text:
# Одеса (фільм, 2019)
«Одеса» — російський драматичний фільм 2019 року режисера Валерія Тодоровського. У головних ролях: Леонід Ярмольник, Ірина Розанова та Євген Циганов. Прем'єра фільму у Росії відбулася 5 вересня 2019 року.
Телевізійна прем'єра фільму відбулася 1 травня 2020 року на телеканалі «Росія-1».

## Сюжет
Дія фільму відбувається на початку 1970-х років в Одесі, закритій через епідемію холери. У будинок до Григорія Йосиповича (Леонід Ярмольник) та Раїси Їрівни Давидової (Ірина Розанова), де в курортний сезон уже гостюють їх дві дорослі дочки — Лора (Ксенія Раппопорт) та Міра (Євгенія Брик), обидві ще й з чоловіками — в гості до тестя з тещою прилітають із Москви їх зять Борис, журналіст-міжнародник, з восьмирічним сином Валериком (дружина має приєднатися до сім'ї через два дні). Проте саме в день їхнього прильоту в місті оголошують карантин, місто закривають. З розмови за столом з'ясовується, що Міра з чоловіком продають квартиру, щоб виїхати до Ізраїлю. Це призводить до розбратів у сім'ї (так, Борис готується до поїздки до ФРН).
Подальша фабула розвивається навколо платонічного «роману» між Борисом (Борею) та 15-річною Іриною.

## У ролях
| Актор              | Роль                               |
| ------------------ | ---------------------------------- |
| Ірина Розанова     | Раїса Ірівна                       |
| Євген Циганов      | Борис                              |
| Леонід Ярмольник   | Григорій Йосипович                 |
| Ксенія Раппопорт   | Лора                               |
| Євгенія Брік       | Міра                               |
| Степан Середа      | Валерік                            |
| Вероніка Устимова  | Ірка                               |
| Сергій Сосновський | Жора дід Ірки                      |
| Сергій Муравйов    | Володя чоловік Лори                |
| Володимир Кошовий  | Арик чоловік Міри                  |
| Олена Баркова      | Віра капітанша                     |
| Михайло Шамігулов  | Савченко полковник                 |
| Наталя Омельченко  | диктор телебачення                 |
| Станіслав Евентов  | Жора середній батько Жорки та Ірки |
| Микита Табунщик    | Жорик молодший брат Ірки           |
| Діана Манукян      | Женя дочка Лори та Володі          |

## Зйомки
Основна частина зйомок пройшла на кіностудії «Мосфільм», де декоратори відтворили одеський дворик з балконами та верандами; частину реквізиту було спеціально доставлено з Одеси. Міські вулиці знімалися в Таганрозі та Ростові-на-Дону, а морські сцени — у Сочі.
Бюджет фільму становив 300 млн рублів. Картина одержала підтримку Міністерства культури РФ.
У фільмі деякі герої вимовляють довгі репліки мовою їдиш, які йдуть без закадрового перекладу. Найдовші репліки вимовляє героїня Ірини Розанової.

## Нагороди і премії
- Кінопремія «Ніка» за 2019 рік
  - за найкращу музику до фільму — Ганна Друбич
  - за найкращу чоловічу роль — Леонід Ярмольник[6]

title: Одеса (фільм, 2019)

wikitext:
{{Картка:Фільм
| жанр              = [[драма (жанр)|драма]]
| продюсер          = [[Леонід Ярмольник]]<br>[[Валерій Тодоровський]]
| сценарист         = [[Максим Белозор]] за мотивами кіноповісті Дмитра Іванова
| оператор          = [[Роман Васьянов]]
| композитор        = [[Анна Друбич]]
| кошторис          = 300 млн руб.
| ідентифікатор     = 10140922
| сайт              =
}}
{{значення|Одеса (значення)}}
'''«Одеса»''' — російський [[Драма (жанр)|драматичний]] фільм {{Рік у кіно|2019}} року режисера [[Тодоровський Валерій Петрович|Валерія Тодоровського]]<ref>[https://icmos.ru/news/s-nachala-goda-podano-bolee-100-zayavok-na-semki-kinokartin-v-stolitse С начала года подано более 100 заявок на съёмки кинокартин в столице] // Информационный центр Правительства Москвы, 30.08.2018</ref><ref>Маргарита Булгакова [https://vm.ru/news/531035.html В московскую кинокомиссию подано более 100 заявок на съёмки] // [[Вечерняя Москва]], 29.08.2018</ref><ref>Сусанна Альперина [https://rg.ru/2018/08/29/leonid-iarmolnik-i-valerij-todorovskij-postroili-odessu-v-moskve.html Чтоб вы так жили] // [[Российская газета]] — Федеральный выпуск № 191 (7654)</ref><ref>[https://sochi24.tv/obshchestvo/video/knyaz-vladimir-snova-vyshel-v-more «Князь Владимир» снова вышел в море] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191019143558/https://sochi24.tv/obshchestvo/video/knyaz-vladimir-snova-vyshel-v-more |date=2019-10-19 }} // Sochi24.tv, 21.08.2018</ref>. У головних ролях: [[Ярмольник Леонід Ісаакович|Леонід Ярмольник]], [[Розанова Ірина Юріївна|Ірина Розанова]] та [[Циганов Євген Едуардович|Євген Циганов]]. Прем'єра фільму у Росії відбулася 5 вересня 2019 року.

Телевізійна прем'єра фільму відбулася 1 травня 2020 року на телеканалі «[[Росія-1]]».

== Сюжет ==
Дія фільму відбувається на початку [[1970-ті|1970-х років]] в [[Одеса|Одесі]], закритій через [[Епідемія холери в Одесі|епідемію холери]]. У будинок до Григорія Йосиповича ([[Леонід Ярмольник]]) та Раїси Їрівни Давидової ([[Ірина Розанова]]), де в курортний сезон уже гостюють їх дві дорослі дочки — Лора (''Ксенія Раппопорт'') та Міра (''Євгенія Брик''), обидві ще й з чоловіками — в гості до тестя з тещою прилітають із [[Москва|Москви]] їх зять Борис, журналіст-міжнародник, з восьмирічним сином Валериком (дружина має приєднатися до сім'ї через два дні). Проте саме в день їхнього прильоту в місті оголошують [[карантин]], місто закривають. З розмови за столом з'ясовується, що Міра з чоловіком продають квартиру, щоб [[Алія (репатріація євреїв)|виїхати до Ізраїлю]]. Це призводить до розбратів у сім'ї (так, Борис готується до поїздки до [[Німеччина|ФРН]]).

Подальша [[фабула]] розвивається навколо платонічного «роману» між Борисом (Борею) та [[Повноліття|15-річною]] Іриною.

== У ролях ==
{{УРоляхВерх}}
{{УРолях|[[Розанова Ірина Юріївна|Ірина Розанова]]||Раїса Ірівна}}
{{УРолях|[[Циганов Євген Едуардович|Євген Циганов]]||Борис}}
{{УРолях|[[Ярмольник Леонід Ісаакович|Леонід Ярмольник]]||Григорій Йосипович}}
{{УРолях|[[Раппопорт Ксенія Олександрівна|Ксенія Раппопорт]]||Лора}}
{{УРолях|[[Хірівська Євгенія Володимирівна|Євгенія Брік]]||Міра}}
{{УРолях|[[Степан Середа]]||Валерік}}
{{УРолях|[[Вероніка Устимова]]||Ірка}}
{{УРолях|[[Сосновський Сергій Валентинович|Сергій Сосновський]]||Жора|дід Ірки}}
{{УРолях|[[Муравйов Сергій Ігорович|Сергій Муравйов]]||Володя|чоловік Лори}}
{{УРолях|[[Кошовий Володимир Олегович|Володимир Кошовий]]||Арик|чоловік Міри}}
{{УРолях|[[Баркова Олена Дмитрівна|Олена Баркова]]||Віра|капітанша}}
{{УРолях|[[Михайло Шамігулов]]||Савченко|полковник}}
{{УРолях|[[Наталя Омельченко]]|диктор телебачення|}}
{{УРолях|[[Станіслав Евентов]]||Жора середній|батько Жорки та Ірки}}
{{УРолях|[[Микита Табунщик]]||Жорик молодший|брат Ірки}}
{{УРолях|[[Діана Манукян]]||Женя|дочка Лори та Володі}}
{{УРоляхНиз}}

== Зйомки ==
Основна частина зйомок пройшла на кіностудії «[[Мосфільм]]», де декоратори відтворили [[одеський дворик]] з балконами та верандами; частину реквізиту було спеціально доставлено з Одеси. Міські вулиці знімалися в [[Таганрог|Таганрозі]] та [[Ростов-на-Дону|Ростові-на-Дону]], а морські сцени — у [[Сочі]].

Бюджет фільму становив 300 млн рублів. Картина одержала підтримку Міністерства культури РФ.<ref>[https://www.vokrug.tv/product/show/odessa/ «Одесса»] // «Вокруг кино»</ref>

У фільмі деякі герої вимовляють довгі репліки мовою [[їдиш]], які йдуть без закадрового перекладу. Найдовші репліки вимовляє героїня Ірини Розанової.

== Нагороди і премії ==
* Кінопремія [[Ніка (кінопремія)|«Ніка»]] за [[2019 у кіно|2019]] рік
** за найкращу музику до фільму — Ганна Друбич
** за найкращу чоловічу роль — [[Ярмольник Леонід Ісаакович|Леонід Ярмольник]]<ref>{{Cite web|url=http://kino-nika.com/page19132737.html|title=Победители XXXIV НИКИ!|website=kino-nika.com|accessdate=2021-04-30}}</ref>

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==
* [https://www.kino-teatr.ru/kino/news/y2018/7-25/15663/ Валерій Тодоровський вирушив до «Одеси»] // [[Кіно-театр.ру]], 26.07.2018
* {{Стаття|author=Егор Беликов|url=https://kinoart.ru/reviews/odessa-valeriy-todorovskiy-privez-na-kinotavr-legendy-i-mify-sssr|title=«Одесса» Валерия Тодоровского — фильм-изнанка беззаботного советского детства|видання=[[Искусство кино]]|date=04.09.2019|archiveurl=https://archive.today/20191019135049/https://kinoart.ru/reviews/odessa-valeriy-todorovskiy-privez-na-kinotavr-legendy-i-mify-sssr|archivedate=2019-10-19|ref=Беликов}}
* {{Стаття|author=Егор Беликов|title="Одесса" Валерия Тодоровского — самый взрослый фильм о солнечном детстве|url=https://ria.ru/20190905/1558311643.html|видання=[[РИА Новости]]|date=05.09.2019|ref=Беликов}}
* ''Олексій Левченко''. [https://rg.ru/2019/09/03/odessa-skloki-isteriki-i-zapretnaia-liubov-posredi-epidemii-holery.html Лоліта, дочка одесита] // [[Российская газета]], 03.09.2019
* ''Олександр Мельман''. [https://www.mk.ru/culture/2019/09/03/kholera-stala-nazyvatsya-filmom-odessa.html «Одеса»-мама. "Холера стала називатися фільмом «Одеса»"] // [[Московский комсомолец]] № 28066 від 4 вересня 2019
* [https://daily.afisha.ru/cinema/12132-holera-po-imeni-valera-recenziya-na-odessu-valeriya-todorovskogo/ Холера на ім'я Валера: рецензія на «Одесу» Валерія Тодоровського] // Афіша.ру, 13 червня 2019
{{Нормативний контроль|}}

[[Категорія:Фільми, дія яких відбувається в Одесі]]
[[Категорія:Фільми російською мовою]]
[[Категорія:Фільми-драми Росії]]
[[Категорія:Фільми Росії 2019]]
[[Категорія:Фільми Валерія Тодоровського]]

title: рос. Одесса

Жанр: драма

Режисер: Тодоровський Валерій Петрович

Продюсер: Леонід Ярмольник · Валерій Тодоровський

Сценарист: Максим Белозор за мотивами кіноповісті Дмитра Іванова

У головних · ролях: Розанова Ірина Юріївна, Євген Циганов, Леонід Ярмольник, Раппопорт Ксенія Олександрівна, Хірівська Євгенія Володимирівна і Veronika Ustimovad

Оператор: Роман Васьянов

Композитор: Анна Друбич

Кінокомпанія: Мосфільм і Ленфільм

Мова: російська

Кошторис: 300 млн руб.


text:
# Тростянецький завод «Електроприлад»
Тростянецький завод «Електроприлад» — підприємство у місті Тростянець Сумського району Сумської області України.

