text:
# Кам'янка (Охтирський район)
Ка́м'янка — село в Україні, у Тростянецькій міській громаді Охтирського району Сумської області.

## Географія
Розташоване за 18 кілометрів на південний схід від центру громади Тростянця (автошлях місцевого значення). Село розташоване у низині за 3 км від р. Ворскли на її правому березі. На протилежному березі розташоване село Бакирівка (Охтирський район). Місцевість тут порізана глибокими та довгими ярами. На південь від села простягається ліс. На півночі села — Довгий Яр. Саме тут колись брала свій початок невелика річка Кам'янка, за якою село отримало свою назву. Зараз тут розташований ставок. На південний захід від села є невеличке озеро. Через село проходить залізниця (ділянка Суми—Люботин) і є залізнична станція Бакирівка.
Найближчі сусіди — села Люджа і Кам'янецьке. Ґрунти у селі і навколо нього чорноземні, є запаси піску і глини, клімат — помірно-континентальний, сприятливий для вирощування всіх сільськогосподарських культур. Село має значний рекреаційний потенціал. Селом тече Балка Кам'янецька.

## Символіка
Герб: у зеленому полі срібна церква з дзвіницею, під якою срібна хвиляста балка. Під балкою три золоті камені (герб є промовистим). Вгорі золота глава, відділена зубчасто. Щит увінчаний сільською геральдичною короною з колосками.
Прапор: квадратне полотнище, що складається з двох відділених зубчасто горизонтальних смуг – верхньої жовтої (шириною в ¼ сторони прапора) і нижньої зеленої. По центру білий лапчастий хрест, під яким біла хвиляста смуга. Під смугою три жовті камені.

## Історія

### Історія Кам'янки у 16-19 ст
Історія Кам'янки бере початок з другої половини 17 ст. Перша писемна згадка про село належить 1660 року. Тут оселилася група козаків з Правобережної України на чолі з Василем Бутиріним. Вибір поселення був досить вдалим: на південь від слободи прилягав Жабчин Яр, зі сходу захищала річка і пагорб вкритий лісом.
Населення слободи займалося землеробством, розводило домашню худобу, птицю. У лісі полювали на кабанів, зайців, лосів. Збирали гриби, ягоди. 1694 року був зведений дерев'яний храм. Сьогодні про нього нагадує великий дерев'яний хрест на в'їзді у село. Назва села походить від назви річки Кам'янки, яка протікала з північного сходу. Кам'янські землі входили до Охтирського полку.
Першим охтирським полковником був Іван Гладкий, згодом Микола Матвєєв, З 1696 по 1704 роки землі Кам'янки належали охтирському полковнику Івану Перехрестову. Цар Петро І отримав багато скарг на нього. В 1704 році ці землі були передані в казну. З 1724 року Петро І передав ці землі своєму духівнику Тимофію Надаржинському за вірну службу. Коштом Надаржинських в Кам'янці 1800 року був збудований храм Різдва Пресвятої Богородиці, який зберігся до сьогодні. Проєкт храму розробив відомий архітектор Олександр Паліцин.
Швидко зростає село наприкінці 19 століття, коли через Кам'янку пройшла залізниця «Харків- Суми» у 1877 році. Цього ж року була відкрита станція Бакирівка. 1896 року в Кам'янці коштом земства було збудовано нову школу, яка працює і зараз. 20 квітня 1897 року в селі була відкрита бібліотека.
У другій половині 19 ст. на початку 20 ст. значна частина кам'янських земель належала Кенігу. Кенігівський фільварок мав 252 десятини орної землі, 173 десятини сінокісної. У 1883 році Кеніг купив у поміщика с. Янківки ділянку землі в 436 десятин. Кам'янське господарство і Янківська дільниця контролювалися одним управляючим, який жив у Кам'янці.

### Історія Кам'янки на початку XX ст
Після Визвольних змагань село остаточно окупували більшовики.
Село постраждало внаслідок Голодомору 1932—1933 років, сталінської колективізації та репресій. 14 сімей в Кам'янці були занесені до списку куркулів та підкуркульників. Вони позбавлялися майна, а деякі були вислані і не повернулися до села.

### Історія Кам'янки в 1941—1945 роках
632 жителі Кам'янки пішли на фронт. 273 не повернулися з війни. Випускниця місцевої школи 1941 року Носач Ніна Іванівна згадувала: « 22 червня у школі був запланований випускний вечір. Ми були молоді, сповнені надій і мрій на майбутнє. Але страшна новина прокотилася селом „війна“. Ввечері усі зібралися у школі, але біль і смуток був на обличах. Наступного дня почалась мобілізація. Я потрапила на фронт медичною сестрою. Війна перевернула наше життя.»
Німці прийшли у село 9 жовтня 1941 року. Вони закликали підтримати нову владу, обіцяли щасливе життя. Але фашистський «новий порядок» обернувся економічним пограбуванням села, терором та відправленням на роботу до Німеччини працездатного населення. Кам'янчани вдень переховувалися у лісі, тримали зв'язок з партизанами, допомагали їм продуктами, передавали інформацію про окупантів. За повідомленням кам'янчан партизани розстріляли старшого поліцая. У відповідь німці зробили облаву у селі. Заарештували батька і сина Гудзенків. За зв'язок з партизанами їх відправили до Тростянця і розстріляли.
Великих боїв у Кам'янці не було. Але жителі пригадують такий факт. У 1943 році після успішної операції на Курській дузі було розпочато звільнення краю від німців. Над Кам'янкою німці підбили радянський літак. Командир екіпажу Федір Михайлович Суслов загинув . Решту льотчиків, які встигли катапультуватися, німці зхопили і відправили до Тростянця. А Федір Суслов був похований кам'янчанами. 19 серпня 1943 року Кам'янка була визволена від німців. Серед визволителів був наш земляк Мироненко Пилип Андрійович. Після війни він працював на машинобудівному заводі у Тростянці. 1980 року у центрі села був зведений меморіал Слави на честь кам'янчан, які загинули у Великій Вітчизняній війні.
У 1952 році в село провели радіо. З 1956 року село електрифіковане. 1962 року два колгоспи кам'янський «новий шлях» та Кам'янецький «Красний партизан» були об'єднані в один «Дружба», а згодом на честь 30-річчя Перемоги перейменований «Імені М. Ф. Ватутіна». Перед будинком правління колгоспу був встановлений бюст М. Ф. Ватутіна. В 1961 році на честь першого польоту людини у космос біля школи був закладений парк імені Юрія Гагаріна, перейменована вулиця на його честь. У 60-80-і роки з'явилася нова вулиця Піонерська, двоповерхова лікарня з пологовим будинком. У центрі села закладений парк на честь 40-річчя Перемоги. Була проведена меліорація земель і прокладені асфальтовані дороги. Працювали 7 магазинів, будинок побуту, бібліотека, клуб тощо. У цей період було найбільше зроблено для розвитку соціальної інфраструктури за всю історію села.
Протягом «лихих» 90-их років тривали руйнівні процеси, що охопили всю Україну. Перестав працювати колгосп—основне підприємство, де працювали жителі Кам'янки, який підтримував соціальну сферу села, закритий був дитячий садок, клуб, магазини, будинок побуту.

## Освіта
Перша школа працювала ще 1732 року (згідно з переписом майора Хрущова). Це була церковно-приходська школа. З випускників її формувався церковний хор.
У 1867 році у Кам'янці відкривається земська школа. Вона розміщувалася у сільській управі. Там було відведено для неї 2 кімнати.
1896 році на кошти земства було побудоване нове приміщення школи, у якому й досі розміщується Кам'янська загальноосвітня школа. У будинку школи були 4 класні кімнати і 2 квартири для вчителів. Відомо ім'я першого вчителя — Федір Демідович Краснокутський. До 1929 року Кам'янська школа була початковою. Згодом — семирічною.

## Архітектурні пам'ятки
1800 року на кошти Олексія Надаржинського був побудований храм Різдва Пресвятої Богородиці. Проєкт храму у стилі класицизму розробив архітектор Олександр Олександрович Паліцин.

## Відомі люди
В поселенні народилась:
- Безуглий Олександр Іванович (1928—1997) — український гобоїст. Професор Національної музичної академії України імені Петра Чайковського.
- Лисиченко Лідія Андріївна (1928) — український мовознавець.

title: Кам'янка (Охтирський район)

wikitext:
{{Село України
| назва           = Кам'янка
| область         = [[Сумська область]]
| район           = [[Охтирський район]]
| громада         = [[Тростянецька міська громада]]
| рада            =
| код КОАТУУ      = 5925083401
| площа           =
| засновано       = [[1660 в Україні|1660]]
| населення       = 707 ([[2018]])
| щільність       =
| висота          = 118
| поштовий індекс = 42652
| телефонний код  = 5458
| координати      = {{coord|50|24|56|N|35|4|17|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 24|
| lat_sec         = 56
| lon_deg         = 35|
| lon_min         = 4|
| lon_sec         = 17
| водойма         = [[Балка Кам'янецька]]
| адреса          = 42652, с.Кам’янка, вул. Гагаріна, 145
| облікова картка = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=09.11.2011&rf7571=30320 Кам'янка]
| зображення      = Kamyanka. Trinity church (distant).jpg
| зображення_розмір =
| зображення_підпис = Церква Різдва Богородиці (мур.)
| прапор          = Kamianka trost prapor.png
| герб            = Kamianka trost gerb.png
| відстань о      = 72.8
| відстань р      = 18.7
| станція         = [[Бакирівка (станція)|Бакирівка]]
| староста        = Студінський Микола Вікторович
}}
{{otheruses|Кам'янка}}
'''Ка́м'янка''' — [[село]] в Україні, у [[Тростянецька міська громада|Тростянецькій міській громаді]] [[Охтирський район|Охтирського району]] [[Сумська область|Сумської області]].

== Географія ==
Розташоване за 18 кілометрів на південний схід від центру громади [[Тростянець (місто)|Тростянця]] (автошлях місцевого значення). Село розташоване у низині за 3 км від р. [[Ворскла|Ворскли]] на її правому березі. На протилежному березі розташоване село [[Бакирівка|Бакирівка (Охтирський район]]). Місцевість тут порізана глибокими та довгими ярами. На південь від села простягається ліс. На півночі села — ''Довгий Яр''. Саме тут колись брала свій початок невелика річка ''Кам'янка'', за якою село отримало свою назву. Зараз тут розташований ставок. На південний захід від села є невеличке озеро. Через село проходить залізниця (ділянка [[Суми]]—[[Люботин]]) і є залізнична станція [[Бакирівка (станція)|Бакирівка]].

Найближчі сусіди — села [[Люджа]] і [[Кам'янецьке]]. Ґрунти у селі і навколо нього [[чорнозем]]ні, є запаси піску і глини, клімат — помірно-континентальний, сприятливий для вирощування всіх сільськогосподарських культур. Село має значний рекреаційний потенціал. Селом тече [[Балка Кам'янецька]].

== Символіка ==
'''Герб:''' у зеленому полі срібна церква з дзвіницею, під якою срібна хвиляста балка. Під балкою три золоті камені (герб є [[промовистий герб|промовистим]]). Вгорі золота глава, відділена зубчасто. Щит увінчаний сільською геральдичною короною з колосками.

'''Прапор''': квадратне полотнище, що складається з двох відділених зубчасто горизонтальних смуг – верхньої жовтої (шириною в ¼ сторони прапора) і нижньої зеленої. По центру білий лапчастий хрест, під яким біла хвиляста смуга. Під смугою три жовті камені.<ref>[https://facebook.com/TrostyanetsTownCouncil/posts/pfbid0VCrKLTcFiLhjMhDMfbZg9NAPvxuJSACanrDs3KfumxPWLPYZRfeYJ6ZoM4mQ9QbGl СТАРОСТИНСЬКІ ОКРУГИ ТРОСТЯНЕЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ОТРИМАЛИ СВОЮ СИМВОЛІКУ]</ref>

== Історія ==
{{стиль|дата=червень 2019}}

=== Історія Кам'янки у 16-19 ст ===
Історія Кам'янки бере початок з другої половини 17 ст. Перша писемна згадка про село належить 1660 року. Тут оселилася група козаків з Правобережної України на чолі з Василем Бутиріним. Вибір поселення був досить вдалим: на південь від слободи прилягав Жабчин Яр, зі сходу захищала річка і пагорб вкритий лісом.

Населення слободи займалося землеробством, розводило домашню худобу, птицю. У лісі полювали на кабанів, зайців, лосів. Збирали гриби, ягоди. 1694 року був зведений дерев'яний храм. Сьогодні про нього нагадує великий дерев'яний хрест на в'їзді у село. Назва села походить від назви річки Кам'янки, яка протікала з північного сходу. Кам'янські землі входили до Охтирського полку.

Першим охтирським полковником був Іван Гладкий, згодом Микола Матвєєв, З 1696 по 1704 роки землі Кам'янки належали охтирському полковнику Івану Перехрестову. Цар Петро І отримав багато скарг на нього. В 1704 році ці землі були передані в казну. З 1724 року Петро І передав ці землі своєму духівнику Тимофію Надаржинському за вірну службу. Коштом Надаржинських в Кам'янці 1800 року був збудований храм Різдва Пресвятої Богородиці, який зберігся до сьогодні. Проєкт храму розробив відомий архітектор Олександр Паліцин.

