text:
# Комсомольськ (Учалинський район)
Комсомо́льськ (рос. Комсомольск, башк. Комсомольск) — село (колишнє селище) у складі Учалинського району Башкортостану, Росія. Адміністративний центр Тунгатаровської сільської ради.
Населення — 433 особи (2010; 561 в 2002).
Національний склад:
- башкири — 94%

title: Комсомольськ (Учалинський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Комсомольськ
 | назва ін.       = {{lang-ru|Комсомольск}}<br/>{{lang-ba|Комсомольск}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         = Komsomol'sk.JPG
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  = Вигляд на село
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[Учалинський район]]
 | поселення       = [[тунгатаровська сільська рада|Тунгатаровська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       = 80 253 884 001
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 433 особи ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси = 453714
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 54 | lat_min= 37 | lat_sec= 07
 | lon_dir=E | lon_deg= 59 | lon_min= 44 | lon_sec= 08
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Комсомольськ (значення)}}

'''Комсомо́льськ''' ({{lang-ru|Комсомольск}}, {{lang-ba|Комсомольск}}) — [[село]] (колишнє [[селище]]<ref>При переписі 2002 року визначалось як селище</ref>) у складі [[учалинський район|Учалинського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Адміністративний центр [[тунгатаровська сільська рада|Тунгатаровської сільської ради]].

Населення — 433 особи ([[2010]]; 561 в [[2002]]{{RUS-census2002}}).

Національний склад{{RUS-BA-population-2002-2009}}:
* [[башкири]] — 94%

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.617909&lon=59.730606&z=14&m=b&show=/17698428/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.617909&lon=59.730606&z=14&m=b&show=/17698428/ru/ |date=25 Серпня 2011 }}

{{bash-stub}}
{{Учалинський район}}

[[Категорія:Населені пункти Учалинського району]]
[[Категорія:Села Башкортостану]]

title: рос. Комсомольск · башк. Комсомольск

рос. Комсомольск · башк. Комсомольск: Файл:Komsomol'sk.JPGВигляд на село

title: село Комсомольськ

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Учалинський район

Поселення: Тунгатаровська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Комсомольськ · Комсомольськ


text:
# Михайлова Дар'я Борисівна
Дари́на (Дар'я) Миха́йлова (* 1989) — українська бігунка на довгі дистанції.

## З життєпису
Народилася 1989 року в Бахмачі (Чернігівська область). Батько — дитячий тренер, посів другу сходинку на чемпіонаті СРСР серед юнаків. Вихованка ДЮСШ «Гармонія». 2016 року брала участь у жіночому півмарафоні на Чемпіонаті Європи з легкої атлетики (Амстердам, Нідерланди). Фінішувала на 54 місці.
Представляла Україну на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2017 року (Лондон, Велика Британія), у жіночому марафоні. Посіла 44 місце.
Посіла 25 місце в жіночому марафоні на Чемпіонаті Європи з легкої атлетики 2018 року (Берлін, Німеччина).
Чемпіонат світу з кросу 2019 — потрапила в 30-ку кращих бігунів. Учасниця Чемпіонату Балкан з півмарафону. Кубок Європи з бігу на 10000 метрів 2019 — 8-ма сходинка.
2020 року зайняла дев'яте місце в Лондонському марафоні.
Учасниця Олімпійських ігор-2020.

wikiname: ukwiki

title: Михайлова Дар'я Борисівна

in_language: uk

wikitext:
{{спортсмен
|дата народження = 29.4.1989
|місце народження = [[Бахмач]]
|нагороди = {{майстер спорту України міжнародного класу}}
}}
{{тезки|Михайлова Дарина}} '''Дари́на (Дар'я) Миха́йлова''' (* 1989) — українська бігунка на довгі дистанції.

== З життєпису ==
Народилася 1989 року в Бахмачі (Чернігівська область). Батько — дитячий тренер, посів другу сходинку на чемпіонаті СРСР серед юнаків. Вихованка ДЮСШ «Гармонія». 2016 року брала участь у [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2016|жіночому півмарафоні на Чемпіонаті Європи з легкої атлетики]] (Амстердам, Нідерланди). Фінішувала на 54 місці.

[[Україна на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2017|Представляла Україну]] на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2017 року (Лондон, Велика Британія), у жіночому марафоні. [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2017 — марафонський біг (жінки)|Посіла 44 місце]].

Посіла 25 місце в [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2018 – марафон (жінки)|жіночому марафоні]] на [[Чемпіонат Європи з легкої атлетики 2018|Чемпіонаті Європи з легкої атлетики 2018 року]] (Берлін, Німеччина).

[[Чемпіонат світу з кросу 2019]] — потрапила в 30-ку кращих бігунів<ref>[https://uaf.org.ua/2019/04/01/dar-ia-mykhailova-u-30-tsi-chempionatu-svitu-z-krosu/ Дар'я Михайлова — у 30-ці чемпіонату світу з кросу]</ref>. [[Чемпіонат Балкан з напівмарафону|Учасниця Чемпіонату Балкан з півмарафону]]. [[Кубок Європи з бігу на 10000 метрів 2019]] — 8-ма сходинка.

2020 року зайняла дев'яте місце в [[Лондонський марафон|Лондонському марафоні]].

[[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2020 — марафонський біг (жінки)|Учасниця Олімпійських ігор-2020]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://worldathletics.org/athletes/-/14917692 Darya Mykhaylova]
* [https://mondayrun.com.ua/uk/daria-mykhailova-london-marathon-2020/ Професійна бігунка Дар'я Михайлова про Перший Марафон, Кенію і London Marathon 2020]

{{нк}}
{{ukr-sport-bio-stub}}

[[Категорія:Уродженці Бахмача]]
[[Категорія:Спортсмени Чернігівської області]]
[[Категорія:Українські бігунки на довгі дистанції]]
[[Категорія:Українські марафонки]]
[[Категорія:Українські кросові бігунки]]
[[Категорія:Україна на чемпіонатах світу з легкої атлетики]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 2020]]
[[Категорія:Українські учасники літніх Олімпійських ігор 2020]]
[[Категорія:Жінки України XXI століття]]
[[Категорія:Українські олімпійські легкоатлети та легкоатлетки]]

title: Загальна інформація

Народження: 29 квітня 1989 (36 років) · Бахмач


text:
# Язинецька Гора
Язинецька Гора (рос. Язинецкая Гора) — присілок в Котлаському районі Архангельської області Російської Федерації.
Населення становить 3 особи. Входить до складу муніципального утворення Котласький муніципальний округ.

## Історія
До 2022 року входило до складу муніципального утворення Черемуське поселення.

## Населення
| 2002 | 2010 | 2012 |
| ---- | ---- | ---- |
| 10   | ↘8   | ↘3   |

title: Язинецька Гора

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Язинецька Гора
|назва ін.       = Язинецкая Гора
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Архангельська область]]
|район           = [[Котласький район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Черемуське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 3
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Архангельська область
}}
'''Язинецька Гора''' ({{lang-ru|Язинецкая Гора}}) — [[присілок]] в [[Котласький район|Котлаському районі]] [[Архангельська область|Архангельської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 3 особи. Входить до складу муніципального утворення Котласький муніципальний округ.

== Історія ==

До 2022 року входило до складу муніципального утворення [[Черемуське поселення]]<ref>{{Cite web |url= http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/2900202204290004 |title= Областной закон Архангельской области от 27.04.2022 № 554-34-ОЗ О преобразовании городских и сельского поселений Котласского муниципального района Архангельской области путем их объединения и наделения вновь образованного муниципального образования статусом Котласского муниципального округа Архангельской области |access-date= 2022-09-28 |deadlink= no |archive-date= 2022-09-28 |archive-url= https://web.archive.org/web/20220928065223/http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/2900202204290004 }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Язинецкая Гора  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Котласький район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Котласького району]]

title: присілок Язинецька Гора

Суб'єкт Російської Федерації: Архангельська область

Муніципальний район: Котласький район

Поселення: Черемуське поселення

title: Основні дані

Населення: ▼ 3

Часовий пояс: MSK (UTC+3)


text:
# Блискучий ціанід
«Блискучий ціанід» (англ. Sparkling Cyanide) - детективний роман англійської письменниці Агати Крісті, уперше опублікований видавництвом Dodd, Mead and Company у США в 1945 році під назвою Remembered Death («День поминовенія»). У Великій Британії роман був уперше опублікований у тому ж році видавництвом Collins Crime Club. Роман оповідає про розслідування, що веде Полковник Рейс. Антураж роману запозичений Агатою Крісті з більш раннього твору, розповіді «Жовтий Ірис», уперше опублікованого в 1937 році. Героєм розповіді, однак, був Еркюль Пуаро.

## Сюжет
За рік до описуваних подій, у листопаді, сім чоловік зібралися в ресторані «Люксембург» на обід. Одна з них, Розмері Бартон, вмерла прямо за столом. Як з'ясувалося пізніше, вона отруїлася ціаністим калієм, а причиною самогубства стала депресія.

Її чоловік одержує анонімного листа, у якому сверджується, що Розмері була вбита, і Джордж вирішує з'ясувати все до кінця. Він запрошує в той же ресторан всіх учасників того нещасливого обіду. Акторку, дивно схожу на його покійну дружину, він просить зіграти її роль. Однак акторка так і не прийшла, а Джордж гине від того ж ціаніду, підсипаного в келих. Його смерть теж вважали б самогубством, якби не друг Джорджа, полковник Рейс. Він з'ясував, що метою вбивці була Ірис (Айрис), 18-літня сестра Розмері, що є єдиною її прямою спадкоємицею.

title: Блискучий ціанід

wikitext:
{{Літературний твір
 |назва             =
 |оригінальна назва =
 |зображення        =
 |підпис            =
 |жанр              =
 |автор             =
 |мова оригіналу    =
 |написаний         =
 |публікація        =
 |видавництво       =
 |публікація_українською_мовою  =
 |окреме видання    =
 |переклад          =
 |нагороди        =
 |попередник      =
 |наступник       =
}}
'''«Блискучий ціанід»''' ({{lang-en|Sparkling Cyanide}}) - [[детективний роман]] англійської письменниці [[Агата Крісті|Агати Крісті]], уперше опублікований видавництвом ''Dodd, Mead and Company'' у [[Сполучені Штати Америки|США]] в [[1945]] році під назвою ''Remembered Death'' («День поминовенія»). У [[Велика Британія|Великій Британії]] роман був уперше опублікований у тому ж році видавництвом ''Collins Crime Club''. Роман оповідає про розслідування, що веде Полковник Рейс. Антураж роману запозичений Агатою Крісті з більш раннього твору, [[Проблеми у Пол'єнсі та інші історії|розповіді «Жовтий Ірис»]], уперше опублікованого в [[1937]] році. Героєм розповіді, однак, був [[Еркюль Пуаро]].

== Сюжет ==
За рік до описуваних подій, у листопаді, сім чоловік зібралися в ресторані «Люксембург» на обід. Одна з них, Розмері Бартон, вмерла прямо за столом. Як з'ясувалося пізніше, вона отруїлася ціаністим калієм, а причиною самогубства стала депресія. <br/>
Її чоловік одержує анонімного листа, у якому сверджується, що Розмері була вбита, і Джордж вирішує з'ясувати все до кінця. Він запрошує в той же ресторан всіх учасників того нещасливого обіду. Акторку, дивно схожу на його покійну дружину, він просить зіграти її роль. Однак акторка так і не прийшла, а Джордж гине від того ж ціаніду, підсипаного в келих. Його смерть теж вважали б самогубством, якби не друг Джорджа, полковник Рейс. Він з'ясував, що метою вбивці була Ірис (Айрис), 18-літня сестра Розмері, що є єдиною її прямою спадкоємицею.