## Історія

### 1957 - 1991
Тростянецький електротехнічний завод був створений у 1957 році відповідно до шостим п'ятирічним планом розвитку народного господарства СРСР на території колишнього спиртового заводу. У 1960-ті роки на заводі було освоєно випуск електротехнічних виробів господарсько-побутового та промислового призначення (високоамперних рубильників, перемикачів, магнітних пускачів та інше).
У 1960-ті роки обсяг виробництва на заводі зріс у 5,5 разів, асортимент товарів, що випускаються, збільшився (зокрема, було освоєно виробництво прасів), і в 1968 році підприємство отримало нове найменування - Тростянецький завод «Електроприлад». У 1972 року завод виробив продукції 7 млн. карбованців.
Загалом, за радянських часів завод «Електропобутприлад» входив до числа провідних підприємств міста .

### Після 1991
Після проголошення незалежності України державне підприємство було перетворено на відкрите акціонерне товариство.
У травні 1995 року Кабінет міністрів України ухвалив рішення про приватизацію заводу.
5 серпня 2004 року господарський суд Сумської області порушив справу про банкрутство ВАТ Тростянецький завод «Електропобутприлад»
Надалі, підприємство було реорганізовано на товариство з обмеженою відповідальністю Тростянецький завод «Електроприлад».

## Сучасний стан
Завод займається виробництвом вимикачів та роз'єднувачів, призначених для проведення струмів від 630 до 5000 А та напругою до 1200В, що використовуються у сільському господарстві, машинобудівній, гірничодобувній, металургійній, хімічній промисловості, а також на морському транспорті. Також завод виготовляє металеві (штампи, прес-форми, ливарні форми та інші) та пластмасові вироби та надає послуги термічної обробки деталей.
На заводі працює цех гальванічного цинкування із проектною потужністю до 300 тонн на рік.

wikiname: ukwiki

title: Тростянецький завод «Електроприлад»

in_language: uk

wikitext:
{{Картка підприємства
|назва = Тростянецький завод «Електроприлад»
|тип = [[товариство з обмеженою відповідальністю]]
|заснована = 1957
|розташування = {{USSR}} → {{UKR}}, [[Тростянець (місто)|Тростянець]]
|галузь = електротехнічна промисловість
}}
'''Тростянецький завод «Електроприлад»''' — підприємство у місті Тростянець [[Сумський район|Сумського району]] [[Сумська область|Сумської області]] України.

== Історія ==
=== 1957 - 1991 ===
''Тростянецький електротехнічний завод'' був створений у 1957 році відповідно до шостим п'ятирічним планом розвитку народного господарства СРСР на території колишнього спиртового заводу. У 1960-ті роки на заводі було освоєно випуск електротехнічних виробів господарсько-побутового та промислового призначення (високоамперних рубильників, перемикачів, магнітних пускачів та інше)<ref>Тростянець, Тростянецький район, Сумська область // Історія міст і сіл Української РСР. Сумська область. — Київ, Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967.</ref>.

У 1960-ті роки обсяг виробництва на заводі зріс у 5,5 разів, асортимент товарів, що випускаються, збільшився (зокрема, було освоєно виробництво [[прас]]ів), і в 1968 році підприємство отримало нове найменування - ''Тростянецький завод «Електроприлад»''. У 1972 року завод виробив продукції 7 млн. [[Радянський карбованець|карбованців]].

Загалом, за радянських часів завод «Електропобутприлад» входив до числа провідних підприємств міста <ref>Тростянець // Велика Радянська Енциклопедія. / За ред. А. М. Прохорова. 3-тє вид. том 26. М., «Радянська енциклопедія», 1977. </ref><ref>Тростянець // Українська Радянська Енциклопедія. том 11 кн. Київ, «Українська Радянська енциклопедія», 1984.</ref><ref>Тростянець // Великий енциклопедичний словник (у 2-х тт.). / Редколл., гл. ред. А. М. Прохоров. том 2. М., «Радянська енциклопедія», 1991. </ref>.

=== Після 1991 ===
Після [[Акт проголошення незалежності України|проголошення незалежності України]] [[державне підприємство]] було перетворено на [[відкрите акціонерне товариство]].

У травні 1995 року [[Кабінет міністрів України]] ухвалив рішення про приватизацію заводу<ref>Відкрите акціонерне товариство Тростянецький завод «Електробутприлад»''<br/>[http://zakon5.rada. gov.ua/laws/show/343б-95-п Постанова Кабінету Міністрів України № 343б від 15 травня 1995 р. «Перелік об'єктів, що підлягають обов'язковій приватизації у 1995 році»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181227230705/http://zakon5.rada.gov.ua/laws/show/343б-95-%D0% |date= 27 грудня 2018 }}</ref>.

5 серпня 2004 року господарський суд Сумської області порушив справу про банкрутство ВАТ Тростянецький завод «Електропобутприлад»<ref>Газета «Голос України», № 153 від 18 серпня 2004</ref>

Надалі, підприємство було реорганізовано на товариство з обмеженою відповідальністю ''Тростянецький завод «Електроприлад»''.

== Сучасний стан ==
Завод займається виробництвом вимикачів та роз'єднувачів, призначених для проведення струмів від 630 до 5000 А та напругою до 1200В, що використовуються у сільському господарстві, машинобудівній, гірничодобувній, металургійній, хімічній промисловості, а також на морському транспорті. Також завод виготовляє металеві (штампи, прес-форми, ливарні форми та інші) та пластмасові вироби та надає послуги термічної обробки деталей.

На заводі працює цех гальванічного цинкування із проектною потужністю до 300 тонн на рік.

== Примітки ==
{{примітки}}
[[Категорія:Засновані в Україні 1957]]

title: Тростянецький завод «Електроприлад»

Тип: товариство з обмеженою відповідальністю

Галузь: електротехнічна промисловість

Штаб-квартира: СРСР → Україна, Тростянець


text:
# Лі Деван
Лі Деван (кит.: 李德旺; піньїнь: Lǐ Dewang), храмове ім'я Сяньцзун (кит.: 獻宗; піньїнь: Xiànzōng; 1181–1226) — дев'ятий імператор Західної Ся.

## Життєпис
Був сином імператора Лі Цзюньсю. Став імператором Західної Ся, коли 1223 року батько передав йому престол.
Лі Деван успадкував слабку державу. Тому новий імператор вирішив змінити політику своїх попередників і налагодити союзницькі відносини з династією Цзінь. Однак остання, потерпаючи від постійних нападів монголів, уже не могла нічим допомогти Західній Ся.
Лі Деван також змінив політику щодо монголів — він вирішив не об'єднуватись із ними, а боротись проти них. Але й тут імператор успіху не мав, бо його армія була послаблена в попередніх війнах проти Цзінь.
1226 року Лі Деван помер, а трон успадкував його племінник Лі Сянь.

title: Лі Деван

wikitext:
{{Otheruses|Сяньцзун}}
{{Державний діяч
| титул           = [[Список правителів Китаю|Імператор Західної Ся]]
| порядок     = 9
|прапор    =
| періодпочаток           = [[1223]]
| періодкінець      = [[1226]]
| період правління   =
| попередник     = [[Лі Цзюньсю]]
| спадкоємець   = [[Лі Сянь]]
}}
'''Лі Деван''' ({{zh|c=李德旺|p=Lǐ Dewang}}), храмове ім'я '''Сяньцзун''' ({{zh|c=獻宗|p=Xiànzōng}}; [[1181]]–[[1226]]) — дев'ятий імператор [[Західна Ся|Західної Ся]].

== Життєпис ==
Був сином імператора [[Лі Цзюньсю]]. Став імператором Західної Ся, коли [[1223]] року батько передав йому престол.

Лі Деван успадкував слабку державу. Тому новий імператор вирішив змінити політику своїх попередників і налагодити союзницькі відносини з [[Династія Цзінь|династією Цзінь]]. Однак остання, потерпаючи від постійних нападів монголів, уже не могла нічим допомогти Західній Ся.

Лі Деван також змінив політику щодо монголів — він вирішив не об'єднуватись із ними, а боротись проти них. Але й тут імператор успіху не мав, бо його армія була послаблена в попередніх війнах проти Цзінь.

[[1226]] року Лі Деван помер, а трон успадкував його племінник [[Лі Сянь]].

== Примітки ==
{{reflist}}
== Джерела ==
* ''Історія Сун'', [[:zh:s:宋史/卷486|гл. 486]]

{{Правителі Західної Ся}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Китай}}
[[Категорія:Правителі XIII століття]]

title: 1223 — 1226

Попередник: Лі Цзюньсю

Спадкоємець: Лі Сянь

Країна: Західна Ся

Батько: Лі Цзюньсю


text:
# Чехословаччина на літніх Олімпійських іграх 1960
На Літніх Олімпійських іграх 1960 року в Римі, (Італія) Чехословаччина була представлена 116 спортсменами: 99 чоловік і 17 жінок, які брали участь в 75 змаганнях з 13 видів спорту. Збірна завоювала вісім медалей, з них три — золотих, дві — срібних та три бронзових.
Гімнастка Єва Босакова стала олімпійською чемпіонкою і володаркою чотирьох олімпійських медалей загалом на своїй третій Олімпіаді, а олімпійська чемпіонка легкоатлетка Дана Затопкова на своїй третій Олімпіаді завоювала другу олімпійську медаль. Гімнастка Матильда Матушкова, весляри Ян Їндра та Станіслав Луск також завоювали другу олімпійську медаль на своїй третій Олімпіаді.

## Медалісти
Золото
- Єва Босакова — Спортивна гімнастика, Жінки, колода.
- Богуміл Немечек — Бокс, перша напівсередня вага.
- Вацлав Козак та Павел Шмідт — Академічне веслування, Чоловіки, двійки парні.

 Срібло
- Дана Затопкова — Легка атлетика, Жінки, метання списа.
- Єва Босакова, Віра Чаславська, Адольфіна Тачова, Людмила Шведова, Гана Ружичкова, Матильда Матушкова — Спортивна гімнастика, Жіноча команда, командний залік.

 Бронза
- Йозеф Немець — Бокс, важка вага.
- Богуміл Кубат — Греко-римська боротьба, надважка вага.
- Богуміл Янушек, Ян Їндра, Іржі Лундак, Станіслав Луск, Вацлав Павкович, Людек Поєзни, Ян Шведа, Йозеф Вентус, Мірослав Конічек — Академічне веслування, Чоловіки, вісімка.

