text:
# Фіскальний консерватизм
Фіскальний консерватизм або економічний консерватизм — політичний термін, що означає такий підхід до фіскальної політики, коли уникають дефіциту бюджету. Прихильники фіскального консерватизму вважають зниження податків, зменшення урядових витрат та національного боргу, забезпечення збалансованого бюджету, вільний ринок та дерегуляцію економіки цілями першочергової важливості. Фіскальний консерватизм дотримується того ж філософського світогляду, що і класичний лібералізм. Ця концепція походить від економічного лібералізму.
Термін бере свій початок в епоху «Нового курсу» 1930-х років, як результат політики, ініційованої сучасними лібералами, коли багато класичних лібералів почали називати себе консерваторами, оскільки не бажали ототожнювати себе з тим, що в Сполучених Штатах було прийнято вважати лібералізмом. У Сполучених Штатах термін «лібералізм» став асоціюватися з державою загального добробуту та широкою регуляторною політикою, створеною в результаті Нового курсу та його відгалужень, починаючи з 1930-х років.
Фіскальні консерватори сформували одну з трьох гілок традиційного американського консервативного руху, який виник у 1950-х роках разом із соціальним консерватизмом та консерватизмом національної оборони. Багато американців, які є класичними лібералами, також схильні ідентифікувати себе як лібертаріанці, дотримуючись більш культурних ліберальних поглядів і виступаючи за невтручання у зовнішню політику, підтримуючи при цьому нижчі податки і менші державні витрати. Станом на 2020 рік 39 % опитаних американців вважали себе «економічно консервативними».
Через свою близькість до Сполучених Штатів, цей термін увійшов до лексикону Канади. У багатьох інших країнах економічний лібералізм або просто лібералізм використовується для опису того, що американці називають фіскальним консерватизмом.

## Огляд

### Принципи
Фіскальний консерватизм - економічна філософія розсудливості у сфері державних витрат і боргу. Принципи капіталізму, обмеженого державного управління та економічної свободи становлять його ідеологічну основу. Фіскальні консерватори виступають за уникнення дефіцитних витрат, зниження податків, скорочення загальних державних витрат і державного боргу, забезпечуючи при цьому збалансованість бюджету. Іншими словами, фіскальні консерватори виступають проти того, щоб уряд розширював свої можливості за рахунок боргів, але вони зазвичай обирають борги, а не підвищення податків. Вони твердо вірять у лібертаріанські принципи, такі як індивідуалізм та вільний ринок, і виступають за дерегуляцію, приватизацію та вільну торгівлю.
У своїх «Роздумах про революцію у Франції» Едмунд Берк стверджував, що уряд не має права набирати великі борги, а потім перекладати їхній тягар на плечі платників податків, пишучи, що «саме власності громадянина, а не вимогам кредитора держави, присвячена перша і первісна віра громадянського суспільства. Позов громадянина є пріоритетним у часі, першочерговим за правом, вищим за справедливістю. Статки окремих осіб, незалежно від того, чи були вони придбані, чи отримані за походженням, чи внаслідок участі у власності певної спільноти, не були частиною застави кредитора, ні явної, ні прихованої. Суспільство, чи то в особі монарха, чи то в особі сенату, не може заставити нічого, крім суспільного майна; і воно не може мати іншого суспільного майна, окрім того, що походить від справедливого і пропорційного обкладення всіх громадян».

### Течії
Хоча всі фіскальні консерватори загалом погоджуються з тим, що уряд має бути меншим і дешевшим, існують розбіжності щодо пріоритетів. Існує три основні рухи, кожен з яких відстоює певний акцент. Перша течія, «Яструби дефіциту» наполягають на збалансуванні державного бюджету та зменшенні розміру державного боргу, вважаючи державний борг економічно шкідливим і морально сумнівним, оскільки він перекладає зобов'язання на майбутні покоління, які не брали участі у сьогоднішніх рішеннях щодо податків та видатків.  «Яструби дефіциту» готові розглянути можливість підвищення податків, якщо додаткові доходи будуть використані для скорочення боргу, а не для збільшення видатків.
Друга течія зробила основний акцент на зниженні податків, а не на скороченні видатків чи зменшенні боргу. Більшість підтримує економіку пропозиції, наголошуючи, що оскільки високі податки стримують економічну активність та інвестиції, зниження податків призведе до економічного зростання, що, в свою чергу, збільшить державні доходи. На їхню думку, ці додаткові державні доходи зменшать борг у довгостроковій перспективі. Деякі прихильники стверджують, що збільшення доходів за рахунок зниження податків робить непотрібним різке скорочення видатків.  Однак Бюджетне управління Конгресу постійно повідомляє, що скорочення податку на прибуток збільшує дефіцит і борг і не окупає себе. Наприклад, за оцінками Бюджетного управління, зниження податків Бушем призвело до збільшення дефіциту та боргу на 1,5 трильйона доларів у період з 2002 по 2011 рік, а за умови повного поширення його на всі рівні доходів - на майже 3 трильйони доларів протягом десятиліття 2010-2019 років.
Третя група не розділяє борг і податок. Ця група наголошує на скороченні видатків, а не на податковій політиці чи зменшенні боргу.  Вони стверджують, що справжня вартість уряду - це рівень витрат, а не те, як ці витрати фінансуються. Кожен долар, який витрачає уряд, - це долар, взятий у робітників, незалежно від того, чи це борг, чи податки. Податки просто перерозподіляють купівельну спроможність, але роблять це вкрай неефективно, зменшуючи стимули до виробництва чи найму, а запозичення просто змушують бізнес та інвесторів очікувати на вищі податки в майбутньому.

## Історія

### Класичний лібералізм
Класичний лібералізм у Сполучених Штатах формує історичну основу для сучасного фіскального консерватизму. Кетлін Донох'ю стверджує, що класичний лібералізм у Сполучених Штатах 19-го століття відрізнявся від британського:
У центрі класичної ліберальної теорії [в Європі] була ідея laissez-faire. Однак для переважної більшості американських класичних лібералів laissez-faire не означає повної відсутності державного втручання. Навпаки, вони були більш ніж готові до того, що уряд забезпечить тарифи, залізничні субсидії та внутрішні вдосконалення, які принесуть користь виробникам. Вони засуджували втручання в інтереси споживачів.
Економічний лібералізм завдячує своїм ідейним становленням традиції класичного лібералізму в дусі Адама Сміта, Фрідріха Гаєка, Мілтона Фрідмана, Айн Ренд та Людвіга фон Мізеса. Саме вони надавали моральне обґрунтування вільним ринкам. Тогочасні ліберали, на відміну від сучасних, не любили державну владу і віддавали перевагу індивідуалізму. Вони вважали вільний ринковий капіталізм кращим засобом досягнення економічних цілей.

wikiname: ukwiki

title: Фіскальний консерватизм

in_language: uk

wikitext:
'''Фіскальний консерватизм''' або '''економічний консерватизм'''<ref>{{Cite news|title=The 12 Item Social and Economic Conservatism Scale (SECS)|url=https://journals.plos.org/plosone/article?id=10.1371/journal.pone.0082131|work=PLOS ONE|date=11 груд. 2013 р.|accessdate=2023-11-11|issn=1932-6203|pmc=PMC3859575|pmid=24349200|doi=10.1371/journal.pone.0082131|pages=e82131|volume=8|issue=12|language=en|first=Jim A. C.|last=Everett}}</ref> — політичний термін, що означає такий підхід до [[Фіскальна політика|фіскальної політики]], коли уникають [[Бюджетний дефіцит|дефіциту бюджету]]. Прихильники фіскального консерватизму вважають зниження податків, зменшення [[Державні видатки|урядових витрат]] та [[Національний борг|національного боргу]], забезпечення збалансованого бюджету, [[вільний ринок]] та [[Дерегулювання|дерегуляцію економіки]] цілями першочергової важливості.{{sfn|Coates|2012|p=392}} Фіскальний консерватизм дотримується того ж філософського світогляду, що і [[класичний лібералізм]]. Ця концепція походить від економічного лібералізму.{{sfn|Ghosh|2006|p=56}}

