text:
# Мохортов Костянтин Володимирович
Мохортов Костянтин Володимирович (*1913 — †1989) — герой Соціалістичної Праці, уроженець с. Нова Збур'ївка Голопристанського району Херсонської області. Звання присвоєно Указом Президії Верховної Ради СРСР від 25 жовтня 1984 року за видатні виробничі успіхи, досягнуті при спорудженні Байкало-Амурської залізничної магістралі.

title: Мохортов Костянтин Володимирович

wikitext:
{{Особа}}
'''Мохортов Костянтин Володимирович''' (*[[1913]] — †[[1989]]) — [[герой Соціалістичної Праці]], уроженець с. [[Нова Збур'ївка]] [[Голопристанський район|Голопристанського району]] [[Херсонська область|Херсонської області]]. Звання присвоєно Указом Президії Верховної Ради [[СРСР]] від 25 жовтня 1984 року за видатні виробничі успіхи, досягнуті при спорудженні [[БАМ|Байкало-Амурської залізничної магістралі]].

== Джерела ==
* https://web.archive.org/web/20140602200357/http://golapristan.org/geroi.htm
{{Герої Соціалістичної Праці}}
{{ukr-bio-stub}}
[[Категорія:Герої Соціалістичної Праці]]
[[Категорія:Уродженці Голопристанського району]]
[[Категорія:Почесні громадяни Голої Пристані]]
[[Категорія:Випускники Сибірського університету шляхів сполучення]]

title: Мохортов Костянтин Володимирович

Народився: 22 жовтня 1913 · Нова Збур'ївка, Дніпровський повіт, Таврійська губернія, Російська імперія

Помер: 29 січня 1989 (75 років) · Москва, СРСР

Поховання: Кунцевський цвинтар

Alma mater: Сибірський державний університет шляхів сполученняd

Нагороди: Герой Соціалістичної Праці · орден Леніна · орден Трудового Червоного Прапора · орден Червоної Зірки · орден «Знак Пошани» · заслужений будівельник РРФСР


text:
# Отоля-Мала
Отоля-Мала (пол. Otola Mała) — село в Польщі, у гміні Жарновець Заверцянського повіту Сілезького воєводства.
Населення — 52 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Катовицького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 31      | 10                 | 20               | 1                    |
| Жінки    | 21      | 6                  | 10               | 5                    |
| Разом    | 52      | 16                 | 30               | 6                    |

wikiname: ukwiki

title: Отоля-Мала

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Отоля-Мала
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Otola Mała}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Сілезьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Заверцянський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Жарновець{{!}}Жарновець
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 52
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 32
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = SZA
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0226069
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Отоля-Мала''' ({{lang-pl|Otola Mała}}) — село в Польщі, у [[Жарновець (гміна)|гміні Жарновець]] [[Заверцянський повіт|Заверцянського повіту]] [[Сілезьке воєводство|Сілезького воєводства]].
Населення — {{formatnum:52}} {{МНОЖИНА:52|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Катовицьке воєводство|Катовицького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=31 |ЧолПре=10 |ЧолПрац=20 |ЧолПост=1
|Жін=21 |ЖінПре=6 |ЖінПрац=10 |ЖінПост=5
|Разом=52 |РазомПре=16 |РазомПрац=30 |РазомПост=6
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Жарновець}}

{{Сілезьке-доробити}}

[[Категорія:Села Заверцянського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Сілезьке воєводство

Повіт: Заверцянський повіт

Гміна: Жарновець

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: SZA

OSM: ↑2838650 ·R (Ґміна Жарновець)


text:
# Єгипетський базар
Єгипетський базар (тур. Mısır Çarşısı) — ринок, розташований у старій частині Стамбула, в районі Еміненю; другий за величиною ринок міста після Капали-Чарши. На його території знаходиться близько 80 крамниць, основний асортимент яких становлять солодощі, прянощі і лікувальні трави, спеції, делікатеси з сухофруктів і м'яса, молочні продукти.
Отримав свою назву «Єгипетський базар», оскільки його було побудовано з доходів від Османського еялету Єгипет
Базар був побудований в 1660 році за наказом Турхан-султан архітектором Касім-ага. Спочатку був частиною комплексу Нової мечеті, виконуючи функцію забезпечення фінансування її будівництва. Будівля, побудована в формі дзеркально-зворотної букви L, налічує шість вхідних воріт. Купола комплексу покриті свинцем.
Спочатку називався «новим», а також «материнським» базаром.
Єгипетський базар двічі постраждав від пожежі — в 1691 та 1940 роках. Під час робіт по його відновленню 1940—1943 років, комплекс втратив безліч своїх оригінальних деталей. В 1941 році його було відокремлено від Нової мечеті спорудженою дорогою.

