text:
# Кірстен Волл
Кірстен Волл (англ. Kirsten Wall; нар. 27 листопада 1975) — канадська керлінгістка. Чемпіонка зимових Олімпійських ігор 2014 року у команді з Кейтлін Лоз, Джилл Оффісер, Дон Мак-Юен, Дженніфер Джонс. У золотій олімпійській команді грала змінною.

title: Кірстен Волл

wikitext:
{{Othernames|Волл (прізвище)|Волл}}
{{спортсмен
| вид спорту = [[керлінг]]
| медалі =
{{MedalCompetition | [[Зимові Олімпійські ігри]] }}
{{MedalGold | {{nobr|[[Керлінг на зимових Олімпійських іграх 2014|Сочі 2014]]}} | [[Керлінг на зимових Олімпійських іграх 2014 — жінки|жінки]]}}
| show-medals = yes
}}
'''Кірстен Волл''' ({{lang-en|Kirsten Wall}}; {{н|ж}} [[27 листопада]] [[1975]]) — канадська [[керлінгістка]]. Чемпіонка [[Зимові Олімпійські ігри 2014|зимових Олімпійських ігор 2014 року]] у команді з [[Кейтлін Лоз]], [[Джилл Оффісер]], [[Дон Мак-Юен]], [[Дженніфер Джонс (керлінгістка)|Дженніфер Джонс]]. У золотій олімпійській команді грала змінною.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.sochi2014.com/en/athlete-kirsten-wall Kirsten WALL] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140225061230/http://www.sochi2014.com/en/athlete-kirsten-wall |date=25 лютого 2014 }} {{ref-en}}

== Посилання ==
* {{twitter|kirstenwall3}}

{{Кьорлінґіст-доробити}}

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Волл Кірстен}}
[[Категорія:Канадські керлінгісти]]
[[Категорія:Чемпіони зимових Олімпійських ігор 2014]]
[[Категорія:Канадські олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Керлінгісти на зимових Олімпійських іграх 2014]]
[[Категорія:Олімпійські чемпіони з керлінгу]]
[[Категорія:Спортсмени Оквілла]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Канада

Народження: 27 листопада 1975 (49 років) · Мілтон, Галтон, Онтаріо, Канада

Вага: 60 кг

title: Спорт

Вид спорту: керлінг

title: Зимові Олімпійські ігри

Золото: Сочі 2014 · жінки


text:
# Жельково
Жельково (пол. Żelkowo, нім. Wendisch Silkow) — село в Польщі, у гміні Ґлувчиці Слупського повіту Поморського воєводства.
Населення — 283 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Слупського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 142     | 39                 | 90               | 13                   |
| Жінки    | 141     | 24                 | 87               | 30                   |
| Разом    | 283     | 63                 | 177              | 43                   |

wikiname: ukwiki

title: Жельково

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Жельково
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Żelkowo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Zelkowo075.JPG
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Поморське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Слупський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Ґлувчице{{!}}Ґлувчице
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 283
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 59
|поштовий індекс        = 76-220
|автомобільний код      = GSL
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0744841
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Жельково''' ({{lang-pl|Żelkowo}}, {{lang-de|Wendisch Silkow}}) — село в Польщі, у [[Ґлувчиці (гміна)|гміні Ґлувчиці]] [[Слупський повіт|Слупського повіту]] [[Поморське воєводство|Поморського воєводства]].
Населення — {{formatnum:283}} {{МНОЖИНА:283|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Слупське воєводство|Слупського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=142 |ЧолПре=39 |ЧолПрац=90 |ЧолПост=13
|Жін=141 |ЖінПре=24 |ЖінПрац=87 |ЖінПост=30
|Разом=283 |РазомПре=63 |РазомПрац=177 |РазомПост=43
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Żelkowo}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Ґлувчиці}}

{{Поморське-доробити}}

[[Категорія:Села Слупського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Поморське воєводство

Повіт: Слупський повіт

Гміна: Ґлувчице

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: GSL

OSM: ↑1565685 ·R (Ґміна Ґлувчице)


text:
# Фінн Вайтгед
Фінн Вайтгед (англ. Fionn Whitehead; нар. 18 липня 1997) — англійський актор. Найбільше відомий за воєнним драматичним фільмом Крістофера Нолана «Дюнкерк».

## Життєпис
Фінн Вайтгед народився у 1996 або 1997 році у Лондоні. Його назвали на честь персонажа кельтських міфів Фінна Маккула. Мати Фінна звуть Лінда, батька — Тім, він є джазовим музикантом. У дитинстві Фінн хотів зробити кар'єру у брейк-дансі, але згодом передумав на користь акторства. Вперше опинився на сцені у 13 років у театрі Orange Tree Theatre, пізніше ходив до Річмондського коледжу та пройшов літні курси Національного юнацького театру. У 2016 Вайтгед зіграв головну роль у міні-серіалі ВІН. Також він був задіяний у театральній постановці Ґленна Волдрона Рідні.
Несподівано його було обрано на головну роль у фільмі Крістофера Нолана «Дюнкерк», який вийшов у 2017 році. Сам Нолан назвав Вайтгеда «молодим Томом Кортні».
Вайтгед зіграє роль у фільмі Дитячий закон, де також знімаються Емма Томпсон та Стенлі Туччі. Також його було обрано на роль у фільмі Караван режисера Себастіяна Шіппера, який наразі знаходиться у виробництві.

## Фільмографія
| Рік  | Назва             | Формат     | Зауваги                                               |
| ---- | ----------------- | ---------- | ----------------------------------------------------- |
| 2016 | Він               | Мінісеріал |                                                       |
| 2017 | Дюнкерк           | Фільм      |                                                       |
| 2017 | Дитячий закон     | Фільм      |                                                       |
| 2017 | Квір              | телесеріал | монолог «Великий вихідний» (один із восьми монологів) |
| 2018 | Чорне дзеркало    | телесеріал | епізод «Бузогриз»                                     |
| 2019 | Шляхи             | Фільм      |                                                       |
| 2020 | Inside No. 9      | телесеріал | епізод «Misdirection»                                 |
| 2020 | The Duke          | Фільм      |                                                       |
| 2020 | Не кажи нікому    | Фільм      |                                                       |
| 2021 | Покоління Вояджер | Фільм      |                                                       |
| 2022 | Емілі             | Фільм      |                                                       |

## Нагороди та номінації
| Рік  | Фільм   | Премія                                                                                | Результат | Ref.   |
| ---- | ------- | --------------------------------------------------------------------------------------------- | --------- | ------ |
| 2017 | Дюнкерк | Премія «Імперія» найкращому новачку                                                           | Номінація | [ 12 ] |
| 2017 | Дюнкерк | Премія Лондонського гуртка кінокритиків Найкращому британському та ірландському акторові року | Номінація | [ 13 ] |

title: Фінн Вайтгед

wikitext:
{{Актор
|bgcolour             =
|ім'я                 = Фінн Вайтгед
|оригінал імені       = Fionn Whitehead
|зображення           = Fionn Whitehead at London's Dunkirk World Premiere.jpg
|розмір               = 220 пкс
|підпис               = На прем'єрі «Дюнкерка» у [[Лондон]]і, 2017 р.
|ім'я_при_народженні  =
|дата_народження      = {{дн|18|07|1997}}
|місце_народження     = Річмонд, Лондон
|дата_смерті          =
|місце_смерті         =
|причина_смерті       =
|інші_імена           =
|громадянство         = {{GBR}}
|національність       = англієць
|рід_діяльності       = актор
|роки_діяльності      = з 2010
|дружина              =
|чоловік              =
|діти                 =
|батьки               = Тім Вайтгед
Лінда Джонс
|imdb_id              =
|сторінка_в_інтернеті =
|провідні_ролі        = Томмі у фільмі «[[Дюнкерк (фільм)|Дюнкерк]]»
|нагороди             =
}}
{{однофамільці|Вайтгед (прізвище)|Вайтгед}}
'''Фінн Вайтгед''' ({{lang-en|Fionn Whitehead}}; {{н}} [[18 липня]] [[1997]]) — англійський актор. Найбільше відомий за [[Воєнний фільм|воєнним]] [[Драма (жанр)|драматичним]] фільмом [[Крістофер Нолан|Крістофера Нолана]] «[[Дюнкерк (фільм)|Дюнкерк]]».

== Життєпис ==
Фінн Вайтгед народився у 1996 або 1997 році<ref name="rottenberg">{{cite news|url=http://www.latimes.com/entertainment/movies/moviesneaks/la-ca-mn-sneaks-dunkirk-fionn-whitehead-20170421-story.html|title=How Fionn Whitehead went from washing dishes to starring in Christopher Nolan's 'Dunkirk'|last=Rottenberg|first=Josh|date=21 квітня 2017|work=[[Los Angeles Times]]|accessdate=6 червня 2017|archive-date=7 червня 2017|archive-url=https://archive.today/20170607042444/http://www.latimes.com/entertainment/movies/moviesneaks/la-ca-mn-sneaks-dunkirk-fionn-whitehead-20170421-story.html}}</ref> у [[Лондон]]і.<ref name="sullivan">{{cite magazine|last=Sullivan|first=Kevin P.|url=http://ew.com/movies/2016/12/27/dunkirk-first-look-fionn-whitehead/|title=Meet the young star of Christopher Nolan's ''Dunkirk''|magazine=[[Entertainment Weekly]]|date=27 грудня 2016|accessdate=6 червня 2017|journal=|archive-date=28 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161228161801/http://ew.com/movies/2016/12/27/dunkirk-first-look-fionn-whitehead/}}</ref> Його назвали на честь персонажа кельтських міфів [[Фінн Маккул|Фінна Маккула]].<ref>{{cite news|url=http://www.standard.co.uk/lifestyle/theagenda/him-actor-fionn-whitehead-you-don-t-have-to-like-me-just-watch-what-i-m-in-a3373301.html|title=HIM actor Fionn Whitehead: ‘You don’t have to like me – just watch what I’m in'|last=Jones|first=Ellen E.|date=February 2017|work=[[London Evening Standard]]|accessdate=18 липня 2017|archive-date=30 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170730124306/http://www.standard.co.uk/lifestyle/theagenda/him-actor-fionn-whitehead-you-don-t-have-to-like-me-just-watch-what-i-m-in-a3373301.html}}</ref> Мати Фінна звуть Лінда, батька — Тім, він є джазовим музикантом.<ref name="polowy">{{cite news|url=https://www.yahoo.com/movies/meet-fionn-whitehead-the-lead-of-christopher-nolans-highly-anticipated-battle-epic-dunkirk-023210616.html|title=Meet Fionn Whitehead, the Lead of Christopher Nolan's Highly Anticipated Battle Epic 'Dunkirk'|last=Polowy|first=Kevin|date=15 лютого 2017|work=[[Yahoo! Movies]]|accessdate=6 червня 2017|archive-date=22 червня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170622235207/https://www.yahoo.com/movies/meet-fionn-whitehead-the-lead-of-christopher-nolans-highly-anticipated-battle-epic-dunkirk-023210616.html}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.independent.co.uk/money/spend-save/wealth-check-i-am-a-jazz-fanatic-so-its-time-i-faced-the-music-90785.html|назва=Wealth Check: 'I am a jazz fanatic so it's time I faced the music'|видавець=[[Індепендент|The Independent]]|ім'я1=Ben|прізвище1=Chu|дата=10 жовтня 2003|url-архіву=https://web.archive.org/web/20170804013754/https://www.independent.co.uk/money/spend-save/wealth-check-i-am-a-jazz-fanatic-so-its-time-i-faced-the-music-90785.html|дата-архіву=4 серпня 2017|мертвий-url=no|дата-доступу=12 грудня 2024}} {{ref-en}}</ref> У дитинстві Фінн хотів зробити кар'єру у [[Брейкданс|брейк-дансі]], але згодом передумав на користь акторства.<ref name="bramesco">{{cite magazine|last=Bramesco|first=Charles|url=https://www.nylon.com/articles/fionn-whitehead-dunkirk-nylon-may-2017|title=Fionn Whitehead Shines in 'Dunkirk'|magazine=[[Nylon (magazine)|Nylon]]|date=11 травня 2017|accessdate=6 червня 2017|journal=|archive-date=19 травня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170519041105/http://www.nylon.com/articles/fionn-whitehead-dunkirk-nylon-may-2017}}</ref> Вперше опинився на сцені у 13 років у театрі Orange Tree Theatre, пізніше ходив до Річмондського коледжу та пройшов літні курси Національного юнацького театру.<ref name="sandwell">{{cite news|url=http://www.screendaily.com/fionn-whitehead-stars-of-tomorrow-2016/5109631.article|title=Fionn Whitehead, Stars of Tomorrow 2016|last=Sandwell|first=Ian|date=3 жовтня 2016|work=[[ScreenDaily]]|accessdate=9 червня 2017|archive-date=30 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170730125056/http://www.screendaily.com/fionn-whitehead-stars-of-tomorrow-2016/5109631.article}}</ref> У 2016 Вайтгед зіграв головну роль у міні-серіалі [[ВІН]]. Також він був задіяний у театральній постановці Ґленна Волдрона ''Рідні''.<ref name="n'duka">{{cite news|url=https://deadline.com/2017/04/fionn-whitehead-uta-representation-1202078830/|title='Dunkirk's Fionn Whitehead Inks With UTA|last=N'Duka|first=Amanda|date=28 квітня 2017|work=[[Deadline.com]]|accessdate=6 червня 2017|archive-date=26 червня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170626225032/http://deadline.com/2017/04/fionn-whitehead-uta-representation-1202078830/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20221018054251/https://deadline.com/2017/04/fionn-whitehead-uta-representation-1202078830/ |date=2022-10-18 }}</ref>

Несподівано його було обрано на головну роль у фільмі [[Крістофер Нолан|Крістофера Нолана]] «[[Дюнкерк (фільм)|Дюнкерк]]», який вийшов у 2017 році. Сам Нолан назвав Вайтгеда «молодим [[Том Кортні|Томом Кортні]]».