Термін бере свій початок в епоху «[[Новий курс|Нового курсу]]» 1930-х років, як результат політики, ініційованої [[Соціал-лібералізм|сучасними лібералами]], коли багато класичних лібералів почали називати себе консерваторами, оскільки не бажали ототожнювати себе з тим, що в Сполучених Штатах було прийнято вважати лібералізмом.{{sfn|Grigsby|2004|p=99}} У Сполучених Штатах термін «лібералізм» став асоціюватися з [[Держава загального добробуту|державою загального добробуту]] та широкою регуляторною політикою, створеною в результаті Нового курсу та його відгалужень, починаючи з 1930-х років.{{sfn|Fujii|2013|p=541}}

Фіскальні консерватори сформували одну з трьох гілок традиційного американського консервативного руху, який виник у 1950-х роках разом із соціальним консерватизмом та консерватизмом [[Національна безпека|національної оборони]]{{sfn|Coates|2012|p=393}}<ref name="New Fusionism">{{Cite journal |last1=Ashbee |first1=Edward |last2=Waddan|first2=Alex|date=13 грудня 2023 |title=US Republicans and the New Fusionism |journal=[[The Political Quarterly]] |volume=95 |pages=148–156 |language=en |doi=10.1111/1467-923X.13341 |s2cid=266282896 |issn=1467-923X }}</ref>. Багато американців, які є класичними лібералами, також схильні ідентифікувати себе як [[Лібертаріанство в США|лібертаріанці]]{{sfn|Grigsby|2004|p=100}}, дотримуючись більш [[Культурний лібералізм|культурних ліберальних]] поглядів і виступаючи за [[Принцип невтручання|невтручання]] у зовнішню політику, підтримуючи при цьому нижчі податки і менші [[Державні видатки|державні витрати]]{{sfn|Coates|2012|p=393}}. Станом на 2020 рік 39 % опитаних американців вважали себе «економічно консервативними».<ref name="On Social Ideology, the Left Catches Up to the Right">{{cite web|last=Brenan|first=Megan|date=20 травня 2020|url=https://news.gallup.com/poll/311303/americans-remain-liberal-socially-economically.aspx|title=Americans Remain More Liberal Socially than Economically|publisher=Gallup|access-date=19 серпня 2020|archive-date=26 червня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200626225852/https://news.gallup.com/poll/311303/americans-remain-liberal-socially-economically.aspx|url-status=live}}</ref>

Через свою близькість до Сполучених Штатів, цей термін увійшов до лексикону Канади{{sfn|Farney|Rayside|2013|p=12}}. У багатьох інших країнах економічний лібералізм або просто [[лібералізм]] використовується для опису того, що американці називають фіскальним консерватизмом{{sfn|Johnston|2011|p=210}}{{sfn|Fujii|2013|pp=541–542}}.

== Огляд ==
=== Принципи ===
Фіскальний консерватизм - економічна філософія розсудливості у сфері державних витрат і боргу. Принципи [[Капіталізм|капіталізму]], обмеженого державного управління та [[Laissez-faire|економічної свободи]] становлять його ідеологічну основу<ref name="google">{{Cite book |url=https://books.google.com/books?id=sq-1z8VMhDEC&dq=Modern%20Political%20Philosophy&pg=PA37 |title=''Modern Political Philosophy'' (1999), Richard Hudelson, pp. 37–38 |isbn=9780765600219 |access-date=23 листопада 2021 |archive-date=1 лютого 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150201215914/http://www.google.com/books?id=sq-1z8VMhDEC&lpg=PP1&dq=Modern%20Political%20Philosophy&pg=PA37 |url-status=live |last1=Hudelson |first1=Richard |year=1999 |publisher=M.E. Sharpe }}</ref><ref name="dickerson">M. O. Dickerson et al., ''An Introduction to Government and Politics: A Conceptual Approach'' (2009) p. 129.</ref>. Фіскальні консерватори виступають за уникнення [[Бюджетний дефіцит|дефіцитних витрат]], зниження податків, скорочення загальних [[Державні видатки|державних витрат]] і [[Державний борг|державного боргу]], забезпечуючи при цьому збалансованість бюджету. Іншими словами, фіскальні консерватори виступають проти того, щоб уряд розширював свої можливості за рахунок боргів, але вони зазвичай обирають борги, а не підвищення податків<ref>{{cite book|url=https://books.google.com/books?id=B10JkvO82x8C&pg=PA109|title=Correctional Organization and Management: Public Policy Challenges, Behavior, and Structure|first=Robert M.|last=Freeman|publisher=Elsevier|year=1999|page=109|isbn=978-0-7506-9897-9}}</ref>. Вони твердо вірять у [[Лібертаріанський консерватизм|лібертаріанські]] принципи, такі як [[індивідуалізм]] та [[вільний ринок]], і виступають за [[Дерегулювання|дерегуляцію]], [[Приватизація|приватизацію]] та [[Вільна торгівля|вільну торгівлю]]{{sfn|Coates|2012|p=392}}.

У своїх «''Роздумах про революцію у Франції''» Едмунд Берк стверджував, що уряд не має права набирати великі борги, а потім перекладати їхній тягар на плечі платників податків, пишучи, що «саме власності громадянина, а не вимогам кредитора держави, присвячена перша і первісна віра громадянського суспільства. Позов громадянина є пріоритетним у часі, першочерговим за правом, вищим за справедливістю. Статки окремих осіб, незалежно від того, чи були вони придбані, чи отримані за походженням, чи внаслідок участі у власності певної спільноти, не були частиною застави кредитора, ні явної, ні прихованої. Суспільство, чи то в особі монарха, чи то в особі сенату, не може заставити нічого, крім суспільного майна; і воно не може мати іншого суспільного майна, окрім того, що походить від справедливого і пропорційного обкладення всіх громадян»<ref>{{cite book|title=Reflections on the Revolution in France|last=Burke|first=Edmund|publisher=Arlington House|year=1965|location=New York}}</ref>.

=== Течії ===
Хоча всі фіскальні консерватори загалом погоджуються з тим, що уряд має бути меншим і дешевшим, існують розбіжності щодо пріоритетів{{sfn|Coates|2012|p=393}}. Існує три основні рухи, кожен з яких відстоює певний акцент. Перша течія, «Яструби дефіциту» наполягають на збалансуванні державного бюджету та зменшенні розміру державного боргу, вважаючи державний борг економічно шкідливим і морально сумнівним, оскільки він перекладає зобов'язання на майбутні покоління, які не брали участі у сьогоднішніх рішеннях щодо податків та видатків{{sfn|Coates|2012|p=393}}.  «Яструби дефіциту» готові розглянути можливість підвищення податків, якщо додаткові доходи будуть використані для скорочення боргу, а не для збільшення видатків{{sfn|Coates|2012|p=393}}.

Друга течія зробила основний акцент на зниженні податків, а не на скороченні видатків чи зменшенні боргу. Більшість підтримує економіку пропозиції, наголошуючи, що оскільки високі податки стримують економічну активність та інвестиції, зниження податків призведе до економічного зростання, що, в свою чергу, збільшить державні доходи{{sfn|Coates|2012|p=393}}. На їхню думку, ці додаткові державні доходи зменшать борг у довгостроковій перспективі{{sfn|Coates|2012|p=393}}. Деякі прихильники стверджують, що збільшення доходів за рахунок зниження податків робить непотрібним різке скорочення видатків{{sfn|Coates|2012|p=393}}.  Однак [[Бюджетне управління Конгресу США|Бюджетне управління Конгресу]] постійно повідомляє, що скорочення податку на прибуток збільшує дефіцит і борг і не окупає себе. Наприклад, за оцінками Бюджетного управління, зниження податків Бушем призвело до збільшення дефіциту та боргу на 1,5 трильйона доларів у період з 2002 по 2011 рік<ref name=CBO_Change2012>{{cite web|url=https://www.cbo.gov/publication/41463|title=CBO Changes in CBO's Baseline Projections Since January 2001|publisher=CBO|date=7 червня 2012|access-date=13 липня 2019|archive-date=4 червня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200604025930/https://www.cbo.gov/publication/41463|url-status=live}}</ref>, а за умови повного поширення його на всі рівні доходів - на майже 3 трильйони доларів протягом десятиліття 2010-2019 років<ref name=CBO_2009>{{cite web|url=https://www.cbo.gov/publication/41753|title=CBO Budget and Economic Outlook 2009–2019|publisher=CBO|date=7 січня 2009|access-date=13 липня 2019|archive-date=12 листопада 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161112181329/https://www.cbo.gov/publication/41753|url-status=live}}</ref>.

