назва = Слуга народа 2
| зображення        = Слуга народу-2 постер.jpg
| зображення розмір =
| підпис            = Плакат для кінотеатрів "Слуга Народу 2" (2016)
| жанр              = політична [[кінокомедія]]
| режисер           = [[Кирющенко Олексій Адольфович|Олексій Кирющенко]]
| продюсери         = {{ublist|[[Зеленський Володимир Олександрович|Володимир Зеленський]]|[[Яковлєв Андрій Володимирович|Андрій Яковлєв]]|[[Шефір Сергій Нахманович|Сергій Шефір]]|[[Шефір Борис Нахманович|Борис Шефір]]}}
| сценаристи        = {{ublist|[[Яковлєв Андрій Володимирович|Андрій Яковлєв]]|[[Кирющенко Олексій Адольфович|Олексій Кирющенко]]|Юрій Костюк|Юрій Микуленко|Дмитро Григоренко|Дмитро Козлов|Олександр Брагін}}
| на основі         =
| актори            = [[Зеленський Володимир Олександрович|Володимир Зеленський]]
[[Боклан Станіслав Володимирович|Станіслав Боклан]]
[[Чепелюк Анастасія Станіславівна|Анастасія Чепелюк]]
| оператор          = Сергій Кошель
| художник          =
| костюмер          =
| композитор        = [[Дмитро Шуров]], [[Настя Каменських]]
| музика            =
| кінокомпанія      = ''[[Студія Квартал-95]]''
| дистриб'ютор      = [[Ukrainian Film Distribution|UFD]] (Україна)
| тривалість        = 100 {{abbr|хв.|хвилин(а)|0}}
| мова              = ''Основна'': {{російська}}
''епізодично'': {{українська}}
| країна            = {{UKR}}
| рік               = 2016
| телеканали          = {{UKR}}: [[1+1]], [[ТЕТ]], [[К2]]
| касові збори      = [[гривня|₴]]23,7 млн.<ref name="boxofficemojo_ukraine_UAH_weekend.9">{{cite web|url=http://www.boxofficemojo.com/intl/ukraine/?yr=2017&wk=9&currency=local&p=.htm|назва=Ukraine Weekend Box Office #9 (2017) in UAH|дата=18 грудня 2017|видавець=''[[Box Office Mojo|BoxOfficeMojo]]''|дата-доступу=18 грудня 2017|мова=англійською|url-архіву=https://web.archive.org/web/20171219043454/http://www.boxofficemojo.com/intl/ukraine/?yr=2017&wk=9&currency=local&p=.htm|дата-архіву=2017-12-19|мертвий-url=no}}</ref> ([[Долар США|$]]0.88 млн.<ref name="boxofficemojo_ukraine_USD_Sluga.naroda">{{cite web|url=http://www.boxofficemojo.com/movies/intl/?id=_fSLUGANARODA01&country=UA&wk=2016W53&id=_fSLUGANARODA01&p=.htm|назва=Sluga naroda (2016) Total Box Office in USD|дата=18 грудня 2017|видавець=''[[Box Office Mojo|BoxOfficeMojo]]''|дата-доступу=18 грудня 2017|мова=англійською|url-архіву=https://web.archive.org/web/20171219043537/http://www.boxofficemojo.com/movies/intl/?id=_fSLUGANARODA01&country=UA&wk=2016W53&id=_fSLUGANARODA01&p=.htm|дата-архіву=2017-12-19|мертвий-url=no}}</ref>) ({{comment|Україна|лише Україна}})
| дата виходу       = 19 грудня 2016 {{small|(прем'єра, Київ)}}<ref name="premiera_Kyiv">{{cite web|url= http://detector.media/production/article/121605/2016-12-20-zharti-zhartami-kvartal-95-vipustiv-u-prokat-slugu-narodu-2/|назва= Жарти жартами: «Квартал 95» випустив у прокат «Слугу народу 2»|автор=|вебсайт= Детектор-медіа|мовою=|розміщення=20 грудня 2016|url-архіву=|дата-архіву=|дата-доступу= 15.04.2017}}</ref>
23 грудня 2016 {{small|(Україна)}}
| попередній        =
| imdb_id           = 6818880
}}

'''«Слуга народу 2»''' ({{lang-ru|Слуга народа 2}}, {{lang-en|Servant of the People 2}}) — [[Україна|українська]] політична [[кінокомедія]] [[2016 у кіно|2016 року]], знята українсько-російським режисером [[Кирющенко Олексій Адольфович|Олексієм Кирющенком]].

У квітня 2017 року фільм було номіновано у трьох категоріях на здобуття української національної [[кінопремія|кінопремії]] ''[[Золота дзиґа (2017)|Золота дзиґа]]''<ref name="shortlist">[http://uafilmacademy.org/ua/news/10 Сформовано shortlist номінантів на Першу Національну Кінопремію] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170406201353/http://uafilmacademy.org/ua/news/10 |date=6 квітня 2017 }} на сайті ''[[Українська кіноакадемія|Української кіноакадемії]]''. Процитовано 15.04.2017</ref><ref name="detector">{{cite web|url= http://detector.media/infospace/article/124766/2017-04-03-ukrainska-kinoakademiya-ogolosila-nominantiv-na-premiyu-zolota-dziga/|назва= Українська кіноакадемія оголосила номінантів на премію «Золота дзиґа»|автор=|вебсайт=|мовою=|розміщення=3 квітня 2017|url-архіву=|дата-архіву=|дата-доступу= 15.04.2017}}</ref>. У серпні 2017 року фільм було відібрано для участі в секції «Фокус на світове кіно» ({{lang-en|Focus on World Cinema}}) основної програми [[Монреальський кінофестиваль|Монреальського міжнародного кінофестивалю]] 2017<ref>{{cite web |url= http://ua.telekritika.ua/business/film-sluga-naroda-2-pokazhut-na-kinofestivale-v-monreale-675968 |назва= Фільм «Слуга народу 2» покажуть на кінофестивалі в Монреалі |автор=  |вебсайт= Телекритика |мовою=  |розміщення= 22.08.2017 |url-архіву= https://web.archive.org/web/20171219052153/http://ua.telekritika.ua/business/film-sluga-naroda-2-pokazhut-na-kinofestivale-v-monreale-675968 |дата-архіву=  19 грудня 2017 |дата-доступу= 23.08.2017 }}</ref> {{перехід|#Нагороди та номінації|1}}.

Унікальність фільму у тому, що як зазначив письменник та кіносценарист [[Андрій Кокотюха]], всупереч традиціям «Студії Квартал-95» які дев'ять своїх попередніх фільмів зробили 100-відсотково російськомовними, у фільмі "Слуга народу 2" вперше звучить українська мова і фільм "майже наполовину україномовний".<ref name="Kokotiuha"/>

== Зв'язок з серіалом ==
Події фільму охоплюють частину другого сезону однойменного серіалу [[Слуга народу (телесеріал)|«Слуга народу»]].