Вайтгед зіграє роль у фільмі [[Дитячий закон]], де також знімаються [[Емма Томпсон]] та [[Стенлі Туччі]]. Також його було обрано на роль у фільмі ''Караван ''режисера Себастіяна Шіппера, який наразі знаходиться у виробництві.<ref>{{cite magazine | last=Ritman | first=Alex | url=http://www.hollywoodreporter.com/news/dunkirk-breakout-fionn-whitehead-boards-sebastian-schippers-caravan-1017803 | title='Dunkirk' Breakout Fionn Whitehead Boards Sebastian Schipper's 'Caravan' (Exclusive) | magazine=[[The Hollywood Reporter]] | date=June 30, 2017 | accessdate=June 30, 2017 | journal= | archive-date=30 червня 2017 | archive-url=https://web.archive.org/web/20170630105005/http://www.hollywoodreporter.com/news/dunkirk-breakout-fionn-whitehead-boards-sebastian-schippers-caravan-1017803 }}</ref>

== Фільмографія ==
{| class="wikitable sortable"
|-  style="background:#ccc; text-align:center;"
! scope="col" | Рік
! scope="col" | Назва
! scope="col" | Формат
! scope="col" class="unsortable" | Зауваги
|-
| 2016
| ''[[Він (мінісеріал)|Він]]''
| Мінісеріал
|
|-
| 2017
| ''[[Дюнкерк (фільм, 2017)|Дюнкерк]]''
| Фільм
|
|-
| 2017
| ''[[Дитячий закон]]''
| Фільм
|
|-
| 2017
| ''[[Квір (телесеріал)|Квір]]''
| телесеріал
| монолог «Великий вихідний» (один із восьми монологів)<ref>{{cite news | author=Staff | url=http://www.radiotimes.com/news/2017-07-31/everything-you-need-to-know-about-bbc4s-queers | title=Everything you need to know about BBC4's Queers | work=[[Radio Times]] | date=31 July 2017 | accessdate=3 August 2017 | archive-date=4 серпня 2017 | archive-url=https://web.archive.org/web/20170804013053/http://www.radiotimes.com/news/2017-07-31/everything-you-need-to-know-about-bbc4s-queers }}</ref>
|-
| 2018
| ''[[Чорне дзеркало]]''
| телесеріал
| епізод «[[Бузогриз (Чорне дзеркало)|Бузогриз]]» <ref>{{cite news | author=Zack Sharf | url=https://www.indiewire.com/2018/12/black-mirror-bandersnatch-cast-will-poulter-fionn-whitehead-1202030563/ | title=‘Black Mirror: Bandersnatch’ Photo Features Will Poulter and Fionn Whitehead, Netflix Lists 90 Min Runtime | work=[[IndieWire]] | date=27 December 2018 | accessdate=27 December 2018 | archive-date=27 грудня 2018 | archive-url=https://web.archive.org/web/20181227131328/https://www.indiewire.com/2018/12/black-mirror-bandersnatch-cast-will-poulter-fionn-whitehead-1202030563/ }}</ref>
|-
| 2019
| ''[[Шляхи (фільм)|Шляхи]]''
| Фільм
|
|-
| 2020
| ''Inside No. 9''
| телесеріал
| епізод «Misdirection»
|-
| 2020
| ''The Duke''
| Фільм
|
|-
| 2020
| ''[[Не кажи нікому (фільм, 2020)|Не кажи нікому]]''
| Фільм
|
|-
| 2021
| ''[[Покоління Вояджер (фільм, 2021)|Покоління Вояджер]]''
| Фільм
|
|-
| 2022
| ''[[Емілі (фільм, 2022)|Емілі]]''
| Фільм
|
|-
|}

==Нагороди та номінації==
{| class="wikitable sortable"
|-  style="background:#ccc; text-align:center;"
! scope="col" class="unsortable" | Рік
! scope="col" class="unsortable" | Фільм
! scope="col" class="unsortable" | Премія
! scope="col" class="unsortable" | Результат
! scope="col" class="unsortable" | {{Abbr|Ref.|References}}
|-
| rowspan="2" | 2017
| rowspan="2" | ''[[Дюнкерк (фільм, 2017)|Дюнкерк]]''
| Премія [[Імперія (кінопремія)|«Імперія»]] найкращому новачку
| {{nom}}
| style="text-align:center;" | <ref>{{cite magazine | last=Travis | first=Ben | url=https://www.empireonline.com/movies/news/star-wars-last-jedi-thor-ragnarok-lead-empire-awards-2018-nominations/ | title=Star Wars The Last Jedi and Thor Ragnarok Lead Empire Awards 2018 Nominations | magazine=[[Empire (журнал)|Empire]] | date=18 January 2018 | accessdate=22 March 2018 | journal= | archive-date=3 лютого 2018 | archive-url=https://web.archive.org/web/20180203010204/https://www.empireonline.com/movies/news/star-wars-last-jedi-thor-ragnarok-lead-empire-awards-2018-nominations/ }}</ref>
|-
| [[Премія Лондонського гуртка кінокритиків]]
Найкращому британському та ірландському акторові року
| {{nom}}
| style="text-align:center;" | <ref>{{cite news | last=Tartaglione | first=Nancy | url=https://deadline.com/2017/12/london-critics-circle-nominations-2017-three-billboards-phantom-thread-lady-macbeth-1202229652/ | title='Three Billboards' Leads London Critics' Circle Film Award Nominations | work=[[Deadline Hollywood]] | date=19 December 2017 | accessdate=9 March 2018 | archive-date=12 червня 2018 | archive-url=https://web.archive.org/web/20180612164744/https://deadline.com/2017/12/london-critics-circle-nominations-2017-three-billboards-phantom-thread-lady-macbeth-1202229652/ }}</ref>
|}

== Примітки ==
{{reflist|30em}}

== Посилання ==
* {{IMDb name|7887725|id=7887725}}(англ.)
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Вайтгед, Фінн}}
[[Категорія:Англійські актори]]
[[Категорія:Уродженці Лондона]]

title: Fionn Whitehead

Fionn Whitehead: На прем'єрі «Дюнкерка» у Лондоні , 2017 р.

Fionn Whitehead: На прем'єрі «Дюнкерка» у Лондоні, 2017 р.

Fionn Whitehead: Фінн Вайтгед у Вікісховищі

Народився: 18 липня 1997 · Річмонд, Лондон

Національність: англієць

Громадянство: Велика Британія

Діяльність: актор

Alma mater: Orleans Park Schoold і Richmond upon Thames Colleged

Батьки: Тім Вайтгед · Лінда Джонс

Провідні ролі: Томмі у фільмі «Дюнкерк»


text:
# Киріяк Ілля
Ілля́ Кирія́к  (*29 травня 1888, Завалля, Івано-Франківщина — †28 грудня 1955, Канада) — український журналіст, письменник, громадський діяч.

Писав поезію, нариси, оповідання; завершення його таланту і творчості — роман у трьох томах «Сини землі».

## Біографічні відомості
Навчався в народній школі у рідному селі, де й закінчив шостий клас. Емігрувавши 18-річним хлопцем 20 грудня 1906, працював на чорних роботах у Канаді й США: у лісах Кенори (провінція Онтаріо), на прокладанні залізниці в Ґренд-Форкс (штат Мішіган), у кам'яновугільних шахтах провінцій Альберти й Британської Колумбії. Попавши в Альберті в українське оточення, брав участь в українському громадському житті: виконував обов'язки ділового секретаря в Робітничому товаристві у Гомстер, знайомився з політичною літературою та белетристикою, поглиблював світогляд.
Поступив у 1912 до школи для іноземних у Веґревіль; закінчив учительський семінар у Кемроз, — і вчителював до 1936 у Спринґ-Крік та по різних школах Альберти. Навчався в Інституті ім. П. Могили (Саскатун). Згодом став секретарем Союзу українців самостійників; до 1942 року — ректором Інституту ім. Грушевського. З 1949 до виходу на пенсії працював урядовцем Північноальбертської залізниці (англ. Northern Alberta Railways).

title: Киріяк Ілля

wikitext:
{{особа
| Національність      =
| Громадянство        =
| Alma mater          =
| Мова творів         = [[українська мова|українська]]
| Рід діяльності      = [[журналіст]]
 [[письменник]]
| Роки активності     =
| Напрямок            =
| Жанр                =
| Magnum opus         =
| Премії              =
| Нагороди            =
| Сайт                =
| Автограф            =
| Примітки            =
}}
'''Ілля́ Кирія́к ''' (*{{ДН|29|5|1888}}, [[Завалля (Снятинський район)|Завалля]], [[Івано-Франківщина]] — †{{ДС|28|12|1955}}, [[Канада]]) — український [[журналіст]], [[письменник]], [[громадський діяч]].

Писав поезію, нариси, оповідання; завершення його таланту і творчості — роман у трьох томах «Сини землі».

== Біографічні відомості ==

Навчався в народній школі у рідному селі, де й закінчив шостий клас. Емігрувавши 18-річним хлопцем 20 грудня 1906, працював на чорних роботах у Канаді й США: у лісах [[Кенора|Кенори]] (провінція Онтаріо), на прокладанні залізниці в Ґренд-Форкс (штат Мішіган), у кам'яновугільних шахтах провінцій [[Альберта|Альберти]] й [[Британська Колумбія|Британської Колумбії]]. Попавши в Альберті в українське оточення, брав участь в українському громадському житті: виконував обов'язки ділового секретаря в Робітничому товаристві у Гомстер, знайомився з політичною літературою та белетристикою, поглиблював світогляд.

Поступив у 1912 до школи для іноземних у [[Веґревіль]]; закінчив учительський семінар у [[Кемроз]], — і вчителював до 1936 у Спринґ-Крік та по різних школах Альберти. Навчався в Інституті ім. П. Могили ([[Саскатун]]). Згодом став секретарем [[Союз українців самостійників|Союзу українців самостійників]]; до 1942 року — ректором Інституту ім. Грушевського. З 1949 до виходу на пенсії працював урядовцем Північноальбертської залізниці ({{lang-en|Northern Alberta Railways}}).

== Література й творчість ==

Свій літературний шлях І. Киріяк розпочинав у журналістиці: редагував і видавав різні україномовні видання, складав читанки для школярів. Перше оповідання надрукував у часописі «[[Нова громада (Едмонтон)|Нова громада]]» (Едмонтон, 1912).

Успіх принесла йому повість-трилогія «Сини землі» — плід 20-річної праці, присвячений суспільно-побутовому життю переселенців з України в канадських преріях (Едмонтон, 1939-45), у 2018 цю книгу було перевидано в Україні видавництвом Світ знань.

Канадський дослідник В. Кіркконел назвав твір «соціологічним документом справжньої вартості». Його оцінку підтримали літературознавці Л. Білецький та М. Мандрика. Повість перевидавалася й перекладена на англійську мову.

== Джерела ==

* [[Абліцов Віталій Григорович|Віталій Абліцов]] «Галактика „Україна“. Українська діаспора: видатні постаті» — К.: КИТ, 2007. — 436 с.
* [[Гай-Головко Олесь Несторович|Олекса Гай-Головко]] «Українські письменники в Канаді: Літературно-критичні нариси», Том другий. — Вінніпег, 1997. — 224 с.
* О. Гай-Головко. «Ілля Киріяк». ''Канадійський фармер'', 2 січня 1960.
* «Ілля Киріяк про себе». ''Канадійський фармер'', 2 січня 1960.
* М. Марунчак. «Ілля Киріяк та його творчість». ''Український голос'', 12, 19, 26 лютого 1969.
* Д. Прокоп. «Письменник Ілля Киріяк». ''Український голос'', 15 жовтня 1975.
* Л. Білецький. «Ілля Киріяк». ''Український голос'', 30 травня 1988.
* М. Мандрика. «Ілля Киріяк». ''Український голос'', 30 травня 1988.
* Зорівчак Р. П. Киріяк Ілля // Українська літературна енциклопедія: У 5 т. — К.: Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1990. –Т. 2. — С. 467.
* Марунчак М. Ілля Киріяк та його творчість. — Вінніпег: Українська Вільна Академія Наук, 1973.– 80 с.
* Славутич Яр. Ілля Киріяк: літописець українського життя на преріях // Українська література в Канаді. Вибрані дослідження, статті й рецензії. — Едмонтон: Славута, 1992. — С. 19-22.
* Українська діаспора: літературні постаті, твори, біобібліографічні відомості / Упорядк. В. А. Просалової. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2012. — 516 с.