== Див. також ==
* [https://web.archive.org/web/20091231042610/http://www.agathachristie.com/story-explorer/stories/sparkling-cyanide-1/ ''Блискучий ціанід''] на офіційному сайті Агати Крісті

{{Стиль|дата=березень 2011}}
{{Агата Крісті}}

[[Категорія:Детективні романи]]
[[Категорія:Романи Агати Крісті]]
[[Категорія:Романи 1945]]
[[Категорія:Британські романи, адаптовані як телесеріали]]

title: англ. Sparkling Cyanide · порт. À Saúde da ... Morte

Жанр: детектив і кримінальний жанрd

Форма: роман

Автор: Агата Крісті

Мова: англійська

Опубліковано: лютий 1945

Країна: США

Видавництво: Dodd, Mead & Co.d

Попередній твір: Смерть приходить наприкінці

Наступний твір: Порожнеча


text:
# Нижній Ломовець
Нижній Ломовець (рос. Нижний Ломовец) — село у Долгоруковському районі Липецької області Російської Федерації.
Населення становить 184  особи. Належить до муніципального утворення Верхнєломовецька сільрада.

## Історія
З 13 червня 1934 до 6 січня 1954 року у складі Воронезької області. Відтак входить до складу Липецької області.
Згідно із законом від 2 липня 2004 року №114-оз органом місцевого самоврядування є Верхнєломовецька сільрада.

## Населення
| 2010 | 2011 |
| ---- | ---- |
| 184  | →184 |

title: Нижній Ломовець

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Нижній Ломовець
|назва ін.       = Нижний Ломовец
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Липецька область]]
|район           = [[Долгоруковський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Верхнєломовецька сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 184
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Липецька область
}}
'''Нижній Ломовець''' ({{lang-ru|Нижний Ломовец}}) — [[село]] у [[Долгоруковський район|Долгоруковському районі]] [[Липецька область|Липецької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 184  особи. Належить до муніципального утворення [[Верхнєломовецька сільрада]].

== Історія ==

З [[13 червня]] [[1934]] до [[6 січня]] [[1954]] року у складі Воронезької області. Відтак входить до складу Липецької області.

Згідно із законом від [[2 липня]] [[2004]] року №114-оз органом місцевого самоврядування є Верхнєломовецька сільрада<ref>[http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 Закон Липецкой области от 02 июля 2004 года N 114-ОЗ «О наделении муниципальных образований в Липецкой области статусом городского округа, муниципального района, городского и сельского поселения»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151117155306/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/printable.php?do4=document&id4=101d7879-7ca5-4490-843f-50d39a3a23a2 |date=17 листопада 2015 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Нижний Ломовец }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Долгоруковський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Села Липецької області]]

[[Категорія:Населені пункти Долгоруковського району]]

title: село Нижній Ломовець

Суб'єкт Російської Федерації: Липецька область

Муніципальний район: Долгоруковський район

Поселення: Верхнєломовецька сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Нижній Ломовець · Нижній Ломовець


text:
# Тепле (Понировський район)
Тепле (рос. Тёплое) — присілок в Понировському районі Курської області Російської Федерації.
Населення становить 86 осіб. Входить до складу муніципального утворення Вільховатська сільрада.

## Історія
Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю Східна Слобожанщина.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Вільховатська сільрада.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 86   |

## Пам'ятки
Поблизу села, на Тепловських висотах, знаходться Меморіальний комплекс «Героям-артилеристам», присвячений радянським артилеристам, учасникам Курської битви.

title: Тепле (Понировський район)

wikitext:
{{Otheruses|тип=НП|Тепле}}
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Тепле
|назва ін.       = Тёплое
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Курська область]]
|район           = [[Понировський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Вільховатська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 86
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Курська область
}}
'''Тепле''' ({{lang-ru|Тёплое}}) — [[присілок]] в [[Понировський район|Понировському районі]] [[Курська область|Курської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 86 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Вільховатська сільрада]].

== Історія ==

Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю [[Східна Слобожанщина]].

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення [[Вільховатська сільрада]]<ref>[https://web.archive.org/web/20160314021302/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/legislation_rf/index.php?d_id4=bb946d29-340c-4f4d-a79c-98e025259910&do4=document&id4=1bcc3f5b-8dc3-4546-b263-22f994cbb55b Закон Курской области от 14.10.2004 № 48-ЗКО «О муниципальных образованиях Курской области»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Тёплое (Поныровский район) }}

== Пам'ятки ==
Поблизу села, на Тепловських висотах, знаходться [[Меморіальний комплекс «Героям-артилеристам»]], присвячений радянським артилеристам, учасникам [[Курська битва|Курської битви]].

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Понировський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Понировського району]]

title: присілок Тепле

Суб'єкт Російської Федерації: Курська область

Муніципальний район: Понировський район

Поселення: Вільховатська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Тепле · Тепле


text:
# Попки (Опочецький район)
Попки (рос. Попки) — присілок в Опочецькому районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Варигинська волость.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Варигинська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 | 2014 | 2015 | 2016 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 1    | ↘0   | →0   | →0   | →0   | →0   |

title: Попки (Опочецький район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Попки
|назва ін.       = Попки
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Опочецький район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Варигинська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Попки''' ({{lang-ru|Попки}}) — [[присілок]] в [[Опочецький район|Опочецькому районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Варигинська волость]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Варигинська волость<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Попки (Опочецкий район)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Опочецький район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Опочецького району]]

title: присілок Попки

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Опочецький район

Поселення: Варигинська волость

title: Основні дані

Населення: ▬ 0

Основні дані:
Мапа
· Попки · Попки


text:
# Хромісти
Хромісти (Chromista) — поліфілетична група організмів, одне з царств в системі Томаса Кавальє-Сміта, запропонованій в 1981 році; раніше хромісти вважалися підцарством протистів.
Це евкаріоти, клітини яких містять вторинно-симбіонтний хлоропласт (евкріотична клітина захопила іншого евкаріота, що містить хлоропласт), та еволюційні нащадки таких організмів, зокрема й ті, які втратили внутрішнього евкаріотичного симбіонта. До цих організмів належать деякі водорості (гетероконтні), опаліни (великі одноклітинні істоти з джгутиками, що мешкають у клоаці жаби), а також деякі організми, що раніше вважалися грибами.

## Історія класифікації
Царство хромистів виділив Томас Кавальє-Сміт 1981 року в двох із трьох його систем органічного світу. У 1986 році Кавальє-Сміт визначився зі складом царства, включивши в нього 3 групи:
- Криптофітові водорості (Cryptophyta)
- Гаптофітові водорості (Haptophyta)
- Гетероконтові водорості (Heterokontophyta), які включають ооміцети, діатомові водорості та ін.

Надалі монофілія групи в такому складі була спростована, через що низка систематиків не визнали виокремлення цього царства, продовжуючи вважати всіх евкаріотів, що не належать до тварин, рослин або грибів, протистами.
Ті макросистематики, що виокремлювали царство хромістів, крім гетероконтів включали до нього різні таксони залежно від свого бачення класифікації евкаріот. Доведено, що процес симбіогенезу евкаріотичних водоростей відбувався неодноразово[джерело?], тому монофілія царства сумнівна.

title: Хромісти

wikitext:
{{Група таксонів|regnum=Протисти|image file=Chromista collage 2.jpg |status=обговорюється|latin=Chromista<ref>T. Cavalier-Smith (1981). «Eukaryote kingdoms: seven or nine?». ''Biosystems'' '''14''' (3-4): 461–481. DOI:[[doi:10.1016/0303-2647(81)90050-2|10.1016/0303-2647(81)90050-2]]. PMID 7337818</ref>|pater rank=Домен|pater name=Еукаріоти|list=''див. текст''|wikispecies=Chromista}}
'''Хромісти''' (Chromista) — [[Поліфілія|поліфілетична]] група організмів<ref name="pmid7972066"> Cavalier-Smith T, Allsopp MT, Chao EE (November 1994). «Chimeric conundra: are nucleomorphs and chromists monophyletic or polyphyletic?». ''Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A.'' '''91''' (24): 11368–72. DOI:[[doi:10.1073/pnas.91.24.11368|10.1073/pnas.91.24.11368]]. PMID 7972066</ref>, одне з [[Царство (біологія)|царств]] в системі Томаса Кавальє-Сміта, запропонованій в 1981 році<ref>Laura Wegener Parfrey, Erika Barbero, Elyse Lasser, Micah Dunthorn, Debashish Bhattacharya, David J Patterson, and Laura A Katz (2006 December). «[http://www.pubmedcentral.nih.gov/articlerender.fcgi?tool=pmcentrez&artid=1713255 Evaluating Support for the Current Classification of Eukaryotic Diversity] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190912052654/https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1713255/?tool=pmcentrez |date=12 вересня 2019 }}». ''PLoS Genet.'' '''2''' (12): e220. DOI:[[doi:10.1371/journal.pgen.0020220|10.1371/journal.pgen.0020220]]. PMID 17194223.</ref>; раніше хромісти вважалися підцарством [[Протисти|протистів]].

Це евкаріоти, клітини яких містять [[Ендосимбіотична теорія|вторинно-симбіонтний]] [[хлоропласт]] (евкріотична клітина захопила іншого евкаріота, що містить хлоропласт), та еволюційні нащадки таких організмів, зокрема й ті, які втратили внутрішнього евкаріотичного [[Симбіоз|симбіонта]]. До цих організмів належать деякі водорості (гетероконтні), опаліни (великі одноклітинні істоти з джгутиками, що мешкають у [[Клоака|клоаці]] жаби), а також деякі організми, що раніше вважалися [[Гриби|грибами]].

== Історія класифікації ==
Царство хромистів виділив Томас Кавальє-Сміт 1981 року в двох із трьох його систем органічного світу. У 1986 році Кавальє-Сміт визначився зі складом царства, включивши в нього 3 групи:

* [[Криптофіти|Криптофітові водорості]] (Cryptophyta)
* [[Гаптофіти|Гаптофітові водорості]] (Haptophyta)
* [[Страменопіли|Гетероконтові]] водорості (Heterokontophyta), які включають [[ооміцети]], [[діатомові водорості]] та ін.

Надалі [[монофілія]] групи в такому складі була спростована, через що низка систематиків не визнали виокремлення цього царства, продовжуючи вважати всіх евкаріотів, що не належать до тварин, рослин або грибів, [[протисти|протистами]].

Ті макросистематики, що виокремлювали царство хромістів, крім гетероконтів включали до нього різні таксони залежно від свого бачення класифікації евкаріот. {{Джерело?|Доведено, що процес симбіогенезу евкаріотичних водоростей відбувався неодноразово}}, тому монофілія царства сумнівна.

== Див. також ==
* [[Нуклеоморф]]
* [[Хромальвеоляти]]
* [[Sar]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Evolution-stub}}
[[Категорія:Таксономія]]
[[Категорія:Царства (біологія)]]

title: Назва

Назва: Хромісти

title: Статус назви

Статус назви: обговорюється

title: Латинська назва

Латинська назва: Chromista

title: Батьківський таксон

Батьківський таксон: Домен Еукаріоти

title: Представники

Представники: див. текст

title: Представники

Chromista в Віківидах: Систематика в Віківидах


text:
# Варейкіс Йосип Михайлович
Йосип (Юозас) Михайлович Варейкіс  (Juozas Vareikis; 6 (18) жовтня 1894, село Паско-Варейки (Пасека-Варейкяй) Вілкомірського повіту Ковенської губернії, тепер Литва — розстріляний 29 липня 1938, Москва, СРСР) — народний комісар Донецько-Криворізької республіки, відповідальний секретар Київського губернського комітету РКП(б), член ВУЦВК і ЦВК СРСР. Кандидат у члени Центральної контрольної комісії ВКП(б) у 1923—1924 роках. Кандидат у члени ЦК ВКП(б) у 1924—1930 роках. Член ЦК ВКП(б) у 1930—1937 роках.