== Сюжет ==

Президент Василь Голобородько ([[Зеленський Володимир Олександрович|Володимир Зеленський]]) при владі вже майже півроку. Економічна ситуація в країні погіршилася, ціни зростають, національна валюта знецінюється. Кредит народної довіри до Президента стрімко падає. Задля стабілізації ситуації в країні Голобородьку необхідно отримати фінансову допомогу [[Міжнародний валютний фонд|МВФ]] у розмірі 15 мільярдів [[євро]], яку можуть надати, якщо в Україні будуть запроваджені реформи та прийняті антикорупційні закони. Проте [[Верховна Рада України|Верховна Рада]], якою потайки керують олігархи, блокує голосування по пакету цих законів.

Президент Голобородько у розпачі. Він змушений звернутися за порадою та за допомогою до свого запеклого політичного ворога — екс-Прем'єр-міністра Юрія Івановича Чуйка ([[Боклан Станіслав  Володимирович|Станіслав Боклан]]), якого сам посадив за ґрати після корупційного скандалу. Чуйко пропонує допомогти Президентові вирішити його завдання за умови своєї [[амністія|амністії]]. Він розробляє хитромудру стратегію, в якій необхідно штучно створити конфлікт інтересів у олігархів та примусити Верховну Раду прийняти пакет непопулярних серед депутатів антикорупційних законів.

Тимчасові союзники — Президент та екс-Прем'єр-міністр — вирушають у подорож по Україні, аби реалізувати свій план. Вони побувають у [[Харків|Харкові]], [[Одеса|Одесі]], [[Запоріжжя|Запоріжжі]], [[Дніпро (місто)|Дніпрі]] та у [[Львів|Львові]]. На них чекає велика кількість пригод, випробувань та навіть переслідування «[[тітушки|тітушками]]».<ref>[http://uafilmacademy.org/ua/nominees/2017/18 Слуга народу 2] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170415045041/http://uafilmacademy.org/ua/nominees/2017/18 |date=15 квітня 2017 }} на сайті ''Української кіноакадемії''. Процитовано 15.04.2017.</ref>

== Виробництво ==
Фільм став 10 стрічкою Студії Квартал-95, починаючи з фільму "Кохання у великому місті", який студія випустила у прокат ще у 2009 році. Унікальність фільму у тому, що як зазначив письменник та кіносценарист Андрій Кокотюха, всупереч традиціям «Студії Квартал-95», які дев'ять свої попередніх фільмів зробили 100-відцотково російськомовними, у фільмі "Слуга народу 2" вперше звучить українська мова і фільм "майже наполовину україномовний".<ref name="Kokotiuha">[https://web.archive.org/web/20171219054432/http://detector.media/kritika/article/121956/2017-01-03-sluga-radyanskogo-narodu/ Слуга радянського народу] - Детектор медіа, 3 січня 2017</ref>

Зйомки фільму розпочалися 13 серпня 2016 року на Центральному залізничному вокзалі в Києві<ref name="ТСН1">{{cite web|url= https://tsn.ua/glamur/sluga-narodu-2-v-ukrayini-znimayut-prodovzhennya-politichnoyi-komediyi-z-zelenskim-727330.html|назва= "Слуга народу 2": в Україні знімають продовження політичної комедії з Зеленським|автор=|вебсайт= TCH.ua|мовою=|розміщення= 15 серпня 2016|url-архіву=|дата-архіву=|дата-доступу= 15.04.2017}}</ref> та проходили, окрім столиці, в [[Одеса|Одесі]], [[Львів|Львові]], [[Харків|Харкові]] та в [[Запоріжжя|Запоріжжі]]. У саундтреці фільму використано пісні таких українських гуртів як «[[Pianoбой]]», «[[Бумбокс]]», «[[Друга Ріка]]» тощо.

== У ролях ==
{|style="line-height:1.42em;"
! !! !!
|-
|• [[Зеленський Володимир Олександрович|Володимир Зеленський]] ||…||'' Василь Петрович Голобородько, Президент України
|-
|• [[Боклан Станіслав Володимирович|Станіслав Боклан]] ||…||''Юрій Іванович Чуйко, колишній Прем'єр-міністр
|-
|• [[Анастасія Чепелюк]] ||…||''Ганна Михайлівна, радник Президента
|-
|• [[Кошовий Євген Вікторович|Євген Кошовий]] ||…||''Сергій Вікторович Мухін, Міністр закордонних справ
|-
|• [[Фаталов Міка Григорович|Міка Фаталов]] ||…||''Михайло, Голова Служби безпеки України
|-
|• [[Георгій Поволоцький]] ||…||''Анатолій, начальник охорони
|-
|• [[Калантай Сергій Гаврилович|Сергій Калантай]] ||…||''Отто Адельвайнштайнер, глава МВФ
|-
|• [[Анастасія Трітенко]] ||…||''
|-
|• [[Жуковцова Ольга Володимирівна|Ольга Жуковцова]] ||…||''Оксана Сковорода, помічник міністра закордонних справ
|-
|• [[Горянський Володимир Вікторович|Володимир Горянський]] ||…||''Рустем Ашотович Маматов, олігарх
|-
|• [[Лалєнков Дмитро Валерійович|Дмитро Лалєнков]] ||…||''Михайло Ройзман'', олігарх
|-
|• [[Гребельник Юрій Іванович|Юрій Гребельник]] ||…||''Андрій Миколайович Німчук, один з олігархів
|-
|• [[Данилко Андрій Михайлович|Андрій Данилко]] ||…||''[[Данилко Андрій Михайлович|Вєрка Сердючка]]
|-
|• [[Білозеров Євген Павлович|Євген Білозеров]] ||…||''кореспондент новин
|}

== Знімальна група ==
{{columns-list|2; line-height:1.42em|
* [[Сценарист|Автор сценарію]] — Андрій Яковлєв, [[Кирющенко Олексій Адольфович|Олексій Кирющенко]], Юрій Костюк, Юрій Микуленко, Дмитро Григоренко, Дмитро Козлов, Олександр Брагін
* [[Кінорежисер|Режисер-постановник]] — [[Кирющенко Олексій Адольфович|Олексій Кирющенко]]
* [[Кінопродюсер|Продюсери]] — [[Зеленський Володимир Олександрович|Володимир Зеленський]], [[Яковлєв Андрій Володимирович|Андрій Яковлєв]], [[Шефір Сергій Нахманович|Сергій Шефір]], [[Шефір Борис Нахманович|Борис Шефір]]
* [[Кінооператор|Оператор]] — Сергій Кошель
* [[Художник-постановник]] — Вадим Шинкарьов
}}

