text:
# Каховський район
Каховський район (Каховщина) — район Херсонської області в Україні, утворений 2020 року. Адміністративний центр — місто Нова Каховка.

## Історія
Район утворено відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17 липня 2020 року. До його складу увійшли: Каховська, Новокаховська, Таврійська міські, Великолепетиська, Верхньорогачицька, Горностаївська, Любимівська, Асканія-Нова, Чаплинська селищні, Рубанівська, Костянтинівська, Зеленопідська, Тавричанська, Присиваська, Хрестівська сільські територіальні громади.
Раніше територія району входила до складу Каховського (1923—2020), Великолепетиського, Верхньорогачицького, Горностаївського, Чаплинського районів, ліквідованих тією ж постановою. Також до Новокаховської територіальної громади увійшли Козацька селищна і Веселівська сільська ради Бериславського району.

## Загальні відомості
Територія Каховського району — 6,40 тис. кв. км, населення — 223,82 тис. осіб. В складі району 15 територіальних громад, 162 населених пункти: 3 міста (Нова Каховка, Каховка, Таврійськ), 8 селищ міського типу (Асканія-Нова, Велика Лепетиха, Верхній Рогачик, Горностаївка, Дніпряни, Козацьке, Любимівка, Чаплинка) та 151 село.
Адміністративний центр району — Нова Каховка (45,42 тис. осіб). В місті знаходяться Каховська районна рада, Каховська районна державна адміністрація, Каховська окружна прокуратура, Каховський районний відділ поліції.
Каховське районне управління Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області знаходиться в Каховці.

## Передісторія земель району
Більша частина території району в XIX - на початку XX ст. входила до складу Таврійської губернії Російської імперії. З 1917 р. — в складі УНР, Української держави, Української РСР.
30 березня 1944 р. указом Президії Верховної ради СРСР утворена Херсонська область, до якої зі складу Запорізької області були передані 6 районів (в тому числі Великолепетиський), зі складу Миколаївської області — 13 районів (в тому числі Горностаївський, Каховський та Чаплинський).
20.03.1946 р. утворені Верхньорогачицький, Високопільський і Ново-Маячківський райони. До складу Новомаячківського району віддали сільські Ради: Британську, Ново-Українську, Новомаячківську, Чернянську, Червоногвардійську, виключивши їх з складу Каховського району. В 1962 р. після укрупнення районів скасовані Верхньорогачицький та Горностаївський райони. У 1965 р. був відновлений Горностаївський район, у 1966 р. — Верхньорогачицький.
28 лютого 1952 р. засноване місто Нова Каховка. Воно було віднесено до категорії міст районного підпорядкування і увійшло до складу Каховського району.
В 1958 р. Нова Каховка віднесена до категорії міст обласного підпорядкування.
В 1965 р. в підпорядкування Новокаховській міській раді передали Дніпрянську селищну раду Каховського району.
2 березня 1983 р. утворене місто Таврійськ у складі Новокаховської міської ради.
У 2020 р. території Великолепетиського, Верхньорогачицького, Горностаївського, Каховського, Чаплинського районів, Новокаховської та Каховської міських рад увійшли до складу новоутвореного Каховського району з адміністративним центром в місті Нова Каховка.

## Суспільно-політичне життя

### Місцеві вибори 25 жовтня 2020 року
25 жовтня 2020 р. в Каховському районі відбулися перші місцеві вибори до районної ради, 3 міських, 6 селищних та 6 сільських рад. Було обрано 384 із 390 депутатів від 10 політичних партій та кандидатів-самовисуванців.
За результатами виборів мандати отримали:
«Опозиційна платформа — За життя» — 85
самовисуванці — 66
«Слуга народу» — 54
«Наш край» — 51
Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити!» — 43
ВО «Батьківщина» — 27
«Європейська солідарність» — 24
«За майбутнє» — 16
«Партія місцевого самоврядування» — 10
«Пропозиція» — 5
«Партія зелених України» — 3.
Ще 5 депутатів були обрані на повторних місцевих виборах 2021 р.: 28 березня ― до Верхньорогачицької селищної ради та 20 травня — до Асканія-Нова селищної ради.

## Районна влада

### Каховська районна рада
До Каховської районної ради 25 жовтня 2020 р. виборці обрали 42 депутати від 6 політичних партій:
«Опозиційна Платформа – За Життя» — 12
«Слуга народу» — 9
Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити!» — 6
«Європейська солідарність» — 6
«Наш край» — 5
ВО «Батьківщина» — 4.
Головою районної ради на першій сесії 20 листопада 2020 р. депутати обрали Валерія Брусенського («Слуга народу»), заступницею голови — Людмилу Васильєву (ОПЗЖ).

### Каховська районна державна адміністрація
28 квітня 2021 р. президент України Володимир Зеленський призначив Наталю Стаднік головою Каховської районної державної адміністрації.

## Економіка
Чумак завод Місто Каховка

title: Каховський район

wikitext:
{{Район
 | назва           = Каховський
 | прапор = Kahovskyi rayon prapor.png
 | опис прапора = Прапор Каховського району
 | герб = Kahovskyi rayon gerb.png
 | опис герба = Герб Каховського району
 | розташування    =
 | мапа            = Kahovskiy rayon 2020.svg
 | регіон          = [[Херсонська область]]
 | код КОАТУУ      =
 | утворений       = 19 липня [[2020]] року
 | населення       =223,82 тис. осіб
 | площа           =6395,8<ref>{{Cite web |url=https://decentralization.gov.ua/areas/0552/rayons |title=Херсонська область - Райони |accessdate=2023-01-10 |archive-date=2022-01-27 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220127132217/https://decentralization.gov.ua/areas/0552/rayons }}</ref>
 | густота         =35
 | код району      =
 | поштові індекси =
 | центр           = м. [[Нова Каховка]]
 | міста           =3
 | смт             =8
 | села            =151
 | селища          =
 | міські ради     =3
 | селищні ради    =6
 | сільські ради   =6
 | громади         =15
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | голова РДА      =Наталя Владиславівна Стаднік
 | голова ради     =Валерій Павлович Брусенський
}}
{{about|сучасний Каховський район|колишній район|Каховський район (1923—2020)}}