Третя група не розділяє борг і податок. Ця група наголошує на скороченні [[Державні видатки|видатків]], а не на податковій політиці чи зменшенні боргу{{sfn|Coates|2012|p=394}}.  Вони стверджують, що справжня вартість уряду - це рівень витрат, а не те, як ці витрати фінансуються{{sfn|Coates|2012|p=393}}. Кожен долар, який витрачає уряд, - це долар, взятий у робітників, незалежно від того, чи це борг, чи податки. Податки просто перерозподіляють купівельну спроможність, але роблять це вкрай неефективно, зменшуючи стимули до виробництва чи найму, а запозичення просто змушують бізнес та інвесторів очікувати на вищі податки в майбутньому{{sfn|Coates|2012|p=394}}.

==Історія ==
=== Класичний лібералізм ===
[[Лібералізм у США#Класичний лібералізм|Класичний лібералізм у Сполучених Штатах]] формує історичну основу для сучасного фіскального консерватизму. Кетлін Донох'ю стверджує, що класичний лібералізм у Сполучених Штатах 19-го століття відрізнявся від британського:

У центрі класичної ліберальної теорії [в Європі] була ідея ''laissez-faire''. Однак для переважної більшості американських класичних лібералів ''laissez-faire'' не означає повної відсутності державного втручання. Навпаки, вони були більш ніж готові до того, що уряд забезпечить тарифи, залізничні субсидії та внутрішні вдосконалення, які принесуть користь виробникам. Вони засуджували втручання в інтереси споживачів<ref name="donohue">{{cite book|author=Kathleen G. Donohue|title=Freedom from Want: American Liberalism and the Idea of the Consumer|url=https://books.google.com/books?id=ud7TN4Asro8C&pg=PA2|year=2005|publisher=Johns Hopkins University Press|page=2|isbn=9780801883910}}</ref>.

Економічний лібералізм завдячує своїм ідейним становленням традиції [[Класичний лібералізм|класичного лібералізму]] в дусі [[Адам Сміт|Адама Сміта]], [[Фрідріх Гаєк|Фрідріха Гаєка]], [[Мілтон Фрідман|Мілтона Фрідмана]], [[Айн Ренд]] та [[Людвіг фон Мізес|Людвіга фон Мізеса]]<ref name="donohue"/>. Саме вони надавали моральне обґрунтування вільним ринкам. Тогочасні ліберали, на відміну від сучасних, не любили державну владу і віддавали перевагу [[Індивідуалізм|індивідуалізму]]. Вони вважали вільний ринковий [[капіталізм]] кращим засобом досягнення економічних цілей<ref name="google"/><ref name="dickerson"/>.

== Див. також ==
* [[Платіжний баланс]]
* [[Торговельний баланс]]
* [[Капіталізм]]
* [[Класичний лібералізм]]
* [[Економічна свобода]]
* [[Економічний лібералізм]]
* [[Ринкова економіка]]
* [[Вартова держава]]
* [[Праві (політика)|Праві]]
* [[Економіка просочування]]
== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{cite book
|title=Political Economy: A Comparative Approach
|last=Clark
|first=Barry Stewart
|year=1998
|publisher=Greenwood Publishing Group
|isbn=0-275-95869-8
|ref=harv
}}
* {{cite book
|title=The Oxford Companion to American Politics
|last=Coates
|first=David
|year=2012
|publisher=Oxford University Press
|volume=2
|isbn=978-0-19-976431-0
|ref=harv
}}
* {{cite book
|title=Conservatism in Canada
|last1=Farney
|first1=James
|last2=Rayside
|first2=David
|year=2013
|publisher=University of Toronto Press
|chapter=Introduction: The Meanings of Conservatism
|isbn=978-1-442-61456-7
}}
* {{cite book
|title=Encyclopedia of the Cold War
|last=Fujii
|first=George
|year=2013
|publisher=Routledge
|chapter=Liberalism
|isbn=978-1-135-92311-2
|ref=harv
}}
* {{cite book
|url=https://books.google.com/books?id=f6Kne2lSRrgC&dq=Economic+liberalism+%22fiscal+liberalism%22&pg=PA56
|title=Politics and Culture in Victorian Britain: Essays in Memory of Colin Matthew
|last1=Ghosh
|first1=Peter
|year=2006
|publisher=OUP Oxford
|isbn=9780191514449
|quote=Hence the emphasis today on the study of political economy, and the identification of Gladstone with 'fiscal liberalism', defined above all as the liberalism of free trade.
|editor=Lawrence Goldman
|ref=harv
}}
* {{cite book
|title=The New Deal & Modern American Conservatism: A Defining Rivalry
|last1=Lloyd
|first1=Gordon
|last2=Davenport
|first2=David
|year=2013
|publisher=Hoover Press
|isbn=978-0-817-91686-2
|ref=harv
}}
* {{cite book
|title=Analyzing Politics
|last=Grigsby
|first=Ellen
|year=2004
|publisher=Cengage Learning
|isbn=0-534-63077-4
|ref=harv
}}
* {{cite book
|url=https://archive.org/details/politicsintroduc0000john_l7q9
|title=Politics: An Introduction to the Modern Democratic State
|last=Johnston
|first=Larry
|year=2011
|publisher=University of Toronto Press
|isbn=978-1-4426-0533-6
|url-access=registration
|ref=harv
}}
{{Лібералізм}}
[[Категорія:Консерватизм]]
[[Категорія:Капіталізм]]
[[Категорія:Класичний лібералізм]]
[[Категорія:Консервативний лібералізм]]
[[Категорія:Консерватизм у США]]
[[Категорія:Фіскальна політика]]
[[Категорія:Політичні теорії]]


text:
# Шатило Олександр Анатолійович
Олександр Анатолійович Шатило — солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни, що загинув у ході російського вторгнення в Україну в 2022 році.

## Життєпис
Олександр Шатило народився 27 лютого 1984 року в селі Іванівка Малинського району (з 2020 року — Малинської міської територіальної громади Коростенського району) на Житомирщині. З початком повномасштабного російського вторгнення в Україну був призваний першочергово по мобілізації. Військову службу проходив у складі 95-тої окремої десантно-штурмової бригади. Обіймав військову посаду стрільця-помічника гранатометника 3-го десантно-штурмового взводу 5-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону. Загинув 12 березня 2022 року в селищі Макарів Київської області під час авіаудару та обстрілу. Поховали з Олександром Шатилом разом із односельцем Сергієм Снітком 17 березня 2022 року в рідному селі Малинської міської територіальної громади. 20 вересня 2022 року в Малинській міській раді малинський міський голова Олександр Ситайло та начальник 3-го відділу Коростенського районного ТЦК та СП, малинським військовим комісаром підполковником Олександром Сердюком вручили посмертні нагороди сім'ям трьох загиблих захисників. Орденами «За мужність» ІІІ ступеня були посмертно нагороджені В'ячеслав Андрійчук, а також земляки Сергій Снітко та Олександр Шатило. Відзнакою воїна президент України Володимир Зеленський нагородив посмертно 7 травня 2022 року.