== Реліз ==
Доперм'єрний показ фільму відбувся 19 грудня 2016 у Києві.<ref name="premiera_Kyiv"/> Фільм вийшов в широкий український прокат 23 грудня 2016 року.<ref>http://www.ukrkino.com.ua/news/?id=6900</ref> Дистриб'ютором фільму в Україні виступила комапанія [[UFD]].<ref>[http://detector.media/infospace/article/122028/2017-01-06-za-10-dniv-kinoprokatu-slugu-narodu-2-podivilisya-maizhe-160-tisyach-glyadachiv-nsku/ За 10 днів кінопрокату «Слугу народу 2» подивилися майже 160 тисяч глядачів] - Детектор медіа, 6 січня 2017</ref>

На додачу до України, стрічка також вийшла у кінопрокат у Білорусі 27 квітня 2017 року.<ref>[http://detector.media/production/article/125546/2017-04-28-film-sluga-narodu-2-viishov-u-biloruskii-prokat/ Фільм «Слуга народу 2» вийшов у білоруський прокат] - Детектор медіа, 28 квітня 2017</ref>

== Нагороди та номінації ==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:small;"
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! colspan="6" style="background: LightSteelBlue;" | Список нагород та номінацій
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! Кінопремія
! Дата церемонії
! Категорія
! Номінант(и)
! Результат
! class="unsortable"| {{nowrap|{{comment|Дж|Джерело}}}}
|-
| rowspan=3|'''[[Золота дзиґа|Національна кінопремія «Золота дзиґа»]]'''
| style="text-align: center;" rowspan=3|[[Золота дзиґа (2017)|20.04.2017]]
| rowspan=1|Найкращий фільм
| rowspan=1|''Слуга народу 2''
| {{номінація}}
|rowspan=3|{{r|shortlist}}{{r|detector}}<ref name="detector-win">{{cite web|url= http://detector.media/infospace/article/125302/2017-04-20-ogolosheno-peremozhtsiv-ukrainskoi-kinopremii-zolota-dziga/|назва= Оголошено переможців української кінопремії «Золота дзиґа»|автор= Лілія Зінченко|вебсайт= Детектор медіа|мовою=|розміщення=20.04.2017|url-архіву=|дата-архіву=|дата-доступу= 21.04.2017}}</ref>
|-
| rowspan=1|Найкращий актор
| rowspan=1|Володимир Зеленський
| {{номінація}}
|-
| rowspan=1|Найкращий актор другого плану
| rowspan=1|Євген Кошовий
| {{номінація}}
|-
|}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
{{external media|width=300px|video1 =[https://www.youtube.com/watch?v=5tFLtNwZVs4 Офіційний трейлер фільму «Слуга народу 2»]}}
* {{Official website|http://sluganaroda2.kvartal95.com/}} {{ref-ru}}
* {{imdb title|6818880}}

{{Ukraine-film-stub}}

{{95 квартал}}
{{Бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми України 2016]]
[[Категорія:Кінокомедії України]]
[[Категорія:Фільми російською мовою]]
[[Категорія:Фільми українською мовою]]
[[Категорія:Фільми «Студії 95 квартал»]]
[[Категорія:Дорожні фільми]]
[[Категорія:Фільми, дія яких відбувається в Україні]]
[[Категорія:Фільми Олексія Кирющенка]]
[[Категорія:Фільми за сценаріями Юрія Микуленка]]
[[Категорія:Фільми за сценаріями Дмитра Григоренка]]
[[Категорія:Фільми-сиквели України]]
[[Категорія:Слуга народу (телесеріал)]]
[[Категорія:Вєрка Сердючка]]
[[Категорія:Політичні фільми України]]

title: Слуга народа 2

Жанр: політична кінокомедія

Режисер: Олексій Кирющенко

Продюсери: - Володимир Зеленський - Андрій Яковлєв - Сергій Шефір - Борис Шефір

Сценаристи: - Андрій Яковлєв - Олексій Кирющенко - Юрій Костюк - Юрій Микуленко - Дмитро Григоренко - Дмитро Козлов - Олександр Брагін

На основі: Слуга народу і Слуга народу, 2 сезонd

У головних · ролях: Володимир Зеленський · Станіслав Боклан · Анастасія Чепелюк

Оператор: Сергій Кошель

Композитор: Дмитро Шуров, Настя Каменських

Кінокомпанія: Студія Квартал-95

Дистриб'ютор: UFD (Україна)

Мова: Основна: російська · епізодично: українська

Дата виходу: 19 грудня 2016 (прем'єра, Київ) · 23 грудня 2016 (Україна)

Попередній: Слуга народу


text:
# Корман Ілія Олександрович
Корман Ілія Олександрович – менталіст, гіпнотизер, ілюзіоніст, автор першої в Європі ментальної вистави-дослідження “І ДЕ Я?”, волонтер.

## ЖИТТЄПИС
Народився наприкінці 2000 року у Києві в родині психотерапевта та викладачки іноземних мов.
Уперше побачив мистецтво магії на власні очі у віці 7-ми років на родинному святі у знайомих. Після чого у віці 12-ти років за власні кишенькові придбав свій перший набір фокусника та почав серйозно займатись ілюзією.
Перший комерційний виступ відбувся вже у 13 років, із того часу не полишає професійної діяльності.
У 2015 році вступає у фаховий коледж Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв на спеціалізацію “Ілюзія та маніпуляція”. Отримавши диплом молодшого спеціаліста, з кваліфікацією “Артист цирку”, вступив на режисерський курс Олександра Івахно, де здобув вищу освіту. Навчаючись 7 років, опанував кілька професійних напрямів: артист цирку, ілюзіоніст, режисер масових видовищ. І у 2024 році отримав диплом магістра сценічного мистецтва, що спеціалізується на мистецтві ілюзії.
Паралельно з навчанням, у 2021 році стає співавтором сценарію та ведучим шоу-лекції “Історія магії” - одного із наймасштабніших магічних шоу в історії незалежної України.
“Це була лекція про історію магії, що тягнеться вже тисячі років. Підготовка до шоу тривала більше півроку: спочатку була розроблена концепція виступу, потім пройшла затвердження, і влітку 2021, працюючи вожатим у літньому таборі у Болгарії, я написав сценарій. І восени почалася робота над побудовою мізансцен. Репетиції були важкими і виснажливими, могли тривати по 12 годин без перерв, але це було того варте!” – згадує менталіст.
Після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну почав активну волонтерську діяльність, приєднавшись до діяльності “Культурного Десанту”, “Культурних сил України” та “Захисти Хмельниччину”, де власними виступами підтримував українських військовослужбовців та населення прифронтових територій.
“У перші місяці повномасштабного вторгнення я переосмислив власний підхід до магії, зрозумів, що маю можливість впливати на емоції людей, допомагаючи їм…”
Навесні 2024 року Ілію запросили взяти участь у телевізійному проєкті ТК “ТЕТ” “Україна неймовірних людей”, де він вразив власним виступом усіх присутніх, у тому числі ведучих Юлію Саніну та Тимура Мірошниченка
Згодом, відвідав подкасти українських стендап коміків: Василя Байдака ("Цейво подкаст") та Дмитра Тютюна("Несерйозна розмова"), де отримав широкий розголос серед глядачів. Подкасти були присвячені професійній діяльності Ілії та особливостям роботи менталіста.