Швидко зростає село наприкінці 19 століття, коли через Кам'янку пройшла залізниця «Харків- Суми» у 1877 році. Цього ж року була відкрита станція Бакирівка. 1896 року в Кам'янці коштом земства було збудовано нову школу, яка працює і зараз. 20 квітня 1897 року в селі була відкрита бібліотека.

У другій половині 19 ст. на початку 20 ст. значна частина кам'янських земель належала Кенігу. Кенігівський фільварок мав 252 десятини орної землі, 173 десятини сінокісної. У 1883 році Кеніг купив у поміщика с. Янківки ділянку землі в 436 десятин. Кам'янське господарство і Янківська дільниця контролювалися одним управляючим, який жив у Кам'янці.

=== Історія Кам'янки на початку XX ст ===
Після Визвольних змагань село остаточно окупували більшовики.

Село постраждало внаслідок Голодомору 1932—1933 років, сталінської колективізації та репресій. 14 сімей в Кам'янці були занесені до списку куркулів та підкуркульників. Вони позбавлялися майна, а деякі були вислані і не повернулися до села.

=== Історія Кам'янки в 1941—1945 роках ===
632 жителі Кам'янки пішли на фронт. 273 не повернулися з війни. Випускниця місцевої школи 1941 року Носач Ніна Іванівна згадувала: « 22 червня у школі був запланований випускний вечір. Ми були молоді, сповнені надій і мрій на майбутнє. Але страшна новина прокотилася селом „війна“. Ввечері усі зібралися у школі, але біль і смуток був на обличах. Наступного дня почалась мобілізація. Я потрапила на фронт медичною сестрою. Війна перевернула наше життя.»

Німці прийшли у село 9 жовтня 1941 року. Вони закликали підтримати нову владу, обіцяли щасливе життя. Але фашистський «новий порядок» обернувся економічним пограбуванням села, терором та відправленням на роботу до Німеччини працездатного населення. Кам'янчани вдень переховувалися у лісі, тримали зв'язок з партизанами, допомагали їм продуктами, передавали інформацію про окупантів. За повідомленням кам'янчан партизани розстріляли старшого поліцая. У відповідь німці зробили облаву у селі. Заарештували батька і сина Гудзенків. За зв'язок з партизанами їх відправили до Тростянця і розстріляли.

Великих боїв у Кам'янці не було. Але жителі пригадують такий факт. У 1943 році після успішної операції на Курській дузі було розпочато звільнення краю від німців. Над Кам'янкою німці підбили радянський літак. Командир екіпажу Федір Михайлович Суслов загинув . Решту льотчиків, які встигли катапультуватися, німці зхопили і відправили до Тростянця. А Федір Суслов був похований кам'янчанами. 19 серпня 1943 року Кам'янка була визволена від німців. Серед визволителів був наш земляк Мироненко Пилип Андрійович. Після війни він працював на машинобудівному заводі у Тростянці. 1980 року у центрі села був зведений меморіал Слави на честь кам'янчан, які загинули у Великій Вітчизняній війні.

У 1952 році в село провели радіо. З 1956 року село електрифіковане. 1962 року два колгоспи кам'янський «новий шлях» та Кам'янецький «Красний партизан» були об'єднані в один «Дружба», а згодом на честь 30-річчя Перемоги перейменований «Імені М. Ф. Ватутіна». Перед будинком правління колгоспу був встановлений бюст М. Ф. Ватутіна. В 1961 році на честь першого польоту людини у космос біля школи був закладений парк імені Юрія Гагаріна, перейменована вулиця на його честь. У 60-80-і роки з'явилася нова вулиця Піонерська, двоповерхова лікарня з пологовим будинком. У центрі села закладений парк на честь 40-річчя Перемоги. Була проведена меліорація земель і прокладені асфальтовані дороги. Працювали 7 магазинів, будинок побуту, бібліотека, клуб тощо. У цей період було найбільше зроблено для розвитку соціальної інфраструктури за всю історію села.

Протягом «лихих» 90-их років тривали руйнівні процеси, що охопили всю Україну. Перестав працювати колгосп—основне підприємство, де працювали жителі Кам'янки, який підтримував соціальну сферу села, закритий був дитячий садок, клуб, магазини, будинок побуту.

== Освіта ==
Перша школа працювала ще [[1732]] року (згідно з переписом майора Хрущова). Це була церковно-приходська школа. З випускників її формувався церковний хор.

У 1867 році у Кам'янці відкривається земська школа. Вона розміщувалася у сільській управі. Там було відведено для неї 2 кімнати.

[[1896]] році на кошти земства було побудоване нове приміщення школи, у якому й досі розміщується Кам'янська загальноосвітня школа. У будинку школи були 4 класні кімнати і 2 квартири для вчителів. Відомо ім'я першого вчителя — ''Федір Демідович Краснокутський''. До [[1929]] року Кам'янська школа була початковою. Згодом — семирічною.

== Архітектурні пам'ятки ==
[[1800]] року на кошти Олексія Надаржинського був побудований храм Різдва Пресвятої Богородиці. Проєкт храму у стилі класицизму розробив архітектор ''Олександр Олександрович Паліцин''.

== Відомі люди ==
В поселенні народилась:
* [[Безуглий Олександр Іванович]] (1928—1997) — український гобоїст. Професор [[Національна музична академія України імені Петра Чайковського|Національної музичної академії України імені Петра Чайковського]].
* [[Лисиченко Лідія Андріївна]] (1928) — український мовознавець.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20120915011835/http://www.igsu.org.ua/Sumskaja.obl/Trostjaneckij.rajon/Kamenka.html Історія міст і сіл Української РСР. Том Сумская область. стор. 578—579] {{ref-ru}}

{{Охтирський повіт}}
{{Тростянецька міська громада}}
{{Охтирський район}}
{{Тростянецький район (Сумська область)}}
{{Населені пункти Поворскля}}

[[Категорія:Села Сумської області]]
[[Категорія:Населені пункти Поворскля]]
[[Категорія:Історичні місця Поворскля]]
[[Категорія:Населені пункти Охтирського району]]

title: село Кам'янка

Герб: Прапор

Область: Сумська область

Район: Охтирський район

Тер. громада: Тростянецька міська громада

Облікова картка: Кам'янка

title: Основні дані

title: Географічні дані

Водойми: Балка Кам'янецька

Найближча залізнична станція: Бакирівка

title: Місцева влада

Адреса ради: 42652, с.Кам’янка, вул. Гагаріна, 145

Староста: Студінський Микола Вікторович

title: Карта

Карта: Кам'янка

title: Мапа

Мапа: Кам'янка у Вікісховищі


text:
# Панчишин Богдан Євгенович
Богдан Євгенович Панчишин (нар. 6 лютого 2004, Новояворівськ, Львівська область, Україна) — український футболіст, центральний півзахисник житомирського «Полісся» та капітан команди «Полісся-2». Молодший брат футболіста Ореста Панчишина.

## Життєпис
Народився в місті Новояворівськ Львівської області. Футболом розпочав займатися в яворівській ДЮСШ, а потім виступав а юнацьких змаганнях Львівської області за «ДЮСШ-Янтарний» з рідного міста та львівські «УФК-Карпати». У ДЮФЛУ з 2017 по 2021 року захищав кольори «Карпат» (Львів), «Янтарний» (Новояворівськ), «Гірник» (Новояворівськ) та «Львів». Починаючи з сезону 2020/21 років виступав за юнацьку команду «городян», також дебютував за молодіжну команду клубу. Вперше до заявки на Прем'єр-ліга України потрапив 4 червня 2023 року на програний (0:1) виїзний поєдинок 30-го туру проти ковалівського «Колоса». Богдан просидів на лаві запасних усі 90 хвилин. Після цього до заявки першої команди на офіційні матчі не потрапляв.
Наприкінці липня 2023 року вільним агентом перебрався до «Звягеля». У футболці однойменного клубу дебютував 2 серпня 2023 року в переможному (5:0)домашньому поєдинку 2-го раунду кубку України проти борщагівської «Чайки». Панчишин вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч. У Другій лізі України дебютував 6 серпня 2024 року в переможному (7:4) виїзному поєдинку 1-го туру вінницької «Ниви». Богдан вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч. У сезоні 2023/24 років зіграв 16 матчів у Другій лізі, 3 матчі в національному кубку та 2 поєдинку у плей-оф за право підвищитися в класі.
У середині липня 2024 року вільним агентом перебрався до «Полісся», але одразу ж був переведений до резервної команди. Дебютував за «Полісся-2» 8 серпня 2024 року в програному (0:3) виїзному поєдинку 1-го туру групи А Другої ліги України проти «Куликова-Білки». Панчишин вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч

wikiname: ukwiki

title: Панчишин Богдан Євгенович

in_language: uk

wikitext:
{{Однофамільці|Панчишин}}
{{Футболіст
| ім'я = Богдан Панчишин
| зображення =
| зображення розмір =
| підпис =
| повне-ім'я = Богдан Євгенович Панчишин
| дата-народження = 06.02.2004
| місце-народження = [[Новояворівськ]], [[Львівська область]]
| країна-народження = [[Україна]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 175 см
| вага = 65 кг
| прізвисько =
| громадянство = {{UKR}}
| позиція = центральний [[півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|UKR}} [[Полісся (Житомир)|«Полісся» (Ж)]]
| номер = 88
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|UKR}} ДЮСШ (Яворів)
{{Прапорець|UKR}} «ДЮСШ-Янтарний»
{{Прапорець|UKR}} «УФК-Карпати» (Л)
{{Прапорець|UKR}} [[Карпати (Львів)|«Карпати» (Л)]]
{{Прапорець|UKR}} «Янтарний»
{{Прапорець|UKR}} «Гірник» (Н)
{{Прапорець|UKR}} [[Львів (футбольний клуб)|«Львів»]]
| юнацькі-роки = 2012—2014
2014—2016
2016—2017
2017—2018
2018—2019
2019
2019—2022
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2023|{{Прапорець|UKR}}|[[Львів (футбольний клуб)|«Львів»]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 1|2023—2024|{{Прапорець|UKR}}|[[Звягель (професійний футбольний клуб)|«Звягель»]] |18|0}}
{{Футболіст рядок 0|2024—н.ч.|{{Прапорець|UKR}}|[[Полісся (Житомир)|«Полісся» (Ж)]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 1|2024|{{фарм-клуб}}{{Прапорець|UKR}}|«[[Полісся-2]]» |11|0}}
{{Футболіст рядок 0|2025|{{оренда}}{{Прапорець|UKR}} | [[Чорноморець (Одеса)|«Чорноморець»]] | 0|0}}
{{Футболіст рядок 1|2025—т.ч.|{{фарм-клуб}}{{Прапорець|UKR}}|«[[Полісся-2]]» |1|0}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-роки =
| футзал-клуби =
| футзал-ігри(голи) =
| збірна-команда =
| збірна-роки =
| збірна-ігри(голи) =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення = 26 липня 2025
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}
'''Богдан Євгенович Панчишин''' ({{н}} [[6 лютого]] [[2004]], [[Новояворівськ]], [[Львівська область]], [[Україна]]) — український футболіст, центральний [[півзахисник]] житомирського [[Полісся (Житомир)|«Полісся»]] та капітан команди «[[Полісся-2]]». Молодший брат футболіста [[Панчишин Орест Євгенович|Ореста Панчишина]].

== Життєпис ==
Народився в місті [[Новояворівськ]] [[Львівська область|Львівської області]]. Футболом розпочав займатися в яворівській ДЮСШ, а потім виступав а юнацьких змаганнях Львівської області за «ДЮСШ-Янтарний» з рідного міста та львівські «УФК-Карпати». У ДЮФЛУ з 2017 по 2021 року захищав кольори [[Карпати (Львів)|«Карпат» (Львів)]], «Янтарний» (Новояворівськ), «Гірник» (Новояворівськ) та [[Львів (футбольний клуб)|«Львів»]]. Починаючи з сезону 2020/21 років виступав за юнацьку команду «городян», також дебютував за молодіжну команду клубу. Вперше до заявки на [[Прем'єр-ліга (Україна)|Прем'єр-ліга України]] потрапив 4 червня 2023 року на програний (0:1) виїзний поєдинок 30-го туру проти ковалівського [[Колос (Ковалівка)|«Колоса»]]. Богдан просидів на лаві запасних усі 90 хвилин<ref>[https://upl.ua/ua/report/view/6551 VBET Ліга. 30-й тур Матч №240. «Колос» 1:0 «Львів»]. ''Офіційний сайт УПЛ''</ref><ref>[https://int.soccerway.com/matches/2023/06/04/ukraine/premier-league/kolos-kovalivka/fc-lviv/3928346/ Kolos Kovalivka vs. Lviv  1 - 0] {{ref-en}}</ref>. Після цього до заявки першої команди на офіційні матчі не потрапляв.

