text:
# Однодольні
Однодольні, Монодикоти (Monodicots) або Ліліопсиди (Liliopsida), Односім'ячастко́ві або одночастко́ві росли́ни  — клас квіткових рослин, що характеризується наявністю у зародка одної насінної долі. За біомасою, що виробляється, однодольні складають значну більшість рослин у сільському господарстві. Клада нараховує 11 порядків, ≈ 78 родин і понад 60 тис. видів.
Однодольні (monocots) є сестринською групою до клади, утвореної кушироцвітими й евдикотами.
Найбільша родина в цьому класі (і усіх Покритонасінних) — Зозулинцеві або Орхідні (Orchidaceae), з близько 20 000 видів. Вони мають дуже складні і красиві квітки, пристосовані для запилення певними видами комах.
Найважливіша економічно родина класу (і усіх Покритонасінних) — Тонконогові або Трави (Poales або Gramineae). Вона включає всі зернові культури (рис, пшениця, кукурудза тощо), трави пасовищ і бамбук. Ця родина еволюціонувала в іншому напрямі, ставши спеціалізованою для запилення вітром. Тонконогові формують набагато менші за розміром квітки, які зібрані в високих видимих плюмажах (суцвіття).
Більшість Однодольних добре переносять несприятливі умови життя. У багатьох з них органи вегетативного розмноження — кореневища, бульби, цибулини — зберігаються у ґрунті.
До класу Однодольні належать багато корисних та економічно важливих сільськогосподарських рослин світу: хлібні злаки, зокрема пшениця, жито, ячмінь, овес, кукурудза, рис, сорго, просо, цінні кормові трави та овочеві культури, декоративні рослини.
Більшість однодольних це трави і жодна не має справжньої деревини. Проте з-поміж однодольних деякі пальмові (Arecaceae), ксанторея (Xanthorrhoea), бамбуки (Bambusoideae), Pandanus, Юка і драконове дерево набувають деревоподібних форм. Ліани є відносно рідкісними серед однодольних, однак три з них є поширеними: Dioscorea, Smilax, Tillandsia.

## Назва та морфологія
Назва однодольних рослин походить від традиційної ботанічної назви групи Monocotyledones, котра вказує на те, що більшість членів цієї групи мають одну сім'ядолю (ембріональний лист) в насінині. Ця ознака відрізняє їх від решти насінних рослин, традиційно відомих як дводольні (Dicotyledones), які звичайно мають дві сім'ядолі в насінині. З діагностичної точки зору число сім'ядоль не є ні зручною ознакою (оскільки вони присутні тільки протягом дуже короткого періоду в житті рослини), ні повністю надійною.
Проте, однодольні — чітко визначена група. Однією з найпомітніших рис є потрійна квітка однодольних, з трьома частинами квітки або з числом цих частин кратним трьом. Наприклад, квітка однодольної рослини звичайно має три, шість, або дев'ять пелюсток. Багато однодольних також мають пагони з паралельними судинами.
Інші відмінності наведені нижче. Відмітьте, що вони не універсальні, існує багато виключень. Вказані відмінності вірніші для Однодольних (Monodicots) і Евдикотів (Eudicots), як вони визначені в системі APG II:
Квітки: У однодольних квітки — тримірні (кількість частин квітки кратна трьом), тоді як в дводольних квітки — тетрамірні або пентамірні (кількість частин квітки кратна чотирьом або п'яти).
Усі корені однієї рослини утворюють кореневу систему.
Пилок: У однодольних пилкове зерно має одну борозну або пору, тоді як у дводольних воно має три.
Насіння: У однодольних ембріон має одну сім'ядолю, тоді як ембріон дводольних має два.
Стебло: У однодольних судинні в'язки в стеблі розсипані, тому що там немає камбію, а в дводольних зібрані в кільця, тому що є камбій
Коріння: У однодольних коренева система мичкувата, в дводольних вона стрижнева.
Листя: У однодольних головні листові судини паралельні, тоді як в дводольних вони сітчасті.
Проте, ці відмінності не постійні: деякі однодольні мають характеристики, типовіші для дводольних, і навпаки. Так виникає тому, що «дводольні» — парафілетична група щодо однодольних, і деякі дводольні можуть бути ближче пов'язаними з однодольними, ніж з іншими дводольними. Зокрема, декілька ранніх гілок філогенетичного дерева дводольних поділяють характеристики однодольних, що свідчить, що ці характеристики не визначають тільки однодольні рослини. Коли однодольні порівнюють з евдикотами, відмінності конкретніші.

## Класифікація
Однодольні формують монофілетичну групу, що виникла досить рано в історії квіткових рослин, тобто близько 200 млн років тому. Найранніші скам'янілості однодольних відносяться до раннього Крейдяного періоду (120 млн. років тому).
Таксономісти мають значну широту в позначенні цієї групи, оскільки однодольні — група рангом вище родини. Глава 16 ICBN дозволяє або описову назву, або назву, сформовану від назви однієї з включених родин.
Історично, однодольні рослини були названі:
- Monocotyledoneae в системах де Кандолля і Енглера.
- Monocotyledones в системі Бентама і Гукера та системі Веттштайна
- клас Liliopsida в системах Кронквіста і Тахтаджяна.
- підклас Liliidae в системі і системі Далгрена і системі Торна
- клада Монокоти в системах APG і APG III.

Українською мовою вони відомі як Однодольні, Односім'ядольні, Ліліопсіди, Монодікоти.
Кожна з систем, згаданих вище, використання свою власну внутрішню таксономію групи. Однодольні рослини знамениті як група, яка надзвичайно стійка в своїх зовнішніх межах, але надзвичайно нестійка у внутрішній таксономії (історично ніякі дві авторитетні системи не погодилися щодо відносин видів у групі).

title: Однодольні

wikitext:
{{Automatic taxobox |fossil_range={{Geological range|125|0}}[[рання крейда]] — наш час |name=Однодольні |taxon=Monocots |image= Wheat_close-up.JPG |image_caption=[[Пшениця]], економічно важливий монокот
| subdivision_ranks = Ряди (Порядки)
| subdivision =
** ряд [[Аїроцвіті]] (Acorales)
** ряд [[Частухоцвіті]] (Alismatales)
** ряд [[Petrosaviales]]
** ряд [[Pandanales]]
** ряд [[Dioscoreales]]
** ряд [[Лілієцвіті]] (Liliales)
** ряд [[Холодкоцвіті]] (Asparagales)
* клада [[Commelinids]]
** ряд [[Пальмоцвіті]] (Arecales)
** ряд [[Комеліноцвіті]] (Commelinales)
** ряд [[Тонконогоцвіті]] (Poales)
** ряд [[Імбироцвіті]] (Zingiberales)
''Джерело класифікації: [[NCBI]], [[Система APG IV|APG IV]]''
}}

'''Однодольні''', '''Монодикоти''' (Monodicots) або '''Ліліопсиди''' (Liliopsida), '''Односім'ячастко́ві''' або '''одночастко́ві'''<ref>Російсько-український академічний словник А. Кримський, С. Єфремов 1924—1933</ref> росли́ни  — клас [[Покритонасінні|квіткових рослин]], що характеризується наявністю у зародка одної насінної долі. За біомасою, що виробляється, однодольні складають значну більшість рослин у сільському господарстві. Клада нараховує 11 порядків, ≈ 78 родин і понад 60 тис. видів<ref>{{cite web |url=http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/orders/acoralesweb.htm#Monocots |назва=Monocots |автор= |дата= |вебсайт=Angiosperm Phylogeny Website |видавець= |дата-доступу=23.09.2021}} {{ref-en}}</ref>.

Однодольні (monocots) є сестринською групою до клади, утвореної [[кушироцвіті|кушироцвітими]] й [[евдикоти|евдикотами]]<ref>{{Cite journal|author=Angiosperm Phylogeny Group|year=2016|title=An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV|journal=Botanical Journal of the Linnean Society |volume=181 |issue=1 |pages=1–20|url=http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/boj.12385/epdf|format=PDF|issn=00244074|doi=10.1111/boj.12385}}</ref>.

Найбільша родина в цьому класі (і усіх Покритонасінних) — Зозулинцеві або [[Орхідні]] (Orchidaceae), з близько 20 000 видів. Вони мають дуже складні і красиві квітки, пристосовані для запилення певними видами комах.
Найважливіша економічно родина класу (і усіх Покритонасінних) — Тонконогові або Трави (Poales або Gramineae). Вона включає всі зернові культури (рис, пшениця, кукурудза тощо), трави пасовищ і бамбук. Ця родина еволюціонувала в іншому напрямі, ставши спеціалізованою для запилення вітром. Тонконогові формують набагато менші за розміром квітки, які зібрані в високих видимих плюмажах (суцвіття).

Більшість Однодольних добре переносять несприятливі умови життя. У багатьох з них органи вегетативного розмноження — кореневища, бульби, цибулини — зберігаються у ґрунті.

До класу Однодольні належать багато корисних та економічно важливих сільськогосподарських рослин світу: хлібні злаки, зокрема пшениця, жито, ячмінь, овес, кукурудза, рис, сорго, просо, цінні кормові трави та овочеві культури, декоративні рослини.

Більшість однодольних це трави і жодна не має справжньої деревини. Проте з-поміж однодольних деякі [[пальмові]] (Arecaceae), [[ксанторея]] (''Xanthorrhoea''), [[бамбуки]] (Bambusoideae), ''[[Pandanus]]'', [[Юка]] і [[драконове дерево]] набувають деревоподібних форм. Ліани є відносно рідкісними серед однодольних, однак три з них є поширеними: ''[[Dioscorea]]'', ''[[Smilax]]'', ''[[Tillandsia]]''<ref>[http://www.ucmp.berkeley.edu/monocots/monocotmm.html More on Morphology of the Monocots]</ref>.

== Назва та морфологія ==
[[Файл:Monocot_vs_dicot_crop_Pengo.jpg|120px|thumb|left| Росток однодольної рослини (ліворуч) порівняно з дводольною рослиною (праворуч).]]

Назва однодольних рослин походить від традиційної ботанічної назви групи Monocotyledones, котра вказує на те, що більшість членів цієї групи мають одну сім'ядолю (ембріональний лист) в насінині. Ця ознака відрізняє їх від решти насінних рослин, традиційно відомих як [[дводольні]] (Dicotyledones), які звичайно мають дві [[сім'ядоля|сім'ядолі]] в [[насіння|насінині]]. З діагностичної точки зору число сім'ядоль не є ні зручною ознакою (оскільки вони присутні тільки протягом дуже короткого періоду в житті рослини), ні повністю надійною.

Проте, однодольні — чітко визначена група. Однією з найпомітніших рис є потрійна [[квітка]] однодольних, з трьома частинами квітки або з числом цих частин кратним трьом. Наприклад, квітка однодольної рослини звичайно має три, шість, або дев'ять [[пелюстка|пелюсток]]. Багато однодольних також мають [[пагін|пагони]] з паралельними судинами.

Інші відмінності наведені нижче. Відмітьте, що вони не універсальні, існує багато виключень. Вказані відмінності вірніші для Однодольних (Monodicots) і [[евдикоти|Евдикотів]] (Eudicots), як вони визначені в системі [[APG II]]:

'''[[Квітка|Квітки]]:''' У однодольних квітки — тримірні (кількість частин квітки кратна трьом), тоді як в дводольних квітки — тетрамірні або пентамірні (кількість частин квітки кратна чотирьом або п'яти).
Усі корені однієї рослини утворюють кореневу систему.
'''[[Пилок]]:''' У однодольних пилкове зерно має одну борозну або пору, тоді як у дводольних воно має три.