## “І ДЕ Я?”
Наразі Ілія Корман розвиває творчу діяльність, у тому числі, власний проєкт: ментальну виставу-дослідження під назвою “І ДЕ Я?”- ексклюзивне шоу, спрямоване на розширення знань глядача про можливості мозку, його особливості та спосіб мислення кожного з нас.
На створення вистави пішло чимало часу: сама ідея визрівала близько року разом з пропрацюванням трюкової частини, сценарій був написаний влітку 2023 року у співавторстві з режисеркою-постановницею вистави Крістіною Шелудько. Апробація першого варіанту вистави відбулась 27 липня 2024 року на камерній сцені Київського академічного театру ляльок за підтримки директора-художнього керівника Ігоря Гулого.
Після апробування команда показала виставу десять разів за три дні на деокупованому півдні України (Миколаївщина та Херсонщина) за підтримки БФ “Культурні сили України” та особисто керівника – Марії Скворцової. Повернувшись до столиці, команда вистави почала готуватись до офіційної прем'єри, яка відбулась 17 жовтня 2024 року у Київському національному академічному Молодому театрі. За період театрального сезону 2024-2025 рр. усі покази вистави пройшли з аншлагами.

## ДЖЕРЕЛА
1. ↑  Головна. Київська муніципальна академія естрадного та циркового мистецтв (укр.). Процитовано 17 червня 2025.
2. ↑  Івахно Олександр Володимирович. Київська муніципальна академія естрадного та циркового мистецтв (укр.). Процитовано 17 червня 2025.
3. ↑  Трюк Гудіні, 115 фокусів та інтерактив. Вісім цікавих фактів про шоу-лекцію Історія магії від нового цирку Інші. New Voice (укр.). Процитовано 17 червня 2025.
4. ↑  Приголомшлива прем'єра: «Інші. Новий цирк» представили сімейну шоу-лекцію «Історія магії». Elle – модний жіночий журнал (укр.). 24 грудня 2021. Процитовано 17 червня 2025.
5. ↑  Інші. Новый цирк. Історія магії (укр.). Процитовано 17 червня 2025.
6. ↑  Культурний десант – culturalforces (укр.). Процитовано 17 червня 2025.
7. ↑  culturalforces (укр.). Процитовано 17 червня 2025.
8. ↑  Instagram. www.instagram.com. Процитовано 17 червня 2025.
9. ↑  Телеканал ТЕТ (13 квітня 2024). Україна неймовірних людей. 5 випуск. Процитовано 17 червня 2025 — через YouTube.
10. ↑  Телеканал ТЕТ (15 квітня 2024). 🪄Цей фокус шокував публіку, Саніна була вражена | Україна неймовірних людей. Процитовано 17 червня 2025 — через YouTube.
11. ↑  василь байдак (15 січня 2025). ПРОКАЧКА ПАМ'ЯТІ, ГІПНОЗ, "ЧИТАННЯ" ДУМОК: РОЗМОВИ З МЕНТАЛІСТОМ / ІЛІЯ КОРМАН / ЦЕЙВО ПОДКАСТ 9. Процитовано 17 червня 2025 — через YouTube.
12. ↑  Дмитро Тютюн (5 лютого 2025). ЩО ДРАТУЄ ІЛЮЗІОНІСТА? Несерйозна розмова #75. Процитовано 17 червня 2025 — через YouTube.
13. ↑  Замок на горі | Київський академічний театр ляльок. akadempuppet.kiev.ua. Процитовано 17 червня 2025.
14. ↑  Київський національний академічний Молодий театр. molodyytheatre.com. Процитовано 17 червня 2025.

## ПОСИЛАННЯ
, ,  Відгуки про виставу "І ДЕ Я?"
Відгук інтернет видання "Театр медіа" про виставу дослідження Ілії
Сторінки Ілії у соціальних мережах:
Instagram
Threads
Facebook
TikTok
YouTube

title: Корман Ілія Олександрович

wikitext:
{{Особа
|ім'я              = Ілія Корман
|жінка             =
|зображення        =
|опис              =
|дата народження   = 18.12.2000
|місце народження  = Київ
|громадянство      = {{UKR}}
|національність    = українець
|місце проживання  = м. Київ
|alma mater        = Київська муніципальна академія естрадного та циркового мистецтв
}}

'''Корман Ілія Олександрович''' – [[Менталізм|менталіст]], [[Гіпноз|гіпнотизер]], [[Ілюзіонізм (шоу)|ілюзіоніст]], автор першої в Європі ментальної вистави-дослідження “І ДЕ Я?”, волонтер.

== '''ЖИТТЄПИС''' ==
Народився наприкінці 2000 року у Києві в родині психотерапевта та викладачки іноземних мов.

Уперше побачив мистецтво магії на власні очі у віці 7-ми років на родинному святі у знайомих. Після чого у віці 12-ти років за власні кишенькові придбав свій перший набір фокусника та почав серйозно займатись ілюзією.

Перший комерційний виступ відбувся вже у 13 років, із того часу не полишає професійної діяльності.

У 2015 році вступає у фаховий коледж Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв<ref>{{Cite web |url=https://kmaecm.edu.ua/ |title=Головна |website=Київська муніципальна академія естрадного та циркового мистецтв |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref> на спеціалізацію “Ілюзія та маніпуляція”. Отримавши диплом молодшого спеціаліста, з кваліфікацією “Артист цирку”, вступив на режисерський курс Олександра Івахно<ref>{{Cite web |url=https://kmaecm.edu.ua/specs/ivahno-oleksandr-volodymyrovych |title=Івахно Олександр Володимирович |website=Київська муніципальна академія естрадного та циркового мистецтв |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref>, де здобув вищу освіту. Навчаючись 7 років, опанував кілька професійних напрямів: артист цирку, ілюзіоніст, режисер масових видовищ. І у 2024 році отримав диплом магістра сценічного мистецтва, що спеціалізується на мистецтві ілюзії.
Паралельно з навчанням, у 2021 році стає співавтором сценарію та ведучим шоу-лекції “Історія магії”<ref>{{Cite web |url=https://life.nv.ua/ukr/art/istoriya-magiji-shou-lekciya-cirku-inshi-8-cikavih-faktiv-50219311.html |title=Трюк Гудіні, 115 фокусів та інтерактив. Вісім цікавих фактів про шоу-лекцію Історія магії від нового цирку Інші |website=New Voice |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://elle.ua/stil-zhizni/novosty/prigolomshliva-premra-nsh-noviy-cirk-predstavili-smeynu-shou-lekcyu-storya-mag/ |title=Приголомшлива прем'єра: «Інші. Новий цирк» представили сімейну шоу-лекцію «Історія магії» |date=2021-12-24 |website=Elle – модний жіночий журнал |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://inshicircus.com/magic |title=Інші. Новый цирк |website=Історія магії |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref> - одного із наймасштабніших магічних шоу в історії незалежної України.