{{письменник-доробити}}

[[Категорія:Українські письменники Канади]]
[[Категорія:Українські журналісти]]
[[Категорія:Уродженці Снятинського району]]

title: Киріяк Ілля

Народився: 29 травня 1888 · Завалля, Снятинський район, Івано-Франківська область

Помер: 28 грудня 1955 (67 років) · Едмонтон, Канада

Діяльність: журналіст · письменник

Знання мов: українська


text:
# Купине (Шепетівський район)
Ку́пине — село в Україні, у Судилківській сільській територіальній громаді Шепетівського району Хмельницької області. Населення становить 100 осіб.

## Географія
Село розташоване на правому березі річки Цвітохи. Неподалік від села розташований Купинський заказник.

## Назва
Колись давно у Купине був великий кар’єр, де видобували глину, з якої робили вогнетривку цеглу. Там же, в селі, був великий цегельний завод. Коли занепало виробництво цегли, на місці кар’єру з’явилися великі купини, які заросли журавлиною. Люди завжди збирали журавлину на тих купинах. Ще й сьогодні можна знайти і поласувати нею. До речі на гербі села зображені 3 гілочки журавлини.

## Історія
У 1906 році село Судилківської волості Ізяславського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 31 верст, від волості 10. Дворів 27, мешканців 179.

title: Купине (Шепетівський район)

wikitext:
{{Otheruses|Купине}}
{{Село
| назва           = Купине
| область         = [[Хмельницька область]]
| район           = [[Шепетівський район]]
| громада         = [[Судилківська сільська громада]]
| код КОАТУУ      = 6825589003
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       = [[1438]]
| населення       = 100
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 35
| ref-площа       =
| щільність       = 2857.140
| поштовий індекс = 30434
| телефонний код  = 3840
| координати      = {{coord|50|13|22|N|27|13|55|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 13|
| lat_sec         = 22
| lon_deg         = 27|
| lon_min         = 13|
| lon_sec         = 55
| висота          = 255
| ref-висота      = <ref>{{Cite web |url=http://weather.in.ua/ua/hmel'nickaja/12773 |title=Погода в селі Купине |accessdate=23 червня 2022 |archive-date=20 грудня 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111220140845/http://weather.in.ua/ua/hmel'nickaja/12773 }}</ref>
| водойма         = річка [[Цвітоха (притока Горині)|Цвітоха]]
| адреса          = 30430, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, с. Судилків, вул. Героїв Майдану, 54
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=11.04.2015&rf7571=37267 облікова картка]
| прапор          =
| герб            = Kupyne shep gerb.png
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}
'''Ку́пине''' — [[село]] в Україні, у [[Судилківська сільська громада|Судилківській сільській територіальній громаді]] [[Шепетівський район|Шепетівського району]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]. Населення становить 100 осіб.

== Географія ==
Село розташоване на правому березі річки [[Цвітоха (притока Горині)|Цвітохи]]. Неподалік від села розташований [[Купинський заказник]].

==Назва==
Колись давно у Купине був великий кар’єр, де видобували глину, з якої робили вогнетривку цеглу. Там же, в селі, був великий цегельний завод. Коли занепало виробництво цегли, на місці кар’єру з’явилися великі купини, які заросли [[журавлина|журавлиною]]. Люди завжди збирали журавлину на тих купинах. Ще й сьогодні можна знайти і поласувати нею. До речі на гербі села зображені 3 гілочки журавлини.

== Історія ==
У [[1906]] році село [[Судилківська волость|Судилківської волості]] [[Ізяславський повіт|Ізяславського повіту]] [[Волинська губернія|Волинської губернії]]. Відстань від повітового міста 31 верст, від волості 10. Дворів 27, мешканців 179<ref name="Список населених місць  Волинської губернії. —  Житомир: Волинська губернська типографія, 1906. — 219 с.">{{Cite web |url=http://history.org.ua/LiberUA/SpNasMestVolGub_1906/SpNasMestVolGub_1906.pdf |title=Список населених місць Волинської губернії. — Житомир: Волинська губернська типографія, 1906. — 219 с. |accessdate=31 січня 2020 |archive-date=14 грудня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171214071800/http://history.org.ua/LiberUA/SpNasMestVolGub_1906/SpNasMestVolGub_1906.pdf }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Судилківська сільська громада}}
{{Шепетівський район}}

{{Shepetivka-Raion-stub}}

[[Категорія:Села Хмельницької області]]
[[Категорія:Населені пункти Шепетівського району]]

title: село Купине

Країна: Україна

Область: Хмельницька область

Район: Шепетівський район

Тер. громада: Судилківська сільська громада

Облікова картка: облікова картка

title: Основні дані

Площа: 35 км²

title: Географічні дані

Водойми: річка Цвітоха

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Купине


text:
# Кришткіндельсмерік

Кришткіндельсмерік (Christkindelsmärik, на ельзаському діалекті — «ярмарок Немовляти Христа»), у французькій вимові також Крісткіндельсмерік, Крісткіндельсмарик — традиційний різдвяний базар у Страсбурзі. Існує з 1570 року, бувши найстарішим у Франції та одним із найстаріших у Європі. З 1992 року в Страсбурзі, поряд з історичним Кришткіндельсмеріком на площі Брольї, проходить також низка інших різдвяних ярмарків та заходів під спільним гаслом «Страсбург — столиця Різдва». Щорічно вони приваблюють понад два мільйони відвідувачів.

## XII—XIX століття
Традиція зимового передріздвяного ринку існувала у Страсбурзі з кінця XII століття. Спочатку він проходив 6 грудня, в День святителя Миколая, і мав відповідну назву — Klausenmärik («ярмарок Святого Миколая»). Однак у роки Реформації, після того, як у 1525 році Ельзас став протестантським, замість католицького Святого Миколая, який традиційно вважався головним дарувальником подарунків дітям, став популяризуватися образ Немовляти Ісуса. Особливо завзято його пропагував пастор Йоганнес Фліннер. Під впливом його проповідей міська рада Страсбурга 4 грудня 1570 року ухвалила, що базар відтепер має називатися Christkindelsmärik — «ярмарок Немовляти Христа» — а ще через деякий час він став у строгому значенні слова різдвяним, тобто присвячений до Різдва, як і саме вручення подарунків дітям.  Згодом, коли Ельзас перейшов до Франції, традиція проведення різдвяного базару збереглася і набула нового розвитку. Довгий час Кришткіндельсмерік залишався єдиним ринком такого роду у Франції.
Упродовж кількох століть різдвяний базар був місцем, де жителі міста могли придбати все необхідне для святкування Різдва (свічки, пряники, всілякі ласощі, пізніше також різдвяні ялинки та прикраси тощо) та різноманітні інші товари (від одягу до біжутерії).  Час та місце його проведення неодноразово змінювалися. Так, у XIX — початку XX століття базар влаштовувався за три дні до різдвяного Святвечора. На початку XIX століття він тривав шість днів, потім (з 1863) сім днів, але вже в другій половині століття почав працювати протягом 36 днів.   Спочатку базар розміщувався на площі перед Страсбурзьким собором. Потім, з 1830 року, він розташувався на площади Клебера. У 1840-х — 1860-х роках нові торгові ряди з'являлися на різних вулицях та площах міста. І, нарешті, в 1870 році традиційним місцем проведення різдвяного базару стала площадь Брольи.

## XX—XXI століття
У 1970-х — 1980-х роках Кришткіндельсмерік поступово втратив колишню популярність: більшість містян воліли робити передсвяткові покупки в супермаркетах. Крім того, виникла конкуренція з іншими різдвяними базарами регіону, зокрема Кайзерсбергским. Тому у 1992 році, щоб підтримати інтерес до старовинної традиції, у Страсбурзі провели цілу низку різдвяних ярмарків та інших заходів під спільним гаслом «Страсбург — столиця Різдва» (фр. Strasbourg, Capitale de Noël). З того часу це стало новою традицією міста, а страсбурзький різдвяний базар набув небаченої до того часу популярності.
Традиційна історична назва «Крішткіндельсмерік» закріпилася за різдвяним базаром на площі Брольї. Крім того, у різних місцях історичної частини Страсбурга (у тому числі на соборній площі) почали влаштовувати й інші різдвяні ярмарки, які також отримали власні назви. Загалом їх налічується понад дюжину, а різдвяних кіосків — понад 300. Тривалість роботи збільшилася до п'яти тижнів.
Крім різдвяного базару, «столиця Різдва» приваблює відвідувачів численними святковими прикрасами та різноманітними заходами. Серед них — масштабні різдвяні ілюмінації, які в цей період прикрашають весь міський центр.  Крім того, у місті встановлюють кілька різдвяних ялинок, зокрема головну ялинку на площі Клебер, що налічує не менше 30 м заввишки й важить від семи до дев'яти тонн.
Різдвяний базар у Страсбурзі є одним із найпопулярніших у Франції та в Європі в цілому. Щорічно він приваблює понад два мільйони відвідувачів і приносить дохід близько 250 мільйонів євро. Страсбурзький різдвяний базар неодноразово посідав перші місця у різних рейтингах, у тому числі за версією брюссельської організації «European Best Destinations» у 2014 та 2015 роках та за версією сайту CNN travel у 2017 році. Європейська популярність ринку сприяла його міжнародному просуванню: з 2009 року страсбурзький різдвяний ринок експортувався в Токіо, Москву, Пекін, Тайбей, Сеул і Нью-Йорк.

title: Кришткіндельсмерік

wikitext:
{{Свято
|зображення     = Strasbourg_Christkindelsmärik_30_nov_2014.jpg
|тип            = [[Різдвяний ярмарок]]
|дата           =
|традиції       =
|закінчення     = 24 грудня
|пов'язаний     =
|початок        = 24 листопада
|інші_назви     =
|святкування    = [[Різдво Христове]]
|підпис         = Вхід на Кришткіндельсмерік із площі Брольї. 2014
|місце          = [[Страсбург]], {{FRA}}
|засновано      = 1570
}}

'''Кришткіндельсмерік''' (''Christkindelsmärik'', на [[Ельзаський діалект|ельзаському діалекті]] — «ярмарок Немовляти Христа»), у французькій вимові також '''Крісткіндельсмерік''', '''Крісткіндельсмарик'''<ref>{{Cite web|title=Cinquante ans de marchés de Noël alsaciens à la télévision|url=https://www.lalsace.fr/actualite/2017/12/16/cinquante-ans-de-marches-de-noel-alsaciens-a-la-television|website=A la Une - L'Alsace|date=2017|language=fr|accessdate=2020-12-02|archivedate=2017-12-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20171218070817/http://www.lalsace.fr/actualite/2017/12/16/cinquante-ans-de-marches-de-noel-alsaciens-a-la-television|deadurl=no}}</ref><ref>{{Cite web|last=Pierre Nuss|title=L'histoire du Christkindelsmärik, le marché de Noël de Strasbourg|url=https://www.youtube.com/watch?v=n03qAFi8sww|website=YouTube|language=fr}}</ref> — традиційний [[Різдвяний ярмарок|різдвяний базар]] у [[Страсбург|Страсбурзі]]. Існує з 1570 року, бувши найстарішим у [[Франція|Франції]] та одним із найстаріших у [[Європа|Європі]]. З 1992 року в Страсбурзі, поряд з історичним Кришткіндельсмеріком на площі Брольї, проходить також низка інших різдвяних ярмарків та заходів під спільним гаслом «Страсбург — столиця Різдва». Щорічно вони приваблюють понад два мільйони відвідувачів.