## Учасники

### Бокс
Спортсменів — 3
| Спортсмен       | Вага        | Перший раунд               | Другий раунд             | Чвертьфінал               | Півфінал                      | Фінал                       | Фінал            |
| Спортсмен       | Вага        | Суперник Результат         | Суперник Результат       | Суперник Результат        | Суперник Результат            | Суперник Результат          | Місце            |
| --------------- | ----------- | -------------------------- | ------------------------ | ------------------------- | ----------------------------- | --------------------------- | ---------------- |
| Йозеф Тере      | До 60 кг    | Абель Лаудоніо Поразка 0-5 | Вибув зі змагань         | Вибув зі змагань          | Вибув зі змагань              | Вибув зі змагань            | Вибув зі змагань |
| Богуміл Немечек | До 64 кг    | Руперт Кеніг Перемога 3-2  | Берні Малі Перемога 5-0  | П'єро Бранді Перемога 4-1 | Квінсі Деніелс Перемога 5-0   | Клемент Кворті Перемога 5-0 | Золото           |
| Йозеф Немець    | Понад 81 кг | Н/Д                        | Девід Томас Перемога 3-2 | Персі Прайс Перемога 4-1  | Франко Де Пікколі Поразка 0-5 | Не проходить                | Бронза           |

### Боротьба
Спортсменів — 5
В змаганнях з боротьби від Чехословаччини взяли участь 5 спортсменів — усі представники греко-римської боротьби. Богуміл Кубат завоював бронзову медаль. Карел Матушек претендував на золоту медаль, але поразка рішенням суддів від Густава Фрея (Швеція) виключила його з подальшої боротьби, а Фрей отримав бронзову медаль. Їржі Швець, Войтех Тот та Їржі Корманік посіли відповідно підсумкове п'яте, шосте та дев'яте місця.

### Легка атлетика
В змаганнях з легкої атлетики від Чехословаччини взяли участь 28 спортсменів (20 чоловіків і 8 жінок). Олімпійська чемпіонка Дана Затопкова завоювала срібну медаль у метанні списа, її подруга по команді Власта Пешкова зайняла четверте місце у метанні списа. Інші спортсмени показали гірші результати.

### Спортивна гімнастика
Чоловіки — 6
Представники чоловічої збірної Чехословаччини зі спортивної гімнастики не змогли втрутитися в боротьбу за медалі, залишившись без нагород. В командному заліку Чехословаччина зайняла четверте місце, в індивідуальному заліку найвище місце зайняв Фердінанд Даніш — п'ятнадцяте. В окремих вправах найвище місце — шосте у вільних вправах зайняв Ярослав Щасни.
Жінки — 6
Жіноча збірна зі спортивної гімнастики завоювала срібну медаль. Єва Босакова стала чемпіонкою у вправах на колоді і зупинилася за крок від бронзової медалі у вільних вправах.
| Гімнастка          | Командний залік | Абсолютний залік | Снаряд | Снаряд | Снаряд          | Снаряд        |
| Гімнастка          | Командний залік | Абсолютний залік | Колода | Бруси  | Опорний стрибок | Вільні вправи |
| ------------------ | --------------- | ---------------- | ------ | ------ | --------------- | ------------- |
| Віра Чаславська    | Срібло          | 8                | 6      | 21     | 7               | 9             |
| Єва Босакова       | Срібло          | 10               | Золото | 17     | 36              | 4             |
| Людмила Шведова    | Срібло          | 13               | 10     | 26     | 10              | 21            |
| Адольфіна Тачова   | Срібло          | 14               | 15     | 37     | 4               | 17            |
| Матильда Матушкова | Срібло          | 26               | 33     | 24     | 33              | 50            |
| Гана Ружичкова     | Срібло          | 33               | 26     | 58     | 44              | 33            |

wikitext:
{{Чехословаччина на Олімпійських іграх
|Ігри = 1960 літні
|Спортсмени = 116
|видах спорту = 13
|Прапороносець = [[Їржі Корманік]]
|Золото = 3
|Срібло = 2
|Бронза = 3
|Всього = 8
|Місце = 10
}}

На [[Літні Олімпійські ігри 1960|Літніх Олімпійських іграх 1960 року]] в [[Рим]]і, ([[Італія]]) '''[[Чехословацька Соціалістична Республіка|Чехословаччина]]''' була представлена 116 спортсменами: 99 чоловік і 17 жінок, які брали участь в 75 змаганнях з 13 видів спорту. Збірна завоювала вісім медалей, з них три — золотих, дві — срібних та три бронзових.

Гімнастка [[Єва Босакова]] стала олімпійською чемпіонкою і володаркою чотирьох олімпійських медалей загалом на своїй третій Олімпіаді, а олімпійська чемпіонка легкоатлетка [[Дана Затопкова]] на своїй третій Олімпіаді завоювала другу олімпійську медаль. Гімнастка [[Матильда Шинова|Матильда Матушкова]], весляри [[Ян Їндра]] та [[Станіслав Луск]] також завоювали другу олімпійську медаль на своїй третій Олімпіаді.

== Медалісти ==
[[Файл:Med_1.png]] Золото
* [[Єва Босакова]] — Спортивна гімнастика, Жінки, колода.
* [[Богуміл Немечек]] — Бокс, перша напівсередня вага.
* [[Вацлав Козак]] та [[Павел Шмідт]] — Академічне веслування, Чоловіки, двійки парні.

[[Файл:Med_2.png]] Срібло
* [[Дана Затопкова]] — Легка атлетика, Жінки, метання списа.
* [[Єва Босакова]], [[Віра Чаславська]], [[Адольфіна Тачова]], [[Людмила Шведова]], [[Гана Ружичкова]], [[Матильда Шинова|Матильда Матушкова]] — Спортивна гімнастика, Жіноча команда, командний залік.

[[Файл:Med_3.png]] Бронза
* [[Йозеф Немець]] — Бокс, важка вага.
* [[Богуміл Кубат]] — Греко-римська боротьба, надважка вага.
* [[Богуміл Янушек]], [[Ян Їндра]], [[Іржі Лундак]], [[Станіслав Луск]], [[Вацлав Павкович]], [[Людек Поєзни]], [[Ян Шведа]], [[Йозеф Вентус]], [[Мірослав Конічек]] — Академічне веслування, Чоловіки, вісімка.

== Учасники ==
=== [[Файл:Boxing pictogram.svg|30px|alt=|link=]] Бокс ===
; Спортсменів — 3
{{основна стаття|Бокс на літніх Олімпійських іграх 1960}}

{| class="wikitable" style="font-size:90%"
|-
!rowspan="2"|Спортсмен
!rowspan="2"|Вага
!Перший раунд
!Другий раунд
!Чвертьфінал
!Півфінал
!colspan=2|Фінал
|-
!Суперник
Результат
!Суперник
Результат
!Суперник
Результат
!Суперник
Результат
!Суперник
Результат
!width=50|Місце
|-
|Йозеф Тере
|До 60 кг
|align=center|{{Прапорець|ARG}} [[Абель Лаудоніо]]
'''Поразка
0'''-5
|align=center colspan="5" bgcolor="wheat"|Вибув зі змагань
|-
| [[Богуміл Немечек]]
|До 64 кг
|align=center|{{Прапорець|AUT}} Руперт Кеніг '''Перемога
3'''-2
|align=center|{{Прапорець|IRL}} Берні Малі
'''Перемога
5'''-0
|align=center|{{Прапорець|ITA}} П'єро Бранді
'''Перемога
4'''-1
|align=center|{{Прапорець|USA}} [[Квінсі Деніелс]]
'''Перемога
5'''-0
|align=center|{{Прапорець|GHA}} [[Клемент Кворті]]
'''Перемога
5'''-0
|align=center|{{Золота медаль}}
|-
|[[Йозеф Немець]]
|Понад 81 кг
|{{N/A}}
|align=center|{{Прапорець|GBR}} [[Девід Томас]] '''Перемога
3'''-2
|align=center|{{Прапорець|USA}} [[Персі Прайс]]
'''Перемога
4'''-1
|align=center|{{Прапорець|ITA}} [[Франко Де Пікколі]]
'''Поразка
0'''-5
|align=center|Не проходить
|align=center|{{Бронзова медаль}}
|}

=== [[Файл:Wrestling pictogram.svg|30px|alt=|link=]] Боротьба ===
; Спортсменів — 5
{{основна стаття|Боротьба на літніх Олімпійських іграх 1960}}
В змаганнях з боротьби від Чехословаччини взяли участь 5 спортсменів — усі представники [[греко-римська боротьба|греко-римської боротьби]]. [[Богуміл Кубат]] завоював бронзову медаль. Карел Матушек претендував на золоту медаль, але поразка рішенням суддів від [[Густав Фрей|Густава Фрея]] (Швеція) виключила його з подальшої боротьби, а Фрей отримав бронзову медаль. [[Їржі Швець]], Войтех Тот та [[Їржі Корманік]] посіли відповідно підсумкове п'яте, шосте та дев'яте місця.

=== [[Файл:Athletics pictogram.svg|30px]] Легка атлетика ===
{{головна|Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 1960}}
В змаганнях з легкої атлетики від Чехословаччини взяли участь 28 спортсменів (20 чоловіків і 8 жінок). Олімпійська чемпіонка [[Дана Затопкова]] завоювала срібну медаль у метанні списа, її подруга по команді Власта Пешкова зайняла четверте місце у метанні списа. Інші спортсмени показали гірші результати.

=== [[Файл:Gymnastics (artistic) pictogram.svg|30px|alt=|link=]] Спортивна гімнастика ===
{{Основна стаття|Гімнастика на літніх Олімпійських іграх 1960}}
; Чоловіки — 6
Представники чоловічої збірної Чехословаччини зі спортивної гімнастики не змогли втрутитися в боротьбу за медалі, залишившись без нагород. В командному заліку Чехословаччина зайняла четверте місце, в індивідуальному заліку найвище місце зайняв Фердінанд Даніш — п'ятнадцяте. В окремих вправах найвище місце — шосте у вільних вправах зайняв Ярослав Щасни.

; Жінки — 6
Жіноча збірна зі спортивної гімнастики завоювала срібну медаль. [[Єва Босакова]] стала чемпіонкою у вправах на колоді і зупинилася за крок від бронзової медалі у вільних вправах.
{| Class=wikitable style="font-size: 90%"
|-
! Rowspan="2" width=150|Гімнастка
! Rowspan="2" width=150|Командний залік
! Rowspan="2" width=150|Абсолютний залік
! Colspan="4"|Снаряд
|-
! Колода
! Бруси
! Опорний стрибок
! Вільні вправи
|-Align="center"
| Align="left"|[[Віра Чаславська]]
| {{Срібна медаль}}
| 8
| 6
| 21
| 7
| 9
|-Align="center"
| Align="left"|[[Єва Босакова]]
| {{Срібна медаль}}
| 10
| {{Золота медаль}}
| 17
| 36
| 4
|-Align="center"
| Align="left"|[[Людмила Шведова]]
| {{Срібна медаль}}
| 13
| 10
| 26
| 10
| 21
|-Align="center"
| Align="left"|[[Адольфіна Тачова]]
| {{Срібна медаль}}
| 14
| 15
| 37
| 4
| 17
|-Align="center"
| Align="left"|[[Матильда Шинова|Матильда Матушкова]]
| {{Срібна медаль}}
| 26
| 33
| 24
| 33
| 50
|-Align="center"
| Align="left"|[[Гана Ружичкова]]
| {{Срібна медаль}}
| 33
| 26
| 58
| 44
| 33
|-Align="center"
|}

== Посилання ==
* [http://www.olympic.org/uk/athletes/results/search_r_uk.asp Committee results database] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/616BkwHcG?url=http://www.olympic.org/athletes |date=21 серпня 2011 }}

{{Країни на літніх Олімпійських іграх 1960}}

[[Категорія:Чехословаччина на Олімпійських іграх]]
[[Категорія:Країни на літніх Олімпійських іграх 1960]]