'''Каховський район''' ''(Каховщина)''<ref>{{Cite web|title=Як зараз живе окупована Каховщина|url=https://novakahovka.city/articles/275791/yak-zaraz-zhive-okupovana-kahovschina|website=Нова Каховка.City|accessdate=2023-12-04|language=uk}}</ref> — [[район]] [[Херсонська область|Херсонської області]] в [[Україна|Україні]], утворений [[2020|2020 року]]. Адміністративний центр — місто [[Нова Каховка]].

== Історія ==
Район утворено відповідно до постанови [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]] № 807-IX від 17 липня 2020 року. До його складу увійшли: [[Каховська міська громада|Каховська]], [[Новокаховська міська громада|Новокаховська]], [[Таврійська міська громада|Таврійська]] міські, [[Великолепетиська селищна громада|Великолепетиська]], [[Верхньорогачицька селищна громада|Верхньорогачицька]], [[Горностаївська селищна громада|Горностаївська]], [[Любимівська селищна громада|Любимівська]], [[Асканія-Нова селищна громада|Асканія-Нова]], [[Чаплинська селищна громада|Чаплинська]] селищні, [[Рубанівська сільська громада|Рубанівська]], [[Костянтинівська сільська громада (Херсонська область)|Костянтинівська]], [[Зеленопідська сільська громада|Зеленопідська]], [[Тавричанська сільська громада|Тавричанська]], [[Присиваська сільська громада|Присиваська]], [[Хрестівська сільська громада|Хрестівська]] сільські [[Територіальна громада України|територіальні громади]].

Раніше територія району входила до складу [[Каховський район (1923—2020)|Каховського (1923—2020)]], [[Великолепетиський район|Великолепетиського]], [[Верхньорогачицький район|Верхньорогачицького]], [[Горностаївський район|Горностаївського]], [[Чаплинський район|Чаплинського]] районів, ліквідованих тією ж постановою<ref>{{cite web
 |url                 = https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/807-20#Text
 |назва               = ПОСТАНОВА Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів»
 |дата                = 17 липня 2020
 |вебсайт             =zakon.rada.gov.ua |url-архіву          = https://web.archive.org/web/20200721124601if_/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/807-20#Text
 |дата-архіву         = 21 липня 2020
 |мертвий-url         = Ні
 |дата-доступу        = 27 листопада 2020
}}</ref>. Також до Новокаховської територіальної громади увійшли Козацька селищна <ref>{{Cite web|title=Публічна інформація: Сервер публічної інформації Новокаховської міської ради — Рішення Новокаховської міської ради|url=http://novakahovka.com.ua/public_info/index.php?t=29&g=146&id=4348&lng=ua|website=novakahovka.com.ua|accessdate=2021-05-24|archive-date=24 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210524122057/http://novakahovka.com.ua/public_info/index.php?t=29&g=146&id=4348&lng=ua}}</ref>і Веселівська сільська ради <ref>{{Cite web|title=Публічна інформація: Сервер публічної інформації Новокаховської міської ради — Рішення Новокаховської міської ради|url=http://novakahovka.com.ua/public_info/index.php?t=29&g=146&id=4252&lng=ua|website=novakahovka.com.ua|accessdate=2021-05-24|archive-date=24 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210524123559/http://novakahovka.com.ua/public_info/index.php?t=29&g=146&id=4252&lng=ua}}</ref>Бериславського району.

== Загальні відомості ==
Територія Каховського району — 6,40 тис. кв. км, населення — 223,82 тис. осіб. В складі району 15 територіальних громад, 162 населених пункти: 3 міста (Нова Каховка, [[Каховка]], [[Таврійськ]]), 8 селищ міського типу ([[Асканія-Нова (смт)|Асканія-Нова]], [[Велика Лепетиха]], [[Верхній Рогачик]], [[Горностаївка (смт)|Горностаївка]], [[Дніпряни]], [[Козацьке (смт)|Козацьке]], [[Любимівка (Каховський район)|Любимівка]], [[Чаплинка (смт)|Чаплинка]]) та 151 село.

Адміністративний центр району — Нова Каховка (45,42 тис. осіб). В місті знаходяться [[Каховська районна рада]], ''Каховська районна державна адміністрація'', ''Каховська окружна прокуратура'', ''Каховський районний відділ поліції''.

Каховське районне управління ''Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Херсонській області'' знаходиться в Каховці<ref>{{Cite web|title=Каховське районне управління|url=http://ks.dsns.gov.ua/ua/Kahovske-rayonne-upravlinnya.html|website=Державна служба України з надзвичайних ситуацій|accessdate=2021-06-16|language=ua|archive-date=30 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210630023626/https://ks.dsns.gov.ua/ua/Kahovske-rayonne-upravlinnya.html}}</ref>.

== Передісторія земель району ==
Більша частина території району в XIX - на початку XX ст. входила до складу [[Таврійська губернія|Таврійської губернії]] Російської імперії. З 1917 р. — в складі [[Українська Народна Республіка|УНР]], [[Українська Держава|Української держави]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|Української РСР.]]