## Галерея
- Будівля Єгипетського базару
- Одна з галерей комплексу
- Прилавок зі спеціями
- Прилавок зі спеціями

title: Єгипетський базар

wikitext:
{{Пам'ятка}}
'''Єгипетський базар''' ({{lang-tr|Mısır Çarşısı}}) — ринок, розташований у старій частині [[Стамбул]]а, в районі [[Еміненю]]; другий за величиною ринок міста після [[Капали-Чарши]]. На його території знаходиться близько 80 крамниць, основний асортимент яких становлять солодощі, прянощі і лікувальні трави, спеції, делікатеси з сухофруктів і м'яса, молочні продукти.

Отримав свою назву «Єгипетський базар», оскільки його було побудовано з доходів від [[Єгипетський еялет|Османського еялету Єгипет]]<ref name=fre>[[John Freely]]: «[https://www.amazon.com/Companion-Guide-Istanbul-Guides/dp/1900639319 The Companion Guide to Istanbul] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305121357/http://www.amazon.com/Companion-Guide-Istanbul-Guides/dp/1900639319 |date=5 березня 2016 }}» (2000)</ref>

Базар був побудований в 1660 році за наказом [[Турхан-султан]]<ref name=Walkingistanbul>[https://web.archive.org/web/20130927070359/http://walkingistanbul.com/EserDetay.aspx?mk=67 Walkingistanbul.com: Fountain of Sultana Turhan Hatice]</ref> архітектором [[Коджа Касим Ага|Касім-ага]]. Спочатку був частиною комплексу [[Нова мечеть (Стамбул)|Нової мечеті]], виконуючи функцію забезпечення фінансування її будівництва. Будівля, побудована в формі дзеркально-зворотної букви L, налічує шість вхідних воріт. Купола комплексу покриті [[Свинець|свинцем]].

Спочатку називався «новим», а також «материнським» базаром.

Єгипетський базар двічі постраждав від пожежі — в 1691 та 1940 роках. Під час робіт по його відновленню 1940—1943 років, комплекс втратив безліч своїх оригінальних деталей<ref>{{Cite web |url=https://www.ibb.istanbul/ |title=Архівована копія |accessdate=9 травня 2018 |archive-date=14 березня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220314114342/https://www.ibb.istanbul/ }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190906202031/https://www.ibb.istanbul/ |date=2019-09-06 }}</ref>. В 1941 році його було відокремлено від Нової мечеті спорудженою дорогою.

== Галерея ==
<gallery>
Image:Istanbul Misir carsisi.JPG|Будівля Єгипетського базару
Image:074 Istanbul.11.2006 resize.JPG|Одна з галерей комплексу
Image:Kruiden in Egyptische bazaar Eminönü Istanbul.JPG|Прилавок зі спеціями
Image:İstanbul 6897.jpg|Прилавок зі спеціями
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{commons category|Spice Bazaar, Istanbul}}
* [https://web.archive.org/web/20070928094847/http://e-turkey.net/v/istanbul_misir_carsisi_egyptian_bazaar/ Egyptian Bazaar Photos with information]
* [http://fxcuisine.com/default.asp?Display=77 Buying Spices in Istanbul's Egyptian Bazaar — illustrated article in English] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070512005930/http://fxcuisine.com/default.asp?Display=77 |date=12 травня 2007 }}
* Points From Turkey, Istanbul — [https://web.archive.org/web/20070505172938/http://www.pointsfromturkey.com/Egyptian_Spice_Bazaar.html ''Egyptian Spice Bazaar'']