== XII—XIX століття ==
[[Файл:Emile_Schweitzer-Foire_de_Noël_sur_la_place_Kléber_en_1859.jpg|міні|180x180пкс| Еміль Швейцер. Різдвяний ярмарок на площі Клебера у 1859 році]]
Традиція зимового передріздвяного ринку існувала у Страсбурзі з кінця XII століття. Спочатку він проходив 6 грудня, в [[День святого Миколая|День святителя Миколая]], і мав відповідну назву — ''Klausenmärik'' («ярмарок Святого Миколая»)<ref name="Christmas Markets">{{Cite web|title=The Christmas Markets. A success story dating back to 1570|url=https://noel.strasbourg.eu/en/le-christkindelsmarik-a-travers-les-ages|website=Noel.strasbourg.eu|language=en|accessdate=2020-12-02|archivedate=2020-12-30|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201230032451/https://noel.strasbourg.eu/en/le-christkindelsmarik-a-travers-les-ages|deadurl=no}}</ref>. Однак у роки [[Реформація|Реформації]], після того, як у 1525 році [[Ельзас]] став [[Протестантизм|протестантським]], замість католицького [[Миколай Чудотворець|Святого Миколая]], який традиційно вважався головним дарувальником подарунків дітям, став популяризуватися образ [[Маленький Ісусик|Немовляти Ісуса]]. Особливо завзято його пропагував пастор Йоганнес Фліннер. Під впливом його проповідей міська рада Страсбурга 4 грудня 1570 року ухвалила, що базар відтепер має називатися ''Christkindelsmärik'' — «ярмарок Немовляти Христа» — а ще через деякий час він став у строгому значенні слова різдвяним, тобто присвячений до Різдва, як і саме вручення подарунків дітям.<ref name="Christmas Markets" /> {{Sfn|Périllon|1994|с=145}}<ref name="France Info">{{Cite web|title=Le marché de Noël de Strasbourg, cinq siècles d'histoire(s)|url=https://www.francetvinfo.fr/replay-radio/histoires-d-info/le-marche-de-noel-de-strasbourg-cinq-siecles-d-histoire-s_3078081.html|website=France Info|date=14/12/2018|language=fr|accessdate=2020-12-02|archivedate=2018-12-14|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181214221247/https://www.francetvinfo.fr/replay-radio/histoires-d-info/le-marche-de-noel-de-strasbourg-cinq-siecles-d-histoire-s_3078081.html|deadurl=no}}</ref><ref name="Bleu">{{Cite web|last=Emilienne Kauffmann, Pierre Nuss|title=La tradition du Chrìstkìndelsmarik|url=https://www.francebleu.fr/emissions/le-patrimoine-alsacien-par-emilienne-kauffmann/elsass/la-tradition-du-christkindelsmarik|website=France Bleu|date=2017|language=fr}}</ref> Згодом, коли Ельзас перейшов до Франції, традиція проведення різдвяного базару збереглася і набула нового розвитку<ref name="Christmas Markets" />. Довгий час Кришткіндельсмерік залишався єдиним ринком такого роду у Франції<ref name="Bleu" />.
[[Файл:Strasbourg,_place_Kléber,_marché_de_Noël_1866.jpg|ліворуч|міні|170x170пкс| Кришткіндельсмерік на площі Клебер. 1866]]
Упродовж кількох століть різдвяний базар був місцем, де жителі міста могли придбати все необхідне для святкування Різдва (свічки, пряники, всілякі ласощі, пізніше також [[Різдвяна ялинка|різдвяні ялинки]] та прикраси тощо) та різноманітні інші товари (від одягу до біжутерії).<ref name="Christmas Markets"/> {{Sfn|Strasbourg, capitale de Noël|2019|с=3}} Час та місце його проведення неодноразово змінювалися. Так, у XIX — початку XX століття базар влаштовувався за три дні до різдвяного [[Святий Вечір|Святвечора]]. На початку XIX століття він тривав шість днів, потім (з 1863) сім днів, але вже в другій половині століття почав працювати протягом 36 днів.<ref name="Christmas Markets" /> {{Sfn|Périllon|1994|с=145}} {{Sfn|Strasbourg, capitale de Noël|2019|с=3}} Спочатку базар розміщувався на площі перед [[Страсбурзький собор|Страсбурзьким собором]]. Потім, з 1830 року, він розташувався на {{Не перекладено|Площадь Клебера|площади Клебера|en|Place Kléber}}. У 1840-х — 1860-х роках нові торгові ряди з'являлися на різних вулицях та площах міста. І, нарешті, в 1870 році традиційним місцем проведення різдвяного базару стала {{Не перекладено|Площадь Брольи|площадь Брольи|en|Place Broglie}}.<ref name="Christmas Markets" /> {{Sfn|Périllon|1994|с=146}} {{Sfn|Strasbourg, capitale de Noël|2019|с=3}}

== XX—XXI століття ==
[[Файл:Strasbourg_capitale_de_Noël_rue_du_Vieux_Marché_aux_Poissons_5_décembre_2014.jpg|міні|200x200пкс| Ілюмінація «Страсбург — столиця Різдва». 2014]]
У 1970-х — 1980-х роках Кришткіндельсмерік поступово втратив колишню популярність: більшість містян воліли робити передсвяткові покупки в супермаркетах. Крім того, виникла конкуренція з іншими різдвяними базарами регіону, зокрема [[Різдвяний ярмарок Кайзерсберг|Кайзерсбергским]].<ref name="France Info"/> Тому у 1992 році, щоб підтримати інтерес до старовинної традиції, у Страсбурзі провели цілу низку різдвяних ярмарків та інших заходів під спільним гаслом «Страсбург — столиця Різдва» ({{Lang-fr|Strasbourg, Capitale de Noël}}). З того часу це стало новою традицією міста, а страсбурзький різдвяний базар набув небаченої до того часу популярності.<ref name="France Info" /><ref name="Christmas Markets"/>
[[Файл:Strasbourg_Christkindelsmärik_5_décembre_2014_12.jpg|ліворуч|міні|220x220пкс| Кришткіндельсмерік. 2014]]
Традиційна історична назва «Крішткіндельсмерік» закріпилася за різдвяним базаром на площі Брольї. Крім того, у різних місцях історичної частини Страсбурга (у тому числі на соборній площі) почали влаштовувати й інші різдвяні ярмарки, які також отримали власні назви. Загалом їх налічується понад дюжину, а різдвяних кіосків — понад 300. Тривалість роботи збільшилася до п'яти тижнів.<ref name="Bohlinger">{{Cite web|last=Philippe Bohlinger|title=Marché de Noël de Strasbourg, notre guide pour bien en profiter|url=https://www.lefigaro.fr/voyages/marche-de-noel-de-strasbourg-notre-guide-pour-bien-en-profiter-20191120|website=Le Figaro|date=20/11/2019|language=fr|accessdate=2020-12-02|archivedate=2020-12-01|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201201161719/https://www.lefigaro.fr/voyages/marche-de-noel-de-strasbourg-notre-guide-pour-bien-en-profiter-20191120|deadurl=no}}</ref><ref name="Office">{{Cite web|title=Strasbourg, capitale de Noël|url=https://www.visitstrasbourg.fr/decouvrir-strasbourg/strasbourg-capitale-de-noel/|website=Visitstrasbourg.fr|publisher=Office de toursime|language=fr|accessdate=2020-12-02|archivedate=2020-11-25|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201125171311/https://www.visitstrasbourg.fr/decouvrir-strasbourg/strasbourg-capitale-de-noel/|deadurl=no}}</ref>
[[Файл:Strasbourg_marché_de_Noël_place_de_la_cathédrale_jour_décembre_2014.jpg|міні|220x220пкс| Різдвяний базар на соборній площі. 2014]]
Крім різдвяного базару, «столиця Різдва» приваблює відвідувачів численними святковими прикрасами та різноманітними заходами. Серед них — масштабні різдвяні ілюмінації, які в цей період прикрашають весь міський центр.<ref>{{Cite web|title=Illuminations|url=https://noel.strasbourg.eu/en/strasbourg-en-lumieres|website=Noel.strasbourg.eu|language=en|accessdate=2020-12-02|archivedate=2020-12-30|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201230032450/https://noel.strasbourg.eu/en/strasbourg-en-lumieres|deadurl=no}}</ref><ref name="Office"/> {{Sfn|Strasbourg, capitale de Noël|2019|с=8}} Крім того, у місті встановлюють кілька різдвяних ялинок, зокрема головну ялинку на площі Клебер, що налічує не менше 30 м заввишки й важить від семи до дев'яти тонн.{{Sfn|Strasbourg, capitale de Noël|2019|с=7}}<ref>{{Cite web|title=The Great Christmas Tree|url=https://noel.strasbourg.eu/en/le-grand-sapin|website=Noel.strasbourg.eu|language=en|accessdate=2020-12-02|archivedate=2020-10-20|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201020035107/https://noel.strasbourg.eu/en/le-grand-sapin|deadurl=no}}</ref>

Різдвяний базар у Страсбурзі є одним із найпопулярніших у Франції та в Європі в цілому. Щорічно він приваблює понад два мільйони відвідувачів і приносить дохід близько 250 мільйонів євро<ref name="Cohen">{{Cite web|last=Claudia Cohen|title=Quels sont les marchés de Noël préférés des Français ?|url=https://www.lefigaro.fr/economie/le-scan-eco/dessous-chiffres/2018/11/23/29006-20181123ARTFIG00293-quels-sont-les-marches-de-noel-preferes-des-francais.php|website=Le Figaro|date=23/11/2018|language=fr|accessdate=2020-12-02|archivedate=2020-11-05|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201105114837/https://www.lefigaro.fr/economie/le-scan-eco/dessous-chiffres/2018/11/23/29006-20181123ARTFIG00293-quels-sont-les-marches-de-noel-preferes-des-francais.php|deadurl=no}}</ref><ref name="Moritz">{{Cite web|last=Hervé Moritz|title=Christkindelsmärik : « Strasbourg, capitale européenne et Capitale de Noël »|url=https://www.taurillon.org/christkindelsmarik-strasbourg-capitale-europeenne-et-capitale-de-noel?lang=fr|website=Taurillon.org|language=fr}}</ref>. Страсбурзький різдвяний базар неодноразово посідав перші місця у різних рейтингах, у тому числі за версією брюссельської організації «European Best Destinations» у 2014 та 2015 роках та за версією сайту CNN travel у 2017 році<ref name="Cohen" /><ref name="Moritz" /><ref>{{Cite web|last=Hélène David|title=L'e-réputation du marché de Noël passée au crible|url=https://www.dna.fr/actualite/2014/12/18/marche-de-noel-numerique|website=Dernières Nouvelles d'Alsace|date=2014|language=fr|accessdate=2020-12-02|archivedate=2019-04-18|archiveurl=https://web.archive.org/web/20190418153109/https://www.dna.fr/actualite/2014/12/18/marche-de-noel-numerique|deadurl=no}}</ref>. Європейська популярність ринку сприяла його міжнародному просуванню: з 2009 року страсбурзький різдвяний ринок експортувався в [[Токіо]], [[Москва|Москву]], [[Пекін]], [[Тайбей]], [[Сеул]] і [[Нью-Йорк]].<ref name="Office"/> {{Sfn|Strasbourg, capital of Christmas|2019|с=3}}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==

* {{Книга
|автор = Marie-Christine Périllon
|заголовок = Histoire de la ville de Strasbourg
|видавництво = Editions du Parc
|рік = 1994
|allpages = 157
|ref = Périllon
}}
* {{Cite web|title=Strasbourg, capitale de Noël|url=https://www.visitstrasbourg.fr/wp-content/uploads/2019/11/A4_PROGRAMME_NOEL_FR_WEB.pdf|date=2019|language=fr|ref=Strasbourg, capitale de Noël}}
* {{Cite web|title=Strasbourg, capital of Christmas|url=https://www.visitstrasbourg.fr/wp-content/uploads/2019/11/Strasbourg-Christmas-Capital-OK.pdf|date=2019|language=en|ref=Strasbourg, capital of Christmas}}

== Посилання ==

* {{Cite web|title=На рождество — в Страсбург!|url=http://www.mafrance.ru/puteshestviya/alzas/strasburg-stolica-rozhdestva-v-evrope/|website=Моя Франция}}
* {{Cite web|title=Christmas in Strasbourg|url=https://noel.strasbourg.eu/en/|website=Noel.strasbourg.eu|language=en}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Засновані у Франції 1570]]
[[Категорія:Страсбург]]
[[Категорія:Торгівля у Франції]]
[[Категорія:Туризм у Франції]]
[[Категорія:Ярмарки]]

title: Кришткіндельсмерік

Місце: Страсбург, Франція

Тип: Різдвяний ярмарок

Початок: 24 листопада

Закінчення: 24 грудня

Святкування: Різдво Христове


text:
# Теодор Антоній Ванькович
Теодор Антоній Ванькович (пол. Teodor Antoni Wańkowicz, біл. Тэадор Антоні Ваньковіч) (народився орієнтовно в 17 столітті в Мінську — помер десь в 1710 році)— шляхтич мінський, дворянського кола-герба Лиса з роду Ваньковичів. Державний діяч Великого князівства Литовського, стольник й підстароста мінського суду, староста підусяцький та каштелян Мінський (1709—1710) і депутат Трибуналу Великого Князівства Литовського.