30 березня 1944 р. указом [[Президія Верховної Ради СРСР|Президії Верховної ради СРСР]] утворена Херсонська область, до якої зі складу [[Запорізька область|Запорізької області]] були передані 6 районів (в тому числі Великолепетиський), зі складу [[Миколаївська область|Миколаївської області]] — 13 районів (в тому числі Горностаївський, Каховський та Чаплинський)<ref>{{Cite web|title=Указ Президиума ВС СССР от 30.03.1944 об образовании Херсонской области в составе Украинской ССР — Викитека|url=https://ru.wikisource.org/wiki/Указ_Президиума_ВС_СССР_от_30.03.1944_об_образовании_Херсонской_области_в_составе_Украинской_ССР|website=ru.wikisource.org|accessdate=2021-06-16|language=ru|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624200736/https://ru.wikisource.org/wiki/Указ_Президиума_ВС_СССР_от_30.03.1944_об_образовании_Херсонской_области_в_составе_Украинской_ССР}}</ref>.

20.03.1946 р. утворені Верхньорогачицький, Високопільський і Ново-Маячківський райони. До складу Новомаячківського району віддали сільські Ради: Британську, Ново-Українську, Новомаячківську, Чернянську, Червоногвардійську, виключивши їх з складу Каховського району<ref>[https://uk.wikisource.org/wiki/Указ_Президії_ВР_УРСР_від_20.3.1946_«Про_утворення_в_складі_Херсонської_області_Високопільського,_Верхнє-Рогачицького_й_Ново-Маячківського_%E2%80%A6» Указ Президії ВР УРСР від 20.3.1946 «Про утворення в складі Херсонської області Високопільського, Верхнє-Рогачицького й Ново-Маячківського …»]</ref>. В 1962 р. після укрупнення районів скасовані Верхньорогачицький та Горностаївський райони<ref>{{Cite web|title=Указ Президії Верховної Ради УРСР від 30.12.1962 «Про укрупнення сільських районів Української РСР» — Вікіджерела|url=https://uk.wikisource.org/wiki/Указ_Президії_Верховної_Ради_УРСР_від_30.12.1962_«Про_укрупнення_сільських_районів_Української_РСР»|website=uk.wikisource.org|accessdate=2021-06-16|language=uk|first=Президія Верховної Ради Української|last=РСР|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624200643/https://uk.wikisource.org/wiki/Указ_Президії_Верховної_Ради_УРСР_від_30.12.1962_«Про_укрупнення_сільських_районів_Української_РСР»}}</ref>. У 1965 р. був відновлений Горностаївський район<ref>{{Cite web|title=Про внесення змін в адміністративне районування Української РСР — Вікіджерела|url=https://uk.wikisource.org/wiki/Про_внесення_змін_в_адміністративне_районування_Української_РСР|website=uk.wikisource.org|accessdate=2021-06-16|language=uk|archive-date=16 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210416175422/https://uk.wikisource.org/wiki/Про_внесення_змін_в_адміністративне_районування_Української_РСР}}</ref>, у 1966 р. — Верхньорогачицький.

28 лютого 1952 р. засноване місто Нова Каховка. Воно було віднесено до категорії [[Місто районного значення|міст районного підпорядкування]] і увійшло до складу Каховського району<ref name=":0">{{Cite web|title=Новая Каховка » Мой город — Херсон|url=http://mycity.kherson.ua/hersonskij-kraj/n-kahov.html|accessdate=2021-06-16|language=ru-RU|archive-date=21 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210421131502/http://mycity.kherson.ua/hersonskij-kraj/n-kahov.html}}</ref>.

В 1958 р. Нова Каховка віднесена до категорії [[Міста обласного підпорядкування|міст обласного підпорядкування]]<ref name=":0"/>.

В 1965 р. в підпорядкування [[Новокаховська міська рада|Новокаховській міській раді]] передали [[Дніпрянська селищна рада|Дніпрянську селищну раду]] Каховського району<ref>{{Cite web|title=Про внесення змін до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 4 січня 1965 року "Про внесення змін в адміністративне районування Української РСР"|url=https://zakon.rada.gov.ua/go/3н-06|website=Офіційний вебпортал парламенту України|accessdate=2021-06-16|language=uk}}</ref>.

2 березня 1983 р. утворене місто [[Таврійськ]] у складі Новокаховської міської ради<ref>{{Cite web|title=2 березня Таврійськ святкує свій 36-й день народження|url=http://tavriysk.ks.ua/new/160-2-bereznia-tavriisk-sviatkuie-svii-36-i-den-narodzhennia|website=tavriysk.ks.ua|accessdate=2021-06-21|language=uk-ua|last=Tavriysk|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624204329/http://tavriysk.ks.ua/new/160-2-bereznia-tavriisk-sviatkuie-svii-36-i-den-narodzhennia}}</ref>.

У 2020 р. території Великолепетиського, Верхньорогачицького, Горностаївського, Каховського, Чаплинського районів, Новокаховської та Каховської міських рад увійшли до складу новоутвореного Каховського району з адміністративним центром в місті Нова Каховка.

== Суспільно-політичне життя ==

=== Місцеві вибори 25 жовтня 2020 року ===
25 жовтня 2020 р. в Каховському районі відбулися перші [[Місцеві вибори в Україні 2020|місцеві вибори]] до районної ради, 3 міських, 6 селищних та 6 сільських рад. Було обрано 384 із 390 депутатів від 10 політичних партій та кандидатів-самовисуванців<ref>{{Cite web|title=Центральна виборча комісія України - WWW відображення ІАС "Місцеві вибори 2020"|url=https://www.cvk.gov.ua/pls/vm2020/pvm002pt001f01=695pt00_t001f01=695.html#|website=www.cvk.gov.ua|accessdate=2021-06-20|archive-date=13 листопада 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20151113225301/http://www.cvk.gov.ua/wvm2015/pvm002pt001f01%3D100pt00_t001f01%3D100.html}}</ref>.