[[Категорія:Фатіх]]
[[Категорія:Споруди, збудовані 1660|Туреччини]]
[[Категорія:Торгові центри Стамбула]]
[[Категорія:Засновані в Османській імперії 1660]]

title: Єгипетський базар

Країна: Туреччина

Розташування: Фатіх

Тип: базар і пам'ятка

Стиль: Османська архітектура


text:
# Операція «Тихий океан»
Операція «Тихий океан» (ісп. Operación Pacífico) — американський телесеріал 2020 року у жанрі драми, та створений компаніями Telemundo Global Studios, Fox Telecolombia. В головних ролях — Махіда Ісса, Марк Тачер, Хуліо Брачо, Крістіан Теппен, Лусіано Д'алессандро.
Перша серія вийшла в ефір 10 лютого 2020 року.
Серіал має 1 сезон. Завершився 44-м епізодом, який вийшов у ефір 17 квітня 2020 року.
Режисер серіалу — Дієго Мехія, Моніка Ботеро.
Сценарист серіалу — Альберто Гонсалес, Аура Марії Ніньо, Хуан Карлос Апарісіо, Арлет Кастільо, Гілма Пенья.

## Сюжет
Серіал розгортається навколо Амалії Ортеги, провідного та блискучого федерального агента відділу таємних розслідувань Національної поліції, яка має місію та особисту мету схопити Гуапо — один з останніх торговців наркотиками на північному кордоні Мексики.

## Сезони
| Сезон | Епізоди | Епізоди | Оригінальний показ | Оригінальний показ | Оригінальний показ |
| Сезон | Епізоди | Епізоди | Перший показ       | Останній показ     | Мережа             |
| ----- | ------- | ------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ |
| 1     | 44      | 44      | 10 лютого 2020     | 17 квітня 2020     | Telemundo          |

## Аудиторія
| Сезон | Серії | Перший ефір    | Перший ефір        | Останній ефір  | Останній ефір      | Середня кількість глядачів (мільйони) |
| Сезон | Серії | Дата           | Глядачі (мільйони) | Дата           | Глядачі (мільйони) | Середня кількість глядачів (мільйони) |
| ----- | ----- | -------------- | ------------------ | -------------- | ------------------ | ------------------------------------- |
| 1     | 44    | 10 лютого 2020 | 0,91               | 17 квітня 2020 | 0,94               | 0,94                                  |

## Актори та ролі
| Актор                | Роль                             |
| -------------------- | -------------------------------- |
| Махіда Ісса          | Амалія Ортега                    |
| Марк Тачер           | Габріель Педраса                 |
| Хуліо Брачо          | Родольфо Еспіноза Ролдан «Гуапо» |
| Крістіан Теппен      | майор Ернесто Варгас             |
| Лусіано Д'алессандро | Хорхе Камачо                     |
| Клемен Новак         | агент Бредлі Джонс               |
| Ернесто Бенджумеа    | генерал Альваро Лопес            |
| Шані Надан           | Теньенте Паула Гайтан            |
| Йоганна Фадул        | Маріана Ортега                   |
| Еммануель Орендай    | Герреро                          |
| Синтія Алеско        | Лупе                             |
| Рональд Торрес       | агент Рохас                      |
| Хуан Карлос Круз     | агент Діас                       |
| Маурісіо Санчес      | агент Аріас                      |
| Херонімо Барон       | Матіас Камачо                    |
| Хосе Кастаньо        | Лоренцо Камачо                   |
| Хорхе Енріке Абельо  | сеньйор М                        |
| Антоніо де ла Вега   | Рауль Апарісіо                   |
| Хорхе Сарате         | Ель Доктор                       |