Код МОК: TCH

НОК: Національний олімпійський комітет Чехословаччини

Спортсмени: 116 у 13 видах спорту

Прапороносець: Їржі Корманік

Медалі · Місце: 10: Золото · 3 · Срібло · 2 · Бронза · 3 · Всього · 8


text:
# Александровка (Новомаликлинське сільське поселення)
Александровка (рос. Александровка) — село в Новомаликлинському районі Ульяновської області Російської Федерації.
Населення становить 511 осіб. Входить до складу муніципального утворення Новомаликлинське сільське поселення.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Новомаликлинське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 511  |

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Александровка
|назва ін.       = Александровка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Ульяновська область]]
|район           = [[Новомаликлинський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Новомаликлинське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 511
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Самарський час|SAMT]] ([[UTC+4]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Ульяновська область
}}
'''Александровка''' ({{lang-ru|Александровка}}) — [[село]] в [[Новомаликлинський район|Новомаликлинському районі]] [[Ульяновська область|Ульяновської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 511 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Новомаликлинське сільське поселення]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Новомаликлинське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/918001564 |title=Закон Ульяновской области от 13 июля 2004 года № 043-ЗО «О муниципальных образованиях Ульяновской области» |access-date=2020-07-23 |archive-date=2020-09-27 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200927114928/http://docs.cntd.ru/document/918001564 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Александровка (сельское поселение Новомалыклинское) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Новомаликлинський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Новомаликлинського району]]

title: село Александровка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Ульяновська область

Муніципальний район: Новомаликлинський район

Поселення: Новомаликлинське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: SAMT (UTC+4)

Основні дані:
Мапа
· Александровка · Александровка


text:
# Acer alaskense
Acer alaskense — це вимерлий вид клена, описаний за викопним листом. Вид відомий виключно з найновіших палеоценових відкладень (танетський ярус), відкритих у долині річки Матануска, район Матануска-Сасітна, Аляска. Це типовий вид для вимерлої секції Alaskana.

## Опис
Листя Acer alaskense має просту структуру і зазвичай овальну форму. Листки три- або, можливо, лише дволопатеві, причому на скам'янілості видно пластину з однією бічною часткою. Ширина пластини становить 8.0 см, а довжина — 10.5 см. A. alaskense має просту структуру третинних жилок, які з'єднують базальні вторинні жилки, чого не спостерігається в інших видів Acer. Проте численні зубці та структура ареолярного жилкування дуже схожі на сучасний вид A. spicatum. Вулф і Танаї зазначають, що очевидна дволопатева структура може бути аберацією, а A. alaskense, можливо, зазвичай був трилопатевим.

title: Acer alaskense

wikitext:
{{Speciesbox
|fossil_range = {{fossilrange|Late Paleocene}}
|image =
|extinct = yes
|genus = Acer
|parent = Acer sect. Alaskana
|species = alaskense
|authority = Wolfe & Tanai, 1987
}}
'''''Acer alaskense''''' — це вимерлий [[вид]] клена, описаний за викопним листом<ref name="Wolfe1987">{{cite journal |last1=Wolfe |first1=J.A. |last2=Tanai |first2=T. |year=1987 |title=Systematics, Phylogeny, and Distribution of ''Acer'' (maples) in the Cenozoic of Western North America |journal=Journal of the Faculty of Science, Hokkaido University. Series 4, Geology and Mineralogy |volume=22 |issue=1 |pages=1–246 |url=http://biblioteca.universia.net/html_bura/ficha/params/title/systematics-phylogeny-and-distribution-of-acer-maples-in-the-cenozoic/id/39790012.html |access-date=2011-08-18 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111004164615/http://biblioteca.universia.net/html_bura/ficha/params/title/systematics-phylogeny-and-distribution-of-acer-maples-in-the-cenozoic/id/39790012.html |archive-date=2011-10-04 |url-status=dead }}</ref>. Вид відомий виключно з найновіших палеоценових відкладень ([[танетський ярус]]), відкритих у долині річки Матануска, район Матануска-Сасітна, [[Аляска]]. Це типовий вид для вимерлої секції '''Alaskana'''<ref name="Wolfe1987"/>.

== Опис ==
Листя ''Acer alaskense'' має просту структуру і зазвичай овальну форму. Листки три- або, можливо, лише дволопатеві, причому на скам'янілості видно пластину з однією бічною часткою. Ширина пластини становить 8.0 см, а довжина — 10.5 см. ''A. alaskense'' має просту структуру третинних жилок, які з'єднують базальні вторинні жилки, чого не спостерігається в інших видів ''Acer''. Проте численні зубці та структура ареолярного жилкування дуже схожі на сучасний вид ''[[Acer spicatum|A. spicatum]]''<ref name="Wolfe1987"/>. Вулф і Танаї зазначають, що очевидна дволопатева структура може бути аберацією, а ''A. alaskense'', можливо, зазвичай був трилопатевим<ref name="Wolfe1987"/>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q4673129}}

[[Категорія:Рослини палеоцену]]
[[Категорія:Клен|alaskense]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Розиди (Rosids)

Порядок: Сапіндоцвіті (Sapindales)

Родина: Сапіндові (Sapindaceae)

Рід: Клен (Acer)

Секція: †Acer sect. Alaskana

Вид: †A. alaskense

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: †Acer alaskense · Wolfe & Tanai, 1987


text:
# 225 Генрієтта
225 Генрієтта (225 Henrietta) — астероїд зовнішнього головного поясу, відкритий 19 квітня 1882 року Йоганном Палізою у Відні.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 2,989.

title: 225 Генрієтта

wikitext:
{{Планета
| назва               = 225 Генрієтта
| тип                 = астероїд
| центр               = Сонце
| відкривач           = [[Йоганн Паліза]]
| місце відкриття     = [[Відень]]
| дата відкриття      = [[19 квітня]] [[1882]]
| мп_назва            = 225 Henrietta
| мп_категорія        = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви          = ''n/a''
| пос_орбіта          = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|225|2014.04.30|2013.09.12}}</ref>
| епоха               = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр            = 4,286847824652 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр           = 2,495959639697 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь      = 3,391403732175 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| ексцентриситет      = 0,264033469086
| орбітальний період  = 2281,222610720 д
| середня швидкість   = 0,157810113887 °/д
| середня аномалія    = 32,64313298879°
| нахил орбіти        = 20,86869057494°
| висх_довгота        = 197,1073699802°
| арг_перицентру      = 104,3040062465°
| розміри             = 120,49 км
| маса                =
| густина             =
| тяжіння на поверхні =
| друга швидкість     =
| період обертання    = 7,3556 год
| альбедо             = 0,0396
| температура         =
| спектр_тип          = F (Толен)
| абсолютна величина  = 8,72
| стандартна величина = 8,72
}}

'''225 Генрієтта''' (''225 Henrietta'') — астероїд [[головний пояс астероїдів|зовнішнього головного поясу]], відкритий [[19 квітня]] [[1882]] року [[Йоганн Паліза|Йоганном Палізою]] у [[Відень|Відні]].

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітер]]а — 2,989.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (201-300)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|225}}

{{Навігація малих планет|224 Океана|226 Верінґія}}

{{DEFAULTSORT:Генрієтта}}
{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1882]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]
[[Категорія:Сім'я Кібели]]

title: 225 Генрієтта

Відкривач: Йоганн Паліза

Місце відкриття: Відень

Дата відкриття: 19 квітня 1882

title: Позначення

Позначення: 225 Henrietta

Названа на честь: Henrietta

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики

Спектральний тип: F (Толен)


text:
# HD246861
HD246861 є хімічно пекулярною зорею спектрального класу
B9 й має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,6.

## Пекулярний хімічний вміст
Зоряна атмосфера HD246861 має підвищений вміст
Si
.

title: HD246861

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD246861}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD246861}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA| 5|44|32,00}}
| схилення= {{DEC|+28|32| 6,5}}
| вид_вел =  9,60<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу B|B9]]
| u-b =  0,00
| b-v =  0,00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 246861,
[[Боннський огляд|BD+28 865]]
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD246861
}}
{{Starbox end}}

'''HD246861''' є [[хімічно пекулярна зоря|хімічно пекулярною зорею]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]]
[[Зорі спектрального класу B|B9]] й має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,6.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

==Пекулярний хімічний вміст==

[[Зоряна атмосфера]] HD246861 має підвищений вміст
[[кремній|Si]]
.<ref name=CPcat />

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (4h-6h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу B9]]
[[Категорія:HD246000-246999|8]]

{{astro-stub}}

title: HD246861

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD246861


text:
# Arlivirus
Lishi arlivirus — рід негативно спрямованих одноланцюгових РНК-вірусів порядку Mononegavirales. Представники роду виявлені в різноманітних наземних членистоногих у Китаї.

## Назва
Родова назва Arlivirus складається з трьох частин: Arachnida (павуки — господарі, в яких живе типовий вид віруса) Lishi (Ліші — місто у Китаї, типове місцезнаходження) та virus (вірус).

title: Arlivirus

wikitext:
{{Заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name               =''Arlivirus''
| image              =
| image_caption      =
| virus_group = V
| superregnum  = [[Riboviria]]
| regnum = [[Orthornavirae]]
| divisio = [[Negarnaviricota]]
| classis = [[Monjiviricetes]]
| ordo               = [[Mononegavirales]]
| familia =
| genus              = '''''Arlivirus'''''
| subdivision_ranks  = Види
| subdivision        =
* ''[[Gerrid arlivirus]]''
* ''[[Hubei arlivirus]]''
* ''[[Lishi arlivirus]]'' <small>(типовий)</small>
* ''[[Odonate arlivirus]]''
* ''[[Tacheng arlivirus]]''
* ''[[Wuchang arlivirus]]''
| wikispecies = Arlivirus
}}

'''''Lishi arlivirus''''' — рід негативно спрямованих одноланцюгових РНК-вірусів порядку [[Mononegavirales]]. Представники роду виявлені в різноманітних наземних [[членистоногі|членистоногих]] у [[Китай|Китаї]].

== Назва ==
Родова назва ''Arlivirus'' складається з трьох частин: '''Ar'''achnida (павуки — господарі, в яких живе типовий вид віруса) '''Li'''shi (Ліші — місто у Китаї, типове місцезнаходження) та '''virus''' (вірус).

== Посилання ==
* [https://viralzone.expasy.org/7257 Arlivirus ~ ViralZone page] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210306153937/https://viralzone.expasy.org/7257 |date=6 березня 2021 }}
* https://www.gbif.org/species/159934734{{Недоступне посилання}}

{{віруси-доробити}}

[[Категорія:Riboviria]]
[[Категорія:Негативно спрямовані одноланцюгові РНК-віруси]]
[[Категорія:Роди вірусів]]

title: ?Arlivirus

Група: V

Надцарство: Riboviria

Царство: Orthornavirae

Відділ: Negarnaviricota

Клас: Monjiviricetes

Ряд: Mononegavirales

Рід: Arlivirus

Віківиди: Arlivirus


text:
# Піндіншань
Піндінша́нь (спрощ.: 平顶山; піньїнь: Píngdǐngshān) — міський округ у китайській провінції Хенань.