## Життєпис
Народився в родині робітника-кочегара. Закінчив нижче ремісниче училище.
Член РСДРП(б) з 1913 року. Вів нелегальну партійну роботу в Московській губернії.
До 1917 року працював токарем-інструментальником фабрики Опеля та Подольського заводу «Зінгер» Московської губернії.
Влітку 1913 Йосип Варейкіс і ще два більшовики стали засновниками фізкультурного гуртка в Подольську з метою залучення робітників в революційну діяльність. За його участю була заснована футбольна команда заводу швейних машин «Зінгер».
З лютого 1917 року — член президії, заступник голови і голова Подольської міської ради Московської губернії. З червня по серпень 1917 року — токар і член заводського комітету Подольського заводу «Зінгер» Московської губернії.
З серпня 1917 року — член президії, секретар Катеринославської ради. Одночасно, з вересня 1917 по січень 1918 року працював токарем заводу машинобудівного акціонерного товариства Р. Г. Мантель у Катеринославі.
У січні — березні 1918 року — секретар виконавчого комітету Донецько-Криворізької обласної ради і народний комісар державного піклування (соціального забезпечення) Донецько-Криворізької Радянської Республіки. У 1918 році — член редакційної колегії газети «Донецкий пролетарий» в Харкові.
У квітні 1918 — серпні 1920 року — голова Симбірського губернського комітету РКП(б), надзвичайний комендант оборони Симбірська.
12 серпня — 19 жовтня 1920 року — голова виконавчого комітету Вітебської губернської ради. 19 жовтня — 6 грудня 1920 року — голова Вітебського губернського революційного комітету. 6 грудня 1920 — жовтень 1921 року — голова виконавчого комітету Вітебської губернської ради.
У вересні 1921 — серпні 1923 року — заступник голови Бакинської ради. У 1922—1923 роках — член Бюро ЦК КП(б) Азербайджану та член Закавказького крайового комітету РКП(б).
У серпні 1923 — лютому 1924 року — відповідальний секретар Київського губернського комітету КП(б)У.
26 лютого — 11 жовтня 1924 року — відповідальний секретар ЦК КП(б) Туркестану та член Середньоазіатського бюро ЦК РКП(б).
У жовтні 1924 — січні 1926 року — завідувач відділу друку ЦК РКП(б). Також працював редактором журналу «Молодая гвардия», відповідальним редактором видавництва «Красная печать».
Автор 40 політичних брошур і статей.  На XIII з'їзді РКП(б) (23–31 травня 1924) прочитав доповідь «Про чергові завдання преси». Брав участь у підготовці постанови ЦК РКП(б) «Про політику партії у галузі художньої літератури». Учасник боротьби з троцькістською опозицією.
У січні 1926 — травні 1928 року — відповідальний секретар Саратовського губернського комітету ВКП(б).
У травні — серпні 1928 року — відповідальний секретар Тимчасового організаційного бюро ЦК ВКП(б) по Центрально-Чорноземній області.
У серпні 1928 — 19 червня 1934 року — відповідальний (1-й) секретар Центрально-Чорноземного обласного комітету ВКП(б).
19 червня 1934 — березень 1935 року — 1-й секретар Воронезького обласного комітету ВКП(б).
20 березня 1935 — 22 грудня 1936 року — 1-й секретар Сталінградського крайового комітету ВКП(б).
15 січня — 20 жовтня 1937 року — 1-й секретар Далекосхідного крайового комітету ВКП(б).
10 жовтня 1937 року заарештований органами НКВС. Засуджений Воєнною колегією Верховного суду СРСР 29 липня 1938 року до страти, розстріляний того ж дня. Похований на полігоні «Комунарка» біля Москви.
26 травня 1956 року реабілітований, 30 липня 1956 року посмертно поновлений у партії.

## Нагороди та відзнаки
- орден Леніна (15.03.1935)

title: Варейкіс Йосип Михайлович

wikitext:
{{особа}}
'''Йосип (Юозас) Михайлович Варейкіс ''' (Juozas Vareikis; {{ДН|18|10|1894|6}}, село Паско-Варейки (Пасека-Варейкяй) Вілкомірського повіту [[Ковенська губернія|Ковенської губернії]], тепер [[Литва]] — розстріляний {{ДС|29|07|1938}}, [[Москва]], [[СРСР]]) — народний комісар Донецько-Криворізької республіки, відповідальний секретар Київського губернського комітету РКП(б), член [[ВУЦВК]] і [[ЦВК СРСР]]. Кандидат у члени Центральної контрольної комісії [[ВКП(б)]] у 1923—1924 роках. Кандидат у члени [[ЦК ВКП(б)]] у 1924—1930 роках. Член [[ЦК ВКП(б)]] у 1930—1937 роках.

== Життєпис ==
Народився в родині робітника-кочегара. Закінчив нижче [[Ремісниче училище|ремісниче училище]].

Член [[РСДРП(б)]] з [[1913]] року. Вів нелегальну партійну роботу в Московській губернії.

До 1917 року працював токарем-інструментальником фабрики Опеля та Подольського заводу «Зінгер» Московської губернії.

Влітку 1913 Йосип Варейкіс і ще два більшовики стали засновниками фізкультурного гуртка в Подольську з метою залучення робітників в революційну діяльність. За його участю була заснована футбольна команда заводу швейних машин «Зінгер».

З лютого 1917 року — член президії, заступник голови і голова Подольської міської ради Московської губернії. З червня по серпень 1917 року — токар і член заводського комітету Подольського заводу «Зінгер» Московської губернії.

З серпня 1917 року — член президії, секретар Катеринославської ради. Одночасно, з вересня 1917 по січень 1918 року працював токарем заводу машинобудівного акціонерного товариства Р. Г. Мантель у Катеринославі.

У січні — березні 1918 року — секретар виконавчого комітету Донецько-Криворізької обласної ради і народний комісар державного піклування (соціального забезпечення) [[Донецько-Криворізька Радянська Республіка|Донецько-Криворізької Радянської Республіки]]. У 1918 році — член редакційної колегії газети «Донецкий пролетарий» в Харкові.

У квітні 1918 — серпні 1920 року — голова Симбірського губернського комітету РКП(б), надзвичайний комендант оборони Симбірська.

12 серпня — 19 жовтня 1920 року — голова виконавчого комітету Вітебської губернської ради. 19 жовтня — 6 грудня 1920 року — голова Вітебського губернського революційного комітету. 6 грудня 1920 — жовтень 1921 року — голова виконавчого комітету Вітебської губернської ради.

У вересні 1921 — серпні 1923 року — заступник голови Бакинської ради. У 1922—1923 роках — член Бюро ЦК КП(б) Азербайджану та член Закавказького крайового комітету РКП(б).

У серпні 1923 — лютому 1924 року — відповідальний секретар Київського губернського комітету КП(б)У.

26 лютого — 11 жовтня 1924 року — відповідальний секретар ЦК КП(б) Туркестану та член Середньоазіатського бюро ЦК РКП(б).

У жовтні 1924 — січні 1926 року — завідувач відділу друку ЦК РКП(б). Також працював редактором журналу «Молодая гвардия», відповідальним редактором видавництва «Красная печать».

Автор 40 політичних брошур і статей.  На [[XIII з'їзд РКП(б)|XIII з'їзді РКП(б)]] (23–31 травня 1924) прочитав доповідь «Про чергові завдання преси». Брав участь у підготовці постанови ЦК РКП(б) «Про політику партії у галузі художньої літератури». Учасник боротьби з [[Ліва опозиція в РКП (б) і ВКП (б)|троцькістською опозицією]].

У січні 1926 — травні 1928 року — відповідальний секретар Саратовського губернського комітету ВКП(б).

У травні — серпні 1928 року — відповідальний секретар Тимчасового організаційного бюро ЦК ВКП(б) по Центрально-Чорноземній області.

У серпні 1928 — 19 червня 1934 року — відповідальний (1-й) секретар Центрально-Чорноземного обласного комітету ВКП(б).

19 червня 1934 — березень 1935 року — 1-й секретар Воронезького обласного комітету ВКП(б).

20 березня 1935 — 22 грудня 1936 року — 1-й секретар Сталінградського крайового комітету ВКП(б).

15 січня — 20 жовтня 1937 року — 1-й секретар Далекосхідного крайового комітету ВКП(б).

10 жовтня 1937 року заарештований органами [[Народний комісаріат внутрішніх справ СРСР|НКВС]]. Засуджений [[Воєнна колегія Верховного суду СРСР|Воєнною колегією Верховного суду СРСР]] 29 липня 1938 року до страти, розстріляний того ж дня. Похований на полігоні «Комунарка» біля Москви.

26 травня 1956 року реабілітований, 30 липня 1956 року посмертно поновлений у партії.

== Нагороди та відзнаки ==
* [[орден Леніна]] (15.03.1935)

== Джерела ==
* ''Мовчан О. М.'' [http://history.org.ua/?termin=Varejkis_J  Варейкіс Йосип Михайлович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160306024243/http://history.org.ua/?termin=Varejkis_J |date=6 березня 2016 }} // {{ЕІУ|1| }}
* ''Филиппов С.'' Руководители центральных органов ВКП(б) в 1934—1939 гг. Справочник. — {{М.}} : РОССПЭН, 2018. {{ref-ru}}
* [http://www.knowbysight.info/VVV/01707.asp Варейкис Иосиф Михайлович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210127152502/http://www.knowbysight.info/VVV/01707.asp |date=27 січня 2021 }} {{ref-ru}}

{{Портали|Біографії|СРСР}}

[[Категорія:Жертви Великого терору з Литви]]
[[Категорія:Члени ЦК КПРС]]
[[Категорія:Особи, увічнення яких підпадає під закон про декомунізацію]]

title: лит. Juozas Vareikis

Народився: 18 жовтня 1894 або 6 (18) жовтня 1894 · Ковенська губернія, Вільнюський повіт, Литва

Помер: 29 липня 1938 (43 роки) · Розстрільний полігон «Комунарка»

Поховання: Розстрільний полігон «Комунарка»

Країна: СРСР

Діяльність: політик

Знання мов: російська

Членство: ЦК КПРС і Всесоюзне товариство старих більшовиків

Партія: КПРС і Російська соціал-демократична робітнича партія (більшовиків)

Нагороди: орден Леніна


text:
# Американське товариство систематиків рослин
Американське товариство систематиків рослин (англ. American Society of Plant Taxonomists, ASPT) — ботанічне товариство, створене у 1935 році для «сприяння освіті та дослідженням у галузі систематики рослин, особливо галузі досліджень, які впливають на таксономію та гербарії», відповідно до його статуту. ASPT зареєстровано у штаті Вайомінг, а офіс знаходиться на факультеті ботаніки Університету Вайомінгу.
ASPT видає щоквартальний ботанічний журнал Systematic Botany та нерегулярну серію Systematic Botany Monographs. Товариство присуджує щорічні премії за досягнення в ботаніці: нагороду Ейси Грея за «видатні досягнення, пов’язані з цілями Товариства», а також нагороду Пітера Рейвена ботаніку, який «доклав виняткових зусиль, щоб охопити людей, які не є науковцями».