## Нагороди та номінації
| Рік  | Нагорода      | Категорія        | Кандидат      | Результат |
| ---- | ------------- | ---------------- | ------------- | --------- |
| 2020 | Premios PRODU | Найкращий серіал | Сільвія Дюран | Перемога  |

title: Операція «Тихий океан»

wikitext:
{{Картка телебачення
| format = [[Драматичний фільм|драма]]
| Сценарист = Альберто Гонсалес
 Аура Марії Ніньо
 Хуан Карлос Апарісі
 Арлет Кастільо
 Гілма Пенья
| Режисер = Дієго Мехія
 Моніка Ботеро
| У головних ролях = Махіда Ісса
 Марк Тачер
 Хуліо Брачо
 Крістіан Теппен
 Лусіано Д'алессандро
| композитор = Туліо Кремізіні
| Країна = {{USA}}
| Мова = [[іспанська]]
| Кількість сезонів = 1
| Кількість серій = 44
| Виконавчий продюсер = Девід Посада[
 Анхела Суарес
 Вільям Рестрепо
 Сільвія Дюран
| Продюсер = Гуго Відарте
| Тривалість серії = 42 — 45 хв.
| кінокомпанія = Telemundo Global Studios
 Fox Telecolombia
| телеканал = [[Telemundo]]
| назва = Операція «Тихий океан»
| назва2 = {{lang-es|Operación Pacífico}}
| плакат = Operación Pacífico poster.jpg
| тип = [[телесеріал]]
| дистриб'ютор = Telemundo Internacional
| Перша поява = {{Start date|2020|02|10}} — {{End date|2020|04|17}}
| Сайт = https://www.telemundo.com/shows/operacion-pacifico
| imdb_id = 10367698
}}

'''Операція «Тихий океан»''' ({{lang-es|Operación Pacífico}}) — [[Сполучені Штати Америки|американський]] телесеріал 2020 року у жанрі [[Драматичний фільм|драми]], та створений компаніями Telemundo Global Studios, Fox Telecolombia<ref>{{Cite web|title=Operación pacífico - nueva superserie de Telemundo|url=https://peopleenespanol.com/telenovelas/operacion-pacifico-conoce-protagonistas-nueva-superserie-telemundo/|website=People en Español|accessdate=2022-08-10|language=es|first=Por Moisés González|last=Octubre 22|last2=2019}}</ref>. В головних ролях — Махіда Ісса, Марк Тачер, Хуліо Брачо, Крістіан Теппен, Лусіано Д'алессандро<ref>{{Cite web|title=Operación pacífico: tráiler y fecha de estreno|url=https://peopleenespanol.com/telenovelas/operacion-pacifico-fecha-de-estreno-trailer-telemundo/|website=People en Español|accessdate=2022-08-10|language=es|first=Por Moisés González|last=Enero 08|last2=2020}}</ref><ref>{{Cite web|title=Operación Pacífico: conoce el reparto de la serie de Telemundo - VidaModerna.com|url=https://vidamoderna.com/elenco-de-operacion-pacifico-conoce-el-reparto-y-los-personajes-de-la-serie-de-telemundo/|accessdate=2022-08-10|language=es|first=The|last=staff}}</ref>.

Перша серія вийшла в ефір 10 лютого 2020 року.

Серіал має '''1''' сезон. Завершився '''44'''-м епізодом, який вийшов у ефір 17 квітня 2020 року<ref>{{Cite web|title=Operación pacífico: Telemundo adelanta su final|url=https://peopleenespanol.com/telenovelas/operacion-pacifico-telemundo-adelanta-su-final/|website=People en Español|accessdate=2022-08-10|language=es|first=Por Moisés González|last=Abril 09|last2=2020}}</ref>.

Режисер серіалу — Дієго Мехія, Моніка Ботеро.

Сценарист серіалу — Альберто Гонсалес, Аура Марії Ніньо, Хуан Карлос Апарісіо, Арлет Кастільо, Гілма Пенья.

== Сюжет ==
Серіал розгортається навколо Амалії Ортеги, провідного та блискучого федерального агента відділу таємних розслідувань Національної поліції, яка має місію та особисту мету схопити Гуапо — один з останніх торговців наркотиками на північному кордоні [[Мексика|Мексики]].