## Адміністративний поділ
Міський округ поділяється на 4 райони, 2 міста і 4 повіти:
| Карта                                                                        | Карта   | Карта    | Карта            |
| ---------------------------------------------------------------------------- | ------- | -------- | ---------------- |
| Жучжоу Цзя Баофен ① Лушань ② ③ ④ Є Уган ① Шилун ② Сіньхуа ③ Вейдун ④ Чжаньхе |         |          |                  |
| Статус                                                                       | Назва   | Оригінал | Населення (2020) |
| Район                                                                        | Сіньхуа | 新华区   | 465 152          |
| Район                                                                        | Вейдун  | 卫东区   | 336 100          |
| Район                                                                        | Шилун   | 石龙区   | 43 429           |
| Район                                                                        | Чжаньхе | 湛河区   | 345 928          |
| Міський повіт                                                                | Жучжоу  | 汝州市   | 974 541          |
| Міський повіт                                                                | Уган    | 舞钢市   | 294 839          |
| Повіт                                                                        | Баофен  | 宝丰县   | 498 157          |
| Повіт                                                                        | Є       | 叶县     | 735 500          |
| Повіт                                                                        | Лушань  | 鲁山县   | 787 109          |
| Повіт                                                                        | Цзя     | 郏县     | 506 377          |

## Клімат
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується вологим субтропічним кліматом. Найтепліший місяць — липень із середньою температурою 27.5 °C (81.5 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 1.5 °С (34.7 °F).
| Клімат Піндіншаня       | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня | Клімат Піндіншаня |
| Показник                | Січ.              | Лют.              | Бер.              | Квіт.             | Трав.             | Черв.             | Лип.              | Серп.             | Вер.              | Жовт.             | Лист.             | Груд.             | Рік               |
| Середній максимум, °C   | 6,2               | 8,2               | 14                | 20,8              | 26,6              | 31,7              | 31,5              | 30,6              | 26                | 21                | 14,1              | 8                 | 19,9              |
| Середня температура, °C | 1,5               | 3,3               | 8,8               | 15,3              | 20,9              | 26                | 27,5              | 26,6              | 21,5              | 16,1              | 9,3               | 3,3               | 15                |
| Середній мінімум, °C    | −4                | −2,4              | 2,7               | 9                 | 14,4              | 19,8              | 22,5              | 21,7              | 16,1              | 10,2              | 3,5               | −2,4              | 9,3               |
| Норма опадів, мм        | 11.9              | 16.8              | 31.1              | 59.5              | 59.7              | 79                | 168.7             | 140.5             | 86.1              | 54.4              | 31.8              | 10.2              | 749.7             |
| Днів з опадами          | 4,2               | 5,5               | 7,5               | 9,8               | 8,9               | 8,4               | 12,7              | 11,4              | 11,6              | 9,6               | 7,2               | 4,4               | 101,2             |
| Вологість повітря, %    | 61                | 63.1              | 63.6              | 65.1              | 64                | 62.2              | 75.9              | 77.9              | 75.3              | 72.4              | 69.7              | 63.6              | 67.8              |
| ----------------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- | ----------------- |
| Джерело: Weatherbase    |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |                   |

title: Піндіншань

wikitext:
{{Місто
 | країна = [[Китай]]
 | регіон = [[Хенань]]
 |lat_dir = N|lat_deg = 33|lat_min =44|lat_sec = 5
 |lon_dir = E|lon_deg =113|lon_min =17|lon_sec =55
 | країна карта = Китай
 | регіон карта = Хенань
}}
'''Піндінша́нь''' ({{zh|s=平顶山|p=Píngdǐngshān}}) — міський округ у [[Китайська Народна Республіка|китайській]] провінції [[Хенань]].

== Адміністративний поділ ==
Міський округ поділяється на 4 райони, 2 міста і 4 повіти:
{|class="wikitable" style="font-size:100%;"
!colspan="4"| Карта
|-
|colspan=4 align="center"|

{{Image label begin|image=Administrative Division Pingdingshan.png|width={{{1|500}}}|link=}}
{{Image label|x=740|y=340|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Жучжоу]]}}
{{Image label|x=1360|y=580|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Цзя (повіт)|Цзя]]}}
{{Image label|x=1040|y=760|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Баофен]]}}
{{Image label|x=900|y=800|scale={{{1|500}}}/2060|text='''①'''}}
{{Image label|x=620|y=980|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Лушань (повіт)|Лушань]]}}
{{Image label|x=1320|y=980|scale={{{1|500}}}/2060|text='''②'''}}
{{Image label|x=1580|y=1000|scale={{{1|500}}}/2060|text='''③'''}}
{{Image label|x=1460|y=1120|scale={{{1|500}}}/2060|text='''④'''}}
{{Image label|x=1560|y=1400|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Є (повіт)|Є]]}}
{{Image label|x=1760|y=1820|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Уган (Хенань)|Уган]]}}

{{Image label|x=100|y=1700|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Шилун|'''① Шилун''']]}}
{{Image label|x=100|y=1780|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Сіньхуа (район, Піндіншань)|'''② Сіньхуа''']]}}
{{Image label|x=100|y=1860|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Вейдун|'''③ Вейдун''']]}}
{{Image label|x=100|y=1940|scale={{{1|500}}}/2060|text=[[Чжаньхе|'''④ Чжаньхе''']]}}

|-
! Статус
! Назва
! Оригінал
! Населення (2020)
|-
|Район ||[[Район Сіньхуа (район, Піндіншань)|Сіньхуа]] ||新华区 || 465 152
|----------
|Район ||[[Вейдун]] ||卫东区 || 336 100
|----------
|Район ||[[Шилун]] ||石龙区 || 43 429
|----------
|Район ||[[Чжаньхе]] ||湛河区 || 345 928
|----------
|Міський повіт ||[[Жучжоу]] ||汝州市 || 974 541
|----------
|Міський повіт ||[[Уган (Хенань)|Уган]] ||舞钢市 || 294 839
|----------
|Повіт ||[[Баофен]] ||宝丰县 || 498 157
|----------
|Повіт ||[[Є (повіт)|Є]] ||叶县 || 735 500
|----------
|Повіт ||[[Лушань (повіт)|Лушань]] ||鲁山县 || 787 109
|----------
|Повіт ||[[Цзя (повіт)|Цзя]] ||郏县 || 506 377
|}

== Клімат ==
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується [[вологий субтропічний клімат|вологим субтропічним кліматом]]. Найтепліший місяць — [[липень]] із середньою температурою 27.5 °C (81.5 °F). Найхолодніший місяць — [[січень]], із середньою температурою 1.5 °С (34.7 °F).<ref>{{Cite web |url=https://weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=601140&cityname=Pingdingshan%2C+Henan+Sheng%2C+China&units=metric |title=Клімат Піндіншаня |accessdate=8 жовтня 2021 |archive-date=8 жовтня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211008072634/https://weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=601140&cityname=Pingdingshan,+Henan+Sheng,+China&units=metric }}</ref>

{{Клімат міста
|Місто_род=Піндіншаня
|Джерело=[https://www.weatherbase.com/weather/weather.php3?s=601140&cityname=Pingdingshan-China Weatherbase]
| Рік_сер=15
| Січ_сер=1.5
| Лют_сер=3.3
| Бер_сер=8.8
| Кві_сер=15.3
| Тра_сер=20.9
| Чер_сер=26
| Лип_сер=27.5
| Сер_сер=26.6
| Вер_сер=21.5
| Жов_сер=16.1
| Лис_сер=9.3
| Гру_сер=3.3
| Рік_сер_макс=19.9
| Січ_сер_макс=6.2
| Лют_сер_макс=8.2
| Бер_сер_макс=14
| Кві_сер_макс=20.8
| Тра_сер_макс=26.6
| Чер_сер_макс=31.7
| Лип_сер_макс=31.5
| Сер_сер_макс=30.6
| Вер_сер_макс=26
| Жов_сер_макс=21
| Лис_сер_макс=14.1
| Гру_сер_макс=8
| Рік_сер_мін=9.3
| Січ_сер_мін=-4
| Лют_сер_мін=-2.4
| Бер_сер_мін=2.7
| Кві_сер_мін=9
| Тра_сер_мін=14.4
| Чер_сер_мін=19.8
| Лип_сер_мін=22.5
| Сер_сер_мін=21.7
| Вер_сер_мін=16.1
| Жов_сер_мін=10.2
| Лис_сер_мін=3.5
| Гру_сер_мін=-2.4
| Рік_сер_опади=749.7
| Січ_сер_опади=11.9
| Лют_сер_опади=16.8
| Бер_сер_опади=31.1
| Кві_сер_опади=59.5
| Тра_сер_опади=59.7
| Чер_сер_опади=79
| Лип_сер_опади=168.7
| Сер_сер_опади=140.5
| Вер_сер_опади=86.1
| Жов_сер_опади=54.4
| Лис_сер_опади=31.8
| Гру_сер_опади=10.2
| Рік_опади=101.2
| Січ_опади=4.2
| Лют_опади=5.5
| Бер_опади=7.5
| Кві_опади=9.8
| Тра_опади=8.9
| Чер_опади=8.4
| Лип_опади=12.7
| Сер_опади=11.4
| Вер_опади=11.6
| Жов_опади=9.6
| Лис_опади=7.2
| Гру_опади=4.4
| Рік_вол=67.8
| Січ_вол=61
| Лют_вол=63.1
| Бер_вол=63.6
| Кві_вол=65.1
| Тра_вол=64
| Чер_вол=62.2
| Лип_вол=75.9
| Сер_вол=77.9
| Вер_вол=75.3
| Жов_вол=72.4
| Лис_вол=69.7
| Гру_вол=63.6
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.pds.gov.cn/ Офіційна сторінка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100106085944/http://www.pds.gov.cn/ |date=6 січня 2010 }}
* [http://www.citypopulation.de/en/china/henan/admin/4104__píngd%C4%ADngsh%C4%81n_shì/ citypopulation.de] {{ref-en}}

{{china-geo-stub}}

{{Адміністративний устрій Хенані}}
{{Бібліоінформація}}
{{ВП-Портали|Китай}}

[[Категорія:Піндіншань|*]]
[[Категорія:Засновані в Китаї 1957]]

title: — сусідні нас. пункти

Країна: Китай

Регіон: Хенань

Поділ: Xinhua Districtd, Weidong Districtd, Shilong Districtd, Zhanhe Districtd, Baofeng Countyd, Ye Countyd, Lushan Countyd, Jia Countyd, Уган, Жучжоу

Міста-побратими: Сизрань

Номери автомобілів: 豫D


text:
# Чайгіно
Чайгіно (рос. Чайгино) або Чайґл (вепс. Čaigl)  — присілок Бокситогорського району Ленінградської області Росії. Входить до складу Радогощинського сільського поселення.
Населення — 2 особи (2012 рік).

title: Чайгіно

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 |тип                   =[[присілок]]
 |тип_род               =
 |назва                 =Чайгіно
 |назва ін.             ={{lang-ru|Чайгино}}
 |прапор                =
 |опис прапор           =
 |герб                  =
 |опис герба            =
 |розташування          =
 |опис розташування     =
 |зоюраження            =
 |зображення_розмір     =
 |зображення_підпис     =
 | mapx                 =
 | mapy                 =
 |суб'єкт РФ            =[[Ленінградська область]]
 |район                 =[[Бокситогорський район]]
 |міський округ         =
 |поселення             =[[Радогощинське сільське поселення]]
 |рада                  =
 |код ЗКАТУ             =41 203 872 018  <ref>[http://www.ocato.ru/okato.php?code=41203872018 Код ЗКАТУ для населених пунктів Бокситогорського району]{{ref-ru}}</ref>
 |засноване             =
 |перша згадка          =
 |завойоване            =
 |статус                =
 |поділ                 =
 |населення             =2 особи
 |площа                 =
 |ref-площа             =
 |густота               =
 |поштові індекси       =187626
 |телефонний код        =813 66
 |координати            =
 |часовий пояс          =[[UTC+4]]
 |висота                =
 |водойма               =
 |станція               =
 |відстань              =
 |залізниця р           =
 |автошлях р            =
 |фізична р             =
 |залізниця о           =
 |автошлях о            =
 |фізична о             =
 |залізниця с           =
 |автошлях с            =
 |фізична с             =
 |схема                 =
 |міста-побратими       =
 |день міста            =
 |катойконіми           =
 |адреса                =
 |вебсторінка           =
 |голова                =
 |ремарки               =
 |карта розташування1   =Росія Ленінградська область
}}

'''Чайгіно''' ({{lang-ru|Чайгино}}) або '''Чайґл''' ([[Вепська мова|вепс.]] Čaigl)  — [[присілок]] [[Бокситогорський район|Бокситогорського району]] [[Ленінградська область|Ленінградської області]] [[Росія|Росії]]. Входить до складу [[Радогощинське сільське поселення|Радогощинського сільського поселення]].
Населення — 2 особи ([[2012]] рік).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.bankgorodov.ru/place/inform.php?id=69725 Чайгіно на сайті bankgorodov.ru]{{ref-ru}}

{{Радогощинське сільське поселення}}

{{Lenin-obl-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Бокситогорського району]]
[[Категорія:Присілки Ленінградської області]]

title: присілок Чайгіно

Суб'єкт Російської Федерації: Ленінградська область

Муніципальний район: Бокситогорський район

Поселення: Радогощинське сільське поселення

title: Основні дані

Населення: 2 особи

Основні дані:
Мапа
· Чайгіно · Чайгіно


text:
# Біляєв Олександр Михайлович
Олекса́ндр Миха́йлович Біля́єв (27 лютого 1925, смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області — 27 березня 2006, м. Київ) — український мовознавець, методист, доктор педагогічних наук (1985), професор (1988), член-кореспондент АПН України (1992).