За результатами виборів мандати отримали:

[[Опозиційна платформа — За життя|«Опозиційна платформа — За життя»]] — 85

самовисуванці — 66

[[Слуга народу|«Слуга народу»]] — 54

[[Наш край (політична партія)|«Наш край»]] — 51

Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити!» — 43

[[ВО «Батьківщина»]] — 27

[[Європейська Солідарність|«Європейська солідарність»]] — 24

[[За майбутнє (партія)|«За майбутнє»]] — 16

[[Партія місцевого самоврядування|«Партія місцевого самоврядування»]] — 10

[[Пропозиція (політична партія)|«Пропозиція»]] — 5

[[Партія зелених України|«Партія зелених України»]] — 3.

Ще 5 депутатів були обрані на повторних місцевих виборах 2021 р.: 28 березня ― до Верхньорогачицької селищної ради<ref>{{Cite web|title=Депутатський корпус Верхньорогачицької селищної ради поповнився 3 депутатами|url=https://verhnorogachitska-rada.gov.ua/news/1618584194/|website=verhnorogachitska-rada.gov.ua|accessdate=2021-06-20|language=ua|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624202502/https://verhnorogachitska-rada.gov.ua/news/1618584194/}}</ref> та 20 травня — до Асканія-Нова селищної ради<ref>{{Cite web|title=Асканія-Нова селищна територіальна виборча комісія повідомляє результати голосування з повторних виборів депутатів Асканія-Нова селищної ради Каховського району Херсонської області 16 травня 2021 року|url=https://askaniya-nova-gromada.gov.ua/news/1621345928/|website=askaniya-nova-gromada.gov.ua|accessdate=2021-06-20|language=ua|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624202755/https://askaniya-nova-gromada.gov.ua/news/1621345928/}}</ref>.

== Районна влада ==

=== Каховська районна рада ===
До Каховської районної ради 25 жовтня 2020 р. виборці обрали 42 депутати від 6 політичних партій<ref>{{Cite web|title=Центральна виборча комісія України - WWW відображення ІАС "Місцеві вибори 2020"|url=https://www.cvk.gov.ua/pls/vm2020/pvm057pid112=21pid102=63644pf7691=63644pt001f01=695rej=0pt00_t001f01=695.html|website=www.cvk.gov.ua|accessdate=2021-06-20|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624201847/https://www.cvk.gov.ua/pls/vm2020/pvm057pid112=21pid102=63644pf7691=63644pt001f01=695rej=0pt00_t001f01=695.html}}</ref>:

«Опозиційна Платформа – За Життя» — 12

«Слуга народу» — 9

Партія Ігоря Колихаєва «Нам тут жити!» — 6

«Європейська солідарність» — 6

«Наш край» — 5

ВО «Батьківщина» — 4.

Головою районної ради на першій сесії 20 листопада 2020 р. депутати обрали Валерія Брусенського («Слуга народу»), заступницею голови — Людмилу Васильєву (ОПЗЖ)<ref>{{Cite web|title=У Новій Каховці розпочала роботу новообрана Каховська районна рада|url=https://tavriya.ks.ua/news/u-novij-kahovci-rozpochala-robotu-novoobrana-kahovska-rajonna-rada/|website=Таврійські вісті|accessdate=2021-06-20|language=ru-RU|last=janus5963|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624204657/https://tavriya.ks.ua/news/u-novij-kahovci-rozpochala-robotu-novoobrana-kahovska-rajonna-rada/}}</ref>.

=== Каховська районна державна адміністрація ===
28 квітня 2021 р. [[президент України]] [[Зеленський Володимир Олександрович|Володимир Зеленський]] призначив Наталю Стаднік головою Каховської районної державної адміністрації<ref>{{Cite web|title=РОЗПОРЯДЖЕННЯ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №473/2021-рп|url=https://www.president.gov.ua/documents/4732021-rp-38785|website=Офіційне інтернет-представництво Президента України|accessdate=2021-06-20|language=ua|archive-date=24 червня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210624200948/https://www.president.gov.ua/documents/4732021-rp-38785}}</ref>.

== Економіка ==
Чумак завод Місто Каховка

== Транспорт ==

== Освіта ==

== Соціальна сфера ==

== Охорона здоров'я ==

== Туризм ==

== Пам'ятки ==
{{У планах}}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==

{{Kherson-obl-stub}}
{{Розташування2
|nw=[[Бериславський район]]
|n=[[Криворізький район]], [[Нікопольський район]]
([[Дніпропетровська область]])
|ne=[[Василівський район]]
([[Запорізька область]])
|w=[[Херсонський район]]
|e=[[Мелітопольський район]]
([[Запорізька область]])
[[Генічеський район]]
|sw=[[Скадовський район]]
|s=[[Автономна Республіка Крим]]
|se=[[Генічеський район]]}}

{{Каховський район|nocat=1}}
{{Громади Херсонської області}}

[[Категорія:Райони Херсонської області]]
[[Категорія:Держави і території, засновані 2020]]
[[Категорія:Засновані в Україні 2020]]
[[Категорія:Каховський район|*]]

title: Каховський район

Герб: Прапор

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Херсонська область

Утворений: 19 липня 2020 року

Населення: 223,82 тис. осіб

Густота: 35 осіб/км²

title: Населені пункти та ради

Районний центр: м. Нова Каховка

Населені пункти та ради: Мапа району

title: Районна влада

Голова ради: Валерій Павлович Брусенський

Голова РДА: Наталя Владиславівна Стаднік

title: Мапа

Мапа: Каховський район у Вікісховищі


text:
# Кі-Воїн (фільм)
Кі-Воїн (італ. Cyborg, il guerriero d'acciaio) — італійський науково-фантастичний бойовик.

