text:
# Маркус Шульц
Маркус Шульц (нім. Markus Schulz) — німецький ді-джей та продюсер електронної музики напрямку транс (прогресив транс), також ведучий радіо шоу «Global DJ Broadcast» на Digital Imported Radio. Як гості цього шоу нерідко грають свої мікси такі ді-джеї та продюсери, як Армін ван Бюрен, Пол ван Дайк, Феррі Корстен та інші.
Власник лейблу Coldharbour Recordings.
Маркус Шульц також має й інші музичні проекти, серед яких можна виділити проект Dakota, своєю назвою зобов'язаний однойменній вулиці в штаті Аризона, де жив Шульц в 90-х роках.

## Біографія
Народився в місті Ешвеге в Німеччині, його батько був військовослужбовцем. У віці 13 років родина Маркуса переїхала до США. Оселившись в містечку Фенікс (штат Аризона) він захоплюється музикою і стає активним членом танцювальних груп, виступає в клубах Фенікса, пізніше стає резидентом The Works, де працює сім років. Водночас займається продюсерською діяльністю, працює на радіо «Hot Mix» і починає записуватися на лейблі Armada Music.
2004 року Маркус переїхав до Лондону, де, знявши квартиру на вулиці Coldharbour Lane, організує власну студію. Звучання музики Маркуса формується під впливом популярного в той час в Лондоні напрямку drum'n'bass. Через два роки він переїжджає до Маямі, де на відкритті клубу Maze виступає разом з Армін ван Бюреном, згодом його другом та партнером по проектах.
Дебютний альбом «Without You Near» завойовує симпатію серед шанувальників та критиків. У тому ж році Armada Music допомагає запустити лейбл Маркуса Coldharbour Recordings, на якому виходять сингли з першого альбому: «First Time», «Without You Near», «Never Be The Same Again». Популярність Шульца починає рости, його радіошоу починає транслювати радіостанція DI.FM, він робить регулярні виступи на Ібіці.
2007 року Маркус Шульц випускає другий альбом «Progression». Маркус постійно випускає мікс-компіляції присвячені місцям, які його вразили: "Miami'05 ", "Ibiza'06 ", "Amsterdam'08 " (премія"Best Full Length DJ Mix" на Miami Winter Music Conference), "Toronto'09 ".
2008 року виходить альбом Progression Progressed (The Remixes), де були зібрані ремікси на композиції з попереднього альбому Шульца. На першому диску були зібрані ремікси Nic Chagall, Agnelli & Nelson, Genix, Mat Zo та інших музикантів, а на другому композиції змікшував сам Маркус.
2010 року виходить третій студійний альбом виконавця — Do You Dream?, над яким він працював 18 місяців.
Зайняв дев'яте місце в рейтингу діджеїв за 2011-й рік за версією журналу DJ Magazine.
2012 року виходить четвертий альбом Маркуса — Scream.

## Галерея
- Godskitchen 2013 Києві
- Godskitchen 2013 Києві

## Альбоми

### Студійні
- Without You Near (2005, Ultra Records)
- Progression (2007, Armada Music)
- Do You Dream? (2010, Armada Music)
- Do You Dream? The Remixes (2011, Armada Music)
- Scream (2012, Armada Music)
- Scream 2 (2014, Armada Music)
- Watch The World (2016, Black Hole Recordings)

### Збірники
- Progression Progressed (The Remixes) (2008, Armada Music)

### Dakota
- Thoughts Become Things (2009, Armada Music)
- Thoughts Become Things II (2011, Armada Music)

## Компіляції
- Coldharbour Sessions (2004, Armada Music)
- Miami'05 (2005, Armada Music)
- Ibiza'06 (2006, Armada Music)
- Amsterdam'08 (лютий 2008, Armada Music)
- Toronto'09 (2009, Armada Music)
- Las Vegas'10 (2010, Armada Music)
- Prague'11 (2011, Armada Music)
- Los Angeles'12 (2012, Armada Music)
- Buenos Aires'13 (2013, Armada Music)

title: Маркус Шульц

wikitext:
{{однофамільці|Шульц}}
{{Музикант
|Ім'я              = Маркус Шульц
|Оригінал імені   = Markus Schulz
|Фото      = Markus-shulz at mysteryland.jpg
|Опис фото = Виступ Маркуса Шульца 2007 року
|Фон              = non_vocal_instrumentalist
|Дата народження  = 3.02.1975
|Місце народження = [[Ешвеге]], [[Німеччина]]
|Дата смерті      =
|Місце смерті     =
|Країна           = {{USA}}
|Професії         = [[Ді-джей]],
[[Музичний продюсер|Продюсер]]
|Жанри            = [[Електронна музика]],
[[Транс (музика)|транс]],
[[Прогресивний транс]]
|Псевдоніми       = Dakota,
Himmel,
San Andreas Soundlab
|Колективи        = «Edge Factor»,
«Fulyan»,
«Sipping Soma»,
  «Starsign» та ін
|Лейбли           = «[[Plastik Records]]»,
«[[Coldharbour Recordings]]»,
«[[Armada Music]]» і ін
|сайт             = [http://www.markusschulz.com Офіційний сайт]
|Вікісховища      =
}}
'''Маркус Шульц''' ({{lang-de|Markus Schulz}}) — німецький [[ді-джей]] та [[Музичний продюсер|продюсер]] електронної музики напрямку [[Транс (музика)|транс]] ([[Прогресивний транс|прогресив транс]]), також ведучий радіо шоу «[[Global DJ Broadcast]]» на [[Digital Imported Radio]].<ref name="djlist">{{cite web|url=http://www.thedjlist.com/djs/MARKUS_SCHULZ/|title=The DJ List Biography of Markuz Schulz|accessdate=2006-08-31|archiveurl=https://www.webcitation.org/68Bx1M7v5?url=http://thedjlist.com/djs/MARKUS_SCHULZ/|archivedate=2012-06-05|deadurl=no}}</ref> Як гості цього шоу нерідко грають свої мікси такі ді-джеї та продюсери, як [[Армін ван Бюрен]], [[Пол ван Дайк]], [[Феррі Корстен]] та інші.

Власник лейблу [[Coldharbour Recordings]].<ref name="armada">{{cite web|url=http://supra.armadamusic.nl/?id=95|title=Armada Music/Coldharbour Recordings|accessdate=2009-04-20|archiveurl=https://www.webcitation.org/65oaGJUNx?url=http://www.armadamusic.com/?id=95|archivedate=2012-02-29|deadurl=yes}}</ref>

Маркус Шульц також має й інші музичні проекти, серед яких можна виділити проект Dakota, своєю назвою зобов'язаний однойменній вулиці в штаті [[Аризона]], де жив Шульц в 90-х роках.

== Біографія ==

Народився в місті Ешвеге в Німеччині, його батько був військовослужбовцем. У віці 13 років родина Маркуса переїхала до США. Оселившись в містечку Фенікс (штат Аризона) він захоплюється музикою і стає активним членом танцювальних груп, виступає в клубах Фенікса, пізніше стає резидентом The Works, де працює сім років. Водночас займається продюсерською діяльністю, працює на радіо «Hot Mix» і починає записуватися на лейблі [[Armada Music]].

2004 року Маркус переїхав до Лондону, де, знявши квартиру на вулиці Coldharbour Lane, організує власну студію. Звучання музики Маркуса формується під впливом популярного в той час в Лондоні напрямку [[drum'n'bass]]. Через два роки він переїжджає до Маямі, де на відкритті клубу Maze виступає разом з [[Армін ван Бюрен]]ом, згодом його другом та партнером по проектах.

Дебютний альбом «[[Without You Near]]» завойовує симпатію серед шанувальників та критиків. У тому ж році [[Armada Music]] допомагає запустити лейбл Маркуса [[Coldharbour Recordings]], на якому виходять сингли з першого альбому: «First Time», «Without You Near», «Never Be The Same Again». Популярність Шульца починає рости, його радіошоу починає транслювати радіостанція DI.FM, він робить регулярні виступи на Ібіці.

2007 року Маркус Шульц випускає другий альбом «[[Progression]]». Маркус постійно випускає мікс-компіляції присвячені місцям, які його вразили: "Miami'05 ", "Ibiza'06 ", "Amsterdam'08 " (премія"Best Full Length DJ Mix" на Miami Winter Music Conference), "Toronto'09 ".

2008 року виходить альбом [[Progression Progressed (The Remixes)]], де були зібрані ремікси на композиції з попереднього альбому Шульца. На першому диску були зібрані ремікси Nic Chagall, Agnelli & Nelson, Genix, Mat Zo та інших музикантів, а на другому композиції змікшував сам Маркус.

2010 року виходить третій студійний альбом виконавця — [[Do You Dream?]], над яким він працював 18 місяців.

Зайняв дев'яте місце в рейтингу діджеїв за 2011-й рік за версією журналу [[DJ Magazine]]<ref>{{Cite web|url=http://djmag.com/top100?page=1&year=2011|title=Top 100 DJs 2011|accessdate=28 грудня 2012|archive-date=23 листопада 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20121123202303/http://www.djmag.com/top100?page=1&year=2011}}</ref>.

2012 року виходить четвертий альбом Маркуса — [[Scream (альбом Маркуса Шульца)|Scream]].

== Галерея ==
<gallery widths="220">
Файл:Markus Schulz. Godskitchen Kyiv 2013.jpg|Godskitchen 2013 Києві
Файл:Markus Schulz. Godskitchen Kyiv 2013 (2).jpg|Godskitchen 2013 Києві
</gallery>

== Альбоми ==

=== Студійні ===
* [[Without You Near]] (2005, Ultra Records)
* [[Progression]] (2007, Armada Music)
* [[Do You Dream?]] (2010, Armada Music)
* [[Do You Dream? The Remixes]] (2011, Armada Music)
* [[Scream (альбом Маркуса Шульца)|Scream]] (2012, Armada Music)
* [[Scream 2(альбом Маркуса Шульца)|Scream 2]] (2014, Armada Music)
* [[Watch The World]] (2016, Black Hole Recordings)

=== Збірники ===

* [[Progression Progressed (The Remixes)]] (2008, Armada Music)

=== Dakota ===
* [[Thoughts Become Things]] (2009, Armada Music)
* [[Thoughts Become Things II]] (2011, Armada Music)

== Компіляції ==
* Coldharbour Sessions ([[2004]], Armada Music)
* Miami'05 ([[2005]], Armada Music)
* Ibiza'06 ([[2006]], Armada Music)
* Amsterdam'08 ([[лютий 2008]], Armada Music)
* Toronto'09 (2009, Armada Music)
* Las Vegas'10 (2010, Armada Music)
* Prague'11 (2011, Armada Music)
* Los Angeles'12 (2012, Armada Music)
* Buenos Aires'13 (2013, Armada Music)

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://www.markusschulz.com Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220407020712/https://www.markusschulz.com/ |date=7 квітня 2022 }}
* [http://www.globaldjbroadcast.com Global DJ Broadcast] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170921111259/http://globaldjbroadcast.com/ |date=21 вересня 2017 }}
* [http://www.myspace.com/markusschulz Маркус Шульц в MySpace] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121008111741/http://www.myspace.com/markusschulz |date=8 жовтня 2012 }}

{{DEFAULTSORT:Шульц, Маркус}}
{{нк}}
[[Категорія:Німецькі музиканти]]
[[Категорія:Німецькі музичні продюсери]]
[[Категорія:Ді-джеї електронної танцювальної музики]]
[[Категорія:Німецькі експатріанти в США]]

title: Markus Schulz

Markus Schulz: Зображення

title: Основна інформація

Дата народження: 3 лютого 1975 (50 років)

Місце народження: Ешвеге, Німеччина

Роки активності: 1990 — тепер. час

Громадянство: США

Професії: Ді-джей, · Продюсер

Освіта: Leominster High Schoold

Жанри: Електронна музика, · транс, · Прогресивний транс

Псевдоніми: Dakota, · Himmel, · San Andreas Soundlab

Колективи: «Edge Factor», · «Fulyan», · «Sipping Soma», · «Starsign» та ін

Лейбли: «Plastik Records», · «Coldharbour Recordings», · «Armada Music» і ін


text:
# Іглтон-Вілледж (Теннессі)
Іглтон-Вілледж (англ. Eagleton Village) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Блаунт штату Теннессі. Населення — 5393 особи (2020).