''“Це була лекція про історію магії, що тягнеться вже тисячі років. Підготовка до шоу тривала більше півроку: спочатку була розроблена концепція виступу, потім пройшла затвердження, і влітку 2021, працюючи вожатим у літньому таборі у Болгарії, я написав сценарій. І восени почалася робота над побудовою мізансцен. Репетиції були важкими і виснажливими, могли тривати по 12 годин без перерв, але це було того варте!”'' – згадує менталіст.
Після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну почав активну волонтерську діяльність, приєднавшись до діяльності “Культурного Десанту”<ref>{{Cite web |url=https://culturalforces.org/military/ |title=Культурний десант – culturalforces |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref>, “Культурних сил України”<ref>{{Cite web |url=https://civil.culturalforces.org/ |title=culturalforces |language=uk |access-date=2025-06-17}}</ref> та “Захисти Хмельниччину”<ref>{{Cite web |url=https://www.instagram.com/accounts/login/?next=https%3A%2F%2Fwww.instagram.com%2Fsave_podillya%2F%3Figsh%3DMTJrYXJuczRuc3gwNQ%253D%253D&is_from_rle |title=Instagram |website=www.instagram.com |access-date=2025-06-17}}</ref>, де власними виступами підтримував українських військовослужбовців та населення прифронтових територій.
''“У перші місяці повномасштабного вторгнення я переосмислив власний підхід до магії, зрозумів, що маю можливість впливати на емоції людей, допомагаючи їм…”''
Навесні 2024 року Ілію запросили взяти участь у телевізійному проєкті [[ТЕТ (телеканал)|ТК “ТЕТ”]] “Україна неймовірних людей”<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=0p5dBl3GL6o |title=Україна неймовірних людей. 5 випуск |date=2024-04-13 |last=Телеканал ТЕТ |access-date=2025-06-17 |via=YouTube}}</ref><ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=EShosuCu7yM |title=🪄Цей фокус шокував публіку, Саніна була вражена {{!}} Україна неймовірних людей |date=2024-04-15 |last=Телеканал ТЕТ |access-date=2025-06-17 |via=YouTube}}</ref>, де він вразив власним виступом усіх присутніх, у тому числі ведучих Юлію Саніну та Тимура Мірошниченка

Згодом, відвідав подкасти українських стендап коміків: Василя Байдака ("Цейво подкаст"<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=fYYU-vwswDI |title=ПРОКАЧКА ПАМ'ЯТІ, ГІПНОЗ, "ЧИТАННЯ" ДУМОК: РОЗМОВИ З МЕНТАЛІСТОМ / ІЛІЯ КОРМАН / ЦЕЙВО ПОДКАСТ 9 |date=2025-01-15 |last=василь байдак |access-date=2025-06-17 |via=YouTube}}</ref>) та Дмитра Тютюна("Несерйозна розмова"<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=qNl4a0k8f_8 |title=ЩО ДРАТУЄ ІЛЮЗІОНІСТА? Несерйозна розмова #75 |date=2025-02-05 |last=Дмитро Тютюн |access-date=2025-06-17 |via=YouTube}}</ref>), де отримав широкий розголос серед глядачів. Подкасти були присвячені професійній діяльності Ілії та особливостям роботи менталіста.

== '''“І ДЕ Я?”''' ==

Наразі Ілія Корман розвиває творчу діяльність, у тому числі, власний проєкт: ментальну виставу-дослідження під назвою “І ДЕ Я?”- ексклюзивне шоу, спрямоване на розширення знань глядача про можливості мозку, його особливості та спосіб мислення кожного з нас.

На створення вистави пішло чимало часу: сама ідея визрівала близько року разом з пропрацюванням трюкової частини, сценарій був написаний влітку 2023 року у співавторстві з режисеркою-постановницею вистави Крістіною Шелудько. Апробація першого варіанту вистави відбулась 27 липня 2024 року на камерній сцені Київського академічного театру ляльок за підтримки директора-художнього керівника<ref>{{Cite web |url=http://akadempuppet.kiev.ua/ |title=Замок на горі {{!}} Київський академічний театр ляльок |website=akadempuppet.kiev.ua |access-date=2025-06-17}}</ref> Ігоря Гулого.

Після апробування команда показала виставу десять разів за три дні на деокупованому півдні України (Миколаївщина та Херсонщина) за підтримки БФ “Культурні сили України” та особисто керівника – Марії Скворцової. Повернувшись до столиці, команда вистави почала готуватись до офіційної прем'єри, яка відбулась 17 жовтня 2024 року у Київському національному академічному Молодому театрі<ref>{{Cite web |url=https://molodyytheatre.com/ |title=Київський національний академічний Молодий театр |website=molodyytheatre.com |access-date=2025-06-17}}</ref>. За період театрального сезону 2024-2025 рр. усі покази вистави пройшли з аншлагами.

== '''ДЖЕРЕЛА''' ==
<references />

== '''ПОСИЛАННЯ''' ==
[https://www.instagram.com/reel/DId_HAHtVd8/?igsh=cHZmc28zaXQydzh3], [https://www.instagram.com/p/DILiitxNB0A/?igsh=cDczNzA4aGZ3MTNv], [https://www.instagram.com/p/DHBEdpaNSV0/?igsh=MWhjdnM2ZWZ4ZmJybQ%3D%3D] Відгуки про виставу "І ДЕ Я?"