## Короткі відомості
Теодор Антоній Ванькович був з дворянського роду Ваньковичів, які стояли за гербом Лиса. Його батько Петро Ванькович, був військовим очільником в Мінську та довкола нього, а мати, Ганна Дунінай-Глушинська, була дочкою волковинського хорунжого.
Теодор Антоній вів життя-діяльність - притаманну тодішньому дворянському середовищу, пройшовши усі щабелі королівської служби. Від стольника й підстароста мінського суду, староста підусяцький та каштелян Мінський (1709—1710) - до королівського намісництва, отримавши незадовго до своєї смерті - каштелянство в Мінську. Теодора п'ять разів обирали до вищого апеляційного суду Великого Князівства - Трибуналу Великого Князівства Литовського. Був засідателем та очільником в різних місцевих соймах та фіскальних судах. Вважається релігійним меценатом та сподвижником шкільництва в краї — був засновником-очільником кляшторів-монастирів в Мінську: монастиря кармелітів, монастиря боніфратрів, зафондував значні кошти на відкриття монастиря францисканців та ще кількох інших церковних споруд.
Оженився Теодор Антоній Ванькович на Ганні Войшнар - дочці лідського земського писаря і мав від неї двох синів Стефана і Антонія (які доволі рано померли) та п'ятьох дочок. Продовжувачами роду стали його дочки:
- Софія → стала дружиною мінського воєводи Францишка Володковича
- Гелена → стала дружиною земського судді Яна Рудальтовського з Новогрудок
- Катерина → стала дружиною вількомірського земського судді Яна Ярмоловича
- Францішка →  стала настоятелькою монастиря бенедиктинців при відомому мінському Костелі святого Войцеха
- Колумба →  стала послушницею і згодом старшою сестрою при тому ж монастирі бенедиктинців

title: Теодор Антоній Ванькович

wikitext:
{{Особа
| ім'я =Теодор Антоній Ванькович
| місце_проживання = [[Велике князівство Литовське]]
| інші_імена =
| зображення =
| розмір_зображення =
| підпис_зображення =
| ім'я_при_народженні =
| дата_народження =
| місце_народження = орієнтовно [[Мінськ]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| причина_смерті =
| громадянство =
| національність =
| відомий_(відома) =
| рід_діяльності = державний діяч
| титул = каштелян мінський
| військове звання =
| платня =
| термін = [[1709]] — [[1710]]
| попередник = Михайло Щука
| наступник = Шимон Любецькі-Друцький
| партія =
| головував_(-ла) =
| конфесія =
| чоловік =
| дружина = Ганна Войшнар
| діти = Стефан
Антоній
Софія
Гелена
Катерина
Францішка
Колумба
| родичі =
| нагороди =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки =
| employer =
| зріст =
| вага =
| герб = POL COA Lis.svg
}}

'''Теодор Антоній Ванькович''' ({{lang-pl|Teodor Antoni Wańkowicz}}, {{lang-be|Тэадор Антоні Ваньковіч}}) (''народився орієнтовно в 17 столітті в [[Мінськ]]у — помер десь в [[1710]] році'')— [[шляхтич]] [[Мінськ|мінський]], дворянського кола-герба [[Лис (герб)|Лиса]] з роду [[Ваньковичі|Ваньковичів]]. Державний діяч [[Велике князівство Литовське|Великого князівства Литовського]], стольник й підстароста мінського суду, староста підусяцький та [[Список мінських каштелянів|каштелян Мінський]] ([[1709]]—[[1710]]) і [[Депутат Трибуналу Велике Князівство Литовське|депутат Трибуналу Великого Князівства Литовського]].

==Короткі відомості==
Теодор Антоній Ванькович був з дворянського роду [[Ваньковичі гербу Лис|Ваньковичів]], які стояли за гербом [[Лис (герб)|Лиса]]. Його батько [[Петро Ванькович]], був військовим очільником в [[Мінськ]]у та довкола нього, а мати, Ганна Дунінай-Глушинська, була дочкою [[Волковиськ|волковинського]] хорунжого.

Теодор Антоній вів життя-діяльність - притаманну тодішньому [[дворянин|дворянському]] середовищу, пройшовши усі щабелі королівської служби. Від [[стольник]]а й [[підстароста]] мінського суду, староста підусяцький та [[Список мінських каштелянів|каштелян Мінський]] ([[1709]]—[[1710]]) - до королівського намісництва, отримавши незадовго до своєї смерті - [[каштелян]]ство в [[Мінськ]]у. Теодора п'ять разів обирали до вищого апеляційного суду Великого Князівства - [[Трибунал Велике Князівство Литовське|Трибуналу Великого Князівства Литовського]]. Був засідателем та очільником в різних місцевих [[сойм]]ах та фіскальних [[суд]]ах. Вважається релігійним меценатом та сподвижником шкільництва в краї — був засновником-очільником кляшторів-монастирів в Мінську: монастиря [[кармеліти|кармелітів]], монастиря [[Боніфратри|боніфратрів]], зафондував значні кошти на відкриття монастиря [[Францисканці|францисканців]] та ще кількох інших церковних споруд.

Оженився Теодор Антоній Ванькович на Ганні Войшнар - дочці [[Ліда (місто)|лідського]] земського писаря і мав від неї двох синів Стефана і Антонія (''які доволі рано померли'') та п'ятьох дочок. Продовжувачами роду стали його дочки:
* Софія → стала дружиною мінського воєводи Францишка Володковича
* Гелена → стала дружиною земського судді Яна Рудальтовського з Новогрудок
* Катерина → стала дружиною вількомірського земського судді Яна Ярмоловича
* Францішка →  стала настоятелькою монастиря бенедиктинців при відомому мінському [[Костелі святого Войцеха (Мінськ)|Костелі святого Войцеха]]
* Колумба →  стала послушницею і згодом старшою сестрою при тому ж монастирі бенедиктинців
== Див. також ==
* [[Список мінських каштелянів]]
== Джерела ==
* Boniecki A. Herbarz polski, T. 1-17, dodatek – Warszawa 1899-1913. {{ref-pl}}
* Niesiecki K. Herbarz Polski, wyd. J.N. Bobrowicz, Lipsk 1839-1846. {{ref-pl}}
* Uruski S. Rodzina. Herbarz szlachty polskiej, T. 1-15 – Warszawa 1904-1938. {{ref-pl}}
* {{ЕВКЛ}}

== Посилання ==
* [http://news.tut.by/society/134861.html про кляштар-монастир заснований Теодором Антонієм Ваньковичем]
* [http://www.radzima.org/be/object/3177.html про зафондований монастир Теодором Антонієм Ваньковичем]
* [http://familytreemaker.genealogy.com/users/p/e/t/Sandra-M-Petersen/PDFGENEO3.pdf генеологічне древо Ваньковичів]

[[Категорія:Білоруська шляхта]]
[[Категорія:Каштеляни мінські]]
[[Категорія:Мінські підстарости]]
[[Категорія:Мінські стольники]]
[[Категорія:Пінські підчаші]]
[[Категорія:Усвятські старости]]

title: пол. Teodor Antoni Wańkowicz

Народився: невідомо · орієнтовно Мінськ

Країна: Річ Посполита

Місце проживання: Велике князівство Литовське

Діяльність: державний діяч

Титул: каштелян мінський

Посада: Q65720836?, Q96142200?, учасник виборів короля Польщіd і Q110013140?

Попередник: Михайло Щука

Наступник: Шимон Любецькі-Друцький

Рід: Ваньковичі гербу Лис

Батько: Петро Ваньковичd

Мати: Anna Dunin-Głuszyńskad

У шлюбі з: Ганна Войшнар

Діти: Стефан · Антоній · Софія · Гелена · Катерина · Францішка · Колумба

пол. Teodor Antoni Wańkowicz:
·
п о р


text:
# Сухасі Дхамі
Сухаші Горадіа Дхамі Джайшіл (англ. Suhashi Goradia Dhami Jayshil; гінді सुहासी गोरडिया जय्शील धामी гудж. સુહાસી ગોરડિયા જયશીલ ધામી; телугу — సుహాసి గోరడియా జయ్శీల్ దామి, нар. 28 квітня 1988, Мумбаї, Індія) — індійська модель і кіноакторка, що знімається в індійських телесеріалах.

## Життєпис
Сухасі Горадіа народилася в Мумбаї, в гуджаратській родині. Вона — молодша дочка Лати Горадіа, яка працювала в гуджаратському театрі. До дев'ятого класу Сухасі жила і навчалася в Північній Африці, в Лівії.
Потім Сухасі повернулася до Мумбаї, щоб продовжити освіту. Вона вивчала класичний танець "Бхаратанатьям" і мріяла про кар'єру в цій сфері. Вона виграла кілька танцювальних конкурсів.
Першим серіалом, в якому Сухасі знялася, став «Шакті». Але популярності на телебаченні вона домоглася завдяки участі в телесеріалах на телеканалі «Star Plus» («Aek Chabhi Hai Padoss Mein» тощо). Після цього молода акторка знялася в декількох фільмах і значній кільктості рекламних роликів для брендів «Tata Magic», «Raymonds», «Slice», «Yamaha», «Mopleez», «Ford TVC» та інших.
Наступним етапом в її кар'єрі стала участь в зйомках популярного телесеріалу "Я виросла тут" / «Yahan Main Ghar Ghar Kheli» (2009—2012), яке транслювалося в Індії на телеканалі "Zee TV".

## Особисте життя
Сухасі Дхамі одружилась з Джайшілом Дхамі, братом акторки Драшті Дхамі та IT-інженером. До одруження акторка знала його вже 13 років, будучи закохана в нього ще в коледжі.

## Фільмографія
Фільми
- «Haage Summane» (2008).
- «Vaade Kaavali» (2009).

Шоу
- «Kahani Comedy Circus Ki» (2012)

Телесеріали
| рік               | Назва                                      | роль          |
| ----------------- | ------------------------------------------ | ------------- |
| -                 | Shakti                                     | -             |
| -                 | Antariksha                                 | -             |
| 2006-2008         | Aek Chabhi Hai Padoss Mein                 | Урміла Мехта  |
| 2009-2012         | Yahan Main Ghar Ghar Kheli / Я виросла тут | Абба і Албелі |
| 31.12.2012 -. . . | Housewife Hai … Sab Jaanti Hai             | Сона          |

## Нагороди
| рік  | нагорода           | номінація                                       | Назва проекту |
| ---- | ------------------ | ----------------------------------------------- | ------------- |
| 2009 | Zee Awards Rishtey | Zee Parivaar Ka Favourite Naya Sadasya (Female) | Я виросла тут |
| 2010 | Zee Awards Rishtey | Favourite Behen                                 | Я виросла тут |
| 2011 | Zee Awards Rishtey | Favourite Beti                                  | Я виросла тут |

title: Сухасі Дхамі

wikitext:
{{Кінематографіст
| оригінал імені = सुहासी गोरडिया जय्शील धामी
| зображення =
| ширина =
| опис зображення = Сухасі Горадіа Дхамі на "Zee Rishtey Awards 2010"
| дата_народження = 28.04.1988
| місце народження = [[Мумбаї]], [[Індія]]
| дата смерті =
| місце смерті =
| професія = актриса
| громадянство = {{IND}}
| роки активності = 2006 — нині
| напрямок = серіали, фільми
| нагороди =
}}
{{однофамільці|Дхамі}}
'''Сухаші Горадіа Дхамі Джайшіл''' ({{lang-en|Suhashi Goradia Dhami Jayshil}}; {{Lang-hi|सुहासी गोरडिया जय्शील धामी}} {{Lang-gu|સુહાસી ગોરડિયા જયશીલ ધામી}}; телугу — సుహాసి గోరడియా జయ్శీల్ దామి, {{нар}} {{Дата народження|28|04|1988}}, [[Мумбаї]], [[Індія]]) — індійська модель і кіноакторка, що знімається в індійських телесеріалах.

== Життєпис ==
Сухасі Горадіа народилася в [[Мумбаї]], в гуджаратській родині. Вона — молодша дочка Лати Горадіа, яка працювала в гуджаратському театрі<ref>Doshi R. [http://www.dnaindia.com/entertainment/report_i-was-never-interested-in-acting-suhasi-goradia_1108192 I was never interested in acting: Suhasi Goradia.] //Daily News&Analysis. — Wednesday, Jul 4, 2007.</ref>. До дев'ятого класу Сухасі жила і навчалася в Північній Африці, в [[Лівії (рід)|Лівії]]<ref>[http://in.jagran.yahoo.com/cinemaaza/cinema/aalekh/201_205_301078.html जीवन है सुख-दुख: सुहासी धामी.]</ref>.

Потім Сухасі повернулася до [[Мумбаї]], щоб продовжити освіту<ref name="ReferenceA">Ghuman M.[http://www.tribuneindia.com/2009/20091123/ldh1.htm Suhasi keyed up for her new serial role.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120422071335/http://www.tribuneindia.com/2009/20091123/ldh1.htm |date=2012-04-22 }} //Tribune News Service. Ludhiana, November 22.</ref>. Вона вивчала класичний танець "[[Бхаратанатьям]]" і мріяла про кар'єру в цій сфері<ref>अमिताभ क. बुधौलिया.[http://gidhh.blogspot.ru/2009/11/blog-post_29.html 'यहां मैं घर-घर खेली' की सुहासी धामी.] Интервью Сухаши Дхами. Блог Амитабха Будулиа, журналиста в штате [[Мадхья-Прадеш]]. रविवार, 29 नवम्बर 2009.</ref>. Вона виграла кілька танцювальних конкурсів.

Першим серіалом, в якому Сухасі знялася, став «Шакті». Але популярності на телебаченні вона домоглася завдяки участі в телесеріалах на телеканалі «Star Plus» («Aek Chabhi Hai Padoss Mein» тощо)<ref name="ReferenceA"/>. Після цього молода акторка знялася в декількох фільмах і значній кільктості рекламних роликів для брендів «Tata Magic», «Raymonds», «Slice», «Yamaha», «Mopleez», «Ford TVC» та інших.