Наприкінці липня 2023 року вільним агентом перебрався до [[Звягель (професійний футбольний клуб)|«Звягеля»]]. У футболці однойменного клубу дебютував 2 серпня 2023 року в переможному (5:0)домашньому поєдинку 2-го раунду [[Кубок України з футболу|кубку України]] проти борщагівської [[Чайка (Петропавлівська Борщагівка)|«Чайки»]]. Панчишин вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч<ref>[https://int.soccerway.com/matches/2023/08/02/ukraine/cup/zvyahel/chayka/4173936/ Zvyahel vs. Chayka  5 - 0] {{ref-en}}</ref>. У [[Чемпіонат України з футболу: друга ліга|Другій лізі України]] дебютував 6 серпня 2024 року в переможному (7:4) виїзному поєдинку 1-го туру вінницької [[Нива (Вінниця)|«Ниви»]]. Богдан вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч<ref>[https://upl.ua/ua/report/view/13386 Друга ліга. 1-й тур Матч №4. «Нива» 4:7 «Звягель»]. ''Офіційний сайт УПЛ''</ref><ref>[https://int.soccerway.com/matches/2023/08/06/ukraine/druha-liga/pfc-nyva-vinnytsia/zvyahel/4127193/ Nyva Vinnytsya vs. Zvyahel  4 - 7] {{ref-en}}</ref>. У сезоні 2023/24 років зіграв 16 матчів у Другій лізі, 3 матчі в національному кубку та 2 поєдинку у плей-оф за право підвищитися в класі.

У середині липня 2024 року вільним агентом перебрався до [[Полісся (Житомир)|«Полісся»]], але одразу ж був переведений до [[Полісся-2|резервної команди]]. Дебютував за «Полісся-2» 8 серпня 2024 року в програному (0:3) виїзному поєдинку 1-го туру групи А Другої ліги України проти [[Куликів-Білка|«Куликова-Білки»]]. Панчишин вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч<ref>[https://pfl.ua/game/index/14380 Протокол матчу «Куликів-Білка» - «Полісся-2»]. ''Офіційний сайт ПФЛ України''</ref><ref>[https://upl.ua/ua/report/view/14380 Друга ліга А. 1-й тур Матч №4. «Куликів-Білка» 3:0 «Полісся-2»]. ''Офіційний сайт УПЛ''</ref><ref>[https://int.soccerway.com/matches/2024/08/08/ukraine/druha-liga/kulykiv/polissya-ii/4474341/ Kulykiv vs. Polissya II  3 - 0] {{ref-en}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{ФФУ|22038302}}
* [https://upl.ua/ua/people/view/66785 Візитна картка гравця на офіційному сайті УПЛ]
* [https://pfl.ua/player/view/66785 Профіль футболіста на офіційному сайті ПФЛ України]
* {{soccerway|bohdan-panchyshyn/910662}}
* {{transfermarkt|1143806}}
* {{Zerozero profile|1212486}}
* [https://www.soccerpunter.com/player/37699591/Bohdan-Panchyshyn Профіль гравця] на сайті soccerpunter.com
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/bohdan-panchyshyn/ Профіль гравця] на сайті worldfootball.net
* [https://fbref.com/en/players/8b41afc9/Bohdan-Panchyshyn Профіль гравця] на сайті fbref.com
* [https://polissyafc.com/player/bogdan-pancisin Профіль гравця] на офіційному сайті ФК «Полісся-2»

{{Склад ФК Полісся Житомир}}

[[Категорія:Уродженці Новояворівська]]
[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Звягеля»]]
[[Категорія:Футболісти «Полісся-2»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Богдан Євгенович Панчишин

Народження: 6 лютого 2004 (21 рік)

Вага: 65 кг

Громадянство: Україна

Позиція: центральний півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Полісся» (Ж)

title: Юнацькі клуби

ДЮСШ (Яворів) · «ДЮСШ-Янтарний» · «УФК-Карпати» (Л) · «Карпати» (Л) · «Янтарний» · «Гірник» (Н) · «Львів»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Львів» · 0 · (0)

«Звягель» · 18 · (0)

2024—н.ч.: «Полісся» (Ж) · 0 · (0)

→ «Полісся-2» · 11 · (0)

→ «Чорноморець» · 0 · (0)

2025—т.ч.: → «Полісся-2» · 1 · (0)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 26 липня 2025.


text:
# Карл Шмідт
Карл Ернст Шмідт (нім. Karl Ernst Smidt; 30 серпня 1903, Ноєнгаус — 11 січня 1984, Фленсбург)— німецький офіцер, капітан-цур-зее крігсмаріне, контрадмірал бундесмаріне. Кавалер Лицарського хреста Залізного хреста.

## Біографія
Син пастора Райнгарда Шмідта. 31 березня 1932 року вступив на флот. З 1929 року служив на торпедному катері «Люкс». З 1931 року — інструктор в Кілі. В 1933/34 і 1934/35 роках здійснив навколосвітні плавання на легкому крейсері «Карлсруе». З вересня 1935 по 16 березня 1937 року — командир торпедного катера «Ягуар». В 1936/37 роках брав участь у громадянській війні в Іспанії.
З 4 березня 1939 року — командир есмінця «Еріх Гізе». 13 квітня 1940 року корабель Шмідта був потоплений під час битви за Нарвік. З 9 серпня 1940 по 4 лютого 1941 року — 2-й офіцер Адмірал-штабу командування групи ВМС «Захід». З 36 лютого 1941 по серпень 1942 року — командир есмінця Z27. З 9 серпня 1942 року і до кінця війни — начальник відділу кадрів головнокомандування ВМС «Північне море».
З червня 1945 по 31 березня 1946 року — начальник адміністрації з розмінування в Західній Німеччині. Потім готувався стати пастором, проте в 1947 році був найнятий французькою окупаційною владою і призначений начальником верфі в Занкт-Гоарі. З 1952 року працював в міністерстві транспорту Рейнланд-Пфальцу.
1 лютого 1956 року повернувся на флот і був призначений начальником відділу кадрів. З 1957 року працював у Федеральному міністерстві оборони в Бонні. З 1 квітня 1961 року — командувач силами НАТО на Балтійському морі. З 1 вересня 1961 року — головнокомандувач НАТО німецького флоту на Балтійському і Північному морях. На цій посаді Шмідт здійснив численні візити за кордон і організував декілька маневрів німецького флоту з флотами інших країн-членів НАТО. В червні 1962 року Шмідт ініціював «День флоту» і дозволив цивільним відвідати військові кораблі. 30 вересня 1963 року вийшов у відставку.
З 1 квітня 1964 по 1975 рік — федеральний комісар Морського управління Фленсбурга і Любека. В 1965/70 роках — голова місцевої групи Товариства військових досліджень в Рендсбурзі, одночасно був членом декількох інших товариств. В 1970 році вступив в ХДС. Помер під час відвідування історико-тактичної конференції у Фленсбурзі, за день до запланованої промови.

## Звання
- Морський кадет (31 березня 1922)
- Фенріх-цур-зее (1 квітня 1924)
- Оберфенріх-цур-зее (1 квітня 1926)
- Лейтенант-цур-зее (1 жовтня 1926)
- Оберлейтенант-цур-зее (1 липня 1928)
- Капітан-лейтенант (1 червня 1934)
- Корветтен-капітан (1 березня 1938)
- Фрегаттен-капітан (1 березня 1942)
- Капітан-цур-зее (1 червня 1943)
- Адмірал флотилії (6 березня 1959)
- Контрадмірал (31 жовтня 1961)

## Нагороди
- Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го і 3-го класу (12 років; 2 жовтня 1936) — отримав 2 медалі одночасно.
- Іспанський хрест в бронзі з мечами (6 червня 1939)
- Орден морських заслуг (Іспанія) білого дивізіону з мечами (21 серпня 1939)
- Орден військових заслуг (Іспанія) 2-го класу в сріблі (21 серпня 1939)
- Залізний хрест
  - 2-го класу (6 листопада 1939)
  - 1-го класу (9 грудня 1939) — «за рішучу та сміливу поведінку під час керівництва своїм есмінцем у торговій війні.»
- Нагрудний знак есмінця (19 жовтня 1940)
- Нарвікський щит (16 листопада 1940)
- Орден Корони Італії, офіцерський хрест (11 березня 1941)
- Німецький хрест в золоті (20 листопада 1941)
- Лицарський хрест Залізного хреста (15 червня 1943)
- Авіський орден, великий хрест (Португалія; 21 листопада 1961)
- Орден «За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина», командорський хрест (14 серпня 1963)

title: Карл Шмідт

wikitext:
{{Особа
|нагороди = {{{!}}
{{!}}{{Лицарський хрест Залізного хреста}}{{!!}}{{Залізний хрест 1-го класу 1939}}{{!!}}{{Залізний хрест 2-го класу 1939}}
{{!}}-
{{!}}{{Медаль «За вислугу років у Вермахті» 3-го класу}}{{!!}}{{Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу}}{{!!}}{{Бронзовий Іспанський Хрест з мечами}}
{{!}}-
{{!}}{{Орден морських заслуг (Іспанія)}}{{!!}}{{Орден військових заслуг (Іспанія)}}{{!!}}{{Офіцер ордена Корони Італії}}
{{!}}-
{{!}}{{Золотий німецький хрест}}{{!!}}{{Кавалер Великого хреста Авіського ордена}}{{!!}}{{Командор ордена За заслуги перед ФРН}}
{{!}}-
{{!}}{{Нагрудний знак есмінця}}{{!!}}{{Нарвікський щит}}
{{!}}}
}}
'''Карл Ернст Шмідт''' ({{lang-de|Karl Ernst Smidt}}; [[30 серпня]] [[1903]], [[Ноєнгаус]] — [[11 січня]] [[1984]], [[Фленсбург]])— німецький офіцер, [[капітан-цур-зее]] [[крігсмаріне]], [[контрадмірал]] [[бундесмаріне]]. Кавалер [[Лицарський хрест Залізного хреста|Лицарського хреста Залізного хреста]].

== Біографія ==
Син пастора Райнгарда Шмідта. 31 березня 1932 року вступив на флот. З 1929 року служив на торпедному катері «Люкс». З 1931 року — інструктор в [[Кіль (місто)|Кілі]]. В 1933/34 і 1934/35 роках здійснив навколосвітні плавання на легкому крейсері [[Karlsruhe (1927)|«Карлсруе»]]. З вересня 1935 по 16 березня 1937 року — командир торпедного катера [[Jaguar (1928)|«Ягуар»]]. В 1936/37 роках брав участь у [[Громадянська війна в Іспанії|громадянській війні в Іспанії]].

З 4 березня 1939 року — командир есмінця [[Z12 Erich Giese|«Еріх Гізе»]]. 13 квітня 1940 року корабель Шмідта був потоплений під час битви за Нарвік. З 9 серпня 1940 по 4 лютого 1941 року — 2-й офіцер Адмірал-штабу командування групи ВМС «Захід». З 36 лютого 1941 по серпень 1942 року — командир есмінця [[Z27 (есмінець)|Z27]]. З 9 серпня 1942 року і до кінця війни — начальник відділу кадрів головнокомандування ВМС «Північне море».

З червня 1945 по 31 березня 1946 року — начальник адміністрації з розмінування в Західній Німеччині. Потім готувався стати пастором, проте в 1947 році був найнятий французькою окупаційною владою і призначений начальником верфі в [[Занкт-Гоар|Занкт-Гоарі]]. З 1952 року працював в міністерстві транспорту Рейнланд-Пфальцу.

1 лютого 1956 року повернувся на флот і був призначений начальником відділу кадрів. З 1957 року працював у [[Федеральне міністерство оборони Німеччини|Федеральному міністерстві оборони]] в Бонні. З 1 квітня 1961 року — командувач силами [[НАТО]] на Балтійському морі. З 1 вересня 1961 року — головнокомандувач НАТО німецького флоту на Балтійському і Північному морях. На цій посаді Шмідт здійснив численні візити за кордон і організував декілька маневрів німецького флоту з флотами інших країн-членів НАТО. В червні 1962 року Шмідт ініціював «День флоту» і дозволив цивільним відвідати військові кораблі. 30 вересня 1963 року вийшов у відставку.

З 1 квітня 1964 по 1975 рік — федеральний комісар Морського управління Фленсбурга і [[Любек|Любека]]. В 1965/70 роках — голова місцевої групи Товариства військових досліджень в [[Рендсбург|Рендсбурзі]], одночасно був членом декількох інших товариств. В 1970 році вступив в ХДС. Помер під час відвідування історико-тактичної конференції у Фленсбурзі, за день до запланованої промови.