## Життєпис
Народився 27 лютого 1925 р. у смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області.
У 1944—1945 роках служив у Червоній Армії. Брав активну участь у бойових діях проти німецько-фашистських загарбників. В одному із наступальних боїв на Берлінському напрямку був тяжко поранений. Після тривалого (понад 7 місяців) лікування в евакогоспіталі був демобілізований з армії як інвалід ІІ групи. За участь у боях нагороджений орденами Червоної Зірки, «Вітчизняної війни» І ступеня, медалями «За відвагу», «Захиснику Вітчизни».
У 1950 році закінчив з відзнакою Херсонський державний педагогічний інститут факультет мови і літератури (українське відділення).
Працював вчителем у Запоріжжі, навчався в аспірантурі в Українському науково-дослідному інституті педагогіки (УНДІП).
У 1955 році захистив кандидатську диссертацію на тему: «Робота над орфографічними помилками учнів».
У 1985 році захистив дисертацію на здобуття наукового ступеня доктора педагогічних наук на тему: «Лінгводидактичні основи сучасного уроку української мови в середній школі».
Помер на 81-му році життя 27 березня 2006 року. Похований на Байковому кладовищі разом з родиною.

## Професійна діяльність
1954—1959 — старший викладач кафедри української мови, декан історично-філологічного факультету Сталінського державного педагогічного інституту (нині Донецький університет)
1959 — старший науковий співробітник відділу методики мови Інституту педагогіки АПН України
1960—1977 — завідувач відділу методики мови Інституту педагогіки АПН України
1970—1974 — головний редактор методичного часопису Міністерства освіти УССР «Українська мова і література в школі»
1977—1983 — заступник директора Інституту педагогіки АПН України
1983—1986 — завідувач сектору методики української та російської мов Інституту педагогіки АПН України
1986—1994 — завідувач лабораторії навчання української та російської мов Інституту педагогіки АПН України
1994 — головний науковий співробітник лабораторії навчання української та російської мов Інституту педагогіки АПН України

## Наукова діяльність
Наукові інтереси зосереджені на розробленні актуальних проблем методики викладання української мови в середній школі, зокрема змісту, форм і методів навчання. Зробив значний внесок в українську лінгводидактику дослідженнями сучасного уроку мови, методики викладання фонетики, лексики, словотвору, граматики та стилістики, системи роботи з розвитку усного та писемного мовлення учнів, шляхів та способів підвищення їхньої грамотності.
Під керівництвом О. М. Біляєва успішно захистили дисертації понад 40 кандидатів і 5 докторів наук. Серед його учнів провідні науковці: З. П. Бакум, М. С. Вашуленко, Н. Б. Голуб, О. М. Горошкіна, Н. М. Дика, С. О. Караман, Л. М. Кожуховська, І. А. Кучеренко, О. А. Кучерук, Л. І. Мамчур, Е. Я. Палихата, М. І. Пентилюк, О. І. Потапенко, Н. М. Остапенко, Т. В. Симоненко, І. М. Хом'як, Г. Т. Шелехова, В. В. Шляхова, С. Т. Яворська та ін.

## Пам'ять
- Захищено кандидатську дисертацію на тему: «Лінгводидактична спадщина О. М. Біляєва (1925—2006 рр.)» зі спеціальності 13.00.02 — теорія та методика навчання (українська мова). Автор дослідження — Л. П. Савич., керівник — доктор педагогічних наук, професор Е. Я. Палихата (Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка), (2012)[6]
- Щорічно в березні відділ навчання української мови та літератури Інституту педагогіки НАПН України проводить круглий стіл з актуальних проблем української лінгводидактики (зокрема, «Сучасні підходи до навчання української мови і літератури в школі» (2015), «Оцінювання навчальних досягнень з української мови учнів ЗНЗ» (2017), «Концептуальні засади компетентнісного навчання української мови» (2019), «Проблема методів компетентнісно орієнтованого навчання української мови у закладах загальної освіти» (2020)), присвячений пам'яті члена-кореспондента НАПН України, доктора педагогічних наук, професора Олександра Михайловича Біляєва.

## Науково-методичний доробок
Автор понад 200 наукових праць, співавтор низки навчальних програм і підручників для 5–11 класів. Автор праць з теорії і практики навчання української і російської мов, української лінгводидактики, шкільних підручників з української мови, посібників для учителів:
- Уроки української мови у восьмирічній школі (5-6 класи): посібник для вчит. / за ред. О. М. Біляєва. — К. : Рад. шк., 1966. — 384 с.
- Шляхи підвищення ефективності уроку української мови в 5 — 8 класах. (1967),
- Сучасний урок української мови. — К. : Рад.шк., 1981. — 182 с.
- Лингводидактические основы современного урока украинского языка в средней школе: автореферат дис…. докт. пед. наук: 13.00.02 / Беляев Александр Михайлович; Киевский государственный педагогический институт им. A.M. Горького. — К., 1985. — 48 с.
- Методика вивчення української мови в школі: монографія / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, В. Я. Мельничайко. — К. : Рад. шк., 1987. — 246 с.
- Підвищення ефективності уроку української мови в світлі вимог реформи школи: метод. лист / [укл. О. М. Біляєв]. — К. : Рад. шк., 1988. — 48 с.
- Лінгводидактика рідної мови: Навчально-методичний посібник. — К. : Генеза, 2005. — 180 с.

Автор понад 20 підручників з української мови для 5, 6, 7, 8, 9 та для 10-11 класів шкіл з українською та російською мовами навчання.

### Підручники
1. Українська мова. Навчальні матеріали для 4 класу. Випуск перший / О. М. Біляєв. — К., 1967.
2. Українська мова. Експериментальний підручник для 5 класу шкіл з українською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1969.
3. Українська мова. Експериментальний підручник для 5 класу шкіл з українською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1970.
4. Українська мова. Підручник для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1970.
5. Українська мова: Експериментальний підручник для 6 класу шкіл з українською мовою навчання / Біляєв О. М. (співавтор і редактор), К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К.: Рад. школа, 1971. — 115 с.
6. Українська мова. Підручник для 7 класу шкіл з українською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1971.
7. Українська мова: Експериментальний підручник для 7 класу шкіл з українською мовою навчання / Біляєв О. М. (співавтор і редактор), К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник — К.: Рад. школа, 1972.- 119 с.
8. Українська мова. Підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1973.
9. Українська мова. Підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1975.
10. Українська мова. Підручник для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1976.
11. Українська мова. Підручник для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1977.
12. Українська мова. Підручник для 4 класу / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1980.
13. Українська мова. Підручник для 5 — 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1980.
14. Українська мова: підручник для 4 класу з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1984. — 160 с.
15. Українська мова: пробний підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1985. –158 с.
16. Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1986. — 128 с.
17. Українська мова: пробний підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1987. — 140 с.
18. Українська мова: пробний підручник для 8 класу з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1988. — 111 с.
19. Українська мова: Підручник /стабільний/ для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Псисько. Л. М. Симоненкові, М. М. Шкільник. — К.: Вид-во «Радянська школа», 1989. — 252 с.
20. Українська мова: пробний підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К.: Вид-во «Радянська школа», 1989. — 158 с.
21. Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1990. — 192 с.
22. Українська мова: підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1991. — 192 с.
23. Українська мова: підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1991. — 160 с.
24. Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1992. — 192 с.
25. Українська мова: підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1992. –111 с.
26. Українська мова: підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1993. — 192 с.
27. Українська мова: підручник для 9 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1993. — 192 с.
28. Українська мова: підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1994. — 111 с.
29. Українська мова. Підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 192 с.
30. Українська мова. Підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 224 с.
31. Українська мова. Підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 144 с.
32. Українська мова. Підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 111 с.
33. Українська мова. Підручник для 9 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 195 с.
34. Українська мова: підручник для 9 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2000. — 206 с.
35. Українська мова. Підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, Т. П. Мисоненкова, А. В. Ярмолюк. — К. : Вид-во «Педагогічна думка», 2001. — 215 с.
36. Українська мова: підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л.М Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2004., 2003. — 128 с.
37. Українська мова: підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2003. — 128 с.
38. Українська мова: підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2003. — 128 с.
39. Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою викладання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова. — К. : Видавничий дім «Афон», 2004. — 128 с.
40. Українська мова. Підручник для 10-11 класів загальноосвітніх навчальних закладів з українською та російською мовами навчання / О. М. Біляєв, Л. М. Симоненкова, Л. В. Скуратівський, Г. Т. Шелехова. — К. : Вид-во «Освіта», 2004. — 384 с.

## Нагороди
- Орден «Знак пошани»
- Медаль А. С. Макаренка
- Почесна грамота Кабінету Міністрів України

За розпорядженням Президента України Леоніда Кучми Олександру Михайловичу як видатному діячеві освіти було призначено довічну державну стипендію (2000).

title: Біляєв Олександр Михайлович

wikitext:
{{Особа
|оригінал імені =
|зображення = Біляєв Олександр Михайлович.jpg
|розмір = 180
|місце народження =
|дата смерті =
|місце смерті =
|поховання =
|громадянство =
|національність =
|військове звання =
|партія =
|нагороди =
}}
{{Інші значення|тип=прізвище|Біляєв}}
'''Олекса́ндр Миха́йлович Біля́єв''' ([[27 лютого]] [[1925]], смт [[Нововоронцовка]] [[Нововоронцовський район|Нововоронцовського району]] [[Херсонська область|Херсонської області]] — [[27 березня]] [[2006]], м. [[Київ]])<ref>{{Cite web|url=http://www.undip.org.ua/structure/laboratory/laborator-ya-learning-ukrainian-language/member.php|title=Ті, кого ми пам'ятаємо|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=12 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170712043716/http://www.undip.org.ua/structure/laboratory/laborator-ya-learning-ukrainian-language/member.php}}</ref> — український [[мовознавець]], [[методист]], [[доктор педагогічних наук]] ([[1985]]), професор ([[1988]]), член-кореспондент АПН України ([[1992]]).<ref>{{Cite web|url=http://esu.com.ua/search_articles.php?id=40968|title=Березівська Л. Д.  . Біляєв Олександр Михайлович|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=13 жовтня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201013010656/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=40968}}</ref>

== Життєпис ==
Народився 27 лютого 1925 р. у смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області.

