text:
# Ферзиково
Ферзиково (рос. Ферзиково) — селище Калузької області Росії. Адміністративний центр сільського поселення «Селище Ферзиково» та Ферзиковського району Калузької області.

## Географія
Селище розташоване у північно-західній частині Середньоросійської височини в межиріччі Мишеги та Крекші, за 32 км на схід від Калуги, та у 3 км на південь від автодороги Калуга—Таруса.
У селищі є залізнична станція Московської залізниці на лінії Калуга—Тула. Залізнична гілка не електрифікована. На залізничній лінії здійснюються пасажирські перевезення місцевого значення. На станції Ферзикове є залізничний вокзал одноразовою місткістю 30 осіб.
У 2 км до південного заходу від селища Ферзикове в 1962 році було виявлене Миколаївське родовище вишневих глин.

## Клімат
Клімат села помірно континентальний з чітко вираженою сезонністю. Характерні ознаки клімату: тепле літо, помірно холодна зі стійким сніговим покривом зима і добре виражені, але менш тривалі перехідні періоди — навесні та восени.
Середня річна температура повітря останніх становить ~ +4,4°С. Найхолодніший місяць року — січень, з температурою повітря −13,5°С. Тривалість безморозного періоду коливається в межах від 99 до 183 діб, в середньому — 149 діб.
Липень — найтепліший місяць року, з середньою температурою близько +23,0°С. В деякі роки в спекотні дні максимальна температура повітря досягала +39°С.
Середньорічна кількість опадів становить 654 мм., за теплий період року — 441 мм, за холодний період року — 213 мм. Зазвичай дві третини опадів випадає в теплий період року (квітень — жовтень) у вигляді дощу, одна третина — взимку, у вигляді снігу.
Середня дата утворення стійкого снігового покриву — 29 листопада, а руйнування — 6 квітня. Середнє число днів зі сніговим покривом — 139. Висота снігового покриву в середньому складає 47 см, в окремі роки доходить до 70 см. Максимальної висоти сніговий покрив досягає в кінці лютого — початку березня.
Число днів з відносною вологістю повітря 80 % і більше за рік становить 125—133.
| Клімат Ферзиково        | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково | Клімат Ферзиково |
| Показник                | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            | Рік              |
| Середній максимум, °C   | −6,6             | −5               | 0,4              | 10,3             | 18,7             | 21,5             | 23,0             | 21,9             | 15,7             | 9,0              | 0,7              | −3,7             | 7,2              |
| Середня температура, °C | −10,1            | −9               | −3,5             | 5,7              | 12,7             | 15,8             | 17,5             | 16,3             | 10,9             | 5,4              | −1,9             | −6,6             | 4,4              |
| Середній мінімум, °C    | −13,5            | −12,9            | −7,4             | 1,0              | 6,7              | 10,1             | 12,0             | 10,7             | 6,1              | 1,8              | −4,5             | −9,5             | 0,1              |
| Норма опадів, мм        | 40               | 36               | 37               | 43               | 46               | 79               | 81               | 72               | 57               | 52               | 55               | 57               | 654              |
| ----------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |

## Історія
Утворене в грудні 1874 року, коли була побудована Сизрано-Вяземська залізниця, як селище при залізничній станції.
У 1910—1912 роках в селищі побудовано земську школу та лікарню.
З 1950 року селище є центром Ферзиковського району.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Селище Ферзиково
У 2006 — 2011 роках селище мало статус міського поселення, з 2011 року — сільське поселення «Селище Ферзикове».

## Населення
| 1959 | 1970  | 1979  | 1989  | 2002  | 2003  | 2004  | 2006  | 2008  | 2010  | 2011  | 2012  | 2013  | 2014  | 2015  | 2016  | 2017  |
| 1924 | ↗3434 | ↗4330 | ↗4570 | ↘4392 | ↗4458 | ↗4519 | ↘4505 | ↗4805 | ↗4696 | ↗5363 | ↘4755 | ↗4856 | ↘4820 | ↘4655 | ↗4669 | ↗4837 |

## Інфраструктура
Заклади охорони здоров'я
- Центральна районна лікарня Ферзиковського району
- Аптечний пункт

Заклади культури
- Районний будинок культури
- Районна бібліотека
- Дитяча бібліотека
- Церква Трьох Святителів

Спортивні споруди
- ДЮСШ
- Стадіон, площею 2,0 га

## Економіка
- Завод «Дипласт», виробництво прес-форм
- Завод «РусТЕН», виробництво трубчастих електронагрівачів
- Сільськогосподарське товариство
- Завод «ЛафаржХолсім»
- Завод «Енермакс», виробництво пиломатеріалів
- Молочний завод

title: Ферзиково

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = Селище
|тип_род         =
|назва           = Ферзиково
|назва ін.       = {{lang-ru|Ферзиково}}
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|карта розташування1= Росія Калузька область
|зображення         = Ferzikovo.jpg
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  = Станція Ферзиково
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = {{RU-KLU}}
|район           = [[Файл:Flag of Ferzikovsky rayon.png|20пкс]] [[Ферзиковський район]]
|міський округ   =
|поселення       =
|рада            = [[сільське поселення «Селище Ферзиково»]]
|код ЗКАТУ       =
|засноване       = [[1874]]
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          = [[2006]]
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 4837 (2017)
|ref-населення   =
|площа           = 6.98
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = 249800<ref>[https://egrp365.ru/reestr?id=g2SIlP Селище Ферзикове]{{ref-ru}}</ref>
|телефонний код  = 48437<ref>[https://www.komandirovka.ru/cities/erzikovo_kaluzh._obl./ Телефонний код селища Ферзикове, Калузької області]{{ref-ru}}</ref>
|координати      =
  |lat_dir = |lat_deg = 54|lat_min = 31|lat_sec = 12
  |lon_dir = |lon_deg = 36|lon_min = 46|lon_sec = 12
  |CoordAddon             =
  |CoordScale             =
|часовий пояс    = UTC+3
|висота          =
|водойма         = [[Мишега]], [[Крекша]]
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
 <!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       =
|ref-фізична р   =
 <!--До центру суб'єкта РФ-->
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       =
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
}}

'''Ферзиково''' ({{lang-ru|Ферзиково}}) — [[селище]] [[Калузька область|Калузької області]] Росії. [[Адміністративний центр]] сільського поселення «Селище Ферзиково» та [[Ферзиковський район|Ферзиковського району]] Калузької області.

== Географія ==
Селище розташоване у північно-західній частині [[Середньоруська височина|Середньоросійської височини]] в межиріччі [[Мишега|Мишеги]] та [[Крекша|Крекші]], за 32 км на схід від Калуги, та у 3 км на південь від автодороги [[Калуга]]—[[Таруса]].

У селищі є залізнична станція [[Московська залізниця|Московської залізниці]] на лінії Калуга—Тула. Залізнична гілка не електрифікована. На залізничній лінії здійснюються пасажирські перевезення місцевого значення. На станції Ферзикове є [[залізничний вокзал]] одноразовою місткістю 30 осіб.

У 2 км до південного заходу від селища Ферзикове в 1962 році було виявлене Миколаївське родовище вишневих глин.

== Клімат ==
Клімат села [[помірно континентальний клімат|помірно континентальний]] з чітко вираженою сезонністю. Характерні ознаки клімату: тепле літо, помірно холодна зі стійким сніговим покривом зима і добре виражені, але менш тривалі перехідні періоди — навесні та восени.

Середня річна температура повітря останніх становить ~ +4,4°С. Найхолодніший місяць року — січень, з температурою повітря −13,5°С. Тривалість безморозного періоду коливається в межах від 99 до 183 діб, в середньому — 149 діб.

Липень — найтепліший місяць року, з середньою температурою близько +23,0°С. В деякі роки в спекотні дні максимальна температура повітря досягала +39°С.

Середньорічна кількість опадів становить 654 мм., за теплий період року — 441 мм, за холодний період року — 213 мм. Зазвичай дві третини опадів випадає в теплий період року (квітень — жовтень) у вигляді дощу, одна третина — взимку, у вигляді снігу.

Середня дата утворення стійкого снігового покриву — 29 листопада, а руйнування — 6 квітня. Середнє число днів зі сніговим покривом — 139. Висота снігового покриву в середньому складає 47 см, в окремі роки доходить до 70 см. Максимальної висоти сніговий покрив досягає в кінці лютого — початку березня.

Число днів з відносною вологістю повітря 80 % і більше за рік становить 125—133.

{{Клімат міста
|Місто_род= Ферзиково
|Джерело=

| Січ_сер=-10.1             | Січ_сер_опади=40
| Лют_сер=-9            | Лют_сер_опади=36
| Бер_сер=-3.5             | Бер_сер_опади=37
| Кві_сер=5.7             | Кві_сер_опади=43
| Тра_сер=12.7             | Тра_сер_опади=46
| Чер_сер=15.8            | Чер_сер_опади=79
| Лип_сер=17.5            | Лип_сер_опади=81
| Сер_сер=16.3            | Сер_сер_опади=72
| Вер_сер=10.9            | Вер_сер_опади=57
| Жов_сер=5.4             | Жов_сер_опади=52
| Лис_сер=-1.9             | Лис_сер_опади=55
| Гру_сер=-6.6             | Гру_сер_опади=57
| Рік_сер=4.4             | Рік_сер_опади=654

| Січ_сер_мін=-13.5         | Січ_сер_макс=-6.6
| Лют_сер_мін=-12.9         | Лют_сер_макс=-5.0
| Бер_сер_мін=-7.4         | Бер_сер_макс=0.4
| Кві_сер_мін=1.0         | Кві_сер_макс=10.3
| Тра_сер_мін=6.7         | Тра_сер_макс=18.7
| Чер_сер_мін=10.1         | Чер_сер_макс=21.5
| Лип_сер_мін=12.0         | Лип_сер_макс=23.0
| Сер_сер_мін=10.7         | Сер_сер_макс=21.9
| Вер_сер_мін=6.1         | Вер_сер_макс=15.7
| Жов_сер_мін=1.8         | Жов_сер_макс=9.0
| Лис_сер_мін=-4.5         | Лис_сер_макс=0.7
| Гру_сер_мін=-9.5         | Гру_сер_макс=-3.7
| Рік_сер_мін=0.1        | Рік_сер_макс=7.2

| Січ_а_мін=          | Січ_а_макс=
| Лют_а_мін=          | Лют_а_макс=
| Бер_а_мін=          | Бер_а_макс=
| Кві_а_мін=          | Кві_а_макс=
| Тра_а_мін=          | Тра_а_макс=
| Чер_а_мін=          | Чер_а_макс=
| Лип_а_мін=          | Лип_а_макс=
| Сер_а_мін=          | Сер_а_макс=
| Вер_а_мін=          | Вер_а_макс=
| Жов_а_мін=          | Жов_а_макс=
| Лис_а_мін=          | Лис_а_макс=
| Гру_а_мін=          | Гру_а_макс=
| Рік_а_мін=          | Рік_а_макс=

| Січ_вода=
| Лют_вода=
| Бер_вода=
| Кві_вода=
| Тра_вода=
| Чер_вода=
| Лип_вода=
| Сер_вода=
| Вер_вода=
| Жов_вода=
| Лис_вода=
| Гру_вода=
| Рік_вода=

| Січ_сонце=          | Січ_дощ=
| Лют_сонце=          | Лют_дощ=
| Бер_сонце=          | Бер_дощ=
| Кві_сонце=          | Кві_дощ=
| Тра_сонце=          | Тра_дощ=
| Чер_сонце=          | Чер_дощ=
| Лип_сонце=          | Лип_дощ=
| Сер_сонце=          | Сер_дощ=
| Вер_сонце=          | Вер_дощ=
| Жов_сонце=          | Жов_дощ=
| Лис_сонце=          | Лис_дощ=
| Гру_сонце=          | Гру_дощ=
| Рік_сонце=          | Рік_дощ=
|br=}}

== Історія ==
Утворене в грудні [[1874]] року, коли була побудована Сизрано-Вяземська залізниця, як селище при залізничній станції.

У 1910—1912 роках в селищі побудовано земську школу та лікарню.

З 1950 року селище є центром Ферзиковського району.

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Селище Ферзиково<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/972212510 |title=Закон Калужской области от 28 декабря 2004 года № 7-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований, расположенных на территории административно-территориальных единиц «Бабынинский район», «Боровский район», «Дзержинский район», «Жиздринский район», «Жуковский район», «Износковский район», «Козельский район», «Малоярославецкий район», «Мосальский район», «Ферзиковский район», «Хвастовичский район», «Город Калуга», «Город Обнинск», и наделении их статусом городского поселения, сельского поселения, городского округа, муниципального района» |access-date=2018-09-19 |archive-date=2018-09-13 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180913185717/http://docs.cntd.ru/document/972212510 |deadlink=no }}</ref>

У 2006 — 2011 роках селище мало статус міського поселення, з 2011 року — сільське поселення «Селище Ферзикове».