== Звання ==

* Морський [[кадет]] (31 березня 1922)
* [[Фенріх-цур-зее]] (1 квітня 1924)
* [[Оберфенріх-цур-зее]] (1 квітня 1926)
* [[Лейтенант-цур-зее]] (1 жовтня 1926)
* [[Оберлейтенант-цур-зее]] (1 липня 1928)
* [[Капітан-лейтенант]] (1 червня 1934)
* [[Корветтен-капітан]] (1 березня 1938)
* [[Фрегаттен-капітан]] (1 березня 1942)
* [[Капітан-цур-зее]] (1 червня 1943)
* [[Адмірал флотилії]] (6 березня 1959)
* [[Контрадмірал]] (31 жовтня 1961)

== Нагороди ==

* [[Медаль «За вислугу років у Вермахті»]] 4-го і 3-го класу (12 років; 2 жовтня 1936) — отримав 2 медалі одночасно.
* [[Іспанський хрест]] в бронзі з мечами (6 червня 1939)
* [[Орден морських заслуг (Іспанія)]] білого дивізіону з мечами (21 серпня 1939)
* [[Орден військових заслуг (Іспанія)]] 2-го класу в сріблі (21 серпня 1939)
* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]]
** 2-го класу (6 листопада 1939)
** 1-го класу (9 грудня 1939) — «за рішучу та сміливу поведінку під час керівництва своїм есмінцем у торговій війні.»
* [[Нагрудний знак есмінця]] (19 жовтня 1940)
* [[Нарвікський щит]] (16 листопада 1940)
* [[Орден Корони Італії]], офіцерський хрест (11 березня 1941)
* [[Німецький хрест]] в золоті (20 листопада 1941)
* [[Лицарський хрест Залізного хреста]] (15 червня 1943)
* [[Авіський орден (нагорода)|Авіський орден]], великий хрест ([[Португалія]]; 21 листопада 1961)
* [[Орден «За заслуги перед Федеративною Республікою Німеччина»]], командорський хрест (14 серпня 1963)

== Бібліографія ==

* ''Seestrategische Lage der Bundesrepublik, Probleme des Aufbaus der Marine'', Vortrag in der Führungsakademie der Bundeswehr, Blankenese, Oktober 1959
* ''Das Verteidigungssystem der Nato'', Vortrag vor den Kommandeuren der Marine in Bonn, 5. November 1959
* ''Aufgaben der Marine in der Nato'', Vortrag, München, 2. Februar 1961
* ''Geleitwort des Befehlshabers der Flotte'', in: „Das deutsche Bild der russischen und sowjetischen Marine“, Vorträge der V. Historisch-Taktischen Tagung der Flotte am 6.-7. Dezember 1961 in Frankfurt/M.: Verlag E.S. Mittler & Sohn 1962 (Beiheft 7/8 der Marine Rundschau, Zeitschrift für Seewesen, September 1962), S. 7
* ''Einiges aus meinem Leben'', in: „Schule und Haus“ (Schülerzeitschrift des Gymnasiums Hameln), Dezember 1963, S. 4-6
* ''Die Seeämter'', in: „Truppenpraxis“ [Monatszeitschrift] 6, 1971, S. 469
* Karl Smidt und Hilke Stamatiadis–Smidt (Hrsg.): ''Gereimtes und Ungereimtes aus böser Zeit 1933-1945'', von Reinhard P. W. Smidt, Heidelberg 1981.

== Література ==

* [[Вальтер-Пер Фельгібель|Fellgiebel W.P.]] ''Elite of the Third Reich, The recipients of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939-1945: A Reference'', Helion & Company Limited, Solihull, 2003, ISBN 1-874622-46-9
* [[Клаус-Дітер Пацвалль|Patzwall K.]], [[Файт Шерцер|Scherzer V.]] ''Das Deutsche Kreuz 1941-1945, Geschichte und Inhaber Band II'', Verlag Klaus D. Patzwall, Norderstedt, 2001, ISBN 3-931533-45-X
* Alfred de Zayas: ''Smidt, Karl Ernst''; in: Martin Tielke (Hrsg.): ''Biographisches Lexikon für Ostfriesland'', Band 4: Aurich 2007; ISBN 3-932206-62-2; S. 394–397.
* Johannes Berthold Sander-Nagashima: ''Die Bundesmarine 1950 bis 1972, Konzeption und Aufbau''; München 2006; S. 90–96
* Alfred de Zayas: ''Die Wehrmacht-Untersuchungsstelle, Unveröffentlichte Akten über alliierte Völkerrechtsverletzungen im Zweiten Weltkrieg''; München: Universitas/Langen-Müller, 1980; S. 369 ff., 384, 391, 444.
* Artikel ''Karl Smidt, fr. Admiral''; in: Munzinger, Internationales Biographisches Archiv 38/1968 vom 9. September 1968.
* Manfred Dörr: ''Die Ritterkreuzträger der Überwasserstreitkräfte der Kriegsmarine'', Band 2: L-Z, Biblio Verlag, Osnabrück 1996, ISBN 3-7648-2498-0, S. 261–262

== Примітки ==
{{DEFAULTSORT:Шмідт Карл}}
[[Категорія:Капітан-лейтенанти Рейхсмаріне]]
[[Категорія:Учасники Другої світової війни з Німеччини]]
[[Категорія:Капітани-цур-зее крігсмаріне]]
[[Категорія:Контр-адмірали бундесмаріне]]
[[Категорія:Члени Християнсько-демократичного союзу Німеччини]]

title: нім. Karl Smidt

Народився: 30 серпня 1903 · Ноєнгаус, Графство Бентгайм, Нижня Саксонія, Німеччина

Помер: 11 січня 1984 (80 років) · Фленсбург, Шлезвіг-Гольштейн, ФРН

Країна: Німеччина

Діяльність: політик, офіцер

Знання мов: німецька

Учасник: громадянська війна в Іспанії і Друга світова війна

Військове звання: Konteradmirald

Партія: Християнсько-демократичний союз

Діти: Wolbert Klaus Smidtd

Нагороди: | Лицарський хрест Залізного хреста | Залізний хрест 1-го класу | Залізний хрест 2-го класу | | Медаль «За вислугу років у Вермахті» | Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу | Бронзовий Іспанський хрест з мечами | | Орден морських заслуг (Іспанія) | Орден військових заслуг (Іспанія) | Офіцер ордена Корони Італії | | Золотий німецький хрест | Великий хрест Авіського ордена | Командор ордена За заслуги перед ФРН | | Нагрудний знак есмінця | Нарвікський щит | |

title: Діти

Лицарський хрест Залізного хреста: Залізний хрест 1-го класу · Залізний хрест 2-го класу

Медаль «За вислугу років у Вермахті»: Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го класу · Бронзовий Іспанський хрест з мечами

Орден морських заслуг (Іспанія): Орден військових заслуг (Іспанія) · Офіцер ордена Корони Італії

Золотий німецький хрест: Великий хрест Авіського ордена · Командор ордена За заслуги перед ФРН

Нагрудний знак есмінця: Нарвікський щит


text:
# Windows Genuine Advantage
Windows Genuine Advantage (WGA) — це ініціатива корпорації Microsoft, що примушує користувачів операційної системи Microsoft Windows підтвердити достовірність їхні копій програмного забезпечення (наприклад Microsoft Windows, Microsoft Office) для отримання доступу до деяких служб, таких як Windows Update і можливості використання великої кількості безкоштовних програм і інструментів з Microsoft Download Center.
З липня 2006 використання Windows Genuine Advantage є обов'язковим для отримання доступу до вказаних служб. Корпорація Microsoft піддавалася критиці за те, що видавала оновлення,  що містять WGA, за критично важливі, коли насправді воно містило багато ознак вірусу різновиду «бомба з годинниковим механізмом» і шпигунського програмного забезпечення (Spyware).

title: Windows Genuine Advantage

wikitext:
'''Windows Genuine Advantage''' (WGA) — це ініціатива корпорації [[Microsoft]], що примушує користувачів [[операційна система|операційної системи]] [[Microsoft Windows]] підтвердити достовірність їхні копій [[програмне забезпечення|програмного забезпечення]] (наприклад [[Microsoft Windows]], [[Microsoft Office]]) для отримання доступу до деяких служб, таких як [[Windows Update]] і можливості використання великої кількості безкоштовних програм і інструментів з Microsoft Download Center.

З липня [[2006]] використання Windows Genuine Advantage є обов'язковим для отримання доступу до вказаних служб. Корпорація Microsoft піддавалася критиці за те, що видавала оновлення,  що містять WGA, за критично важливі, коли насправді воно містило багато ознак вірусу різновиду «[[бомба]] з годинниковим механізмом» і шпигунського програмного забезпечення ([[Spyware]]).

== Посилання ==
*[http://www.microsoft.com/genuine/ Windows Genuine Advantage Official Website] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070202085706/http://www.microsoft.com/genuine/ |date=2 лютого 2007 }}
*[http://www.microsoft.com/genuine/downloads/faq.aspx Windows Genuine Advantage F.A.Q] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/685df5ICC?url=http://windows.microsoft.com/en-US/windows/help/genuine/faq |date=1 червня 2012 }}
*[https://web.archive.org/web/20081010152849/http://www.chotocheeta.com/2007/09/20/windows-genuine-advantage-downloads-now-on-alternate-browsers/ Access Windows genuine advantage under Alternate Browsers]

{{Soft-stub}}

[[Категорія:Microsoft Windows]]
[[Категорія:Стандартні застосунки Windows]]
[[Категорія:Шпигунське програмне забезпечення]]


text:
# Коканок (Аляска)
Коканок (англ. Kokhanok) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Лейк-енд-Пенінсула штату Аляска. Населення — 152 особи (2020).

## Географія
Коканок розташований за координатами 59°24′48″ пн. ш. 154°44′51″ зх. д. / 59.41333° пн. ш. 154.74750° зх. д. (59.413337, -154.747452).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 54,24 км², з яких 53,94 км² — суходіл та 0,30 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 170 осіб у 52 домогосподарствах у складі 39 родин. Густота населення становила 3 особи/км².  Було 65 помешкань (1/км²).
Расовий склад населення:
| - 80,0 % — корінних американців - 9,4 % — білих |

До двох чи більше рас належало 10,0 %. Частка іспаномовних становила 1,8 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,4 % — особи молодші 18 років, 63,5 % — особи у віці 18—64 років, 7,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 27,0 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 93,5 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 40 040 доларів США (медіана — 32 083), а середній дохід на одну сім'ю — 48 668 доларів (медіана — 38 333). Медіана доходів становила 47 500 доларів для чоловіків та 46 250 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 24,1 % осіб, у тому числі 10,5 % дітей у віці до 18 років та 20,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 52 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 50,0 %, публічна адміністрація — 30,8 %, транспорт — 7,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 3,8 %.

title: Коканок (Аляска)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Коканок
|оригінальна назва  = {{lang-en|Kokhanok}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Аляска
|розмір карти країни = 0
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ (боро)
|район       = [[Лейк-енд-Пенінсула (округ, Аляска)|Лейк-енд-Пенінсула]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 54,24
|висота центру НП   = 30
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 3,13
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −9
|DST                    = −8
|телефонний код         = 907
|поштовий індекс        = 99606
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0241280
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Коканок''' ({{lang-en|Kokhanok}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Лейк-енд-Пенінсула (округ, Аляска)|Лейк-енд-Пенінсула]] штату [[Аляска]]. Населення — 152 особи (2020).

== Географія ==
Коканок розташований за координатами {{Coord|59|24|48|N|154|44|51|W|type:city_region:US-DE}} (59.413337, -154.747452){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 54,24 км², з яких 53,94 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,30 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 28
| 1950 = 39
| 1960 = 57
| 1970 = 88
| 1980 = 83
| 1990 = 152
| 2000 = 174
| 2010 = 170
| 2020 = 152
| align-fn = center
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=U.S. Decennial Census|publisher=Census.gov|accessdate=6 червня 2013|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало 170 осіб у 52 домогосподарствах у складі 39 родин. [[Густота населення]] становила 3 особи/км².  Було 65 помешкань (1/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 80,0 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 9,4 % — [[Расовий склад США|білих]]
|}
До двох чи більше рас належало 10,0 %. Частка іспаномовних становила 1,8 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,4 % — особи молодші 18 років, 63,5 % — особи у віці 18—64 років, 7,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 27,0 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 93,5 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:40040}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:32083}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:48668}} доларів (медіана — {{formatnum:38333}}). Медіана доходів становила {{formatnum:47500}} доларів для чоловіків та {{formatnum:46250}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 24,1 % осіб, у тому числі 10,5 % дітей у віці до 18 років та 20,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 52 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 50,0 %, публічна адміністрація — 30,8 %, транспорт — 7,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 3,8 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Лейк-енд-Пенінсула (округ, Аляска)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Аляски]]
[[Категорія:Населені пункти боро Лейк-енд-Пенінсула]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Аляска

Округ (боро): Лейк-енд-Пенінсула

Населення: 152 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 3,13 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−9, влітку UTC-8

OSM: ↑2605288 ·R (Лейк-енд-Пенінсула)


text:
# Сиваська вулиця (Київ)
Сива́ська ву́лиця — вулиця в Дніпровському районі міста Києва, місцевість Стара Дарниця. Пролягає від Харківського шосе до Празької вулиці.
До Сиваської вулиці прилучаються Лохвицька, Сосницька, Краснокутська вулиці, Хорольський провулок, Хорольська та Кастуся Калиновського вулиці. Між Хорольським провулком і Хорольською вулицями наявна перерва у проляганні вулиці.
- перетин вулиць Лохвицької (зліва) і Сиваської (справа)
- № 1а

## Історія
Сиваська вулиця виникла у середині XX століття під назвою 639-а Нова. Сучасна назва — з 1955 року.

title: Сиваська вулиця (Київ)

wikitext:
{{Otherstreets|Сиваська вулиця}}
{{Вулиця України
 |назва                 = Сиваська вулиця
 |населений пункт       = [[Київ]]
 |місцевість            = [[Стара Дарниця]]
 |район                 = [[Дніпровський район (Київ)|Дніпровський]]
 |на карті              =
 |фото                  =
 |розмір_фото           =
 |підпис                =
 |назва на честь        = затоки [[Сиваш]]
 |колишні назви         = 639-а Нова
 |протяжність           = 860 м
 |координати п          = {{Coord|50|25|53.4|N|30|38|8.7|E|scale:3000|display=inline,title}}
 |координати к          = {{Coord|50|26|5.9|N|30|38|46.7|E|scale:3000}}
 |покриття              = [[асфальт]]
 |рух                   = двосторонній
 |індекс                = 02090
 |телефони              =
 |метро                 = {{лкм|1}}«{{м|Чернігівська}}»
 |автобус               =
 |трамвай               = {{ктм}}33 (по [[Празька вулиця (Київ)|Празькій вулиці]])
 |тролейбус             =
 |залізниця             = [[Дарниця (залізнична станція)|Дарниця]]
 |маршрутні таксі       =
 |зупинки               =
 |будівлі               =
 |архітектурні пам'ятки =
 |пам'ятники            =
 |храми                 =
 |державні установи     =
 |навчальні заклади     =
 |заклади культури      =
 |медичні заклади       =
 |аптеки                =
 |пошта                 =
 |комерція              =
 |забудова              =
 |підприємства          =
 |парки                 =
}}
'''Сива́ська ву́лиця'''<ref>За текстом рішення 1955 року про перейменування — '''Сівашська вулиця'''.</ref> — [[вулиця]] в [[Дніпровський район (Київ)|Дніпровському районі]] міста [[Київ|Києва]], місцевість [[Стара Дарниця]]. Пролягає від [[Харківське шосе (Київ)|Харківського шосе]] до [[Празька вулиця (Київ)|Празької вулиці]].