## Нагороди
- Орден «За мужність» III ступеня (2022, посмертно) — за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі[5].

## Ушанування пам'яті
Рішенням сесії Малинської міської ради загиблим мешканцям громади присвоєно звання «Почесний житель Малинської міської територіальної громади».

title: Шатило Олександр Анатолійович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                = Олександр Шатило
| оригінал імені      = Шатило Олександр Анатолійович
| портрет             =
| підпис              =
| дата народження     =
| місце народження    =
| дата смерті         =
| місце смерті        =
| причина смерті      = загинув у ході [[Російське вторгнення в Україну (2022)|російського вторгнення в Україну]]
| національність      =
| університет         =
| ступінь             =
| прізвисько          =
| партія              =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fЗСУ}}
| рід військ          = {{InВДВ Укр}}
| роки служби         =
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}
| формування          = {{95 ОДШБр ЗСУ|1}}
| командування        =
| битви               = [[Російсько-українська війна (з 2014)|Російсько-українська війна]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден За мужність III ступеня|2022}}
{{!)}}
}}
{{однофамільці|Шатило}}
'''Олександр Анатолійович Шатило''' — [[солдат]] [[Збройні сили України|Збройних Сил України]], [[Учасники російсько-української війни Ш|учасник російсько-української війни]], що загинув у ході [[Російське вторгнення в Україну (2022)|російського вторгнення в Україну в 2022 році]].

== Життєпис ==
Олександр Шатило народився 27 лютого 1984 року в селі [[Іванівка (Малинська міська громада)|Іванівка]] [[Малинський район|Малинського району]] (з 2020 року — [[Малинська міська громада|Малинської міської територіальної громади]] [[Коростенський район|Коростенського району]]) на [[Житомирська область|Житомирщині]]. З початком [[Російське вторгнення в Україну (2022)|повномасштабного російського вторгнення в Україну]] був призваний першочергово по мобілізації. Військову службу проходив у складі [[95-та окрема десантно-штурмова бригада (Україна)|95-тої окремої десантно-штурмової бригади]]. Обіймав військову посаду стрільця-помічника гранатометника 3-го десантно-штурмового взводу 5-ї десантно-штурмової роти 2-го десантно-штурмового батальйону. Загинув 12 березня 2022 року в селищі [[Макарів]] [[Київська область|Київської області]] під час авіаудару та обстрілу. Поховали з Олександром Шатилом разом із односельцем Сергієм Снітком 17 березня 2022 року в рідному селі [[Малинська міська громада|Малинської міської територіальної громади]]. 20 вересня 2022 року в Малинській міській раді малинський міський голова Олександр Ситайло та начальник 3-го відділу Коростенського районного ТЦК та СП, малинським військовим комісаром підполковником Олександром Сердюком вручили посмертні нагороди сім'ям трьох загиблих захисників. Орденами «За мужність» ІІІ ступеня були посмертно нагороджені В'ячеслав Андрійчук, а також земляки [[Снітко Сергій Віталійович|Сергій Снітко]] та Олександр Шатило. Відзнакою воїна президент України Володимир Зеленський нагородив посмертно 7 травня 2022 року<ref>{{Cite web|title=Житомирщина прощається ще з дев'ятьма своїми героями-оборонцями |url=https://suspilne.media/218499-zitomirsina-prosaetsa-se-z-devatma-svoimi-geroami-oboroncami/ |website=Суспільне Новини |date=2022-03-17|accessdate=2022-09-24|language=uk|first= |last=Суспільне}}</ref><ref>{{Cite web|title=На Малинщині попрощались з трьома загиблими героями |url=https://zt.20minut.ua/Podii/na-malinschini-poproschalis-z-troma-zagiblimi-geroyami-11540834.html |website=zt.20minut.ua |date=2022-03-17|accessdate=2022-09-24|language=uk|first= |last=}}</ref><ref>{{Cite web|title=У Малині вручили посмертні нагороди сім’ям трьох загиблих захисників України |url=https://korosten.today/rayon/malyn/u-malini-vruchili-posmertni-nagorodi-sim-yam-trokh-zagiblikh-zakhisnikiv-ukrajini.html |website=korosten.today |date=2022-09-20|accessdate=2022-09-24|language=uk|first= |last=}}</ref><ref name="звання почесних громадян Малинської громади">{{Cite web|title=20 загиблим воїнам планують надати звання почесних громадян Малинської громади |url=https://malyn.media/novyny/viyna/20-zahyblym-voinam-planuiut-nadaty-zvannia-pochesnykh-meshkantsiv-malynskoi-hromady/ |website=malyn.media |date=2022-09-07|accessdate=2022-09-24|language=uk|first=Олена |last=Петренко}}</ref>.

== Нагороди ==
* Орден [[Орден «За мужність»|«За мужність» III ступеня]] (2022, посмертно) — ''за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі''<ref name="відзначив 8 травня">{{Cite web|title=Президент відзначив державними нагородами захисників України|url=https://armyinform.com.ua/2022/05/08/prezydent-vidznachyv-derzhavnymy-nagorodamy-zahysnykiv-ukrayiny-3/ |website=Арміяinform |date=2022-05-08|accessdate=2022-09-24|language=uk|first=|last=}}</ref>.

== Ушанування пам'яті ==
Рішенням сесії Малинської міської ради загиблим мешканцям громади присвоєно звання «Почесний житель Малинської міської територіальної громади»<ref name="звання почесних громадян Малинської громади"/>.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* {{УПУ|320/2022|7 травня 2022|Про відзначення державними нагородами України|link= https://www.president.gov.ua/documents/3202022-42469}}
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
[[Категорія:Поховані в Коростенському районі]]
[[Категорія:Українські воїни, загиблі під час російського вторгнення в Україну 2022]]
[[Категорія:Загинули в бою]]

title: Загальна інформація

Народження: 27 лютого 1984 · Іванівка, Малинський район, Житомирська область, Українська РСР, СРСР

Смерть: 12 березня 2022 (38 років) · Макарів, Бучанський район, Київська область, Україна · (загинув у ході російського вторгнення в Україну)

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Збройні сили

Рід військ: Десантні війська

Формування: 95 ОДШБр

Війни / битви: Російсько-українська війна


text:
# Аджамі (фільм)
«Аджамі» (араб. عجمي; івр. עג'מי) — кінофільм режисерів Скандара Копті і Ярона Шані, що вийшов на екрани в 2009 році.

## Сюжет
Фільм, дія якого відбувається в основному в районі Яффи Аджамі, складається з декількох пересічних сюжетних ліній. Ці лінії пов'язані з долею кількох персонажів: араба Омара, якому необхідно терміново дістати велику суму грошей, щоб відкупитися від кровної помсти; палестинського юнаки Малека, який нелегально працює в закладі араба-християнина Абу-Ельяса і потребує грошей на оплату операції матері; ізраїльського поліцейського Данді, зайнятого пошуками свого зниклого під час служби в армії брата.