## Сюжет
Кі-воїн — це кібернетичний воїн. Прототип Солдата Майбутнього. Кіборг, якого майже неможливо знищити. Машина, створена для вбивства. Коли він виходить з-під контролю, спеціальний армійський підрозділ отримує завдання знайти Кі-воїна і вивести його з ладу.

## У ролях
- Френк Загаріно — Тресібі
- Генрі Сільва — Хаммер
- Шеррі Роуз — Сьюзен
- Брендон Хеммонд — Брендон
- Білл Хьюз
- Рон Ленг
- Джеймс Саммерс

озвучка, англійська версія, в титрах не вказані
- Керолін Де Фонсека — медсестра
- Тед Русофф — містер Купер
- Роберт Спеффорд — адмірал
- Франк фон Кюгельген — доктор Кауфманн

wikiname: ukwiki

title: Кі-Воїн (фільм)

in_language: uk

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Кі-Воїн
| оригінальна назва = Cyborg, il guerriero d'acciaio
| плакат            =
| жанр              = [[фантастика]], [[бойовик]]
| режисер           = [[Джанетто Де Россі]]
| продюсер          = [[Фабріціо Де Анджеліс]]
| сценарист         = [[Джанетто Де Россі]]<br />[[Дардано Саккетті]]
| на основі         =
| актори            =
| композитор        = [[Ланфранко Періні]]
| оператор          = [[Джованні Бергаміні]]
| художник          =
| монтаж            = [[Вінченцо Томассі]]
| кінокомпанія      = [[Fulvia Film]]
| дистриб’ютор      =
| тривалість        = 90 хв.
| мова              = італійська
| країна            = {{ITA}}
| рік               = 1989
| дата виходу       = 10 грудня 1990
| кошторис          =
| касові збори      =
| ідентифікатор     = 0094931
| сайт              =
| попередній        =
| наступний         =
}}
'''Кі-Воїн''' ({{lang-it|Cyborg, il guerriero d'acciaio}}) — італійський науково-фантастичний бойовик.

== Сюжет ==
Кі-воїн — це кібернетичний воїн. Прототип Солдата Майбутнього. Кіборг, якого майже неможливо знищити. Машина, створена для вбивства. Коли він виходить з-під контролю, спеціальний армійський підрозділ отримує завдання знайти Кі-воїна і вивести його з ладу.

== У ролях ==
* [[Френк Загаріно]] — Тресібі
* [[Генрі Сільва]] — Хаммер
* [[Шеррі Роуз]] — Сьюзен
* Брендон Хеммонд — Брендон
* Білл Хьюз
* [[Рон Ленг]]
* Джеймс Саммерс

озвучка, англійська версія, в титрах не вказані

* [[Керолін Де Фонсека]] — медсестра
* [[Тед Русофф]] — містер Купер
* [[Роберт Спеффорд]] — адмірал
* [[Франк фон Кюгельген]] — доктор Кауфманн

== Посилання ==
* {{IMDb title|0094931}}
{{ВП-портали|Кінематограф|Фантастика|Наукова фантастика|Італія|}}
[[Категорія:Фільми Італії 1989]]
[[Категорія:Науково-фантастичні фільми Італії]]
[[Категорія:Фільми італійською мовою]]
[[Категорія:Фільми-бойовики Італії]]
[[Категорія:Фантастичні фільми 1989]]

title: Cyborg, il guerriero d'acciaio

Жанр: фантастика, бойовик

Режисер: Джанетто Де Россі

Продюсер: Фабріціо Де Анджеліс

Сценарист: Джанетто Де Россі · Дардано Саккетті

У головних · ролях: Френк Загаріно, Генрі Сільва, Brandon Hammondd, Sherrie Rosed і Carolyn De Fonsecad

Оператор: Джованні Бергаміні

Композитор: Ланфранко Періні

Монтаж: Вінченцо Томассі

Кінокомпанія: Fulvia Film

Мова: італійська

Країна: Італія

Дата виходу: 10 грудня 1990


text:
# Базиліка (гармата)
Базиліка, або Оттоманська гармата — була розроблена в 15 столітті угорським зброярем Урбаном, мала надзвичайну на той час потужність але була дуже неточною при стрільбі. За її допомогою султан Мехмед Другий в 1453 році захопив Константинополь — одне з найкраще захищених міст того часу. Величезна гармата тут дуже придалася, вона змогла пробити товсті Стіни Константинополя. Перезарядження «Базиліки» тривало близько години. На шостий тиждень використання вона зруйнувалася від власної віддачі.
- Довжина: 8 м;
- Маса: близько 32 тон;
- Калібр: 75 см;
- Ядро: 544 кг;
- Далекобійність: 2 км;
- Швидкострільність: 1 постріл в годину;
- Розрахунок: 30 пар биків; також сюди входили 50 теслярів і 200 робітників для створення дерев'яних містків; всього для обслуговування і стрільби з гармати, потрібно було близько 700 осіб;

Подобу Базиліки, наступного разу використали 1807 року під час Дарданельської операції. Згодом султан Абдул-Азіз подарував її 1866 року, королеві Вікторії і вона зберігається у Королівському арсеналі Гемпширу.

title: Базиліка (гармата)

wikitext:
[[Файл:Dardanelles Gun Turkish Bronze 15c.png|right|thumb|300px|Подоба Базиліки — використовувалась в облозі Константинополя у 1453 і 1809]]

'''Базиліка''', або '''Оттоманська [[гармата]]''' — була розроблена в 15 столітті угорським зброярем [[Урбан (інженер)|Урбаном]], мала надзвичайну на той час потужність але була дуже неточною при стрільбі. За її допомогою султан [[Мехмед II Фатіх|Мехмед Другий]] в [[1453]] році [[падіння Константинополя|захопив Константинополь]] — одне з найкраще захищених міст того часу. Величезна гармата тут дуже придалася, вона змогла пробити товсті [[Стіни Константинополя]]. Перезарядження «Базиліки» тривало близько години. На шостий тиждень використання вона зруйнувалася від власної [[Віддача ствола|віддачі]].