'''[[Насіння]]:''' У однодольних ембріон має одну сім'ядолю, тоді як ембріон дводольних має два.

'''[[Стебло]]:''' У однодольних судинні в'язки в стеблі розсипані, тому що там немає камбію, а в дводольних зібрані в кільця, тому що є камбій

[[Файл:Hypoxis.jpg|thumb|right|280px|''[[Hypoxis decumbens]]'' [[Карл Лінней|L.]] з типовим для однодольних перегоном і паралельним листовим жилкуванням]]
'''[[Коріння]]:''' У однодольних коренева система [[Мичкувата коренева система|мичкувата]], в дводольних вона стрижнева.

'''[[Листя]]:''' У однодольних головні листові судини паралельні, тоді як в дводольних вони сітчасті.

[[Файл:Onion_slice.jpg|thumb|left|210px|Зріз цибулини, помітні паралельні судини]]
Проте, ці відмінності не постійні: деякі однодольні мають характеристики, типовіші для дводольних, і навпаки. Так виникає тому, що «дводольні» — [[парафілія|парафілетична]] група щодо однодольних, і деякі дводольні можуть бути ближче пов'язаними з однодольними, ніж з іншими дводольними. Зокрема, декілька ранніх гілок [[філогенетичне дерево|філогенетичного дерева]] дводольних поділяють характеристики однодольних, що свідчить, що ці характеристики не визначають тільки однодольні рослини. Коли однодольні порівнюють з евдикотами, відмінності конкретніші.

== Класифікація ==
Однодольні формують [[монофілія|монофілетичну групу]], що виникла досить рано в історії [[покритонасінні|квіткових рослин]], тобто близько 200 млн років тому. Найранніші [[скам'янілості]] однодольних відносяться до раннього [[Крейдяний період|Крейдяного періоду]] (120 млн. [[років тому]]).

[[Таксономія|Таксономісти]] мають значну широту в позначенні цієї групи, оскільки однодольні — група рангом вище родини. Глава 16 [[Міжнародний кодекс ботанічної номенклатури|ICBN]] дозволяє або описову назву, або назву, сформовану від назви однієї з включених родин.

Історично, однодольні рослини були названі:

* Monocotyledoneae в системах де Кандолля і Енглера.
* Monocotyledones в системі Бентама і Гукера та системі Веттштайна
* клас Liliopsida в системах Кронквіста і Тахтаджяна.
* підклас Liliidae в системі і системі Далгрена і системі Торна
* [[клада]] [[Монокоти]] в системах [[APG]] і APG III.

Українською мовою вони відомі як Однодольні, Односім'ядольні, Ліліопсіди, Монодікоти.

Кожна з систем, згаданих вище, використання свою власну внутрішню таксономію групи. Однодольні рослини знамениті як група, яка надзвичайно стійка в своїх зовнішніх межах, але надзвичайно нестійка у внутрішній таксономії (історично ніякі дві авторитетні системи не погодилися щодо відносин видів у групі).

== Примітки ==
{{reflist}}

{{botany-stub}}
{{додаткові джерела|дата=листопад 2018}}
{{Taxonbar|from=Q78961}}

[[Категорія:Однодольні| ]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocotyledon)

title: Ряди (Порядки)

Ряди (Порядки): - - ряд Аїроцвіті (Acorales) - ряд Частухоцвіті (Alismatales) - ряд Petrosaviales - ряд Pandanales - ряд Dioscoreales - ряд Лілієцвіті (Liliales) - ряд Холодкоцвіті (Asparagales) - клада Commelinids - ряд Пальмоцвіті (Arecales) - ряд Комеліноцвіті (Commelinales) - ряд Тонконогоцвіті (Poales) - ряд Імбироцвіті (Zingiberales) Джерело класифікації: NCBI, APG IV


text:
# Зіньковський Антон Олексійович
Антон Олексійович Зіньковський (рос. Анто́н Алексе́евич Зинько́вский, нар. 14 квітня 1996, Новоросійськ, Росія) — російський футболіст, вінгер московського «Спартака» та національної збірної Росії.

## Ігрова кар'єра

### Клубна
Антон Зіньковський народився у місті Новоросійськ і там же почав займатися футболом у місцевій футбольній школі. Пізніше він пройшов через центр підготовки у Чертаново і ще один рік займався в академії краснодарської «Кубані».
Та на професійному рівні футболіст дебютував у вересні 2014 року саме у складі клубу «Чертаново». Влітку 2016 року Зіньковський відбув в оренду до пітерського «Зеніта». Але потрапити до основи вінгер не зумів і провів лише вісім матчів у складі «Зеніт-2», після чого повернувся до «Чертаново». З яким у сезоні 2017/18 виборов право на підвищення і новий сезон провів вже у турнірі ФНЛ.
У січні 2019 року Зіньковський перейшов до самарських «Крил Рад». І першу гру на вищому рівні футболіст провів 2 березня 2019 року. За три роки у складі самарського клубу Зіньковський пограв у Прем'єр-лізі та виграв Першу лігу у сезоні 2020/21. Тоді ж разом з коандою футболіст грав у фіналі Кубка Росії.
Вілтку 2022 року Зіньковський перейшов до московського «Спартака», з яким підписав контракт до 2027 року. Його дебют у складі «Спартака» припав на матч Суперкубка Росії проти пітерського «Зеніта».

### Збірна
У 2016 році Антон Зіньковський провів три матчі у складі молодіжної збірної Росії.
23 березня 2023 року у товариському матчі проти команди Ірану Зіньковський дебютував у складі національної збірної Росії.

## Титули та досягнення
Крила Рад
- Переможець ФНЛ: 2020/21
- Фіналіст Кубка Росії: 2020/21

Спартак (М)
 Бронзовий призер Чемпіонату Росії: 2022/23

wikiname: ukwiki

title: Зіньковський Антон Олексійович

in_language: uk

wikitext:
{{Футболіст
| дата-народження = 14.04.1996
| зображення = Anton_Zinkovsky_in_2022.jpg
| повне-ім'я = Антон Олексійович Зіньковський
| місце-народження = [[Новоросійськ]], [[Росія]]
| зріст = 175 см
| вага = 67 кг
| прізвисько = ''Шкет''
| громадянство = {{RUS}}
| позиція = [[півзахисник (футбол)|півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|RUS}} [[Спартак (футбольний клуб, Москва)|«Спартак» (Москва)]]
| номер = 17
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|RUS}} [[Чорноморець (Новоросійськ)|«Чорноморець» (Новоросійськ)]]
{{Прапорець|RUS}} [[Кубань (футбольний клуб)|«Кубань»]]
| юнацькі-роки = 2003–2008
2013–2014
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2014–2019| {{Прапорець|RUS}} | [[Чертаново (футбольний клуб)|«Чертаново»]] | 96 |36}}
{{Футболіст рядок 1|2016     |{{оренда}} {{Прапорець|RUS}} | [[Зеніт (Санкт-Петербург)|«Зеніт»]] | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2016     |{{оренда}} {{Прапорець|RUS}} | [[Зеніт-2 (футбольний клуб)|«Зеніт-2»]] | 8 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2019–2022| {{Прапорець|RUS}} | [[Крила Рад (Самара)|«Крила Рад»]] | 107 |15}}
{{Футболіст рядок 0|2022–    | {{Прапорець|RUS}} | [[Спартак (футбольний клуб, Москва)|«Спартак» (М)]] | 30 |3}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2013     | {{Прапорець|RUS}} | [[Юнацька збірна Росії з футболу (U-17)|Росія (U-17)]] | 4 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2016     | {{Прапорець|RUS}} | [[Молодіжна збірна Росії з футболу|Росія (U-21)]] | 3 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2023–    | {{Прапорець|RUS}} | [[Збірна Росії з футболу|Росія]] | 2 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 11 серпня 2023
| збірна-поновлення = 11 серпня 2023
| ім'я = Антон Зіньковський
}}

'''Антон Олексійович Зіньковський''' ({{lang-ru|Анто́н Алексе́евич Зинько́вский}}, {{нар}} 14 квітня 1996, [[Новоросійськ]], [[Росія]]) — російський футболіст, [[півзахисник (футбол)|вінгер]] московського [[Спартак (футбольний клуб, Москва)|«Спартака»]] та [[Збірна Росії з футболу|національної збірної Росії]].

== Ігрова кар'єра ==
=== Клубна ===
Антон Зіньковський народився у місті [[Новоросійськ]] і там же почав займатися футболом у місцевій футбольній школі.<ref>https://matchtv.ru/football/rpl/matchtvnews_NI1617570_Zinkovskij_perehodit_v_Spartak_no_na_jego_pozicii_igrajet_Promes_Kak_Abaskal_budet_ispolzovat_luchshego_assistenta_RPL</ref> Пізніше він пройшов через центр підготовки у Чертаново і ще один рік займався в академії краснодарської [[Кубань (футбольний клуб)|«Кубані»]].<ref>https://football24.ru/articles/53002-superassistent-iz-krylev-anton-zinkovskij-otkrytie-sezona-rpl.html</ref>

Та на професійному рівні футболіст дебютував у вересні 2014 року саме у складі клубу [[Чертаново (футбольний клуб)|«Чертаново»]]. Влітку 2016 року Зіньковський відбув в оренду до пітерського [[Зеніт (Санкт-Петербург)|«Зеніта»]].<ref>https://www.sovsport.ru/football/news/921753-zenit-2-arendoval-napadajuschego-chertanovo-zinkovskogo</ref> Але потрапити до основи вінгер не зумів і провів лише вісім матчів у складі [[Зеніт-2 (футбольний клуб)|«Зеніт-2»]], після чого повернувся до «Чертаново».<ref>https://www.euro-football.ru/article/146172/1003665105_zinkovskiy_vernulsya_v_chertanovo_iz_zenita</ref> З яким у сезоні 2017/18 виборов право на підвищення і новий сезон провів вже у турнірі [[ФНЛ]].

У січні 2019 року Зіньковський перейшов до самарських [[Крила Рад (Самара)|«Крил Рад»]].<ref>https://www.sport-express.ru/football/rfpl/news/krylya-sovetov-podtverdili-perehod-antona-zinkovskogo-iz-chertanovo-1498879/</ref> І першу гру на вищому рівні футболіст провів 2 березня 2019 року.<ref>https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Russia/premier_league/stats/turnir_14586/game_1380660431</ref> За три роки у складі самарського клубу Зіньковський пограв у [[Прем'єр-ліга (Росія)|Прем'єр-лізі]] та виграв [[ФНЛ|Першу лігу]] у сезоні 2020/21. Тоді ж разом з коандою футболіст грав у фіналі [[Кубок Росії з футболу|Кубка Росії]].

Вілтку 2022 року Зіньковський перейшов до московського [[Спартак (футбольний клуб, Москва)|«Спартака»]], з яким підписав контракт до 2027 року.<ref>https://web.archive.org/web/20220623134359/https://spartak.com/news/2022-06-23-anton_zinkovskiy__novyy_igrok_spartaka/</ref> Його дебют у складі «Спартака» припав на матч [[Суперкубок Росії з футболу|Суперкубка Росії]] проти пітерського «Зеніта».<ref>https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Russia/Superkubok_Rossii/stats/turnir_19980/game_1380836587</ref>

=== Збірна ===
У 2016 році Антон Зіньковський провів три матчі у складі [[Молодіжна збірна Росії з футболу|молодіжної збірної Росії]].