## Нагорода Ейси Грея
- 2021: Елізабет Келлоґ (англ. Elizabeth Kellogg)
- 2020: Джефф Дойл (англ. Jeff Doyle)
- 2019: Люсінда МакДейд[en]
- 2018: Вікі Фанк[en]
- 2017: Майкл Доног'ю[en]
- 2016: Пітер Ф. Стівенс
- 2015: Воррен Ламберт Вагнер[en]
- 2014: Алан Сміт (англ. Alan Smith)
- 2013: Брюс Болдвін (англ. Bruce Baldwin)
- 2012: Ноель та Патрісія Голмгрен
- 2011: Волтер Стівен Джадд[en]
- 2010: Гарольд Ернест Робінсон
- 2009: Алан Грем (англ. Alan Graham)
- 2008: Вільям Р. Андерсон (англ. William R. Anderson)
- 2007: Скотт Алан Морі[en]
- 2006: Дуглас Е. Солтіс[en] and Памела С. Солтіс[en]
- 2005: Грейді Вебстер[en]
- 2004: Джон Бімен (англ. John Beaman)
- 2003: Беріл Б. Сімпсон[en]
- 2002: Наталі Вітфорд Ул[en]
- 2001: Роберт Фолгер Торн[en]
- 2000: Вільям Т. Стерн[en]
- 1999: Тод Стюссі (англ. Tod Stuessey)
- 1998: Ґілліан Пранс
- 1997: Деніел Дж. Кроуфорд (англ. Daniel J. Crawford)
- 1996: Пітер Рейвен[en]
- 1995: Єжи Жедовський
- 1994: Г'ю Ілтіс
- 1993: Шервін Карлквіст[en]
- 1992: Альберт Чарльз Сміт
- 1991: Біллі Л. Тернер (англ. Billie L. Turner)
- 1990: Воррен Г. Ваґнер (англ. Warren H. Wagner)
- 1989: Руперт Чарлз Барнебі
- 1988: Чарлз Бікслер Гайзер[en]
- 1987: Рід К. Роллінз[en]
- 1986: Лінкольн Констанс[en]
- 1985: Артур Кронквіст
- 1984: Роджерс МакВо[en]

## Нагорода Пітера Рейвена
- 2021: Таніша Вільямс[en]
- 2020: Сьюзан Пелл (англ. Susan Pell)
- 2019: Лена Струве (англ. Lena Struwe)
- 2018: Кріс Мартін (англ. Chris Martine)
- 2017: Ганс Волтер Лак (англ. Hans Walter Lack)
- 2016: Лінн Г. Кларк[en]
- 2015: Джон Вірсема (англ. John Weirsema)
- 2014: Кен Кемерон (англ. Ken Cameron)
- 2013
- 2012
- 2011: Роббін С. Моран(англ. Robbin C. Moran)
- 2010: Барні Ліпскомб (англ. Barney Lipscomb)
- 2009: Сандра Кнапп
- 2008: В. Гарді Ешбо (англ. W. Hardy Eshbaugh)
- 2007: Джон Т. Мікель(англ. John T. Mickel)
- 2006: Арт Крукеберг (англ. Art Kruckeberg)
- 2005: Алан В. Міроу (англ. Alan W. Meerow)
- 2004: Девід Дж. Мабберлі (англ. David J. Mabberley)
- 2003: Фредерік В. Кейс (англ. Frederick W. Case)
- 2002: Чарлз Бікслер Гайзер[en]
- 2001: Річард К. Гарріс (англ. Richard C. Harris)
- 2000: Пітер Рейвен[en]

wikitext:
{{Наукова організація}}
'''Американське товариство систематиків рослин''' ({{lang-en|American Society of Plant Taxonomists, ASPT}}) — [[ботаніка|ботанічне]] товариство, створене у 1935 році для «сприяння освіті та дослідженням у галузі [[Систематика рослин|систематики рослин]], особливо галузі досліджень, які впливають на таксономію та гербарії», відповідно до його статуту<ref>{{cite web |url=http://www.aspt.net/society/bylaws.php |title=ASPT Bylaws - American Society of Plant Taxonomists |website=www.aspt.net |access-date=12 January 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20070704032950/http://www.aspt.net/society/bylaws.php |archive-date=4 July 2007 |url-status=dead}}</ref>. ASPT зареєстровано у штаті [[Вайомінг]], а офіс знаходиться на факультеті ботаніки [[Університет Вайомінгу|Університету Вайомінгу]].

ASPT видає щоквартальний ботанічний журнал ''[[Systematic Botany]]'' та нерегулярну серію ''Systematic Botany Monographs''. Товариство присуджує щорічні премії за досягнення в ботаніці: нагороду [[Ейса Грей|Ейси Грея]] за «видатні досягнення, пов’язані з цілями Товариства», а також нагороду {{iw|Пітер Рейвен|Пітера Рейвена|en|Peter Raven}} ботаніку, який «доклав виняткових зусиль, щоб охопити людей, які не є науковцями»<ref name=Asa>{{cite web|url=https://www.aspt.net/asa-gray-award|title=ASA GRAY AWARD|access-date=2021-07-25}}</ref><ref name=Peter>{{cite web|url=https://www.aspt.net/peter-raven-award|title=PETER RAVEN AWARD|access-date=2021-07-25}}</ref>.

__TOC__
== Нагорода Ейси Грея ==
*2021: [[Елізабет Енн Келлоґ|Елізабет Келлоґ]] ({{lang-en|Elizabeth Kellogg}})
*2020: Джефф Дойл ({{lang-en|Jeff Doyle}})
*2019: {{iw|Люсінда МакДейд||en|Lucinda McDade}}
*2018: {{iw|Вікі Фанк||en|Vicki Funk}}
*2017: {{iw|Майкл Доног'ю||en|Michael Donoghue}}
*2016: [[Пітер Ф. Стівенс]]
*2015: {{iw|Воррен Ламберт Вагнер||en|Warren Lambert Wagner}}
*2014: Алан Сміт ({{lang-en|Alan Smith}})
*2013: Брюс Болдвін ({{lang-en|Bruce Baldwin}})
*2012: Ноель та [[Патрісія Керн Голмгрен|Патрісія Голмгрен]]
*2011: {{iw|Волтер Стівен Джадд||en|Walter Stephen Judd}}
*2010: [[Гарольд Ернест Робінсон]]
*2009: Алан Грем ({{lang-en|Alan Graham}})
*2008: Вільям Р. Андерсон ({{lang-en|William R. Anderson}})
*2007: {{iw|Скотт Алан Морі||en|Scott A. Mori}}
*2006: {{iw|Дуглас Е. Солтіс||en|Douglas E. Soltis}} and {{iw|Памела С. Солтіс||en|Pamela S. Soltis}}
*2005: {{iw|Грейді Вебстер||en|Grady Webster}}
*2004: Джон Бімен ({{lang-en|John Beaman}})
*2003: {{iw|Беріл Б. Сімпсон||en|Beryl B. Simpson}}
*2002: {{iw|Наталі Вітфорд Ул||en|Natalie Uhl}}
*2001: {{iw|Роберт Фолгер Торн||en|Robert Folger Thorne}}
*2000: {{iw|Вільям Т. Стерн||en|William T. Stearn}}
*1999: Тод Стюссі ({{lang-en|Tod Stuessey}})
*1998: [[Ґілліан Пранс]]
*1997: Деніел Дж. Кроуфорд ({{lang-en|Daniel J. Crawford}})
*1996: {{iw|Пітер Рейвен||en|Peter Raven}}
*1995: [[Єжи Жедовський]]
*1994: [[Г'ю Ілтіс]]
*1993: {{iw|Шервін Карлквіст||en|Sherwin Carlquist}}
*1992: [[Альберт Чарльз Сміт]]
*1991: Біллі Л. Тернер ({{lang-en|Billie L. Turner}})
*1990: [[Воррен Г. Ваґнер]] ({{lang-en|Warren H. Wagner}})
*1989: [[Руперт Чарлз Барнебі]]
*1988: {{iw|Чарлз Бікслер Гайзер||en|Charles B. Heiser}}
*1987: {{iw|Рід К. Роллінз||en|Reed C. Rollins}}
*1986: {{iw|Лінкольн Констанс||en|Lincoln Constance}}
*1985: [[Артур Кронквіст]]
*1984: {{iw|Роджерс МакВо||en|Rogers McVaugh}}

== Нагорода Пітера Рейвена ==
*2021: {{iw|Таніша Вільямс||en|Tanisha Williams}}
*2020: Сьюзан Пелл ({{lang-en|Susan Pell}})
*2019: Лена Струве ({{lang-en|Lena Struwe}})
*2018: Кріс Мартін ({{lang-en|Chris Martine}})
*2017: Ганс Волтер Лак ({{lang-en|Hans Walter Lack}})
*2016: {{iw|Лінн Г. Кларк||en|Lynn G. Clark}}
*2015: Джон Вірсема ({{lang-en|John Weirsema}})
*2014: Кен Кемерон ({{lang-en|Ken Cameron}})
*2013
*2012
*2011: Роббін С. Моран({{lang-en|Robbin C. Moran}})
*2010: Барні Ліпскомб ({{lang-en|Barney Lipscomb}})
*2009: [[Сандра Кнапп]]
*2008: В. Гарді Ешбо ({{lang-en|W. Hardy Eshbaugh}})
*2007: Джон Т. Мікель({{lang-en|John T. Mickel}})
*2006: Арт Крукеберг ({{lang-en|Art Kruckeberg}})
*2005: Алан В. Міроу ({{lang-en|Alan W. Meerow}})
*2004: Девід Дж. Мабберлі ({{lang-en|David J. Mabberley}})
*2003: Фредерік В. Кейс ({{lang-en|Frederick W. Case}})
*2002: {{iw|Чарлз Бікслер Гайзер||en|Charles B. Heiser}}
*2001: Річард К. Гарріс ({{lang-en|Richard C. Harris}})
*2000: {{iw|Пітер Рейвен||en|Peter Raven}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* https://employees.csbsju.edu/ssaupe/biol308/Lecture/introduction.htm
* [https://www.aspt.net/ ASPT home page]
* [https://www.aspt.net/publications/sysbot ''Systematic Botany'']
* [https://www.aspt.net/monographs ''Systematic Botany Monographs'']

{{authority control}}
[[Категорія:Систематика рослин]]
[[Категорія:Ботанічні товариства]]
[[Категорія:Засновані в США 1935]]

Країна: США [ 1 ]

Тип: неприбуткова організація [ 1 ] і видавництво [d ]

Членство: Natural Science Collections Alliance d [ 2 ]


text:
# Морґі (Жирардовський повіт)
Морґі (пол. Morgi) — село в Польщі, у гміні Віскітки Жирардовського повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 154 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Скерневицького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 75      | 15                 | 53               | 7                    |
| Жінки    | 79      | 22                 | 46               | 11                   |
| Разом    | 154     | 37                 | 99               | 18                   |

title: Морґі (Жирардовський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Морґі
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Morgi}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Жирардовський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Віскіткі{{!}}Віскіткі
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 154
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 46
|поштовий індекс        = 96-315
|автомобільний код      = WZY
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0739455
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Морґі}}

'''Морґі''' ({{lang-pl|Morgi}}) — село в Польщі, у [[Віскітки (гміна)|гміні Віскітки]] [[Жирардовський повіт|Жирардовського повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:154}} {{МНОЖИНА:154|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Скерневицьке воєводство|Скерневицького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=75 |ЧолПре=15 |ЧолПрац=53 |ЧолПост=7
|Жін=79 |ЖінПре=22 |ЖінПрац=46 |ЖінПост=11
|Разом=154 |РазомПре=37 |РазомПрац=99 |РазомПост=18
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Віскіткі}}

[[Категорія:Села Жирардовського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Жирардовський повіт

Гміна: Віскіткі

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WZY

OSM: ↑336411 ·R (Ґміна Віскіткі)


text:
# Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2024
Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2024 серед дорослих був проведений 2-4 лютого в легкоатлетичному манежі Київської міської школи вищої спортивної майстерності.
Одночасно з основним чемпіонатом був проведений чемпіонат України з легкоатлетичних багатоборств у приміщенні.