[https://teatr.media/i-de-ya-illya-korman/ Відгук інтернет видання "Театр медіа" про виставу дослідження Ілії]

Сторінки Ілії у соціальних мережах:

[https://www.instagram.com/iliya_korman?igsh=N2tpdTAwZHFrYnVp Instagram]

[https://www.threads.com/@iliya_korman?igshid=NTc4MTIwNjQ2YQ== Threads]

[https://www.facebook.com/share/16S3Gv8Lmw/?mibextid=wwXIfr Facebook]

[https://www.tiktok.com/@iliya_korman?_t=ZM-8xHa4SXpP2k&_r=1 TikTok]

[https://youtube.com/@iliya_korman?si=VQqBTGhFU0BPm3RW YouTube]

title: Ілія Корман

Народився: 18 грудня 2000 (24 роки) · Київ

Громадянство: Україна

Національність: українець

Місце проживання: м. Київ


text:
# Узагальнені координати
Узага́льнені координа́ти — змінні, які використовуються в механіці для задання миттєвого положення механічної системи в просторі.
На відміну від декартових координат матеріальних точок, які задають загальний формалізм для опису будь-якої системи, вибір узагальнених координат визначається специфікою конкретикою системи. Наприклад, при розгляді коливань математичного маятника, досить обмежитися лише однією узагальненою координатою — кутом відхиленням маятника від вертикальної осі, при обертанні твердого тіла — кутом повороту тощо.
Похідні від узагальнених координат називаються узагальненими швидкостями. В гамільтоновій механіці вводиться також поняття узагальненого імпульсу.
В теорії абстрактні узагальнені координати заведено позначати літерою q, відповідні узагальнені швидкості — {\displaystyle {\dot {q}}}, узагальнені імпульси — p.

title: Узагальнені координати

wikitext:
'''Узага́льнені координа́ти''' — змінні, які використовуються в [[механіка|механіці]] для задання миттєвого положення [[механічна система|механічної системи]] в просторі.

На відміну від декартових координат [[матеріальна точка|матеріальних точок]], які задають загальний формалізм для опису будь-якої системи, вибір узагальнених координат визначається специфікою конкретикою системи. Наприклад, при розгляді коливань [[математичний маятник|математичного маятника]], досить обмежитися лише однією узагальненою координатою — кутом відхиленням маятника від вертикальної осі, при обертанні твердого тіла — кутом повороту тощо.

Похідні від узагальнених координат називаються '''узагальненими швидкостями'''. В [[Механіка Гамільтона|гамільтоновій механіці]] вводиться також поняття [[узагальнений імпульс|узагальненого імпульсу]].

В теорії абстрактні узагальнені координати заведено позначати літерою q, відповідні узагальнені швидкості — <math> \dot{q} </math>, узагальнені імпульси — p.

== Див. також ==
* [[Механіка Лагранжа]]

== Джерела ==
* {{Ландау.Ліфшиць.Теор.Фізика.10т.укр}}
* {{книга
|автор       = Єжов С. М., Макарець М. В., Романенко О. В.
|заголовок   = Класична механіка
|рік         = 2008
|видавництво = ВПЦ "Київський університет"
 |місто        = {{Comment|К.|Київ}}
|сторінок    = 480
}}
* {{книга
|автор       = Голдстейн Г.
|заголовок   = Классическая механика
|рік         = 1975
|видавництво = Наука
|місто        = {{Comment|М.|Москва}}
|сторінок    = 416
}}
* {{книга
|автор        = [[Ландау Лев Давидович|Ландау Л. Д.]], [[Ліфшиць Євген Михайлович|Лифшиц Е. М.]]
|заголовок    = Теоретическая физика
|частина      = Механика
|том          = 1
|рік          = 2007
|видавництво  = Физматлит
|місто        = {{Comment|М.|Москва}}
|сторінок     = 224
}}

[[Категорія:Класична механіка]]

{{Physics-stub}}

[[Категорія:Механіка]]


text:
# Крадіжка кришок люків
Крадіжка кришок люків — злочин, за який на території України передбачена кримінальна відповідальність з позбавленням волі строком до трьох років, при повторному порушенні до восьми років. Відповідальність посилена окремим законом через набуття цією проблемою суспільно значущих масштабів. Додатковим законом був розширений Кримінальний кодекс статтею 270-1 «Умисне знищення або пошкодження об'єктів житлово-комунального господарства». Раніше цей вид злочину класифікувався як діяльність з незаконної заготівлі металу та був передбачений статтею 213 Кримінального кодексу України «Порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом»

## Передумови
- Широка мережа недобросовісних пунктів заготівлі
- Слабкий контроль над пунктами заготівлі металобрухту та законспірованість пунктів заготівлі
- Відносна легкість вилучення кришки люка, без будь-яких спеціальних інструментів
- Конструкція кришки, яка не замикається, або не є відкидною
- Зубожіння населення

## Поширені міри боротьби
- Посилення відповідальності[1], та перекласифікація таких видів злочинів на важчі, ніж просто заготівля металу
- Використання малоліквідних гумових або полімерних пластикових кришок, чавунних кришок, які містять бетон, проте це може інколи суперечити чинним нормам для люків проїжджої частини[4]
- Виявлення та притягнення до відповідальності як заготівельників, так і представників пункту заготівлі, орендодавців приміщень для пунктів заготівлі, що передбачено законодавчо.

title: Крадіжка кришок люків

wikitext:
[[Файл:NOEastCartManhole1.jpg|thumb|Накопичення сторонніх предметів у відкритому люкові, часто може робитись умисно для попередження травматизму, щоб зробити відкритий [[оглядовий колодязь]] видимим здалеку]]
[[Файл:BroadmoorManholeConesJune2008.jpg|thumb|Люк без кришки, огороджений [[Дорожній конус|конусами]]]]

'''Крадіжка кришок люків''' — злочин, за який на території України передбачена кримінальна відповідальність<ref name="tyzhden">{{cite web|url=http://tyzhden.ua/News/6507|website=tyzhden.ua|title=Рада ввела кримінальну відповідальність за викрадення люків та газових вентелів|date=13.01.2011|accessdate=16 червня 2016|archive-date=11 жовтня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161011102856/http://tyzhden.ua/News/6507}}</ref> з позбавленням волі строком до трьох років, при повторному порушенні до восьми років. Відповідальність посилена окремим законом<ref>{{cite web|url=http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/2924-17|website=rada.gov.ua|title=ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в житлово-комунальному господарстві|accessdate=16 червня 2016|archive-date=10 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160810182434/http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/2924-17}}</ref> через набуття цією проблемою суспільно значущих масштабів. Додатковим законом був розширений Кримінальний кодекс статтею 270-1 «Умисне знищення або пошкодження об'єктів житлово-комунального господарства». Раніше цей вид злочину класифікувався як діяльність з незаконної заготівлі металу та був передбачений статтею 213 Кримінального кодексу України «Порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом»<ref>{{cite web|url=http://yurist-online.com/ukr/uslugi/yuristam/kodeks/024/210.php|website=yurist-online.com|title=Коментар до статті 213. Порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом|accessdate=16 червня 2016|archive-date=10 липня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150710233517/http://yurist-online.com/ukr/uslugi/yuristam/kodeks/024/210.php}}</ref>

== Передумови ==
* Широка мережа недобросовісних пунктів заготівлі
* Слабкий контроль над пунктами заготівлі металобрухту та законспірованість пунктів заготівлі
* Відносна легкість вилучення кришки люка, без будь-яких спеціальних інструментів
* Конструкція кришки, яка не замикається, або не є відкидною
* Зубожіння населення

== Поширені міри боротьби ==
* Посилення відповідальності<ref name="tyzhden" />, та перекласифікація таких видів злочинів на важчі, ніж просто заготівля металу
* Використання малоліквідних гумових або полімерних пластикових кришок, чавунних кришок, які містять бетон, проте це може інколи суперечити чинним нормам для люків проїжджої частини<ref>{{cite web|url=http://www.materik-m.ru/article-show-_primenenie_polimernih_lyukov_kanalizatsionnih-666-30.html|website=materik-m.ru|language=ru|title=Застосування полімерних люків|accessdate=16 червня 2016|archive-date=3 червня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160603005159/http://www.materik-m.ru/article-show-_primenenie_polimernih_lyukov_kanalizatsionnih-666-30.html}}</ref>
* Виявлення та притягнення до відповідальності як заготівельників, так і представників пункту заготівлі, орендодавців приміщень для пунктів заготівлі, що передбачено законодавчо.