23 березня 2023 року у товариському матчі проти [[Збірна Ірану з футболу|команди Ірану]] Зіньковський дебютував у складі [[Збірна Росії з футболу|національної збірної Росії]].<ref>https://spartak.com/media/news/cfde9c57-146c-420c-a751-0a50ab097d56</ref>

== Титули та досягнення ==
'''Крила Рад'''
* Переможець [[ФНЛ]]: 2020/21
* Фіналіст [[Кубок Росії з футболу|Кубка Росії]]: [[Кубок Росії з футболу 2020—2021|2020/21]]

'''Спартак (М)'''

{{трофей|медаль|бронзова}} Бронзовий призер [[Прем'єр-ліга (Росія)|Чемпіонату Росії]]: [[Чемпіонат Росії з футболу 2022—2023|2022/23]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://spartak.com/player/441e3edb-57c9-41e1-aa3d-6db17c5ac7de Антон Зіньковський] на сайті «Спартака»
* [https://soccer365.com.ua/players/2171272/ Антон Зіньковський] на soccer365.com.ua
* {{transfermarkt}}
* {{soccerway}}

{{нк}}

[[Категорія:Уродженці Новоросійська]]
[[Категорія:Російські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Росії з футболу]]
[[Категорія:Гравці збірної Росії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Чертаново»]]
[[Категорія:Футболісти «Зеніта» (Санкт-Петербург)]]
[[Категорія:Футболісти «Крил Рад» (Самара)]]
[[Категорія:Футболісти «Спартака» (Москва)]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Антон Олексійович Зіньковський

Народження: 14 квітня 1996 (29 років)

Вага: 67 кг

Прізвисько: Шкет

Громадянство: Росія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Спартак» (Москва)

title: Юнацькі клуби

«Чорноморець» (Новоросійськ) · «Кубань»

title: Професіональні клуби*

Роки: клуб · І (г)

«Чертаново» · 96 · (36)

→ «Зеніт» · 0 · (0)
→ «Зеніт-2» · 8 · (0)

«Крила Рад» · 107 · (15)

«Спартак» (М) · 30 · (3)

title: Національна збірна**

Роки: збірна · І (г)

Росія · 2 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 11 серпня 2023.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 11 серпня 2023.


text:
# Бейшор-Гарденс (Флорида)
Бейшор-Гарденс (англ. Bayshore Gardens) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Манаті штату Флорида. Населення — 19 904 особи (2020).

## Географія
Бейшор-Гарденс розташований за координатами 27°25′59″ пн. ш. 82°34′39″ зх. д. / 27.43306° пн. ш. 82.57750° зх. д. (27.433068, -82.577512).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 9,25 км², з яких 9,07 км² — суходіл та 0,17 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 16 323 особи в 7557 домогосподарствах у складі 4051 родини. Густота населення становила 1765 осіб/км².  Було 9744 помешкання (1054/км²).
Расовий склад населення:
| - 81,0 % — білих - 7,4 % — чорних або афроамериканців - 1,1 % — азіатів - 0,5 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 7,2 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 2,8 %. Частка іспаномовних становила 19,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,0 % — особи молодші 18 років, 54,7 % — особи у віці 18—64 років, 26,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,3 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,6 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 46 169 доларів США (медіана — 37 801), а середній дохід на одну сім'ю — 50 193 долари (медіана — 43 344). Медіана доходів становила 33 212 долари для чоловіків та 30 291 долар для жінок. За межею бідності перебувало 21,6 % осіб, у тому числі 33,3 % дітей у віці до 18 років та 13,1 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 7782 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,3 %, роздрібна торгівля — 14,2 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,0 %.

title: Бейшор-Гарденс (Флорида)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Бейшор-Гарденс
|оригінальна назва  = {{lang-en|Bayshore Gardens}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Флорида
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Манаті]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 9,25
|висота центру НП   = 4
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 1764,65
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 941
|поштовий індекс        = 34207
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1204350
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Бейшор-Гарденс''' ({{lang-en|Bayshore Gardens}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Манаті]] штату [[Флорида]]. Населення — {{formatnum:19904}} особи (2020).

== Географія ==
Бейшор-Гарденс розташований за координатами {{Coord|27|25|59|N|82|34|39|W|type:city_region:US-DE}} (27.433068, -82.577512){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 9,25 км², з яких 9,07 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,17 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2000 = 17350
| 2010 = 16323
| 2020 = 19904
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкали {{formatnum:16323}} особи в {{formatnum:7557}} домогосподарствах у складі {{formatnum:4051}} родини. [[Густота населення]] становила 1765 осіб/км².  Було 9744 помешкання (1054/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 81,0 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 7,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 1,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,5 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 7,2 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 2,8 %. Частка іспаномовних становила 19,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,0 % — особи молодші 18 років, 54,7 % — особи у віці 18—64 років, 26,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,3 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,6 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:46169}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:37801}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:50193}} долари (медіана — {{formatnum:43344}}). Медіана доходів становила {{formatnum:33212}} долари для чоловіків та {{formatnum:30291}} долар для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 21,6 % осіб, у тому числі 33,3 % дітей у віці до 18 років та 13,1 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:7782}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,3 %, роздрібна торгівля — 14,2 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,0 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Манаті}}

[[Категорія:Переписні місцевості Флориди]]
[[Категорія:Населені пункти округу Манаті]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Флорида

Округ: Манаті

Висота центру: 4 м

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

OSM: ↑1210690 ·R (Манаті)


text:
# Карат (вміст золота)
Кара́т (позначається: к або кт; за британським правописом: англ. carat, скор.: c або Ct; за правописом США: англ. karat, скор.: k або Kt) — масова частка вмісту дорогоцінного металу (зазвичай золота) у сплаві, що відповідає 1/24 маси усього сплаву (британський карат золота). Використовується як одиниця для характеристики міри чистоти золота. У США каратна система є стандартом, ухваленим федеральним законодавством.

## Походження терміну
Потрапляння до вжитку слова «карат» для вираження проби золота в 24 частинах чистого золота було результатом того, що золотий пенні Пізньої Римської імперії важив 24 карата за масою. Карат також становив 1/24 від золотого динара у Мецці.

## Визначення чистоти золота у каратах
Для визначення чистоти золота у каратах можна скористатись формулою:
C = 24 × (Mg / Mm),
де:
C — чистота золота у каратах,
Mg — маса чистого золота у сплаві,
Mm — загальна маса зразка матеріалу.
За означенням, чисте золото, або платина, мають 24 карати. Отже, 12 к сплав золота має 50 % чистого золота і 50 % лігатури; 10 к сплав золота має 41,7 % чистого золота і 58,3 % лігатури і т. д.
Відповідність між пробами у тисячних вагових одиницях, та каратах подана у таблиці:
| Карат           | 24   | 23    | 22    | 21    | 20    | 19    | 18    | 17    | 16    | 15    | 14    | 13    | 12    | 11    | 10    | 9     | 8     | 7     | 6     | 5     | 4     | 3     | 2    | 1    |
| Тисячних часток | 1000 | 958.3 | 916.7 | 875.0 | 833.3 | 791.7 | 750.0 | 708.3 | 666.7 | 625.0 | 583.3 | 541.7 | 500.0 | 458.3 | 416.7 | 375.0 | 333.3 | 291.7 | 250.0 | 208.3 | 166.7 | 125.0 | 83.0 | 41.7 |

title: Карат (вміст золота)

wikitext:
{{Infobox unit
| name         = карат
| image        = Gold ring with carat inscription.jpeg
| caption      = Золотий перстень із золота чистотою у 22 карати
| standard     = позасистемна одиниця
| quantity     = масова частка вмісту дорогоцінного металу у сплаві
| symbol       = к чи кт
| symbol2      = UK: ''c'' чи ''Ct'' або US: ''k'' чи ''Kt'')
| namedafter   =
| extralabel   = В тисячних частках
| extradata    = 41,66666667
| units1       =
| inunits1     =
}}
{{не плутати|[[карат (маса)|каратом]]||позасистемною одиницею вимірювання маси, що використовується при зважуванні коштовних каменів}}
'''Кара́т''' (позначається: '''к''' або '''кт'''; за британським правописом: {{lang-en|carat}}, скор.: ''c'' або ''Ct''; за правописом США: {{lang-en|karat}}, скор.: ''k'' або ''Kt'')<ref>{{cite book |last=Melaragno |first=Michele |title=The VNR Dictionary of Engineering Units and Measures |publisher=Van Nostrand Reinhold |page=114}}</ref><ref>{{cite book |title=The VNR OXFORD Dictionary for Scientific Writers and Editors |publisher=Oxford University Press |page=56}}</ref> — масова частка вмісту дорогоцінного металу (зазвичай золота) у [[Сплави|сплаві]], що відповідає 1/24 маси усього сплаву (британський карат золота). Використовується як одиниця для характеристики міри чистоти золота. У США каратна система є стандартом, ухваленим федеральним законодавством<ref>{{cite web|url=https://www.law.cornell.edu/cfr/text/16/23.3|title=United States Code, 16 CFR 23.3 - Misrepresentation as to gold content.|url-status=live|archive-url=https://web.archive.org/web/20170214181016/https://www.law.cornell.edu/cfr/text/16/23.4|archive-date=2017-02-14}}</ref>.

== Походження терміну ==
Потрапляння до вжитку слова «карат» для вираження проби золота в 24 частинах чистого золота було результатом того, що золотий пенні {{не перекладено|Пізня Римська імперія|Пізньої Римської імперії||Low Roman Empire}} важив 24 [[Карат (маса)|карата]] за масою. Карат також становив 1/24 від [[Золотий динар|золотого динара]] у [[Мекка|Мецці]]<ref>{{книга |автор= Bernard Élie|заголовок = Le régime monétaire canadien: institutions, théories et politiques|частина = Les unités de poids| видавництво = Presses universitaires de Montréal|видання= 2e (ed.)|рік= 2002|сторінок=390|сторінки=49|посилання частина=https://books.google.com/books?id=kbXuRtHgi9oC&pg=PA49#v=onepage&q&f=false|серія = Paramètres|isbn=2-7606-1841-2 |isbn2=978-2-76061841-1 }}</ref>.

== Визначення чистоти золота у каратах ==
Для визначення чистоти золота у каратах можна скористатись формулою:
: ''C'' = 24 × (''M''g / ''M''m),
де:
:''C'' — чистота золота у каратах,
: ''M''g — маса чистого золота у сплаві,
: ''M''m — загальна маса зразка матеріалу.

За означенням, чисте [[золото]], або [[платина]], мають 24 карати. Отже, 12 к сплав золота має 50 % чистого золота і 50 % [[Лігатура (металургія)|лігатури]]; 10 к сплав золота має 41,7 % чистого золота і 58,3 % лігатури і т. д.