Наступним етапом в її кар'єрі стала участь в зйомках популярного телесеріалу "[[Я виросла тут]]" / «Yahan Main Ghar Ghar Kheli» (2009—2012), яке транслювалося в Індії на телеканалі "Zee TV"<ref>[http://www.thaindian.com/newsportal/entertainment/i-knew-about-my-selection-suhasi-dhami_100275445.html «I knew about my selection» — Suhasi Dhami.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100722031753/http://www.thaindian.com/newsportal/entertainment/i-knew-about-my-selection-suhasi-dhami_100275445.html |date=2010-07-22 }} Thaindian News — новостной портал в Бангкоке. Mon, Nov 16 2009.</ref>.

== Особисте життя ==
Сухасі Дхамі одружилась з Джайшілом Дхамі, братом акторки Драшті Дхамі та [[Інформаційні технології|IT]]-інженером. До одруження акторка знала його вже 13 років, будучи закохана в нього ще в коледжі<ref>Susan Jose. [http://www.india-forums.com/tellybuzz/starry-takes/6344-i-am-lucky-suhasi-garodia-dhami.htm «I am lucky»] — Suhasi Garodia Dhami. Indian-Forums.com. Thursday, February 18, 2010.</ref>.

== Фільмографія ==
'''Фільми'''

* «Haage Summane» (2008).
* «Vaade Kaavali» (2009).

'''Шоу'''

* «Kahani Comedy Circus Ki» (2012)

'''Телесеріали'''
{| class="wikitable"
! рік
! Назва
! роль
|-
| -
| Shakti
| -
|-
| -
| Antariksha
| -
|-
| 2006-2008
| Aek Chabhi Hai Padoss Mein
| Урміла Мехта<ref>[http://www.india-forums.com/tv-show/227/aek-chabhi-hai-padoss-mein/cast/ АЕК Chabhi Hai Padoss Mein. Cast.] Indian-Forums.com.</ref>
|-
| 2009-2012
| Yahan Main Ghar Ghar Kheli / [[Я виросла тут]]
| Абба і Албелі
|-
| 31.12.2012 -. . .
| Housewife Hai … Sab Jaanti Hai
| Сона
|}

== Нагороди ==
{| class="wikitable"
! рік
! нагорода
! номінація
! Назва проекту
|-
| 2009
| Zee Awards Rishtey
| Zee Parivaar Ka Favourite Naya Sadasya (Female)
| [[Я виросла тут]]
|-
| 2010
| Zee Awards Rishtey
| Favourite Behen
| [[Я виросла тут]]
|-
| 2011
| Zee Awards Rishtey
| Favourite Beti
| [[Я виросла тут]]
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* [http://www.bollystarswall.com/2012/09/wallpaper-of-suhasi-goradia.html Сухаші Дхам, біографія і фотогалерея] {{Недоступная ссылка|date=Июнь 2018|bot=InternetArchiveBot}} на сайті Bollystarswall.com. {{ref-en}}
* [http://www.celebritynetworth.com/view/m/0g9yn76/ Сухаші Дхам, біографія] {{Недоступная ссылка|date=Сентябрь 2019|bot=InternetArchiveBot}} на сайті «Celebrity Net Worth». {{ref-en}}
* [http://www.india-forums.com/celebrity/2463/suhasi-dhami/biography/ Сухаші Дхам, біографія] на India-Forums.com. {{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20130306094136/http://www.sharebox.asia/biography-suhasi-goradia-dhami/ Сухаші Дхам, біографія] на Shareboxlasia, 21 травня 2012. {{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20120830105837/http://www.zeetv.com/shows/yahan-main-ghar-ghar-kheli/cast/ Офіційний сайт телесеріалу «Я виросла тут»] {{ref-en}}
* [http://www.pbase.com/talentsbiz/suhasi_goradia Фотогалерея] індійської моделі Сухаші горад на сайті «Limelight Celebrity & Talent Division», Mumbai, India. {{ref-en}}
* Solanki K. [http://www.india-forums.com/tellybuzz/starry-takes/12057-dont-think-about-tomorrow-live-in-today-suhasi-dhami.htm Do not think about tomorrow, live in today: Suhasi Dhami.] India-Forums.com. Saturday, June 23, 2012. {{ref-en}}
* [http://www.123telugu.com/reviews/V/Vaade_Kaavali/Vaade_Kaavali_review.html Vaade Kaavali — Suffers from bad horoscope!] Release date: 11th December 2009. {{ref-en}}
* [http://www.indianspice.co.za/2012/08/zee-stars-concert/ Zee Stars Concert.] Indianspice.co.za. {{ref-en}}

{{Нормативний контроль}}
{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Індійські акторки]]
[[Категорія:Акторки за алфавітом]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Уродженці Мумбаї]]
[[Категорія:Народились 1988]]
[[Категорія:Народились 28 квітня]]

title: सुहासी गोरडिया जय्शील धामी

Дата народження: 28 квітня 1981 (43 роки)

Місце народження: Мумбаї, Індія

Громадянство: Індія

Alma mater: Mithibai Colleged

Професія: актриса

Кар'єра: 2006 — нині

Напрям: серіали, фільми


text:
# Далтон Трамбо
Далтон Трамбо (англ. Dalton Trumbo; 9 грудня 1905 — 10 вересня 1976) — американський сценарист і письменник, один із Голлівудської десятки кінематографістів, що постали в 1947 році перед Комісією з розслідування антиамериканської діяльності.

## Біографія
Трамбо народився в Монтроуз, Колорадо. Під час навчання в школі працював у місцевій газеті репортером, висвітлюючи діяльність різних громадських організацій, включаючи школи і суди. В Університеті Колорадо він продовжує займатися журналістикою. Свою професійну кар'єру почав з співпраці з журналом Vogue. Перший опублікований твір, «Затемнення», було написано в жанрі соцреалізму і розповідало про життя простих людей в провінційному містечку штату Колорадо. Працювати в кінематографі Далтон Трамбо почав в 1936 році, але вже на початку 1940-х він був одним з провідних і високооплачуваних авторів Голлівуду, і навіть встиг відзначитися номінацією на премію «Оскар» у 1940 році.
Антивоєнний роман Трамбо «Джону дали зброю» виграв в 1939 році Національну літературну премію. Ідея написати подібну книгу народилася з прочитаного їм статті про солдата, покаліченою на фронтах Першої світової війни.

### Причетність до комунізму
Трамбо зблизився з Комуністичною партією США ще до 1940-х (але офіційно вступає в партію лише в 1943 році).

### Чорний список
У 1947 році Трамбо, поряд з дев'ятьма іншими сценаристами і режисерами, постав перед судом як один з основних свідків у справах Комісії. Трамбо відмовився дати інформацію, що порахували неповагою до Конгресу, в результаті чого його ім'я занесли в чорний список, і в 1950 році він провів 11 місяців у федеральній в'язниці Ашленді, штаті Кентуккі.
Після того, як Трамбо виявився в чорному списку, деякі голлівудські актори і режисери, зокрема, Еліа Казан і Кліффорд Одетса, погодилися свідчити і назвати Конгресу імена людей, які співпрацювали з комуністичною партією. Багато з тих, хто свідчив, були негайно піддані остракізму й осуду їх колишніми друзями і колегами. Однак Трамбо завжди стверджував, що ті, хто свідчив під тиском Комісії та кіностудій, були такими ж жертвами «Червоної паніки», як і він сам.

### Продовження кар'єри
Після тюремного ув'язнення Трамбо разом з сім'єю перебирається в Мексику. Там він продовжує писати, проте з цього моменту змушений користуватися псевдонімами. Зокрема, в 1956 році фільм «Відважний» отримує премію Оскар за кращий сценарій, який був їм написаний під псевдонімом «Роберт Річ».
За підтримки Отто Премінгер Трамбо отримує замовлення на написання сценарію фільму «Вихід». Відразу після цього Кірк Дуглас зміг домогтися для нього дозволу працювати над фільмом «Спартак». Все це послужило завершенням «цькування», Трамбо був відновлений в Гільдії Авторів Америки, Захід. Творам, написаним під псевдонімами, повертається справжнє ім'я автора, а в 1993 році Далтона Трамбо посмертно нагороджують премією Оскар за сценарій фільму «Римські канікули», яка до цього моменту формально належала іншій людині — його товаришеві Яну Мак-Леллану Хантеру, згодом також внесеного в чорні списки.
У 1971 році Далтон Трамбо знімає фільм «Джону дали зброю», який є адаптацією його ж власного літературного твору.
Одна з його останніх кіноробіт — «Привести у виконання», заснована на різних теоріях змови про вбивство Джона Кеннеді. Прикладом глибокого аналізу політичного життя також служить публіцистичний твір «Диявол в книзі», присвячене Акту Сміта.
Далтон Трамбо помер в результаті серцевого нападу в Лос-Анджелесі у віці 70 років.
У 2007 році в місті Гранд-Джанкшн, штат Колорадо, був відкритий пам'ятник Далтону Трамбо.
Про Далтон Трамбо зняті кілька біографічних фільмів. У тому числі фільм 2015 року «Трамбо», головну роль в якому виконав Брайан Кренстон. Гра Кренстона удостоїлася номінації на премію «Оскар» за кращу чоловічу роль.

## Твори

### Сценарії
неповний список
- 1938 — Співайте всі / Everybody Sing
- 1940 — Кітті Фоїл: Справжня історія жінки / Kitty Foyle: The Natural History of a Woman
- 1942 — Я одружився з відьмою / I Married a Witch
- 1943 — Хлопець на ім'я Джо / A Guy Named Joe
- 1944 — Тридцять секунд над Токіо / Thirty Seconds Over Tokyo
- 1945 — У нас росте ніжний виноград / Our Vines Have Tender Grapes
- 1947 — Гангстер / Gangster, The
- 1950 — Божевільна зброя / Deadly Is the Female
- 1950 — Ракета X-М / Rocketship XM
- 1951 — Злодій / The Prowler
- 1953 — Римські канікули / Roman Holiday
- 1954 — Стрибок / Carnival Story
- 1955 — Трибунал Біллі Мітчелла / Court-Martial of Billy Mitchell, The
- 1956 — Відважний / Brave One, The
- 1957 — Зеленоока блондинка / Green-Eyed Blonde, The
- 1958 — Відчайдушний ковбой / Cowboy
- 1959 — Кар'єра / Career
- 1960 — Спартак / Spartacus
- 1960 — Вихід / Exodus
- 1962 — Самотні відважні / Lonely Are the Brave
- 1965 — Кулик / Sandpiper, The
- 1966 — Гаваї / Hawaii
- 1968 — Посередник / Fixer, The
- 1971 — Вершники / Horsemen, The
- 1971 — Джону дали зброю / Johnny Got His Gun
- 1973 — Привести у виконання / Executive Action
- 1973 — Метелик / Papillon
- 1989 — Завжди / Always

### Режисура
- 1971 — Джону дали зброю / Johnny Got His Gun

### Публіцистика
- 1941 — Гаррі Бріджес / Harry Bridges
- 1949 — Перерва гадини / The Time Out of the Toad
- 1956 — Диявол в книзі / The Devil in the Book
- 1970 — Листи Далтона Трамбо, 1943—1962 / Additional Dialogue: Letters of Dalton Trumbo, 1942-62

## Нагороди
- 1953, «Оскар» — Кращий сценарій ігрового фільму («Римські канікули»)
- 1957, «Оскар» — Кращий сценарій ігрового фільму («Відважний»)
- 1971, Каннський кінофестиваль — Гран-прі і приз ФІПРЕССІ («Джону дали зброю»)

title: Далтон Трамбо

wikitext:
{{Кінематографіст
}}
'''Далтон Трамбо''' ({{lang-en|Dalton Trumbo}}; [[9 грудня]] [[1905]] — [[10 вересня]] [[1976]]) — американський [[сценарист]] і [[письменник]], один із [[Чорний список Голлівуду|Голлівудської десятки]] кінематографістів, що постали в 1947 році перед [[Комісія з розслідування антиамериканської діяльності|Комісією з розслідування антиамериканської діяльності]].

== Біографія ==
Трамбо народився в [[Монтроуз (Колорадо)|Монтроуз]], Колорадо. Під час навчання в школі працював у місцевій газеті репортером, висвітлюючи діяльність різних громадських організацій, включаючи школи і суди. В [[Університет Колорадо у Боулдері|Університеті Колорадо]] він продовжує займатися журналістикою. Свою професійну кар'єру почав з співпраці з журналом [[Vogue]]. Перший опублікований твір, «Затемнення», було написано в жанрі [[Соціалістичний реалізм|соцреалізму]] і розповідало про життя простих людей в провінційному містечку штату Колорадо. Працювати в кінематографі Далтон Трамбо почав в 1936 році, але вже на початку 1940-х він був одним з провідних і високооплачуваних авторів [[Голлівуд]]у, і навіть встиг відзначитися номінацією на премію «[[Оскар (кінопремія)|Оскар]]» у 1940 році.