== Населення ==
{| align= border="0" cellspacing="2" cellpadding="5" style="border:1px solid #AAAAAA;"
|-bgcolor="#AAAAAA;"
|+ style="font-weight: bold; font-size: 1.1em; margin-bottom: 0.5em"|
|-bgcolor="#C1FFC1"
| 1959<ref>[http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus59_reg3.php Всесоюзний перепис населення 1959 року. Чисельність сільського населення РРФСР — мешканців сільських населених пунктів — районних центрів за статтю] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190926200723/http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus59_reg3.php |date=26 вересня 2019 }}{{ref-ru}}</ref> || 1970<ref>[http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus70_reg3.php Всесоюзний перепис населення 1970 року. Чисельність сільського населення РРФСР — мешканців сільських населених пунктів — районних центрів за статтю] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190926200728/http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus70_reg3.php |date=26 вересня 2019 }}{{ref-ru}}</ref> || 1979<ref>[http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus79_reg3.php Всесоюзний перепис населення 1979 року. Чисельність сільського населення РРФСР — мешканців сільських населених пунктів — районних центрів за статтю] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190926200724/http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus79_reg3.php |date=26 вересня 2019 }}{{ref-ru}}</ref> || 1989<ref>[http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus89_reg3.php Всесоюзний перепис населення 1989 року. Чисельність сільського населення РРФСР — мешканців сільських населених пунктів — районних центрів за статтю] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190623171944/http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/rus89_reg3.php |date=23 червня 2019 }}{{ref-ru}}</ref> || 2002 || 2003 || 2004 || 2006 ||2008 || 2010 || 2011 || 2012 || 2013 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017
|- bgcolor="#FFFFFF"
| 1924 ||↗3434 ||↗4330 ||↗4570 ||↘4392 ||↗4458 ||↗4519 ||↘4505 ||↗4805 ||↗4696 ||↗5363 || ↘4755 || ↗4856 || ↘4820 || ↘4655 || ↗4669 || ↗4837
|}

== Інфраструктура ==
;Заклади охорони здоров'я
* Центральна районна лікарня Ферзиковського району
* Аптечний пункт
;Заклади культури
* Районний будинок культури
* Районна бібліотека
* Дитяча бібліотека
* Церква Трьох Святителів
;Спортивні споруди
* ДЮСШ
* Стадіон, площею 2,0 га

== Економіка ==
* Завод «Дипласт», виробництво прес-форм
* Завод «РусТЕН», виробництво трубчастих електронагрівачів
* Сільськогосподарське товариство
* Завод «ЛафаржХолсім»
* Завод «Енермакс», виробництво пиломатеріалів
* Молочний завод

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://ferzadm.ru/ Сільське поселення «Селище Ферзиково»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181103110102/http://www.ferzadm.ru/ |date=3 листопада 2018 }} {{ref-ru}}

{{Портали|Росія|Географія}}
{{Районні центри Калузької області}}
{{Ферзиковський район}}

{{портали|Географія|Соціологія|Політологія|Росія}}
[[Категорія:Районні центри Калузької області]]
[[Категорія:Селища Калузької області]]
[[Категорія:Населені пункти Ферзиковського району]]
[[Категорія:Засновані в Європі 1874]]

title: рос. Ферзиково

рос. Ферзиково: Станція Ферзиково

title: Селище Ферзиково

Суб'єкт Російської Федерації: Калузька область

Муніципальний район: Ферзиковський район

Поселення: сільське поселення «Селище Ферзиково»

title: Основні дані

Водойма: Мишега, Крекша

Основні дані:
Мапа
· Ферзиково · Ферзиково
Ферзиково у Вікісховищі


text:
# Публій Корнелій Малугінен (військовий трибун з консульською владою 404 року до н. е.)
Пу́блій Корне́лій Малугіне́н (лат. Publius Cornelius Maluginensis; ? — після 404 до н. е.) — політичний та військовий діяч часів Римської республіки, військовий трибун з консульською владою 404 року до н. е.

## Життєпис
Походив з патриціанського роду Корнеліїв. Син Марка Корнелія Малугінена та онук Марка Корнелія Малугінена, втім якого само достеменно невідомо: децемвіра 450—449 років до н. е., що є доволі сумнівним, або консула 436 року до н. е., що є більш правдоподібним.
У 404 році до н. е. разом з Гаєм Валерієм Потітом Волузом, Гнеєм Корнелієм Коссом, Манієм Сергієм Фіденатом, Спурієм Навцієм Рутілом, Цезоном Фабієм Амбустом його було обрано трибуном з консульською владою.
Разом з колегами брав участь у війні проти герніків, яким було завдано поразки у битвах при Ферентіні, а їхнім союзникам вольскам — при Екетрі. Згодом римляни захопили місто останніх — Артену. Водночас інша частина римського війська продовжувала війну проти етруського міста-держави Вейї. Згодом було засновано римську колонію у Веллетрі. В яких саме кампаніях брав участь Малугінен — відсутні відомості.
Про подальшу долю Публія Корнелія Малугінена згадок немає.

## Родина
- Публій Корнелій Малугінен, військовий трибун з консульською владою 397 року до н.е., консул 394 року до н. е.
- Сервій Корнелій Малугінен, військовий трибун з консульською владою 386 та 368 років до н. е.
- Марк Корнелій Малугінен, військовий трибун з консульською владою у 369 та 367 роках до н. е.

wikiname: ukwiki

in_language: uk

wikitext:
{{otheruses|тип=ім'я|Публій Корнелій Малугінен}}
{{otheruses|тип=ім'я|Корнелій Малугінен}}
{{otheruses|тип=ім'я|Публій Корнелій}}
{{Особа
| ім'я                 = Публій Корнелій Малугінен
| місце_проживання     =
| зображення           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  = Publius Cornelius Maluginensis
| дата_народження      = невідомо
| місце_народження     = [[Рим]]
| дата_смерті          = після [[404 до н. е.]]
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| громадянство         = [[Римська республіка]]
| національність       =
| конфесія     =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       = [[політик]] і військовий діяч
| титул                =
| посада               = [[військовий трибун з консульською владою]]
| термін               = 404 рік до н. е.
| попередник           =
| наступник            =
| дружина              =
| діти                 = [[Публій Корнелій Малугінен (військовий трибун з консульською владою 397 року до н. е.)|Публій Корнелій Малугінен]]
[[Сервій Корнелій Малугінен]]
[[Марк Корнелій Малугінен (військовий трибун з консульською владою 369 року до н. е.)|Марк Корнелій Малугінен]]
| рід                  = [[Корнелії]]
| родичі               =
| батько               = Марк Корнелій Малугінен
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Пу́блій Корне́лій Малугіне́н''' ({{lang-la|Publius Cornelius Maluginensis}}; ? — після [[404 до н. е.]]) — політичний та військовий діяч часів [[Римська республіка|Римської республіки]], [[військовий трибун з консульською владою]] 404 року до н. е.

== Життєпис ==
Походив з [[Патрицій|патриціанського]] [[Корнелії|роду Корнеліїв]]. Син Марка Корнелія Малугінена та онук Марка Корнелія Малугінена, втім якого само достеменно невідомо: [[Марк Корнелій Малугінен (децемвір)|децемвіра]] 450—449 років до н. е., що є доволі сумнівним, або [[Марк Корнелій Малугінен|консула]] 436 року до н. е., що є більш правдоподібним.

У 404 році до н. е. разом з [[Гай Валерій Потіт Волуз|Гаєм Валерієм Потітом Волузом]], [[Гней Корнелій Косс|Гнеєм Корнелієм Коссом]], [[Маній Сергій Фіденат|Манієм Сергієм Фіденатом]], [[Спурій Навцій Рутіл (консул 411 року до н. е.)|Спурієм Навцієм Рутілом]], [[Цезон Фабій Амбуст (військовий трибун 404 року до н. е.)|Цезоном Фабієм Амбустом]] його було обрано трибуном з консульською владою.

Разом з колегами брав участь у війні проти [[герніки|герніків]], яким було завдано поразки у битвах при Ферентіні, а їхнім союзникам вольскам — при Екетрі. Згодом римляни захопили місто останніх — Артену. Водночас інша частина римського війська продовжувала війну проти етруського міста-держави [[Вейї]]. Згодом було засновано римську колонію у Веллетрі. В яких саме кампаніях брав участь Малугінен — відсутні відомості.

Про подальшу долю Публія Корнелія Малугінена згадок немає.

== Родина ==
* [[Публій Корнелій Малугінен (військовий трибун з консульською владою 397 року до н. е.)|Публій Корнелій Малугінен]], військовий трибун з консульською владою 397 року до н.е., консул 394 року до н. е.
* [[Сервій Корнелій Малугінен]], військовий трибун з консульською владою 386 та 368 років до н. е.
* [[Марк Корнелій Малугінен (військовий трибун з консульською владою 369 року до н. е.)|Марк Корнелій Малугінен]], військовий трибун з консульською владою у 369 та 367 роках до н. е.

== Джерела ==
* [[Тит Лівій]], [[Історія від заснування міста (Тит Лівій)|Ab Urbe Condita]], IV, 4-11, 61. {{ref-la}}
* T. Robert S., Broughton (1951). The Magistrates of the Roman Republic. Volume I, 509 B.C. — 100 B.C. The American Philological Association. р. 47 {{ref-en}}

{{Римські військові трибуни з консульською владою V століття до н. е.}}
[[Категорія:Корнелії Малугінени]]

title: лат. Publius Cornelius Maluginensis

Ім'я при народженні: Publius Cornelius Maluginensis

Народився: невідомо · Рим

Помер: після 404 до н. е. · невідомо

Громадянство: Римська республіка

Діяльність: політик і військовий діяч

Суспільний стан: патрицій

Посада: військовий трибун з консульською владою

Термін: 404 рік до н. е.

Рід: Корнелії

Батько: Марк Корнелій Малугінен

Мати: невідомо

У шлюбі з: невідомо

Діти: Публій Корнелій Малугінен · Сервій Корнелій Малугінен · Марк Корнелій Малугінен


text:
# Вітте де Вітт
Вітте де Вітт (нід. Witte Corneliszoon de With; 28 березня 1599 — 8 листопада 1658) — адмірал Республіки Сполучених провінцій, учасник Вісімдесятирічної та Першої англо-голландської війн.

## Життєпис

### Молоді роки
Походив з родини менонітів. Син Корнелія Вітта. Народився 1599 року на хуторі Хогендейк поблизу Брілле. 1602 року помирає його батько. У 1610 році Вітте, який ще не був хрещений як меноніт, отримав хрещення від кальвіністського проповідника.
21 січня 1616 року після кількох невдалих незначних робіт він вирушив юнгою на кораблі під орудою капітана Гіна Гюйгена Шапенгема до Голландської Ост-Індії. 13 листопада того ж року прибув до Яви. До жовтня 1617 року брав участь у двох торгових подорожах до Коромандела в Індостані. Згодом служив у губернатора Яна Куна. Він служив капралом під час облоги Джакарти в 1618 році. У травні 1619 року того ж року повернувся на батьківщину.
20 серпня 1620 року вступив на службу до Адміралтейства Голландії на посаді шиппери (тоді найвищий сержантський чин). Брав участь в поході адмірала Віллема Голтейна де Зуте проти корсарів Марокко, повернувшись у серпні 1621 року. Навесні 1622 року отримав посаду лейтенанта на кораблі Гіна Гюйгена Шапенгема. Коли останній захворів, виконував обов'язки командира, зокрема під час конвою на Балтиці. Потім недовго служив кораблі «Маври» для захисту оселедцевого флоту.
У липні 1622 року призначено капітаном корабля «Делфти». Під орудою віце-адмірала Шапенгема у квітні 1623 року здійснив рейд, проти іспанських володінь на західному узбережжі Америки. Цей флот обігнув мис Горн у березні 1624 року. До жовтня флот атакував іспанські кораблі та поселення, під час однієї з них де Вітт був поранений мушкетною кулею. Потім флот перетнув Тихий океан, пропливши через Маріанські острови.
В султанаті Тернате на Молуккських островах 1625 року, спустошив острів Амбон, знищивши за його власними підрахунками 90 тис. гвоздикових дерев мешканців, щоб збільшити ціну на прянощі. 6 лютого 1626 року після смерті Гіна Гюйгена Шапенгема очолив флот, який привів до Голландії 22 вересня, таким чином здійснивши навколосвітню подорож, подвиг, яким він особисто пишався. Повернувшись, він дізнався, що його мати і сестра померли. У 1627 році одружився зі своєю стриєчною сестрою Марією.