Відповідність між [[Проба дорогоцінного металу|пробами]] у тисячних вагових одиницях, та каратах подана у таблиці:

{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
| Карат || '''24''' || '''23''' || '''22''' || '''21''' || '''20''' || '''19''' || '''18''' || '''17''' || '''16''' || '''15''' || '''14''' || '''13''' || '''12''' || '''11''' || '''10''' || '''9''' || '''8''' || '''7''' || '''6''' || '''5''' || '''4''' || '''3''' || '''2''' || '''1'''
|-
| [[Проба дорогоцінного металу|Тисячних
часток]] || '''1000''' || '''958.3''' || '''916.7''' || '''875.0''' || '''833.3''' || '''791.7''' || '''750.0''' || '''708.3''' || '''666.7''' || '''625.0''' || '''583.3''' || '''541.7''' || '''500.0''' || '''458.3''' || '''416.7''' || '''375.0''' || '''333.3''' || '''291.7''' || '''250.0''' || '''208.3''' || '''166.7''' || '''125.0''' || '''83.0''' || '''41.7'''
|}

== Див. також ==
* [[Проба дорогоцінного металу]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Ювелірна справа]]
[[Категорія:Одиниці вимірювання]]
[[Категорія:Золото]]

title: Загальна інформація

Система одиниць: позасистемна одиниця

Позначення: к чи кт або UK: c чи Ct або US: k чи Kt)

Названа на честь: карат

Загальна інформація: Карат у Вікісховищі


text:
# Беспалов Іван Миколайович
Іван Миколайович Беспа́лов (нар. 11 вересня 1908, Камінь — пом. 2 травня 1995, Камінь-на-Обі) — український живописець; член Спілки художників України.

## Біографія
Народився 11 вересня 1908 року в селі Камені (тепер місто Камінь-на-Обі, Алтайський край, Росія). 1932 року закінчив Омський художньо-педагогічний технікум. У 1932—1937 роках навчався в Одеському художньому училищі (викладачі Юлій Бершадський, Олексій Шовкуненко, Леонід Мучник). Протягом 1937—1946 років навчався на живописному факультеті в Інституті живопису, скульптури й архітектури у Ленінграді (викладачі Віктор Орешников, Юрій Непринцев, Олександр Сегал, Михайло Бобишов). Дипломна робота — оформлення опери «Псков'янка» Миколи Римського-Корсакова (керівник Михайло Бобишов; Музей Російської академії мистецтв, Санкт-Петербург). Член ВКП(б) з 1944 року.
З 1946 по 1975 рік викладав спеціальні дисципліни у живописному відділенні Одеського художнього училища. Жив в Одесі, в будинку на вулиці Карла Маркса № 76, квартира 4. Помер в Камені-на-Обі 2 травня 1995 року.

## Творчість
Працював в галузі станкового живопису. Автор жанрових сюжетно-тематичних картин і портретів. Прихильник соцреалізму. Серед робіт:
- «Моряки — герої оборони Одеси» (1949);
- «На Червоній площі» (1952, разом з І. Ф. Турським);
- портрет двічі Героя Соціалістичної Праці Макара Посмітного (1960);
- груповий портрет колгоспників артілі імені XXI з'їзду КПРС, Героїв Соціалістичної Праці (1960);
- «Ланка депутата Верховної Ради УРСР Н. Лонгової» (1965);
- портрет двічі Героя Соціалістичної Праці Павла Ведути (1967);
- «В. І. Ленін проголошує радянську владу» (1968).

Оформив як художник-постановник
опери
- «Пікова дама» Петра Чайковського (1941);
- «Псков'янка» Миколи Римського-Корсакова (1946);

вистави
- «Заколот» Дмитра Фурманова (1942);
- «Фронт» Олександра Корнійчука (1947).

Брав участь у республіканських виставках з 1947 року, зарубіжних з 1965 року, зокрема у:
- 9-й українській художній виставці у 1948 році;
- виставці, присвяченій 300-річчю возз'єднання України з Росією у 1954 році;
- обласних художніх виставках в Одесі у 1955 та 1960 роках;
- ювілейній художній виставці УРСР у 1957 році в Києві[1].

Твори  художника зберігаються в Одеському художньому музеї, фондах Міністерсьва культури України.

title: Беспалов Іван Миколайович

wikitext:
{{Художник
|дата народження  = 11.9.1908
|місце народження = {{МН|Камінь-на-Обі|Каменя-на-Обі}}
|дата смерті      = 2.5.1995
|місце смерті     = {{місце смерті|Камінь-на-Обі|в Камені-на-Обі}}
|навчання         = * Омський художньо-педагогічний технікум
* [[Одеське художнє училище]]
* [[Інститут живопису, скульптури й архітектури імені І. Ю. Рєпіна Академії мистецтв СРСР]]
}}{{ІП|Беспалов}}
'''Іван Миколайович Беспа́лов''' ({{н}} [[11 вересня]] [[1908]], [[Камінь-на-Обі|Камінь]] — {{с}} [[2 травня]] [[1995]], [[Камінь-на-Обі]]) — український [[живопис]]ець; член [[Спілка художників України|Спілки художників України]].

== Біографія ==
Народився [[11 вересня]] [[1908]] року в селі Камені (тепер місто [[Камінь-на-Обі]], [[Алтайський край]], [[Росія]]). [[1932]] року закінчив Омський художньо-педагогічний технікум. У [[1932]]—[[1937]] роках навчався в [[Одеське художнє училище|Одеському художньому училищі]] ([[викладач]]і [[Бершадський Юлій Рафаїлович|Юлій Бершадський]], [[Шовкуненко Олексій Олексійович|Олексій Шовкуненко]], [[Мучник Леонід Овсійович|Леонід Мучник]]). Протягом [[1937]]—[[1946]] років навчався на живописному факультеті в [[Інститут живопису, скульптури й архітектури імені І. Ю. Рєпіна Академії мистецтв СРСР|Інституті живопису, скульптури й архітектури]] у [[Ленінград]]і (викладачі [[Орешников Віктор Михайлович|Віктор Орешников]], [[Непринцев Юрій Михайлович|Юрій Непринцев]], [[Сегал Одександр Ізраїльович|Олександр Сегал]], [[Бобишов Михайло Павлович|Михайло Бобишов]]). [[Дипломна робота]] — оформлення [[опера|опери]] «[[Псков'янка]]» [[Римський-Корсаков Микола Андрійович|Миколи Римського-Корсакова]] (керівник Михайло Бобишов; [[Музей Російської академії мистецтв]], [[Санкт-Петербург]]). Член [[ВКП(б)]] з [[1944]] року.

З [[1946]] по [[1975]] рік викладав спеціальні дисципліни у живописному відділенні Одеського художнього училища. Жив в [[Одеса|Одесі]], в будинку на [[Європейська вулиця (Одеса)|вулиці Карла Маркса]] № 76, квартира 4. Помер в Камені-на-Обі [[2 травня]] [[1995]] року.

== Творчість ==
Працював в галузі [[станковий живопис|станкового живопису]]. Автор жанрових сюжетно-тематичних картин і [[портрет]]ів. Прихильник [[соцреалізм]]у. Серед робіт:
* «Моряки — герої оборони Одеси» (1949);
* «На Червоній площі» (1952, разом з І. Ф. Турським);
* портрет двічі [[Герой Соціалістичної Праці|Героя Соціалістичної Праці]] [[Посмітний Макар Онисимович|Макара Посмітного]] (1960);
* груповий портрет колгоспників артілі імені XXI з'їзду КПРС, Героїв Соціалістичної Праці (1960);
* «Ланка депутата Верховної Ради УРСР Н. Лонгової» (1965);
* портрет двічі Героя Соціалістичної Праці [[Ведута Павло Пилипович|Павла Ведути]] (1967);
* «В. І. Ленін проголошує радянську владу» (1968).
Оформив як художник-постановник
;опери
* «[[Пікова дама]]» [[Чайковський Петро Ілліч|Петра Чайковського]] (1941);
* «[[Псков'янка]]» [[Римський-Корсаков Микола Андрійович|Миколи Римського-Корсакова]] (1946);
;[[вистава|вистави]]
* «Заколот» [[Фурманов Дмитро Андрійович|Дмитра Фурманова]] (1942);
* «Фронт» [[Корнійчук Олександр Євдокимович|Олександра Корнійчука]] (1947).
Брав участь у республіканських [[виставка]]х з 1947 року, зарубіжних з 1965 року, зокрема у:
* 9-й українській художній виставці у 1948 році;
* виставці, присвяченій 300-річчю возз'єднання України з Росією у 1954 році;
* обласних художніх виставках в [[Одеса|Одесі]] у 1955 та 1960 роках;
* ювілейній художній виставці УРСР у 1957 році в [[Київ|Києві]]<ref>[https://artinvestment.ru/auctions/144700/ Інвестиції в мистецтво.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140626141321/http://artinvestment.ru/auctions/144700 |date=26 червня 2014 }}{{ref-ru}}</ref>.
Твори  художника зберігаються в [[Одеський художній музей|Одеському художньому музеї]], фондах [[Міністерство культури та інформаційної політики України|Міністерсьва культури України]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Художники народов СССР. Биобиблиографический словарь. Том 1. — Москва: Искусство, 1970. — сторінка 389 {{ref-ru}};
* {{УРХ}}, сторінки 36—37;
* {{СХ|23}};
* ''Гончаренко М.'' Беспалов Іван Миколайович // Словник художників України. Біобібліографічний довідник. Книга 1 : А-В / [головний редактор Г. Скрипник]; НАН України, ІМФЕ імені М. Т. Рильського. Київ: видавництво ІМФЕ, 2019. 240 с. сторінка 111. ISBN 978-966-02-8960-4;
* ''Токарева Т. Б.'' Безпалов Іван Миколайович // {{ЕСУ}}

{{нк}}
{{Портали|Біографії|Живопис|Одеса}}

[[Категорія:Випускники Одеського художнього училища]]
[[Категорія:Випускники Санкт-Петербурзького державного академічного інституту живопису, скульптури та архітектури імені І. Ю. Рєпіна]]
[[Категорія:Викладачі Одеського художнього училища]]
[[Категорія:Радянські педагоги]]
[[Категорія:Художники Одеси]]
[[Категорія:Радянські художники]]
[[Категорія:Члени Національної спілки художників України]]
[[Категорія:Члени КПРС]]
[[Категорія:Українські портретисти]]
[[Категорія:Радянські художники-портретисти]]
[[Категорія:Художники-соцреалісти]]
[[Категорія:Українські художники театру]]
[[Категорія:Радянські художники театру]]

title: Беспалов Іван Миколайович

Навчання: Омський художньо-педагогічний технікум Одеське художнє училище Інститут живопису, скульптури й архітектури імені І. Ю. Рєпіна Академії мистецтв СРСР