* ''Довжина'': 8 м;
* ''Маса'': близько 32 тон;
* ''Калібр'': 75 см;
* ''Ядро'': 544 кг;
* ''Далекобійність'': 2 км;
* ''Швидкострільність'': 1 постріл в годину;
* ''Розрахунок:'' 30 пар [[Бикові|биків]]; також сюди входили 50 [[тесляр]]ів і 200 робітників для створення дерев'яних містків; всього для обслуговування і стрільби з гармати, потрібно було близько 700 осіб;

Подобу ''Базиліки'', наступного разу використали [[1807]] року під час [[Дарданельська операція (1807)|Дарданельської операції]]. Згодом [[султан]] [[Абдул-Азіз]] подарував її [[1866]] року, [[Вікторія (королева Великої Британії)|королеві Вікторії]] і вона зберігається у Королівському арсеналі [[Гемпшир]]у.

== Див. також ==
* [[Артилерія Середньовіччя]]

== Література ==
* Ffoulkes, Charles, «The 'Dardanelles' Gun at the Tower», ''Antiquarian Journal'', Vol. 10 (1930), pp. 217-227
* Schmidtchen, Volker (1977a), «Riesengeschütze des 15. Jahrhunderts. Technische Höchstleistungen ihrer Zeit», ''Technikgeschichte'' '''44''' (2): 153—173 (153—157)
* Schmidtchen, Volker (1977b), «Riesengeschütze des 15. Jahrhunderts. Technische Höchstleistungen ihrer Zeit», ''Technikgeschichte'' '''44''' (3): 213—237 (226—228)

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20090728084600/http://www.expert.ru/printissues/expert/2009/29/vspyska_plamya_uzhasnuy_zvuk?esr=2 Геворг Мирзаян «Вспышка, пламя и ужасный звук». Журнал «Эксперт», 27 июля 2009 / «Эксперт» № 29 (667)]
* http://shron3.chtyvo.org.ua/Sas_Petro/Artyleriia_u_Khotynskii_bytvi_1621_r.pdf {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220121143951/https://shron3.chtyvo.org.ua/Sas_Petro/Artyleriia_u_Khotynskii_bytvi_1621_r.pdf |date=21 січня 2022 }}

[[Категорія:Гармати]]
[[Категорія:Дульнозарядна артилерія]]


text:
# Апишков Петро Володимирович
Петро Володимирович Апи́шков (нар. 1841 — пом. 1902, Кутаїсі) — російський архітектор. Батько архітектора Володимира Апишкова.

## Біографія
Народився у 1841 році. Спеціальну освіту здобув в Будівельному училищі в Санкт-Петербурзі, яке закінчив 1862 року і отримав звання цивільного інженера. Протягом 1862—1868 років працював помічником архітектора у Катеринославській будівельній і шляховій комісії, протягом 1868—1875 років служив у Вологодському губернському правлінні, протягом 1876—1882 років працював на посаді архітектора інженерного відомства Одеського військового округу. Протягом 1882—1886 років займався в Одесі приватною практикою.
З лютого 1886 року в Кутаїсі працював на посаді губернського архітектора. У 1895 році отримав чин статського радника. Помер в Кутаїсі у 1902 році.

## Споруди
За проєктами архітектора в Одесі у стилі неоренесансу споруджені:
- Будинок Суворова і флігелі на проспекті Українських Героїв № 4 (1881);
- Будинок на вулиці Разумовській № 13 (1881);
- Вудинок на вулиці Базарній № 96 (1883).

title: Апишков Петро Володимирович

wikitext:
{{Архітектор
| навчався             = Будівельне училище в Санкт-Петербурзі
| працював у містах    = [[Одеса]]
}}
'''Петро Володимирович Апи́шков''' ({{н}} [[1841]] — {{с}} [[1902]], [[Кутаїсі]]) — російський [[архітектор]]. [[Батько]] архітектора [[Апишков Володимир Петрович|Володимира Апишкова]].

== Біографія ==
Народився у [[1841]] році. Спеціальну освіту здобув в Будівельному училищі в [[Санкт-Петербург|Санкт-Петербурзі]], яке закінчив [[1862]] року і отримав звання [[Цивільне будівництво|цивільного інженера]]. Протягом [[1862]]—[[1868]] років працював помічником архітектора у Катеринославській будівельній і шляховій комісії, протягом [[1868]]—[[1875]] років служив у Вологодському губернському правлінні, протягом [[1876]]—[[1882]] років працював на посаді архітектора інженерного відомства [[Одеський військовий округ|Одеського військового округу]]. Протягом [[1882]]—[[1886]] років займався в [[Одеса|Одесі]] приватною практикою.

З лютого [[1886]] року в [[Кутаїсі]] працював на посаді губернського архітектора. У [[1895]] році отримав [[чин (ранг)|чин]] [[статський радник|статського радника]]. Помер в Кутаїсі у [[1902]] році.

== Споруди ==
[[Файл:4 Oleksandrivskyi Prospekt, Odessa (02).jpg|міні|267пкс|Проспект Українських Героїв, 4.]]
За проєктами архітектора в Одесі у стилі [[неоренесанс]]у споруджені:
* Будинок Суворова і флігелі на [[Проспект Українських Героїв|проспекті Українських Героїв]] № 4 (1881);
* Будинок на вулиці Разумовській № 13 (1881);
* Вудинок на [[Вулиця Базарна (Одеса)|вулиці Базарній]] № 96 (1883).