### Війна з Іспанією
1628 року призначено флаг-капітаном на кораблі «Амстердам». Під орудою адмірала Піта Гайна брав участь в перехоплені «Іспанського Срібного флоту» в Карибському морі. Біля Куби голландцям вдалося перехопити частину флоту, захопивши чималу здобич. Вітте де Вітт отримав близько 500 гульденів, чим він був дуже незадоволений, оскільки він приписав собі вирішальну роль в успіху.
У червні 1629 року став капітаном корабля «Принс Гендрік», але вже у листопаді залишив службу. У 1630—1633 роках Де Зіт коммодором «Колегії Великого рибальства» (нід. College van de Grote Visserij) — адміністративного органу, що контролював і охороняв оселедцевий флот.
У травні 1631 року померла його дружина. У серпні він вдруге одружився з 18-річною донькою амстердамського патриція ван Гоха. На початку 1634 року знову приєднався до голландського флоту під командуванням лейтенант-адмірала Філіпса II ван Дорпа, з яким брав участь у поході до Перської затоки. Через конфлікт з віце-адміралом Джаспер Ліфхеббером у біскайській затоці залишив флот посеред кампанії.
У 1635—1636 роках був шепеном (на кшталт бургомістра) Брілле. У жовтні 1637 році обрано дяком кірхи у Брілле. Основкі статки становили рибальство й оренда маєтностей. Невдовзі штатгальтер Фредерік Гендрік Оранський призначає його віце-адміралом Голландії та Західної Фризії. 1639 року відзначився у битві при Даунсі, де завдано поразки іспанському флоту. Невдовзі вступив у конфлікт з Йоганом Еверстсеном, віце-адміралом Зеландії.
У 1640 році Вітте де Вітта притягнуто до суду, коли його флот, розсіяний штормом, повернувся в Геллевутслейс один. Військово-польовий суд очолив Мартін Тромп. Хоча його виправдали, де Вітт мав нав'язливе уявлення, що Тромп намагався вплинути на свідків проти нього. У 1644—1645 роках на чолі 42 кораблів супроводжував великі конвої (700—900 шхун) з Речі Посполитої з зерном та дубом, з яким проходив Зондську протоку, перешкоджаючи данцями брати підвищені мита. За успіхи він був нагороджений Генеральними Штатами золотим почесним ланцюгом у 1500 гульденів.
У 1647—1649 роках здійснив невдалий похід до Бразилії з метою допомоги голландським колоністам проти португальців. По поверненню був заарештований, звинувачений у непокорі та дезертирстві та ледь не засуджений до страти. Його врятувало лише втручання штатів Голландії, які вказали на своє виключне право засуджувати адміралів.
У лютому 1651 року з нього було знято більшість звинувачень, покарання було зменшено до втрати усього заробітку під час бразильського походу та після нього.

### Війна з Англією
1652 року призначено командувачем усіма морськими силами республіки. В цей час точилася війна з Англійською республікою. Вже 28 вересня у битві при Кентіш-Нок зазнав поразки від адмірала Роберта Блейка. Це негативно вплинуло на нього, внаслідок чого де Вітте захворів. Флот знову очолив Мартін Тромп. У червні-липні був віце-адміралом під орудою останнього. Брав участь у битвах при Габбарді та Шевенінгені, де голландці зазнали поразок.
Після загибелі Тромпа в битві при Шевенінгені до 22 вересня командував флотом, але зрештою поступився посадою Якобу Обдаму. У 1654 і 1656 роках здійснив походи на допомогу Данцигу проти шведського короля Карла X Густава (в рамках Другої Північної війни). 1658 року разом з Обдамом рушив на допомогу в знятті облоги Копенгагену. Під час цього в битві при Ересунні Вітте де Вітт загинув.

title: Вітте де Вітт

wikitext:
{{особа}}
'''Вітте де Вітт''' ({{lang-nl|Witte Corneliszoon de With}}; [[28 березня]] [[1599]] — [[8 листопада]] [[1658]]) — адмірал [[Голландська республіка|Республіки Сполучених провінцій]], учасник [[Вісімдесятирічна війна|Вісімдесятирічної]] та [[Перша англо-голландська війна|Першої англо-голландської війн]].

== Життєпис ==

=== Молоді роки ===
Походив з родини [[меноніти|менонітів]]. Син Корнелія Вітта. Народився 1599 року на хуторі Хогендейк поблизу [[Брілле]]. 1602 року помирає його батько. У 1610 році Вітте, який ще не був хрещений як [[Меноніти|меноніт]], отримав хрещення від кальвіністського проповідника.

21 січня 1616 року після кількох невдалих незначних робіт він вирушив юнгою на кораблі під орудою капітана Гіна Гюйгена Шапенгема до [[Нідерландська Ост-Індія|Голландської Ост-Індії]]. 13 листопада того ж року прибув до Яви. До жовтня 1617 року брав участь у двох торгових подорожах до [[Коромандельський берег|Коромандела]] в Індостані. Згодом служив у губернатора [[Ян Пітерсзоон Кун|Яна Куна]]. Він служив капралом під час облоги Джакарти в 1618 році. У травні 1619 року того ж року повернувся на батьківщину.

20 серпня 1620 року вступив на службу до Адміралтейства Голландії на посаді шиппери (тоді найвищий сержантський чин). Брав участь в поході адмірала Віллема Голтейна де Зуте проти корсарів Марокко, повернувшись у серпні 1621 року. Навесні 1622 року отримав посаду лейтенанта на кораблі Гіна Гюйгена Шапенгема. Коли останній захворів, виконував обов'язки командира, зокрема під час конвою на Балтиці. Потім недовго служив кораблі «Маври» для захисту оселедцевого флоту.

У липні 1622 року призначено капітаном корабля «Делфти». Під орудою віце-адмірала Шапенгема у квітні 1623 року здійснив рейд, проти іспанських володінь на західному узбережжі Америки. Цей флот обігнув [[мис Горн]] у березні 1624 року. До жовтня флот атакував іспанські кораблі та поселення, під час однієї з них де Вітт був поранений мушкетною кулею. Потім флот перетнув Тихий океан, пропливши через Маріанські острови.

В [[Султанат Тернате|султанаті Тернате]] на [[Молуккські острови|Молуккських островах]] 1625 року, спустошив острів [[Амбон (острів)|Амбон]], знищивши за його власними підрахунками 90 тис. гвоздикових дерев мешканців, щоб збільшити ціну на прянощі. 6 лютого 1626 року після смерті Гіна Гюйгена Шапенгема очолив флот, який привів до Голландії 22 вересня, таким чином здійснивши навколосвітню подорож, подвиг, яким він особисто пишався. Повернувшись, він дізнався, що його мати і сестра померли. У 1627 році одружився зі своєю стриєчною сестрою Марією.

=== Війна з Іспанією ===
1628 року призначено флаг-капітаном на кораблі «Амстердам». Під орудою адмірала [[Піт Пітерзон Гайн|Піта Гайна]] брав участь в перехоплені «[[Срібний флот|Іспанського Срібного флоту]]» в [[Карибське море|Карибському морі]]. Біля Куби голландцям вдалося перехопити частину флоту, захопивши чималу здобич. Вітте де Вітт отримав близько 500 гульденів, чим він був дуже незадоволений, оскільки він приписав собі вирішальну роль в успіху.

У червні 1629 року став капітаном корабля «Принс Гендрік», але вже у листопаді залишив службу. У 1630—1633 роках Де Зіт коммодором «Колегії Великого рибальства» ({{lang-nl|College van de Grote Visserij}}) — адміністративного органу, що контролював і охороняв оселедцевий флот.

У травні 1631 року померла його дружина. У серпні він вдруге одружився з 18-річною донькою амстердамського патриція ван Гоха. На початку 1634 року знову приєднався до голландського флоту під командуванням лейтенант-адмірала Філіпса II ван Дорпа, з яким брав участь у поході до Перської затоки. Через конфлікт з віце-адміралом Джаспер Ліфхеббером у біскайській затоці залишив флот посеред кампанії.

У 1635—1636 роках був шепеном (на кшталт бургомістра) Брілле. У жовтні 1637 році обрано дяком кірхи у Брілле. Основкі статки становили рибальство й оренда маєтностей. Невдовзі штатгальтер [[Фредерік Гендрік Оранський]] призначає його віце-адміралом Голландії та Західної Фризії. 1639 року відзначився у битві при Даунсі, де завдано поразки іспанському флоту. Невдовзі вступив у конфлікт з Йоганом Еверстсеном, віце-адміралом Зеландії.

У 1640 році Вітте де Вітта притягнуто до суду, коли його флот, розсіяний штормом, повернувся в [[Геллевутслейс]] один. Військово-польовий суд очолив [[Мартін Тромп]]. Хоча його виправдали, де Вітт мав нав'язливе уявлення, що Тромп намагався вплинути на свідків проти нього. У 1644—1645 роках на чолі 42 кораблів супроводжував великі конвої (700—900 шхун) з [[Річ Посполита|Речі Посполитої]] з зерном та дубом, з яким проходив Зондську протоку, перешкоджаючи данцями брати підвищені мита. За успіхи він був нагороджений Генеральними Штатами золотим почесним ланцюгом у 1500 гульденів.

У 1647—1649 роках здійснив невдалий похід до Бразилії з метою допомоги голландським колоністам проти португальців. По поверненню був заарештований, звинувачений у непокорі та дезертирстві та ледь не засуджений до страти. Його врятувало лише втручання штатів Голландії, які вказали на своє виключне право засуджувати адміралів.

У лютому 1651 року з нього було знято більшість звинувачень, покарання було зменшено до втрати усього заробітку під час бразильського походу та після нього.

=== Війна з Англією ===
1652 року призначено командувачем усіма морськими силами республіки. В цей час точилася [[Перша англо-голландська війна|війна з Англійською республікою]]. Вже 28 вересня у битві при Кентіш-Нок зазнав поразки від адмірала [[Роберт Блейк (адмірал)|Роберта Блейка]]. Це негативно вплинуло на нього, внаслідок чого де Вітте захворів. Флот знову очолив Мартін Тромп. У червні-липні був віце-адміралом під орудою останнього. Брав участь у битвах при Габбарді та Шевенінгені, де голландці зазнали поразок.

Після загибелі Тромпа в битві при Шевенінгені до 22 вересня командував флотом, але зрештою поступився посадою [[Якоб ван Вассенар Обдам|Якобу Обдаму]]. У 1654 і 1656 роках здійснив походи на допомогу Данцигу проти шведського короля [[Карл X Густав|Карла X Густава]] (в рамках [[Північна війна (1655—1660)|Другої Північної війни]]). 1658 року разом з Обдамом рушив на допомогу в знятті облоги Копенгагену. Під час цього в [[Битва в Ересунні|битві при Ересунні]] Вітте де Вітт загинув.

== Примітки ==
{{reflist}}
== Джерела ==
* Doedens, A., 2008, Witte de With 1599—1658 — Wereldwijde strijd op zee in de Gouden eeuw, Hilversum, Verloren, ISBN 9789087040604
{{нк}}
[[Категорія:Адмірали Нідерландів]]

title: нід. Witte Corneliszoon de With

Народився: 28 березня 1599 · Брілле, Південна Голландія, Нідерланди

Помер: 8 листопада 1658 (59 років) · Ересунн · ·вогнепальна рана

Поховання: Церква Святого Лаврентія (Роттердам)d

Країна: Республіка Об’єднаних провінцій Нідерландів

Діяльність: військовослужбовець, адмірал

Знання мов: нідерландська

Заклад: Голландська Ост-Індійська компанія і Голландська Вест-Індійська компанія

Учасник: Battle in the Bay of Matanzasd, Battle of the Downsd, Battle of the Kentish Knockd, Battle of the Gabbardd, Battle of Scheveningend і Битва в Ересунні

Посада: fleet admirald

Військове звання: адмірал і віцеадмірал


text:
# Совачів Василь Якович
Василь Якович Совачів (15 (27) червня 1876, місто Прилуки, Чернігівська область — 3 травня 1924, село Сливки, Рожнятівський район, Івано-Франківська область) — український громадський діяч, військовий лікар, доктор медицини. Полковник або ж генерал-хорунжий Армії УНР. Чоловік актриси Ганни Совачевої. Небіж українського політичного діяча Миколи Міхновського.

## Життєпис
Народився в місті Прилуки на Полтавщині. Мати Василя — Олімпіада Іванівна Совачева (народжена Міхновська) була сестрою Миколи Івановича Міхновського, батько —  священик. У місцевій гімназії заснував учнівську громаду.
З 1893 — на військовій службі у російській армії. Закінчив військове училище, медичний факультет Київського університету (1902 рік), очолював тут студентську громаду, двічі був ув'язнений. Брав участь у російсько-японській війні. З 1907 — начальник дивізійної медично-санітарної лабораторії в Калузі. Згодом працював у військових академіях Санкт-Петербурга асистентом професора Левашова. У роки Першої світової війни 1914-18 років на фронті, полковник медичної служби (1913). У 1917 році в Чернівцях на посаді полкового лікаря, заснував тут Український клюб.
З 1917 року перебував на службі в Армії УНР. У січні 1919 — начальник військово-санітарної управи, з травня 1920 — інспектор санітарної управи Дієвої армії. З 1920 року в таборах інтернованих українських частин у Польщі. Після війни в Галичині — лікар курорту Підлютого з 1923 року.
Помер у містечку Сливки в Карпатах від епідемічного висипного тифу, на який він заразився під час лікування селян.
Совачів залишив кілька праць у галузі медицини, які були надруковані в російських фахових журналах. На еміграції писав довшу джерельну студію про санітарну справу в УНР.