## Географія
Іглтон-Вілледж розташований за координатами 35°47′18″ пн. ш. 83°56′11″ зх. д. / 35.78833° пн. ш. 83.93639° зх. д. (35.788358, -83.936300).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 7,61 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 5052 особи в 2136 домогосподарствах у складі 1369 родин. Густота населення становила 664 особи/км².  Було 2333 помешкання (307/км²).
Расовий склад населення:
| - 92,4 % — білих - 3,0 % — чорних або афроамериканців - 0,2 % — корінних американців - 0,2 % — азіатів - 2,4 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 5,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,2 % — особи молодші 18 років, 62,5 % — особи у віці 18—64 років, 15,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,4 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 89,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,9 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 42 155 доларів США (медіана — 35 913), а середній дохід на одну сім'ю — 51 270 доларів (медіана — 46 622). Медіана доходів становила 35 776 доларів для чоловіків та 31 160 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 18,3 % осіб, у тому числі 22,2 % дітей у віці до 18 років та 16,2 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 2010 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,6 %, роздрібна торгівля — 11,0 %, виробництво — 9,5 %.

wikiname: ukwiki

title: Іглтон-Вілледж (Теннессі)

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Іглтон-Вілледж
|оригінальна назва  = {{lang-en|Eagleton Village}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Теннессі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Блаунт (округ, Теннессі)|Блаунт]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 7,61
|висота центру НП   = 289
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 663,86
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         =
|поштовий індекс        = 37804
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4722340
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Іглтон-Вілледж''' ({{lang-en|Eagleton Village}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Блаунт (округ, Теннессі)|Блаунт]] штату [[Теннессі]]. Населення — 5393 особи (2020).

== Географія ==
Іглтон-Вілледж розташований за координатами {{Coord|35|47|18|N|83|56|11|W|type:city_region:US-DE}} (35.788358, -83.936300){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 7,61 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 5052
| 2020 = 5393
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкали {{formatnum:5052}} особи в {{formatnum:2136}} домогосподарствах у складі {{formatnum:1369}} родин. [[Густота населення]] становила 664 особи/км².  Було 2333 помешкання (307/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 92,4 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 3,0 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,2 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 2,4 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 5,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,2 % — особи молодші 18 років, 62,5 % — особи у віці 18—64 років, 15,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,4 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 89,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,9 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:42155}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:35913}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:51270}} доларів (медіана — {{formatnum:46622}}). Медіана доходів становила {{formatnum:35776}} доларів для чоловіків та {{formatnum:31160}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 18,3 % осіб, у тому числі 22,2 % дітей у віці до 18 років та 16,2 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:2010}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,6 %, роздрібна торгівля — 11,0 %, виробництво — 9,5 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Блаунт (округ, Теннессі)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Теннессі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Блаунт (Теннессі)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Теннессі

Округ: Блаунт

Густота населення: 663,86 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Кенан Пирич
Кенан Пирич (босн. Kenan Pirić, нар. 7 липня 1994, Тузла) — боснійський футболіст, воротар кіпрського клубу АЕК (Ларнака) та національної збірної Боснії і Герцеговини.

## Клубна кар'єра
Народився 7 липня 1994 року в місті Тузла. Вихованець юнацької команди «Слобода» з рідного міста, яку він покинув у червні 2012 року, щоб приєднатися до «Градини». У складі цієї команди Кенан дебютував у Прем'єр-лізі Боснії в грі проти «Вележа» 25 серпня того ж року у віці 18 років. Загалом за сезон взяв участь у 16 матчах чемпіонату.
2 вересня 2013 року Пирич підписав контракт з бельгійським «Гентом», але був лише четвертим воротарем клубу і за сезон 2013/14 не зіграв жодного матчу, після чого повернувся а батьківщину і грав у складі команд «Слобода» (Тузла) та «Зріньскі», вигравши з другою двічі поспіль чемпіонат Боснії і Герцеговини.
Своєю грою за останню команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Марибор», до складу якого приєднався влітку 2018 року у статусі вільного агенту. Відіграв за команду з Марибора наступні три сезони своєї ігрової кар'єри і у сезоні 2018/19 його команда посіла перше місце в турнірній таблиці, вигравши чемпіонат Словенії.
У липні 2021 року Піріч підписав дворічну угоду з грецькою командою «Атромітос», але вже наприкінці грудня він розірвав контракт з клубом через борги по зарплаті.
У січні 2022 року Піріч перейшов до турецького «Гезтепе», уклавши контракт до червня 2023 року. 3 квітня він дебютував за клуб у грі проти «Коньяспора», втім основним воротарем так і не став.
У червні 2022 року приєднався до кіпрської команди АЕК (Ларнака), підписавши дворічний контракт.

## Виступи за збірні
Протягом 2013—2016 років залучався до складу молодіжної збірної Боснії і Герцеговини. На молодіжному рівні зіграв у 12 офіційних матчах, пропустив 17 голів.
31 січня 2018 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Боснії і Герцеговини в товариській грі проти Мексики (0:1), вийшовши у перерві замість Ібрагіма Шехича.
| Дата       | Місто         | Господарі            | Результат | Гості                | Турнір                               | Голи | Примітки |
| ---------- | ------------- | -------------------- | --------- | -------------------- | ------------------------------------ | ---- | -------- |
| 31-1-2018  | Сан-Антоніо   | Мексика              | 1 – 0     | Боснія і Герцеговина | товариський матч                     | -1   | 46'      |
| 18-11-2019 | Вадуц         | Ліхтенштейн          | 0 – 3     | Боснія і Герцеговина | Відбір до ЧЄ 2020                    | -    |          |
| 12-11-2020 | Сараєво       | Боснія і Герцеговина | 0 – 2     | Іран                 | товариський матч                     | -2   | 29'      |
| 18-11-2020 | Сараєво       | Боснія і Герцеговина | 0 – 2     | Італія               | Ліга націй УЄФА 2020-2021 - 1-й етап | -2   |          |
| 27-3-2021  | Зениця        | Боснія і Герцеговина | 0 – 0     | Коста-Рика           | товариський матч                     | -    | 58'      |
| 6-6-2021   | Брондбювестер | Данія                | 2 – 0     | Боснія і Герцеговина | товариський матч                     | -    | 78'      |
| Усього     |               | Матчів               | 6         |                      | Голів                                | -5   |          |

title: Кенан Пирич

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Кенан Пирич
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Тузла (місто)|Тузла]]
| країна-народження = [[Боснія і Герцеговина]]
| дата-народження = 7.7.1994
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 192 см
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|CYP}} [[АЕК (Ларнака)]]
| позиція = [[Воротар (футбол)|воротар]]
| номер  = 1
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|BIH}} [[Слобода (футбольний клуб, Тузла)|«Слобода» (Тузла)]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2012–2013 | {{Прапорець|BIH}} | [[Градина (футбольний клуб)|«Градина»]] | 16 |-25}}
{{Футболіст рядок 0|2013–2014 | {{Прапорець|BEL}} | [[Гент (футбольний клуб)|«Гент»]] | 0 | 0}}
{{Футболіст рядок 1|2014–2017 | {{Прапорець|BIH}} | [[Слобода (футбольний клуб, Тузла)|«Слобода» (Тузла)]] | 60 |-57}}
{{Футболіст рядок 0|2017–2018 | {{Прапорець|BIH}} | «[[Зріньскі]]» | 43 |-48}}
{{Футболіст рядок 1|2018–2021 | {{Прапорець|SVN}} | [[Марибор (футбольний клуб)|«Марибор»]] | 46 |-48}}
{{Футболіст рядок 0|2021–2022 | {{Прапорець|GRE}} | [[Атромітос (футбольний клуб, Афіни)|«Атромітос»]] | 11 |-23}}
{{Футболіст рядок 1|2022 | {{Прапорець|TUR}} | «[[Гезтепе (футбольний клуб)|Гезтепе]]» | 4 |-14}}
{{Футболіст рядок 0|2022– | {{Прапорець|CYP}} | [[АЕК (Ларнака)]] | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2013–2016 | {{Прапорець|BIH}} | [[Молодіжна збірна Боснії і Герцеговини з футболу|Боснія і Герцеговина U-21]] | 12 |-17}}
{{Футболіст рядок 0|2018– | {{Прапорець|BIH}} | [[збірна Боснії і Герцеговини з футболу|Боснія і Герцеговина]] | 6 |-5}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 1 липня 2022
| збірна-поновлення = 1 липня 2022
}}
'''Кенан Пирич''' ({{lang-bs|Kenan Pirić}}, {{нар}} [[7 липня]] [[1994]], [[Тузла (місто)|Тузла]]) — боснійський [[футболіст]], [[Воротар (футбол)|воротар]] кіпрського клубу [[АЕК (Ларнака)]] та [[збірна Боснії і Герцеговини з футболу|національної збірної Боснії і Герцеговини]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[7 липня]] [[1994]] року в місті [[Тузла (місто)|Тузла]]. Вихованець юнацької команди [[Слобода (футбольний клуб, Тузла)|«Слобода»]] з рідного міста, яку він покинув у червні 2012 року, щоб приєднатися до [[Градина (футбольний клуб)|«Градини»]]<ref>{{cite web |title=Kenan Pirić iz Slobode u Gradinu |url=https://sportsport.ba/fudbal/kenan-piric-iz-slobode-u-gradinu/83223 |website=SportSport.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr}}</ref>. У складі цієї команди Кенан дебютував у Прем'єр-лізі Боснії в грі проти [[Вележ (футбольний клуб)|«Вележа»]] 25 серпня того ж року у віці 18 років<ref>{{cite web |title=Velež kontrama slomio Gradinu |url=https://sportsport.ba/fudbal/velez-kontrama-slomio-gradinu/86673 |website=SportSport.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr}}</ref>. Загалом за сезон взяв участь у 16 матчах чемпіонату.

2 вересня 2013 року Пирич підписав контракт з бельгійським [[Гент (футбольний клуб)|«Гентом»]], але був лише четвертим воротарем клубу і за сезон 2013/14 не зіграв жодного матчу, після чого повернувся а батьківщину і грав у складі команд [[Слобода (футбольний клуб, Тузла)|«Слобода» (Тузла)]]<ref>{{cite web |title=Pirić potpisao novi ugovor sa Slobodom |url=https://sportsport.ba/fudbal/piric-potpisao-novi-ugovor-sa-slobodom/151349 |website=SportSport.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr}}</ref> та «[[Зріньскі]]»<ref>{{cite web |title=SLUŽBENO: Kenan Pirić potpisao za novi klub |url=https://reprezentacija.ba/62422-sluzbeno-kenan-piric-potpisao-za-zrinjski |website=Reprezentacija.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=bs-BA}}</ref>, вигравши з другою двічі поспіль чемпіонат Боснії і Герцеговини.

Своєю грою за останню команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу [[Марибор (футбольний клуб)|«Марибор»]], до складу якого приєднався влітку 2018 року у статусі вільного агенту<ref>{{cite web |last1=IT |first1=Mojdenar |title=DOUMBIA OD JANUARJA, PIRIĆ OD JUNIJA |url=https://www.nkmaribor.com/novice/?id=8270 |website=nkmaribor.com |accessdate=11 серпня 2022 |language=sl}}</ref>. Відіграв за команду з [[Марибор]]а наступні три сезони своєї ігрової кар'єри і у сезоні 2018/19 його команда посіла перше місце в турнірній таблиці, вигравши чемпіонат Словенії<ref>{{cite web |title=Gol i asistencija Mešanovića za novu titulu Maribora |url=https://sportsport.ba/fudbal/gol-i-asistencija-mesanovica-za-novu-titulu-maribora/318947 |website=SportSport.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr}}</ref>.