У 1944—1945 роках служив у [[Червона армія|Червоній Армії]]. Брав активну участь у [[Бойові дії|бойових діях]] проти німецько-фашистських загарбників. В одному із наступальних боїв на Берлінському напрямку був тяжко поранений. Після тривалого (понад 7 місяців) лікування в [[Евакогоспіталь|евакогоспіталі]] був [[Демобілізація (військова справа)|демобілізований]] з армії як інвалід ІІ групи. За участь у боях нагороджений [[Орден Червоної Зірки|орденами Червоної Зірки]], «[[Орден Вітчизняної війни|Вітчизняної війни]]» І ступеня, [[Медаль «За відвагу»|медалями «За відвагу»]], [[Медаль «Захиснику Вітчизни»|«Захиснику Вітчизни»]]<ref>[http://ephsheir.phdpu.edu.ua/bitstream/handle/8989898989/1507/видатні2_правка_2_б%D0B5резня.pdf?sequence=1&isAllowed=y Видатні особистості з українського мовознавства. Хрестоматія / за заг. ред. Марини Навальної ; укл. : Тетяна Левченко, Тетяна Чубань. — Переяслав-Хмельницький: «Видавництво КСВ», 2016]{{Недоступне посилання}}</ref>.

[[1950|У 1950 році]] закінчив з відзнакою [[Херсонський педагогічний інститут|Херсонський державний педагогічний інститут]] факультет мови і літератури (українське відділення).

Працював вчителем у Запоріжжі, навчався в аспірантурі в [[Інститут педагогіки Національної академії педагогічних наук України|Українському науково-дослідному інституті педагогіки (УНДІП)]].

[[Файл:Могила Олександра Біляєва.jpg|thumb|right|150px|Могила Олександра Біляєва, Байкове кладовище]]

У 1955 році захистив кандидатську диссертацію на тему: «Робота над орфографічними помилками учнів».

У 1985 році захистив дисертацію на здобуття наукового ступеня доктора педагогічних наук на тему: «Лінгводидактичні основи сучасного уроку української мови в середній школі».

Помер на 81-му році життя 27 березня 2006 року. Похований на [[Байкове кладовище|Байковому кладовищі]] разом з родиною.

== Професійна діяльність ==

1954—1959 — старший викладач кафедри української мови, декан історично-філологічного факультету Сталінського державного педагогічного інституту (нині [[Донецький національний університет імені Василя Стуса|Донецький університет]])

1959 — старший науковий співробітник відділу методики мови [[Інститут педагогіки НАПН України|Інституту педагогіки АПН України]]

1960—1977 — завідувач відділу методики мови Інституту педагогіки АПН України

1970—1974 — [[головний редактор]] методичного часопису [[Міністерство народної освіти Української РСР|Міністерства освіти УССР]] «[[Українська мова і література в школі]]»<ref>{{ЕУ}}</ref>

1977—1983 — заступник директора Інституту педагогіки АПН України

1983—1986 — завідувач сектору методики української та російської мов Інституту педагогіки АПН України

1986—1994 — завідувач лабораторії навчання української та російської мов Інституту педагогіки АПН України

1994 — [[головний науковий співробітник]] лабораторії навчання української та російської мов Інституту педагогіки АПН України

== Наукова діяльність ==
Наукові інтереси зосереджені на розробленні актуальних проблем методики викладання української мови в середній школі, зокрема змісту, форм і методів навчання. Зробив значний внесок в українську [[Лінгводидактика|лінгводидактику]] дослідженнями сучасного уроку мови, методики викладання [[Фонетика|фонетики]], [[Лексика|лексики]], [[Словотвір|словотвору]], [[Граматика|граматики]] та [[Стилістика|стилістики]], системи роботи з розвитку усного та писемного мовлення учнів, шляхів та способів підвищення їхньої грамотності<ref>{{Cite web |url=http://esu.com.ua/search_articles.php?id=40968 |title=Енциклопедія сучасної України |accessdate=31 березня 2020 |archive-date=13 жовтня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201013010656/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=40968 }}</ref>.

Під керівництвом О. М. Біляєва успішно захистили дисертації понад 40 кандидатів і 5 докторів наук. Серед його учнів провідні науковці: З. П. Бакум, [[Вашуленко Микола Самійлович|М. С. Вашуленко]], Н. Б. Голуб, О. М. [[Горошкіна Олена Миколаївна|Горошкіна]], Н. М. Дика, [[Караман Станіслав Олександрович|С. О. Караман]], Л. М. Кожуховська, І. А. Кучеренко, О. А. Кучерук, Л. І. Мамчур, Е. Я. Палихата, [[Пентилюк Марія Іванівна|М. І. Пентилюк]], О. І. Потапенко, Н. М. Остапенко, [[Симоненко Тетяна Володимирівна|Т. В. Симоненко]], [[Хом'як Іван Миколайович|І. М. Хом'як]], [[Шелехова Галина Тарасівна|Г. Т. Шелехова]], В. В. Шляхова, С. Т. Яворська та ін.

== Пам'ять ==

* Захищено кандидатську дисертацію на тему: «Лінгводидактична спадщина О. М. Біляєва (1925—2006 рр.)» зі спеціальності 13.00.02 — теорія та методика навчання (українська мова). Автор дослідження — Л. П. Савич., керівник — доктор педагогічних наук, професор Е. Я. Палихата ([[Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка]]), (2012)<ref>{{Cite web|url=http://catalog.library.tnpu.edu.ua:8080/library/DocDescription?doc_id=514049|title=Савич, Л. П.     Лінгводидактична спадщина О. М. Біляєва (1925–2006 рр.)|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=11 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210211091735/http://catalog.library.tnpu.edu.ua:8080/library/DocDescription?doc_id=514049}}</ref>
* Щорічно в березні відділ навчання української мови та літератури Інституту педагогіки НАПН України проводить круглий стіл з актуальних проблем української лінгводидактики (зокрема, «Сучасні підходи до навчання української мови і літератури в школі» (2015), «Оцінювання навчальних досягнень з української мови учнів ЗНЗ» (2017), «Концептуальні засади компетентнісного навчання української мови» (2019), «Проблема методів компетентнісно орієнтованого навчання української мови у закладах загальної освіти» (2020)), присвячений пам'яті члена-кореспондента НАПН України, доктора педагогічних наук, професора Олександра Михайловича Біляєва.

== Науково-методичний доробок ==
Автор понад 200 наукових праць, співавтор низки навчальних програм і підручників для 5–11 класів. Автор праць з теорії і практики навчання [[Українська мова|української]] і [[Російська мова|російської мов]], української [[лінгводидактика|лінгводидактики]], шкільних підручників з української мови, посібників для учителів:

* Уроки української мови у восьмирічній школі (5-6 класи): посібник для вчит. / за ред. О. М. Біляєва. — К. : [[Освіта (видавництво)|Рад. шк.]], 1966. — 384 с.
* Шляхи підвищення ефективності уроку української мови в 5 — 8 класах. (1967),
* Сучасний урок української мови. — К. : Рад.шк., 1981. — 182 с.
* Лингводидактические основы современного урока украинского языка в средней школе: автореферат дис…. докт. пед. наук: 13.00.02 / Беляев Александр Михайлович; Киевский государственный педагогический институт им. A.M. Горького. — К., 1985. — 48 с.
* Методика вивчення української мови в школі: монографія / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, В. Я. Мельничайко. — К. : Рад. шк., 1987. — 246 с.
* Підвищення ефективності уроку української мови в світлі вимог реформи школи: метод. лист / [укл. О. М. Біляєв]. — К. : Рад. шк., 1988. — 48 с.
* Лінгводидактика рідної мови: Навчально-методичний посібник. — К. : Генеза, 2005. — 180 с.

Автор понад 20 підручників з української мови для 5, 6, 7, 8, 9 та для 10-11 класів шкіл з українською та російською мовами навчання.

=== Підручники ===

# Українська мова. Навчальні матеріали для 4 класу. Випуск перший / О. М. Біляєв. — К., 1967.
# Українська мова. Експериментальний підручник для 5 класу шкіл з українською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1969.
# Українська мова. Експериментальний підручник для 5 класу шкіл з українською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1970.
# Українська мова. Підручник для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1970.
# Українська мова: Експериментальний підручник для 6 класу шкіл з українською мовою навчання / Біляєв О. М. (співавтор і редактор), К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К.: Рад. школа, 1971. — 115 с.
# Українська мова. Підручник для 7 класу шкіл з українською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1971.
# Українська мова: Експериментальний підручник для 7 класу шкіл з українською мовою навчання / Біляєв О. М. (співавтор і редактор), К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник — К.: Рад. школа, 1972.- 119 с.
# Українська мова. Підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1973.
# Українська мова. Підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1975.
# Українська мова. Підручник для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1976.
# Українська мова. Підручник для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1977.
# Українська мова. Підручник для 4 класу / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1980.
# Українська мова. Підручник для 5 — 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1980.
# Українська мова: підручник для 4 класу з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1984. — 160 с.
# Українська мова: пробний підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1985. –158 с.
# Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1986. — 128 с.
# Українська мова: пробний підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1987. — 140 с.
# Українська мова: пробний підручник для 8 класу з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1988. — 111 с.
# Українська мова: Підручник /стабільний/ для 4 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Псисько. Л. М. Симоненкові, М. М. Шкільник. — К.: Вид-во «Радянська школа», 1989. — 252 с.
# Українська мова: пробний підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К.: Вид-во «Радянська школа», 1989. — 158 с.
# Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1990. — 192 с.
# Українська мова: підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1991. — 192 с.
# Українська мова: підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Радянська школа», 1991. — 160 с.
# Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1992. — 192 с.
# Українська мова: підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1992. –111 с.
# Українська мова: підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1993. — 192 с.
# Українська мова: підручник для 9 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1993. — 192 с.
# Українська мова: підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1994. — 111 с.
# Українська мова. Підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, М. М. Шкільник. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 192 с.
# Українська мова. Підручник для 6 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 224 с.
# Українська мова. Підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 144 с.
# Українська мова. Підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 111 с.
# Українська мова. Підручник для 9 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 1995. — 195 с.
# Українська мова: підручник для 9 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова, Т. П. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2000. — 206 с.
# Українська мова. Підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, К. М. Плисько, Л. М. Симоненкова, Т. П. Мисоненкова, А. В. Ярмолюк. — К. : Вид-во «Педагогічна думка», 2001. — 215 с.
# Українська мова: підручник для 5 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л.М Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2004., 2003. — 128 с.
# Українська мова: підручник для 7 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2003. — 128 с.
# Українська мова: підручник для 8 класу шкіл з російською мовою навчання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова. — К. : Вид-во «Освіта», 2003. — 128 с.
# Українська мова: підручник для 6 класу шкіл з російською мовою викладання / О. М. Біляєв, М. І. Пентилюк, Л. М. Симоненкова. — К. : Видавничий дім «Афон», 2004. — 128 с.
# Українська мова. Підручник для 10-11 класів загальноосвітніх навчальних закладів з українською та російською мовами навчання / О. М. Біляєв, Л. М. Симоненкова, Л. В. Скуратівський, Г. Т. Шелехова. — К. : Вид-во «Освіта», 2004. — 384 с.