## Вшанування пам'яті
26 липня 2024 року у місті Первомайськ вулицю Лейтенанта Шмідта перейменували на вулицю Полковника Василя Совачева.

title: Совачів Василь Якович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я = Василь Якович Совачів
| портрет = Совачів.jpeg
| розмір = 200px
| підпис =
| дата народження = 27.6.1876(15)
| місце народження = м. [[Прилуки]], [[Чернігівська область]]
| дата смерті = 3.5.1924
| місце смерті = с. [[Сливки]], [[Рожнятівський район]], [[Івано-Франківська область]]
| прізвисько =
| приналежність = {{fАрміяУНР}}
| країна = {{UNR}}
| рід військ =
| роки служби =
| звання = {{Ранг|країна=РІА|звання=Полковник}} (1913)
{{Ранг|країна=УНР|звання=Полковник}} або
{{Ранг|країна=УНР|звання=Генерал-хорунжий}} медичної служби
| підрозділ =
| командування = інспектор санітарної управи [[Армія УНР|Дієвої армії УНР]]
| битви = [[Російсько-японська війна]]
[[Перша світова війна]]
[[Українсько-радянська війна 1917—1921|Українсько-більшовицька війна]]
| нагороди = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден Святої Анни 2 ступеня}} {{!!}} {{Орден Святої Анни 3 ступеня}} {{!!}} {{Орден Святого Станіслава 3 ступеня}}
{{!)}}
| відносини =
| інше =
}}

'''Василь Якович Совачів''' ({{ДН|27|6|1876|15}}, місто [[Прилуки]], [[Чернігівська область]] — {{ДС|3|5|1924}}, село [[Сливки]], [[Рожнятівський район]], [[Івано-Франківська область]]) — український громадський діяч, військовий [[лікар]], доктор медицини. Полковник<ref>Згідно з {{Тинченко.ОК армії УНР|С}}</ref> або ж генерал-хорунжий<ref>Згідно з {{ДІУ|С}} і [http://vijsko.milua.org/k4.htm Українське військо] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170626201540/http://vijsko.milua.org/k4.htm |date=2017-06-26 }}</ref> [[Армія УНР|Армії УНР]]. Чоловік актриси [[Совачева Ганна Вікторівна|Ганни Совачевої]].<ref>[http://mposm.ru/sovacheva_a.v-vsju_zhizn_ja_verila_v_krasotu-per-s.pdf А. П. Ротач. «Всю жизнь я верила в красоту…» — Анна Викторовна Совачова — известная украинская актриса и общественная деятельница. с. 4] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131214154039/http://mposm.ru/sovacheva_a.v-vsju_zhizn_ja_verila_v_krasotu-per-s.pdf |date=14 грудня 2013 }}{{ref-ru}}</ref> Небіж українського політичного діяча [[Міхновський Микола Іванович|Миколи Міхновського]].

== Життєпис ==
[[Файл:Совачів Василь.jpg|міні|ліворуч|200пкс| Василь Совачів у молоді роки]]
[[Файл:Василь Совачів.jpg|міні|ліворуч|200пкс|Полковник або генерал-хорунжий медичної служби Василь Совачів під час служби в РІА]]
Народився в місті [[Прилуки]] на Полтавщині. Мати Василя — Олімпіада Іванівна Совачева (народжена Міхновська) була сестрою [[Міхновський Микола Іванович|Миколи Івановича Міхновського]], батько —  священик. У місцевій гімназії заснував учнівську громаду.

З 1893 — на військовій службі у російській армії. Закінчив військове училище, медичний факультет [[Київський університет|Київського університету]] ([[1902]] рік), очолював тут студентську громаду, двічі був ув'язнений. Брав участь у [[Російсько-японська війна|російсько-японській війні]]. З [[1907]] — начальник дивізійної медично-санітарної лабораторії в [[Калуга|Калузі]]. Згодом працював у військових академіях [[Санкт-Петербург]]а асистентом професора Левашова. У роки [[Перша світова війна|Першої світової війни]] 1914-18 років на фронті, полковник медичної служби (1913). У 1917 році в Чернівцях на посаді полкового лікаря, заснував тут Український клюб.

З 1917 року перебував на службі в [[Армія УНР|Армії УНР]]. У січні 1919 — начальник військово-санітарної управи, з травня 1920 — інспектор санітарної управи Дієвої армії. З 1920 року в таборах інтернованих українських частин у Польщі. Після війни в Галичині — лікар курорту [[Підлюте|Підлютого]] з 1923 року.

Помер у містечку [[Сливки]] в [[Карпати|Карпатах]] від [[Епідемічний висипний тиф|епідемічного висипного тифу]], на який він заразився під час лікування селян.

Совачів залишив кілька праць у галузі медицини, які були надруковані в російських фахових журналах. На еміграції писав довшу джерельну студію про санітарну справу в УНР.

== Вшанування пам'яті ==
26 липня 2024 року у місті [[Первомайськ (Миколаївська область)|Первомайськ]] вулицю Лейтенанта Шмідта перейменували на вулицю Полковника Василя Совачева.<ref>{{Cite web|url=https://www.mk.gov.ua/ua/oda/order/?doc_id=18104|title=Розпорядження голови —|website=www.mk.gov.ua|access-date=2024-08-03}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
{{Інші проєкти
|Родовід  = 735790
}}
* {{ЕУ}}
* {{Тинченко.ОК армії УНР|С}}
* {{ДІУ|С}}
* '''''«Календар червоної калини на 1925 рік».'' — Львів, 1924. — С.141-142.'''

== Посилання ==
* [http://vijsko.milua.org/k4.htm Українське військо]
* [http://ukrvarta.com.ua/?m0prm=13&showItem=13 Василь Совачів]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{недоступне посилання}}
* [http://galiziaforever.livejournal.com/31435.html Д-р ВАСИЛЬ ЯКОВЛЕВИЧ СОВАЧІВ]

{{Лікар-доробити}}
[[Категорія:Уродженці Прилук]]
[[Категорія:Українські громадські діячі]]
[[Категорія:Українські санітарні лікарі]]
[[Категорія:Учасники російсько-японської війни]]
[[Категорія:Російські військовики Першої світової війни]]
[[Категорія:Лікарі УГА]]
[[Категорія:Доктори медицини]]
[[Категорія:Померли від тифу]]
[[Категорія:Померли в Рожнятівському районі]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо вулиці]]
[[Категорія:Військові лікарі Першої світової війни]]

title: Загальна інформація

Народження: 15 (27) червня 1876 · м. Прилуки, Чернігівська область

Смерть: 3 травня 1924 (47 років) · с. Сливки, Рожнятівський район, Івано-Франківська область · (тиф )

Alma Mater: Медичний факультет Київського імператорського університету Святого Володимира

title: Військова служба

Приналежність: УНР

Війни / битви: Російсько-японська війна · Перша світова війна · Українсько-більшовицька війна

title: Командування

Командування: інспектор санітарної управи Дієвої армії УНР

title: Нагороди та відзнаки

Орден Святої Анни 2 ступеня: Орден Святої Анни 3 ступеня · Орден Святого Станіслава 3 ступеня

Родовід: Генеалогія на Родоводі?


text:
# Чудо на річці Хан
Чудо на річці Хан  — поширена назва економічного дива Південної Кореї, яка за півстоліття перетворилася з відсталої, аграрної країни, зруйнованої корейською війною, у процвітаючу високотехнологічну економіку. У середині 50-х років за рівнем економічного розвитку Південна Корея відносилася за класифікацією Всесвітнього банку до відсталих країн із ВВП на душу населення менше 100 доларів. А, з 1999 року країна прийнята в «клуб багатих і високорозвинених» — ОЕСР. Цей процес був заснований на експортно-орієнтованому зростанні, швидкій індустріалізації, впровадженні нових технологій, розвитку освіти, призвів до експоненціального зростання рівня життя, швидкої урбанізації, модернізації. Чудо на річці Хан породило такі міжнародні корпорації, як Samsung, LG та Hyundai.

title: Чудо на річці Хан

wikitext:
[[Файл:South Korea's GDP (PPP) growth from 1911 to 2008.png|thumb|right|520px|[[Економіка Південної Кореї]] зросла майже з нуля до більш трильйона доларів менше, ніж за 50 років.]]

'''Чудо на річці Хан'''  — поширена назва [[Економічне диво|економічного дива]] [[Південна Корея|Південної Кореї]], яка за півстоліття перетворилася з відсталої, аграрної країни, зруйнованої [[Корейська війна|корейською війною]], у процвітаючу високотехнологічну економіку. У середині 50-х років за рівнем економічного розвитку Південна Корея відносилася за класифікацією Всесвітнього банку до відсталих країн із ВВП на душу населення менше 100 доларів. А, з 1999 року країна прийнята в «клуб багатих і високорозвинених» — [[ОЕСР]]. Цей процес був заснований на експортно-орієнтованому зростанні, швидкій [[Індустріалізація|індустріалізації]], впровадженні нових технологій, розвитку [[Освіта в Республіці Корея|освіти]], призвів до експоненціального зростання [[Рівень життя|рівня життя]], швидкої [[Урбанізація|урбанізації]], модернізації. Чудо на річці Хан породило такі міжнародні корпорації, як [[Samsung Group|Samsung]], [[LG Group|LG]] та [[Hyundai]]<ref>[http://koreatimes.co.kr/www/news/nation/2009/10/116_54174.html Park Chung-hee Admired for Making Something Out of Nothing] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161123105855/http://www.koreatimes.co.kr/www/news/nation/2009/10/116_54174.html |date=23 листопада 2016 }} The Korea Times, 2009-10-25</ref>.

== Див. також ==
* [[Тайванське диво]]

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Економіка Південної Кореї]]
[[Категорія:Економічні піднесення]]


text:
# Східний Сибір
Схі́дний Сибі́р — східна гориста частина Сибіру між Західним Сибіром і Далеким Сходом Росії. Включає басейн річки Єнісей, Забайкалля, Якутію, півострів Таймир і архіпелаги морів Північного Льодовитого океану — Північна Земля і Новосибірські острови.
Східний Сибір тягнеться від меж Монголії і Китаю на півдні до полярних морів на півночі. Ця величезна країна була приєднана до Російської держави в другій половині XVII століття. У наш час[коли?] це, як і раніше, найменш заселений регіон Росії.
Площа Східного Сибіру 7280,2 тисячі км², 43 % площі всієї країни. Населення 9274,4 тисячі осіб (на 1 січня 2009 року), тобто 6,5 % населення Росії.
У адміністративному плані цілком знаходиться на території Сибірського і Далекосхідного федеральних округів.

title: Східний Сибір

wikitext:
[[Файл:East Siberia relief location map.jpg|300px|міні|Східний Сибір]]
'''Схі́дний Сибі́р''' — східна гориста частина [[Сибір]]у між [[Західний Сибір|Західним Сибіром]] і [[Далекий Схід|Далеким Сходом]] [[Росія|Росії]]. Включає басейн річки [[Єнісей]], [[Забайкалля]], [[Якутія|Якутію]], півострів [[Таймир]] і архіпелаги морів [[Північний Льодовитий океан|Північного Льодовитого океану]] — [[Північна Земля]] і [[Новосибірські острови]].

Східний Сибір тягнеться від меж [[Монголія|Монголії]] і [[Китай|Китаю]] на півдні до полярних морів на півночі. Ця величезна країна була приєднана до Російської держави в другій половині [[XVII століття]]. У наш час{{коли}} це, як і раніше, найменш заселений регіон Росії.

Площа Східного Сибіру 7280,2 тисячі км², 43 % площі всієї країни. Населення 9274,4 тисячі осіб (на 1 січня 2009 року), тобто 6,5 % населення Росії.

У адміністративному плані цілком знаходиться на території [[Сибірський федеральний округ|Сибірського]] і [[Далекосхідний федеральний округ|Далекосхідного]] [[Федеральні округи Росії|федеральних округів]].