## Призери

### Чоловіки
| Дисципліни                | Золото                                                                             | Золото      | Срібло                                                           | Срібло      | Бронза                                                                         | Бронза      |
| ------------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------- | ----------- | ---------------------------------------------------------------- | ----------- | ------------------------------------------------------------------------------ | ----------- |
| 60 метрів                 | Олександр Соколов Дніпропетровська область                                         | 6,63 PB     | Андрій Васильєв Запорізька область                               | 6,65 SB     | Станіслав Коваленко Дніпропетровська область                                   | 6,73        |
| 200 метрів                | Дмитро Гладкий Київ                                                                | 22,20 SB    | Давид Кулаковський Полтавська область                            | 22,31 PB    | Максим Романов Сумська область                                                 | 22,73       |
| 400 метрів                | Олександр Погорілко Сумська область                                                | 47,61       | Данило Даниленко Волинська область                               | 47,86 SB    | Ярослав Демченко Сумська область                                               | 49,27       |
| 800 метрів                | Олег Миронець Чернівецька область                                                  | 1.49,16 SB  | Євген Кузнєцов Донецька область                                  | 1.51,04 PB  | Василь Войтюк Вінницька область                                                | 1.51,10 PB  |
| 1500 метрів               | Андрій Краковецький Вінницька область                                              | 3.52,09     | Олег Каяфа Київ                                                  | 3.52,77 PB  | Дмитрій Ніколайчук Київ                                                        | 3.53,31     |
| 3000 метрів               | Андрій Атаманюк Хмельницька область                                                | 8.10,32 PB  | Ілля Сосницький Вінницька область                                | 8.16,83 PB  | Роман Ростикус Львівська область                                               | 8.20,56 SB  |
| 60 метрів з бар'єрами     | Олег Кукота Київ                                                                   | 7,94        | Віктор Солянов Київ                                              | 8,02 SB     | Дмитро Багінський Житомирська область                                          | 8,13 SB     |
| 3000 метрів з перешкодами | Василь Сабуняк Київ                                                                | 9.02,09 SB  | Костянтин Коляда Львівська область                               | 9.12,33 SB  | Віталій Альохін Харківська область                                             | 9.29,17 PB  |
| 4×400 метрів              | Сумська областьЄвген Швець Андрій Нечипоренко Ярослав Демченко Олександр Погорілко | 3.16,15     | КиївДмитро Гладкий Антон Шмаровоз Дмитро Гончар Нікіта Родченков | 3.22,92     | Вінницька областьВадим Гиренко Владислав Галіброда Сергій Носулько Артем Кахно | 3.25,49     |
| Ходьба 10000 метрів       | Іван Банзерук Волинська область                                                    | 39.49,64 PB | Віктор Шумік Волинська область                                   | 40.55,59 PB | Микола Рущак Сумська область                                                   | 44.07,85 PB |
| Стрибки у висоту          | Олег Дорощук Кіровоградська область                                                | 2,29 PB     | Роман Петрук Житомирська область                                 | 2,23 SB     | Вадим Кравчук Львівська область                                                | 2,20        |
| Стрибки з жердиною        | Олександр Онуфрієв Дніпропетровська область                                        | 5,40 SB     | Ілля Бобровник Київ                                              | 5,20 PB     | Валентин Лобода Донецька область                                               | 4,85 PB     |
| Стрибки у довжину         | Ярослав Ісаченков Харківська область                                               | 7,83 SB     | Ігор Гончар Донецька область                                     | 7,69 SB     | Данило Дубина Київ                                                             | 7,38        |
| Потрійний стрибок         | Владислав Шепелєв Одеська область                                                  | 16,45 PB    | Артем Коноваленко Донецька область                               | 15,72 SB    | Володимир Данильченко Дніпропетровська область                                 | 14,96       |
| Штовхання ядра            | Артем Левченко Харківська область                                                  | 19,15       | Ігор Мусієнко Сумська область                                    | 18,36       | Віктор Самолюк Київська область                                                | 18,17 SB    |
| Семиборство               | Олександр Климач Київська область                                                  | 5104        | Владислав Різниченко Одеська область                             | 4867        | Максим Зейналян Волинська область                                              | 4559        |

### Жінки
| Дисципліни                | Золото                                                                             | Золото       | Срібло                                                                             | Срібло      | Бронза                                                                  | Бронза      |
| ------------------------- | ---------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | ---------------------------------------------------------------------------------- | ----------- | ----------------------------------------------------------------------- | ----------- |
| 60 метрів                 | Діана Гончаренко Сумська область                                                   | 7,29 PB      | Анна Карандукова Кіровоградська область                                            | 7,57 PB     | Ольга Юзва Чернівецька область                                          | 7,58 SB     |
| 200 метрів                | Марія Буряк Київ                                                                   | 24,28 SB     | Тетяна Кайсен Дніпропетровська область                                             | 24,36 SB    | Ірина Бутенко Київ                                                      | 24,95       |
| 400 метрів                | Тетяна Харащук Івано-Франківська область                                           | 54,22 PB     | Тетяна Мельник Київ                                                                | 54,78 SB    | Тетяна Безкровна Черкаська область                                      | 56,71       |
| 800 метрів                | Юлія Григор'єва Львівська область                                                  | 2.17,00      | Світлана Жульжик Рівненська область                                                | 2.17,09     | Дар'я Вдовиченко-Чепурна Київ                                           | 2.17,36     |
| 1500 метрів               | Уляна Рачинська Львівська область                                                  | 4.29,69 SB   | Тетяна Чорновол Київ                                                               | 4.31,66 PB  | Анжеліка Бондар Київ                                                    | 4.31,74 PB  |
| 3000 метрів               | Вікторія Шкурко Київська область                                                   | 9.44,22      | Ірина Городиська Київ                                                              | 9.51,66 PB  | Тетяна Чорновол Київ                                                    | 9.52,78 PB  |
| 60 метрів з бар'єрами     | Анна Плотіцина Київська область                                                    | 8,17 SB      | Наталія Юрчук Рівненська область                                                   | 8,24 SB     | Кристина Юрчук Донецька область                                         | 8,58        |
| 3000 метрів з перешкодами | Ганна Жмурко Чернігівська область                                                  | 10.19,44 SB  | Вікторія Дуткевич Львівська область                                                | 10.27,79 PB | Катерина Комар Рівненська область                                       | 10.36,20 PB |
| 4×400 метрів              | Вінницька областьНаталія Бесідовська Анастасія Іванова Анна Дорофєєва Марія Черкас | 3.48,94      | Донецька областьОксана Долинчук Дар'я Дубенець Марія Позднякова Валентина Демченко | 3.53,85     | КиївХристина Кузьменко Поліна Науменко Анжеліка Бондар Дар'я Вдовиченко | 3.54,81     |
| Ходьба 10000 метрів       | Людмила Оляновська Київська область                                                | 43.53,84 NIB | Тамара Гаврилюк Житомирська область                                                | 47.27,07 SB | Аліна Цвілій Київська область                                           | 51.04,62 PB |
| Стрибки у висоту          | Юлія Левченко Київ                                                                 | 1,92 SB      | Юлія Чумаченко Донецька область                                                    | 1,90 SB     | Лілія Клінцова Харківська область                                       | 1,79 SB     |
| Стрибки з жердиною        | Юлія Козуб Миколаївська область                                                    | 3,80 SB      | Тетяна Гамора Харківська область                                                   | 3,65 SB     | Ольга Лапузова Харківська область                                       | 3,65 PB     |
| Стрибки у довжину         | Оксана Мартинова Харківська область                                                | 6,42 SB      | Світлана Бойчук Київ                                                               | 6,20 PB     | Аліна Лістунова Львівська область                                       | 6,19 PB     |
| Потрійний стрибок         | Вікторія Баранівська Донецька область                                              | 13,70 SB     | Анна Красуцька Донецька область                                                    | 13,66 SB    | Ольга Корсун Полтавська область                                         | 13,24       |
| Штовхання ядра            | Ольга Голодна Київська область                                                     | 15,53 SB     | Ангеліна Шепель Чернігівська область                                               | 14,98 PB    | Дар'я Козачок Житомирська область                                       | 14,47 PB    |
| П'ятиборство              | Тетяна Білик Харківська область                                                    | 4052         | Валерія Мухоброд Київ                                                              | 3605        | Катерина Потапенко Київ                                                 | 3228        |

wikitext:
{{Легкоатлетичне змагання
|Назва      = Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2024
|Емблема    =
|Розмір     = 250пкс
|Опис       =
|Місто      = [[Київ]]
|Країни     =
|Учасників  =
|Медалей    = 32 комплекти
|Відкриття  = 2 лютого
|Закриття   = 4 лютого
|Стадіон    = Манеж {{Abbr|КМШВСМ|Київська міська школа вищої спортивної майстерності}}
|Попередній = [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2023|2023 Київ]]
|Наступний  = [[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні 2025|2025 Київ]]
}}

'''[[Чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні]] 2024''' серед дорослих був проведений 2-4 лютого в легкоатлетичному манежі Київської міської школи вищої спортивної майстерності<ref>{{cite web |url=https://uaf.org.ua/2024/02/02/u-kyievi-rozpochavsia-chempionat-ukrainy-z-lehkoi-atletyky-v-prymishchenni/ |title=У Києві розпочався чемпіонат України з легкої атлетики в приміщенні |publisher=[[Федерація легкої атлетики України]] |access-date=3 березня 2024 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20240303163637/https://uaf.org.ua/2024/02/02/u-kyievi-rozpochavsia-chempionat-ukrainy-z-lehkoi-atletyky-v-prymishchenni/ |archivedate=3 березня 2024}}</ref><ref>{{cite web |url=https://uaf.org.ua/2024/02/02/pershyj-den-chu-povernennia-sokolova-ta-liderstvo-honcharenko/ |title=Перший день ЧУ: повернення Соколова та лідерство Гончаренко |publisher=[[Федерація легкої атлетики України]] |access-date=3 березня 2024 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20240303163756/https://uaf.org.ua/2024/02/02/pershyj-den-chu-povernennia-sokolova-ta-liderstvo-honcharenko/ |archivedate=3 березня 2024}}</ref><ref>{{cite web |url=https://uaf.org.ua/2024/02/03/finaly-zi-strybkiv-u-vysotu-ta-inshi-podii-druhoho-dnia-chempionatu-ukrainy-v-prymishchenni/ |title=Фінали зі стрибків у висоту та інші події другого дня чемпіонату України в приміщенні |publisher=[[Федерація легкої атлетики України]] |access-date=3 березня 2024 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20240303163922/https://uaf.org.ua/2024/02/03/finaly-zi-strybkiv-u-vysotu-ta-inshi-podii-druhoho-dnia-chempionatu-ukrainy-v-prymishchenni/ |archivedate=3 березня 2024}}</ref><ref>{{cite web |url=https://uaf.org.ua/2024/02/04/iakym-buv-zakliuchnyj-den-chempionatu-ukrainy-v-prymishchenni/ |title=Яким був заключний день чемпіонату України з легкої атлетики в приміщенні |publisher=[[Федерація легкої атлетики України]] |access-date=3 березня 2024 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20240303164149/https://uaf.org.ua/2024/02/04/iakym-buv-zakliuchnyj-den-chempionatu-ukrainy-v-prymishchenni/ |archivedate=3 березня 2024}}</ref>.

Одночасно з основним чемпіонатом був проведений чемпіонат України з легкоатлетичних багатоборств у приміщенні.