Діяльність: художник

Відомі учні: Таралевич Пилип Миколайович , Герценок Віктор Андрійович , Добровольський Георгій Іванович і Яковлєв Аркадій Леонідович


text:
# Суюг
Суюг (рум. Suiug) — село у повіті Біхор в Румунії. Входить до складу комуни Абрам.
Село розташоване на відстані 427 км на північний захід від Бухареста, 47 км на північний схід від Ораді, 107 км на північний захід від Клуж-Напоки.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 507 осіб. Рідною мовою 503 особи (99,2%) назвали румунську.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 464            | 91,5%    |
| цигани         | 35             | 6,9%     |
| угорці         | 7              | 1,4%     |

title: Суюг

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Суюг
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Suiug''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Біхор
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Абрам (комуна)|Абрам]]
 | код_SIRUTA          = 27150
 | широта              = 47.3202
 | довгота             = 22.4322
 | висота              = 153
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 507
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 417013
}}
'''Суюг''' ({{lang-ro|Suiug}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Біхор (повіт)|Біхор]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Абрам (комуна)|Абрам]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 427 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 47 км на північний схід від [[Орадя|Ораді]], 107 км на північний захід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:507}} осіб. Рідною мовою 503 особи (99,2%) назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румуни
| 464
| 91,5%
|-
| цигани
| 35
| 6,9%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 7
| 1,4%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Комуна Абрам}}
{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Біхор]]

title: Суюг · Suiug

Країна: Румунія

Повіт: Біхор

Комуна: Абрам

Телефонний код: +40 259 (Romtelecom, TR) · +40 359 (інші оператори)


text:
# Столинська волость
Столинська во́лость — історична адміністративно-територіальна одиниця Пінського повіту Мінської губернії з центром у містечку Столин.
Станом на 1885 рік складалася з 11 поселень, 5 сільських громад. Населення — 3908 осіб (1948 чоловічої статі та 1960 — жіночої), 385 дворових господарств.
|                     | Площа, десятин | У тому числі орної, дес. |
| ------------------- | -------------- | ------------------------ |
| Сільських громад    | 6033           | 3004                     |
| Приватної власності | 17428          | 1487                     |
| Іншої власності     | 99             | 67                       |
| Загалом             | 23560          | 4558                     |

Основні поселення волості:
- Столин — колишнє власницьке містечко при річці Горинь, 813 осіб, 121 двір, православна церква, синагога, 4 єврейські молитовні будинки, школа, винокурний і шкіряний заводи, 20 лавок, постоялий двір. За 6 верст — садиба Юниця, винокурний завод, млин.
- Білогута — колишнє власницьке село при річці Горинь, 457 осіб, 61 двір, православна церква, млин.
- Річиця — колишнє власницьке село при річці Горинь, 332 особи, 31 двір, православна церква.

## У складі Польщі
Після окупації поляками Полісся волость називали ґміна Столин і включили до Лунинецького повіту Поліського воєводства Польської республіки. Центром ґміни було місто Столин.
1 січня 1923 р. розпорядженням Ради Міністрів Польщі Столинська ґміна вилучена з Лунинецького повіту і включена до Столинського повіту.
Розпорядженням Міністра внутрішніх справ Польщі 23 березня 1928 р. до ґміни Столин передана частина ліквідованої ґміни Теребєжув (села: Бухличі, Будимля, Глинка, Ольмани, Переброди, Смородськ, Вороння, Теребежів та колонії: Ольманські Кошари й Могильне)) та частина ліквідованої ґміни Радчиск (містечко Городно і село Цмень II), також передано з ґміни Плотніца села Дубенець, Дубенецький Бір, Яструби і Могильне.
Розпорядженням міністра внутрішніх справ 30 березня 1934 р. вилучено з сільської ґміни Столин частини сіл Столин і Столинок, маєтку Столин і розпарцельованих (поділених) земель маєтку Столин та приєднано їх до міста Столин.
15 січня 1940 року ґміни (волості) ліквідовані через поділ на райони.

title: Столинська волость

wikitext:
{{Адміністративна одиниця Російської імперії
 |назва         = Столинська волость
 |статус        = волость
 |Герб          =
 |герб_підпис   =
 |карта         =
 |центр         = [[Столин]]
 |утворена      =
 |Площа         = 23560
 |Одиниця       = [[Десятина (одиниця площі)|дес.]]
 |Дата обрахунку= [[1886]]
 |Населення     = 3908
 |Дата перепису = [[1886]]
 |до            =
 |після         =
}}
'''Столинська во́лость''' — історична [[адміністративно-територіальна одиниця]] [[Пінський повіт (Російська імперія)|Пінського повіту]] [[Мінська губернія|Мінської губернії]] з центром у містечку [[Столин]].

Станом на [[1885]] рік складалася з 11 поселень, 5 сільських громад. Населення — {{formatnum:3908}} {{МНОЖИНА:3908|особа|особи|осіб}} (1948 чоловічої статі та 1960 — жіночої), 385 дворових господарств<ref>{{ВВСЕР-5-1886}}</ref>.

{| align="center" class="standard"
|+Земля волості
! |
! |Площа, десятин
! |У тому числі орної, [[Десятина (одиниця площі)|дес.]]
|-----
! Сільських громад
| align=right| 6033 || align=right| 3004
|-----
! Приватної власності
| align=right| 17428 || align=right| 1487
|-----
! Іншої власності
| align=right| 99 || align=right| 67
|-----
! Загалом
| align=right| 23560 || align=right| 4558
|+
|}

Основні поселення волості:
* [[Столин]] — колишнє власницьке містечко при річці [[Горинь (річка)|Горинь]], {{formatnum:813}} {{МНОЖИНА:813|особа|особи|осіб}}, 121 двір, православна церква, синагога, 4 єврейські молитовні будинки, школа, винокурний і шкіряний заводи, 20 лавок, постоялий двір. За 6 верст — садиба Юниця, винокурний завод, млин.
* [[Білогута]] — колишнє власницьке село при річці [[Горинь (річка)|Горинь]], {{formatnum:457}} {{МНОЖИНА:457|особа|особи|осіб}}, 61 двір, православна церква, млин.
* [[Річиця (смт)|Річиця]] — колишнє власницьке село при річці [[Горинь (річка)|Горинь]], {{formatnum:332}} {{МНОЖИНА:332|особа|особи|осіб}}, 31 двір, православна церква.

== У складі Польщі ==
{{Давня гміна
|Гміна=Столин
|роки_існування=1920—1939
|герб_гміни=
|прапор_гміни=
|мапа_повіту=
|розмір_мапи=
|мапка=
|воєводство=[[Поліське воєводство|Поліське]]
|повіт=[[Лунинецький повіт|Лунинецький]], [[Столинський повіт|Столинський]]
|площа_повіту=
|центр_гміни=[[Столин]]
|тип_гміни=Сільська
|площа=
|громади=
|рік_населення=1921
|населення=11  153
|густота=
}}
Після окупації поляками Полісся волость називали '''ґміна Столин''' і включили до [[Лунинецький повіт|Лунинецького повіту]] [[Поліське воєводство|Поліського воєводства]] [[Польська республіка (1918—1939)|Польської республіки]]. Центром ґміни було місто [[Столин]].

1 січня 1923 р. розпорядженням Ради Міністрів Польщі Столинська ґміна вилучена з [[Лунинецький повіт|Лунинецького повіту]] і включена до [[Столинський повіт|Столинського повіту]]<ref>[http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU19221161051 Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 6 grudnia 1922 r. o utworzeniu powiatu stolińskiego oraz włączeniu gmin dobrosławskiej i pohostskiej do powiatu pińskiego.] {{ref-pl}}</ref>.

Розпорядженням Міністра внутрішніх справ Польщі 23 березня 1928 р.<ref>[http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU19280460452 Rozporządzenie Ministra Spraw Wewnętrznych z dnia 23 marca 1928 r. o zmianach terytorjalnych gmin wiejskich na obszarze województwa poleskiego. Dz.U. 1928 nr 46 poz. 452] {{ref-pl}}</ref> до ґміни '''Столин''' передана частина ліквідованої ґміни [[Теребежівська волость|Теребєжув]] ([[Село|села]]: Бухличі, [[Будимля]], Глинка, Ольмани, [[Переброди (Дубровицький район)|Переброди]], [[Смородськ]], Вороння, Теребежів та [[Колонія|колонії]]: Ольманські Кошари й Могильне)) та частина ліквідованої ґміни [[Радчицька волость|Радчиск]] (містечко Городно і село Цмень II), також передано з ґміни [[Плотницька волость|Плотніца]] села Дубенець, Дубенецький Бір, Яструби і Могильне.

Розпорядженням міністра внутрішніх справ 30 березня 1934 р. вилучено з сільської ґміни Столин частини сіл Столин і Столинок, [[фільварок|маєтку]] Столин і розпарцельованих (поділених) земель маєтку Столин та приєднано їх до міста [[Столин]]<ref>[http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU19340290257 Rozporządzenie Ministra Spraw Wewnętrznych z dnia 30 marca 1934 r. o zmianie granic miasta Stolina w powiecie stolińskim, województwie poleskiem.] {{ref-pl}}</ref>.

15 січня 1940 року ґміни (волості) ліквідовані через поділ на райони.

== Джерела ==
* {{ВВСЕР-5-1886}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{RE-geo-stub}}
{{Бібліоінформація}}
{{Пінський повіт (Російська імперія)|Пінський повіт}}

[[Категорія:Волості Мінської губернії]]
[[Категорія:Історія Берестейської області]]

Центр: Столин

Густота: 15.2 осіб / км²

Воєводство: Поліське

Повіт: Лунинецький, Столинський

Адмінцентр гміни: Столин

Тип гміни: Сільська


text:
# Комахідзе Реваз Мурадович
Реваз Мурадович Комахідзе (1911, село Зеніті, тепер Кобулетський муніципалітет, Аджарія, Грузія — 1968, місто Батумі, тепер Аджарія, Грузія) — грузинський радянський державний діяч, голова Президії Верховної ради Аджарської АРСР. Кандидат юридичних наук (1951). Депутат Верховної ради Грузинської РСР. Депутат Верховної ради СРСР 5-го скликання.

## Життєпис
У 1930 році закінчив Батумське державне педагогічне училище.
У 1930—1933 роках — студент Московського державного інституту радянського будівництва і права при ВЦВК СРСР.
З 1933 року працював прокурором Кобулетського району Аджарської АРСР.
У 1937—1948 роках — заступник прокурора Аджарської АРСР; заступник міністра юстиції Аджарської АРСР.
Член ВКП(б) з 1939 року.
У 1948—1951 роках — слухач Академії суспільних наук при ЦК ВКП(б).
У 1951—1953 роках — міністр юстиції Аджарської АРСР.
У 1953—1954 роках — міністр культури Аджарської АРСР.
У жовтні 1954 — 1955 року — директор Батумського державного педагогічного інституту імені Руставелі Аджарської АРСР.
У 1955 — листопаді 1968 року — голова Президії Верховної ради Аджарської АРСР.
Помер у листопаді 1968 року в Батумі.

## Нагороди
- ордени
- медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» (1945)
- медалі

title: Комахідзе Реваз Мурадович

wikitext:
{{Однофамільці|Комахідзе}}
{{Особа
| ім'я                 = Комахідзе Реваз Мурадович
| оригінал імені       =
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200пкс
| дата_народження      = 1911
| місце_народження     = село [[Зеніті]], тепер [[Кобулетський муніципалітет]], [[Аджарія]], [[Грузія]]
| дата_смерті          = 1968
| місце_смерті         = місто [[Батумі]], тепер [[Аджарія]], [[Грузія]]
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[грузин]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             = {{медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»}}
}}
'''Реваз Мурадович Комахідзе''' ({{ДН|||1911}}, село [[Зеніті]], тепер [[Кобулетський муніципалітет]], [[Аджарія]], [[Грузія]] — {{ДС|||1968}}, місто [[Батумі]], тепер [[Аджарія]], [[Грузія]]) — [[Грузія|грузинський]] [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] державний діяч, голова Президії Верховної ради Аджарської АРСР. [[Кандидат юридичних наук]] (1951). Депутат Верховної ради Грузинської РСР. Депутат [[Верховна рада Союзу Радянських Соціалістичних Республік|Верховної ради СРСР]] 5-го скликання.