У липні 2021 року Піріч підписав дворічну угоду з грецькою командою [[Атромітос (футбольний клуб, Афіни)|«Атромітос»]]<ref>{{cite web |title=Kenan Pirić karijeru nastavlja u Grčkoj |url=https://reprezentacija.ba/330175-kenan-piric-karijeru-nastavlja-u-grckoj |website=Reprezentacija.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=bs-BA}}</ref>, але вже наприкінці грудня він розірвав контракт з клубом через борги по зарплаті<ref>{{cite web |title=Golman naše reprezentacije raskinuo ugovor sa klubom |url=https://sport.avaz.ba/nogomet/707239/golman-nase-reprezentacije-raskinuo-ugovor-sa-klubom |website=Avaz.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr |date=1 січня 2022}}</ref>.

У січні 2022 року Піріч перейшов до турецького «[[Гезтепе (футбольний клуб)|Гезтепе]]»<ref>{{cite web |title=Kenan Pirić potpisao za Goztepe |url=https://sportsport.ba/fudbal/kenan-piric-potpisao-za-goztepe/415841 |website=SportSport.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr}}</ref>, уклавши контракт до червня 2023 року. 3 квітня він дебютував за клуб у грі проти «[[Коньяспор]]а»<ref>{{cite web |last1=www.scsport.ba |first1=Sport Centar- |title=Bh. trio sa Konyasporom slavio protiv Goztepea u debitantskom nastupu Pirića |url=https://scsport.ba/bh-trio-sa-konyasporom-slavio-protiv-goztepea-u-debitantskom-nastupu-pirica |website=Sport Centar |accessdate=11 серпня 2022 |language=en}}</ref>, втім основним воротарем так і не став.

У червні 2022 року приєднався до кіпрської команди [[АЕК (Ларнака)]], підписавши дворічний контракт<ref>{{cite web |title=Kenan Pirić potpisao dvogodišnji ugovor na Kipru |url=https://sport.avaz.ba/nogomet/751169/kenan-piric-potpisao-dvogodisnji-ugovor-na-kipru |website=Avaz.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr |date=16 червня 2022}}</ref>.

== Виступи за збірні ==
Протягом 2013—2016 років залучався до складу [[Молодіжна збірна Боснії і Герцеговини з футболу|молодіжної збірної Боснії і Герцеговини]]. На молодіжному рівні зіграв у 12 офіційних матчах, пропустив 17 голів.

31 січня 2018 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Боснії і Герцеговини з футболу|національної збірної Боснії і Герцеговини]] в товариській грі проти Мексики (0:1), вийшовши у перерві замість [[Ібрагім Шехич|Ібрагіма Шехича]]<ref>{{cite web |title=BiH se nije mogla odbraniti: Meksiko zasluženo slavio |url=https://sportsport.ba/fudbal/bih-se-nije-mogla-odbraniti-meksiko-zasluzeno-slavio/266831 |website=SportSport.ba |accessdate=11 серпня 2022 |language=hr}}</ref><ref>{{cite web |title=Mexico vs. Bosnia-Herzegovina - 1 February 2018 - Soccerway |url=https://int.soccerway.com/matches/2018/02/01/world/friendlies/mexico/bosnia-herzegovina/2686712/ |website=int.soccerway.com |accessdate=11 серпня 2022}}</ref>.

== Статистика виступів ==

=== Статистика виступів за збірну ===
{{Матчі за збірну початок|BIH}}
{{Матчі за збірну|31-1-2018|Сан-Антоніо|MEX|1|0|BIH|-1|Тов|13={{Sostin|46}}}}
{{Матчі за збірну|18-11-2019|Вадуц|LIE|0|3|BIH|-|ВідбірЧЄ|2020}}
{{Матчі за збірну|12-11-2020|Сараєво|BIH|0|2|IRN|-2|Тов|13={{Sostin|29}}}}
{{Матчі за збірну|18-11-2020|Сараєво|BIH|0|2|ITA|-2|Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап|13=}}
{{Матчі за збірну|27-3-2021|Зениця|BIH|0|0|CRC|-|Тов|13={{Sostin|58}}}}
{{Матчі за збірну|6-6-2021|Брондбювестер|DNK|2|0|BIH|-|Тов|13={{Sostin|78}}}}
{{Матчі за збірну кінець|6|-5}}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{UEFA player}}
* {{Transfermarkt}}
* {{NFT player}}
* {{Soccerway}}
* {{EU-Football}}
{{Бібліоінформація}}
{{footballer-stub}}
{{DEFAULTSORT:Пирич, Кенан}}
[[Категорія:Боснійські футболісти]]
[[Категорія:Футбольні воротарі]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Боснії і Герцеговини з футболу]]
[[Категорія:Гравці збірної Боснії і Герцеговини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Градини»]]
[[Категорія:Футболісти «Гента»]]
[[Категорія:Футболісти «Слободи» (Тузла)]]
[[Категорія:Футболісти «Зріньскі»]]
[[Категорія:Футболісти «Марибора»]]
[[Категорія:Футболісти «Атромітоса»]]
[[Категорія:Футболісти «Гезтепе»]]
[[Категорія:Футболісти АЕК (Ларнака)]]
[[Категорія:Боснійські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Бельгії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Словенії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Греції]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Туреччині]]
[[Категорія:Футбольні легіонери на Кіпрі]]
[[Категорія:Уродженці Тузли]]

title: Особисті дані

Народження: 7 липня 1994 (30 років)

Громадянство: Боснія і Герцеговина

Позиція: воротар

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: АЕК (Ларнака)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Градина» · 16 · (-25)

«Гент» · 0 · ( 0)

«Слобода» (Тузла) · 60 · (-57)

«Зріньскі» · 43 · (-48)

«Марибор» · 46 · (-48)

«Атромітос» · 11 · (-23)

«Гезтепе» · 4 · (-14)

АЕК (Ларнака) · 0 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Боснія і Герцеговина U-21 · 12 · (-17)

Боснія і Герцеговина · 6 · (-5)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 1 липня 2022.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 1 липня 2022.


text:
# Віткув (Любуське воєводство)
Віткув (пол. Witków, нім. Wittgendorf) — село в Польщі, у гміні Шпротава Жаганського повіту Любуського воєводства.
Населення — 511 осіб (2011).
У 1975—1998 роках село належало до Зеленогурського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 247     | 52                 | 171              | 24                   |
| Жінки    | 264     | 49                 | 156              | 59                   |
| Разом    | 511     | 101                | 327              | 83                   |

title: Віткув (Любуське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна = [[Польща]]
|статус = [[село]]
|українська назва = Віткув
|оригінальна назва = {{lang-pl|Witków}}
|підпорядкування =
|герб =
|прапор =
|ширина герба =
|ширина прапора =
|зображення = Witkow-zamek01.jpg
|опис зображення = <!--Zamek - wieża rycerska-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон = Любуське воєводство
|вид району = Повіт
|район = [[Жаганський повіт]]
|вид общини = Гміна
|община = Шпротава (гміна){{!}}Шпротава
|внутрішній поділ =
|перша згадка =
|попередні назви =
|площа =
|висота центру НП =
|клімат =
|офіційна мова =
|офіційна мова-ref =
|населення = 511
|рік перепису = 2011{{R|nsp}}
|густота населення =
|агломерація =
|національний склад =
|конфесійний склад =
|катойконім =
|часовий пояс = +1
|DST = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код = (+48) 68
|поштовий індекс = 67-320
|автомобільний код = FZG
|вид ідентифікатора = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0914757
|сайт =
|add1n =
|add1 =
}}
{{Otheruses|Віткув (значення)}}

'''Віткув''' ({{lang-pl|Witków}}, {{lang-de|Wittgendorf}}) — [[село]] в [[Польща|Польщі]], у [[Шпротава (гміна)|гміні Шпротава]] [[Жаганський повіт|Жаганського повіту]] [[Любуське воєводство|Любуського воєводства]].

Населення — {{formatnum:511}} {{МНОЖИНА:511|особа|особи|осіб}} (2011){{R|nsp}}.

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975—1998 роках]] село належало до [[Зеленогурське воєводство (1975–1998)|Зеленогурського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=247 |ЧолПре=52 |ЧолПрац=171 |ЧолПост=24
|Жін=264 |ЖінПре=49 |ЖінПрац=156 |ЖінПост=59
|Разом=511 |РазомПре=101 |РазомПрац=327 |РазомПост=83
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Witków (województwo lubuskie)}}
{{reflist|refs=
<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html }}</ref>
}}
{{Портал|Польща}}
{{Гміна Шпротава}}

[[Категорія:Села Жаґанського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Любуське воєводство

Повіт: Жаганський повіт

Гміна: Шпротава

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: FZG

OSM: ↑2872128 ·R (Ґміна Шпротава)


text:
# Lophuromys sabunii
Lophuromys sabunii — вид родини мишеві.

## Морфологія

### Опис
Його можна відрізнити від інших членів групи flavopunctatus в Танзанії (у тому числі L machangui з сусідньої гори рунгве), по багатофакторному аналізу черепних ознак.

### Морфометрія
Вага 38—87 (в середньому 52) мм, довжина голови й тіла 112—145 (127.7) мм, довжина хвоста 30—80 (72.7) мм, довжина задньої ступні 20—23 (21.7) мм, довжина вух 12.2—19.5 (16.9) мм.

## Поширення
Це єдиний вид Lophuromys, що живе на плато Уфіпа, на південному заході Танзанії. Вид був записаний в різних узліссях і сільськогосподарському середовищі проживання на 1750 м.

title: Lophuromys sabunii

wikitext:
{{italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Lophuromys sabunii''
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]]
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| ordo = [[Гризуни]] (Rodentia)
| superfamilia = [[Мишовиді]] (Muroidea)
| familia = [[Мишеві]] (Muridae)
| subfamilia = [[Deomyinae]]
| genus = [[Lophuromys]]
| species = ''L. sabunii''
| binomial = ''Lophuromys sabunii''
| binomial_authority = Verheyen et al., 2007
| range_map =
}}

'''''Lophuromys sabunii''''' — вид родини [[мишеві]].

== Морфологія ==
=== Опис ===
Його можна відрізнити від інших членів групи flavopunctatus в Танзанії (у тому числі ''L machangui'' з сусідньої гори рунгве), по багатофакторному аналізу черепних ознак.

=== Морфометрія ===
Вага 38—87 (в середньому 52) мм, довжина голови й тіла 112—145 (127.7) мм, довжина хвоста 30—80 (72.7) мм, довжина задньої ступні 20—23 (21.7) мм, довжина вух 12.2—19.5 (16.9) мм.

== Поширення ==
Це єдиний вид Lophuromys, що живе на плато Уфіпа, на південному заході Танзанії. Вид був записаний в різних узліссях і сільськогосподарському середовищі проживання на 1750 м.

== Джерела ==
* Verheyen, W.N., Hulselmans, J.L.J., Dierckx, T., Mulungu, L., Leirs, H., Corti, M. & Verheyen, E. 2007. The characterization of the Kilimanjaro Lophuromys aquilus True 1892 population and the description of five new Lophuromys species (Rodentia, Muridae). Bulletin van het Koninklijk Belgisch Instituut voor Natuurwetenschappen 77:23-75.
* {{книга |автор=Ara Monadjem, Peter J. Taylor, Christiane Denys, Fenton P.D. Cotterill|заголовок=Rodents of Sub-Saharan Africa|посилання =https://books.google.com.ua/books?id=vfheCAAAQBAJ&pg=PA477|видавництво=University of Chicago Press|рік=2015|том= |сторінки = 477|сторінок =1102|isbn=3110301911}}

[[Категорія:Мишеві]]
[[Категорія:Ссавці Танзанії]]

title: ?Lophuromys sabunii

Домен: Еукаріоти

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Гризуни (Rodentia)

Надродина: Мишовиді (Muroidea)

Родина: Мишеві (Muridae)

Підродина: Deomyinae

Рід: Lophuromys

Вид: L. sabunii


text:
# Медаль «За визволення Шуші»
Медаль «За визволення Шуші» (азерб. "Şuşanın azad olunmasına görə" medalı) — державна нагорода Азербайджану (медаль). Вона була створена з нагоди перемоги Азербайджану у Другій карабаській війні.