## У ролях
- Шахір Кабаха — Омар
- Ібрахім Фредж — Мальок
- Фуад Хабаш — Насрі
- Юссеф Сахвані — Абу-Ельяс
- Еран Наїм — Дандо бен Давид
- Еліас Саба — Шата
- Скандар Кіпті — Біндж
- Хілаль Кабоб — Анан
- Ранін Карім — Хадір

## Нагороди та номінації
- 2009 — Спеціальне згадування «Золота камера» на Каннському кінофестивалі (Скандар Копті і Ярон Шані)
- 2009 — п'ять премій «Офір» Ізраїльської кіноакадемії: кращий фільм, кращий режисер (Скандар Копті і Ярон Шані), кращий сценарій (Скандар Копті і Ярон Шані), кращий монтаж (Скандар Копті і Ярон Шані), краща музика; а також чотири номінації: краща операторська робота (Боаз Йехонатан Яаков), краща робота художника (Йоав Синай), кращі костюми (Рона Дорон), кращий звук (Ерез Ейні-Шавіт, Ітай Елохев)
- 2009 — номінація на приз за європейське відкриття року від European Film Awards (Скандар Копті і Ярон Шані)
- 2009 — приз за кращий повнометражний художній фільм на кінофестивалі в Єрусалимі (Скандар Кіпті, Ярон Шані, Моше Данон, Танассіс Каратанос)
- 2009 — Гран-прі кінофестивалю темні ночі в Таллінні (Скандар Копті і Ярон Шані)
- 2009 — три призу кінофестивалю в Салоніках: «Золотий Олександр», приз за кращий сценарій і приз глядацьких симпатій (всі — Скандар Копті і Ярон Шані)
- 2010 — номінація на премію «Оскар» за кращий фільм іноземною мовою
- 2010 — Гран-прі кінофестивалю в Боулдері (Скандар Копті і Ярон Шані)
- 2010 — приз Ради Європи (FACE Award) на кінофестивалі в Стамбулі (Скандар Копті і Ярон Шані)
- 2010 — номінація на премію «Молодий актор» за найкращу роль у міжнародному фільмі (Ібрахім Фредж і Фуад Хабаш)

title: Аджамі (фільм)

wikitext:
{{Фільм
| тип               =
| українська назва  =
| оригінальна назва =
| зображення        =Ajami Arabic.jpg
| зображення розмір =
| підпис            =
| жанр              =
| режисер           =
| продюсер          =
| сценарист         =
| на основі         =
| актори            =
| композитор        =
| оператор          =
| художник          =
| костюмер          =
| монтаж            =
| оповідач          =
| кінокомпанія      =
| дистриб'ютор      =
| тривалість        = 113 хв.
| мова              =
| країна            = {{ISR}}<br/>{{DEU}}
| рік               = 2009
| дата виходу       =
| рейтинг           = <!--[[IMDb]]: {{рейтинг-10|0.0}}-->
| кошторис          =
| касові збори      =
}}
'''«Аджамі»''' ({{Lang-ar|عجمي}}; {{Lang-he|עג'מי}}) — [[кінофільм]] режисерів Скандара Копті і Ярона Шані, що вийшов на екрани в [[2009 у кіно|2009 році]].

== Сюжет ==
Фільм, дія якого відбувається в основному в районі [[Яффа|Яффи]] Аджамі, складається з декількох пересічних сюжетних ліній. Ці лінії пов'язані з долею кількох персонажів: араба Омара, якому необхідно терміново дістати велику суму грошей, щоб відкупитися від кровної помсти; палестинського юнаки Малека, який нелегально працює в закладі араба-християнина Абу-Ельяса і потребує грошей на оплату операції матері; ізраїльського поліцейського Данді, зайнятого пошуками свого зниклого під час служби в армії брата.

== У ролях ==
* Шахір Кабаха — ''Омар''
* Ібрахім Фредж — ''Мальок''
* Фуад Хабаш — ''Насрі''
* Юссеф Сахвані — ''Абу-Ельяс''
* Еран Наїм — ''Дандо бен Давид''
* Еліас Саба — ''Шата''
* Скандар Кіпті — ''Біндж''
* Хілаль Кабоб — ''Анан''
* Ранін Карім — ''Хадір''

== Нагороди та номінації ==
* 2009 — Спеціальне згадування «<nowiki/>[[Золота камера (Каннський кінофестиваль)|Золота камера]]<nowiki/>» на [[Каннський кінофестиваль 2009|Каннському кінофестивалі]] (Скандар Копті і Ярон Шані)
* 2009 — п'ять премій «Офір» Ізраїльської кіноакадемії: кращий фільм, кращий режисер (Скандар Копті і Ярон Шані), кращий сценарій (Скандар Копті і Ярон Шані), кращий монтаж (Скандар Копті і Ярон Шані), краща музика; а також чотири номінації: краща операторська робота (Боаз Йехонатан Яаков), краща робота художника (Йоав Синай), кращі костюми (Рона Дорон), кращий звук (Ерез Ейні-Шавіт, Ітай Елохев)
* 2009 — номінація на приз за європейське відкриття року від ''[[Європейський кіноприз|European Film Awards]]'' (Скандар Копті і Ярон Шані)
* 2009 — приз за кращий повнометражний художній фільм на кінофестивалі в [[Єрусалим]]і (Скандар Кіпті, Ярон Шані, Моше Данон, Танассіс Каратанос)
* 2009 — Гран-прі кінофестивалю темні ночі в [[Таллінн]]і (Скандар Копті і Ярон Шані)
* 2009 — три призу кінофестивалю в [[Салоніки|Салоніках]]: «Золотий Олександр», приз за кращий сценарій і приз глядацьких симпатій (всі — Скандар Копті і Ярон Шані)
* 2010 — номінація на [[Оскар (82-га церемонія вручення)|премію «Оскар»]] за кращий фільм іноземною мовою
* 2010 — Гран-прі кінофестивалю в [[Боулдер (Колорадо)|Боулдері]] (Скандар Копті і Ярон Шані)
* 2010 — приз Ради Європи (''FACE Award'') на кінофестивалі в [[Стамбул]]і (Скандар Копті і Ярон Шані)
* 2010 — номінація на премію [[Молодий актор (премія)|«Молодий актор»]] за найкращу роль у міжнародному фільмі (Ібрахім Фредж і Фуад Хабаш)

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20100306052329/http://www.kino.com/ajami/ Офіційний сайт]
* {{Imdb title|id=1077262|title=«Аджамі»}}

{{бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми Німеччини 2009]]
[[Категорія:Фільми-драми Німеччини]]
[[Категорія:Фільми-драми Ізраїлю]]
[[Категорія:Фільми про організовану злочинність]]

title: араб. عجمي · англ. Ajami · івр. עג'מי

Жанр: драматичний фільм

Режисер: Scandar Coptid і Yaron Shanid

Продюсер: Moshe Danond, Thanassis Karathanosd і Talia Kleinhendlerd

Сценарист: Scandar Coptid і Yaron Shanid

У головних · ролях: Fouad Habashd, Scandar Coptid і Noa Lazard

Оператор: Boaz Yehonatan Yaacovd

Мова: арабська і іврит

Країна: Ізраїль · Німеччина


text:
# Роман Косецький
Роман Яцек Косецький (пол. Roman Jacek Kosecki; нар. 15 лютого 1966, Пясечно, Польща) — польський футболіст, футбольний діяч та політик, виступав на позиції правого нападникаа та півзахисника. Був капітаном гравець збірної Польщі. У 2012-2016 роках віце-президент правління Польської футбольної асоціації з навчання.
Член польського Сейму V, VI, VII і VIII каденцій.

## Клубна кар'єра
Футбольну кар'єру розпочав у клубі РКС Міркув (1980—1983), потім виступав за РКС Урсус (до 1986). У 1987—1990 роках виступав у варшавських клубах — «Гвардія» та «Легія». Будучи гравцем «Гвардії» офіційно вважався офіцером громадянської міліції, а також курсантом ЗОМО (Моторизована підтримка громадянської міліції). Фактично ж до цих формувань не мав жодного стосунку, натомість грав тільки у футбольній команді. Прокурор ІПН у 2008 році визнав люстраційну декларацію Романа правдивою.
З 1989 року був пов'язаний з «Легією», увійшов до Галерії Слави цього клубу. У футболці варшавської «Легії» зіграв 51 матч та відзначився 12-а голами, двічі здобував кубок Польщі (1989, 1990), а також 1 суперкубок Польщі (1990). Згодом виступав у закордонних клубах; був гравцем турецького «Галатасарая» (1991—1992), іспанських «Осасуни» (1992—1993) та «Атлетіко Мадрид» (1993—1995), французьких «Нанта» (1995—1996) та «Монпельє» (1996—1997). У 1997 році на нетривалий період часу повернувся до «Легії». Наприкінці кар'єри виїхав до США, де став гравцем «Чикаго Файр». Він приєднався до клубу з Major League Soccer напередодні матчу-відкриття сезону 1998 року, де партнерами Косецького по команди були інші поляки Пйотр Новак та Єжи Подброзний. Роман також відзначився дебютним голом в історії «Файр» у переможному (2:0) проти «Маямі Ф'южн». Також допоміг клубу з Чикаго завоювати Кубок МЛС та Відкритий кубок США. У MLS провів два сезони, відзначився 12-а голами та 19-а гольовими передачами, після чого завершив кар'єру футболіста.