До Сиваської вулиці прилучаються [[Лохвицька вулиця (Київ)|Лохвицька]], [[Сосницька вулиця (Київ)|Сосницька]], [[Краснокутська вулиця|Краснокутська]] вулиці, [[Хорольський провулок (Київ)|Хорольський провулок]], [[Хорольська вулиця (Київ)|Хорольська]] та [[Вулиця Кастуся Калиновського (Київ)|Кастуся Калиновського]] вулиці. Між Хорольським провулком і Хорольською вулицями наявна перерва у проляганні вулиці.

<gallery>
Перетин вулиць Лохвицької і Сиваської.jpg|перетин вулиць [[Лохвицька вулиця (Київ)|Лохвицької]] (зліва) і Сиваської (справа)
Вул. Сиваська, 1а.jpg|№ 1а
</gallery>

== Історія ==
Сиваська вулиця виникла у середині [[XX століття]] під назвою ''639-а Нова''. Сучасна назва — з [[1955]] року{{рвкмр2|857}}.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
{{Вікіпосилання|Портал=Київ|Портал-зображення=Flag of Kyiv Kurovskyi.svg}}
{{век|http://wek.kiev.ua/uk/Сиваська_вулиця}}
{{вк75|151}}
{{вк95|200}}
{{вк15|253|Сиваська вулиця}}

{{кв-нзв}}
{{Стара Дарниця}}

{{DEFAULTSORT:Сиваська вулиця (Київ)}}
[[Категорія:Вулиці Дніпровського району Києва]]

title: Сиваська вулиця · Київ

Місцевість: Стара Дарниця

Район: Дніпровський

Назва на честь: затоки Сиваш

title: Колишні назви

Колишні назви: 639-а Нова

title: Загальні відомості

title: Транспорт

Найближчі станції метро: «Чернігівська»

Трамваї: Т 33 (по Празькій вулиці)

Найближчі залізничні станції: Дарниця

Рух: двосторонній

Покриття: асфальт

title: Зовнішні посилання

П: Портал «Київ»


text:
# Високоміцна низьколегована сталь
Високоміцна низьколегована сталь (HSLA) — є особливим типом легованої сталі, яка відзначається високими механічними властивостями та вищою стійкістю до корозії порівняно з вуглецевою сталлю. Вона відрізняється від інших сталей, оскільки має визначені механічні властивості, а не конкретний хімічний склад. Вміст вуглецю в сталях HSLA зазвичай становить від 0,05 до 0,25 %, що дозволяє зберегти їх здатність до формування та зварювання. Крім того, вони містять інші легуючі елементи, такі як марганець до 2,0 % та невеликі кількості міді, нікелю, ніобію, азоту, ванадію, хрому, молібдену, титану, кальцію, рідкісноземельних елементів або цирконію, які використовуються для зміцнення матеріалу. Ці елементи змінюють мікроструктуру вуглецевої сталі, перетворюючи її феритно-перлітову структуру в майже чистий ферит з дисперсією карбідів сплаву. Це дозволяє уникнути зниження в'язкості, але збільшує міцність матеріалу шляхом зменшення розміру зерна, що призводить до збільшення межі текучості на 50 % при зменшенні середнього діаметра зерна вдвічі. Вплив опадів на посилення також є незначним. Границя текучості сталей HSLA може варіюватися від 250 до 590 мегапаскалів (36 000 до 86 000 фунтів на квадратний дюйм). Через їх вищу міцність та в'язкість, сталі HSLA зазвичай вимагають більше енергі.
Для поліпшення корозійної стійкості сталей HSLA застосовують домішки, такі як мідь, кремній, нікель, хром і фосфор. Зокрема, цирконій, кальцій і рідкісноземельні елементи використовуються для контролю форми сульфідних включень, що дозволяє забезпечити кращу формувальність. Це важливо, оскільки більшість сталей HSLA мають властивості, які залежать від спрямованості. Формувальність і ударна міцність можуть суттєво змінюватися при випробуванні вздовж і поперек зерна. Вигини, паралельні волокну, мають більшу ймовірність розтріскатися на зовнішньому краї, оскільки він відчуває навантаження на розтяг. Однак ця характеристика спрямованості значно знижена в сталях HSLA, які були оброблені для контролю форми сульфідів.
Ці сталі широко використовуються в автомобілях, вантажівках, кранах, мостах, американських гірках та інших конструкціях, які вимагають витримування великих навантажень або мають високі вимоги до співвідношення міцності та ваги. Поперечні перерізи та конструкції зі сталі HSLA, як правило, відносно 20-30 % легші, ніж такі самі конструкції з вуглецевої сталі з аналогічною міцністю.
Сталі HSLA також відмінні своєю корозійною стійкістю порівняно з більшістю вуглецевих сталей, завдяки відсутності в них перліту — тонких шарів фериту (почти чистого заліза) та цементиту в перліті. Крім того, сталі HSLA зазвичай мають вищу щільність, близьку до 7800 кг/м3.
Хоча військова броня в основному виготовляється з легованих сталей, деякі цивільні бронепластові матеріали, які захищають від куль, виготовляються зі сталей HSLA з загартуванням при дуже низьких температурах.

## Класифікації
- Сталі, стійкі до атмосферних впливів : сталі, які мають кращу стійкість до корозії. Поширеним прикладом є COR-TEN.
- Контрольнокатані сталі : гарячекатані сталі, які мають сильно деформовану аустенітну структуру, яка після охолодження перетворюється на дуже тонку рівновісну феритову структуру.
- Сталі зі зниженим вмістом перліту : сталі з низьким вмістом вуглецю, які призводять до невеликої кількості перліту або його відсутності, але мають дуже дрібнозернисту феритову матрицю. Зміцнюється дисперсійним зміцненням.
- Голчасті феритові сталі : Ці сталі характеризуються дуже тонкою високоміцною структурою голчастого фериту, дуже низьким вмістом вуглецю та гарною здатністю до гартування .
- Двофазні сталі : ці сталі мають феритову мікроструктуру, яка містить невеликі рівномірно розподілені ділянки мартенситу. Ця мікроструктура надає сталі низьку межу текучості, високу швидкість зміцнення та хорошу формувальність.[1]
- Мікролеговані сталі : сталі, які містять дуже невеликі добавки ніобію, ванадію та/або титану для отримання дрібного розміру зерна та/або дисперсійного зміцнення.

Одним з поширених типів мікролегованих сталей є HSLA з покращеною формоздатністю, яка має межу текучості до 80 000 psi (550 MPa), але коштує лише на 24 % більше, ніж сталь A36 (36 000 psi (250 MPa)). Однак, ця сталь менш пластична на 30-40 %, що є одним з її недоліків. В США ці сталі відповідають стандартам ASTM A1008/A1008M та A1011/A1011M для листових металів, а також A656/A656M для пластин. Ці сталі були розроблені для застосування в автомобільній промисловості з метою зменшення ваги без втрати міцності. Приклади їх використання включають дверні балки, елементи шасі, підсилювальні та монтажні кронштейни, деталі рульового управління та підвіски, бампери та колеса.

## Класи SAE
Товариство автомобільних інженерів (SAE) підтримує стандарти для марок сталі HSLA, оскільки вони часто використовуються в автомобільній промисловості.
| Оцінка | % вуглецю (макс.) | % марганцю (макс.) | % фосфору (макс.) | % сірки (макс.) | % кремнію (макс.) | Примітки                               |
| ------ | ----------------- | ------------------ | ----------------- | --------------- | ----------------- | -------------------------------------- |
| 942X   | 0,21              | 1.35               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм або ванадієм         |
| 945A   | 0,15              | 1,00               | 0,04              | 0,05            | 0,90              |                                        |
| 945C   | 0,23              | 1.40               | 0,04              | 0,05            | 0,90              |                                        |
| 945X   | 0,22              | 1.35               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм або ванадієм         |
| 950A   | 0,15              | 1.30               | 0,04              | 0,05            | 0,90              |                                        |
| 950B   | 0,22              | 1.30               | 0,04              | 0,05            | 0,90              |                                        |
| 950C   | 0,25              | 1.60               | 0,04              | 0,05            | 0,90              |                                        |
| 950D   | 0,15              | 1,00               | 0,15              | 0,05            | 0,90              |                                        |
| 950X   | 0,23              | 1.35               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм або ванадієм         |
| 955X   | 0,25              | 1.35               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом |
| 960X   | 0,26              | 1.45               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом |
| 965X   | 0,26              | 1.45               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом |
| 970X   | 0,26              | 1,65               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом |
| 980X   | 0,26              | 1,65               | 0,04              | 0,05            | 0,90              | Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом |

| Оцінка        | Форма                                                            | Межа текучості (хв.) [psi (МПа)] | Межа міцності на розрив (хв.) [psi (МПа)] |
| ------------- | ---------------------------------------------------------------- | -------------------------------- | ----------------------------------------- |
| 942X          | Пластини, форми та бруски до 4 дюймів.                           | 42 000 (290)                     | 60 000 (414)                              |
| 945A, C       | Лист і стрічка                                                   | 45 000 (310)                     | 60 000 (414)                              |
| 945A, C       | Пластини, форми та бруски:                                       |                                  |                                           |
| 945A, C       | 0–0,5 дюйма                                                      | 45 000 (310)                     | 65 000 (448)                              |
| 945A, C       | 0,5–1,5 дюйма                                                    | 42 000 (290)                     | 62 000 (427)                              |
| 945A, C       | 1,5–3 дюйми                                                      | 40 000 (276)                     | 62 000 (427)                              |
| 945X          | Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма. | 45 000 (310)                     | 60 000 (414)                              |
| 950A, B, C, Д | Лист і стрічка                                                   | 50 000 (345)                     | 70 000 (483)                              |
| 950A, B, C, Д | Пластини, форми та бруски:                                       |                                  |                                           |
| 950A, B, C, Д | 0–0,5 дюйма                                                      | 50 000 (345)                     | 70 000 (483)                              |
| 950A, B, C, Д | 0,5–1,5 дюйма                                                    | 45 000 (310)                     | 67 000 (462)                              |
| 950A, B, C, Д | 1,5–3 дюйми                                                      | 42 000 (290)                     | 63 000 (434)                              |
| 950X          | Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма. | 50 000 (345)                     | 65 000 (448)                              |
| 955X          | Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма. | 55 000 (379)                     | 70 000 (483)                              |
| 960X          | Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма. | 60 000 (414)                     | 75 000 (517)                              |
| 965X          | Листи, стрічки, плити, профілі та прутки до 0,75 дюйма.          | 65 000 (448)                     | 80 000 (552)                              |
| 970X          | Листи, стрічки, плити, профілі та прутки до 0,75 дюйма.          | 70 000 (483)                     | 85 000 (586)                              |
| 980X          | Листи, стрічки та плити до 0,375 дюйма.                          | 80 000 (552)                     | 95 000 (655)                              |

| ранг             | Зварюваність     | Формованість     | Жорсткість |
| ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------- |
| Найгірше         | 980X             | 980X             | 980X       |
|                  | 970X             | 970X             | 970X       |
| 965X             | 965X             | 965X             |            |
| 960X             | 960X             | 960X             |            |
| 955X, 950C, 942X | 955X             | 955X             |            |
| 945C             | 950C             | 945C, 950C, 942X |            |
| 950B, 950X       | 950D             | 945X, 950X       |            |
| 945X             | 950B, 950X, 942X | 950D             |            |
| 950D             | 945C, 945X       | 950B             |            |
| 950A             | 950A             | 950A             |            |
| Найкращий        | 945A             | 945A             | 945A       |

## Контрольована прокатка сталей HSLA

### Механізм
Контрольована прокатка
Керована прокатка — це метод подрібнення зерен сталі, в якому велика кількість центрів зародження фериту вводиться в аустенітну матрицю шляхом прокатки з контролем температури, що призводить до підвищення міцності сталі. Контрольована прокатка включає три основні стадії:
1) Деформація в області рекристалізації. Під час цієї стадії аустеніт піддається процесу рекристалізації та очищення, що може вдосконалити зерність фериту на наступній стадії.
2) Деформація в нерекристалізаційній області, де зерна аустеніту піддаються екстенсивній деформації в результаті прокатки. В цій області також можуть бути присутні смуги деформації. Подовжені межі зерен та смуги деформації можуть служити місцями зародження фериту.
3) Деформація в аустеніт-феритній двофазній області. Зародиші фериту та аустеніт додатково зміцнюються.
Механізм зміцнення
Сталі HSLA з контрольним прокатом використовують комбінацію різних механізмів для зміцнення. Основний ефект зміцнення досягається шляхом подрібнення зерна (зміцнення меж зерен), де збільшення міцності спостерігається зі зменшенням розміру зерна. Крім того, інші механізми включають зміцнення твердого розчину та дисперсне зміцнення за допомогою мікролегованих елементів. Після прокатки сталь проходить температурну область аустенітно-феритної перетворення, після чого може бути додатково зміцнена за допомогою наклепу.