## Історія
11 листопада 2020 року президент Азербайджану Ільхам Алієв на зустрічі з пораненими військовослужбовцями Азербайджану, які брали участь у Другій карабаській війні, сказав, що нові ордени і медалі будуть створені в Азербайджані, і що він дав відповідні інструкції по нагородження цивільних осіб та військовослужбовців, які виявили «героїзм на полі бою та в тилу та відзначилися у цій війні». Він також запропонував назви цих орденів та медалей. 20 листопада 2020 року на пленарному засіданні Національних Зборів Азербайджану на обговорення був внесений проєкт законопроєкту про внесення змін до законопроєкту «Про встановлення орденів і медалей Азербайджанської Республіки».
Медаль «За визволення Шуші» була заснована того ж дня у першому читанні відповідно до законопроєкту «Про встановлення орденів і медалей Азербайджанської Республіки» з нагоди перемоги Азербайджану у Другій карабаській війні.

## Статус
Відповідно до законопроєкту «Про встановлення орденів та медалей Азербайджанської Республіки», старша нагорода медалі — медаль «За визволення Кубадли», а її молодша нагорода — медаль «За визволення Кельбаджара».

title: Медаль «За визволення Шуші»

wikitext:
{{Картка нагороди|Назва=|Зображення=|ЗображенняСтрічка=|Зображення2ст=|ЗображенняСтрічка2ст=|Зображення3ст=|ЗображенняСтрічка3ст=|Розмір зображення=200px|Розмір стрічки=150px|OriginalName={{lang-az|Şuşanın azad olunmasına görə}}|Девіз=|Країна=|Тип=|КомуВручається=|КимВручається=|ПідставиНагородження=|Статус=вручається|Параметри=|ДатаЗаснування=|ПершеНагородження=|ОстаннєНагородження=|ПершеВручення=|Кількість=5784|список=|СтаршаНагорода=[[медаль «За визволення Кубадли»]]|МолодшаНагорода=[[медаль «За визволення Кельбаджара»]]|Відповідає=|Сайт=}}

'''Медаль «За визволення Шуші»''' ({{lang-az|"Şuşanın azad olunmasına görə" medalı}}) — державна нагорода [[Азербайджан]]у (медаль). Вона була створена з нагоди перемоги Азербайджану у [[Друга карабаська війна|Другій карабаській війні]].

== Історія ==
[[11 листопада]] [[2020]] року [[президент Азербайджану]] [[Ільхам Алієв]] на зустрічі з пораненими військовослужбовцями Азербайджану, які брали участь у Другій карабаській війні, сказав, що нові ордени і медалі будуть створені в Азербайджані, і що він дав відповідні інструкції по нагородження цивільних осіб та військовослужбовців, які виявили «героїзм на полі бою та в тилу та відзначилися у цій війні». Він також запропонував назви цих орденів та медалей.<ref name=":0">{{Cite web|title=Official web-site of President of Azerbaijan Republic - NEWS » Events|url=https://en.president.az/articles/46142|website=en.president.az|accessdate=2021-08-03|language=en|archive-date=24 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201124184413/https://en.president.az/articles/46142}}</ref> [[20 листопада]] 2020 року на пленарному засіданні Національних Зборів Азербайджану на обговорення був внесений проєкт законопроєкту про внесення змін до законопроєкту «Про встановлення орденів і медалей Азербайджанської Республіки».<ref name=":0"/>

Медаль «За визволення Шуші» була заснована того ж дня у першому читанні відповідно до законопроєкту «Про встановлення орденів і медалей Азербайджанської Республіки» з нагоди перемоги Азербайджану у Другій карабаській війні.<ref name=":0"/>

== Статус ==
Відповідно до законопроєкту «Про встановлення орденів та медалей Азербайджанської Республіки», старша нагорода медалі — [[медаль «За визволення Кубадли»]], а її молодша нагорода — [[медаль «За визволення Кельбаджара»]].

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Нагороди Азербайджану]]
[[Категорія:Нагороди, засновані 2021]]
[[Категорія:Засновані в Азербайджані 2020]]

title: Нагородження

Засновано: 26 листопада 2020

title: Черговість

Старша нагорода: медаль «За визволення Кубадли»

Молодша нагорода: медаль «За визволення Кельбаджара»

Черговість: Медаль «За визволення Шуші» у Вікісховищі


text:
# Герб Бишева (Фастівський район)
Герб Бишева — офіційний символ-герб села Бишева (Фастівського району Київської області), затверджений рішенням Бишівської сільської ради № 146-16-У від 4 липня 2008 року.

## Опис
Щит розтятий, на правому лазуровому полі золотий лук з накладеною на нього стрілою, на лівому зеленому золотий колосок над вигнутою золотою нитяною балкою, на відділеній хвилясто срібній базі лазурова хвиляста нитяна балка. Щит обрамований декоративним картушем i увінчанийз срібною міською короною.
Зображення лука — данина пам'яті його героїчного минулого. Стиглий пшеничний колосок — свідчення прадавнього заняття жителів землеробством. Вигнута лінія золотого кольору вказує на проходження повз село оборонних Змієвих валів періоду Київської Русі. Срібна хвиляста смуга внизу герба означає річку Лупу серед чотирьох ставків.
Автор — В. В. Обухівський.

## Символіка
Виникнення поселення на місці сучасного Бишева припадає на час спорудження Ірпінсько-Здвижівської оборонної системи Київської Русі. До цього часу відноситься і поява давньоруського городища Х ст. Воно мало укріплену фортецю з валом і ровом. За «Реєстром Війська Запорозького 1649 року» Бишів значиться як сотенне містечко Білоцерківського полку. У 1775 р. король Станіслав Август Понятовський підтвердив Бишеву статус містечка.

## З історії герба Бишева
На документах першої половини ХІХ ст. подекуди фігурує печатка містечка (імовірно, давніша) з зображенням родового герба тогочасних власників Бишева — Харленських (герб «Боньча» — срібний єдинорог на блакитному тлі) і написом польською мовою «MIASTO BYSZOW». Пізніше, у другій половині ХІХ ст., на печатці Бишівської міщанської управи виступав герб Київської губернії.
У 2008 році, з нагоди 85-річчя Макарівського району був оголошений конкурс на найкращий проект символіки Бишева. До розгляду було представлено два проекти — історика-краєзнавця Валерія Обухівського і художника Анатолія Марчука.
4 липня 2008 року Бишівська сільська рада рішенням № 146-16-У затвердила затвердила герб і прапор села. У їх основу ліг проект В. Обухівського. Проект А. Марчука у серпні того ж року був помилково опублікований у виданні «Символіка Макарівщини» і презентаційному альбомі «Макарівський район: 85 років».

## Галерея
- Печатка грунтова міста Бишева, XVIII століття
- Проект герба Бишева 2008 року, опублікований у виданні «Символіка Макарівщини»

title: Герб Бишева (Фастівський район)

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Бишева
|зображення         = Byshiv herb.png
|зображення_розмір  = 200
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = село [[Бишів (Фастівський район)|Бишів]], [[Фастівський район]], [[Київська область]]
|дата_затвердження  = [[4 липня]] 2008 року
|нашоломник         =
|корона             = срібна міська
|шолом              =
|щит                = [[Іспанський щит|іспанський]]
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}
'''Герб Бишева''' — офіційний символ-[[герб]] села [[Бишів (Фастівський район)|Бишева]] ([[Фастівський район|Фастівського району]] [[Київська область|Київської області]]), затверджений рішенням Бишівської сільської ради № 146-16-У від [[4 липня]] 2008 року.

== Опис ==

Щит розтятий, на правому лазуровому полі золотий лук з накладеною на нього стрілою, на лівому зеленому золотий колосок над вигнутою золотою нитяною балкою, на відділеній хвилясто срібній базі лазурова хвиляста нитяна балка. Щит обрамований декоративним картушем i увінчанийз срібною міською короною.

Зображення лука — данина пам'яті його героїчного минулого. Стиглий пшеничний колосок — свідчення прадавнього заняття жителів землеробством. Вигнута лінія золотого кольору вказує на проходження повз село оборонних [[Змієві вали|Змієвих валів]] періоду [[Київська Русь|Київської Русі]]. Срібна хвиляста смуга внизу герба означає річку [[Лупа (притока Ірпеня)|Лупу]] серед чотирьох ставків.

Автор — [[Обухівський Валерій Вікторович|В. В. Обухівський]].

== Символіка ==

Виникнення поселення на місці сучасного Бишева припадає на час спорудження Ірпінсько-Здвижівської оборонної системи [[Київська Русь|Київської Русі]]. До цього часу відноситься і поява давньоруського городища Х ст. Воно мало укріплену фортецю з валом і ровом. За «[[Реєстр Війська Запорозького 1649|Реєстром Війська Запорозького 1649 року]]» Бишів значиться як сотенне містечко Білоцерківського полку. У 1775 р. король [[Станіслав Август Понятовський]] підтвердив Бишеву статус містечка.

== З історії герба Бишева ==

На документах першої половини ХІХ ст. подекуди фігурує печатка містечка (імовірно, давніша) з зображенням родового герба тогочасних власників Бишева — [[Харленські|Харленських]] (герб «[[Боньча (герб)|Боньча]]» — срібний єдинорог на блакитному тлі) і написом польською мовою «MIASTO BYSZOW»<ref>Державний архів Київської області, ф. 280, оп. 2, спр. 601, арк. 191.</ref>. Пізніше, у другій половині ХІХ ст., на печатці Бишівської міщанської управи виступав герб Київської губернії.

У [[2008]] році, з нагоди 85-річчя Макарівського району був оголошений конкурс на найкращий проект символіки Бишева. До розгляду було представлено два проекти — історика-краєзнавця [[Обухівський Валерій Вікторович|Валерія Обухівського]] і художника [[Марчук Анатолій Петрович|Анатолія Марчука]].

4 липня 2008 року Бишівська сільська рада рішенням № 146-16-У затвердила затвердила герб і прапор села. У їх основу ліг проект [[Обухівський Валерій Вікторович|В. Обухівського]]. Проект [[Марчук Анатолій Петрович|А. Марчука]] у серпні того ж року був помилково опублікований у виданні «Символіка Макарівщини» і презентаційному альбомі «Макарівський район: 85 років».