== Література ==
* {{МУ-92|29}}
* [[Зодчі України кінця XVIII — початку XX століть. Біографічний довідник]].

{{ac}}
{{Портали|Біографії|Архітектура|Одеса}}

[[Категорія:Архітектори Російської імперії]]
[[Категорія:Архітектори Одеси]]
[[Категорія:Архітектори неоренесансу]]
[[Категорія:Статські радники]]
[[Категорія:Архітектори Кутаїсі]]

title: Апишков Петро Володимирович

Смерть: 1902 Кутаїсі, Кавказьке намісництво, Російська імперія

Країна · (підданство): Російська імперія

Навчання: Будівельне училище в Санкт-Петербурзі

Діяльність: архітектор

Праця в містах: Одеса

Архітектурний стиль: неоренесанс


text:
# Дедельово
Дедельово (рос. Деделёво) — присілок в Чудовському районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 7 осіб. Входить до складу муніципального утворення Успенське сільське поселення.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Успенське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 7    |

title: Дедельово

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Дедельово
|назва ін.       = Деделёво
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           = [[Чудовський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Успенське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 7
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Дедельово''' ({{lang-ru|Деделёво}}) — [[присілок]] в [[Чудовський район|Чудовському районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 7 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Успенське сільське поселення]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Успенське сільське поселення<ref>[http://docs.cntd.ru/document/959003447 Закон Новгородской области от 22 декабря 2004 года N 368-ОЗ «ОБ УСТАНОВЛЕНИИ ГРАНИЦ МУНИЦИПАЛЬНЫХ ОБРАЗОВАНИЙ, ВХОДЯЩИХ В СОСТАВ ТЕРРИТОРИИ ЧУДОВСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО РАЙОНА, НАДЕЛЕНИИ ИХ СТАТУСОМ ГОРОДСКОГО И СЕЛЬСКИХ ПОСЕЛЕНИЙ И ОПРЕДЕЛЕНИИ АДМИНИСТРАТИВНЫХ ЦЕНТРОВ»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Деделёво }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Чудовський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Чудовського району]]

title: присілок Дедельово

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Чудовський район

Поселення: Успенське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)


text:
# Пожареваць
Пожареваць (серб. Пожаревац, Požarevac) — місто у Сербії, центр Браничевського округу, центр громади Пожареваць. Населення (на 2011 рік) становить 44 183 особи. Місто є значним адміністративним, економічним та культурним центром Сербії.

## Історія
За Римської імперії на місці Пожаровця існувало місто Маргус, засноване у перші століття н. е.
У 435 році місто стало місцем договору між Візантією і лідерами гунів Аттілою і Бледою. Після падіння Гунської імперії область та місто знову контролюються Східною Римською імперією. У VI столітті Маргус був на короткий час під контролем Королівства гепідів. З VI століття область була заселена слов'янами, але Східна Римська імперія мала номінальний контроль над регіоном до VIII століття, коли балканські слов'яни досягли фактичної незалежності від Східної Римської імперії. Цей район був згодом включений до Болгарської імперії і був послідовно під владою Болгарського царства, Візантійської імперії та Угорського королівства.
У XIII столітті цей район був під владою незалежних місцевих слов'янських — болгарських правителів, Дрмана і Куделина. Згодом він був включений до складу королівства Сирмія, під владу сербського короля Стефана Драгутина і у Царстві Сербія під правлінням Стефана Душана.
Вперше нинішнє місто під сучасним іменем згадане у документах 1476 року.
21 липня 1718 року у місті було укладено Пожаревацький мир між Австрією та Венецією з одного боку й Османською імперією з другого боку. Угода завершила Австрійсько-турецьку й Турецько-венеційську війни. Місто відійшло під контроль Габсбургів як складова Сербського королівства.
1739 року турки відновили контроль над містом. Лише після першого (1804—1813) та другого сербських повстань (1815—1817) місто відійшло до Сербського королівства. 1878 року відійшов до Князівства Сербія.
Після закінчення Першої світової війни в 1918 році місто було частиною Королівства сербів, хорватів і словенців (перейменованого на Королівство Югославія у 1929 році), в той час як під час окупації Югославії, з 1941 по 1944, він був частиною окупованої німцями маріонеткової держави Сербія.
З 1944 року Пожареваць став частиною нової соціалістичної Сербії у складі соціалістичної Югославії. Із 1992 року місто стало частиною Союзної Республіки Югославії (перейменованої у Сербію та Чорногорію у 2003 році). З 2006 року він є частиною незалежного Республіки Сербія.

## Пам'ятки
- Будівля мерії (межа XIX—XX століть);
- Історичний музей;
- Міський парк з пам'ятником Милошеві Обреновичу.

## Відомі уродженці
- Первослав Вуйчич
- Радмила Манойлович (* 1985) — сербська співачка.
- Слободан Милошевич
- Милена Павлович-Барілі (1909—1945) — сербська поетка та художниця.