== Посилання ==
{{Вікіпосилання
|Тема               = Східний Сибір
|Портал             = Росія
|Портал-зображення  = Flag of Russia.svg
|Портал1            = Географія
|Портал1-зображення = Gnome-globe.svg
|Портал2            =
|Портал2-зображення =
|Вікісловник        =
|Вікіпідручник      =
|Вікіцитати         =
|Вікіджерела        =
|Вікіновини         =
|Вікісховище        = Category:Eastern Siberia
|Метавікі           =
|Проєкт             =
}}
* {{БСЭ|006798|Східний Сибір}}
* [http://www.vokrugsveta.ru/encyclopedia/index.php?title=Восточная_Сибирь Енциклопедія «Навколо світу»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090125073531/http://www.vokrugsveta.ru/encyclopedia/index.php?title=Восточная_Сибирь |date=25 січня 2009 }}{{ref-ru}}
* [http://www.vostok-sibir.ru/ Східний Сибір] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150419175935/http://www.vostok-sibir.ru/ |date=19 квітня 2015 }} {{ref-ru}}

[[Категорія:Східний Сибір| ]]

П:
Портал «Росія»
Портал «Географія»

CMNS: Східний Сибір у Вікісховищі?


text:
# Антена (медіагрупа)
«Антена» (рос. «Антенна») — співтовариство регіональних медіа Черкаської області, Україна, до якого входять:
- громадсько-політичний тижневик (газета), регіональний, видається в м. Черкаси.
- телеканал «Антена», локальний телеканал, що поєднує в єдину мережу телевізійні студії кількох міст області і який має цілодобове мовлення в ротаційному новинному форматі
- інтернет сайт «Антена он-лайн» . Відео та текстові новини, Інтернет-трансляція телеканалу «Антена»

## Історія розвитку
Медіагрупа «Антена» є одним з провідних інформаційних ресурсів черкаського регіону.
Газета «Антена» була створена у 1997 році журналістом Валерієм Воротніком. Влітку 1998 року почав працювати інтернет-сайт, який на той час був лише інтернет-версією друкованого видання, але згодом перетворився на багатофункціональний інтернет-портал, що вміщує крім текстових новин Черкащини та України, новинний відео-контент та здійснює цілодобову інтернет-трансляцію телеканалу «Антена» («Антена-плюс»).
Газета «Антена» — це лише частка розгалуженого інформаційного проєкту, що вміщує в себе друковане щотижневе видання, інформаційний інтернет-сайт та, з лютого 2006 року, телевізійний канал «Антена-плюс», що має цілодобове мовлення на територію міста Черкаси. З листопада 2008 року телеканал здійснює цілодобове мовлення в мережі інтернет.
У 2006 році на базі газети було створено телеканал "Антена", який працює і донині. Телеканал узяв за приклад роботу європейських і американських телеканалів і створив власний унікальний формат, який дозволяє бути оперативними, втамовувати інформаційний голод глядачів, при цьому не нав'язуючи їм суб'єктивну думку журналістів.
Наразі телеканал "Антена" — перший і єдиний місцевий телеканал, що мовить у ротаційному форматі. Це означає, що кожен телевізійний сюжет виходить в ефір понад 100 разів протягом кількох днів, що дає змогу усім нашим глядачам отримати інформацію у зручний для них час. Тобто, ми спробували поєднати новинний телеканал і телебачення на запит.

## Редакційна політика
Головний принцип інформаційної політики — дотримання демократичних стандартів та повага до прав і свобод людини. Корпоративна філософія — лібералізм. Стратегічна мета — розбудова в Україні демократичного громадянського суспільства, де кожен зможе реалізувати своє право на свободу слова та думки.

title: Антена (медіагрупа)

wikitext:
{{Otheruses|Антена (значення)}}
'''«Антена»''' ({{lang-ru|«Антенна»}}) — співтовариство регіональних медіа Черкаської області, Україна, до якого входять:
* громадсько-політичний тижневик (газета), регіональний, видається в м. [[Черкаси]].
* телеканал «Антена», локальний телеканал, що поєднує в єдину мережу телевізійні студії кількох міст області і який має цілодобове мовлення в ротаційному новинному форматі
* інтернет сайт «Антена он-лайн» . Відео та текстові новини, Інтернет-трансляція телеканалу «Антена»

== Історія розвитку ==
Медіагрупа «Антена» є одним з провідних інформаційних ресурсів черкаського регіону.

Газета «Антена» була створена у [[1997]] році журналістом [[Воротнік Валерій|Валерієм Воротніком]]. Влітку [[1998]] року почав працювати інтернет-[[сайт]], який на той час був лише інтернет-версією друкованого видання, але згодом перетворився на багатофункціональний інтернет-[[портал]], що вміщує крім текстових новин Черкащини та України, новинний відео-контент та здійснює цілодобову інтернет-трансляцію телеканалу «Антена» («Антена-плюс»).

Газета «Антена» — це лише частка розгалуженого інформаційного проєкту, що вміщує в себе друковане щотижневе видання, інформаційний інтернет-сайт та, з лютого 2006 року, телевізійний канал «Антена-плюс», що має цілодобове мовлення на територію міста Черкаси. З [[листопад]]а [[2008]] року телеканал здійснює цілодобове мовлення в мережі інтернет.

У 2006 році на базі газети було створено телеканал "Антена", який працює і донині. Телеканал узяв за приклад роботу європейських і американських телеканалів і створив власний унікальний формат, який дозволяє бути оперативними, втамовувати інформаційний голод глядачів, при цьому не нав'язуючи їм суб'єктивну думку журналістів.

Наразі телеканал "Антена" — перший і єдиний місцевий телеканал, що мовить у ротаційному форматі. Це означає, що кожен телевізійний сюжет виходить в ефір понад 100 разів протягом кількох днів, що дає змогу усім нашим глядачам отримати інформацію у зручний для них час. Тобто, ми спробували поєднати новинний телеканал і телебачення на запит.

== Редакційна політика ==
Головний [[принцип]] інформаційної політики — дотримання демократичних стандартів та повага до прав і свобод людини. Корпоративна [[філософія]] — [[лібералізм]]. Стратегічна мета — розбудова в [[Україна|Україні]] демократичного громадянського суспільства, де кожен зможе реалізувати своє право на [[свобода слова|свободу слова]] та думки.

== Посилання ==
* [http://www.antenna.com.ua/ Інтернет-сайт медіагрупи Антена] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100124140217/http://www.antenna.com.ua/ |date=24 січня 2010 }}

{{media-company-stub}}
{{Ukraine-co-stub}}
{{Українські телеканали}}
{{Регіональні телеканали України}}

[[Категорія:Регіональні телерадіокомпанії України]]
[[Категорія:Газети Черкас]]


text:
# Щоденник сестри Марії Фаустини Ковальської
Щоденник святої сестри Марії Фаустини Ковальської — щоденник, який представляє записи духовних переживань авторки. Фаустина виказує в ньому свої духовні переживання, а також прославляє та проголошує Боже Милосердя, яке представив їй Ісус Христос.

## Історія
Сестра Фаустина писала щоденник у Вільнюсі та Кракові за Бажанням Ісуса, яке було передане через її священиків сповідників блаженного Михайла Сопоцького та Юзефа Андраша. Перший запис у щоденнику був зроблений у липні 1934 року, а останній у червні 1938. Щоденник складається з 6 зошитів-рукописів різного вмісту, а також з окремого зошиту «Моє приготування до Святого Причастя». Текст рукопису не має жодних виправлень чи перекреслень, проте слова Ісуса були підкреслені авторкою за допомогою олівця. Зараз у друкованих виданнях Щоденника Слова Ісуса найчастіше надруковані жирним шрифтом або курсивом. Оригінал рукопису Щоденника знаходиться в монастирі Сестер Матері Божої Милосердя в Кракові (мікрорайон Лагевники).
У 1983 році було здійснено перше видання Щоденника. Раніше опубліковувались тільки фрагменти Щоденника у вигляді брошур, присвячених відданості Божому Милосердю у нових формах, які Ісус подав Фаустині.

## Структура
Щоденник для полегшення цитування фрагментів був поділений на 1824 пунктів.
Структура щоденнику є наступною:
- Зошит I: пункти 1 — 521 (розпочатий в липні 1934 р.)
- Зошит II: пункти 522–1000 (розпочатий в листопаді 1934 р.)
- Зошит III: пункти 1001–1230 (розпочатий в лютому 1937 р.)
- Зошит IV: пункти 1231–1321 (розпочатий в серпні 1937 р.)
- Зошит V: пункти 1322–1589 (розпочатий в жовтні 1937 р.)
- Зошит VI: пункти 1590–1803 (розпочатий в Кракові 10 лютого 1938 р. закінчений в червні 1938 р.)
- Зошит VII: підписаний «Моє Приготування до Святого Причастя» пункти 1804–1828.

## Популярність
Від часу першого видання Щоденник стає все більш популярним у світі. У наш час Щоденник перекладено багатьма мовами світу (зокрема румунською, мальтійською та корейською). У квітні 2012 року з'явилася польськомовна аудіоверсія Щоденника.

wikitext:
{{Літературний твір
 |Назва                 = «Щоденник святої сестри Марії Фаустини Ковальської»
 |Назва мовою оригіналу = «Dzienniczek Sługi Bożej S. M. Faustyny Kowalskiej profeski wieczystej Zgromadzenia Matki Bożej Miłosierdzia»
 |Зображення            =
 |Розмір                = 200пкс
 |Опис до зображення    =
 |Жанр                  =
 |Автор                 = [[Фаустина Ковальська]]
 |Мова оригіналу        = [[польська]]
 |Написаний             = [[1934 у літературі|1934]]—[[1938 у літературі|1938]]
 |Публікація            = 1983
 |Окреме видання        =
 |Переклад              =
 }}
'''Щоденник святої сестри Марії Фаустини Ковальської''' — щоденник, який представляє записи духовних переживань авторки. [[Ковальська Фаустина|Фаустина]] виказує в ньому свої духовні переживання, а також прославляє та проголошує [[Боже Милосердя]], яке представив їй [[Ісус Христос]].

== Історія ==
[[Файл:Maria Faustyna Kowalska.jpg|міні|праворуч|200пкс|[[Фаустина Ковальська]]]]
Сестра Фаустина писала щоденник у [[Вільнюс]]і та [[Краків|Кракові]] за Бажанням [[Ісус Христос|Ісуса]], яке було передане через її священиків сповідників [[Блаженний Михайло Сопоцько|блаженного Михайла Сопоцького]] та [[Юзеф Андраш|Юзефа Андраша]]. Перший запис у щоденнику був зроблений у липні 1934 року, а останній у червні 1938. Щоденник складається з 6 зошитів-рукописів різного вмісту, а також з окремого зошиту «Моє приготування до Святого Причастя». Текст рукопису не має жодних виправлень чи перекреслень, проте слова Ісуса були підкреслені авторкою за допомогою олівця. Зараз у друкованих виданнях Щоденника Слова Ісуса найчастіше надруковані жирним шрифтом або курсивом. Оригінал рукопису Щоденника знаходиться в [[монастир]]і [[Сестер Матері Божої Милосердя]] в [[Краків|Кракові]] (мікрорайон [[Лагевники]]).

У 1983 році було здійснено перше видання Щоденника. Раніше опубліковувались тільки фрагменти Щоденника у вигляді брошур, присвячених відданості [[Боже Милосердя|Божому Милосердю]] у нових формах, які Ісус подав Фаустині.

== Структура ==
Щоденник для полегшення цитування фрагментів був поділений на 1824 пунктів.
Структура щоденнику є наступною:
* Зошит I: пункти 1 — 521 (розпочатий в липні 1934 р.)
* Зошит II: пункти 522–1000 (розпочатий в листопаді 1934 р.)
* Зошит III: пункти 1001–1230 (розпочатий в лютому 1937 р.)
* Зошит IV: пункти 1231–1321 (розпочатий в серпні 1937 р.)
* Зошит V: пункти 1322–1589 (розпочатий в жовтні 1937 р.)
* Зошит VI: пункти 1590–1803 (розпочатий в Кракові 10 лютого 1938 р. закінчений в червні 1938 р.)
* Зошит VII: підписаний «Моє Приготування до Святого Причастя» пункти 1804–1828.

== Популярність ==
Від часу першого видання Щоденник стає все більш популярним у світі. У наш час Щоденник перекладено багатьма мовами світу (зокрема румунською, мальтійською та корейською). У квітні 2012 року з'явилася польськомовна аудіоверсія Щоденника.