== Галерея ==

<gallery>
Файл:Seal of Byshiv.jpg|Печатка грунтова міста Бишева, XVIII століття
Файл:Byshiv s.png|Проект герба Бишева 2008 року, опублікований у виданні «Символіка Макарівщини»
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [[Обухівський Валерій Вікторович|Обухівський В. В.]] Герб і прапор села Бишів // [[Знак (періодичне видання)|Знак]]. — 2009. — ч. 48.
* Рішення Бишівської сільської ради № 146-16-У «Про затвердження герба та прапора села Бишева Макарівського району Київської області» від [[4 липня]] 2008 року.
* Символіка Макарівщини / альбом. — К., 2008. — 52 с.
* http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=3708#verh {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141006085356/http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=3708#verh |date=6 жовтня 2014 }}

[[Категорія:Герби сіл Київської області|Бишів]]
[[Категорія:Бишів (Фастівський район)]]

title: Деталі

Носій: село Бишів, Фастівський район, Київська область

Затверджений: 4 липня 2008 року

Корона: срібна міська

Щит: іспанський


text:
# Дялу-Мунтелуй
Дялу-Мунтелуй (рум. Dealu Muntelui) — село у повіті Алба в Румунії. Входить до складу комуни Бістра.
Село розташоване на відстані 317 км на північний захід від Бухареста, 49 км на північний захід від Алба-Юлії, 56 км на південний захід від Клуж-Напоки.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 98 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Дялу-Мунтелуй

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Дялу-Мунтелуй
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Dealu Muntelui''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Алба
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Бістра (комуна, Алба)|Бістра]]
 | код_SIRUTA          = 3128
 | широта              = 46.3866
 | довгота             = 23.1191
 | висота              = 665
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 98
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 517126
}}
'''Дялу-Мунтелуй''' ({{lang-ro|Dealu Muntelui}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Алба]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Бістра (комуна, Алба)|Бістра]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 317 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 49 км на північний захід від [[Алба-Юлія|Алба-Юлії]], 56 км на південний захід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:98}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119074225/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119080347/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Алба]]

title: Дялу-Мунтелуй · Dealu Muntelui

Країна: Румунія

Повіт: Алба

Комуна: Бістра

Телефонний код: +40 258 (Romtelecom, TR) · +40 358 (інші оператори)


text:
# Половецькі танці
«Половецькі танці» — балетний фрагмент 2-ї дії опери «Князь Ігор» російського композитора Олександра Бородіна.
Хор і половецький танець оркестрував Бородін за участю Миколи Римського-Корсакова до концерту Безплатної музичної школи 27 лютого 1879 року. Римський-Корсаков у своєму «Літописі» згадує про участь в оркеструванні Анатолія Лядова, проте рукописними матеріалами це не підтверджено.
Джерелом для лібрето, написаного самим автором за участю Володимира Стасова, стала пам'ятка давньоруської літератури «Слово о полку Ігоревім», що розповідає про невдалий похід князя Ігоря проти половців. Для написання опери Бородін познайомився зі збереженим в Угорщині у нащадків половців половецьким фольклором. За сімейним переказом, рід батька Олександра Бородіна, імеретинського князя Луки Гедеанова (Гедеванішвілі), походив із половецьких князів, асимільованих грузинами.
«Половецькі танці» здобули величезну популярність і стали одним з найвідоміших і найвпізнаваніших у світі фрагментів російської класичної музики.

## Зміст
Половецький стан. Вечір. Дівчата-половчанки танцюють і співають пісню, в якій порівнюють квітку, яка прагне вологи, з дівчиною, яка сподівається побачитися з коханим.
Хан Кончак пропонує полоненому новгород-сіверському князю Ігореві Святославичу свободу в обмін на обіцянку не піднімати на нього меча. Але Ігор чесно каже, що якщо хан відпустить його, він відразу збере полки і вдарить знову. Кончак шкодує, що вони з Ігорем не союзники, і кличе бранців та бранок, щоб ті повеселили їх.
Починається сцена «Половецькі танці». Спочатку танцюють та співають дівчата (хор «Лети на крилах вітру»). Хореографічну дію поставлено на арії простої половецької дівчини та ханської доньки Кончаківни.
Потім починається спільний танець половців. Дію завершує спільний кульмінаційний танець.
Балетний фрагмент половецьких танців став окремою балетною виставою, яка триває 15 хвилин. В опері він іде на початку та наприкінці другого акту.
| Сцена                             | Час   | Музика                                                  | Участь балету                        |
| 1 Хор половецьких дівчат          | 6'10  | «На безводье, днём на солнце», половецька дівчина, хор  | кордебалет                           |
| 2 Танець половецьких дівчат       | 2'21  |                                                         |                                      |
| 3 Кавантина Кончаківни            | 5'56  | «Меркнет свет земной», Кончаківна, хор                  |                                      |
| 4 Сцена і хор                     | 2'50  | «Подруги-девицы, напоите пленников», Кончаківна, хор    |                                      |
| 5 Речитатив і каватина Володимира | 5'41  | «Медленно день угасал», Володимир Ігорович              |                                      |
| 6 Дует                            | 5'25  | «Ты ли Владимир мой», Кончаківна, Володимир Ігорович    |                                      |
| 7 Арія князя Ігоря                | 6'49  | «Ни сна, ни отдыха измученной душе», князь Ігор         |                                      |
| 8 Сцена князя Ігоря з Овлуром     | 4'07  | «Позволь мне, княже, слово молвить», князь Ігорь, Овлур |                                      |
| 9 Арія Кончака                    | 6'57  | «Здоров ли князь», Кончак і князь Ігор                  |                                      |
| 10 Речитатив                      | 3'22  | «Гей, пленниц приведи сюда», Кончак, князь Ігор         |                                      |
| 11 Половецький танець із хором    | 10'55 | «Улетай на крыльях ветра», Кончак, хор                  | Половецька дівчина, чага, кордебалет |

## Постановки
Прем'єра опери відбулася 23 жовтня (4 листопада) 1890 року в Маріїнському театрі.
Постановки балетної дії:
- 23 жовтня 1890 року — Маріїнський театр, Петербург — балетмейстер Лев Іванов створив самостійний одноактний балет у складі оперного спектаклю[2]
- 19 травня 1909 року — «Російські сезони», театр Шатле, Париж — постановка Михайла Фокіна. Диригент: Е. А. Купер, Сценографія: М. К. Реріх. Виконавці: А. Р. Больм[en], О. О. Смирнова[ru], С. В. Федорова
- 22 вересня 1909 року — Маріїнський театр, Петербург. Балетмейстер Михайло Фокін. Диригент: Е. А. Крушевський[ru], художник: К. О. Коровін. Виконавці: В. П. Фокіна[ru], Л. Ф. Шоллар[ru], Б. Х. Ніжинська, С. В. Федорова, А. Р. Больм
- 5 листопада 1914 року — Великий театр. Балетмейстер О. О. Горський[ru], у складі оперного спектаклю.
- 19 січня 1934 року — Великий театр. Балетмейстер Касьян Голейзовський. Художник Ф. Ф. Федоровський. 1951 року екранізовано — «Великий концерт»
- 1943 рік — балетмейстер Касьян Голейзовський. Постановка в Донецьку
- 1953 рік — Великий театр. Балетмейстер Касьян Голейзовський. Художник: Ф. Ф. Федоровський. Диригент: М. М. Жуков[ru]. Екранізовано 1972 року.
- 1955 рік — балетмейстер Касьян Голейзовський у театрі ім. Кірова, Ленінград.
- 1971 рік — одноактний балет балетмейстера Ігоря Моїсеєва в ансамблі народного танцю СРСР. Прем'єри: Палац спорту біля Версальських воріт у Парижі, концертний зал Чайковського[ru] (Москва), Ленінград та інші міста СРСР. Балет екранізовано.

#### Постановка Голейзовського
Під час створення своєї постановки Голейзовський докладно вивчив історію. Як відомо, історичною основою сюжету опери Бородіна «Князь Ігор» є невдалий похід північних князів Ігоря та Всеволода Святославовичів на половців, оспіваний у знаменитому «Слові о полку Ігоревім». Поява половців на Русі відноситься до другої половини XI століття, точніше до 1061 року. За сто п'ятдесят років, до 1210 налічувалося близько п'ятдесяти великих половецьких набігів.
Змішання стилів Голейзовський пояснює тим, що племена поступово вливались у половецькі орди, зросталися з ними. Таке явище мало вплив на утворення своєрідних танцювальних засобів половців.
Балет ставився за партитурою. Кожен малюнок будувався відповідно до ритму, мелодії та тембру оркестрових барв. У Бородіна схід у музиці справжній, стихійний.
Касьян Голейзовський — «елементи в танцях»:
1. Синкопа, підкреслена в «дикому танці чоловіків», «танці хлопчиків», «чагах» та фіналі.
2. Мелодія, що обволікає, чарує своєю ніжністю — «Плавний танець дівчат»
3. Гармонія — знамениті квінти Бородіна, що вдало і сміливо підкреслюють загальний малюнок
4. Динаміка — прискорення руху від moderato до presto
5. Нюансування — сила звуку. На акценти та паузи.

#### Постановка Фокіна
19 травня 1909 року Михайло Фокін створив свою хореографічну версію «Половецьких танців» у дягілєвських російських сезонах; прем'єра пройшла у театрі «Шатле», Париж. З декораціями Миколи Реріха (зокрема, театральним задником 1908 року розміром 10 × 23 метри), диригент Еміль Купер; ролі виконували — Адольф Больм, Олена Смирнова, Софія Федорова (Федорова 2-га).
Віра Красовська писала про те, як Фокін втілив у танці свої хореографічні фантазії та переконливо розкрив музичні образи.
|                   | Жорстокі на вигляд, з забрудненими кіптявою і брудом обличчями, їхнє збіговисько більше нагадувало лігво диких звірів, ніж людський стан… Чарівно-прекрасний, сповнений знемоги хвилеподібний танець дівчат, змітає шалений вихровий танець половців, що мчать, звиваючись у повітря. Завіса опускалася в момент повного розгулу та божевілля танцю. Оригінальний текст (рос.) Свирепые на вид, с перепачканными копотью и грязью лицами, их сборище больше напоминало логовище диких зверей, чем человеческий стан… Пленительно-прекрасный, полный истомы волнообразный танец девушек, сметает бешеная вихревая пляска половцев, которые мчатся, взвиваясь в воздух. Занавес опускался в момент полного разгула и безумия пляски. |
| — Вера Красовская |                                                                                |

З жовтня 2008 року Андріс Лієпа готував програму до столітнього ювілею дягілєвських «Російських сезонів» із трупою Кремлівського палацу.
У березні/квітні 2011 року показ балету відбувся в «театрі Єлисейських Полів».

## Музика
- Акт починається з Хору половецьких дівчат та Арії Кончаківни
- Танці половецьких дівчат — перший танець (No. 8, presto, 6/8, F major)
- Половецький танець із хором — (No. 17. Introduction: Andantino, 4/4, A Major)
- Повільний танець половецьких дівчат (Andantino, 4/4, A Major)
- Танець чоловіків дикий (Allegro vivo, 4/4, F Major)
- Спільний танець (Allegro, 3/4, D Major)
- Танець хлопчиків (Presto, 6/8, D Minor)
- Танець дівчат, «ковзний» (у музиці реприза (reprise) у поєднанні з танцем хлопчиків у швидкому темпі (Moderato alla breve, 2/2)
- Танець хлопчиків та танець половців (reprise, Presto, 6/8, D Minor)
- Фінальний кульмінаційний танець (Allegro con spirito, 4/4, A Major)

### Запис музики
1. 1970 — «Мелодія»
2. 1978—1979 — ДАВТ: Іван Петров[ru], Тетяна Тугаринова[ru], Володимир Атлантов, Артур Ейзен[ru], Олександр Ведерников, Олена Образцова
3. 1997 — Jimmy Ltd. — BSA — Jimmy Music Group «Jimmy Classic» ADD/OM 03 — 122—124 (Swiden)

#### Аранжування музики Бородіна
Популярну мелодію виконують багато відомих сучасних музикантів і джазменів у власному аранжуванні: французький піаніст Рішар Клайдерман, російський саксофоніст Олексій Козлов.
Сара Брайтман записала пісню англійською мовою.
1953 року створено мюзикл Кісмет, пісню з якого «Stranger in Paradise» 1954 року випустив окремим синглом Тоні Беннетт. Потім її також записали й іншими виконавці, серед яких: гурт The Four Aces, Тоні Мартін, Рей Коніф, Сара Брайтман.
1975 року Хуліо Іглесіас використав тему Половецьких танців у своїй пісні «Quiéreme» з однойменного альбому.
2011 року симфо-гурт Niobeth зробила кавер-версію «Polovtsian Dances».
Російський гурт «Арія» в синглі «Поле битви» (2009) також записав свою версію аранжування («На крилах вітру»).
Американський реп-виконавець Warren G разом із норвезькою зіркою сопрано Сіссель Ширшебо 1998 року записав збірку The Rapsody Overture, в якому поєднано реп і класичну музику, де він читає реп на музику з опери О. П. Бородіна «Князь Ігор».
Саундтрек аніме-серіалу Kareshi Kanojo no Jijou композитора Сіро Сагісу містить аранжовані фрагменти «Половецького танцю з хором».
Використано в саундтреку відеогри Catherine.
Використано в саундтреку відеогри BioShock Infinite у додатку Burial at Sea.
Аранжовані фрагменти використано в саундтреку гри X4 в додатку Cradle of Humanity.

title: Половецькі танці

wikitext:
{{Балет}}
'''«Половецькі танці»''' — {{Нп|Балетний акт в опері|балетний фрагмент|ru|Балетный акт в опере}} 2-ї дії опери «[[Князь Ігор (опера)|Князь Ігор]]» [[Росія|російського]] композитора [[Бородін Олександр Порфирович|Олександра Бородіна]].