title: Пожареваць

wikitext:
{{Населений пункт Сербії
 | тип                 = місто
 | назва               = Пожареваць
 | місцева назва       = Пожаревац, Požarevac
 | зображення          = Centar-grada-2.jpg
 | зображення_розмір   = 300 px
 | зображення_підпис   = Центр міста
 | прапор              = FLAG_Požarevac.gif
 | прапор_підпис       = Прапор міста
 | герб                = Flag_of_Pozarevac.png
 | герб_підпис         = Герб міста
 | країна прапор       =
 | країна              = [[Сербія]]
 | регіон              = [[Браничевський округ]]
 | автомобільний код   = PO
 | вид ідентифікатора  =
 | розташування        =
 | розташування_розмір =
 | розташування_підпис =
 | mapx                =
 | mapy                =
 | округ               =
 | община              =
 | засноване           =
 | перша згадка        = [[1476]] рік
 | статус              =
 | магдебурзьке право  =
 | населення           = 44 183 (2011)
 | густота             =
 | катойконім          =
 | агломерація         =
 | площа               = 491
 | висота              = 97
 | поштові індекси     = 12000, 12102-12107
 | код країни          =
 | часовий пояс        = [[UTC+1]]
 | DST                 = в літку [[UTC+2]]
 | код                 = 012
 | координати          = {{coord|44|36|33|N|21|10|34|E|scale:30000|display=inline,title}}
 |lat_dir=N | lat_deg=44 | lat_min=36
            | lat_sec=33
 |lon_dir=E | lon_deg=21 | lon_min=10
            | lon_sec=34
 | країна карта        = Serbia location map.svg
 | регіон карта        =
 | район карта         =
 | поділ міста         =
 | міста-побратими     =
 | день міста          =
 | адреса              =
 | категорія в Commons = Požarevac
 | мер                 = Міомир Ілич
 | вебсторінка         = http://pozarevac.rs/
 | ремарки             =
 }}
'''Пожареваць''' ({{lang-sr|Пожаревац, Požarevac}}) — місто у [[Сербія|Сербії]], центр [[Браничевський округ|Браничевського округу]], центр громади Пожареваць. Населення (на [[2011|2011 рік]]) становить 44 183 особи. Місто є значним адміністративним, економічним та культурним центром Сербії.

== Історія ==
За [[Римська імперія|Римської імперії]] на місці Пожаровця існувало місто Маргус, засноване у перші століття н. е.

У [[435|435 році]] місто стало місцем договору між [[Візантійська імперія|Візантією]] і лідерами [[Гуни|гунів]] [[Аттіла|Аттілою]] і [[Бледа|Бледою]]. Після падіння [[Імперія гунів|Гунської імперії]] область та місто знову контролюються [[Візантійська імперія|Східною Римською імперією]]. У [[VI століття|VI столітті]] Маргус був на короткий час під контролем [[Королівство гепідів|Королівства гепідів]]. З VI століття область була заселена [[Слов'яни|слов'янами]], але Східна Римська імперія мала номінальний контроль над регіоном до [[VIII століття]], коли балканські слов'яни досягли фактичної незалежності від Східної Римської імперії. Цей район був згодом включений до [[Перше Болгарське царство|Болгарської імперії]] і був послідовно під владою [[Перше Болгарське царство|Болгарського царства]], [[Візантійська імперія|Візантійської імперії]] та [[Угорське королівство|Угорського королівства]].

У [[XIII століття|XIII столітті]] цей район був під владою незалежних місцевих слов'янських — болгарських правителів, Дрмана і Куделина. Згодом він був включений до складу королівства Сирмія, під владу сербського короля [[Стефан Драгутин|Стефана Драгутина]] і у [[Сербське царство|Царстві Сербія]] під правлінням [[Стефан Душан|Стефана Душана]].

Вперше нинішнє місто під сучасним іменем згадане у документах [[1476|1476 року]].

[[21 липня]] [[1718|1718 року]] у місті було укладено [[Пожаревацький мир]] між [[Габсбурзька монархія|Австрією]] та [[Венеційська республіка|Венецією]] з одного боку й [[Османська імперія|Османською імперією]] з другого боку. Угода завершила Австрійсько-турецьку й Турецько-венеційську війни. Місто відійшло під контроль Габсбургів як складова Сербського королівства.

1739 року турки відновили контроль над містом. Лише після першого (1804—1813) та другого сербських повстань (1815—1817) місто відійшло до Сербського королівства. 1878 року відійшов до Князівства Сербія.

Після закінчення Першої світової війни в 1918 році місто було частиною Королівства сербів, хорватів і словенців (перейменованого на Королівство Югославія у 1929 році), в той час як під час окупації Югославії, з 1941 по 1944, він був частиною окупованої німцями маріонеткової держави Сербія.

З 1944 року Пожареваць став частиною нової соціалістичної Сербії у складі соціалістичної Югославії. Із 1992 року місто стало частиною Союзної Республіки Югославії (перейменованої у Сербію та Чорногорію у 2003 році). З 2006 року він є частиною незалежного Республіки Сербія.

== Пам'ятки ==
* Будівля мерії (межа XIX—XX століть);
* Історичний музей;
* Міський парк з пам'ятником [[Милош Обренович|Милошеві Обреновичу]].

== Відомі уродженці ==
* [[Первослав Вуйчич]]
* [[Радмила Манойлович]] (* 1985) — сербська співачка.
* [[Слободан Милошевич]]
* [[Мілена Павлович-Барілі|Милена Павлович-Барілі]] (1909—1945) — сербська поетка та художниця.
{{Commonscat|Požarevac}}

== Джерела ==
* [http://pozarevac.rs/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140301021127/http://pozarevac.rs/ |date=1 березня 2014 }}
* [http://www.czkpo.rs/ Культурний центр] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140517040420/http://czkpo.rs/ |date=17 травня 2014 }}.
* [http://pozarevac.org/ Соціальна мережа] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190130185325/https://pozarevac.org/ |date=30 січня 2019 }}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Міста Сербії]]
[[Категорія:1476 у Європі]]

title: Місто Пожареваць · Пожаревац, Požarevac

title: Основні дані

Країна: Сербія

Регіон: Браничевський округ

Площа: 491 км²

Літній час: в літку UTC+2

Автомобільний код: PO

title: Місцева влада

Мер міста: Міомир Ілич

title: Карта

Карта:
· Пожареваць
Пожареваць у Вікісховищі