== Див. також ==
* [[Крадіжки кольорових та чорних металів]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{crime-stub}}

[[Категорія:Крадіжка]]
[[Категорія:Дощова каналізація]]
[[Категорія:Побутова каналізація]]
[[Категорія:Кабельна каналізація]]
[[Категорія:Водопостачання]]


text:
# Янівка (Володавський повіт)
Янівка (пол. Janówka) — село в Польщі, у гміні Ганна Володавського повіту Люблінського воєводства. Населення — 107 осіб (2011).

## Положення
Розташоване за 109 км від адміністративного центру воєводства — м. Люблін, 55 км від м. Берестя та 220 км від м. Луцьк, 5,8 км на північний захід від адміністративного центру ґміни — села Ганна, на 2,3 км південніше від автодороги DK63 .
Село розташоване на Поліській низовині Східноєвропейської рівнини.

## Історія
За даними етнографічної експедиції 1869—1870 років під керівництвом Павла Чубинського, у селі проживали лише греко-католики, які розмовляли українською мовою.
Українське населення села, переховуваючися, уникнуло депортації з Польщі до УРСР у 1946 році.
У 1975—1998 роках село належало до Білопідляського воєводства.

## Населення
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 55      | 10                 | 36               | 9                    |
| Жінки    | 52      | 5                  | 31               | 16                   |
| Разом    | 107     | 15                 | 67               | 25                   |

title: Янівка (Володавський повіт)

wikitext:
{{Значення|Янівка}}
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Янівка
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Janówka}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Janowka-look-1.jpg
|опис зображення    = <!--Widok ogólny-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Володавський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Ганна (гміна){{!}}Ганна
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 107
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 83
|поштовий індекс        = 22-220
|автомобільний код      = LWL
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0012316
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
'''Янівка''' ({{lang-pl|Janówka}}) — село в Польщі, у [[Ганна (гміна)|гміні Ганна]] [[Володавський повіт|Володавського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]]. Населення — {{formatnum:107}} {{МНОЖИНА:107|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Положення ==
Розташоване за 109 км від адміністративного центру воєводства — м. [[Люблін]], 55 км від м. [[Берестя]] та 220 км від м. [[Луцьк]], 5,8 км на північний захід від адміністративного центру ґміни — села [[Ганна (Люблінське воєводство)|Ганна]], на 2,3 км південніше від [[Автодорога|автодороги]] DK63 [[Файл:DK63-PL.svg|30x30px]].

Село розташоване на [[Поліська низовина|Поліській низовині]] [[Східноєвропейська рівнина|Східноєвропейської рівнини]].

== Історія ==
За даними етнографічної експедиції 1869—1870 років під керівництвом [[Чубинський Павло Платонович|Павла Чубинського]], у селі проживали лише греко-католики, які розмовляли українською мовою<ref name="Чубинський"/>.

Українське населення села, переховуваючися, уникнуло [[Депортація українців з Польщі до УРСР|депортації з Польщі]] до [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]] у 1946 році<ref name="Літопис УПА"/>.

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975—1998 роках]] село належало до [[Білопідляське воєводство|Білопідляського воєводства]].

== Населення ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=55 |ЧолПре=10 |ЧолПрац=36 |ЧолПост=9
|Жін=52 |ЖінПре=5 |ЖінПрац=31 |ЖінПост=16
|Разом=107 |РазомПре=15 |РазомПрац=67 |РазомПост=25
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Janówka, powiat włodawski}}
{{reflist|refs=

<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>

<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>

<ref name="Чубинський">{{книга|відповідальний=собран. [[Чубинський Павло Платонович|П. П. Чубинскимъ]]|заголовок=[[Труды этнографическо-статистической экспедиции в Западно-Русский Край|Труды этнографическо-статистической экспедиціи въ Западно-Русскій Край]]|посилання= http://irbis-nbuv.gov.ua/ulib/item/UKR0002524|місце=С.-Петербургъ|том=7: Евреи. Поляки. Племена немалорусскаго происхожденія. Малоруссы (статистика, сельскій бытъ, языкъ)|рік=1872|сторінки=371}} {{ref-ru-dor}}</ref>

<ref name="Літопис УПА">{{книга|відповідальний=зібр. [[Потічний Петро-Йосип Петрович|П. Й. Потічний]] [та ін.] ; ред. П. Й. Потічний|заголовок=Тактичний відтинок УПА 28-й «Данилів»: Холмщина і Підляшшя (Документи і матеріяли)|серія=[[Літопис УПА]]; т. 39|місце=Торонто ; Л.|видавництво=Літопис УПА|рік=2003|сторінки=416}}</ref>

}}
{{Бібліоінформація}}

{{Гміна Ганна}}
{{Портали|Польща}}

[[Категорія:Села Володавського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Володавський повіт

Гміна: Ганна

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: LWL

OSM: ↑2791927 ·R (Ґміна Ганна)


text:
# Переселення
Пересе́лення — зміна, добровільна або примусова, постійного житла чи місця проживання. Переселення може здійснюватися як і на невеликі відстані — у місцевість неподалік старого житла, так і в нову країну (еміграція). Особа, що переселяється називається переселенцем або пересельцем.
Згідно з соціологічними дослідженнями, переселення часто важко сприймаються дітьми і вимагають тривалого часу для адаптації.

title: Переселення

wikitext:
{{Otheruses|Переселення (значення)}}
[[Файл:Mayflower moving truck.JPG|250px|right|thumb|Вантажівка для переселення]]

'''Пересе́лення''' — зміна, добровільна або примусова, постійного житла чи місця проживання. Переселення може здійснюватися як і на невеликі відстані — у місцевість неподалік старого житла, так і в нову країну ([[еміграція]]). Особа, що переселяється називається переселенцем або пересельцем<ref>Великий тлумачний словник сучасної української мови / Голов. ред. В. Т. Бусел, редактори-лексикографи: В. Т. Бусел, М. Д. Василега-Дерибас, О. В. Дмитрієв, Г. В. Латник, Г. В. Степенко. — К.: Ірпінь: ВТФ «Перун», 2005. 2-ге вид. — стор. 926</ref>.