== Життєпис ==
У 1930 році закінчив Батумське державне педагогічне училище.

У 1930—1933 роках — студент Московського державного інституту радянського будівництва і права при ВЦВК СРСР.

З 1933 року працював прокурором Кобулетського району Аджарської АРСР.

У 1937—1948 роках — заступник прокурора Аджарської АРСР; заступник міністра юстиції Аджарської АРСР.

Член [[ВКП(б)]] з 1939 року.

У 1948—1951 роках — слухач Академії суспільних наук при ЦК ВКП(б).

У 1951—1953 роках — міністр юстиції Аджарської АРСР.

У 1953—1954 роках — міністр культури Аджарської АРСР.

У жовтні 1954 — 1955 року — директор Батумського державного педагогічного інституту імені Руставелі Аджарської АРСР.

У 1955 — листопаді 1968 року — голова Президії Верховної ради Аджарської АРСР.

Помер у листопаді 1968 року в Батумі.

== Нагороди ==
* ордени
* [[медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»]] (1945)
* медалі

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.knowbysight.info/KKK/08280.asp Комахидзе Реваз Мурадович] {{ref-ru}}
* Депутаты Верховного Совета СССР. Пятый созыв. Москва: Издательство «Известия Советов депутатов трудящихся», 1959. {{ref-ru}}

{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 5-го скликання]]
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Комахідзе Реваз Мурадович

Народився: 1911 · село Зеніті, тепер Кобулетський муніципалітет, Аджарія, Грузія

Помер: 1968 · місто Батумі, тепер Аджарія, Грузія

Національність: грузин

Партія: КПРС

Нагороди: Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»


text:
# 3542 Таньцзячжень
3542 Таньцзячжень (3542 Tanjiazhen) — астероїд головного поясу, відкритий 9 жовтня 1964 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,181.
Названо на честь китайського генетика Тань Цзячжень (1909—2008).

title: 3542 Таньцзячжень

wikitext:
{{Планета
| назва = 3542 Таньцзячжень
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Обсерваторія Червона Гора]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Цзицзіньшань]]
| дата відкриття = [[9 жовтня]] [[1964]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1964 TN2'''
1981 SU7
1981 WS5
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|3542|2014.05.14|2013.07.05}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,456577156685 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,888289892000 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,172433524342 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,089566457472
| орбітальний період = 2063,893212328 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,174427629224 °/д
| середня аномалія = 340,7646361577°
| нахил орбіти = 8,075951924155°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 266,0842546517°
| арг_перицентру = 62,56679810420°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 12,2
| спектр_тип = C (SMASSII)
}}

'''3542 Таньцзячжень''' (3542 Tanjiazhen) — [[астероїд]] [[пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[9 жовтня]] [[1964]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,181.

Названо на честь китайського генетика Тань Цзячжень (1909—2008).

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Таньцзячжень}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (3501-3600)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|3542}}
* [http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs Інформація про малі планети на сайті minorplanetcenter.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}{{ref-en}}

{{Навігація малих планет|3541 Graham|3543 Ningbo}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1964]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 3542 Таньцзячжень

Відкривач: Обсерваторія Червона Гора

Місце відкриття: Обсерваторія Цзицзіньшань

Дата відкриття: 9 жовтня 1964

title: Позначення

Названа на честь: Tan Jiazhend

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики

Спектральний тип: C (SMASSII)


text:
# Чапля (село)
Ча́пля — село в Україні, у Летичівській селищній громаді Хмельницького району Хмельницької області. Населення становить 276 осіб.

## Історія
Перша згадка про село походить з 1473 року.
7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки.
Колишній орган місцевого самоуправління — Чаплянська сільська рада.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 727-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області», увійшло до складу Летичівської селищної територіальної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Летичівського району, село увійшло до складу новоутвореного Хмельницького району.

## Відомі уродженці
- Кухаренко Юрій Володимирович (1919—1980) — радянський археолог, доктор історичних наук.
- Намистюк Анатолій Михайлович (1947—2004) — художник декоративно-ужиткового мистецтва, графік, монументаліст, живописець.

title: Чапля (село)

wikitext:
{{також|Чапля (значення)}}
{{Село
 | назва           = Чапля
 | область         = [[Хмельницька область]]
 | район           = [[Хмельницький район]]
 | громада            = [[Летичівська селищна громада]]
 | код КОАТУУ      = 6823086201
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = 1473
 | населення       = 276
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           = 1,359
 | ref-площа       =
 | щільність       = 203,09
 | поштовий індекс = 31520
 | телефонний код  = 3857
 | координати      =  {{coord|49|28|12|N|27|35|5|E|scale:100000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 49 || lat_min = 28 || lat_sec = 12
   | lon_deg = 27 || lon_min = 35 || lon_sec = 5
 | висота          = 279
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | адреса          = 31500, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, смт Летичів, вул. Соборна, 16
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 }}

'''Ча́пля''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Летичівська селищна громада|Летичівській селищній громаді]] [[Хмельницький район|Хмельницького району]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]. Населення становить 276 осіб.

== Історія ==

Перша згадка про село походить з [[1473]] року.<ref>{{Cite web |url=http://chtyvo.org.ua/authors/Hrushevskyi/Materialy_do_istorii_suspilno-politychnykh_i_ekonomichnykh_vidnosyn_zakhidnoi_Ukrainy/ |title=''Михайло Грушевський''. Матеріали до історії суспільно-політичних і економічних відносин Західньої України. Серія перша (ч. 1-80) (1361—1530). — С. 60. |accessdate=24 грудня 2019 |archive-date=22 грудня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191222222222/http://chtyvo.org.ua/authors/Hrushevskyi/Materialy_do_istorii_suspilno-politychnykh_i_ekonomichnykh_vidnosyn_zakhidnoi_Ukrainy/ }}</ref>

<abbr>7</abbr> [[20 листопада|(20) листопада]] [[1917]] року, відповідно до [[Третій Універсал Української Центральної Ради|Третього Універсалу Української Центральної Ради]], увійшло до складу [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки]]<ref>{{Cite web |url=https://static.rada.gov.ua/site/const/universal-3.html |title=(IІІ) УНІВЕРСАЛ УКРАЇНСЬКОЇ ЦЕНТРАЛЬНОЇ РАДИ |website=static.rada.gov.ua |access-date=2025-07-16}}</ref>.

Колишній орган місцевого самоуправління — [[Чаплянська сільська рада]].

[[12 червня]] [[2020]] року, відповідно до [[Розпорядження (документ)|розпорядження]] [[Кабінет Міністрів України|Кабінету Міністрів України]] № 727-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області», увійшло до складу Летичівської селищної територіальної громади<ref>{{Cite web |url=https://zakon.rada.gov.ua/go/727-2020-р |title=Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області |website=Офіційний вебпортал парламенту України |language=uk |accessdate=2022-07-15}}</ref>.

[[19 липня]] [[2020]] року, в результаті [[Адміністративно-територіальна реформа в Україні|адміністративно-територіальної реформи]] та ліквідації [[Летичівський район|Летичівського району]], село увійшло до складу новоутвореного Хмельницького району<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Відомі уродженці ==

* [[Кухаренко Юрій Володимирович]] (1919—1980) — [[СРСР|радянський]] [[археолог]], [[доктор історичних наук]].
* [[Намистюк Анатолій Михайлович]] (1947—2004) — [[художник]] [[декоративно-ужиткове мистецтво|декоративно-ужиткового мистецтва]], [[графіка|графік]], [[стінопис|монументаліст]], [[живопис]]ець.

== Див. також ==
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Хмельницька область)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{SgKP|I|732|Czapla}}
* [http://weather.in.ua/ua/hmel'nickaja/27835 Погода в селі Чапля] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111220131724/http://weather.in.ua/ua/hmel'nickaja/27835 |date=20 грудня 2011 }}
{{Khmelnytskyi-geo-stub}}
{{Портали|Географія|Україна}}
{{Летичівський район}}

[[Категорія:Села Хмельницької області]]
[[Категорія:Населені пункти Хмельницького району]]

title: село Чапля

Країна: Україна

Область: Хмельницька область

Район: Хмельницький район

Тер. громада: Летичівська селищна громада

title: Основні дані

Густота населення: 203,09 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Чапля


text:
# Район Кіта (Хамамацу)
Райо́н Кіта́ (яп. 北区, きたく, МФА: [kʲita ku̥]) — район міста Хамамацу префектури Сідзуока в Японії. Розташований в північно-західній частині міста. Площа становить 295,59 км². Станом на 1 серпня 2011 року населення складало 94 377  осіб, густота населення — 319 осіб/км².

Район було реорганізовано та розділено між новоутвореними районами Чюо та Хамана 1 серпня 2024 року.

title: Район Кіта (Хамамацу)

wikitext:
{{Otheruses2|Район Кіта}}
{{日本の行政区
|自治体名=北区
|都道府県=静岡県
|支庁=
|市=浜松市
|コード=22135-0
|隣接自治体・行政区=浜松市{{Small|（[[西区 (浜松市)|西区]]、[[中区 (浜松市)|中区]]、[[東区 (浜松市)|東区]]、[[浜北区]]、[[天竜区]]）}}、
[[湖西市]]
愛知県：[[豊橋市]]、[[新城市]]
|木=
|花=
|シンボル名=他のシンボル
|鳥など=
|郵便番号=431-1395
|所在地=北区細江町気賀305番地[[ファイル:Kita Ward Office in Hamamatsu City.jpg|center|240px|浜松市北区役所]]
|外部リンク=http://www.city.hamamatsu.shizuoka.jp/ward/kitaku/
|位置画像=[[ファイル:地図-浜松市北区-2007.png|250px|北区の位置画像]]{{行政区位置図|22|135}}
|Розташування = північно-західній
|lat_dir = N |lat_deg = 34|lat_min = 39|lat_sec = 4
|lon_dir = E |lon_deg = 137|lon_min = 44|lon_sec = 23
}}

Район було реорганізовано та розділено між новоутвореними районами [[Район Чюо (Хамамацу)|Чюо]] та [[Район Хамана (Хамамацу)|Хамана]] 1 серпня 2024 року.<ref>{{Cite web|url=https://www.city.hamamatsu.shizuoka.jp/kikaku/kuseido/index.html|title=行政区の再編について|last=浜松市|website=浜松市公式ホームページ|language=ja|access-date=2024-12-25}}</ref>[[Файл:Map of Kita-ku Hamamatsu.png|міні]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела та література ==
{{ВСЯТК-Сідзуока}}
{{Енциклопедія Ніппоніка-2}}

== Посилання ==
{{Commonscat-inline|Kita-ku, Hamamatsu}}
* {{ref-ja}} [https://web.archive.org/web/20080108173351/http://www.city.hamamatsu.shizuoka.jp/ward/kitaku/ Офіційна сторінка Район Кіта]

{{Японія Сідзуока}}
[[Категорія:Колишні міські райони Хамамацу]]

title: 34°39′4″ пн. ш. 137°44′23″ сх. д. / 34.65111° пн. ш. 137.73972° сх. д.