## Кар'єра в збірній
У футболці національної збірної Польщі зіграв 69 матчів (член клубу «Видатних збірників»). Дебютував за головну команду ще будучи гравцем «Гвардії», у 1988 році проти Румунії. Разом з ним у тому матчі дебютантами також були Ришард Янковський («Лех Познань») та Ришард Циронь («Гурник Забже»). У чотирнадцяти матчах був капітаном команди. Завершив кар'єру в збірній, коли в матчі зі Словаччиною в Братиславі (11 жовтня 1995 року) отримавши червону картку за демонстрацію фото на сорочці під час заміни.

### Голи за збірну
Таблиця рахунків та результатів. Голи збірної Польщі знаходяться на першому місці:
| #  | Дата           | Місце                           | Суперник   | Результат | Змагання      |
| -- | -------------- | ------------------------------- | ---------- | --------- | ------------- |
| 1  | 10 лютого 1988 | Тель-Авів, Ізраїль              | Ізраїль    | 3–1       | Товариський   |
| 2  | 13 липня 1988  | Нова Британія, США              | США        | 2–0       | Товариський   |
| 3  | 13 липня 1988  | Нова Британія, США              | США        | 2–0       | Товариський   |
| 4  | 8 лютого 1989  | Сан-Хосе (Коста-Рика)           | Коста-Рика | 4–2       | Товариський   |
| 5  | 14 лютого 1989 | Пуебла, Мексика                 | Мексика    | 1–3       | Товариський   |
| 6  | 11 лютого 1990 | Каїр, Єгипет                    | Кувейт     | 1–1       | Товариський   |
| 7  | 4 травня 1990  | Чикаго, США                     | Колумбія   | 1–2       | Товариський   |
| 8  | 21 травня 1990 | Марсель, Франція                | ОАЕ        | 4–0       | Товариський   |
| 9  | 10 жовтня 1990 | Варшава, Польща                 | США        | 2–3       | Товариський   |
| 10 | 19 грудня 1990 | Волос, Греція                   | Греція     | 2–1       | Товариський   |
| 11 | 17 квітня 1991 | Варшава, Польща                 | Туреччина  | 3–0       | кв. Євро 1992 |
| 12 | 19 травня 1992 | Зальцбург, Австрія              | Австрія    | 4–2       | Товариський   |
| 13 | 19 травня 1992 | Зальцбург, Австрія              | Австрія    | 4–2       | Товариський   |
| 14 | 5 липня 1992   | Гватемала, Гватемала            | Гватемала  | 2–2       | Товариський   |
| 15 | 5 липня 1992   | Гватемала, Гватемала            | Гватемала  | 2–2       | Товариський   |
| 16 | 9 лютого 1994  | Санта-Крус-де-Тенерифе, Іспанія | Іспанія    | 1–1       | Товариський   |
| 17 | 4 вересня 1994 | Тель-Авів, Ізраїль              | Ізраїль    | 1–2       | кв. Євро 1996 |
| 18 | 25 квітня 1995 | Забже, Польща                   | Ізраїль    | 4–3       | кв. Євро 1996 |
| 19 | 7 червня 1995  | Забже, Польща                   | Словаччина | 5–0       | кв. Євро 1996 |

## Політична та спортивна діяльність
У 1989 році під час виборчої кампанії підтримав «Солідарність».
Він заснував футбольну школу в Констанціне-Єзерні під назвою МУКС Коса-Констанцін, яка займається навчанням молоді. У 2002-2005 роках він був членом гміни Комунітету Констанцин-Єзьорна (він був обраний зі списку комітету «Право-Батьківщина-Співдружність»). На парламентських виборах 2005 року, отримавши 4395 голосів, був обраний депутатом п'ятої каденції за списком Громадянської платформи від варшавського округу. Проте не вступив до партії. На парламентських виборах 2007 року вдруге отримав парламентський мандат, отримавши 6847 голосів.
У 2007 році оголосив, що буде балотуватися на посаду президента Польської футбольної асоціації, але незабаром відмовився від своїх намірів, стверджуючи, що польському футболу не потрібний президент, пов'язаний з політичною партією. На парламентських виборах 2011 року він успішно подав заяву на переобрання до Сейму, отримавши 4603 голоси . 26 жовтня 2012 року він програв вибори президента ПЗПН, але після перемоги Збігнев Бонека став віце-президентом футбольної асоціації. Працював на цій посаді до 2016 року. Він також безуспішно балотувався за ГП на виборах до Європейського Парламенту 2014 року.
У 2015 році він знову був обраний до Сейму, отримавши 3258 голосів . У Сеймі восьмої каденції став членом Комітету з фізичної культури, спорту та туризму.

## Особисте життя
У 2000 році закінчив ліцей для дорослих при Школі економіки у Варшаві. Одружений, має двох дітей (в тому числі й сина Якуба, гравця збірної Польщі).

## Досягнення

### Клубні
- Кубок Польщі
  -  Володар (2): 1988/89, 1989/90

- Суперкубок Польщі
  -  Володар (1): 1989

- Кубок Туреччини
  -  Володар (1): 1990/91

- Суперкубок Туреччини
  -  Володар (1): 1991

- Major League Soccer
  -  Чемпіон (1): 1998

- Відкритий кубок США
  -  Володар (1): 1998

### Індивідуальні
- Футболіст року (Польща, Пілка ножна) (1): 1994

title: Роман Косецький

wikitext:
{{Однофамільці|Косецький}}
{{Футболіст
| ім'я              = Роман Косецький
| зображення        = Roman Kosecki (6216818893).jpg
| зображення розмір = 200 px
| підпис            =
| повне-ім'я        = Роман Яцек Косецький
| дата-народження   = 15.02.1966
| місце-народження  = [[Пясечно]], [[Польща]]
| дата-смерті       =
| місце-смерті      =
| зріст             = 172 см
| вага              = 66 кг
| прізвисько        =
| громадянство      = {{POL}}
| позиція           = [[Нападник (футбол)|нападник]], [[півзахисник]]
| поточний-клуб     =
| номер             =
| юнацькі-клуби     = {{Прапорець|POL}} РКС (Міркув)
| юнацькі-роки      = 1980—1982
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1982—1983|{{Прапорець|POL}}|РКС (Міркув) |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|1983—1986|{{Прапорець|POL}}|«Урсус» (Варшава) |?|?}}
{{Футболіст рядок 0|1987—1988|{{Прапорець|POL}}|[[Гвардія (Варшава)|«Гвардія» (В)]] |60|18}}
{{Футболіст рядок 1|1989—1990|{{Прапорець|POL}}|[[Легія (футбольний клуб)|«Легія» (В)]] |51|12}}
{{Футболіст рядок 0|1991—1992|{{Прапорець|TUR}}|[[Галатасарай (футбольний клуб)|«Галатасарай»]] |38|19}}
{{Футболіст рядок 1|1992—1993|{{Прапорець|ESP}}|«[[Осасуна]]» |34|8}}
{{Футболіст рядок 0|1993—1995|{{Прапорець|ESP}}|[[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко» (М)]] |59|14}}
{{Футболіст рядок 1|1995—1996|{{Прапорець|FRA}}|[[Нант (футбольний клуб)|«Нант»]] |27|2}}
{{Футболіст рядок 0|1996—1997|{{Прапорець|FRA}}|[[Монпельє (футбольний клуб)|«Монпельє»]] |19|2}}
{{Футболіст рядок 1|1997|{{Прапорець|POL}}|[[Легія (футбольний клуб)|«Легія» (В)]] |10|0}}
{{Футболіст рядок 0|1998—1999|{{Прапорець|USA}}|«[[Чикаго Файр]]» |50|12}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда = {{fb|POL}}
| збірна-роки = 1988—1995
| збірна-ігри(голи) = 69 (19)
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''Роман Яцек Косецький''' ({{lang-pl|Roman Jacek Kosecki}}; {{н}} [[15 лютого]] [[1966]], [[Пясечно]], [[Польща]]) — [[Польща|польський]] [[футболіст]], футбольний діяч та політик, виступав на позиції правого [[Нападник (футбол)|нападникаа]] та [[півзахисник]]а. Був капітаном [[Збірна Польщі з футболу|гравець збірної Польщі]]. У 2012-2016 роках віце-президент правління [[Польський футбольний союз|Польської футбольної асоціації]] з навчання.