== Джерела ==
* [http://www.faustyna.pl/index.php?option=com_content&task=view&id=52&Itemid=57 Pełny tekst «Dzienniczka» Św. Siostry Faustyny] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131227130927/http://www.faustyna.pl/index.php?option=com_content&task=view&id=52&Itemid=57 |date=27 грудня 2013 }}
* [http://prawo.vagla.pl/node/8287 Artykuł «Prawa autorskie Siostry Faustyny»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131227050244/http://prawo.vagla.pl/node/8287 |date=27 грудня 2013 }}
*[http://www.truechristianity.info/library/miloserdiye_bozhiye_v_moyey_dushe/miloserdiye_bozhiye_v_moyey_dushe_content.php Текст Щоденника на російською мовою] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181009172012/http://www.truechristianity.info/library/miloserdiye_bozhiye_v_moyey_dushe/miloserdiye_bozhiye_v_moyey_dushe_content.php |date=9 жовтня 2018 }}

[[Категорія:Щоденники]]
[[Категорія:Католицька духовність]]
[[Категорія:Християнська література]]
[[Категорія:Книги XX століття]]
[[Категорія:Польські книги]]

Жанр: щоденник

Автор: Фаустина Ковальська

Мова: польська


text:
# Черневиці (Лодзинське воєводство)
Черневиці (пол. Czerniewice) — село в Польщі, у гміні Черневиці Томашовського повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 896 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Пйотрковського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 447     | 94                 | 321              | 32                   |
| Жінки    | 449     | 90                 | 281              | 78                   |
| Разом    | 896     | 184                | 602              | 110                  |

title: Черневиці (Лодзинське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Черневиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Czerniewice}}
|підпорядкування    =
|герб           = POL gmina Czerniewice COA.svg
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = NewChurchCzerniewice.jpg
|опис зображення    =  <!--Nowy [[kościół (budynek)|kościół]] w Czerniewicach-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Томашовський повіт (Лодзинське воєводство)|Томашовський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Черневиці (гміна){{!}}Черневиці
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 896
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 44
|поштовий індекс        = 97-216
|автомобільний код      = ETM
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0537355<ref>{{Cite web |url=http://www.stat.gov.pl/broker/access/definitionTree.jspa |title=TERYT |accessdate=21 жовтня 2018 |archive-date=12 серпня 2012 |archive-url=https://www.webcitation.org/69rcj6xEP?url=http://www.stat.gov.pl/broker/access/definitionTree.jspa }}</ref>
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses}}
'''Черневиці''' ({{lang-pl|Czerniewice}}) — село в Польщі, у [[Черневиці (гміна)|гміні Черневиці]] [[Томашовський повіт (Лодзинське воєводство)|Томашовського повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:896}} {{МНОЖИНА:896|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Пйотрковське воєводство|Пйотрковського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=447 |ЧолПре=94 |ЧолПрац=321 |ЧолПост=32
|Жін=449 |ЖінПре=90 |ЖінПрац=281 |ЖінПост=78
|Разом=896 |РазомПре=184 |РазомПрац=602 |РазомПост=110
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Czerniewice (województwo łódzkie)}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Черневиці}}

[[Категорія:Села Томашовського повіту (Лодзинське воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Томашовський повіт

Гміна: Черневиці

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: ETM

OSM: ↑2924815 ·R (Ґміна Черневіце)


text:
# ТЕС Манікгандж
ТЕС Манікгандж – теплова електростанція за десяток кілометрів від західних околиць Дакки, створена компанією Doreen Power.
В 21 столітті на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2020-му у Манікганджі почала роботу електростанція компанії Doreen Power. Вона має 9 генераторних установок MAN 18V48/60TS потужністю по 18,5 МВт.
Як паливо станція використовує нафтопродукти.
Можливо відзначити, що менш ніж за кілометр від електростанції Doreen Power у Манікганджі знаходиться майданчик державної компанії BPDB, на якому розміщені три генераторні установки MAN загальною потужністю 58 МВт, які надані BPDB в оренду тією ж Doreen Power.

title: ТЕС Манікгандж

wikitext:
{{Теплоелектростанція
|Назва                             =  ТЕС Манікгандж
|Зображення                 =
|Розташування              = {{BGD}}
|Збудована                     = 2020
|Модернізація               =
|Паливо                           = нафтопродукти
|Водозабір                      =
|Енергоблоки                 = 9х18,5
|Котли                           =
|Турбіни                         = 9 генераторних установок MAN 18V48/60TS
|Генератори                      =
|Електрична потужність           = 167
|Теплова потужність              =
|Виробництво електрики           =
|Річне виробництво тепла         =
|Керівник                        =
|Кількість працівників           =
|Материнська компанія            = Doreen Power
|Сайт                            =
|Дані оновлено                   =
}}
'''ТЕС Манікгандж''' – теплова електростанція за десяток кілометрів від західних околиць Дакки, створена компанією Doreen Power.

В 21 столітті на тлі стрімко зростаючого попиту у Бангладеш почався розвиток генеруючих потужностей на основі двигунів внутрішнього згоряння, які могли бути швидко змонтовані. Зокрема, в 2020-му у Манікганджі почала роботу електростанція компанії Doreen Power. Вона має 9 генераторних установок MAN 18V48/60TS потужністю по 18,5 МВт.

Як паливо станція використовує нафтопродукти.<ref>{{Cite web|title=MAN Energy Solutions Chosen For Bangladesh Projects|url=https://www.dieselgasturbine.com/news/man-energy-solutions-chosen-for-bangladesh-projects/7006646.article|website=Diesel & Gas Turbine Worldwide|date=2018-10-25|accessdate=2022-01-01|language=en}}</ref><ref>{{Cite web|title=https://www.dhakatribune.com/bangladesh/nation/2020/01/09/162mw-power-to-be-added-to-nat-l-grid-from-next-month|url=https://www.dhakatribune.com/bangladesh/nation/2020/01/09/162mw-power-to-be-added-to-nat-l-grid-from-next-month|website=www.dhakatribune.com|accessdate=2022-01-01|language=en}}</ref>

Можливо відзначити, що менш ніж за кілометр від електростанції Doreen Power у Манікганджі знаходиться майданчик державної компанії BPDB, на якому розміщені три генераторні установки MAN загальною потужністю 58 МВт, які надані BPDB в оренду тією ж Doreen Power.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Теплові електростанції Бангладеш|Манікгандж]]
[[Категорія:Теплові електростанції на нафті|Манікгандж]]
[[Категорія:Електростанції з двигунами внутрішнього згоряння|Манікгандж]]

title: ТЕС Манікгандж

Країна: Бангладеш

Розташування: Бангладеш

Вид палива: нафтопродукти

Турбіни: 9 генераторних установок MAN 18V48/60TS

Материнська компанія: Doreen Power

title: ідентифікатори і посилання

ідентифікатори і посилання: ТЕС Манікгандж


text:
# Градець-над-Моравицею
Градець-над-Моравицею, нім. Грец (чеськ. Hradec nad Moravicí МФА: [ˈɦradɛts ˈnad moravɪtsiː]; нім. Grätz) — місто в Мораво-Сілезькому краї Чехії, в окрузі Опава. Через місто протікає річка Моравиця (чеськ. Moravice).

## Відомі уродженці
- Князь Фелікс Марія Ліхновски, граф Верденберг (нім. Felix von Lichnowsky; 1814—1848) — німецький політик.
- Князь Карл Марія Ліхновски (нім. Karl von Lichnowsky; 1819—1901) — німецький і прусський політик, член Райхстагу та Ландтагу.

## Міста-побратими
- Польща — Баборув,
- Словаччина — Липтовський Градок.

title: Градець-над-Моравицею

wikitext:
{{Місто
 | назва               = Градець-над-Моравицею
 | місцева_назва       = Hradec nad Moravicí
 | зображення          = HradecNadMoravici RedCastle.JPG
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   = [[Замок Градець-над-Моравіцей|Червоний замок]]
 | прапор              = Hradec_nad_Moravici_CZ_flag.svg
 | прапор_підпис       =
 | герб                = Coa_Czech_Town_Hradec_nad_Moravicí.svg
 | герб_підпис         =
 | країна прапор       = [[Файл:Flag of the Czech Republic.svg|25пкс]]
 | країна              =  [[Чехія]]
 | регіон              = [[Мораво-Сілезький край]]
 | цифровий ідентифікатор=
 | вид ідентифікатора  =
 | розташування        = Map cz Hradec nad Moravicí kroton.svg
 | розташування_розмір =
 | розташування_підпис =
 | mapx                =
 | mapy                =
 | засноване           =
 | перша згадка        = [[1060]] рік
 | статус              = [[Місто]]
 | магдебурзьке право  =
 | населення           = 5 485 (2024)
 | густота             = 118
 | катойконім          =
 | агломерація         =
 | площа               = 44
 | часовий пояс        = [[Центральноєвропейський час|ЦЄЧ]] ([[UTC+1]])<br />Влітку [[Центральноєвропейський літній час|ЦЄЛЧ]] ([[UTC+2]])
 | висота над рівнем моря= 264
 | поштові індекси     = 747 41 - 747 84
 | код країни          =
 | код міста           =
 | координати          =  {{coord|49|51|39|N|17|52|16|E|scale:30000|display=inline,title}}
 |lat_dir=N | lat_deg= | lat_min=
            | lat_sec=
 |lon_dir=E | lon_deg= | lon_min=
            | lon_sec=
 | країна карта        =
 | регіон карта        =
 | район карта         =
 | поділ міста         =
 | міста-побратими     = [[Ліптовський Градок|Ліптовський Градок]] ([[Словаччина]])
 | день міста          =
 | адреса              = Opavská 265, Hradec nad Moravicí, 747 41<ref name="ОС">Офіційний сайт. Уряд. [http://www.www.hradecnadmoravici.eu/modules/tel_seznam/tel_seznam.php?org=1]{{Недоступне посилання}}</ref>
 | вебсторінка         = [http://www.muhradec.cz/ Офіційний сайт міста]
 | мер                 = Ганак Карел
 | примітки            =
 }}

'''Градець-над-Моравицею''', нім. '''Грец''' ({{lang-cs|Hradec nad Moravicí}} {{IPA-all|ˈɦradɛts ˈnad moravɪtsiː}}; {{lang-de|Grätz}}) — [[місто]] в [[Моравсько-Сілезький край|Мораво-Сілезькому краї]] [[Чехія|Чехії]], в [[Опава (округ)|окрузі Опава]]. Через місто протікає [[Моравиця (річка)|річка Моравиця]] ({{lang-cs|Moravice}}).

== Відомі уродженці ==
* Князь Фелікс Марія Ліхновски, граф Верденберг ({{lang-de|Felix von Lichnowsky}}; 1814—1848) — німецький політик.
* Князь Карл Марія Ліхновски ({{lang-de|Karl von Lichnowsky}}; 1819—1901) — німецький і прусський [[політик]], член [[Райхстаг]]у та [[Ландтаг]]у.

== Міста-побратими ==
* {{POL}} — [[Баборув]],
* {{SVK}} — Липтовський Градок.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* ''Bahlcke J. u. a.'' Handbuch der historischen Stätten Böhmen und Mähren. — Stuttgart : Kröner-Verlag, 1998. — S. 168—169. — ISBN 3-520-32901-8. {{ref-de}}

== Посилання ==
{{commonscat|Hradec nad Moravicí}}
* [http://www.ichradec.cz/ru/russian/О-городе/ З історії міста]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{ref-ru}}
{{Опава (округ)}}
[[Категорія:Міста Чехії]]

title: — сусідні нас. пункти

Герб: Прапор

герб: прапор

Країна: Чехія

Регіон: Мораво-Сілезький край

Поділ: Benkoviced, Bohučoviced, Domoradoviced, Filipoviced, Jakubčoviced, Kajlovecd, Žimroviced, Q56413611?

Статус міста: Місто

Площа: 44 км²

· густота: 118 осіб/км²

Міста-побратими: Ліптовський Градок (Словаччина)

Часовий пояс: ЦЄЧ (UTC+1) · Влітку ЦЄЛЧ (UTC+2)

Мер міста: Ганак Карел

Вебсайт: Офіційний сайт міста


text:
# Фіреатида
37°22′35″ пн. ш. 22°40′53″ сх. д. / 37.37637° пн. ш. 22.681426° сх. д.
Фіреатида (дав.-гр. Θυρεα̃τις), Кінурія (дав.-гр. Κυνουρία) — історична область у давній Греції, розташована на південь від Арголіди і на схід від Лаконії. Центром області було місто Фіреї.
Першими мешканцями Фіреатиди були пеласги, яких згодом витіснили греки, що розмовляли аркадською говіркою. Область залишалася незалежною і після дорійської навали. Лише після перемоги аргоського царя Фідона під 669 р. до н. е. Гісіями Фіреатида була приєднана до Аргоса, і в краї почав поширюватися дорійський діалект.
У 546 р. до н. е. область захопили спартанці. Аргів'яни спробували її відбити, проте у вирішальній битві біля Фірей (544 р. до н. е., так звана «битва чемпіонів») зазнали поразки.
В 431 р. до н. е. спартанці віддали землі Фіреатиди для поселення егінцям, яких з рідного острова вигнали афіняни. У 424 р. до н. е. область захопили вже самі афіняни, і обернули місцевих мешканців на рабів. Проте невдовзі Фіреатиду знову відвоювали спартанці.
У 338 р. до н. е. Філіпп II Македонський змусив Спарту остаточно відмовитися від Фіреатиди на користь аргів'ян.

title: Фіреатида

wikitext:
{{універсальна картка}}
'''Фіреатида''' ({{lang-grc|Θυρεα̃τις}}), '''Кінурія''' ({{lang-grc|Κυνουρία}}) — [[Список грецьких країн та регіонів|історична область]] у давній [[Греція|Греції]], розташована на південь від [[Арголіда|Арголіди]] і на схід від [[Лаконія|Лаконії]]<ref>[[Фукідід]], II 27. IV, 56</ref>. Центром області було місто [[Фіреї]].