== Призери ==

=== Чоловіки ===

{| {{MedalistTable|type=Дисципліни|columns=2|labelwidth=200|width=350}}
|-
| [[Біг на 60 метрів|60 метрів]]
| width=250|{{Прапормедаліст|[[Соколов Олександр Юрійович|Олександр Соколов]]|Днп}} || width=100|6,63 {{AthAbbr|PB}}
| width=250|{{Прапормедаліст|[[Васильєв Андрій Андрійович|Андрій Васильєв]]|Зп}} || width=100|6,65 {{AthAbbr|SB}}
| width=250|{{Прапормедаліст|[[Коваленко Станіслав Павлович|Станіслав Коваленко]]|Днп}} || width=100|6,73
|-
| [[Біг на 200 метрів|200 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Гладкий Дмитро (легкоатлет)|Дмитро Гладкий]]|Квм}} || 22,20 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Кулаковський Давид (легкоатлет)|Давид Кулаковський]]|Пл}} || 22,31 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Романов Максим (легкоатлет)|Максим Романов]]|См}} || 22,73
|-
| [[Біг на 400 метрів|400 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Погорілко Олександр Сергійович|Олександр Погорілко]]|См}} || 47,61
| {{Прапормедаліст|[[Даниленко Данило Володимирович|Данило Даниленко]]|Вл}} || 47,86 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Демченко Ярослав Миколайович|Ярослав Демченко]]|См}} || 49,27
|-
| [[Біг на 800 метрів|800 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Миронець Олег Олександрович|Олег Миронець]]|Чрв}} || 1.49,16 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Кузнєцов Євген (легкоатлет)|Євген Кузнєцов]]|Днц}} || 1.51,04 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Войтюк Василь (легкоатлет)|Василь Войтюк]]|Вн}} || 1.51,10 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Біг на 1500 метрів|1500 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Краковецький Андрій Юрійович|Андрій Краковецький]]|Вн}} || 3.52,09
| {{Прапормедаліст|[[Каяфа Олег Олексійович|Олег Каяфа]]|Квм}} || 3.52,77 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Ніколайчук Дмитро Олександрович|Дмитрій Ніколайчук]]|Квм}} || 3.53,31
|-
| [[Біг на 3000 метрів|3000 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Атаманюк Андрій Васильович|Андрій Атаманюк]]|Хм}} || 8.10,32 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Сосницький Ілля Володимирович|Ілля Сосницький]]|Вн}} || 8.16,83 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Ростикус Роман Богданович|Роман Ростикус]]|Лв}} || 8.20,56 {{AthAbbr|SB}}
|-
| [[Біг на 60 метрів з бар'єрами|60 метрів з бар'єрами]]
| {{Прапормедаліст|[[Кукота Олег Олександрович|Олег Кукота]]|Квм}} || 7,94
| {{Прапормедаліст|[[Солянов Віктор Вікторович|Віктор Солянов]]|Квм}} || 8,02 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Багінський Дмитро (легкоатлет)|Дмитро Багінський]]|Жт}} || 8,13 {{AthAbbr|SB}}
|-
| [[Біг на 3000 метрів з перешкодами|3000 метрів з перешкодами]]
| {{Прапормедаліст|[[Сабуняк Василь Леонідович|Василь Сабуняк]]|Квм}} || 9.02,09 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Коляда Костянтин Богданович|Костянтин Коляда]]|Лв}} || 9.12,33 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Альохін Віталій (легкоатлет)|Віталій Альохін]]|Хрк}} || 9.29,17 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 метрів]]
| {{Естафета|{{См}}|[[Швець Євген Олександрович|Євген Швець]]|[[Нечипоренко Андрій Миколайович|Андрій Нечипоренко]]|[[Демченко Ярослав Миколайович|Ярослав Демченко]]|[[Погорілко Олександр Сергійович|Олександр Погорілко]]}} || 3.16,15
| {{Естафета|{{Квм}}|[[Гладкий Дмитро (легкоатлет)|Дмитро Гладкий]]|[[Шмаровоз Антон Олександрович|Антон Шмаровоз]]|[[Гончар Дмитро (легкоатлет)|Дмитро Гончар]]|[[Родченков Нікіта (легкоатлет)|Нікіта Родченков]]}} || 3.22,92
| {{Естафета|{{Вн}}|[[Гиренко Вадим (легкоатлет)|Вадим Гиренко]]|[[Галіброда Владислав (легкоатлет)|Владислав Галіброда]]|[[Носулько Сергій (легкоатлет)|Сергій Носулько]]|[[Кахно Артем (легкоатлет)|Артем Кахно]]}} || 3.25,49
|-
| [[Спортивна ходьба|Ходьба 10000 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Банзерук Іван Миколайович|Іван Банзерук]]|Вл}} || 39.49,64 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Шумік Віктор Русланович|Віктор Шумік]]|Вл}} || 40.55,59 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Рущак Микола Андрійович|Микола Рущак]]|См}} || 44.07,85 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Стрибки у висоту]]
| {{Прапормедаліст|[[Дорощук Олег Євгенійович|Олег Дорощук]]|Крв}} || 2,29 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Петрук Роман Євгенійович|Роман Петрук]]|Жт}} || 2,23 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Кравчук Вадим Миколайович|Вадим Кравчук]]|Лв}} || 2,20
|-
| [[Стрибки з жердиною]]
| {{Прапормедаліст|[[Онуфрієв Олександр Володимирович|Олександр Онуфрієв]]|Днп}} || 5,40 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Бобровник Ілля (легкоатлет)|Ілля Бобровник]]|Квм}} || 5,20 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Лобода Валентин (легкоатлет)|Валентин Лобода]]|Днц}} || 4,85 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Стрибки у довжину]]
| {{Прапормедаліст|[[Ісаченков Ярослав Володимирович|Ярослав Ісаченков]]|Хрк}} || 7,83 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Гончар Ігор Григорович|Ігор Гончар]]|Днц}} || 7,69 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Дубина Данило (легкоатлет)|Данило Дубина]]|Квм}} || 7,38
|-
| [[Потрійний стрибок]]
| {{Прапормедаліст|[[Шепелєв Владислав Володимирович|Владислав Шепелєв]]|Од}} || 16,45 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Коноваленко Артем Олександрович|Артем Коноваленко]]|Днц}} || 15,72 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Данильченко Володимир Вікторович|Володимир Данильченко]]|Днп}} || 14,96
|-
| [[Штовхання ядра]]
| {{Прапормедаліст|[[Левченко Артем Миколайович|Артем Левченко]]|Хрк}} || 19,15
| {{Прапормедаліст|[[Мусієнко Ігор Володимирович|Ігор Мусієнко]]|См}} || 18,36
| {{Прапормедаліст|[[Самолюк Віктор Анатолійович|Віктор Самолюк]]|Кв}} || 18,17 {{AthAbbr|SB}}
|-
| [[Семиборство]]
| {{Прапормедаліст|[[Климач Олександр (легкоатлет)|Олександр Климач]]|Кв}} || 5104
| {{Прапормедаліст|[[Різниченко Владислав (легкоатлет)|Владислав Різниченко]]|Од}} || 4867
| {{Прапормедаліст|[[Зейналян Максим (легкоатлет)|Максим Зейналян]]|Вл}} || 4559
|}

=== Жінки ===

{| {{MedalistTable|type=Дисципліни|columns=2|labelwidth=200|width=350}}
|-
| [[Біг на 60 метрів|60 метрів]]
| width=250|{{Прапормедаліст|[[Гончаренко Діана Богданівна|Діана Гончаренко]]|См}} || width=100|7,29 {{AthAbbr|PB}}
| width=250|{{Прапормедаліст|[[Карандукова Анна (легкоатлетка)|Анна Карандукова]]|Крв}} || width=100|7,57 {{AthAbbr|PB}}
| width=250|{{Прапормедаліст|[[Юзва Ольга (легкоатлетка)|Ольга Юзва]]|Чрв}} || width=100|7,58 {{AthAbbr|SB}}
|-
| [[Біг на 200 метрів|200 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Буряк Марія Григорівна|Марія Буряк]]|Квм}} || 24,28 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Кайсен Тетяна Сергіївна|Тетяна Кайсен]]|Днп}} || 24,36 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Бутенко Ірина (легкоатлетка)|Ірина Бутенко]]|Квм}} || 24,95
|-
| [[Біг на 400 метрів|400 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Харащук Тетяна Миколаївна|Тетяна Харащук]]|ІФ}} || 54,22 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Мельник Тетяна Юріївна|Тетяна Мельник]]|Квм}} || 54,78 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Безкровна Тетяна Русланівна|Тетяна Безкровна]]|Чрк}} || 56,71
|-
| [[Біг на 800 метрів|800 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Гавриляк Юлія (легкоатлетка)|Юлія Григор'єва]]|Лв}} || 2.17,00
| {{Прапормедаліст|[[Жульжик Світлана Олександрівна|Світлана Жульжик]]|Рв}} || 2.17,09
| {{Прапормедаліст|[[Вдовиченко-Чепурна Дар'я Олександрівна|Дар'я Вдовиченко-Чепурна]]|Квм}} || 2.17,36
|-
| [[Біг на 1500 метрів|1500 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Рачинська Уляна (легкоатлетка)|Уляна Рачинська]]|Лв}} || 4.29,69 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Чорновол Тетяна (легкоатлетка)|Тетяна Чорновол]]|Квм}} || 4.31,66 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Бондар Анжеліка (легкоатлетка)|Анжеліка Бондар]]|Квм}} || 4.31,74 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Біг на 3000 метрів|3000 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Шкурко Вікторія Ігорівна|Вікторія Шкурко]]|Кв}} || 9.44,22
| {{Прапормедаліст|[[Городиська Ірина Ігорівна|Ірина Городиська]]|Квм}} || 9.51,66 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Чорновол Тетяна (легкоатлетка)|Тетяна Чорновол]]|Квм}} || 9.52,78 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Біг на 60 метрів з бар'єрами|60 метрів з бар'єрами]]
| {{Прапормедаліст|[[Плотіцина Анна Олександрівна|Анна Плотіцина]]|Кв}} || 8,17 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Юрчук Наталія Сергіївна|Наталія Юрчук]]|Рв}} || 8,24 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Юрчук Кристина Олександрівна|Кристина Юрчук]]|Днц}} || 8,58
|-
| [[Біг на 3000 метрів з перешкодами|3000 метрів з перешкодами]]
| {{Прапормедаліст|[[Жмурко Ганна Михайлівна|Ганна Жмурко]]|Чрн}} || 10.19,44 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Дуткевич Вікторія Андріївна|Вікторія Дуткевич]]|Лв}} || 10.27,79 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Комар Катерина (легкоатлетка)|Катерина Комар]]|Рв}} || 10.36,20 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Естафетний біг 4×400 метрів|4×400 метрів]]
| {{Естафета|{{Вн}}|[[Бесідовська Наталія (легкоатлетка)|Наталія Бесідовська]]|[[Іванова Анастасія Вадимівна|Анастасія Іванова]]|[[Дорофєєва Анна (легкоатлетка)|Анна Дорофєєва]]|[[Черкас Марія (легкоатлетка)|Марія Черкас]]}} || 3.48,94
| {{Естафета|{{Днц}}|[[Долинчук Оксана Василівна|Оксана Долинчук]]|[[Дубенець Дар'я (легкоатлетка)|Дар'я Дубенець]]|[[Позднякова Марія Михайлівна|Марія Позднякова]]|[[Демченко Валентина (легкоатлетка)|Валентина Демченко]]}} || 3.53,85
| {{Естафета|{{Квм}}|[[Кузьменко Христина (легкоатлетка)|Христина Кузьменко]]|[[Науменко Поліна (легкоатлетка)|Поліна Науменко]]|[[Бондар Анжеліка (легкоатлетка)|Анжеліка Бондар]]|[[Вдовиченко-Чепурна Дар'я Олександрівна|Дар'я Вдовиченко]]}} || 3.54,81
|-
| [[Спортивна ходьба|Ходьба 10000 метрів]]
| {{Прапормедаліст|[[Оляновська Людмила Олександрівна|Людмила Оляновська]]|Кв}} || 43.53,84 {{AthAbbr|NIB}}
| {{Прапормедаліст|[[Гаврилюк Тамара Михайлівна|Тамара Гаврилюк]]|Жт}} || 47.27,07 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Цвілій Аліна Олександрівна|Аліна Цвілій]]|Кв}} || 51.04,62 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Стрибки у висоту]]
| {{Прапормедаліст|[[Левченко Юлія Андріївна|Юлія Левченко]]|Квм}} || 1,92 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Чумаченко Юлія Вадимівна|Юлія Чумаченко]]|Днц}} || 1,90 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Клінцова Лілія Вікторівна|Лілія Клінцова]]|Хрк}} || 1,79 {{AthAbbr|SB}}
|-
| [[Стрибки з жердиною]]
| {{Прапормедаліст|[[Козуб Юлія Михайлівна|Юлія Козуб]]|Мк}} || 3,80 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Гамора Тетяна Михайлівна|Тетяна Гамора]]|Хрк}} || 3,65 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Лапузова Ольга Борисівна|Ольга Лапузова]]|Хрк}} || 3,65 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Стрибки у довжину]]
| {{Прапормедаліст|[[Малогловець Оксана Ігорівна|Оксана Мартинова]]|Хрк}} || 6,42 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Бойчук Світлана (легкоатлетка)|Світлана Бойчук]]|Квм}} || 6,20 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Лістунова Аліна Юріївна|Аліна Лістунова]]|Лв}} || 6,19 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Потрійний стрибок]]
| {{Прапормедаліст|[[Баранівська Вікторія Володимирівна|Вікторія Баранівська]]|Днц}} || 13,70 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Красуцька Ганна Дмитрівна|Анна Красуцька]]|Днц}} || 13,66 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Корсун Ольга Сергіївна|Ольга Корсун]]|Пл}} || 13,24
|-
| [[Штовхання ядра]]
| {{Прапормедаліст|[[Голодна Ольга Анатоліївна|Ольга Голодна]]|Кв}} || 15,53 {{AthAbbr|SB}}
| {{Прапормедаліст|[[Шепель Ангеліна Петрівна|Ангеліна Шепель]]|Чрн}} || 14,98 {{AthAbbr|PB}}
| {{Прапормедаліст|[[Козачок Дар'я (легкоатлетка)|Дар'я Козачок]]|Жт}} || 14,47 {{AthAbbr|PB}}
|-
| [[Жіноче п'ятиборство|П'ятиборство]]
| {{Прапормедаліст|[[Білик Тетяна Миколаївна|Тетяна Білик]]|Хрк}} || 4052
| {{Прапормедаліст|[[Мухоброд Валерія Русланівна|Валерія Мухоброд]]|Квм}} || 3605
| {{Прапормедаліст|[[Потапенко Катерина (легкоатлетка)|Катерина Потапенко]]|Квм}} || 3228
|}