== Сезони ==
{{Series overview|color1=#5D8AA8|link1=#Сезон 1 (2020)|episodes1=44|start1={{Start date|2020|02|10}}|end1={{End date|2020|04|17}}|network1=[[Telemundo]]}}

== Аудиторія ==
{| class="wikitable"
! rowspan="2" |Сезон
! rowspan="2" |Серії
! colspan="2" |Перший ефір
! colspan="2" |Останній ефір
! rowspan="2" |Середня кількість
глядачів (мільйони)
|-
!Дата
!Глядачі
(мільйони)
!Дата
!Глядачі
(мільйони)
|-
!1
|44
|10 лютого 2020
|0,91<ref>{{Cite web|title=Monday Final Ratings: ‘The Bachelor’ on ABC Reaches Season-High To-Date in Total Viewers|url=https://programminginsider.com/monday-final-ratings-the-bachelor-on-abc-reaches-season-high-to-date-in-total-viewers/|website=Programming Insider|date=2020-02-12|accessdate=2022-08-10|language=en-US|first=Douglas|last=Pucci}}</ref>
|17 квітня 2020
|0,94<ref>{{Cite web|title=Friday Final Ratings: WNBA Draft on ESPN Attracts Second-Largest Total Audience in its History|url=https://programminginsider.com/friday-final-ratings-wnba-draft-on-espn-attracts-second-largest-total-audience-in-its-history/|website=Programming Insider|date=2020-04-21|accessdate=2022-08-10|language=en-US|first=Douglas|last=Pucci}}</ref>
| rowspan="1" |0,94
|}

== Актори та ролі ==
{{ВРоляхВерх|}}
{{ВРолях| Махіда Ісса  || Амалія Ортега}}
{{ВРолях| Марк Тачер || Габріель Педраса}}
{{ВРолях| Хуліо Брачо || Родольфо Еспіноза Ролдан «Гуапо»}}
{{ВРолях| Крістіан Теппен  || майор Ернесто Варгас}}
{{ВРолях| Лусіано Д'алессандро || Хорхе Камачо}}
{{ВРолях| Клемен Новак || агент Бредлі Джонс}}
{{ВРолях| Ернесто Бенджумеа || генерал Альваро Лопес}}
{{ВРолях| Шані Надан || Теньенте Паула Гайтан}}
{{ВРолях| Йоганна Фадул || Маріана Ортега}}
{{ВРолях| Еммануель Орендай || Герреро}}
{{ВРолях| Синтія Алеско || Лупе}}
{{ВРолях| Рональд Торрес || агент Рохас}}
{{ВРолях| Хуан Карлос Круз || агент Діас}}
{{ВРолях| Маурісіо Санчес || агент Аріас}}
{{ВРолях| Херонімо Барон || Матіас Камачо}}
{{ВРолях| Хосе Кастаньо || Лоренцо Камачо}}
{{ВРолях| Хорхе Енріке Абельо  || сеньйор М}}
{{ВРолях| Антоніо де ла Вега || Рауль Апарісіо}}
{{ВРолях| Хорхе Сарате || Ель Доктор}}
{{ВРоляхНиз|}}

== Нагороди та номінації ==
{| class="wikitable"
!Рік
!Нагорода
!Категорія
!Кандидат
!Результат
|-
|2020
|Premios PRODU<ref>{{Cite web|url=https://images.produ.com/documentos/produawards2020/dic/GANADORES_TODOS_2020.pdf|title=Операція «Тихий океан»|website=images.produ.com|accessdate=10 серпня 2022}}</ref>
|Найкращий серіал
|Сільвія Дюран
| rowspan="" {{Won}}
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* [https://www.telemundo.com/shows/operacion-pacifico Операція «Тихий океан»] на сайті [[Telemundo]]
* {{Instagram|id=operacionpacifico}}
* {{Twitter|id=OpPacifico}}
{{Теленовели та серіали телеканалу Telemundo}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Теленовели Telemundo]]
[[Категорія:Телесеріали іспанською мовою]]
[[Категорія:Телесеріали США, завершені у 2020]]
[[Категорія:Телесеріали США, запущені у 2020]]
[[Категорія:Телесеріали 2020]]
[[Категорія:Теленовели США]]
[[Категорія:Драматичні телесеріали США]]
[[Категорія:Телесеріали про поліцію]]

title: ісп. Operación Pacífico ·

Тип: телесеріал

Телеканал(и): Telemundo

Дистриб'ютор(и): Telemundo Internacional

Жанр: драма

Компанія: Telemundo Global Studios · Fox Telecolombia

Сценарист: Альберто Гонсалес · Аура Марії Ніньо · Хуан Карлос Апарісі · Арлет Кастільо · Гілма Пенья