### Механічні властивості
Сталі HSLA з контрольним прокатом зазвичай відзначаються вищою міцністю і в'язкістю, а також нижчою температурою переходу від пластично-крихкого до пластично-деформабельного руйнування. Нижче наведено кілька загальних мікролегованих елементів, які використовуються для покращення механічних властивостей.
Вплив мікролегованих елементів:
Ніобій (Nb) може збільшити температуру рекристалізації приблизно на 100 °C, що дозволяє розширити область без рекристалізації і сповільнити ріст зерна. Використання Nb також може підвищити міцність та в'язкість шляхом зміцнення осадів і подрібнення зерна. Крім того, Nb є потужним утворювачем карбідів/нітридів, таких як Nb(C, N), які можуть перешкоджати росту зерна під час перетворення аустеніту в ферит.
Ванадій (V) може значно підвищити міцність і температуру переходу шляхом зміцнення осаду.
Титан (Ti) має незначне збільшення зміцнення як через подрібнення зерна, так і через зміцнення осаду.
Nb, V і Ti є трьома поширеними легуючими елементами в сталях HSLA. Усі вони є хорошими карбідо- та нітридоутворювачами, де утворені опади можуть перешкоджати росту зерен шляхом закріплення меж зерен. Крім того, усі вони є феритоутворювачами, що підвищує температуру переходу двофазної області аустеніт-ферит і зменшує область без рекристалізації. Зменшення області без рекристалізації викликає утворення смуг деформації та активованих меж зерен, які є альтернативним місцем зародження фериту, відмінним від меж зерен.
Nb, V і Ti є трьома поширеними елементами легування в сталях HSLA. Всі вони проявляють властивості хороших утворювачів карбідів та нітридів, де утворені осади можуть перешкоджати росту зерен, закріплюючи межі зерен. Крім того, всі ці елементи сприяють утворенню фериту, що підвищує температуру переходу між двофазною областю аустеніт-ферит та зменшує область без рекристалізації. Це, в свою чергу, спричиняє формування смуг деформації та активованих меж зерен, які можуть бути альтернативним місцем зародження фериту, відмінним від меж зерен.
Інші легуючі елементи в основному призначені для зміцнення твердого розчину, включаючи кремній, марганець, хром, мідь і нікель.

title: Високоміцна низьколегована сталь

wikitext:
'''Високоміцна низьколегована сталь''' ('''HSLA''') — є особливим типом [[Легована сталь|легованої сталі]], яка відзначається високими механічними властивостями та вищою стійкістю до корозії порівняно з [[Вуглецева сталь|вуглецевою сталлю]]. Вона відрізняється від інших сталей, оскільки має визначені механічні властивості, а не конкретний хімічний склад. Вміст [[Вуглець|вуглецю]] в сталях HSLA зазвичай становить від 0,05 до 0,25 %, що дозволяє зберегти їх здатність до формування та зварювання. Крім того, вони містять інші легуючі елементи, такі як марганець до 2,0 % та невеликі кількості [[Мідь|міді]], [[Нікель|нікелю]], [[Ніобій|ніобію]], [[азот]]у, [[Ванадій|ванадію]], [[хром]]у, [[молібден]]у, [[Титан (хімічний елемент)|титану]], [[Кальцій|кальцію]], рідкісноземельних елементів або [[Цирконій|цирконію]]<ref name="kts">{{Cite web|title=Classification of Carbon and Low-Alloy Steels|url=http://www.keytometals.com/page.aspx?ID=CheckArticle&site=kts&NM=62|accessdate=2008-10-06}}</ref><ref name="md" /><ref name="md"/>, які використовуються для зміцнення матеріалу. Ці елементи змінюють [[Мікроструктура|мікроструктуру]] вуглецевої сталі, перетворюючи її феритно-перлітову структуру в майже чистий ферит з дисперсією [[Карбіди|карбідів]] сплаву. Це дозволяє уникнути зниження в'язкості, але збільшує міцність матеріалу шляхом зменшення розміру зерна, що призводить до збільшення межі текучості на 50 % при зменшенні середнього діаметра зерна вдвічі. Вплив опадів на посилення також є незначним. Границя текучості сталей HSLA може варіюватися від 250 до 590 мегапаскалів (36 000 до 86 000 фунтів на квадратний дюйм). Через їх вищу міцність та в'язкість, сталі HSLA зазвичай вимагають більше енергі.<ref name="md" />

Для поліпшення корозійної стійкості сталей HSLA застосовують домішки, такі як мідь, кремній, нікель, хром і фосфор. Зокрема, цирконій, кальцій і рідкісноземельні елементи використовуються для контролю форми сульфідних включень, що дозволяє забезпечити кращу формувальність. Це важливо, оскільки більшість сталей HSLA мають властивості, які залежать від спрямованості. Формувальність і ударна міцність можуть суттєво змінюватися при випробуванні вздовж і поперек зерна. Вигини, паралельні волокну, мають більшу ймовірність розтріскатися на зовнішньому краї, оскільки він відчуває навантаження на розтяг. Однак ця характеристика спрямованості значно знижена в сталях HSLA, які були оброблені для контролю форми сульфідів.<ref name="md"/>

Ці сталі широко використовуються в автомобілях, вантажівках, кранах, мостах, американських гірках та інших конструкціях, які вимагають витримування великих [[Напруження|навантажень]] або мають високі вимоги до співвідношення міцності та ваги.<ref name="md">{{Cite web|title=HSLA Steel|date=2002-11-15|url=http://machinedesign.com/BasicsOfDesignEngineeringItem/717/65970/HSLASteel.aspx|accessdate=2008-10-11|archiveurl=https://web.archive.org/web/20091230082918/http://machinedesign.com/article/hsla-steel-1115|archivedate=2009-12-30|url-status=dead}}</ref> Поперечні перерізи та конструкції зі сталі HSLA, як правило, відносно 20-30 % легші, ніж такі самі конструкції з вуглецевої сталі з аналогічною міцністю.<ref>Degarmo, p. 116.</ref><ref>Same density as carbon steel, see next paragraph</ref>

Сталі HSLA також відмінні своєю корозійною стійкістю порівняно з більшістю вуглецевих сталей, завдяки відсутності в них перліту — тонких шарів фериту (почти чистого заліза) та цементиту в перліті.<ref>Krishan Kant, Lalit Kumar, Kanika Verma, Deepak Rawat, "Effects of Various Process Parameters by Tensile and Toughness Test on Weld Joint Quality of HSLA Steel during Submerged Arc Welding ", International Journal of Scientific Research in Science, Engineering and Technology (IJSRSET), Online ISSN : 2394-4099, Print ISSN : 2395—1990, Volume 2 Issue 2, pp. 652—659, March-April 2016. Journal URL : http://ijsrset.com/IJSRSET1622216</ref> Крім того, сталі HSLA зазвичай мають вищу щільність, близьку до 7800 кг/м3.<ref>{{Cite web|url=http://www.euro-inox.org/pdf/auto/StructuralAutomotiveApp_EN.pdf|title=Stainless steel properties for structural automotive applications|publisher=Euro Inox|date=June 2000|accessdate=2007-08-14|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070928115028/http://www.euro-inox.org/pdf/auto/StructuralAutomotiveApp_EN.pdf|archivedate=2007-09-28}}</ref>
[[Файл:Pannzerung_plastische_deformation.png|праворуч|міні| Пластина з високоміцної низьколегованої сталі під брендом Swebor, на якій показані обидві сторони, після пластичної деформації від приведення [[Метальний предмет|снарядів]] у стан спокою під час [[Балістика|балістичних]] випробувань.]]
Хоча військова [[Броня (техніка)|броня]] в основному виготовляється з легованих сталей, деякі цивільні бронепластові матеріали, які захищають від куль, виготовляються зі сталей HSLA з загартуванням при дуже низьких температурах<ref name="Swebor" />.

== Класифікації ==

* '''[[Кортенова сталь|Сталі, стійкі до атмосферних впливів]]''' : сталі, які мають кращу стійкість до корозії. Поширеним прикладом є COR-TEN.
* '''Контрольнокатані сталі''' : гарячекатані сталі, які мають сильно деформовану аустенітну структуру, яка після охолодження перетворюється на дуже тонку рівновісну феритову структуру.
* '''Сталі зі зниженим вмістом перліту''' : сталі з низьким вмістом вуглецю, які призводять до невеликої кількості перліту або його відсутності, але мають дуже дрібнозернисту феритову матрицю. Зміцнюється дисперсійним зміцненням.
* '''[[Голчастий ферит|Голчасті феритові сталі]]''' : Ці сталі характеризуються дуже тонкою високоміцною структурою голчастого фериту, дуже низьким вмістом вуглецю та гарною [[Прогартовуваність|здатністю до гартування]] .
* '''[[Двофазна сталь|Двофазні сталі]]''' : ці сталі мають феритову мікроструктуру, яка містить невеликі рівномірно розподілені ділянки мартенситу. Ця мікроструктура надає сталі низьку межу текучості, високу швидкість зміцнення та хорошу формувальність.<ref name="kts"/>
* '''[[Мікролегована сталь|Мікролеговані сталі]]''' : сталі, які містять дуже невеликі добавки ніобію, ванадію та/або титану для отримання дрібного розміру зерна та/або дисперсійного зміцнення.

Одним з поширених типів мікролегованих сталей є HSLA з покращеною формоздатністю, яка має межу текучості до 80 000 psi (550 MPa), але коштує лише на 24 % більше, ніж сталь A36 (36 000 psi (250 MPa)). Однак, ця сталь менш [[Деформівність|пластична]] на 30-40 %, що є одним з її недоліків. В США ці сталі відповідають стандартам [[ASTM International|ASTM]] A1008/A1008M та A1011/A1011M для листових металів, а також A656/A656M для пластин. Ці сталі були розроблені для застосування в автомобільній промисловості з метою зменшення ваги без втрати міцності. Приклади їх використання включають дверні балки, елементи шасі, підсилювальні та монтажні кронштейни, деталі рульового управління та підвіски, бампери та колеса.<ref name="md"/><ref>{{Citation|title=Cold rolled sheet steel|url=http://www.ussteel.com/corp/sheet/cr/crs.htm|access-date=2008-10-11|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080430202755/http://www.ussteel.com/corp/sheet/cr/crs.htm|archivedate=2008-04-30}}</ref>