Країна: Японія

Регіон: Чюбу, Східномор'я

Префектура: Сідзуока

Місто: Хамамацу

Населення: 94 377 осіб · (Станом на 1 серпня 2011)

Густота: 319 осіб/км²

Зв'язок: Офіційна сторінка

Карти: Інститут географії Японії • Google • Bing • Geohack • Yahoo • Navitime • Itsumo-Navi • Mapple


text:
# Mammillaria wrightii
Mammillaria wrightii (укр. Мамілярія Райта) — сукулентна рослина з роду мамілярія (Mammillaria) родини кактусових (Cactaceae).

## Історія
Вид вперше описаний американським ботаніком Джорджем Енгельманном (англ. Georg Engelmann, 1809—1884) у 1856 році у виданні англ. «Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences».
Детально Mammillaria wrightii вивчив Аллан Дейл Циммерман (англ. Allan Dale Zimmerman; нар. 1928) в 1977 році.

## Етимологія
Видова назва дана на честь американського мандрівника та збирача зразків рослин Чарлза Райта (англ. Charles Wright; 1811—1885).

## Ареал і екологія
Mammillaria wrightii є ендемічною рослиною Мексики. Ареал розташований у центральній частині Нью-Мексико, в Аризоні та Техасі (США) та у штатах Сонора та Чіуауа в Мексиці. Рослини зростають на висоті від 1000 до 2400 метрів над рівнем моря в передгір'ї та горах, поблизу лісів Пондерози. Рослини здатні витримувати низькі температури.

## Морфологічний опис
| Орган              | Опис                                                                                |
| Рослини            | Рослини поодинокі.                                                                                |
| Коріння            |                                                                                |
| Стебло             | сплюснуто-кулясте до коротко-циліндричного, в діаметрі 3-8 см.                                                        |
| Епідерміс          | темно-зелений.                                                                                |
| Маміли             | циліндричні, без молочного соку.                                                                                |
| Ареоли             |                                                                                |
| Аксили             | голі.                                                                                |
| Центральні колючки | 1-3, з гачками, темні, завдовжки 10-12 мм.                                                                            |
| Радіальні колючки  | більш-менш 12, білуваті, верхні трохи довше і з темними кінцями, завдовжки 8-12 мм.                                   |
| Квіти              | від відтінку маржента до яскраво-фіолетових, рідко білі, до 25 мм завдовжки і в діаметрі, частини оцвітини загорнуті. |
| Бутони             |                                                                                |
| Зовнішні пелюстки  |                                                                                |
| Внутрішні пелюстки |                                                                                |
| Тичинки            |                                                                                |
| Маточка            |                                                                                |
| Плоди              | яйцевидно-кулясті, багрянисто, до 25 мм завдовжки.                                                                    |
| Насіння            | чорне.                                                                                |

## Підвиди
Визнано два різновиди Mammillaria wrightii номінаційний підвид — Mammillaria wrightii subsp. wrightii і підвид wilcoxii — Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii (Toumey ex K.Schum.) D.R.Hunt.

### Mammillaria wrightii subsp. wrightii
- Квіти — великі, кольору маржента або фіолетові.
- Плоди — великі, подібно винограду, майже 25 мм в діаметрі.
- Ареал зростання — широко поширена в Нью-Мексико, США та у штатах Сонора та Чіуауа в Мексиці.

### Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii
- Квіти — яскраво-фіолетові або рідко білі.
- Ареал зростання — головним чином на південному сході Аризони, а так само на південному заході Нью-Мексико і в Сонорі та Чіуауа.

## Чисельність, охоронний статус та заходи по збереженню
Mammillaria wrightii входить до Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи видів, з найменшим ризиком (LC).
Вид має дуже широкий ареал. Рослина рідкісна у всьому своєму ареалі, але популяція здається стабільною і великих загроз немає.
В Аризоні та Техасі Mammillaria wrightii занесена до переліку видів, що перебувають під загрозою зникнення.
Охороняється Конвенцією про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES).

## Використання
Вид раніше користувався популярністю серед місцевих аграріїв. Він згадується як об'єкт торгівлі в США.

title: Mammillaria wrightii

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Speciesbox
| name =
| image = Mammillaria wrightii-- the Wright's Pincushion (27016710315).jpg
| image_width = 300px
| image_caption = ''Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| taxon = Mammillaria wrightii
| authority = [[Джордж Енгельманн|Engelm.]], [[1856 у науці|1856]]
| synonyms = ''Mammillaria wilcoxii ''[[Карл Моріц Шуман|K.Schum.]], 1898
''Chilita wrightii ''([[Джордж Енгельманн|Engelm.]]) [[Orcutt]], 1926
''Chilita wilcoxii ''([[K.Schum.]]) [[Orcutt]], 1926
''Mammillaria wrightii var. viridiflora ''([[Britton]] & [[Джозеф Нельсон Роуз|Rose]]) [[W.T.Marshall]], 1950''Mammillaria wrightii var. wilcoxii ''([[Toumey]]) [[W.T.Marshall]], 1950
''Ebnerella wrightii ''([[Engelm.]]) [[Buxb.]], 1951
''Ebnerella wilcoxii ''([[K.Schum.]]) [[Buxb.]], 1951
''Mammillaria meridiorosei ''[[Castetter]], [[P.Pierce]] & [[K.H.Schwerin]], 1978
| subdivision_ranks = [[Підвид]]и
| subdivision = ''Mammillaria wrightii subsp. wrightii''
''Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii ''([[Toumey]] ex [[K.Schum.]]) [[D.R.Hunt]]
}}
'''''Mammillaria wrightii''''' ({{lang-uk|Мамілярія Райта}})<ref>{{УБН}}</ref> — [[сукулент]]на [[рослина]] з [[Рід (біологія)|роду]] [[мамілярія]] (''Mammillaria'') [[родина (біологія)|родини]] [[Кактусові|кактусових]] (Cactaceae).

== Історія ==
[[Файл:Cactaceae of the boundary (Plate 8) BHL8100623.jpg|міні|ліворуч|150пкс|[[Ботанічна ілюстрація|Ілюстрація]] у видані [[Джордж Енгельманн|Джорджа Енгельманна]] «Cactaceae of the boundary» 1859 року]]
Вид вперше описаний американським ботаніком [[Джордж Енгельманн|Джорджем Енгельманном]] ({{lang-en|Georg Engelmann}}, 1809—1884) у 1856 році у виданні {{lang-en|«Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences»}}.<ref>Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences 3: 262. 1856</ref>

Детально ''Mammillaria wrightii'' вивчив [[Аллан Дейл Циммерман]] ({{lang-en|Allan Dale Zimmerman}}; {{н}} 1928) в 1977 році.

== Етимологія ==

Видова назва дана на честь американського мандрівника та збирача зразків рослин [[Чарлз Райт|Чарлза Райта]] ({{lang-en|Charles Wright}}; 1811—1885)<ref>{{книга |автор = [[Урс Егглі|Urs Eggli]], [[Леонард Ерік Ньютон|Leonard E. Newton]] |частина =  |заголовок  = [[Etymological Dictionary of Succulent Plant Names]] ({{lang-uk|Етимологічний словник назв сукулентних рослин}}) |посилання = |видання = |відповідальний = |місце = Berlin/Heidelberg |видавництво = Springer |рік = 2010 |том  = |сторінки = 259 |сторінок = |isbn = 978-3-642-05597-3}} {{ref-en}}</ref>.

== Ареал і екологія ==

''Mammillaria wrightii'' є [[ендемічна флора Мексики|ендемічною рослиною Мексики]]. [[Ареал]] розташований у центральній частині [[Нью-Мексико]], в [[Аризона|Аризоні]] та [[Техас]]і ([[Кактуси США|США]]) та у штатах [[Сонора (штат)|Сонора]] та [[Чіуауа (штат)|Чіуауа]] в [[Кактуси Мексики|Мексиці]]. Рослини зростають на висоті від 1000 до 2400 метрів над [[висота над рівнем моря|рівнем моря]] в передгір'ї та горах, поблизу лісів Пондерози. Рослини здатні витримувати низькі температури.

== Морфологічний опис ==
{| border="1" cellpadding="2"
| align="center" style="background:#f0f0f0;"|'''Орган'''
| align="center" style="background:#f0f0f0;"|'''Опис'''
|-
|[[Рослини]]||Рослини поодинокі.
|-
|[[Корінь|Коріння]]||
|-
|[[Стебло]]||сплюснуто-кулясте до коротко-циліндричного, в діаметрі 3-8 см.
|-
|[[Епідерміс]]||темно-зелений.
|-
|[[Маміла|Маміли]]||циліндричні, без молочного соку.
|-
|[[Ареола (ботаніка)|Ареоли]]||
|-
|[[Аксила|Аксили]]||голі.
|-
|Центральні [[колючка|колючки]]||1-3, з гачками, темні, завдовжки 10-12 мм.
|-
|Радіальні колючки||більш-менш 12, білуваті, верхні трохи довше і з темними кінцями, завдовжки 8-12 мм.
|-
|[[Квітка|Квіти]]||від відтінку маржента до яскраво-фіолетових, рідко білі, до 25 мм завдовжки і в діаметрі, частини [[оцвітина|оцвітини]] загорнуті.
|-
|[[Бутон]]и||
|-
|Зовнішні [[пелюстка|пелюстки]]||
|-
|Внутрішні [[пелюстка|пелюстки]]||
|-
|[[Тичинка|Тичинки]]||
|-
|[[Маточка]]||
|-
|[[Плід|Плоди]]||яйцевидно-кулясті, багрянисто, до 25 мм завдовжки.
|-
|[[Насіння]]||чорне.
|-
|}

== Підвиди ==
[[Файл:M. wrightii ssp. wilcoxii (Syn. M. meridiosei) (7207721662).jpg|міні|праворуч|250пкс|Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii]]
Визнано два різновиди ''Mammillaria wrightii'' номінаційний підвид — ''Mammillaria wrightii subsp. wrightii'' і підвид ''wilcoxii'' — ''Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii'' ([[Toumey]] ex [[K.Schum.]]) [[D.R.Hunt]].

=== ''Mammillaria wrightii subsp. wrightii'' ===
* Квіти — великі, кольору маржента або фіолетові.
* Плоди — великі, подібно [[виноград]]у, майже 25 мм в діаметрі.
* Ареал зростання — широко поширена в [[Нью-Мексико]], США та у штатах [[Сонора (штат)|Сонора]] та [[Чіуауа (штат)|Чіуауа]] в Мексиці.

=== ''Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii'' ===
* Квіти — яскраво-фіолетові або рідко білі.
* Ареал зростання — головним чином на південному сході [[Аризона|Аризони]], а так само на південному заході Нью-Мексико і в [[Сонора (штат)|Сонорі]] та [[Чіуауа (штат)|Чіуауа]].

== Чисельність, охоронний статус та заходи по збереженню ==

''Mammillaria wrightii'' входить до [[Червоний список Міжнародного союзу охорони природи|Червоного списку Міжнародного союзу охорони природи]] видів, [[Найменший ризик|з найменшим ризиком]] (LC).

Вид має дуже широкий [[ареал]]. Рослина рідкісна у всьому своєму ареалі, але [[популяція]] здається стабільною і великих загроз немає.

В Аризоні та Техасі ''Mammillaria wrightii'' занесена до переліку видів, що перебувають під загрозою зникнення.