Хор і половецький танець оркестрував Бородін за участю [[Римський-Корсаков Микола Андрійович|Миколи Римського-Корсакова]] до концерту {{Нп|Безплатна музична школа|Безплатної музичної школи|ru|Бесплатная музыкальная школа}} 27 лютого 1879 року. Римський-Корсаков у своєму «Літописі» згадує про участь в оркеструванні [[Лядов Анатолій Костянтинович|Анатолія Лядова]], проте рукописними матеріалами це не підтверджено.

Джерелом для [[лібрето]], написаного самим автором за участю [[Стасов Володимир Васильович|Володимира Стасова]], стала пам'ятка давньоруської літератури «<nowiki/>[[Слово о полку Ігоревім]]<nowiki/>», що розповідає про невдалий похід [[Ігор Святославич|князя Ігоря]] проти [[половці]]в. Для написання опери Бородін познайомився зі збереженим в Угорщині у нащадків половців половецьким фольклором. За сімейним переказом, рід батька Олександра Бородіна, імеретинського князя Луки Гедеанова (Гедеванішвілі), походив із половецьких князів, асимільованих грузинами.<ref>Князь Игорь. Опера. http://www.compozitor.spb.ru/catalog/?ELEMENT_ID=22181 {{Wayback|url=http://www.compozitor.spb.ru/catalog/?ELEMENT_ID=22181|date=20150402112607}}</ref>

[[Файл:BorPolDances17b.png|праворуч|міні|310x310пкс|Ноти мелодії «Половецьких танців»]]
«Половецькі танці» здобули величезну популярність і стали одним з найвідоміших і найвпізнаваніших у світі фрагментів російської класичної музики.

== Зміст ==
[[Половці|Половецький]] стан. Вечір. Дівчата-половчанки танцюють і співають пісню, в якій порівнюють квітку, яка прагне вологи, з дівчиною, яка сподівається побачитися з коханим.

Хан [[Кончак]] пропонує полоненому [[Новгород-Сіверський|новгород-сіверському]] князю Ігореві Святославичу свободу в обмін на обіцянку не піднімати на нього меча. Але Ігор чесно каже, що якщо хан відпустить його, він відразу збере полки і вдарить знову. Кончак шкодує, що вони з Ігорем не союзники, і кличе бранців та бранок, щоб ті повеселили їх.

Починається сцена «Половецькі танці». Спочатку танцюють та співають дівчата (хор «Лети на крилах вітру»). Хореографічну дію поставлено на арії простої половецької дівчини та ханської доньки Кончаківни.

Потім починається спільний танець половців. Дію завершує спільний кульмінаційний танець.

{{Нп|Балетний акт в опері|Балетний фрагмент|ru|Балетный акт в опере}} половецьких танців став окремою балетною виставою, яка триває 15 хвилин. В опері він іде на початку та наприкінці другого акту.
{|
 |'''Сцена'''
|'''Час'''
|'''Музика'''
|'''Участь балету'''
|-
 |1 Хор половецьких дівчат
|6'10
|«На безводье, днём на солнце», ''половецька дівчина, хор''
|[[кордебалет]]
|-
 |2 Танець половецьких дівчат
|2'21
|
 |
|-
 |3 Кавантина Кончаківни
|5'56
|«Меркнет свет земной», ''Кончаківна, хор''
|
|-
 |4 Сцена і хор
|2'50
|«Подруги-девицы, напоите пленников», ''Кончаківна, хор''
|
|-
 |5 Речитатив і каватина Володимира
|5'41
|«Медленно день угасал», ''Володимир Ігорович''
|
|-
 |6 Дует
|5'25
|«Ты ли Владимир мой», ''Кончаківна, Володимир Ігорович''
|
|-
 |7 Арія князя Ігоря
|6'49
|«Ни сна, ни отдыха измученной душе», ''князь Ігор''
|
|-
 |8 Сцена князя Ігоря з Овлуром
|4'07
|«Позволь мне, княже, слово молвить», ''князь Ігорь, Овлур''
|
|-
 |9 Арія Кончака
|6'57
|«Здоров ли князь», ''Кончак і князь Ігор''
|
|-
 |10 Речитатив
|3'22
|«Гей, пленниц приведи сюда», ''Кончак, князь Ігор''
|
|-
 |11 Половецький танець із хором
|10'55
|«Улетай на крыльях ветра», ''Кончак, хор''
|Половецька дівчина, [[Прислуга|чага]], кордебалет
|-
|}

== Постановки ==
[[Прем'єра]] опери відбулася 23 жовтня (4 листопада) [[1890-ті в театрі|1890 року]] в [[Маріїнський театр|Маріїнському театрі]].

Постановки {{Нп|Балетний акт в опері|балетної дії|ru|Балетный акт в опере}}:

* 23 жовтня {{Рік у театрі|1890}} року — [[Маріїнський театр]], [[Санкт-Петербург|Петербург]] — балетмейстер [[Іванов Лев Іванович|Лев Іванов]] створив самостійний одноактний балет у складі оперного спектаклю<ref>{{Книга
|автор =
|частина =
|заголовок = «Русский балет: Энциклопедия»
|оригінал =
|посилання =
|відповідальний =
|видання =
|місце = М.
|видавництво = «Большая Российская энциклопедия; Согласие»
|рік = [[1981]]
|том =
|сторінки =
|сторінок = 632
|серія =
|ISBN =
|тираж =
}}</ref>
* 19 травня {{Рік у театрі|1909}} року — «<nowiki/>[[Російський балет Сергія Дягілєва|Російські сезони]]<nowiki/>», [[театр Шатле]], [[Париж]] — постановка [[Фокін Михайло Михайлович|Михайла Фокіна]]. Диригент: [[Купер Еміль Альбертович|Е. А. Купер]], Сценографія: [[Реріх Микола Костянтинович|М. К. Реріх]]. Виконавці: {{Нп|Больм Адольф Рудольфович|А. Р. Больм|en|Adolph Bolm}}, {{Нп|Смирнова Олена Олександрівна|О. О. Смирнова|ru|Смирнова, Елена Александровна}}, [[Федорова Софія Василівна|С. В. Федорова]]
* 22 вересня {{Рік у театрі|1909}} року — Маріїнський театр, Петербург. Балетмейстер Михайло Фокін. Диригент: {{Нп|Крушевський Едуард Андрійович|Е. А. Крушевський|ru|Крушевский, Эдуард Андреевич}}, художник: [[Коровін Костянтин Олексійович|К. О. Коровін]]. Виконавці: {{Нп|Фокіна Віра Петрівна|В. П. Фокіна|ru|Фокина, Вера Петровна}}, {{Нп|Шоллар Людмила Францівна|Л. Ф. Шоллар|ru|Шоллар, Людмила Францевна}}, [[Ніжинська Броніслава Хомівна|Б. Х. Ніжинська]], С. В. Федорова, А. Р. Больм
* 5 листопада {{Рік у театрі|1914}} року — [[Большой театр|Великий театр]]. Балетмейстер {{Нп|Горський Олександр Олексійович|О. О. Горський|ru|Горский, Александр Алексеевич}}, у складі оперного спектаклю.
* 19 січня {{Рік у театрі|1934}} року — Великий театр. Балетмейстер [[Голейзовський Касьян Ярославович|Касьян Голейзовський]]. Художник [[Федоровський Федір Федорович|Ф. Ф. Федоровський]]. [[1951 у кіно|1951 року]] екранізовано — «<nowiki/>[[Великий концерт (фільм)|Великий концерт]]<nowiki/>»
* {{Рік у театрі|1943}} рік — балетмейстер Касьян Голейзовський. Постановка в [[Донецьк]]у
* {{Рік у театрі|1953}} рік — Великий театр. Балетмейстер Касьян Голейзовський. Художник: Ф. Ф. Федоровський. Диригент: {{Нп|Жуков Михайло Миколйович|М. М. Жуков|ru|Жуков, Михаил Николаевич}}. Екранізовано [[1972 у кіно|1972 року]].
* {{Рік у театрі|1955}} рік — балетмейстер Касьян Голейзовський у театрі ім. Кірова, [[Санкт-Петербург|Ленінград]].
* {{Рік у театрі|1971}} рік — одноактний балет балетмейстера [[Моїсєєв Ігор Олександрович|Ігоря Моїсеєва]] в ансамблі народного танцю СРСР. Прем'єри: [[Версальський палац|Палац спорту біля Версальських воріт у Парижі]], {{Нп|Концертний зал імені П. І. Чайковського|концертний зал Чайковського|ru|Концертный зал имени П. И. Чайковского}} ([[Москва]]), Ленінград та інші міста СРСР. Балет екранізовано.

==== Постановка Голейзовського ====
Під час створення своєї постановки [[Голейзовський Касьян Ярославович|Голейзовський]] докладно вивчив історію. Як відомо, історичною основою сюжету опери Бородіна «Князь Ігор» є невдалий похід північних князів [[Ігор Святославич|Ігоря]] та [[Всеволод Ольгович|Всеволода]] Святославовичів на [[половці]]в, оспіваний у знаменитому «<nowiki/>[[Слово о полку Ігоревім|Слові о полку Ігоревім]]<nowiki/>». Поява половців на Русі відноситься до другої половини XI століття, точніше до 1061 року. За сто п'ятдесят років, до 1210 налічувалося близько п'ятдесяти великих половецьких набігів.<ref>Касьян Голейзовський, розділ «Про половецькі танці» ({{Lang-ru|О половецких плясках}}) у книзі «Життя та творчість» ({{Lang-ru|Жизнь и творчество}})</ref>

Змішання стилів Голейзовський пояснює тим, що [[Плем'я|племена]] поступово вливались у половецькі орди, зросталися з ними. Таке явище мало вплив на утворення своєрідних танцювальних засобів половців.

Балет ставився за партитурою. Кожен малюнок будувався відповідно до ритму, мелодії та тембру оркестрових барв. У [[Бородін Олександр Порфирович|Бородіна]] схід у музиці справжній, стихійний.

: ''Касьян Голейзовський — «елементи в танцях»:''

# [[Синкопа (музика)|Синкопа]], підкреслена в «дикому танці чоловіків», «танці хлопчиків», «чагах» та фіналі.
# [[Мелодія]], що обволікає, чарує своєю ніжністю — «Плавний танець дівчат»
# [[Гармонія (музика)|Гармонія]] — знамениті [[Квінта (музичний інтервал)|квінти]] Бородіна, що вдало і сміливо підкреслюють загальний малюнок
# [[Динаміка (музика)|Динаміка]] — прискорення руху від moderato до presto
# Нюансування — сила звуку. На акценти та паузи.

==== Постановка Фокіна ====
19 травня {{Рік у театрі|1909}} року [[Фокін Михайло Михайлович|Михайло Фокін]] створив свою хореографічну версію «Половецьких танців» у [[Російський балет Сергія Дягілєва|дягілєвських російських сезонах]]; прем'єра пройшла у театрі [[Театр Шатле|«Шатле»]], Париж. З декораціями [[Реріх Микола Костянтинович|Миколи Реріха]] (зокрема, театральним задником 1908 року розміром 10 × 23 метри), диригент [[Купер Еміль Альбертович|Еміль Купер]]; ролі виконували — {{Нп|Больм Адольф Рудольфович|Адольф Больм|en|Adolph Bolm}}, {{Нп|Смирнова Олена Олександрівна|Олена Смирнова|ru|Смирнова, Елена Александровна}}, [[Федорова Софія Василівна|Софія Федорова]] (Федорова 2-га)<ref>{{Книга
|автор =
|частина =
|заголовок = «Русский балет: Энциклопедия»
|оригінал =
|відповідальний =
|видання =
|місце = М.
|видавництво = «Большая Российская энциклопедия; Согласие»
|рік = 1997
|том =
|сторінки =
|сторінок = 632
|серія =
|ISBN = 5-85370-099-1
|тираж = 10000
}}</ref>.