== Класи SAE ==
[[SAE International|Товариство автомобільних інженерів]] (SAE) підтримує стандарти для марок сталі HSLA, оскільки вони часто використовуються в автомобільній промисловості.
{| class="wikitable" border="1"
|+Склади марок сталі SAE HSLA<ref>Oberg, pp. 440—441.</ref>
! Оцінка
! % вуглецю (макс.)
! % марганцю (макс.)
! % фосфору (макс.)
! % сірки (макс.)
! % кремнію (макс.)
! Примітки
|-
| 942X
| 0,21
| 1.35
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм або ванадієм
|-
| 945A
| 0,15
| 1,00
| 0,04
| 0,05
| 0,90
|
|-
| 945C
| 0,23
| 1.40
| 0,04
| 0,05
| 0,90
|
|-
| 945X
| 0,22
| 1.35
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм або ванадієм
|-
| 950A
| 0,15
| 1.30
| 0,04
| 0,05
| 0,90
|
|-
| 950B
| 0,22
| 1.30
| 0,04
| 0,05
| 0,90
|
|-
| 950C
| 0,25
| 1.60
| 0,04
| 0,05
| 0,90
|
|-
| 950D
| 0,15
| 1,00
| 0,15
| 0,05
| 0,90
|
|-
| 950X
| 0,23
| 1.35
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм або ванадієм
|-
| 955X
| 0,25
| 1.35
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом
|-
| 960X
| 0,26
| 1.45
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом
|-
| 965X
| 0,26
| 1.45
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом
|-
| 970X
| 0,26
| 1,65
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом
|-
| 980X
| 0,26
| 1,65
| 0,04
| 0,05
| 0,90
| Оброблені ніобієм, ванадієм або азотом
|}
{| class="wikitable" border="1"
|+Механічні властивості марки сталі SAE HSLA<ref>Oberg, p. 441.</ref>
! Оцінка
! Форма
! Межа текучості (хв.) [psi (МПа)]
! Межа міцності на розрив (хв.) [psi (МПа)]
|-
| 942X
| Пластини, форми та бруски до 4 дюймів.
| 42 000 (290)
| 60 000 (414)
|-
| rowspan="5" | 945A, C
| Лист і стрічка
| 45 000 (310)
| 60 000 (414)
|-
| Пластини, форми та бруски:
|
|
|-
| align="right" | 0–0,5 дюйма
| 45 000 (310)
| 65 000 (448)
|-
| align="right" | 0,5–1,5 дюйма
| 42 000 (290)
| 62 000 (427)
|-
| align="right" | 1,5–3 дюйми
| 40 000 (276)
| 62 000 (427)
|-
| 945X
| Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма.
| 45 000 (310)
| 60 000 (414)
|-
| rowspan="5" | 950A, B, C, Д
| Лист і стрічка
| 50 000 (345)
| 70 000 (483)
|-
| Пластини, форми та бруски:
|
|
|-
| align="right" | 0–0,5 дюйма
| 50 000 (345)
| 70 000 (483)
|-
| align="right" | 0,5–1,5 дюйма
| 45 000 (310)
| 67 000 (462)
|-
| align="right" | 1,5–3 дюйми
| 42 000 (290)
| 63 000 (434)
|-
| 950X
| Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма.
| 50 000 (345)
| 65 000 (448)
|-
| 955X
| Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма.
| 55 000 (379)
| 70 000 (483)
|-
| 960X
| Листи, стрічки, пластини, фасонні вироби та прутки до 1,5 дюйма.
| 60 000 (414)
| 75 000 (517)
|-
| 965X
| Листи, стрічки, плити, профілі та прутки до 0,75 дюйма.
| 65 000 (448)
| 80 000 (552)
|-
| 970X
| Листи, стрічки, плити, профілі та прутки до 0,75 дюйма.
| 70 000 (483)
| 85 000 (586)
|-
| 980X
| Листи, стрічки та плити до 0,375 дюйма.
| 80 000 (552)
| 95 000 (655)
|}
{| class="wikitable" border="1"
|+Рейтинг різних властивостей для марок сталі SAE HSLA<ref>Oberg, p. 442.</ref>
!ранг
! Зварюваність
! Формованість
! Жорсткість
|-
| Найгірше
| 980X
| 980X
| 980X
|-
| rowspan="9" |
| 970X
| 970X
| 970X
|-
| 965X
| 965X
| 965X
|-
| 960X
| 960X
| 960X
|-
| 955X, 950C, 942X
| 955X
| 955X
|-
| 945C
| 950C
| 945C, 950C, 942X
|-
| 950B, 950X
| 950D
| 945X, 950X
|-
| 945X
| 950B, 950X, 942X
| 950D
|-
| 950D
| 945C, 945X
| 950B
|-
| 950A
| 950A
| 950A
|-
| Найкращий
| 945A
| 945A
| 945A
|}

== Контрольована прокатка сталей HSLA ==

=== Механізм ===
'''Контрольована прокатка'''
[[Файл:Controlled_rolling_3_stages.png|міні|Зміна мікроструктури на різних стадіях контрольованої прокатки.]]
Керована прокатка — це метод подрібнення зерен сталі, в якому велика кількість центрів зародження фериту вводиться в аустенітну матрицю шляхом прокатки з контролем температури, що призводить до підвищення міцності сталі. Контрольована прокатка включає три основні стадії:<ref name=":0"/>

1) Деформація в області [[Рекристалізація|рекристалізації]]. Під час цієї стадії аустеніт піддається процесу рекристалізації та очищення, що може вдосконалити зерність фериту на наступній стадії.

2) Деформація в нерекристалізаційній області, де зерна аустеніту піддаються екстенсивній деформації в результаті прокатки. В цій області також можуть бути присутні смуги деформації. Подовжені межі зерен та смуги деформації можуть служити місцями зародження фериту.

3) Деформація в аустеніт-феритній двофазній області. Зародиші фериту та аустеніт додатково зміцнюються.

'''Механізм зміцнення'''

Сталі HSLA з контрольним прокатом використовують комбінацію різних механізмів для зміцнення. Основний ефект зміцнення досягається шляхом подрібнення зерна (зміцнення меж зерен), де збільшення міцності спостерігається зі зменшенням розміру зерна. Крім того, інші механізми включають зміцнення твердого розчину та [[Старіння металів|дисперсне зміцнення]] за допомогою мікролегованих елементів.<ref name=":1">{{Cite journal|last=Morrison|first=W.B.|date=1976|title=Controlled rolling|journal=Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series A, Mathematical and Physical Sciences|volume=282|pages=289–303}}</ref><ref name=":2">{{Cite journal|last=Tanaka|first=T.|date=1981|title=Controlled rolling of steel plate and strip|journal=International Metals Reviews|volume=26:1|pages=185–212}}</ref> Після прокатки сталь проходить температурну область аустенітно-феритної перетворення, після чого може бути додатково зміцнена за допомогою [[Наклеп (металознавство)|наклепу]].<ref name=":0"/><ref name=":1" />

=== Механічні властивості ===
Сталі HSLA з контрольним прокатом зазвичай відзначаються вищою міцністю і в'язкістю, а також нижчою [[Деформівність|температурою переходу від пластично-крихкого]]<ref name=":2"/> до пластично-деформабельного руйнування.<ref name=":1"/> Нижче наведено кілька загальних мікролегованих елементів, які використовуються для покращення механічних властивостей.

'''Вплив мікролегованих елементів:'''

Ніобій (Nb) може збільшити температуру рекристалізації приблизно на 100 °C<ref name=":0">{{Cite book
|title=Thermomechanical Processing of High-strength Low -alloy Steels
|last=Tamura
|first=Imao
|year=1988
|publisher=Butterworth
}}</ref>, що дозволяє розширити область без рекристалізації і сповільнити ріст зерна. Використання Nb також може підвищити міцність та в'язкість шляхом зміцнення осадів і подрібнення зерна.<ref name=":2"/> Крім того, Nb є потужним утворювачем карбідів/нітридів, таких як Nb(C, N), які можуть перешкоджати росту зерна під час перетворення аустеніту в ферит.<ref name=":2" />

Ванадій (V) може значно підвищити міцність і температуру переходу шляхом зміцнення осаду.<ref name=":2"/>

Титан (Ti) має незначне збільшення зміцнення як через подрібнення зерна, так і через зміцнення осаду.

Nb, V і Ti є трьома поширеними легуючими елементами в сталях HSLA. Усі вони є хорошими карбідо- та нітридоутворювачами, де утворені опади можуть перешкоджати росту зерен шляхом закріплення меж зерен. Крім того, усі вони є феритоутворювачами, що підвищує температуру переходу двофазної області аустеніт-ферит і зменшує область без рекристалізації. Зменшення області без рекристалізації викликає утворення смуг деформації та активованих меж зерен, які є альтернативним місцем зародження фериту, відмінним від меж зерен.

Nb, V і Ti є трьома поширеними елементами легування в сталях HSLA. Всі вони проявляють властивості хороших утворювачів карбідів та нітридів<ref name=":0"/>, де утворені осади можуть перешкоджати росту зерен, закріплюючи межі зерен. Крім того, всі ці елементи сприяють утворенню фериту, що підвищує температуру переходу між двофазною областю аустеніт-ферит та зменшує область без рекристалізації.<ref name=":0" /> Це, в свою чергу, спричиняє формування смуг деформації та активованих меж зерен, які можуть бути альтернативним місцем зародження фериту, відмінним від меж зерен.<ref name=":0" />

Інші легуючі елементи в основному призначені для зміцнення твердого розчину, включаючи кремній, марганець, хром, мідь і нікель.<ref name=":2"/>

== Список літератури ==
{{Reflist|refs=<ref name="Swebor" >{{Cite web
  |url=http://media.sweborarmor.com/2014/11/141125_swebor_armor-500_eng.pdf
  |title=Swebor Armor 500 ballistic protection steel
  |website=Swebarmor
  |accessdate=2023-04-21
  |archive-date=2020-01-14
  |archive-url=https://web.archive.org/web/20200114072011/http://media.sweborarmor.com/2014/11/141125_swebor_armor-500_eng.pdf
  }}</ref>}}

== Джерела ==

* {{Citation|last=Degarmo|first=E. Paul|last2=Black|first2=J T.|last3=Kohser|first3=Ronald A.|title=Materials and Processes in Manufacturing|publisher=Wiley|year=2003|edition=9th|isbn=0-471-65653-4}}.
* {{Citation|last=Oberg|first=E.|title=Machinery's Handbook|edition=25th|year=1996|publisher=Industrial Press Inc|display-authors=etal}}

[[Категорія:Броня]]
[[Категорія:Сталь]]


text:
# Музичний слух
Музикальний слух, музичний слух — сукупність здібностей, необхідних для творіння, виконання і активного сприйняття музики.
Музикальний слух має на увазі високу тонкість сприйняття як окремих музичних елементів або якостей музичних звуків (висоти, гучності, тембру), так і функціональних зв'язків між ними в музичному творі (відчуття ладу, відчуття ритму, мелодичний, гармонічний та інші види слуху).

## Види
Серед різних видів музикального слуху, що виділяються за різними ознаками, найважливішими є:
- абсолютний — здатність визначати абсолютну висоту музичних звуків, не порівнюючи їх з еталоном;
- відносний — здатність визначати і відтворювати звуковисотні відносини в мелодії, акордах, інтервалах і т. д.;
- внутрішній — здатність до ясного уявного представлення (наприклад, по нотному запису або по пам'яті) окремих звуків, мелодичних і гармонічних побудов, цілих музичних п'єс.

Розвитком музикального слуху займається спеціальна дисципліна — сольфеджіо[джерело?], проте активно музикальний слух розвивається перш за все в процесі музичної діяльності. Різні прояви музикального слуху вивчаються в музичній психології, музичній акустиці, психофізіології слуху. Слух діалектично пов'язаний із загальною музичністю, що виражається у високому ступені емоційної сприйнятливості музичних явищ, в силі і яскравості викликаних ними образних уявлень і переживань.

title: Музичний слух

wikitext:
{{otheruses|Слух}}
'''Музикальний слух'''<ref>{{СУМ-11|Музикальний}}. — Том 4, 1973. — С.823.</ref>, '''музичний слух'''<ref>{{СУМ-11|Музичний}}. — Том 4, 1973. — С.824</ref> — сукупність здібностей, необхідних для творіння, виконання і активного сприйняття [[музика|музики]].

Музикальний слух має на увазі високу тонкість сприйняття як окремих музичних елементів або якостей музичних звуків ([[висота звуку|висоти]], [[гучність|гучності]], [[тембр]]у), так і функціональних зв'язків між ними в [[музичний твір|музичному творі]] (відчуття [[лад (музика)|ладу]], відчуття [[ритм]]у, мелодичний, гармонічний та інші види [[слух]]у).

== Види ==
Серед різних видів музикального слуху, що виділяються за різними ознаками, найважливішими є:
* '''[[абсолютний слух|абсолютний]]''' — здатність визначати абсолютну висоту музичних звуків, не порівнюючи їх з еталоном;
* '''відносний''' — здатність визначати і відтворювати звуковисотні відносини в мелодії, акордах, інтервалах і т. д.;
* '''внутрішній''' — здатність до ясного уявного представлення (наприклад, по [[нотний запис|нотному запису]] або по пам'яті) окремих звуків, мелодичних і гармонічних побудов, цілих музичних п'єс.