== Див. також ==

* [[Чемпіонат світу з легкої атлетики в приміщенні 2024]]
* [[Чемпіонат України з легкої атлетики 2024]]

== Примітки ==

{{Reflist}}

== Джерела ==

* [https://competitions.uaf.org.ua/2024.02.02-04_kyiv/live Сторінка чемпіонату] на сайті [[Федерація легкої атлетики України|Федерації легкої атлетики України]]

{{Чемпіонати України з легкої атлетики}}

[[Категорія:Чемпіонати України з легкої атлетики в приміщенні|Дорослі]]
[[Категорія:2024 у легкій атлетиці|Україна]]
[[Категорія:2024 в українському спорті|Легка атлетика]]
[[Категорія:Змагання з легкої атлетики у Києві|Легка атлетика]]
[[Категорія:Лютий 2024|Спорт]]

title: Загальна інформація

Місто: Київ

Розігрується медалей: 32 комплекти

Відкриття: 2 лютого

Закриття: 4 лютого

Арена: Манеж КМШВСМ


text:
# Майдан-Великий (Грубешівський повіт)
Майдан Великий (пол. Majdan Wielki) — село в Польщі, у гміні Тріщани Грубешівського повіту Люблінського воєводства.
Населення — 136 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Замойського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 65      | 15                 | 40               | 10                   |
| Жінки    | 71      | 12                 | 38               | 21                   |
| Разом    | 136     | 27                 | 78               | 31                   |

title: Майдан-Великий (Грубешівський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Майдан Великий
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Majdan Wielki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Грубешівський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Тшещани{{!}}Тшещани
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 136
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 84
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = LHR
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0902814
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|тип=НП}}

'''Майдан Великий''' ({{lang-pl|Majdan Wielki}}) — село в Польщі, у [[Тріщани (гміна)|гміні Тріщани]] [[Грубешівський повіт|Грубешівського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]].
Населення — {{formatnum:136}} {{МНОЖИНА:136|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Замойське воєводство|Замойського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=65 |ЧолПре=15 |ЧолПрац=40 |ЧолПост=10
|Жін=71 |ЖінПре=12 |ЖінПрац=38 |ЖінПост=21
|Разом=136 |РазомПре=27 |РазомПрац=78 |РазомПост=31
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Тшещани}}

[[Категорія:Села Грубешівського повіту]]
[[Категорія:Гміна Тріщани]]

title: Країна

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Грубешівський повіт

Гміна: Тшещани

Автомобільний код: LHR

OSM: ↑2690108 ·R (Гміна Тріщани)


text:
# Арнольд Гуннерс
Арнольд Гуннерс (дан. Arnold Gunnersø) — данський священник, учасник руху Опору під час Другої світової війни, визнаний Праведником народів світу Яд ва-Шем за те, що допомагав разом з дружиною Карен єврейським біженцям у данському місті Хенг.
У 1986 року, їх було визнано Праведниками народів світу за організацію та супровід евакуації єврейських біженців з окупованої Німеччиною Данії до нейтральної Швеції. За свої дії Гуннерс отримав медаль і посвідчення від Держави Ізраїль, а його ім'я нанесене на Алею Праведників у Меморіалі Яд ва-Шем в Єрусалимі.

title: Арнольд Гуннерс

wikitext:
{{Особа}}
'''Арнольд Гуннерс''' ({{lang-da|Arnold Gunnersø}}) — данський священник, учасник руху Опору під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]], визнаний Праведником народів світу [[Яд ва-Шем]] за те, що допомагав разом з дружиною Карен єврейським біженцям у данському місті Хенг.

У [[1986]] року, їх було визнано [[Праведник народів світу|Праведниками народів світу]] за організацію та супровід евакуації єврейських біженців з окупованої Німеччиною Данії до нейтральної [[Швеція|Швеції]]<ref>{{cite web |title=Danish Recognized by Yad Vashem |url=https://www.holocaustrescue.org/danish-recognized-by-yad-vashem |website=Rescue in the Holocaust |access-date=13 травня 2025}}</ref>. За свої дії Гуннерс отримав медаль і посвідчення від Держави Ізраїль, а його ім'я нанесене на [[Алея Праведників|Алею Праведників]] у Меморіалі Яд ва-Шем в Єрусалимі<ref>{{cite web |title=Righteous Among the Nations |url=https://encyclopedia.ushmm.org/content/en/article/righteous-among-the-nations |website=encyclopedia.ushmm.org |access-date=13 травня 2025 |language=en}}</ref>.

== Див. також ==

* [[Герда Валентинер]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Гуннерс, Арнольд}}
[[Категорія:Праведники народів світу]]
[[Категорія:Священники]]

title: Арнольд Гуннерс

Країна: Королівство Данія

Діяльність: пастор

Конфесія: протестантизм

У шлюбі з: Карен Гуннерсd

Нагороди: праведник народів світу


text:
# Іркліївський район
Іркліївський район — адміністративно-територіальна одиниця утворена в 1923 році в складі Черкаської округи. Районний центр — село Іркліїв.
З 27 лютого 1932 року район в складі Київської, з 22 вересня 1937 року Полтавської, з 7 січня 1954 року у складі новоствореної Черкаської області.
Станом на 1 вересня 1946 року в районі було 35 населених пунктів, які підпорядковувались 26 сільським радам. З них 26 сіл та 9 хуторів:
- села: Бузьки, Васютинці, Воронинці, Демки, Загородище, Іркліїв, Котлів, Крутьки, Лихоліти, Лящівка, Мельники, Митьки, Мойсинці, Москаленки, Мутихи, Налісні, Панське (Червоне), Першотравневе, Пищики, Ревбинці, Самовиця, Скородистик, Старе, Старий Коврай, Червонохижинці, Чехівка.
- хутори: Більки, Дубинка, Коврай, Михайлівка, Павлецки, Сусликів, Чайкин, Червоногірка, Чобітки.

Район ліквідований у листопаді 1959 року, а його населені пункти відійшли до Чорнобаївського району.

title: Іркліївський район

wikitext:
{{Район УРСР
| назва           = Іркліївський
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    =
| мапа            =
| країна          = [[УРСР]]
| регіон          = [[Черкаська округа]], з [[27 лютого]] [[1932]] року район в складі [[Київська область|Київської]], з [[22 вересня]] [[1937]] року [[Полтавська область|Полтавської]], з [[7 січня]] [[1954]] року у складі [[Черкаська область|Черкаської області]]
| утворений       = [[1923]]
| ліквідований    = [[листопад]] [[1959]]
| населення       =
| площа           =
| густота         =
| код району      =
| поштові індекси =
| центр           = [[Іркліїв]]
| міські ради     =
| селищні ради    =
| сільські ради   = <br>26
| міста           =
| смт             =
| села            = 26
| селища          =
| хутори          = 9
| адреса          = Українська РСР, Черкаська область, Іркліївський р-н, с. Іркліїв
| газета          =
| голова РДА      =
| голова ради     =
}}

'''Іркліївський район''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] утворена в [[1923]] році в складі [[Черкаська округа|Черкаської округи]]. Районний центр — [[село]] [[Іркліїв]].

З [[27 лютого]] [[1932]] року [[район]] в складі [[Київська область|Київської]], з [[22 вересня]] [[1937]] року [[Полтавська область|Полтавської]], з [[7 січня]] [[1954]] року у складі новоствореної [[Черкаська область|Черкаської області]]<ref>[http://whp057.narod.ru/kievs.htm whp057.narod.ru] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080106154702/http://whp057.narod.ru/kievs.htm |date=6 січня 2008 }}{{ref-ru}}</ref>.

Станом на [[1 вересня]] [[1946]] року в районі було 35 [[населений пункт|населених пунктів]], які підпорядковувались 26 [[сільська рада|сільським радам]]. З них 26 сіл та 9 [[хутір|хуторів]]:
* '''села:''' [[Бузьки]], [[Васютинці (Чорнобаївський район)|Васютинці]], [[Воронинці (Чорнобаївський район)|Воронинці]], [[Демки (Іркліївський район)|Демки]], [[Загородище]], [[Іркліїв]], [[Котлів]], [[Крутьки]], [[Лихоліти]], [[Лящівка]], [[Мельники (Чорнобаївський район)|Мельники]], [[Митьки]], [[Мойсинці]], [[Москаленки (Чорнобаївський район)|Москаленки]], [[Мутихи]], [[Налісні]], [[Панське (Іркліївський район)|Панське (Червоне)]], [[Першотравневе (Чорнобаївський район)|Першотравневе]], [[Пищики (Іркліївський район)|Пищики]], [[Ревбинці]], [[Самовиця]], [[Скородистик]], [[Старе (Іркліївський район)|Старе]], [[Старий Коврай]], [[Червонохижинці]], [[Чехівка]].
* '''хутори:''' [[Більки]], [[Дубинка (Іркліївський район)|Дубинка]], [[Коврай (Чорнобаївський район)|Коврай]], [[Михайлівка (Чорнобаївський район)|Михайлівка]], Павлецки, Сусликів, Чайкин, [[Червоногірка (Чорнобаївський район)|Червоногірка]], [[Чобітки]].

Район ліквідований у [[листопад]]і [[1959]] року, а його населені пункти відійшли до [[Чорнобаївський район|Чорнобаївського району]].

==Джерела==
=== Посилання ===
{{reflist}}

=== Література ===
* Українська РСР. Адміністративно-територіальний поділ. «Українське видавництво політичної літератури». 1947. стор. — 406.

{{Черкаська область 1954}}
{{Іркліївський район}}
[[Категорія:Засновані в Черкаській області 1923]]
[[Категорія:Іркліївський район]]
[[Категорія:Історія Полтавської області]]
[[Категорія:Колишні райони України]]
[[Категорія:Історія Золотоніського району]]

title: Основні дані

Країна: УРСР

Округа/Область: Черкаська округа, з 27 лютого 1932 року район в складі Київської, з 22 вересня 1937 року Полтавської, з 7 січня 1954 року у складі Черкаської області

Ліквідований: листопад 1959

title: Населені пункти та ради

Районний центр: Іркліїв

title: Районна влада


text:
# Аньшаньський металургійний комбінат
Аньшаньський металургійний комбінат (кит.: 鞍山制铁所) — один з найбільших металургійних комбінатів Китаю, розташований у місті Аньшань (провінція Ляонін, в минулому — південна Маньчжурія). Заснований у 1916 році Південно-Маньчжурською залізничною компанією за участі японських капіталістів. Його будівництво було приурочено до маньчжурських покладів залізної руди і коксівного вугілля. Під час Другої світової війни і Громадянської війни у 1945—1948 роках був зруйнований і у 1950-х роках відновлений за допомоги СРСР. У 2-й половині 20 століття був найбільшим металургійним комбінатом Китаю. Належить державній компанії «Ansteel Group».