Згідно з соціологічними дослідженнями, переселення часто важко сприймаються дітьми і вимагають тривалого часу для адаптації<ref name="NITLC Brief Report">{{cite web|url=http://www.tlcinst.org/Moving.html|title=Moving Can Become Traumatic|last=Sheppard|first=Caroline H.|coauthors=William Steele|year=2003|work=Trauma and Loss: Research and Interventions|publisher=Nat'l Inst for Trauma and Loss in Children|accessdate=2010-01-22|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I7f8dzNG?url=http://www.tlcinst.org/Moving.html|archivedate=2013-07-15|deadurl=no}}</ref><ref name="Sociologist B Pettit (U Washington) Working Paper">{{cite web|url=http://crcw.princeton.edu/workingpapers/WP98-04-Pettit.pdf|title=Moving and Children's Social Connections: the critical importance of context|last=Pettit|first=Becky|date=March 2000|work=Center for Research on Child Wellbeing Working Papers|publisher=CRCW, Princeton University|accessdate=2010-01-22|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I7f9GBLZ?url=http://crcw.princeton.edu/workingpapers/WP98-04-Pettit.pdf|archivedate=2013-07-15|deadurl=yes}}</ref><ref name="Iowa State University paper by Lesia Oesterreich">{{cite web|url=http://www.extension.iastate.edu/Publications/PM1529G.pdf|title=Understanding children: moving to a new home|last=Oesterreich|first=Lesia|date=April 2004|publisher=Iowa State University|accessdate=2010-01-22|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I7f9rkJu?url=http://www.extension.iastate.edu/Publications/PM1529G.pdf|archivedate=2013-07-15|deadurl=no}}</ref><ref>{{cite web|last=Roman|first=Beverly D.|title=Relocating Our Smallest Movers|url=http://www.figt.org/smallest_movers|work=Families in Global Transition|publisher=Families in Global Transition|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I7fATTh6?url=http://www.figt.org/smallest_movers|archivedate=2013-07-15|accessdate=2011-10-03|deadurl=no}}</ref>.

== Див. також ==
; Означення осіб
* [[Переселенець]]
* [[Біженець]]
* [[Колоніст]] та [[колонізатор]]. ''Див. ще:'' [[Колонізаторська політика]]
* [[Кольорове населення]], [[расизм]], [[соціальне неприйняття]]
;Процеси
* [[Еміграція]]
* [[Репатріація]]
* [[Велике переселення народів]]
; Колонізаторська політика. [[Коренізація]]. Геополітика
* [[Західноукраїнська еміграція в УСРР 1920–1930-х років]]
* [[Операція «Вісла»]]
* [[Виселення судетських німців]]
* [[Колонізація Сибіру]]
* [[Смуга осілості]]
* [[П'ята колона]]
; Юридичний статус
* [[Переміщені особи]]
* [[Переселенський пункт]] та [[фільтраційна політика]]
* [[Зона переселення]]
* [[Окуповані землі]]
* [[Мандат]] та [[мандатна територія]]
; Економічні аспекти
* [[Заохочення переселення]]
* [[Земленаділи для переселенців]]
* [[Програма переселення співвітчизників в Росію]]
; Історія українського питання
* [[Переселення українців у Російській імперії]]
* [[Проект переселення козаків для захисту російських границь|Проєкт переселення козаків для захисту російських границь]][http://telegrafua.com/country/13042/print/ відштовх]
* [[Проект переселення галичан до Сибіру|Проєкт переселення галичан до Сибіру]]
* [[Репресії в Галичині]]. «[[Золотий вересень]]» [[1939]]-го.
* [[:Категорія:Зелена Україна]], [[Зелений Клин]], [[Українці в Сибіру]]
;Державотворче значення
* [[Переселенство в історії Ізраїля]]

== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* [http://leksika.com.ua/14190416/legal/pereselennya Переселення] // {{Юридична енциклопедія|4}}
* {{УМЕ11|частина=Переселювання|сторінки=1333-1334}}
* [https://web.archive.org/web/20160708202534/http://unhcr.org.ua/uk/publikatsiji/2011-10-24-13-09-56 УВКБ ООН. Переселення до третьої країни.]
{{soc-stub}}

== Література ==
* Переселенський рух в Україні: друга половина XVI ст.- 1930-ті роки : [монографія] : до 180-річниці заснування Київ. нац. ун-ту ім. Т. Шевченка / Д. Ф. Розовик, О. Д. Розовик ; Київ. нац. ун-т ім. Т. Шевченка. – К. : [б. в.], 2013. – 406 с. : табл. – Бібліогр.: с. 322-349 (359 назв). – ISBN 978-966-2770-41-4

[[Категорія:Міграція]]
[[Категорія:Міграційна політика]]
[[Категорія:Переселення| ]]


text:
# Острий потік
Острий потік (словац. Ostrý potok) — річка; права притока Требелі, протікає в окрузі Кошиці-околиця.
Довжина приблизно 3.5-4.0 км. Витік знаходиться в масиві Солоні гори (геоморфологічна підодиниця Міліч — схил Сухої гори) на висоті приблизно 425—430 метрів.
Протікає територією села Калша.[неавторитетне джерело] Впадає в Требелю на висоті приблизно 195—200 метрів.

title: Острий потік

wikitext:
{{Оригінальне дослідження|дата=червень 2024}}
{{Річка
|міста =
|зображення =
|витік =Солоні гори
|гирло =Требеля
}}
'''Острий потік''' ({{lang-sk|Ostrý potok}}) — річка; права притока [[Требеля|Требелі]], протікає в окрузі [[Округ Кошиці-околиця|Кошиці-околиця]].

Довжина приблизно 3.5-4.0 км. Витік знаходиться в масиві [[Солоні гори]] ([[геоморфологічна підодиниця]] [[Міліч (Солоні гори)|Міліч]] — схил Сухої гори) на висоті приблизно 425—430 метрів.

Протікає територією села [[Калша]].<ref>[https://voda.oma.sk/ostry-potok Ostrý potok]</ref>{{неавторитетне джерело}} Впадає в Требелю на висоті приблизно 195—200 метрів.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.skgeodesy.sk/files/sk/slovensky/ugkk/geodezia-kartografia/standardizacia-geografickeho-nazvoslovia/nazvy-vod/vodny-tok_2020.pdf Vodny tok 2020]
{{Портал|Географія}}
{{Річки Словаччини}}
{{Slovakia-geo-stub}}
{{river-stub}}
[[Категорія:Басейн Дунаю]]
[[Категорія:Округ Кошиці-околиця]]

title: Острий потік

Витік: Солоні гори

Гирло: Требеля

Басейн: басейн Дунаю

Країни: Словаччина

Притоки: Markov potokd