Режисер: Дієго Мехія · Моніка Ботеро

Продюсер: Гуго Відарте

Виконавчий продюсер: Девід Посада[ · Анхела Суарес · Вільям Рестрепо · Сільвія Дюран

У головних ролях: Махіда Ісса · Марк Тачер · Хуліо Брачо · Крістіан Теппен · Лусіано Д'алессандро

Композитор: Туліо Кремізіні

Країна-виробник: США

Мова оригіналу: іспанська

Перша поява: 10 лютого 2020 — 17 квітня 2020

Перший показ: 10 лютого 2020 —

Попередник: Донья (серіал, 2016)

title: Посилання

Посилання: п о р


text:
# Барон Лайл
Барони Лайл (англ. - Baron Lisle) – титул ірландських та англійських аристократів, пери Ірландії. Цей титул п’ять разів створювався в Англії і один раз в Ірландії.

## Історія баронів Лайл

### Перше створення титулу 1299 року
Вперше титул баронів Лайл було створено в 1299 році для Джона де Л’Айл Вуттона з острова Вайт, що потім мав володіння в Саутгемптоні (нині це графство Гемпшир). Прізвище його було французьке – де л’Іль (фр. - de l'Isle), латинізований варіант прізвища де Інсула (лат. - de Insula) – обидва варіанти означають «з острова». Ці феодали були також відомі під іменем де Боско (в перекладі «з лісу» - від германського bosk та французького bois). Це ім’я походить від лісистої місцевості в Вудетоні (Водінгтоні), що нині називається Вутон. Вважається, що ці феодали прибули на острів Вайт як васали норманського магната Річарда де Реверса (пом. 1107), що був лордом острова Вайт та бароном Плімптона, що в Девоні. Річард де Реверс був батьком Болдуїна де Реверса – І графа Девон. Потім після Реверсів лордами острова Вайт стали де Лайли. Джон де Лайл – ІІ барон Лайл (1281 – 1331) одружився з Розою де Корміл – дочкою та спадкоємицею сера Джона де Корміла з Трукстона (графство Гемпшир). Після цього шлюбу цей маєток став основною резиденцією баронів Лайл. Бартоломео де Лайл – ІІІ барон Лайл (1308 – 1345) одружився з Елізабет де Куртен – дочкою Х’ю де Куртена (1276 – 1340) – І (ІХ) графа Девон. Острів Вайт був проданий королю Англії Едуарду І. Острів продала Ізабель де Фрц – донька та спадкоємиця останнього графа Реверс. Гербом баронів Лайл з Вуттона були три золоті леви на блакитному фоні. Цей герб зберігся в церкві Трукстон – герб Джона де Лайл – V барона Лайл (1366 – 1408). Там зображені ще герби де Лайл, що були, можливо, свідченням шлюбів баронів де Лайл. Джона де Лайл – V барона Лайл двічі був депутатом парламенту – в 1401 та в 1404 роках. Останнім в роду баронів де Лайл був Джон де Лайл – ІХ барон Лайл (пом. 1523), його гробівець зберігся в церкві Трукстона, що в Гемпширі.

### Друге створення титулу 1311 року
Вдруге титул баронів Лайл було створено для лорда де Лайла Ругемонта – для лорда з іншої родини, не пов’язаної з попередніми баронами Лайл. Ця родина походить з острова Елі, що Кембридширі, Східна Англія. Там вони були орендарями земель, що належали єпископу Елі. Резиденцією цих баронів Лайл став замок Ругемонт, що в парафії Вітон, Північний Йоркшир.