## Історія
Аньшанський металургійний завод був побудований в 1916—1918 роках Південно-Маньчжурською залізничною компанією, що нею володіли японські капіталісти, яка отримали концесію на розробку залізняку в Маньчжурії. Завод був приурочений до маньчжурських покладів залізняку і коксівного вугілля.
У період японської окупації північно-східного Китаю (1931—1945) завод був розширений і перетворений на комбінат, у 1933 році, з приєднанням до заводу японської компанії «Сьова сейко», він став називатися «завод Сьова» (яп. 昭和製鋼所). У 1938—1941 роках на ньому стали до ладу 4 доменних печі з щоденною продуктивністю 700 тис. т кожна. На роботу на завод було направлено велику партію японських робітників. Неяпонські працівники заводу отримували в кілька разів меншу зарплатню ніж була у японців. За роки японської окупації навколо Аньшанського комбінату виросло до 10 заводів, зайнятих як переробкою відходів металургії, так і обслуговуванням потреб комбінату. Імпортуючи передові технології виробництва сталі з на той час нацистської Німеччини, металургійний завод Сьова став центральним елементом державної індустріалізації Маньчжоу-Го. У рамках нового бізнес-плану сталеливарний завод Сьова придбав в Німеччині для прямого відновлення руди за Крупп-Ренн процесом і з вересня 1937 року відправив студентів на стажування до Німеччини. Обладнання, отримане від Круппа, було встановлено в 1939 році і дозволило значно збільшити виробництво. У 1941 році металургійний завод Сьова мав загальну виробничу потужність 1 750 000 тонн чавуну і 1 000 000 тонн сталі. У 1942 році загальна виробнича потужність металургійного заводу Сьова досягла 3 600 000 тонн, що зробило його одним з найбільших виробників чавуну та сталі у світі.
У ході воєнних дій у 2-й половині 40-х років. комбінат був сильно пошкоджений. Після поразки Японії у серпні 1945 року Радянська Червона Армія демонтувала найважливіше обладнання зі сталеливарного заводу Сьова, перевезши значну його частину до Радянського Союзу. Після відступу радянських військ, в 1946 році націоналістичний уряд Китаю конфіскував металургійний завод Сьова та інші японські заводи в Аньшані, реорганізувавши їх у державне підприємство під назвою Аньшанський металургійний комбінат (Аньган). Коли Комуністична партія Китаю захопила Аньган у 1948 році, вона почала його реконструкцію.
Після утворення КНР (1949) був відновлений та розширений за допомогою СРСР; у виробництво впроваджено науково-технічні досягнення радянської металургії. Це дозволило довести техніко-економічні показники (коефіцієнт використання корисного обсягу доменних печей, середньодобовий знімання сталі з 1 м2 площі підлоги мартенівських печей) до передового світового рівня.
У 1968 році на комбінаті працювало приблизно 100 тис. робітників. У 1970-х роках до складу комбінату входили: залізорудні підприємства, збагачувальні та агломераційні фабрики, металургійний завод з доменними та мартенівськими цехами, прокатним виробництвом, коксохімічний та магнезитовий заводи, виробництво вогнетривких матеріалів, ТЕС (220 МВт). З металургійним комбінатом безпосередньо був пов'язаний завод із виробництва кислот та мінеральних добрив та завод гірничорудного обладнання.
У 1953—60 здійснювалася реконструкція та потужність комбінату з виробництва чавуну, сталі та прокату значно зросла. У 1958 р. на комбінаті було виплавлено 4,5 млн дол. т сталі. У 1961-63 розширення комбінату різко сповільнилося і у виробництві настав спад. У 1964 почалися роботи з розширення А. А. м. до.
До 1967 було 10 доменних печей із добовою продуктивністю від 350 до 2000 т чавуну; 24 мартенівські печі, з яких ємність 2 найбільших становила по 500 т кожна; 17 коксових батарей; більш ніж 20 прокатних станів. У 1965-66 А. м. до. виплавляв щорічно понад 5 млн т сталі (близько половини всього виробництва у Китаї). Основну частину залізорудної сировини, коксівного та енергетичного вугілля, доломіту, магнезиту та ін. сировини А. м. до. отримує з копалень і шахт провінції Ляонін, розташованих поблизу.

## Сучасний стан
https://www.gem.wiki/Angang_Steel_Co_Ltd
http://en.ansteel.cn/yewubankuai/gangtiechanye/2016-11-14/1.html

title: Аньшаньський металургійний комбінат

wikitext:
{{Підприємство}}
'''Аньшаньський металургійний комбінат''' ({{lang-zh|鞍山制铁所}}) — один з найбільших металургійних комбінатів [[КНР|Китаю]], розташований у місті [[Аньшань]] (провінція [[Ляонін]], в минулому — південна Маньчжурія). Заснований у 1916 році [[Південно-Маньчжурська залізниця|Південно-Маньчжурською залізничною компанією]] за участі японських капіталістів. Його будівництво було приурочено до маньчжурських покладів залізної руди і коксівного вугілля. Під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] і [[Громадянська війна в Китаї|Громадянської війни]] у 1945—1948 роках був зруйнований і у 1950-х роках відновлений за допомоги СРСР. У 2-й половині 20 століття був найбільшим металургійним комбінатом Китаю.<ref name=''БСЭ''> {{БСЭ}} </ref> Належить державній компанії «[[Ansteel Group]]».

== Історія ==
[[Файл:Showa Steel Works.JPG|thumb|Аньшанський завод (завод Сьова). Фото до 1945 року.]]
Аньшанський металургійний завод був побудований в 1916—1918 роках [[Південно-Маньчжурська залізниця|Південно-Маньчжурською залізничною компанією]], що нею володіли японські капіталісти, яка отримали концесію на розробку залізняку в Маньчжурії. Завод був приурочений до маньчжурських покладів залізняку і коксівного вугілля.

У період японської окупації північно-східного Китаю (1931—1945) завод був розширений і перетворений на комбінат, у 1933 році, з приєднанням до заводу японської компанії «Сьова сейко», він став називатися «завод Сьова» ({{lang-ja|昭和製鋼所}}). У 1938—1941 роках на ньому стали до ладу 4 доменних печі з щоденною продуктивністю 700 тис. т кожна. На роботу на завод було направлено велику партію японських робітників.<ref> Мировое хозяйство и мировая политика. 1942, № 9, С. 70 — 71. {{Ref-ru}} </ref> Неяпонські працівники заводу отримували в кілька разів меншу зарплатню ніж була у японців. За роки японської окупації навколо Аньшанського комбінату виросло до 10 заводів, зайнятих як переробкою відходів металургії, так і обслуговуванням потреб комбінату.<ref> Треварта Г. Япония. Физическая и єкономическая география. — М., 1949 — С. 506. {{Ref-ru}} </ref> Імпортуючи передові технології виробництва сталі з на той час нацистської Німеччини, металургійний завод Сьова став центральним елементом державної індустріалізації [[Маньчжоу-Го]]. У рамках нового бізнес-плану сталеливарний завод Сьова придбав в Німеччині для прямого відновлення руди за [[Крупп-Ренн процес]]ом і з вересня 1937 року відправив студентів на стажування до Німеччини. Обладнання, отримане від Круппа, було встановлено в 1939 році і дозволило значно збільшити виробництво.<ref name="JIW”> Akira Kudo, Japanese-German Business Relations: Co-operation and Rivalry in the Interwar Period, Routledge, 26 juin 1998, 304 p., pp. 93. ISBN 0-415-14971-1 {{Ref-en}} </ref> У 1941 році металургійний завод Сьова мав загальну виробничу потужність 1 750 000 тонн чавуну і 1 000 000 тонн сталі. У 1942 році загальна виробнича потужність металургійного заводу Сьова досягла 3 600 000 тонн, що зробило його одним з найбільших виробників чавуну та сталі у світі.<ref name="JVW"> W.G. Beasley, Japanese Imperialism 1894—1945, USA, Oxford University Press, 31 mai 1991, 296 p. ISBN 0-19-822168-1 {{Ref-en}} </ref>

[[Файл:Bombing of Showa Steel Works in Anshan.jpg|170 px|thumb|Бомбардування заводу влітку 1944 року.]]
У ході воєнних дій у 2-й половині 40-х років. комбінат був сильно пошкоджений. Після поразки Японії у серпні 1945 року Радянська Червона Армія демонтувала найважливіше обладнання зі сталеливарного заводу Сьова, перевезши значну його частину до Радянського Союзу.<ref> {{cite web |url= https://www.britannica.com/place/Anshan-China |title= Anshan |author= |date= |website= britannica.com|publisher= Encyclopædia Britannica, Inc.|archive-url= |archive-date= |url-status= |language= en|access-date=19 серпня 2025}} </ref> Після відступу радянських військ, в 1946 році націоналістичний уряд Китаю конфіскував металургійний завод Сьова та інші японські заводи в Аньшані, реорганізувавши їх у державне підприємство під назвою Аньшанський металургійний комбінат (Аньган). Коли Комуністична партія Китаю захопила Аньган у 1948 році, вона почала його реконструкцію.

Після утворення КНР (1949) був відновлений та розширений за допомогою СРСР; у виробництво впроваджено науково-технічні досягнення радянської металургії. Це дозволило довести техніко-економічні показники (коефіцієнт використання корисного обсягу доменних печей, середньодобовий знімання сталі з 1 м2 площі підлоги мартенівських печей) до передового світового рівня.<ref name="БСЭ" /><ref name="IE" />

[[Файл:1962-04 1962年 鞍山钢铁 大钢锭.jpg|thumb|Обтискний цех заводу.]]
У 1968 році на комбінаті працювало приблизно 100 тис. робітників. У 1970-х роках до складу комбінату входили: залізорудні підприємства, збагачувальні та агломераційні фабрики, металургійний завод з доменними та мартенівськими цехами, прокатним виробництвом, коксохімічний та магнезитовий заводи, виробництво вогнетривких матеріалів, ТЕС (220 МВт). З металургійним комбінатом безпосередньо був пов'язаний завод із виробництва кислот та мінеральних добрив та завод гірничорудного обладнання.<ref name=''БСЭ'' />

У 1953—60 здійснювалася реконструкція та потужність комбінату з виробництва чавуну, сталі та прокату значно зросла. У 1958 р. на комбінаті було виплавлено 4,5 млн дол. т сталі. У 1961-63 розширення комбінату різко сповільнилося і у виробництві настав спад. У 1964 почалися роботи з розширення А. А. м. до.

До 1967 було 10 доменних печей із добовою продуктивністю від 350 до 2000 т чавуну; 24 мартенівські печі, з яких ємність 2 найбільших становила по 500 т кожна; 17 коксових батарей; більш ніж 20 прокатних станів. У 1965-66 А. м. до. виплавляв щорічно понад 5 млн т сталі (близько половини всього виробництва у Китаї). Основну частину залізорудної сировини, коксівного та енергетичного вугілля, доломіту, магнезиту та ін. сировини А. м. до. отримує з копалень і шахт провінції Ляонін, розташованих поблизу.

== Сучасний стан ==
https://www.gem.wiki/Angang_Steel_Co_Ltd

http://en.ansteel.cn/yewubankuai/gangtiechanye/2016-11-14/1.html

== Література ==
* ''А. А. Нетрусов''. Аньшаньский металлургический комбинат. // {{БСЭ}}

== Посилання ==
{{примітки}}

[[Категорія:Державні підприємства Китаю]]