Член польського [[Сейм Республіки Польща|Сейму]] V, VI, VII і VIII каденцій.

== Клубна кар'єра ==
Футбольну кар'єру розпочав у клубі РКС Міркув (1980—1983), потім виступав за РКС Урсус (до 1986). У 1987—1990 роках виступав у варшавських клубах — [[Гвардія (Варшава)|«Гвардія»]] та [[Легія (футбольний клуб)|«Легія»]]. Будучи гравцем «Гвардії» офіційно вважався офіцером [[Громадянська міліція|громадянської міліції]], а також курсантом [[ЗОМО]] (Моторизована підтримка громадянської міліції). Фактично ж до цих формувань не мав жодного стосунку, натомість грав тільки у футбольній команді. Прокурор ІПН у 2008 році визнав люстраційну декларацію Романа правдивою<ref>{{Cite web|url=http://katalog.bip.ipn.gov.pl/showDetails.do?idx=KO&katalogId=3&subpageKatalogId=3&pageNo=1&nameId=4118&osobaId=8477&|title=Informacje w BIP IPN|accessdate=2011-08-22|archive-date=2016-03-04|archive-url=https://web.archive.org/web/20160304214114/http://katalog.bip.ipn.gov.pl/showDetails.do?idx=KO&katalogId=3&subpageKatalogId=3&pageNo=1&nameId=4118&osobaId=8477&}}</ref>.

З 1989 року був пов'язаний з [[Легія (футбольний клуб)|«Легією»]], увійшов до Галерії Слави цього клубу. У футболці варшавської «Легії» зіграв 51 матч та відзначився 12-а голами, двічі здобував [[Кубок Польщі з футболу|кубок Польщі]] (1989, 1990), а також 1 суперкубок Польщі (1990). Згодом виступав у закордонних клубах; був гравцем турецького [[Галатасарай (футбольний клуб)|«Галатасарая»]] (1991—1992), іспанських [[Осасуна|«Осасуни»]] (1992—1993) та [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко Мадрид»]] (1993—1995), французьких [[Нант (футбольний клуб)|«Нанта»]] (1995—1996) та [[Монпельє (футбольний клуб)|«Монпельє»]] (1996—1997). У 1997 році на нетривалий період часу повернувся до «Легії». Наприкінці кар'єри виїхав до [[Сполучені Штати Америки|США]], де став гравцем «[[Чикаго Файр]]». Він приєднався до клубу з [[Major League Soccer]] напередодні матчу-відкриття сезону 1998 року, де партнерами Косецького по команди були інші поляки Пйотр Новак та Єжи Подброзний<ref>{{cite web|publisher=Chicago Sun-Times|title=Meet the Fire: Roman Kosecki|url=http://nl.newsbank.com/nl-search/we/Archives?p_product=CSTB&p_theme=cstb&p_action=search&p_maxdocs=200&p_topdoc=1&p_text_direct-0=0EB423A0A1517213&p_field_direct-0=document_id&p_perpage=10&p_sort=YMD_date:D&s_trackval=GooglePM|date=16 червня 1998}}</ref>. Роман також відзначився дебютним голом в історії «Файр» у переможному (2:0) проти «[[Маямі Ф'южн]]». Також допоміг клубу з Чикаго завоювати [[Кубок МЛС]] та [[Відкритий кубок США з футболу|Відкритий кубок США]]. У MLS провів два сезони, відзначився 12-а голами та 19-а гольовими передачами, після чого завершив кар'єру футболіста.

== Кар'єра в збірній ==
У футболці [[Збірна Польщі з футболу|національної збірної Польщі]] зіграв 69 матчів (член клубу «Видатних збірників»). Дебютував за головну команду ще будучи гравцем «Гвардії», у 1988 році проти [[Збірна Румунії з футболу|Румунії]]. Разом з ним у тому матчі дебютантами також були Ришард Янковський («Лех Познань») та Ришард Циронь («Гурник Забже»). У чотирнадцяти матчах був капітаном команди. Завершив кар'єру в збірній, коли в матчі зі [[Збірна Словаччини з футболу|Словаччиною]] в [[Братислава|Братиславі]] (11 жовтня 1995 року) отримавши червону картку за демонстрацію фото на сорочці під час заміни.

=== Голи за збірну ===
::''Таблиця рахунків та результатів. Голи збірної Польщі знаходяться на першому місці:''

{| class="wikitable" style="font-size:100%" align=center
! # !! Дата !! Місце !! Суперник !! Результат !! Змагання
|-
| 1 || 10 лютого 1988 || [[Тель-Авів]], [[Ізраїль]] || {{fb|ISR}} || 3–1 || [[Товариський матч|Товариський]]
|-
| 2 || 13 липня 1988 || [[Нова Британія]], США || {{fb|USA}} || 2–0 || Товариський
|-
| 3 || 13 липня 1988 || [[Нова Британія]], США || {{fb|USA}} || 2–0 || Товариський
|-
| 4 || 8 лютого 1989 || [[Сан-Хосе (Коста-Рика)]] || {{fb|CRI}} || 4–2 || Товариський
|-
| 5 || 14 лютого 1989 || [[Пуебла (місто)|Пуебла]], [[Мексика]] || {{fb|MEX}} || 1–3 || Товариський
|-
| 6 || 11 лютого 1990 || [[Каїр]], [[Єгипет]] || {{fb|KWT}} || 1–1 || Товариський
|-
| 7 || 4 травня 1990 || Чикаго, США || {{fb|COL}} || 1–2 || Товариський
|-
| 8 || 21 травня 1990 || [[Марсель]], Франція || {{fb|ARE}} || 4–0 || Товариський
|-
| 9 || 10 жовтня 1990 || [[Варшава]], [[Польща]] || {{fb|USA}} || 2–3 || Товариський
|-
| 10 || 19 грудня 1990 || [[Волос (місто)|Волос]], [[Греція]] || {{fb|GRC}} || 2–1 || Товариський
|-
| 11 || 17 квітня 1991 || [[Варшава]], [[Польща]] || {{fb|TUR}} || 3–0 || [[Чемпіонат Європи з футболу 1992 (кваліфікаційний раунд)|кв. Євро 1992]]
|-
| 12 || 19 травня 1992 || [[Зальцбург]], [[Австрія]] || {{fb|AUT}} || 4–2 || Товариський
|-
| 13 || 19 травня 1992 || [[Зальцбург]], [[Австрія]] || {{fb|AUT}} || 4–2 || Товариський
|-
| 14 || 5 липня 1992 || [[Гватемала (місто)|Гватемала]], [[Гватемала]] || {{fb|GTM}} || 2–2 || Товариський
|-
| 15 || 5 липня 1992 || [[Гватемала (місто)|Гватемала]], [[Гватемала]] || {{fb|GTM}} || 2–2 || Товариський
|-
| 16 || 9 лютого 1994 || [[Санта-Крус-де-Тенерифе]], Іспанія || {{fb|ESP}} || 1–1 || Товариський
|-
| 17 || 4 вересня 1994 || [[Тель-Авів]], [[Ізраїль]] || {{fb|ISR}} || 1–2 || [[Чемпіонат Європи з футболу 1996 (кваліфікаційний раунд)|кв. Євро 1996]]
|-
| 18 || 25 квітня 1995 || [[Забже]], [[Польща]] || {{fb|ISR}} || 4–3 || [[Чемпіонат Європи з футболу 1996 (кваліфікаційний раунд)|кв. Євро 1996]]
|-
| 19 || 7 червня 1995 || [[Забже]], [[Польща]] || {{fb|SVK}} || 5–0 || [[Чемпіонат Європи з футболу 1996 (кваліфікаційний раунд)|кв. Євро 1996]]
|}

== Політична та спортивна діяльність ==
У 1989 році під час виборчої кампанії підтримав [[Солідарність (профспілка)|«Солідарність»]].