Охороняється [[Конвенція про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення|Конвенцією про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення]] (CITES).<ref>{{cite web
 |url          =https://cites.org/eng/node/36741
 |назва          =''Mammillaria wrightii''
 |прізвище          =
 |ім'я          =
 |дата          =
 |вебсайт          =CITES
 |видавець          =
 |дата-доступу          =
 }}{{Недоступне посилання}} {{ref-en}}</ref>

== Використання ==

Вид раніше користувався популярністю серед місцевих аграріїв. Він згадується як об'єкт торгівлі в [[Сполучені Штати Америки|США]].

== Див. також ==
* [[Список видів роду мамілярія]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==

* {{книга
 |автор          = [[Ян Ван дер Неєр|Ян Ван дер Неер]]
 |частина        =
 |заголовок      = Все о кактусах
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Санкт-Петербург
 |видавництво    = ООО „СЗКЭО“ Кристалл»
 |рік            = 2004
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 208
 |isbn           = 5-306-00348-6
}} {{ref-ru}}
* {{книга
 |автор          = [[Девід Річард Гант|Hunt, D. R.]]
 |частина        =
 |заголовок      = CITES Cactaceae Checklist (ed. 2)
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Richmond
 |видавництво    = [[Королівські ботанічні сади в К'ю|Royal Botanic Gardens Kew]]
 |рік            = 1999
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 315
 |isbn           = 970-9000-20-9
}} {{ref-en}}
* [[Ектор Мануель Еранандез Масіас|Hernández Macías, H. M.]] & [[Карлос Гомес-Гіностроса|C. Gómez-Hinostrosa]]. 2015. Mapping the cacti of Mexico. Part II ''Mammillaria''. Succ. Pl. Res. 9: 1–189. {{ref-en}}
* [[Девід Річард Гант|David R. Hunt]]: ''Mammillaria'' Postscript. Band 6, 1997. {{ref-en}}
* {{книга
 |автор          = [[Джон Вільям Пілбім|John Pilbeam]]
 |частина        =
 |заголовок      = ''Mammillaria''. The Cactus File Handbook 6
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          =
 |видавництво    = Cirio Publishing Services Ltd
 |рік            = 1999
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 376
 |isbn           = 0-9528302-8-0
}} {{ref-en}}
* {{книга
 |автор          = [[Едвард Фредерік Андерсон|Edward F. Anderson]]
 |частина        =
 |заголовок      = The Cactus Family
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Portland, Or., USA
 |видавництво    = Timber Press
 |рік            = 2001
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 376
 |isbn           = 978-0881924985
}} {{ref-en}}
* {{книга
 |автор          = [[Девід Річард Гант|Hunt, D.]], [[Найджел Пол Тейлор|Taylor, N.]] & [[Грем Чарльз|Graham, C.]]
 |частина        =
 |заголовок      = The New Cactus Lexicon
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Milborne Port
 |видавництво    = DH Books
 |рік            = 2006
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 899
 |isbn           = 978-0953813445
}} {{ref-en}}
* {{книга
 |автор          = [[Курт Бакеберг|Backeberg, Curt.]]
 |частина        =
 |заголовок      = Das Kakteenlexikon
 |посилання      =
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Jena
 |видавництво    = Fischer, VEB
 |рік            = 1979
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 822
 |isbn           = 978-3437201790
}} {{ref-de}}
* {{книга
 |автор          = [[Улісес Гузман|Ulises Guzmán]], [[Сальвадор Аріас Монтес|Salvador Arias]], [[Патрісія Давіла Аранда|Patricia Dávila]]
 |частина        =
 |заголовок      = Catálogo de Cactáceas Mexicanas
 |посилання      = https://books.google.com.ua/books/about/Catálogo_de_Cactáceas_Mexicanas.html?id=2uojvaFdhqEC&redir_esc=y
 |видання        =
 |відповідальний =
 |місце          = Mexiko-Stadt
 |видавництво    = [[Національний автономний університет Мексики|Universidad Nacional Autónoma de México]]
 |рік            = 2003
 |том            =
 |сторінки       =
 |сторінок       = 315
 |isbn           = 970-9000-20-9
}} {{ref-es}}

== Джерела ==

* {{cite web
 |url          = http://www.mammillarias.net/wordpress_uk/species-description-result/?searchstring=wrightii&lg=uk
 |назва          = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище          =
 |ім'я          =
 |дата          =
 |вебсайт          = Mammillarias.net
 |видавець          =
 |дата-доступу          = 26.10.2019
 }}{{Недоступне посилання}} {{ref-en}}
* {{cite web
 |url          = http://www.emonocot.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:135276-1
 |назва        = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище     =
 |ім'я         =
 |дата         =
 |вебсайт      = [[Королівські ботанічні сади в К'ю]]
 |видавець     =
|дата-доступу = 26.10.2019
}} {{ref-en}}
* {{cite web
 |url          = http://www.desert-tropicals.com/Plants/Cactaceae/Mammillaria_wrightii.html
 |назва          = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище          =
 |ім'я          =
 |дата          =
 |вебсайт          = [[Desert-tropicals]]
 |видавець          =
 |дата-доступу          = 26.10.2019
 |archive-date          = 2 лютого 2020
 |archive-url          = https://web.archive.org/web/20200202163807/http://www.desert-tropicals.com/Plants/Cactaceae/Mammillaria_wrightii.html
 }} {{ref-en}}
* {{cite web
 |url                     = http://www.tropicos.org/Name/5100048
 |назва              = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище        =
 |ім'я                 =
 |дата                =
 |вебсайт          = [[Tropicos]]
 |видавець        = [[Міссурійський ботанічний сад]]
 |дата-доступу = 26.10.2019
 |archive-date            = 23 листопада 2021
 |archive-url             = https://web.archive.org/web/20211123134942/https://www.tropicos.org/Name/5100048
}} {{ref-en}}
* {{cite web
 |url          = http://cactiguide.com/cactus/?genus=Mammillaria&species=wrightii
 |назва          = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище          =
 |ім'я          =
 |дата          =
 |вебсайт          = Cactiguide
 |видавець          =
 |дата-доступу          = 26.10.2019
 |archive-date          = 19 жовтня 2017
 |archive-url          = https://web.archive.org/web/20171019170916/http://cactiguide.com/cactus/?genus=Mammillaria&species=wrightii
 }}{{ref-en}}
* {{cite web
 |url          = http://www.cl-cactus.com/fnfinder.asp?Lang=en&Plant=Mammillaria+wrightii
 |назва        = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище     =
 |ім'я         =
 |дата         =
 |вебсайт      = Cactus and Succulent Field Number Finder — Results ({{lang-uk|Польові номера результатів знахідок кактусів і сукулентів}})
 |видавець     =
|дата-доступу = 26.10.2019
}} {{ref-en}}
* {{cite web
 |url          = http://www.plantsystematics.org/cgi-bin/dol/dol_terminal.pl?taxon_name=Mammillaria_wrightii
 |назва        = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище     =
 |ім'я         =
 |дата         =
 |вебсайт      = Plantsystematics
 |видавець     =
|дата-доступу = 26.10.2019
}} {{ref-en}}
* {{cite web |url = https://plants.jstor.org/search?filter=name&so=ps_group_by_genus_species+asc&Query=Mammillaria+wrightii |назва  = ''Mammillaria wrightii'' |прізвище = |ім'я = |дата = |вебсайт = [[JSTOR]] |видавець = |дата-доступу = 26.10.2019}} {{ref-en}}
* {{cite web |url = https://davesgarden.com/guides/pf/showimage/102755/ |назва = ''Mammillaria wrightii'' |прізвище = |ім'я = |дата = |вебсайт = [[Dave's Garden]] |видавець =|дата-доступу = 26.10.2019}} {{ref-en}}
* {{cite web |url = http://www.llifle.com/Encyclopedia/CACTI/Family/Cactaceae/9411/Mammillaria_wrightii |назва = ''Mammillaria wrightii'' Engelm. |прізвище =  |ім'я =  |дата =  |вебсайт = Llifle. Encyclopedias of living forms |видавець =  |дата-доступу = 26.10.2019 |archive-date = 27 жовтня 2020 |archive-url = https://web.archive.org/web/20201027044012/http://www.llifle.com/Encyclopedia/CACTI/Family/Cactaceae/9411/Mammillaria_wrightii }} {{ref-en}}
* {{cite web |url = http://www.cactuspedia.info/schede/MAMMILLARIA/Mammillaria_wrightii/Mammillaria_wrightii/Mammillaria_wrightii.htm |назва = ''Mammillaria wrightii'' |прізвище =  |ім'я =  |дата =  |вебсайт = Cactus art. The world of cacti & succulents |видавець =  |дата-доступу = 26.10.2019 }}{{Недоступне посилання|date=грудня 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{ref-en}}
* {{cite web
 |url          = https://www.cactuspro.com/encyclo/Mammillaria/wrightii
 |назва          = ''Mammillaria wrightii'' Engelm. 1856
 |прізвище          =
 |ім'я          =
 |дата          =
 |вебсайт          = Encyclopédie des Cactus, Plantes Grasses et Succulentes ({{lang-uk|Енциклопедія кактусів, сукулентних рослин і трав}})]
 |видавець          =
 |дата-доступу          = 26.10.2019
 |archive-date          = 22 серпня 2016
 |archive-url          = https://web.archive.org/web/20160822002323/https://www.cactuspro.com/encyclo/Mammillaria/wrightii
 }} {{ref-fr}}
* {{cite web
 |url          = https://web.archive.org/web/20170613000901/http://cactuslove.ru/vid.php?vidid=543
 |назва        = ''Mammillaria wrightii''
 |прізвище     =
 |ім'я         =
 |дата         =
|url-архіву   = http://cactuslove.ru/vid.php?vidid=543
 |дата-архіву  = 12.06.2018
 |вебсайт      = Московський клуб любителів кактусів
 |видавець     =
|дата-доступу = 26.10.2019
}} {{ref-ru}}

{{Портали|Ботаніка|Біологія}}
{{taxonbar|from=Q1751037}}

[[Категорія:Мамілярія|wrightii]]
[[Категорія:Кактуси Мексики]]
[[Категорія:Кактуси США]]
[[Категорія:Рослини, описані 1856]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус: · Найменший ризик (МСОП 3.1)

title: Біологічна класифікація

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)

Порядок: Гвоздикоцвіті (Caryophyllales)

Родина: Кактусові (Cactaceae)

Підродина: Cactoideae

Рід: Мамілярія (Mammillaria)

Вид: M. wrightii

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Mammillaria wrightii · Engelm., 1856

title: Підвиди

Підвиди: Mammillaria wrightii subsp. wrightii · Mammillaria wrightii subsp. wilcoxii (Toumey ex K.Schum.) D.R.Hunt

title: Синоніми

Синоніми: Mammillaria wilcoxii K.Schum., 1898 · Chilita wrightii (Engelm.) Orcutt, 1926 · Chilita wilcoxii (K.Schum.) Orcutt, 1926 · Mammillaria wrightii var. viridiflora (Britton & Rose) W.T.Marshall, 1950Mammillaria wrightii var. wilcoxii (Toumey) W.T.Marshall, 1950 · Ebnerella wrightii (Engelm.) Buxb., 1951 · Ebnerella wilcoxii (K.Schum.) Buxb., 1951 · Mammillaria meridiorosei Castetter, P.Pierce & K.H.Schwerin, 1978