Антивоєнний роман Трамбо «[[Джону дали зброю (фільм)|Джону дали зброю]]» виграв в 1939 році {{iw|National Book Award|Національну літературну премію|en|National Book Award}}. Ідея написати подібну книгу народилася з прочитаного їм статті про солдата, покаліченою на фронтах [[Перша світова війна|Першої світової війни]].

=== Причетність до комунізму ===
Трамбо зблизився з [[Комуністична партія США|Комуністичною партією США]] ще до 1940-х (але офіційно вступає в партію лише в 1943 році).

=== Чорний список ===
[[Файл:Dalton_Trumbo_prison_1950.jpg|праворуч|міні| Трамбо при надходженні для відбуття терміну, FCI Ashland, 9 червня 1950]]
У 1947 році Трамбо, поряд з дев'ятьма іншими сценаристами і режисерами, постав перед судом як один з основних свідків у справах Комісії. Трамбо відмовився дати інформацію, що порахували неповагою до [[Конгрес США|Конгресу]], в результаті чого його ім'я занесли в чорний список, і в 1950 році він провів 11 місяців у федеральній в'язниці Ашленді, штаті Кентуккі.

Після того, як Трамбо виявився в чорному списку, деякі голлівудські актори і режисери, зокрема, [[Еліа Казан]] і {{iw|Clifford Odets|Кліффорд Одетса|en|Clifford Odets}}, погодилися свідчити і назвати Конгресу імена людей, які співпрацювали з комуністичною партією. Багато з тих, хто свідчив, були негайно піддані [[остракізм]]у й осуду їх колишніми друзями і колегами. Однак Трамбо завжди стверджував, що ті, хто свідчив під тиском Комісії та кіностудій, були такими ж жертвами «[[Маккартизм|Червоної паніки]]», як і він сам.

=== Продовження кар'єри ===
Після тюремного ув'язнення Трамбо разом з сім'єю перебирається в [[Мексика|Мексику]]. Там він продовжує писати, проте з цього моменту змушений користуватися псевдонімами. Зокрема, в 1956 році фільм «Відважний» отримує премію Оскар за кращий сценарій, який був їм написаний під псевдонімом «Роберт Річ».

За підтримки [[Отто Премінґер|Отто Премінгер]] Трамбо отримує замовлення на написання сценарію фільму «[[Вихід (фільм, 1960)|Вихід]]». Відразу після цього [[Кірк Дуглас]] зміг домогтися для нього дозволу працювати над фільмом «[[Спартак (фільм, 1960)|Спартак]]». Все це послужило завершенням «цькування», Трамбо був відновлений в {{iw|Writers Guild of America, west|Гільдії Авторів Америки, Захід|en|Writers Guild of America, west}}. Творам, написаним під псевдонімами, повертається справжнє ім'я автора, а в 1993 році Далтона Трамбо посмертно нагороджують премією Оскар за сценарій фільму «[[Римські канікули]]», яка до цього моменту формально належала іншій людині — його товаришеві Яну Мак-Леллану Хантеру, згодом також внесеного в чорні списки.

У 1971 році Далтон Трамбо знімає фільм «[[Джону дали зброю (фільм)|Джону дали зброю]]», який є адаптацією його ж власного літературного твору.

Одна з його останніх кіноробіт — «Привести у виконання», заснована на різних теоріях змови про [[Убивство Джона Кеннеді|вбивство Джона Кеннеді]]. Прикладом глибокого аналізу політичного життя також служить публіцистичний твір «Диявол в книзі», присвячене [[Закон Сміта|Акту Сміта]].

Далтон Трамбо помер в результаті серцевого нападу в [[Лос-Анджелес]]і у віці 70 років.

У 2007 році в місті [[Ґранд-Джанкшн (Колорадо)|Гранд-Джанкшн]], штат [[Колорадо]], був відкритий пам'ятник Далтону Трамбо<ref>''Джош Николс.'' [http://www.postindependent.com/article/20071015/COMMUNITY_NEWS/71014009 Trumbo sculpture unveiled] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131102193758/http://www.postindependent.com/article/20071015/COMMUNITY_NEWS/71014009 |date=2013-11-02 }} на сайте ''postindependent.com'', 14 октября 2007</ref>.

Про Далтон Трамбо зняті кілька біографічних фільмів. У тому числі фільм 2015 року «[[Трамбо (фільм, 2015)|Трамбо]]», головну роль в якому виконав [[Браян Кренстон|Брайан Кренстон]]. Гра Кренстона удостоїлася номінації на премію «Оскар» за кращу чоловічу роль.

== Твори ==

=== Сценарії ===
''неповний список''

* [[1938 у кіно|1938]] — Співайте всі / ''Everybody Sing''
* [[1940 у кіно|1940]] — Кітті Фоїл: Справжня історія жінки / ''Kitty Foyle: The Natural History of a Woman''
* [[1942 у кіно|1942]] — Я одружився з відьмою / ''I Married a Witch''
* [[1943 у кіно|1943]] — Хлопець на ім'я Джо / ''A Guy Named Joe''
* [[1944 у кіно|1944]] — Тридцять секунд над Токіо / ''Thirty Seconds Over Tokyo''
* [[1945 у кіно|1945]] — У нас росте ніжний виноград / ''Our Vines Have Tender Grapes''
* [[1947 у кіно|1947]] — Гангстер / ''Gangster, The''
* [[1950 у кіно|1950]] — Божевільна зброя / ''Deadly Is the Female''
* [[1950 у кіно|1950]] — Ракета X-М / ''Rocketship XM''
* [[1951 у кіно|1951]] — Злодій / ''The Prowler''
* [[1953 у кіно|1953]] — [[Римські канікули]] / ''Roman Holiday''
* [[1954 у кіно|1954]] — Стрибок / ''Carnival Story''
* [[1955 у кіно|1955]] — Трибунал Біллі Мітчелла / ''Court-Martial of Billy Mitchell, The''
* [[1956 у кіно|1956]] — Відважний / ''Brave One, The''
* [[1957 у кіно|1957]] — Зеленоока блондинка / ''Green-Eyed Blonde, The''
* [[1958 у кіно|1958]] — Відчайдушний ковбой / ''Cowboy''
* [[1959 у кіно|1959]] — Кар'єра / ''Career''
* [[1960 у кіно|1960]] — [[Спартак (фільм, 1960)|Спартак]] / ''Spartacus''
* [[1960 у кіно|1960]] — [[Вихід (фільм, 1960)|Вихід]] / ''Exodus''
* [[1962 у кіно|1962]] — Самотні відважні / ''Lonely Are the Brave''
* [[1965 у кіно|1965]] — Кулик / ''Sandpiper, The''
* [[1966 у кіно|1966]] — Гаваї / ''Hawaii''
* [[1968 у кіно|1968]] — Посередник / ''Fixer, The''
* [[1971 у кіно|1971]] — Вершники / ''Horsemen, The''
* [[1971 у кіно|1971]] — [[Джону дали зброю (фільм)|Джону дали зброю]] / ''Johnny Got His Gun''
* [[1973 у кіно|1973]] — Привести у виконання / ''Executive Action''
* [[1973 у кіно|1973]] — [[Метелик (фільм)|Метелик]] / ''Papillon''
* [[1989 у кіно|1989]] — [[Завжди]] / ''Always''

=== Режисура ===

* [[1971 у кіно|1971]] — [[Джону дали зброю (фільм)|Джону дали зброю]] / ''Johnny Got His Gun''

=== Література ===

* [[1935]] — Затемнення / ''Eclipse''
* [[1936]] — Вашингтонське тремтіння / ''Washington Jitters''
* [[1939]] — Джону дали зброю / ''Johnny Got His Gun''
* [[1940]] — Чудовий Ендрю / ''The Remarkable Andrew''
* [[1949]] — Найбільший злодій в місті / ''The Biggest Thief in Town''
* [[1972]] — Перерва гадини / ''The Time Out of the Toad'' — (есе)
* [[1979]] — Ніч Зубра / ''Night of the Aurochs'' — (незакінчена новела)

=== Публіцистика ===

* [[1941]] — Гаррі Бріджес / ''Harry Bridges''
* [[1949]] — Перерва гадини / ''The Time Out of the Toad''
* [[1956]] — Диявол в книзі / ''The Devil in the Book''
* [[1970]] — Листи Далтона Трамбо, 1943—1962 / ''Additional Dialogue: Letters of Dalton Trumbo, 1942-62''

== Нагороди ==

* [[1953 у кіно|1953]], «<nowiki/>[[Оскар (кінопремія)|Оскар]]<nowiki/>» — Кращий сценарій ігрового фільму («<nowiki/>[[Римські канікули]]<nowiki/>»)
* [[1957 у кіно|1957]], «<nowiki/>[[Оскар (кінопремія)|Оскар]]<nowiki/>» — Кращий сценарій ігрового фільму («Відважний»)
* [[1971 у кіно|1971]], [[Каннський кінофестиваль]] — [[Гран-прі (Каннський кінофестиваль)|Гран-прі]] і приз [[Міжнародна федерація кінопреси|ФІПРЕССІ]] («Джону дали зброю»)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Трамбо, Далтон}}
[[Категорія:«Чорний список» Голлівуду]]
[[Категорія:Лауреати премії «Оскар»]]
[[Категорія:Комуністи США]]
[[Категорія:Кінорежисери США]]
[[Категорія:Сценаристи США]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: англ. James Dalton Trumbo

Дата народження: 9 грудня 1905[…]

Місце народження: Монтроуз, Колорадо, США

Дата смерті: 10 вересня 1976[…] (70 років)

Місце смерті: Лос-Анджелес, Каліфорнія, США

Громадянство: США

Alma mater: Університет Колорадо у Боулдері, Університет Південної Каліфорнії і Grand Junction High Schoold

Професія: сценарист, письменник, прозаїк-романіст, режисер, актор, кінопродюсер, кінорежисер

Членство: Голлівудська десяткаd

Нагороди: Національна книжкова преміяd (1939) премія «Оскар» за найкраще літературне першоджерело (1954) премія «Оскар» за найкраще літературне першоджерело (1957) Laurel Award for Screenwriting Achievementd (1970) Ґран-прі Каннського кінофестивалю (1971)


text:
# Садлер (Техас)
Садлер (англ. Sadler) — місто (англ. city) в США, в окрузі Грейсон штату Техас. Населення — 336 осіб (2020).

## Географія
Садлер розташований за координатами 33°40′53″ пн. ш. 96°50′56″ зх. д. / 33.68139° пн. ш. 96.84889° зх. д. (33.681450, -96.848922).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 1,85 км², уся площа — суходіл. В 2017 році площа становила 2,02 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 343 особи в 142 домогосподарствах у складі 90 родин. Густота населення становила 185 осіб/км².  Було 168 помешкань (91/км²).
Расовий склад населення:
| - 95,6 % — білих - 3,2 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 5,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,7 % — особи молодші 18 років, 58,3 % — особи у віці 18—64 років, 16,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 107,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,9 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 55 437 доларів США (медіана — 41 000), а середній дохід на одну сім'ю — 58 658 доларів (медіана — 48 500). За межею бідності перебувало 6,3 % осіб, у тому числі 6,3 % дітей у віці до 18 років та 3,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 165 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 25,5 %, роздрібна торгівля — 17,6 %, фінанси, страхування та нерухомість — 12,7 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 12,1 %.

title: Садлер (Техас)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Садлер
|оригінальна назва  = {{lang-en|Sadler}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Техас
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Грейсон (округ, Техас)|Грейсон]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 1,85
|висота центру НП   = 219
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 185,41
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 903
|поштовий індекс        = 76264
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4864088
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Садлер''' ({{lang-en|Sadler}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Грейсон (округ, Техас)|Грейсон]] штату [[Техас]]. Населення — 336 осіб (2020).

== Географія ==
Садлер розташований за координатами {{Coord|33|40|53|N|96|50|56|W|type:city_region:US-DE}} (33.681450, -96.848922){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 1,85 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 2,02 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 1970 = 309
| 1980 = 329
| 1990 = 316
| 2000 = 404
| 2010 = 343
| 2020 = 336
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали 343 особи в 142 домогосподарствах у складі 90 родин. [[Густота населення]] становила 185 осіб/км².  Було 168 помешкань (91/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 95,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 3,2 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 5,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,7 % — особи молодші 18 років, 58,3 % — особи у віці 18—64 років, 16,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 107,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,9 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:55437}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:41000}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:58658}} доларів (медіана — {{formatnum:48500}}). За межею бідності перебувало 6,3 % осіб, у тому числі 6,3 % дітей у віці до 18 років та 3,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 165 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 25,5 %, роздрібна торгівля — 17,6 %, фінанси, страхування та нерухомість — 12,7 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 12,1 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Грейсон (округ, Техас)}}

[[Категорія:Міста Техасу]]
[[Категорія:Населені пункти округу Грейсон (Техас)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Техас

Округ: Грейсон

Населення: 336 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 185,41 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5

OSM: ↑1634544 ·R (Ґрейсон)


text:
# Відор
Відор (італ. Vidor, вен. Vidor) — муніципалітет в Італії, у регіоні Венето, провінція Тревізо.
Відор розташований на відстані близько 450 км на північ від Рима, 55 км на північний захід від Венеції, 28 км на північний захід від Тревізо.
Населення — 3798 осіб (2014).
Щорічний фестиваль відбувається 19 березня. Покровитель — San Giuseppe.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 379 іноземців з 29 країн, серед них 73 громадяни країн Євросоюзу та 17 громадян України.