Першими мешканцями Фіреатиди були [[пеласги]], яких згодом витіснили [[греки]], що розмовляли [[Аркадія|аркадською]] говіркою. Область залишалася незалежною і після [[Дорійське вторгнення|дорійської навали]]<ref>[[Геродот]], VIII, 73</ref>. Лише після перемоги [[аргос]]ького царя [[Фідон]]а під [[669 до н.е.|669 р. до н. е.]] [[Гісії|Гісіями]] Фіреатида була приєднана до Аргоса, і в краї почав поширюватися [[дорійці|дорійський]] діалект.

У [[546 до н. е.|546 р. до н. е.]] область захопили [[спарта]]нці. Аргів'яни спробували її відбити, проте у вирішальній битві біля [[Фіреї|Фірей]] ([[544 до н. е.|544 р. до н. е]]., так звана «[[битва чемпіонів]]») зазнали поразки<ref>[[Геродот]], I, 82</ref>.

В [[431 до н. е.|431 р. до н. е.]] спартанці віддали землі Фіреатиди для поселення [[Егіна|егінцям]], яких з рідного острова вигнали [[Стародавні Афіни|афіняни]]. У [[424 до н. е.|424 р. до н. е.]] область захопили вже самі афіняни, і обернули місцевих мешканців на рабів<ref>[[Фукідід]], II 27. IV, 57</ref>. Проте невдовзі Фіреатиду знову відвоювали спартанці.

У [[338 до н. е.|338 р. до н. е.]] [[Філіпп II Македонський]] змусив Спарту остаточно відмовитися від Фіреатиди на користь аргів'ян<ref>[[Павсаній]]. Опис Еллади, II, 20, 1. VII, 11, 2</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Історичні області Стародавньої Греції]]

Країна: Греція

Є столицею або адмінцентром для: Thyreatisd

Часовий пояс: UTC+2 і UTC+3

У межах природно-географічного об'єкта: Пелопоннес


text:
# Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016 — біг на 1500 метрів (жінки)
Змагання з легкої атлетики в бігові на 1500 метрів серед жінок на літніх Олімпійських іграх 2016 відбуваються від 12 до 16 серпня на Олімпійському стадіоні Жоао Авеланжа.

## Рекорди
Станом на 12 серпня 2016 світовий і олімпійський рекорди були такими:
| Світовий рекорд     | Гензебе Дібаба (ETH) | 3:50.07 | Фонтвілль, Монако    | 17 липня 2015  |
| Олімпійський рекорд | Паула Іван (ROU)     | 3:53.96 | Сеул, Південна Корея | 26 серпня 1988 |

## Розклад змагань
Час місцевий (UTC−3).
| Дата                | Час   | Раунд            |
| ------------------- | ----- | ---------------- |
| П'ятниця, 12 серпня | 20:30 | Попередні забіги |
| Неділя, 14 серпня   | 21:30 | Півфінали        |
| Вівторок, 16 серпня | 22:30 | Фінал            |

## Результати

### Попередні забіги
У півфінал виходять по 6 перших учасниць з кожного забігу (Q), а також 6 найшвидших серед решти місць (q).

#### Забіг 1
| Місце | Спортсменка                   | Країна                    | Час     | Примітки |
| ----- | ----------------------------- | ------------------------- | ------- | -------- |
| 1     | Гензебе Дібаба                | Ефіопія (ETH)             | 4:10.61 | Q        |
| 2     | Сієра Мегіен                  | Ірландія (IRL)            | 4:11.51 | Q        |
| 3     | Бренда Мартінес               | США (USA)                 | 4:11.74 | Q        |
| 4     | Лінден Голл                   | Австралія (AUS)           | 4:11.75 | Q        |
| 5     | Ангеліка Ціхоцька             | Польща (POL)              | 4:11.76 | Q        |
| 5     | Констанца Клостерхалфен       | Німеччина (GER)           | 4:11.76 | Q        |
| 7     | Гіларі Стеллінгверфф          | Канада (CAN)              | 4:12.00 |          |
| 8     | Морін Костер                  | Нідерланди (NED)          | 4:13.15 |          |
| 9     | Сігам Гілалі                  | Марокко (MAR)             | 4:13.46 |          |
| 10    | Амела Терзіч                  | Сербія (SRB)              | 4:15.17 |          |
| 11    | Ненсі Чепквемой               | Кенія (KEN)               | 4:15.41 |          |
| 12    | Марта Пен                     | Португалія (POR)          | 4:18.53 |          |
| 13    | Сарасваті Бхаттараї           | Непал (NEP)               | 4:33.94 | NR       |
| 14    | Сельма де Граса Соарес Бонфім | Сан-Томе і Принсіпі (STP) | 4:38.86 |          |

#### Забіг 2
| Місце | Спортсменка           | Країна                | Час     | Примітки |
| ----- | --------------------- | --------------------- | ------- | -------- |
| 1     | Сіфан Гассан          | Нідерланди (NED)      | 4:06.64 | Q        |
| 2     | Фейт Кіп'єгон         | Кенія (KEN)           | 4:06.65 | Q        |
| 3     | Софія Еннауі          | Польща (POL)          | 4:06.90 | Q        |
| 4     | Дженніфер Сімпсон     | США (USA)             | 4:06.99 | Q        |
| 5     | Маліка Аккауі         | Марокко (MAR)         | 4:07.42 | Q, SB    |
| 6     | Бесу Садо             | Ефіопія (ETH)         | 4:08.11 | Q        |
| 7     | Лора Вейтман          | Велика Британія (GBR) | 4:08.37 | q        |
| 8     | Дженні Бланделл       | Австралія (AUS)       | 4:09.05 | q        |
| 9     | Габріелла Стаффорд    | Канада (CAN)          | 4:09.45 |          |
| 10    | Мур'єль Конео         | Колумбія (COL)        | 4:09.50 |          |
| 11    | Тігіст Гешов          | Бахрейн (BRN)         | 4:10.96 |          |
| 12    | Флоріна Пьєрдевара    | Румунія (ROU)         | 4:11.55 | SB       |
| 13    | Ніккі Гамблін         | Нова Зеландія (NZL)   | 4:11.88 |          |
| 14    | Анжеліна Нада Лохаліт | Збірна біженців (ROT) | 4:47.38 |          |

#### Забіг 3
| Місце | Спортсменка          | Країна                           | Час     | Примітки |
| ----- | -------------------- | -------------------------------- | ------- | -------- |
| 1     | Давіт Сеяум          | Ефіопія (ETH)                    | 4:05.33 | Q        |
| 2     | Шеннон Ровбері       | США (USA)                        | 4:06.47 | Q        |
| 3     | Лора Муір            | Велика Британія (GBR)            | 4:06.53 | Q        |
| 4     | Рабабе Арафі         | Марокко (MAR)                    | 4:06.63 | Q        |
| 5     | Мераф Бахта          | Швеція (SWE)                     | 4:06.82 | Q        |
| 6     | Зої Бакман           | Австралія (AUS)                  | 4:06.93 | Q        |
| 7     | Ніколь Сіфуентес     | Канада (CAN)                     | 4:07.43 | q        |
| 8     | Віола Лагат          | Кенія (KEN)                      | 4:08.09 | q        |
| 9     | Данута Урбанік       | Польща (POL)                     | 4:08.67 | q        |
| 10    | Діана Зуєв           | Німеччина (GER)                  | 4:09.07 | q        |
| 11    | Маргеріта Маньяні    | Італія (ITA)                     | 4:09.74 |          |
| 12    | Кадра Мохамед Дембіл | Джибуті (DJI)                    | 4:42.67 |          |
| 13    | Нелія Мартінс        | Східний Тимор (TLS)              | 5:00.53 |          |
|       | Бетлем Десалегн      | Об'єднані Арабські Емірати (UAE) |         | DNS      |

### Півфінали

#### Забіг 1
| Місце | Спортсменка    | Країна                | Час     | Примітки |
| ----- | -------------- | --------------------- | ------- | -------- |
| 1     | Фейт Кіп'єгон  | Кенія (KEN)           | 4:03.95 | Q        |
| 2     | Давіт Сеяум    | Ефіопія (ETH)         | 4:04.23 | Q        |
| 3     | Шеннон Ровбері | США (USA)             | 4:04.46 | Q        |
| 4     | Бесу Садо      | Ефіопія (ETH)         | 4:05.19 | Q        |
| 5     | Лора Вейтман   | Велика Британія (GBR) | 4:05.28 | Q        |
| 6     | Софія Еннауі   | Польща (POL)          | 4:05.29 | q        |
| 7     | Рабабе Арафі   | Марокко (MAR)         | 4:05.60 | q        |
| 8     | Лінден Холл    | Австралія (AUS)       | 4:05.81 |          |

#### Забіг 2
| Місце | Спортсменка       | Країна                | Час     | Примітки |
| ----- | ----------------- | --------------------- | ------- | -------- |
| 1     | Гензебе Дібаба    | Ефіопія (ETH)         | 4:03.06 | Q        |
| 2     | Сіфан Гассан      | Нідерланди (NED)      | 4:03.62 | Q        |
| 3     | Лора Муір         | Велика Британія (GBR) | 4:04.16 | Q        |
| 4     | Дженніфер Сімпсон | США (USA)             | 4:05.07 | Q        |
| 5     | Мераф Бахта       | Швеція (SWE)          | 4:06.41 | Q        |
| 6     | Віола Лагат       | Кенія (KEN)           | 4:06.83 |          |
| 7     | Ніколь Сіфуентес  | Канада (CAN)          | 4:08.53 |          |
| 8     | Маліка Аккауі     | Марокко (MAR)         | 4:08.55 |          |

### Фінал
| Місце | Спортсменка       | Країна                | Час     | Примітки |
| ----- | ----------------- | --------------------- | ------- | -------- |
| 1     | Фейт Кіп'єгон     | Кенія (KEN)           | 4:08.92 |          |
| 2     | Гензебе Дібаба    | Ефіопія (ETH)         | 4:10.27 |          |
| 3     | Дженніфер Сімпсон | США (USA)             | 4:10.53 |          |
| 4     | Шеннон Ровбері    | США (USA)             | 4:11.05 |          |
| 5     | Сіфан Гассан      | Нідерланди (NED)      | 4:11.23 |          |
| 6     | Мераф Бахта       | Швеція (SWE)          | 4:12.59 |          |
| 7     | Лора Муір         | Велика Британія (GBR) | 4:12.88 |          |
| 8     | Давіт Сеяум       | Ефіопія (ETH)         | 4:13.14 |          |
| 9     | Бесу Садо         | Ефіопія (ETH)         | 4:13.58 |          |
| 10    | Софія Еннауі      | Польща (POL)          | 4:14.72 |          |
| 11    | Лора Вейтман      | Велика Британія (GBR) | 4:14.95 |          |
| 12    | Рабабе Арафі      | Марокко (MAR)         | 4:15.16 |          |

wikitext:
{{Підсумок змагань на Олімпійських іграх
|змагання = Біг на 1500 метрів (жінки)
|ігри = 2016 Літо
|зображення =
|підпис =
|місце проведення = [[Олімпійський стадіон Жоао Авеланжа]]
|дати = 12 серпня
(попередні забіги)
14 серпня
(півфінали)
16 серпня
(фінал)
|учасників = 42
|країн = 25
|win_value =
|золото = [[Фейт Кіп'єгон]]
|золотоНОК = KEN
|срібло = [[Гензебе Дібаба]]
|сріблоНОК = ETH
|бронза = [[Дженніфер Сімпсон]]
|бронзаНОК = USA
|попередні = [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2012 — біг на 1500 метрів (жінки)|2012]]
|наступні = [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2020 — біг на 1500 метрів (жінки)|2020]]
}}

{{Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016}}

[[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016|Змагання з легкої атлетики]] в '''бігові на 1500 метрів серед жінок''' на [[Літні Олімпійські ігри 2016|літніх Олімпійських іграх 2016]] відбуваються від 12 до 16 серпня на [[Олімпійський стадіон Жоао Авеланжа|Олімпійському стадіоні Жоао Авеланжа]].