Він заснував футбольну школу в Констанціне-Єзерні під назвою МУКС Коса-Констанцін, яка займається навчанням молоді. У 2002-2005 роках він був членом гміни Комунітету [[Констанцин-Єзьорна]] (він був обраний зі списку комітету «Право-Батьківщина-Співдружність»). На парламентських виборах 2005 року, отримавши 4395 голосів, був обраний депутатом п'ятої каденції за списком [[Громадянська платформа|Громадянської платформи]] від варшавського округу. Проте не вступив до партії. На [[Вибори до Парламенту Польщі 2007|парламентських виборах 2007 року]] вдруге отримав парламентський мандат, отримавши 6847 голосів.

У 2007 році оголосив, що буде балотуватися на посаду президента [[Польський футбольний союз|Польської футбольної асоціації]], але незабаром відмовився від своїх намірів, стверджуючи, що польському футболу не потрібний президент, пов'язаний з політичною партією. На [[Вибори до Парламенту Польщі 2011|парламентських виборах 2011 року]] він успішно подав заяву на переобрання до Сейму, отримавши 4603 голоси <ref>{{Cite web|url=http://wybory2011.pkw.gov.pl/wsw/pl/000000.html|title=Serwis PKW – Wybory 2011|accessdate=2011-11-01}}</ref>. 26 жовтня 2012 року він програв вибори президента ПЗПН, але після перемоги [[Збігнев Бонек|Збігнев Бонека]] став віце-президентом футбольної асоціації. Працював на цій посаді до 2016 року. Він також безуспішно балотувався за ГП на виборах до Європейського Парламенту 2014 року<ref>{{Cite web|url=http://pe2014.pkw.gov.pl/pl/wyniki/okreg/view/4/44|title=Serwis PKW – Wybory 2014|accessdate=2014-06-25|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140715001210/http://pe2014.pkw.gov.pl/pl/wyniki/okreg/view/4/44|archivedate=2014-07-15|deadurl=yes}}</ref>.

У 2015 році він знову був обраний до Сейму, отримавши 3258 голосів <ref>{{Cite web|url=http://parlament2015.pkw.gov.pl/349_Wyniki_Sejm|title=Serwis PKW – Wybory 2015|accessdate=2015-10-27|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160613164659/http://parlament2015.pkw.gov.pl/349_wyniki_sejm|archivedate=2016-06-13|deadurl=yes}}</ref>. У Сеймі восьмої каденції став членом Комітету з фізичної культури, спорту та туризму<ref>{{Cite web|url=http://www.sejm.gov.pl/sejm8.nsf/posel.xsp?id=173&type=A|title=Strona sejmowa posła VIII kadencji|author=|accessdate=2018-07-29|publisher=|lang=}}</ref>.

== Особисте життя ==
У 2000 році закінчив ліцей для дорослих при Школі економіки у Варшаві. Одружений, має двох дітей (в тому числі й сина [[Якуб Косецький|Якуба]], гравця збірної Польщі).

== Досягнення ==
=== Клубні ===
* {{Прапорець|POL}} '''[[Кубок Польщі з футболу|Кубок Польщі]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (2): [[Кубок Польщі з футболу 1988—1989|1988/89]], [[Кубок Польщі з футболу 1989—1990|1989/90]]

* {{Прапорець|POL}} '''[[Суперкубок Польщі з футболу|Суперкубок Польщі]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (1): [[Суперкубок Польщі з футболу 1989|1989]]

* {{Прапорець|TUR}} '''[[Кубок Туреччини з футболу|Кубок Туреччини]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (1): [[Кубок Туреччини з футболу 1990—1991|1990/91]]

* {{Прапорець|TUR}} '''[[Суперкубок Туреччини з футболу|Суперкубок Туреччини]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (1): [[Суперкубок Туреччини з футболу 1991|1991]]

* {{Прапорець|USA}} '''[[Major League Soccer]]'''
** [[Файл:Gold medal icon.svg|15px]] Чемпіон (1): 1998

* {{Прапорець|USA}} '''[[Відкритий кубок США з футболу|Відкритий кубок США]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (1): 1998

=== Індивідуальні ===
* {{Прапорець|POL}} '''[[Футболіст року (Польща, Пілка ножна)]]''' (1): 1994

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Andrzej Gowarzewski, Stefan Szczepłek, Bożena Lidia Szmel, 9. część cyklu ''Kolekcja klubów'', Wyd. GiA, Katowice 2004

== Посилання ==
* {{NFT player}}
* {{soccerway|roman-kosecki/223899}}
* {{transfermarkt|91661}}
* {{Zerozero profile|53907}}
* {{90minut|922}}
* [https://www.soccerpunter.com/players/223899-Roman-Kosecki Профіль гравця] на сайті soccerpunter.com
* [https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/3976-roman-kosecki Профіль гравця] на сайті footballdatabase.eu
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/roman-kosecki/ Профіль гравця] на сайті worldfootball.net
* [https://eu-football.info/_player.php?id=11073 Профіль гравця] на сайті eu-football.info
* [http://www.rsssf.com/miscellaneous/kosecki-intl.html Roman Kosecki - International Matches]
* [http://www.sejm.gov.pl/sejm8.nsf/posel.xsp?id=173&type=A Strona sejmowa posła VIII kadencji] {{ref-pl}}

{{DEFAULTSORT:Косецький, Роман}}
[[Категорія:Уродженці Мазовецького воєводства]]
[[Категорія:Польські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Польщі з футболу]]
[[Категорія:Польські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Туреччині]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Іспанії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Франції]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у США]]
[[Категорія:Футболісти «Гвардії» (Варшава)]]
[[Категорія:Футболісти «Легії»]]
[[Категорія:Футболісти «Галатасарая»]]
[[Категорія:Футболісти «Осасуни»]]
[[Категорія:Футболісти «Атлетіко» (Мадрид)]]
[[Категорія:Футболісти «Нанта»]]
[[Категорія:Футболісти «Монпельє»]]
[[Категорія:Футболісти «Чикаго Файр»]]
[[Категорія:Члени партії «Громадянська платформа»]]
[[Категорія:Футболісти «Урсуса»]]
[[Категорія:Депутати Сейму Польщі]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Роман Яцек Косецький

Народження: 15 лютого 1966 (59 років)

Вага: 66 кг

Громадянство: Польща

Позиція: нападник, півзахисник

title: Юнацькі клуби

РКС (Міркув)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

РКС (Міркув) · ? · (?)

«Урсус» (Варшава) · ? · (?)

«Гвардія» (В) · 60 · (18)

«Легія» (В) · 51 · (12)

«Галатасарай» · 38 · (19)

«Осасуна» · 34 · (8)

«Атлетіко» (М) · 59 · (14)

«Нант» · 27 · (2)

«Монпельє» · 19 · (2)

«Легія» (В) · 10 · (0)

«Чикаго Файр» · 50 · (12)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Польща · 69 (19)

title: Звання, нагороди

Нагороди: Футболіст року (Польща, Пілка ножна) (1994)

Звання, нагороди: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.