## Сусідні муніципалітети
- Крочетта-дель-Монтелло
- Фарра-ді-Соліго
- Моріаго-делла-Батталья
- Педеробба
- Вальдобб'ядене

title: Відор

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Відор
 | місцева_назва = Vidor
 | герб          = <!-- Vidor-Stemma.png -->
 | регіон        = VEN <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = TV <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 45
 | latm   = 52
 | lats   = 0
 | longd  = 12
 | longm  = 2
 | longs  = 0
 | висота = 152
 | населення     = 3703
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 13,52
 | густота       = 276,0
 | поштові_індекси  = 31020
 | телефонний_код = 0423
 | код_ISTAT     = 026090
 | покровитель   = San Giuseppe
 | мер           = Mario Bailo
 | обраний       = 21-9-2020
 | www           = http://www.comune.vidor.tv.it/
}}

'''Відор''' ({{lang-it|Vidor}}, {{lang-vec|Vidor}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Венето]], [[Тревізо (провінція)|провінція Тревізо]].

Відор розташований на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 450 км на північ від [[Рим|Рима]], 55 км на північний захід від [[Венеція|Венеції]], 28 км на північний захід від [[Тревізо]].

Населення — {{formatnum:3798}} {{МНОЖИНА:3798|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=26 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Щорічний фестиваль відбувається 19 березня. Покровитель — San Giuseppe.

== Демографія ==
{{Демографія/Vidor}}
{{Іноземці в Італії | назва=Відор | дата=1 січня 2023 року
 | всього=379 | країн=29 | Укр=17 | ЄС=73 | таблиця= | країна1=[[Македонія|Македонії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Крочетта-дель-Монтелло]]
* [[Фарра-ді-Соліго]]
* [[Моріаго-делла-Батталья]]
* [[Педеробба]]
* [[Вальдобб'ядене]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Тревізо]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Тревізо}}
{{Noimg}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Тревізо]]

title: Відор · Vidor

Країна: Італія

Регіон: Венето

Провінція: Тревізо

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада


text:
# Чикирисов Юрій Семенович
Юрій Семенович Чикирисов (*19 липня 1936, м. Київ, тоді УРСР — †20 вересня 2014) — український письменник-публіцист і журналіст; завідувач відділу публіцистики та соціально-економічних проблем газети «Літературна Україна» (з грудня 1996 року); перекладач зі слов'янських мов. Заслужений працівник культури України.

## З біографії та творчості
Юрій Чикирисов народився 19 липня 1936 року в Києві.
Закінчив філологічний факультет Київського державного університету ім. Т. Шевченка (1954-59).
Від січня 1960 до 1972 року Юрій Чикирисов — кореспондент, завідувач відділу, відповідальний секретар у газеті «Друг читача»; потому майже чверть століття (грудень 1972-96) працював на різних посадах у республіканському видавництві «Радянський письменник» (редактором, завідувачем редакції прози, завідувачем редакції першої книжки, провідним редактором).
Від 1991 року — член Спілки письменників України, зокрема її київського осередку. У цьому ж році (1991) дістав звання Заслужений працівник культури України.
Ю. С. Чикирисов — автор близько 2 десятків книжок художніх перекладів з болгарської, чеської та сербської мов, зокрема творів Георгія Караславова, Б. Райнова, П. Вежинова, Б. Крумова, М. Лалича, Т. Младеновича, Н. Маринкович, О. Воїновича, Д. Калича, Е. Фікера тощо; виступає а періодиці як прозаїк і публіцист; у літературному доробку Ю. Чикирисова — повісті про життя Києва під час і відразу після ІІ Світової війни («Шпана з Євбазу», «Комуналка»).
Помер 20 вересня 2014 року після важкою хвороби на 79-му році життя.

title: Чикирисов Юрій Семенович

wikitext:
{{Письменник
| bgcolour
| Ім'я                = Чикирисов Юрій Семенович
| Оригінал імені      =
| Фото                = <!-- Example.jpg -->
| Ширина              =
| Підпис              =
| Ім'я при народженні =
| Псевдоніми          =
| Дата народження     = 19.7.1936
| Місце народження    = [[Київ]]
| Дата смерті         = 20.9.2014
| Місце смерті        =
| Поховання           =
| Національність      =
| Громадянство        =
| Alma mater          = [[Київський університет]]
| Мова творів         =
| Рід діяльності      = [[письменник]]
| Роки активності     =
| Напрямок            =
| Жанр                =
| Magnum opus         =
| Премії              =
| Нагороди            = {{Заслужений працівник культури України}}
| Сайт                =
| Автограф            = <!-- Підпис.jpg -->
| Примітки            =
}}
'''Юрій Семенович Чикирисов''' (*{{ДН|19|7|1936}}, м. [[Київ]], тоді [[УРСР]] — †{{ДС|20|9|2014}}) — український [[письменник]]-публіцист і журналіст; завідувач відділу публіцистики та соціально-економічних проблем газети «[[Літературна Україна]]» (з грудня [[1996]] року); [[перекладач]] зі слов'янських мов. [[Заслужений працівник культури України]].

== З біографії та творчості ==
Юрій Чикирисов народився 19 липня 1936 року в Києві.

Закінчив філологічний факультет [[Київський університет|Київського державного університету ім. Т. Шевченка]] ([[1954]]-[[1959|59]]).

Від січня [[1960]] до [[1972]] року Юрій Чикирисов — кореспондент, завідувач відділу, відповідальний секретар у газеті «Друг читача»; потому майже чверть століття (грудень [[1972]]-[[1996|96]]) працював на різних посадах у республіканському видавництві «[[Радянський письменник]]» (редактором, завідувачем редакції прози, завідувачем редакції першої книжки, провідним редактором).

Від [[1991]] року — член [[Національна спілка письменників України|Спілки письменників України]], зокрема її [[Київська міська організація НСПУ|київського осередку]]. У цьому ж році ([[1991]]) дістав звання Заслужений працівник культури України.

Ю. С. Чикирисов — автор близько 2 десятків книжок художніх перекладів з [[Болгарська мова|болгарської]], [[Чеська мова|чеської]] та [[Сербська мова|сербської]] мов, зокрема творів [[Георгій Караславов|Георгія Караславова]], [[Богомил Райнов|Б. Райнова]], [[Павел Вежинов|П. Вежинова]], Б. Крумова, М. Лалича, Т. Младеновича, Н. Маринкович, О. Воїновича, Д. Калича, Е. Фікера тощо; виступає а періодиці як прозаїк і публіцист; у літературному доробку Ю. Чикирисова — повісті про життя Києва під час і відразу після ІІ Світової війни («Шпана з Євбазу», «Комуналка»).

Помер 20 вересня 2014 року після важкою хвороби на 79-му році життя<ref>{{Cite web |url=http://litgazeta.com.ua/news/pomer-pysmennyk-yurij-chykyrysov/ |title=Помер письменник Юрій Чикирисов |accessdate=30 квітня 2017 |archive-date=12 вересня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170912215037/http://litgazeta.com.ua/news/pomer-pysmennyk-yurij-chykyrysov/ }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела та посилання ==
* [http://static.rada.gov.ua/intranet/ukrzmi/human/0168890.htm З довідки про українських журналістів на сайті ВРУ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305220553/http://static.rada.gov.ua/intranet/ukrzmi/human/0168890.htm |date=5 березня 2016 }}
* [http://whoiswho.dovidka.com.ua/cal/?date=19.07&preview=1 Довідка про Чикирисова Ю. С. на «whoiswho.dovidka.com.ua»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170204170609/http://whoiswho.dovidka.com.ua/cal/?date=19.07&preview=1 |date=4 лютого 2017 }}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Українські журналісти]]
[[Категорія:Українські письменники]]
[[Категорія:Болгарсько-українські перекладачі]]
[[Категорія:Члени НСПУ]]
[[Категорія:Заслужені працівники культури України]]
[[Категорія:Уродженці Києва]]
[[Категорія:Чесько-українські перекладачі]]
[[Категорія:Сербсько-українські перекладачі]]

title: Чикирисов Юрій Семенович

Народився: 19 липня 1936 · Київ

Помер: 20 вересня 2014 (78 років) · Київ, Україна

Діяльність: письменник

Alma mater: Київський університет

Мова творів: українська

Членство: Національна спілка письменників України

Нагороди: Заслужений працівник культури України


text:
# Publishers Weekly
Publishers Weekly (PW) — американське щотижневе новинне видання, орієнтоване на видавців, бібліотекарів, книготорговців та літературних агентів. Видається безперервно з 1872 року під гаслом «Міжнародний журнал новин книговидання та книготоргівлі». З 51 випуском на рік, акцент нині робиться на книжкових рецензіях.
У 2008 році тираж журналу становив 25 000 примірників. У 2004 році серед цих 25 000 читачів було 6000 видавців; 5500 публічних бібліотек і систем публічних бібліотек; 3800 книготорговців; 1600 авторів і письменників; 1500 бібліотек коледжів і університетів; 950 друкованих, кіно- і широкомовних засобів масової інформації; 750 літературних і правових агентів тощо.
Тематика Publishers Weekly охоплює видавничу справу, книготоргівлю, маркетинг, мерчандайзинг і новини торгівлі, а також інтерв'ю з авторами та регулярні колонки про права, людей у видавничій справі та бестселери. Журнал намагається обслуговувати всіх, хто бере участь у створенні, виробництві, маркетингу та продажу друкованого слова в книжковому, аудіо-, відео- та електронному форматах. Журнал значно збільшує кількість сторінок для чотирьох щорічних спеціальних випусків: «Весняні анонси для дорослих», «Осінні анонси для дорослих», «Весняні анонси для дітей» та «Осінні анонси для дітей».

title: Publishers Weekly

wikitext:
{{Видання
|назва = Publishers Weekly
|зображення = File:Publishers Weekly logo.svg
|країна = {{USA}}
|мова = [[англійська]]
}}

'''Publishers Weekly''' ('''PW''') — американське [[Тижневик|щотижневе новинне видання]], орієнтоване на видавців, [[бібліотекар]]ів, книготорговців та [[Літературний агент|літературних агентів]]. Видається безперервно з 1872 року під гаслом «Міжнародний журнал новин книговидання та книготоргівлі». З 51 випуском на рік, акцент нині робиться на книжкових рецензіях<ref name="pw2">{{cite web|url=http://www.publishersweekly.com/|title=Book Reviews, Bestselling Books & Publishing Business News – Publishers Weekly|language=en|archive-url=https://web.archive.org/web/20150411183154/http://publishersweekly.com/|archive-date=11 квітня 2015|url-status=live|access-date=12 квітня 2015|magazine=Publishers Weekly}}</ref>.

У 2008 році тираж журналу становив 25 000 примірників. У 2004 році серед цих 25 000 читачів було 6000 видавців; 5500 публічних бібліотек і систем публічних бібліотек; 3800 книготорговців; 1600 авторів і письменників; 1500 бібліотек коледжів і університетів; 950 друкованих, кіно- і широкомовних засобів масової інформації; 750 літературних і правових агентів тощо.

Тематика Publishers Weekly охоплює видавничу справу, книготоргівлю, маркетинг, мерчандайзинг і новини торгівлі, а також інтерв'ю з авторами та регулярні колонки про права, людей у видавничій справі та бестселери. Журнал намагається обслуговувати всіх, хто бере участь у створенні, виробництві, маркетингу та продажу друкованого слова в книжковому, аудіо-, відео- та електронному форматах. Журнал значно збільшує кількість сторінок для чотирьох щорічних спеціальних випусків: «Весняні анонси для дорослих», «Осінні анонси для дорослих», «Весняні анонси для дітей» та «Осінні анонси для дітей»<ref name="pw2" />.

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Література ==
{{Refbegin}}

* {{Cite book
|url=http://archive.org/details/in.ernet.dli.2015.126407
|title=Living with Books: The Art of Book Selection
|last1=Haines
|first1=Helen E.
|date=1957
|publisher=Columbia University Press
|location=New York
|chapter=Daily Help for Daily Needs
|language=en
|oclc=580015
}}<!-- «Where the Booklist and the Book Review Digest are selective, the Publishers' Weekly record is in clusive, or as inclusive as such a record can be made.» -->

{{Refend}}

== Посилання ==

* {{Official website}} {{Ref-en}}

{{Ac}}
[[Категорія:Літературна критика]]
[[Категорія:Засновані в США 1872]]

title: «Publishers Weekly»

Мова: англійська

Місце: Нью-Йорк