== Нагороди ==
* [[Орден «Знак Пошани»|Орден «Знак пошани»]]
* [[Медаль А. С. Макаренка]]
* [[Почесна грамота Кабінету Міністрів України]]
За розпорядженням Президента України [[Кучма Леонід Данилович|Леоніда Кучми]] Олександру Михайловичу як видатному діячеві освіти було призначено довічну державну стипендію (2000).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==

* [http://ephsheir.phdpu.edu.ua/bitstream/handle/8989898989/1507/видатні2_правка_2_березня.pdf?sequence=1&isAllowed=y Біляєв Олександр Михайлович // Видатні особистості з українського мовознавства. Хрестоматія / за заг. ред. Марини Навальної ; укл. : Тетяна Левченко, Тетяна Чубань. — Переяслав-Хмельницький: «Видавництво КСВ», 2016. — С.15-17.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200923144930/http://ephsheir.phdpu.edu.ua/bitstream/handle/8989898989/1507/видатні2_правка_2_березня.pdf?sequence=1&isAllowed=y |date=23 вересня 2020 }}
* Біляєв Олександр Михайлович: до 90-річчя від дня народження видатного українського лінгводидактика // Українська мова і література в школі. — 2015. — № 2. — С. 58–59.
* [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=40968 ''Березівська Л. Д.''<nowiki> Біляєв Олександр Михайлович  // Енциклопедія Сучасної України: електронна версія [вебсайт] / гол. редкол.: І.М. Дзюба, А.І. Жуковський, М.Г. Железняк та ін.; НАН України, НТШ. Київ: Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2003.</nowiki>]
* Горошкіна О.    Ідеї О. М. Біляєва в розвідках сучасних лінгводидактів і практичній діяльності вчителів // Українська мова і література в школі. — 2015. — № 3. — С. 15–19.
* До 90-річчя від дня народження Олександра Михайловича Біляєва (1925—2006) // Педагогічний музей [http://pmu.in.ua/virtual-exhibitions/90_rokiv_bilyev/ України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201013010656/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=40968 |date=13 жовтня 2020 }}
* Життя, наповнене глибоким змістом (до 90-річчя від дня народження видатного українського лінгводидактика Олександра Біляєва) // Українська мова і література в школі. — 2015. — № 2. — 64 с. — С. 58–59.
* ''Кожуховська Л, Дига Н.'' Традиційне та інноваційне в методиці викладання мови і літератури в школі у поглядах Н. Й. Волошиної та О. М. Біляєва // Гуманітарний вісник № 33. Педагогіка, С. 71- 79.
* ''Кожувська Л. П.'' Науковий спадок О. М. Біляєва в контексті сучасної лінгводидактики// Теоретична і дидактична філологія: збірник наукових праць. — В.4. — Переяслав-Хмельницький, 2008. — С.227-237.
* Наукова школа професора Біляєва. «Педагогічна газета», 1995, № 3.
* ''Плющ М. Я.'' Біляєв Олександр Михайлович // {{УМ-2000}}
* ''Савич Л. П.'' Вивчення й використання передового педагогічного досвіду у світлі праць О. М. Біляєва // Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка. Сер. Педагогіка. — 2012. — № 1. — С. 28-33. — Бібліогр. в кінці ст.
* [http://intkonf.org/savich-l-p-vnesok-ombilyaeva-u-stvorennya-pidruchnikiv-z-ridnoyi-movi/ ''Савич Л. П.'' Внесок О. М. Біляєва у створення підручників з рідної мови // XIV Міжнародна наукова інтернет-конференція ADVANCED TECHNOLOGIES OF SCIENCE AND EDUCATION] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200220084747/http://intkonf.org/savich-l-p-vnesok-ombilyaeva-u-stvorennya-pidruchnikiv-z-ridnoyi-movi |date=20 лютого 2020 }}
* ''Савич Л.'' Втілення у практику школи методичних ідей О. М. Біляєва: (на матеріалі повісті «Вишневі ночі» Бориса Харчука)    // Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка. Сер. Літературознавство. — 2011. — Вип. 33. — С. 354—367. — Бібліогр. в кінці ст.
* ''Савич Л. П.'' Лінгводидактична спадщина О. М. Біляєва (1925—2006 рр.) ''':''' автореф. дис. на здоб. наук. ступ. канд. пед. наук : 13.00.02 — теорія і методика навчання (українська мова); Тернопільський нац. пед. ун-т ім. В. Гнатюка. — Тернопіль, 2012. — 19 с.
* ''Савич Л. П.'' Лінгводидактична спадщина О. М. Біляєва (1925—2006 рр.) ''':''' дис. … канд. пед. наук : 13.00.02 — теорія та методика навчання (українська мова); Тернопільський нац. пед. ун-т ім. В. Гнатюка ; наук. кер. Е. Я. Палихата. — Тернопіль, 2012. — 252 с. — Бібліогр.: с. 179—211.
* ''Савич Л. П.'' Проблеми дослідження методів навчання рідної мови в науковій спадщині О. М. Біляєва // Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка. Сер. Педагогіка. — 2011. — № 2. — С. 147—153. — Бібліогр. в кінці ст.
* ''Савич Л. П.'' Урок української мови і світля праць Олександра Біляєва // Наукові записки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка. Сер. Педагогіка. — 2007. — № 5. — С. 72-80. — Бібліогр. в кінці ст.
* Ті, кого ми пам'ятаємо. Біляев Олександр Михайлович // [http://www.undip.org.ua/structure/laboratory/laborator-ya-learning-ukrainian-language/member.php Офіційний сайт Інститут педагогіки Національної академії педагогічних наук України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170712043716/http://www.undip.org.ua/structure/laboratory/laborator-ya-learning-ukrainian-language/member.php |date=12 липня 2017 }}
* ''Хом'як І.'' Любов до мови й уживаного слова (про наукову діяльність О. М. Біляєва — провідного вченого України в галузі лінгводидактики) // Українська мова і література в школі. — 2015. — № 4. — С.17–21. — Бібліогр. в кінці ст.

[[Категорія:Українські мовознавці]]
[[Категорія:Українські методисти]]
[[Категорія:Випускники Херсонського державного університету]]
[[Категорія:Уродженці Нововоронцовського району]]
[[Категорія:Поховані на Байковому кладовищі]]
[[Категорія:Інваліди Другої світової війни]]

title: Біляєв Олександр Михайлович

Народився: 27 листопада 1925 · Нововоронцовський район, Херсонська область

Помер: 27 березня 2006 (80 років) · Київ, Україна

Країна: Україна

Діяльність: мовознавець

Alma mater: Херсонський державний університет

Вчене звання: професор

Нагороди: Медаль за відвагу медаль А. С. Макаренка


text:
# Арктія жовтенька
Арктія жовтенька (Arctoa fulvella) — вид мохів порядку дикранальних (Dicranales).

## Поширення
Батьківщиною є Європа, Північна Америка, Азія.
Населяє кремнеземну породу чи ґрунт; від помірних до високих висот.

## Характеристика
Рослини дрібні, в компактних, помірно блискучих, жовто-коричневих або зелених пучках. Стебла (0.5)1–2(4) см. Листки прямі чи серпоподібно-другі, ланцетні, шилуваті, 2–3 мм. Коробочкові ніжки (3)4–6(7) мм. Коробочка злегка вигнута, у сухому стані неясно або чітко ребриста. Спори 16–28 мкм. Коробочки дозрівають влітку.

title: Арктія жовтенька

wikitext:
{{Speciesbox
| image =
| image_width = 280px
| taxon = Arctoa fulvella
| authority = (Dicks.) Bruch & Schimp.
}}
'''Арктія жовтенька''' (''Arctoa fulvella'') — [[вид]] мохів порядку дикранальних (Dicranales)<ref name="CoL">{{cite web |title=''Arctoa fulvella'' |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/683PM |website=The Catalogue of Life |access-date=23.03.2024 |language=en}}</ref>.

== Поширення ==
Батьківщиною є [[Європа]], [[Північна Америка]], [[Азія]]<ref name="GBIF">{{cite web |title=''Arctoa fulvellas'' |url=https://www.gbif.org/species/5282165 |website=Global Biodiversity Information Facility |access-date=23.03.2024 |language=en}}</ref>.

Населяє кремнеземну породу чи ґрунт; від помірних до високих висот<ref name="FNA"/>.

== Характеристика ==
Рослини дрібні, в компактних, помірно блискучих, жовто-коричневих або зелених пучках. Стебла (0.5)1–2(4) см. [[Листок|Листки]] прямі чи серпоподібно-другі, ланцетні, шилуваті, 2–3 мм. Коробочкові ніжки (3)4–6(7) мм. Коробочка злегка вигнута, у сухому стані неясно або чітко ребриста. [[Спори]] 16–28 мкм. Коробочки дозрівають влітку<ref name="FNA">{{cite web |title=''Arctoa fulvella'' |url=http://www.efloras.org |website=Flora of North America @ efloras.org |access-date=23.03.2024 |language=en}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from1=Q15321641}}

[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Північної Америки]]
[[Категорія:Флора Азії]]

title: Біологічна класифікація

Відділ: Мохи (Bryophyta)

Клас: Листостеблові (Bryopsida)

Підклас: Дикранові (Dicranidae)

Порядок: Дикранальні (Dicranales)

Родина: Дикранові (Dicranaceae)

Рід: Арктія (Arctoa)

Вид: A. fulvella

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Arctoa fulvella · (Dicks.) Bruch & Schimp.


text:
# Прапор Ворохти
Пра́пор Ворохти — офіційний символ селища Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області. Затверджений 18 березня 1999 року сесією Ворохтянської селищної ради.
Автор проекту — А. Гречило.

## Опис
Квадратне полотнище, розділене по діагоналі з нижнього кута від древка ялинковим січенням на верхнє зелене поле, в якому біла квітка едельвейсу, та нижнє жовте поле.

## Зміст
Ялинкове січення вказує на розташування Ворохти серед густих карпатських лісів, а зелене поле вказує на розвиток курортної галузі. Ламане ділення означає Карпати, а середній виступ — гору Говерлу, розташовану на території селищної ради. Квітка едельвейсу (білотки) свідчить про рідкісну місцеву флору.

title: Прапор Ворохти

wikitext:
{{Картка:Прапор|
|назва        = Прапор Ворохти
|зображення   =Сцяг Варохті.svg
|використання = 110000
|пропорції    = 1:1
|затверджений = [[18 березня]] [[1999]]
|дизайн       =
|колір1       = зелений
|колір2       = жовтий
|колір3       = білий
|тип          = муніципальний
}}

'''Пра́пор Ворохти''' — офіційний символ селища [[Ворохта]] [[Надвірнянський район|Надвірнянського району]] [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської області]]. Затверджений [[18 березня]] [[1999]] року сесією [[Ворохтянська селищна рада|Ворохтянської селищної ради]].

Автор проекту — [[Гречило Андрій Богданович|А. Гречило]].

== Опис ==
Квадратне полотнище, розділене по діагоналі з нижнього кута від древка ялинковим січенням на верхнє зелене поле, в якому біла квітка едельвейсу, та нижнє жовте поле.

==Зміст==
Ялинкове січення вказує на розташування Ворохти серед густих карпатських лісів, а зелене поле вказує на розвиток курортної галузі. Ламане ділення означає Карпати, а середній виступ — гору Говерлу, розташовану на території селищної ради. Квітка едельвейсу (білотки) свідчить про рідкісну місцеву флору.

== Див. також ==
* [[Ворохта]]
* [[Герб Ворохти]]
* [[Методичні рекомендації з питань місцевої геральдики і прапорництва]]

== Джерела ==
* Гречило А. Герби та прапори міст і сіл України. — Львів, 2004. — Ч. 1. — С. 52.
* [http://uht.org.ua/forum/viewtopic.php?f=79&t=5416 Сайт УГТ]

[[Категорія:Прапори селищ Івано-Франківської області|Ворохта]]
[[Категорія:Ворохта]]

title: Прапор Ворохти

Затверджений: 18 березня 1999

Кольори: | | зелений | | | жовтий | | | білий |

Тип: муніципальний