{{Нп|Красовська Віра Михайлівна|Віра Красовська|ru|Красовская, Вера Михайловна}} писала про те, як Фокін втілив у танці свої хореографічні фантазії та переконливо розкрив музичні образи.
{{Цитата|Жорстокі на вигляд, з забрудненими кіптявою і брудом обличчями, їхнє збіговисько більше нагадувало лігво диких звірів, ніж людський стан… Чарівно-прекрасний, сповнений знемоги хвилеподібний танець дівчат, змітає шалений вихровий танець половців, що мчать, звиваючись у повітря. Завіса опускалася в момент повного розгулу та божевілля танцю.
{{oq|ru|Свирепые на вид, с перепачканными копотью и грязью лицами, их сборище больше напоминало логовище диких зверей, чем человеческий стан… Пленительно-прекрасный, полный истомы волнообразный танец девушек, сметает бешеная вихревая пляска половцев, которые мчатся, взвиваясь в воздух. Занавес опускался в момент полного разгула и безумия пляски.}}|автор=[[Красовська Віра Михайлівна|Вера Красовская]]<ref>{{cite web|author=|datepublished=|url=http://www.belcanto.ru/ballet_polovtsian.html|title=Половецкие пляски|lang=|publisher=эл.энц.«Белькато»|accessdate=|archiveurl=https://www.webcitation.org/68VG1QG4z?url=http://www.belcanto.ru/ballet_polovtsian.html|archivedate=2012-06-18|deadlink=no}}</ref>}}
З жовтня {{Рік у театрі|2008}} року {{Нп|Лієпа Андріс Марісович|Андріс Лієпа|ru|Лиепа, Андрис Марисович}} готував програму до столітнього ювілею дягілєвських «Російських сезонів» із трупою [[Державний Кремлівський палац|Кремлівського палацу]].

У березні/квітні {{Рік у театрі|2011}} року показ балету відбувся в «<nowiki/>[[Театр Єлисейських Полів|театрі Єлисейських Полів]]<nowiki/>».<ref>{{Стаття|author=|title=«Третьи сезоны русских балетов открылись в Париже аншлагом»|оригінал=|url=http://www.rian.ru/culture/20110401/359870407.html|автор видання=|видання=|тип=|place=|publisher=«[[РИА Новости]]»|date=01.04.2011|issue=|том=|номер=|pages=|isbn=|archivedate=2011-04-04|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110404073225/http://www.rian.ru/culture/20110401/359870407.html}}</ref><ref>{{Стаття|author=|title=«В Париже открылись Русские сезоны XXI века»|оригінал=|url=http://rus.ruvr.ru/2011/04/01/48273690.html|автор видання=|видання=|тип=|place=|publisher=«[[ИТАР-ТАСС]]»|date=01.04.2011|issue=|том=|номер=|pages=|isbn=|archivedate=2011-04-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110415133418/http://rus.ruvr.ru/2011/04/01/48273690.html}}</ref>

== Музика ==
[[Файл:BorPolDancesThemes.png|праворуч|міні|480x480пкс| Фрагменти тем «Половецьких танців»]]

* Акт починається з ''Хору половецьких дівчат'' та ''Арії Кончаківни''
* ''Танці половецьких дівчат'' — перший танець (No. 8, presto, 6/8, F major)
* ''Половецький танець із хором'' — (No. 17. Introduction: Andantino, 4/4, A Major)
* ''Повільний танець половецьких дівчат'' (Andantino, 4/4, A Major)
* ''Танець чоловіків дикий'' (Allegro vivo, 4/4, F Major)
* ''Спільний танець'' (Allegro, 3/4, D Major)
* ''Танець хлопчиків'' (Presto, 6/8, D Minor)
* ''Танець дівчат, «ковзний»'' (у музиці реприза (reprise) у поєднанні з танцем хлопчиків у швидкому темпі (Moderato alla breve, 2/2)
* Танець хлопчиків та танець половців (reprise, Presto, 6/8, D Minor)
* Фінальний кульмінаційний танець (Allegro con spirito, 4/4, A Major)

=== Запис музики ===

# 1970 — «[[Мелодія (лейбл)|Мелодія]]»
# 1978—1979 — [[Большой театр|ДАВТ]]: {{Нп|Петров Іван Іванович (співак)|Іван Петров|ru|Петров, Иван Иванович (певец)}}, {{Нп|Тугаринова Тетяна Федорівна|Тетяна Тугаринова|ru|Тугаринова, Татьяна Фёдоровна}}, [[Атлантов Володимир Андрійович|Володимир Атлантов]], {{Нп|Ейзен Артур Артурович|Артур Ейзен|ru|Эйзен, Артур Артурович}}, [[Ведерников Олександр Пилипович|Олександр Ведерников]], [[Образцова Олена Василівна|Олена Образцова]]
# 1997 — Jimmy Ltd. — BSA — Jimmy Music Group «Jimmy Classic» ADD/OM 03 — 122—124 (Swiden)

==== Аранжування музики Бородіна ====
[[Файл:Daniel_Bautista_-_Weirdos_And_Classics_-_Some_Polovtsian_Dances_(Borodin).ogg|міні| «Половецькі танці» в аранжуванні іспанського рок-гітариста Даніеля Баутисти (фрагмент)]]
Популярну мелодію виконують багато відомих сучасних музикантів і джазменів у власному аранжуванні: французький піаніст [[Рішар Клайдерман]], російський саксофоніст [[Козлов Олексій Семенович|Олексій Козлов]].

[[Сара Брайтман]] записала пісню англійською мовою.

1953 року створено мюзикл ''{{Нп|Кісмет (мюзикл)|Кісмет|ru|Кисмет (мюзикл)}}'', пісню з якого «{{Нп|Stranger in Paradise|3=en|4=Stranger in Paradise (song)}}» 1954 року випустив окремим [[сингл]]ом [[Тоні Беннетт]]. Потім її також записали й іншими виконавці, серед яких: гурт {{Нп|The Four Aces|3=en}}, {{Нп|Тоні Мартін (співак)|Тоні Мартін|en|Tony Martin (American singer)}}, [[Рей Коніф]], [[Сара Брайтман]].

1975 року [[Хуліо Іглесіас]] використав тему Половецьких танців у своїй пісні «Quiéreme» з однойменного альбому.

2011 року симфо-гурт [[Niobeth]] зробила кавер-версію «Polovtsian Dances».

Російський гурт «<nowiki/>[[Арія]]<nowiki/>» в синглі «{{Нп|Поле битви (сингл)|Поле битви|ru|Поле битвы (сингл)}}» (2009) також записав свою версію аранжування («На крилах вітру»).

Американський [[реп]]-виконавець [[Warren G]]<ref>{{Harvnb|Kenyatta|2000}}</ref> разом із норвезькою зіркою сопрано [[Сіссель Ширшебо]] 1998 року записав збірку ''{{Нп|The Rapsody Overture|3=en}}'', в якому поєднано реп і [[Класична музика|класичну музику]], де він читає реп на музику з опери [[Бородін Олександр Порфирович|О. П. Бородіна]] «<nowiki/>[[Князь Ігор (опера)|Князь Ігор]]<nowiki/>».

[[Саундтрек]] [[Аніме|аніме-]]<nowiki/>серіалу ''{{Нп|Kareshi Kanojo no Jijou|3=en|4=Kare Kano}}'' композитора Сіро Сагісу містить аранжовані фрагменти «Половецького танцю з хором».

Використано в саундтреку [[Відеогра|відеогри]] ''{{Нп|Catherine (відеогра)|Catherine|en|Catherine (video game)}}''.

Використано в саундтреку відеогри [[BioShock Infinite]] у додатку ''{{Нп|BioShock Infinite: Burial at Sea|Burial at Sea|en}}''.

Аранжовані фрагменти використано в саундтреку гри [[x4: Foundations|''X4'']] в додатку ''Cradle of Humanity''<ref>{{Cite web |url=https://www.youtube.com/watch?v=VFDx7EMKSlk |title=Wings of the Wind (Variations on a Theme of Borodin) |language=ru-RU |archive-url=https://web.archive.org/web/20240125162743/https://www.youtube.com/watch?v=VFDx7EMKSlk |archive-date=2024-01-25 |url-status=live |access-date=2024-01-25}}</ref>.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==

* Энциклопедия «Русский балет». Научное издательство «Большая Российская Энциклопедия». Издательство «Согласие», страница 365.
* Книга «Большой Театр СССР». Государственное Музыкальное Издательство, Москва, 1958, страница 57
* {{H|Kenyatta|2000|3=Kenyatta, Kelly. ''[https://books.google.com/?id=dCFq7jRrhFsC You Forgot About Dre!: The Unauthorized Biography of Dr. Dre and Eminem: From NWA to Slim Shady: A Tale of Gangsta Rap, Violence, and Hit Records]''. Los Angeles: Busta Books, 2001. {{ISBN|978-0-970-22249-7}}. {{OCLC|45162196}}.}}

== Посилання ==

* [https://images.hollis.harvard.edu/primo-explore/viewcomponent/L/HVD_VIA8001599328?vid=HVD_IMAGES&imageId=urn-3:FHCL:36883041&adaptor= Макс Альперт.] [https://images.hollis.harvard.edu/primo-explore/viewcomponent/L/HVD_VIA8001599328?vid=HVD_IMAGES&imageId=urn-3:FHCL:36883041&adaptor= «Половецькі танці» у Великому театрі, 1944]
* [http://borodin1833.narod.ru/kn.htm Короткий зміст опери] {{Wayback|url=http://borodin1833.narod.ru/kn.htm|date=20090608035451}}
* [https://www.youtube.com/watch?v=E0edr0fYqAs Відео: Половецькі танці] {{Wayback|url=https://www.youtube.com/watch?v=E0edr0fYqAs|date=20160411231101}}
* [https://www.youtube.com/watch?v=X7KYjn3bwAQ Відео: Половецькі танці, Михайлівський театр] {{Wayback|url=https://www.youtube.com/watch?v=X7KYjn3bwAQ|date=20160911031146}}
* [https://smotrim.ru/video/1940339 Відео: Половецькі танці] Фортепіанний квартет Anno Domini
[[Категорія:Твори Олександра Порфировича Бородіна]]
[[Категорія:Балети]]
[[Категорія:Музичні твори 1879]]
[[Категорія:Слово о Полку Ігоревім]]

title: Балет

Композитор: Бородін Олександр Порфирович

Перша постановка: 4 листопада 1890


text:
# Снягово (Бургаська область)
Сня́гово (болг. Снягово) — село в Бургаській області Болгарії. Входить до складу общини Руєн.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 1106 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність   | Кількість осіб | Відсоток |
| ---------------- | -------------- | -------- |
| турки            | 966            | 98,2%    |
| болгари          | 17             | 1,7%     |
| цигани           | 0              | 0%       |
| Всього відповіли | 984            |          |

Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Снягово (Бургаська область)

wikitext:
{{Otheruses|Снягово}}
{{НП Болгарії
 | назва                 = Снягово
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Снягово}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Бургаська область]]
 | община                = [[Руєн (община)|Руєн]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              = '''Снягово'''
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 67767
 | широта                = 42.8458
 | довгота               = 27.2774
 | висота                = 448
 | населення             = 1106
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 8579
 | телефонний_код        = 05948
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 41
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 322
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Сня́гово''' ({{lang-bg|Снягово}}) — село в [[Бургаська область|Бургаській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Руєн (община)|Руєн]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:1106}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Fdhrysbu?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=05.04.2013|deadurl=no}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#A0FF60" | Національність
! style = "background-color:#A0FF60" | Кількість осіб
! style = "background-color:#A0FF60" | Відсоток
|-
| [[Турки в Болгарії|турки]]
| 966
| 98,2%
|-
| [[Болгари в Болгарії|болгари]]
| 17
| 1,7%
|-
| цигани
| 0
| 0%
|-
| '''Всього відповіли'''
| 984
|
|}