==Рекорди==
{{Станом на|2016|08|12|}} світовий і олімпійський рекорди були такими:
{{СР і ОР
| СР_спортсмен   = {{flagathlete|[[Гензебе Дібаба]]|ETH}}
| СР_результат      = 3:50.07
| СР_місце     = [[Фонтвілль]], [[Монако]]
| СР_дата      = 17 липня 2015
| СР_посилання       =
| ОР_спортсмен = {{СпортсменОІ прапор 2|[[Паула Іван]]|ROU|1988|літніх}}
| ОР_результат    = 3:53.96
| ОР_місце   = [[Сеул]], [[Південна Корея]]
| ОР_дата    = 26 серпня 1988
| ОР_посилання     =
}}

==Розклад змагань==

Час місцевий ([[UTC−3]]).
{| class="wikitable"
! Дата
! Час
! Раунд
|-
|П'ятниця, 12 серпня ||'''20:30'''||'''Попередні забіги'''
|-
|Неділя, 14 серпня ||'''21:30'''||'''Півфінали'''
|-
|style=background:lemonchiffon|Вівторок, 16 серпня ||style=background:lemonchiffon| '''22:30'''||style=background:lemonchiffon|'''Фінал'''
|-
|}

== Результати ==
=== Попередні забіги ===
<ref>{{cite web|title=Women's 1500m: Heats|url=https://www.iaaf.org/competitions/olympic-games/the-xxxi-olympic-games-5771/results/women/1500-metres/heats/startlist#resultheader|publisher=IAAF|accessdate=2016-08-10|archive-date=12 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160812204457/https://www.iaaf.org/competitions/olympic-games/the-xxxi-olympic-games-5771/results/women/1500-metres/heats/startlist#resultheader}}</ref>

У півфінал виходять по 6 перших учасниць з кожного забігу (Q), а також 6 найшвидших серед решти місць (q).

==== Забіг 1 ====
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
!Місце !! Спортсменка !! Країна !! Час !! Примітки
|- bgcolor=ccffcc
| 1 ||align=left| [[Гензебе Дібаба]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:10.61 || Q
|- bgcolor=ccffcc
| 2 ||align=left| [[Сієра Мегіен]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|IRL|2016|літніх}} || 4:11.51 || Q
|- bgcolor=ccffcc
| 3 ||align=left| [[Бренда Мартінес]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:11.74 || Q
|- bgcolor=ccffcc
| 4 ||align=left| [[Лінден Голл]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|AUS|2016|літніх}} || 4:11.75 || Q
|- bgcolor=ccffcc
|rowspan=2| 5 ||align=left| [[Ангеліка Ціхоцька]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|POL|2016|літніх}} || 4:11.76 || Q
|- bgcolor=ccffcc
|align=left| [[Констанца Клостерхалфен]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|GER|2016|літніх}} || 4:11.76 || Q
|-
| 7 ||align=left| [[Гіларі Стеллінгверфф]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|CAN|2016|літніх}} || 4:12.00 ||
|-
| 8 ||align=left| [[Морін Костер]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|NED|2016|літніх}} || 4:13.15 ||
|-
| 9 ||align=left| [[Сігам Гілалі]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|MAR|2016|літніх}} || 4:13.46 ||
|-
| 10 ||align=left| [[Амела Терзіч]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|SRB|2016|літніх}} || 4:15.17 ||
|-
| 11 ||align=left| [[Ненсі Чепквемой]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|KEN|2016|літніх}} || 4:15.41 ||
|-
| 12 ||align=left| [[Марта Пен]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|POR|2016|літніх}} || 4:18.53 ||
|-
| 13 ||align=left| [[Сарасваті Бхаттараї]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|NEP|2016|літніх}} || 4:33.94  || '''[[Список рекордів Непалу з легкої атлетики|NR]]'''
|-
| 14 ||align=left| [[Сельма де Граса Соарес Бонфім]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|STP|2016|літніх}} || 4:38.86 ||
|}

==== Забіг 2 ====
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
!Місце !! Спортсменка !! Країна !! Час !! Примітки
|-bgcolor=ccffcc
| 1 ||align=left| [[Сіфан Гассан]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|NED|2016|літніх}} || 4:06.64 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 2 ||align=left| [[Фейт Кіп'єгон]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|KEN|2016|літніх}} || 4:06.65 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 3 ||align=left| [[Софія Еннауі]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|POL|2016|літніх}} || 4:06.90 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 4  ||align=left| [[Дженніфер Сімпсон]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:06.99 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 5 ||align=left| [[Маліка Аккауі]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|MAR|2016|літніх}} || 4:07.42|| Q, SB
|-bgcolor=ccffcc
| 6 ||align=left| [[Бесу Садо]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:08.11 || Q
|-bgcolor=ddffdd
| 7 ||align=left| [[Лора Вейтман]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|GBR|2016|літніх}} || 4:08.37  || q
|-bgcolor=ddffdd
| 8 ||align=left| [[Дженні Бланделл]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|AUS|2016|літніх}} || 4:09.05 || q
|-
| 9 ||align=left| [[Габріелла Стаффорд]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|CAN|2016|літніх}} || 4:09.45 ||
|-
| 10 ||align=left| [[Мур'єль Конео]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|COL|2016|літніх}} || 4:09.50 ||
|-
| 11 ||align=left| [[Тігіст Гешов]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|BRN|2016|літніх}} || 4:10.96 ||
|-
| 12 ||align=left| [[Флоріна Пьєрдевара]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|ROU|2016|літніх}} || 4:11.55 || SB
|-
| 13 ||align=left| [[Ніккі Гамблін]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|NZL|2016|літніх}} || 4:11.88 ||
|-
| 14 ||align=left| [[Анжеліна Нада Лохаліт]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|ROT|2016|літніх}} || 4:47.38 ||
|-
|}

==== Забіг 3 ====
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
!Місце !! Спортсменка !! Країна !! Час !! Примітки
|-bgcolor=ccffcc
| 1 ||align=left| [[Давіт Сеяум]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:05.33 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 2 ||align=left| [[Шеннон Ровбері]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:06.47 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 3 ||align=left| [[Лора Муір]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|GBR|2016|літніх}} || 4:06.53 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 4 ||align=left| [[Рабабе Арафі]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|MAR|2016|літніх}} || 4:06.63 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 5 ||align=left| [[Мераф Бахта]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|SWE|2016|літніх}} || 4:06.82 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 6 ||align=left| [[Зої Бакман]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|AUS|2016|літніх}} || 4:06.93 || Q
|-bgcolor=ddffdd
| 7 ||align=left| [[Ніколь Сіфуентес]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|CAN|2016|літніх}} || 4:07.43 || q
|-bgcolor=ddffdd
| 8 ||align=left| [[Віола Лагат]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|KEN|2016|літніх}} || 4:08.09 || q
|-bgcolor=ddffdd
| 9 ||align=left| [[Данута Урбанік]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|POL|2016|літніх}} || 4:08.67 || q
|-bgcolor=ddffdd
| 10 ||align=left| [[Діана Зуєв]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|GER|2016|літніх}} || 4:09.07 || q
|-
| 11 ||align=left| [[Маргеріта Маньяні]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|ITA|2016|літніх}} || 4:09.74 ||
|-
| 12 ||align=left| [[Кадра Мохамед Дембіл]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|DJI|2016|літніх}} || 4:42.67 ||
|-
| 13 ||align=left| [[Нелія Мартінс]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|TLS|2016|літніх}} || 5:00.53 ||
|-
|  ||align=left| [[Бетлем Десалегн]] ||align=left| {{ПрапорМОКкоманда1|UAE|2016|літніх}} ||  || DNS
|}

=== Півфінали ===
==== Забіг 1 ====
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
!Місце !! Спортсменка !! Країна !! Час !! Примітки
|-bgcolor=ccffcc
| 1 || align=left|[[Фейт Кіп'єгон]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|KEN|2016|літніх}} || 4:03.95 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 2 || align=left|[[Давіт Сеяум]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:04.23 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 3 || align=left|[[Шеннон Ровбері]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:04.46 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 4 || align=left|[[Бесу Садо]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:05.19 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 5 || align=left|[[Лора Вейтман]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|GBR|2016|літніх}} || 4:05.28 || Q
|-bgcolor=ddffdd
| 6 || align=left|[[Софія Еннауі]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|POL|2016|літніх}} || 4:05.29 || q
|-bgcolor=ddffdd
| 7 || align=left|[[Рабабе Арафі]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|MAR|2016|літніх}} || 4:05.60 || q
|-
| 8 || align=left|[[Лінден Холл]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|AUS|2016|літніх}} || 4:05.81 ||
|}

==== Забіг 2 ====
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
!Місце !! Спортсменка !! Країна !! Час !! Примітки
|- bgcolor=ccffcc
| 1 || align=left|[[Гензебе Дібаба]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:03.06 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 2 || align=left|[[Сіфан Гассан]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|NED|2016|літніх}} || 4:03.62 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 3 || align=left|[[Лора Муір]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|GBR|2016|літніх}} || 4:04.16 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 4 || align=left|[[Дженніфер Сімпсон]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:05.07 || Q
|-bgcolor=ccffcc
| 5 || align=left|[[Мераф Бахта]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|SWE|2016|літніх}} || 4:06.41 || Q
|-
| 6 || align=left|[[Віола Лагат]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|KEN|2016|літніх}} || 4:06.83 ||
|-
| 7 || align=left|[[Ніколь Сіфуентес]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|CAN|2016|літніх}} || 4:08.53 ||
|-
| 8 || align=left|[[Маліка Аккауі]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|MAR|2016|літніх}} || 4:08.55 ||
|}

=== Фінал ===
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
!Місце !! Спортсменка !! Країна !! Час !! Примітки
|- style="background:#F7F6A8;"
|scope="row" style="text-align:center" |'''{{gold1}}''' || align=left|[[Фейт Кіп'єгон]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|KEN|2016|літніх}} || 4:08.92 ||
|- style="background:#DCE5E5;"
|scope="row" style="text-align:center" |'''{{silver2}}''' || align=left|[[Гензебе Дібаба]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:10.27 ||
|- style="background:#FFDAB9;"
|scope="row" style="text-align:center" |'''{{bronze3}}''' || align=left|[[Дженніфер Сімпсон]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:10.53 ||
|-
|4 || align=left|[[Шеннон Ровбері]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|USA|2016|літніх}} || 4:11.05 ||
|-
|5 || align=left|[[Сіфан Гассан]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|NED|2016|літніх}} || 4:11.23 ||
|-
|6 || align=left|[[Мераф Бахта]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|SWE|2016|літніх}} || 4:12.59 ||
|-
|7 || align=left|[[Лора Муір]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|GBR|2016|літніх}} || 4:12.88 ||
|-
|8 || align=left|[[Давіт Сеяум]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:13.14 ||
|-
|9 || align=left|[[Бесу Садо]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|ETH|2016|літніх}} || 4:13.58 ||
|-
|10 || align=left|[[Софія Еннауі]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|POL|2016|літніх}} || 4:14.72 ||
|-
|11 || align=left|[[Лора Вейтман]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|GBR|2016|літніх}} || 4:14.95 ||
|-
|12 || align=left|[[Рабабе Арафі]] || align=left|{{ПрапорМОКкоманда1|MAR|2016|літніх}} || 4:15.16 ||
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Джерела ==

{{Commonscat}}
* [https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/the-xxxi-olympic-games-5771/1500-metres/women Сторінка дисципліни змагань на сайті Світової легкої атлетики] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201025200354/https://www.worldathletics.org/competitions/olympic-games/the-xxxi-olympic-games-5771/1500-metres/women |date=25 жовтня 2020 }} {{ref-en}}

{{Біг на 1500 метрів на Олімпійських іграх}}

[[Категорія:Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2016|Жінки]]
[[Категорія:Біг на 1500 метрів на Олімпійських іграх|Жінки]]

title: Призери

Золота медаль: Фейт Кіп'єгон · Кенія

Срібна медаль: Гензебе Дібаба · Ефіопія

Бронзова медаль: Дженніфер Сімпсон · США

title: Легка атлетика на літніх · Олімпійських іграх 2016 ·

100 м: чоловіки · жінки

200 м: чоловіки · жінки

400 м: чоловіки · жінки

800 м: чоловіки · жінки

1500 м: чоловіки · жінки

5000 м: чоловіки · жінки

10000 м: чоловіки · жінки

100 м з/б: жінки

110 м з/б: чоловіки

400 м з/б: чоловіки · жінки

3000 м з/п: чоловіки · жінки

4×100 м: чоловіки · жінки

4×400 м: чоловіки · жінки

Марафон: чоловіки · жінки

Ходьба 20 км: чоловіки · жінки

Ходьба 50 км: чоловіки

Висота: чоловіки · жінки

Жердина: чоловіки · жінки

Довжина: чоловіки · жінки

Потрійний: чоловіки · жінки

Ядро: чоловіки · жінки

Диск: чоловіки · жінки

Молот: чоловіки · жінки

Спис: чоловіки · жінки

Семиборство: жінки

Десятиборство: чоловіки

title: Кваліфікація

Кваліфікація: Цей шаблон: переглянути обговорити редагувати