Розвитком музикального слуху займається спеціальна дисципліна — [[сольфеджіо]]{{Джерело}}, проте активно музикальний слух розвивається перш за все в процесі музичної діяльності. Різні прояви музикального слуху вивчаються в [[музична психологія|музичній психології]], [[музична акустика|музичній акустиці]], [[психофізіологія|психофізіології]] слуху. Слух діалектично пов'язаний із загальною музичністю, що виражається у високому ступені емоційної сприйнятливості музичних явищ, в силі і яскравості викликаних ними образних уявлень і переживань.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Е. О. Кокарева (2014) [http://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?C21COM=2&I21DBN=UJRN&P21DBN=UJRN&IMAGE_FILE_DOWNLOAD=1&Image_file_name=PDF/Nzvdpu_pp_2014_41_103.pdf Проблема розвитку внутрішнього слуху майбутніх викладачів музичного мистецтва на заняттях з хорового диригування]. Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Серія: педагогіка і психологія, випуск 41, 2014. С.449-453
* Щербак Т. І., Пухно С. В. (2020) [https://pj.journal.kspu.edu/index.php/pj/article/download/1027/980/ Дослідження музичних здібностей піаністів] Науковий вісник Херсонського державного університету, Випуск 1. 2020. С.71-77. DOI: https://doi.org/10.32999/ksu2312-3206/2020-1-10

== Посилання ==
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53409/20838.html Слух музикальний]}}
* [https://www.cherkasy-music-art.org.ua/mus/im_article/File/2020/lectures/mystetsv_estrady/method_spiv_vykl.pdf №1 МУЗИЧНО-ВОКАЛЬНИЙ СЛУХ. Психофізіологічний аналіз музично-вокального слуху]
* [https://muzabetka.com.ua/muzichniy-sluh-mifi-ta-realnist.html Музичний слух: міфи та реальність]

{{Вікіцитати1}}

{{Мало джерел|дата=червень 2023}}

[[Категорія:Акустика]]


text:
# Група Ерідана
Група Ерідан, яку іноді називають Хмарою Ерідана, — це сусіднє нещільне угруповання галактик на середній відстані приблизно 75 Mly (23 ± 2 Мпк) у сузір’ї Ерідан. Значення червоного зміщення показують, що існує приблизно 200 галактик, пов’язаних з групою, приблизно 70% з яких є спіральними та неправильними галактиками, а решта 30% – еліптичними та лінзоподібними.

## Характеристики
Концентрацію галактик в районі Ерідану вперше виявив Бейкер у 1933 році. Більш глибоке дослідження та обговорення регіону було проведено де Вокулером у 1975 році. Роботи Вілмера та ін. у 1989 році припустили, що Група конденсується з Потоку Хаббла і є помітною частиною великомасштабної системи під назвою Еридан-Форнакс-Дорадо. Група простягається приблизно на 10 Мпк і на небі обмежена лініями 3hr6' і 4hr30' прямого сходження і схилення -10° і -30°.
Галактики в групі Ерідан розподілені кількома скупченнями, і в цілому група має вигляд проміжної системи, її структура знаходиться десь між нещільною групою (наприклад, група Великої Ведмедиці) і скупченням (як скупчення Діви). Динамічні дослідження вказують на те, що група перебуває на важливому етапі своєї еволюції з уже визначеними типами наявних галактик. Це свідчить про те, що галактики, які беруть участь у формуванні багатих скупчень, уже високорозвинені, і це відкриття підтверджує аспекти теорій холодної темної матерії.
Група утворюється шляхом злиття кількох підгруп. Передбачається, що група перебуває на ранній стадії формування та демонструє велику кількість галактик раннього типу. Підгрупи, які беруть участь у злитті, включають Скупчення Печі, Скупчення Ерідана і Групу Дорадo. У деяких дослідженнях вони були розбиті на додаткові підгрупи, включаючи групу Ерідана, групу NGC 1407 і групу NGC 1332. Яскраві окремі галактики, які входять до групи, включають NGC 1407 (найяскравіша), NGC 1332, NGC 1309 і NGC 1209.
Значна популяція групи галактик типу S0 зробила її мішенню для дослідження через триваючі дебати щодо формування цього виду галактик. У досліджених підгрупах групи Ерідана було виявлено, що найяскравіша галактика часто є еліптичною або галактикою типу S0. Сучасні теорії еволюції галактик припускають, що галактики типу S0 утворюються як частина еволюційного процесу. Це означає, що був час для значної еволюції галактик у Групі, незважаючи на молодий вік самої Групи.

## Підгрупи
Термін «Група Ерідан» також застосовувався до підгрупи Хмари Ерідана. Ця група галактик знаходиться на відстані 14,2 Мпк. Відомо, що група Ерідана налічує 31 члена, дев'ять з яких перераховані в Новому загальному каталозі та два в Індексному каталозі. Найяскравішою галактикою в цій підгрупі є велика еліптична галактика NGC 1395. Ця підгрупа не зосереджена на жодній одній галактиці, і дослідження рентгенівського випромінювання цієї групи показують, що вона динамічно молода. Разом із підгрупами NGC 1407 і NGC 1332 вона бере участь у формуванні супергрупи галактик Ерідана, причому три групи, за прогнозами, згодом об’єднаються, утворивши єдине погане скупчення із загальною масою приблизно 7 × 1013 мас Сонця. Підгрупа NGC 1407 містить більшість галактик раннього типу, пов’язаних з групою Ерідана.

title: Група Ерідана

wikitext:
{{Скупчення
|name           = Група Ерідана
|type           =
|image          =
|caption        =
|discoverer     =
|discovery_date =
|names          = Хмара Ерідана
|epoch          = [[J2000]]
|class          =
|ra             = {{RA|03|06}} до {{RA|04|30}}
|dec            = {{DEC|-10}} до {{DEC|-30}}
|dist_ly        =
|dist_pc        =
|appmag_v       =
|size_v         =
|constellation  = [[Ерідан (сузір'я)|Ерідан]]
|mass_kg        =
|mass_msol      =
|radius_ly      =
|v_hb           =
|absmag_v       =
|age            =
|notes          =
}}
'''Група Ерідан''', яку іноді називають '''Хмарою Ерідана''', — це сусіднє нещільне [[Скупчення галактик|угруповання галактик]] на середній відстані приблизно 75 Mly (23 ± 2 Мпк) у сузір’ї [[Ерідан (сузір'я)|Ерідан]]<ref name="angiras" />. Значення [[Червоний зсув|червоного зміщення]] показують, що існує приблизно 200 галактик, пов’язаних з групою, приблизно 70% з яких є [[Спіральні галактики|спіральними]] та [[Неправильна галактика|неправильними]] галактиками, а решта 30% – [[Еліптична галактика|еліптичними]] та [[Лінзоподібна галактика|лінзоподібними]]<ref name="angiras">{{Citation|title=Origin of disc lopsidedness in the Eridanus group of galaxies|arxiv=astro-ph/0604120|date=2006|journal=[[Monthly Notices of the Royal Astronomical Society]]|pages=1849–1857|volume=369|number=4|last=Angiras|first=R.A.|last2=Jog|first2=C.J.|last3=Omar|first3=A.|last4=Dwarakanath|first4=K.S.|bibcode=2006MNRAS.369.1849A|doi=10.1111/j.1365-2966.2006.10418.x}}</ref>.

== Характеристики ==
Концентрацію галактик в районі Ерідану вперше виявив Бейкер у 1933 році<ref name="Baker1933">{{Citation|title=A catalogue of 985 extragalactic nebulae in a region in Fornax and Eridanus|bibcode=1933AnHar..88...77B|date=1933|last=Baker, R. H.|journal=Annals of the Astronomical Observatory of Harvard College|pages=88|volume=8|number=3}}</ref>. Більш глибоке дослідження та обговорення регіону було проведено де Вокулером у 1975 році<ref>{{Citation|title=Supergalactic Studies. V. The Supergalactic Anisotropy of the Redshift-Magnitude Relation Derived from Nearby Groups and SC Galaxies|bibcode=1976ApJ...205...13D|date=1976|last=de Vaucouleurs, G.|journal=The Astrophysical Journal|pages=13–28|volume=205|doi=10.1086/154246}}</ref>. Роботи Вілмера та ін. у 1989 році припустили, що Група конденсується з [[Закон Габбла — Леметра|Потоку Хаббла]] і є помітною частиною великомасштабної системи під назвою [[Eridanus-Fornax-Dorado Filament|Еридан-Форнакс-Дорадо]]<ref name="Willmer">{{Citation|title=Studies of nearby poor clusters - The Eridanus group|bibcode=1989AJ.....98.1531W|date=1989|journal=Astronomical Journal|pages=1531–1541|volume=98|number=Nov. 1989|last=Willmer|first=C. N. A.|last2=Focardi|first2=P.|last3=Da Costa|first3=L. N.|last4=Pellegrini|first4=P. S.|doi=10.1086/115236}}</ref>. Група простягається приблизно на 10 Мпк і на небі обмежена лініями 3hr6' і 4hr30' [[Пряме піднесення|прямого сходження]] і [[Схилення (астрономія)|схилення]] -10° і -30°<ref name="angiras" />.

Галактики в групі Ерідан розподілені кількома скупченнями, і в цілому група має вигляд проміжної системи, її структура знаходиться десь між нещільною групою (наприклад, [[Рухома група зір Великої Ведмедиці|група Великої Ведмедиці]]) і скупченням (як [[Скупчення галактик у сузір'ї Діви|скупчення Діви]])<ref name="omar">{{Citation|title=The HI Content of the Eridanus Group of Galaxies|url=http://www.ias.ac.in/jaa/mar2005/JAA417.pdf|year=2005|journal=Journal of Astrophysics and Astronomy|pages=71–87|volume=26|last=Omar|first=A.|last2=Dwarakanath|first2=K. S.|number=1|access-date=2009-10-12|arxiv=astro-ph/0503540|bibcode=2005JApA...26...71O|doi=10.1007/BF02702452}}</ref>. Динамічні дослідження вказують на те, що група перебуває на важливому етапі своєї еволюції з уже визначеними типами наявних галактик. Це свідчить про те, що галактики, які беруть участь у формуванні багатих скупчень, уже високорозвинені, і це відкриття підтверджує аспекти теорій холодної темної матерії<ref name="Willmer" />.

Група утворюється шляхом злиття кількох підгруп<ref name="Willmer" />. Передбачається, що група перебуває на ранній стадії формування та демонструє велику кількість галактик раннього типу<ref name="omar" />. Підгрупи, які беруть участь у злитті, включають [[Скупчення Печі]], [[Скупчення Ерідана]] і [[Дорадо Груп|Групу Дорадo]]<ref name="Omar2004" />. У деяких дослідженнях вони були розбиті на додаткові підгрупи, включаючи групу Ерідана, групу NGC 1407 і групу NGC 1332<ref name="brough" />. Яскраві окремі галактики, які входять до групи, включають [[NGC 1407]] (найяскравіша), [[NGC 1332]], [[NGC 1309]] і [[NGC 1209]]<ref name="Omar2004" />.

Значна популяція групи [[Класифікація Габбла|галактик типу S0]] зробила її мішенню для дослідження через триваючі дебати щодо формування цього виду галактик<ref name="omar" />. У досліджених підгрупах групи Ерідана було виявлено, що найяскравіша галактика часто є еліптичною або галактикою типу S0<ref name="Omar2004" />. Сучасні теорії еволюції галактик припускають, що галактики типу S0 утворюються як частина еволюційного процесу. Це означає, що був час для значної еволюції галактик у Групі, незважаючи на молодий вік самої Групи<ref name="Omar2004" />.

== Підгрупи ==
Термін '''«Група Ерідан»''' також застосовувався до підгрупи Хмари Ерідана<ref name="brough" />. Ця група галактик знаходиться на відстані 14,2 Мпк<ref name="Buzzoni1993">{{Citation|title=Statistical Properties of Stellar Populations and Surface-Brightness Fluctuations in Galaxies|bibcode=1993A&A...275..433B|date=1993|last=Buzzoni, A.|journal=Astronomy and Astrophysics|pages=433|volume=275|number=2}}</ref>. Відомо, що група Ерідана налічує 31 члена, дев'ять з яких перераховані в [[Новий загальний каталог|Новому загальному каталозі]] та два в [[Новий загальний каталог|Індексному каталозі]]. Найяскравішою галактикою в цій підгрупі є велика еліптична галактика [[NGC 1395]]. Ця підгрупа не зосереджена на жодній одній галактиці, і дослідження [[Рентгенівське випромінювання|рентгенівського випромінювання]] цієї групи показують, що вона динамічно молода<ref name="brough" />. Разом із підгрупами NGC 1407 і NGC 1332 вона бере участь у формуванні супергрупи галактик Ерідана, причому три групи, за прогнозами, згодом об’єднаються, утворивши єдине погане скупчення із загальною масою приблизно 7 × 1013 [[Маса Сонця|мас Сонця]]<ref name="brough">{{Citation|title=Eridanus - A Supergroup in the Local Universe?|arxiv=astro-ph/0603778|date=2006|journal=Monthly Notices of the Royal Astronomical Society|pages=1351–1374|volume=369|number=3|last=Brough|first=S.|last2=Forbes|first2=D.|last3=Kilborn|first3=V.|last4=Couch|first4=W.|last5=Colless|first5=M.|authorlink4=Warrick Couch|bibcode=2006MNRAS.369.1351B|doi=10.1111/j.1365-2966.2006.10387.x}}</ref>. Підгрупа NGC 1407 містить більшість галактик раннього типу, пов’язаних з групою Ерідана<ref name="Omar2004">{{Cite thesis|location=New Delhi|archive-date=https://web.archive.org/web/20141222213122/http://dspace.rri.res.in/bitstream/2289/3877/5/Chapter_2.pdf|archivedate=2014-12-22}}</ref>.

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==
{{WikiSky|name=Eridanus Group|z=9}}

{{Бібліоінформація}}
{{Зорі сузір'я Ерідана}}
{{astro-stub}}

[[Категорія:Скупчення галактик]]
[[Категорія:Ерідан (сузір'я)]]

title: Історія дослідження

Позначення: Хмара Ерідана

title: Дані спостережень · (Епоха J2000)

Сузір'я: Ерідан