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Irx9OSLX?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=14.08.2013|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=108
| всього=1106
| 0-4=85
| 5-9=66
| 10-14=66
| 15-19=81
| 20-24=80
| 25-29=104
| 30-34=95
| 35-39=108
| 40-44=72
| 45-49=61
| 50-54=66
| 55-59=67
| 60-64=52
| 65-69=43
| 70-74=24
| 75-79=17
| 80-84=10
| 85+=9
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=4413&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Снягово, общ. Руен, обл. Бургас|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6It1TBt4H?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=4413|archivedate=2013-08-15|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 1200
|Крок більшої шкали = 200
|Крок меншої шкали  = 40
|1934 = 536
|1946 = 661
|1956 = 801
|1965 = 877
|1975 = 841
|1985 = 1061
|1992 = 1062
|2001 = 1067
|2011 = 1106
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бургаська область|Руєн}}
{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Бургаської області]]

title: Снягово · болг. Снягово

Країна: Болгарія

Область: Бургаська область

Община: Руєн

Кметство: Снягово

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: СняговоСнягово (Болгарія)


text:
# Кергелен (плато)
Кергеленське плато — підводне плато вулканічного походження, розташоване у південній частині Індійського океану і частково у Південному океані, одне з найбільших підводних плато планети. Є великою магматичною провінцією. Знаходиться приблизно за 3 тис. км на південний захід від Австралії, витягнуте більше ніж на 2,2 тис. км з північного заходу на південний схід. Глибини становлять від 1 до 4 тис. метрів.
Плато було утворено Кергеленською гарячою точкою після розлому Гондвани близько 120 млн років тому в результаті серії потужних магматичних вивержень, що тривали 25 млн років. Результати геологічних досліджень показали, що протягом періоду до 40 млн років плато перебувало на поверхні або на дуже невеликій глибині. Фрагменти деревини і вугілля, знайдені у відкладеннях верхньої крейди, свідчать про те, що плато могло бути покрите лісом. Осадові породи плато подібні з австралійськими та індійськими зразками, що говорить про те, що вони колись були єдині.
Наразі вершини вулканів, які підносяться над поверхнею океану, утворюють острови архіпелагу Кергелен, Острови Герд і Макдональд. Останні два розташовані на хребті Біг-Бен, де вулканічна активність час від часу поновлюється.

title: Кергелен (плато)

wikitext:
{{Гора
|карта розташування=Індійський океан}}
'''Кергеленське плато''' — підводне [[Лавове плато|плато вулканічного походження]], розташоване у південній частині [[Індійський океан|Індійського океану]] і частково у [[Південний океан|Південному океані]], одне з найбільших підводних плато планети. Є [[велика магматична провінція|великою магматичною провінцією]]. Знаходиться приблизно за 3 тис. км на південний захід від [[Австралія|Австралії]], витягнуте більше ніж на 2,2 тис. км з північного заходу на південний схід. Глибини становлять від 1 до 4 тис. метрів.

Плато було утворено [[Кергелен (гаряча точка)|Кергеленською гарячою точкою]] після розлому [[Гондвана|Гондвани]] близько 120 млн років тому в результаті серії потужних магматичних вивержень, що тривали 25 млн років. Результати геологічних досліджень показали, що протягом періоду до 40 млн років плато перебувало на поверхні або на дуже невеликій глибині. Фрагменти деревини і вугілля, знайдені у відкладеннях [[Пізня крейда|верхньої крейди]], свідчать про те, що плато могло бути покрите лісом. Осадові породи плато подібні з австралійськими та індійськими зразками, що говорить про те, що вони колись були єдині.

Наразі вершини вулканів, які підносяться над поверхнею океану, утворюють острови архіпелагу [[Кергелен (архіпелаг)|Кергелен]], [[Острови Герд і Макдональд]]. Останні два розташовані на хребті [[Біг-Бен (Херд)|Біг-Бен]], де вулканічна активність час від часу поновлюється.

== Посилання ==
* {{ref-en}} {{cite web|url=http://www.ga.gov.au/oceans/sa_Kergln.jsp|title=Kerguelen Plateau|publisher=Geoscience Australia|accessdate=2010-09-13|archiveurl=https://www.webcitation.org/68XlaXrrM?url=http://www.ga.gov.au/oceans/sa_Kergln.jsp|archivedate=2012-06-19|deadurl=yes}}
* {{ref-en}} {{Cite journal | title = Kerguelen plateau—broken ridge: a major lip related to the Kerguelen plume | author = D. Weis, F. A. Frey | journal = Seventh Annual V. M. Goldschmidt Conference | url = http://www.lpi.usra.edu/meetings/gold/pdf/2062.pdf | accessdate = 3 травня 2013 | archive-date = 5 червня 2011 | archive-url = https://web.archive.org/web/20110605162203/http://www.lpi.usra.edu/meetings/gold/pdf/2062.pdf }}

{{Тектонічні плити}}
{{Континенти}}
{{Індійський океан}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Тектонічні плити]]

Тип: Трапова формація і Океанічне плато


text:
# Костянтинівка (Бердичівський район)
Костянти́нівка — село в Україні, у Бердичівському районі Житомирської області. Населення становить 10 осіб.

## Географія
Селом протікає річка Заруда, права притока Тетерівки.

## Історія
У 1906 році село Янушпільської волості Житомирського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 53 верст, від волості 10. Дворів 16, мешканців 114.

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 22 особи, з яких 9 чоловіків та 13 жінок.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 10 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 90,00 %  |
| російська  | 10,00 %  |

title: Костянтинівка (Бердичівський район)

wikitext:
{{Село
 | назва           = Костянтинівка
 | область         = [[Житомирська область]]
 | район           = {{Жт-Брд}}
 | громада         = [[Райгородоцька сільська громада]]
 | код КОАТУУ      = 1820884503
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = 1830
 | населення       = 10
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           = 0,13
 | ref-площа       =
 | щільність       = 76,92
 | поштовий індекс = 13360
 | телефонний код  = 4143
 | координати      =  {{coord|49|52|29|N|28|18|55|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 49 || lat_min = 52 || lat_sec = 29
   | lon_deg = 28 || lon_min = 18 || lon_sec = 55
 | висота          = 271
 | ref-висота      =
 | водойма         = річка [[Заруда]]
 | адреса          = 13360, Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Озадівка, вул. Дружби, 7
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
}}
{{Otheruses|тип=НП|Костянтинівка (значення){{!}}Костянтинівка}}
'''Костянти́нівка''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Бердичівський район|Бердичівському районі]] [[Житомирська область|Житомирської області]]. Населення становить 10 осіб.

== Географія ==
Селом протікає річка [[Заруда]], права притока [[Тетерівка (річка)|Тетерівки]].

== Історія ==
У [[1906]] році село [[Янушпільська волость|Янушпільської волості]] [[Житомирський повіт (Волинська губернія)|Житомирського повіту]] [[Волинська губернія|Волинської губернії]]. Відстань від повітового міста 53 верст, від волості 10. Дворів 16, мешканців 114<ref name="Список населених місць  Волинської губернії. —  Житомир: Волинська губернська типографія, 1906. — 219 с.">{{Cite web |url=http://history.org.ua/LiberUA/SpNasMestVolGub_1906/SpNasMestVolGub_1906.pdf |title=Список населених місць Волинської губернії. — Житомир: Волинська губернська типографія, 1906. — 219 с. |accessdate=9 червня 2019 |archive-date=14 грудня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171214071800/http://history.org.ua/LiberUA/SpNasMestVolGub_1906/SpNasMestVolGub_1906.pdf }}</ref>.

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення села становила 22 особи, з яких 9 чоловіків та 13 жінок<ref name="населення 1989"/>.

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в селі мешкало 10 осіб<ref name="населення 2001"/>.

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року<ref name="населення 2001 мова"/>:
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 90,00 %
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 10,00 %
|}

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Житомирська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=7 листопада 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Житомирська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=7 листопада 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Розподіл населення за рідною мовою, Житомирська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=7 листопада 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/zhitomirskaja/11749 Погода в селі Костянтинівка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111219131846/http://weather.in.ua/ua/zhitomirskaja/11749 |date=19 грудня 2011 }}

{{Райгородоцька сільська громада}}
{{Бердичівський район}}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Села Житомирської області]]

title: село Костянтинівка

Країна: Україна

Область: Житомирська область

Район: Бердичівський район

Тер. громада: Райгородоцька сільська громада

title: Основні дані

Густота населення: 76,92 осіб/км²

title: Географічні дані

Водойми: річка Заруда

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Костянтинівка


text:
# Корф-Поште
Корф-Поште (перс. كرف پشته) — село в Ірані, у дегестані Тутакі, у Центральному бахші, шагрестані Сіяхкаль остану Ґілян. За даними перепису 2006 року, його населення становило 157 осіб, що проживали у складі 39 сімей.

title: Корф-Поште

wikitext:
{{Infobox Settlement
  |official_name          = Корф-Поште
  |native_name            = كرف پشته
  |image_skyline          =
  |map_caption            =
  |coor_footnotes =
  |subdivision_type       = Країна
  |subdivision_name       = [[Іран]]
  |subdivision_type1      = [[Остани Ірану|Остан]]
  |subdivision_name1      = [[Ґілян]]
  |subdivision_type2      = [[Шагрестани Ірану|Шагрестан]]
  |subdivision_name2      = [[Сіяхкаль (шагрестан)|Сіяхкаль]]
  |subdivision_type3      = [[Бахш]]
  |subdivision_name3      = [[Центральний (бахш, шагрестан Сіяхкаль)|Центральний]]
  |subdivision_type4      = [[Дегестан]]
  |subdivision_name4      = [[Тутакі (дегестан)|Тутакі]]
  |leader_title           =
  |leader_name            =
  |established_title      =
  |established_date       =
  |area_magnitude         =
  |area_metro_km2         =
  |area_metro_sq_mi       =
  |area_land_km2          =
  |area_land_sq_mi        =
  |area_water_km2         =
  |area_water_sq_mi       =
  |area_water_percent     =
  |area_total_km2         =
  |area_total_sq_mi       =
  |population_as_of       = 2006
  |population_total       = 157
  |population_footnotes = <ref name="census2006"/>
  |timezone               = IRST
  |utc_offset             = +3:30
  |timezone_DST           = IRST
  |utc_offset_DST         = +4:30
  |website                =
  |postal_code            =
  |postal_code_type       = Поштовий індекс
  |elevation_m            =
  |footnotes              =
}}
'''Корф-Поште''' ({{lang-fa|كرف پشته}}) — село в [[Іран]]і, у дегестані [[Тутакі (дегестан)|Тутакі]], у [[Центральний (бахш, шагрестан Сіяхкаль)|Центральному]] бахші, шагрестані [[Сіяхкаль (шагрестан)|Сіяхкаль]] остану [[Ґілян]]. За даними перепису 2006 року, його населення становило 157 осіб, що проживали у складі 39 сімей<ref name="census2006">[https://web.archive.org/web/20110920084728/http://www.amar.org.ir/DesktopModules/FTPManager/upload/upload2360/newjkh/newjkh/01.xls Перепис населення Ірану 2006]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Остан Ґілян}}

[[Категорія:Населені пункти шагрестану Сіяхкаль]]

{{Iran-geo-stub}}

{{Портали|Іран|Географія}}

title: Корф-Поште كرف پشته

Країна: Іран

Остан: Ґілян

Шагрестан: Сіяхкаль

Бахш: Центральний

Дегестан: Тутакі

Часовий пояс: IRST (UTC+3:30)

- Літній час: IRST (UTC+4:30)