### Третє творіння титулу 1357 року
Втретє титул баронів Лайл створили в 1357 році для лорда Лайл Кінгстона з парафії Спаршолт, що в Беркширі (нині це Оксфордшир). Ця родина була молодшою гілкою баронів Лайл Ругемонт. Роберт де Лайл Ругемонт одружився з Алісою Фіцджеральд – онукою Генрі Фіцджеральда (пом. у 1173 чи 1174 році), спадкоємицею володінь Кінгстон, що в Спаршолті. У 1269 році Аліса подарувала маєток Кінгстон своєму молодшому синові Джеральду І де Лайл. Родина його прийняла герб Фіцджеральдів – лев у короні. Онуком Джеральда був Джеральд ІІ де Лайл (1305 – 1360), якого і нагородини титулом барона Лайл у 1357 році.

### Шосте творіння 1758 року
Останнє творення титулу відбулося в Ірландії в 1758 році, коли Джон Лісет, що з Маунтнорта (графство Корк) був нагороджений титулом барона Лайл. Він був депутатом парламенту Ірландії, Палати Громад від Чарльвіля (графство Корк). На сьогодні титулом барона Лайл володіє його нащадок – ІХ барон Лайл, що успадкував титул від свого батька в 2003 році.

## Династії баронів Лайл

### Барони Лайл, перше творення титулу 1299 року
- Джон Лайл (пом. 1304) – І барон Лайл
- Джон Лайл (1281 – 1337) – ІІ барон Лайл

### Барони Лайл, друге творення титулу 1311 року
- Роберт Лайл (1288 – 1344) – І барон Лайл Ругемонт
- Джон Лайл (бл. 1318 – 1355) – ІІ барон Лайл Ругемонт
- Роберт Лайл (1334 – 1399) – ІІІ барон Лайл  Ругемонт
- Вільям де Лайл (пом. 1428) – IV барон Лайл Ругемонт

### Барони Лайл, третє творення титулу 1357 року
- Джерард Лайл (1305 – 1360) – I барон Лайл
- Варін Лайл (1333 – 1382) – II барон Лайл
- Маргарет Лайл (1360 – 1392) – III баронеса Лайл
- Елізабет Берклі (бл. 1386 – 1422) – IV баронеса Лайл

### Барони Лайл, четверте творення титулу 1444 року
- Джон Талбот (1426 – 1453) – І барон Лайл, І віконт Лайл (нагороджений титулом віконт Лайл у 1451)
- Томас Талбот (1443 – 1470) – ІІ барон Лайл, ІІ віконт Лайл
- Елізабет Талбот (пом. 1487) – ІІІ баронеса Лайл
- Едвард Грей (пом. 1492) – І віконт Лайл
- Джон Грей (1480 – 1504) – IV барон Лайл
- Елізабет Грей (1505 – 1519) – V баронеса Лайл
- Елізабет Грей (бл. 1483 – бл. 1525) – VI баронеса Лайл

### Барони Лайл, п’яте творення титулу 1561 року
- Амвросій Дадлі (1528 – 1590) – І барон Лайл, ІІІ граф Ворвік

### Барони Лайл, шосте творення титулу 1758 року
- Джон Лісет (1702 – 1781) – І барон Лайл
- Джон Лісет (1729 – 1798) – ІІ барон Лайл
- Джон Лісет (1781 – 1834) – ІІІ барон Лайл
- Джордж Лісет (1783 – 1868) – IV барон Лайл
- Джон Артур Лісет (1811 – 1898) – V барон Лайл
- Джордж Вільям Джеймс Лісет (1840 – 1919) – VI барон Лайл
- Джон Ніколас Горас Лісет (1903 – 1997) – VII барон Лайл
- Патрік Джеймс Лісет (1931 – 2003) – VIII барон Лайл
- Ніколас Джеффрі Лісет (нар. 1960) – IX барон Лайл

Спадкоємцем є брат теперішнього власника титулу Девід Джеймс Лісет (нар. 1963). Наступним спадкоємцем є його син Джордж Габріель Ебботт Лісет (нар. 1997).

title: Барон Лайл

wikitext:
[[File:Lisle of Crux Easton arms.svg|thumb|right|200px|Герб баронів Лайл Вуттон з острова Вайт.]]
[[File:MonumentalBrass JohnDeLisle 5thBaronLisle (1366-1408) ThruxtonChurch Hampshire.xcf|thumb|right|200px|Монумент Джону Лайлу (пом. 1408) – V барону Лайл. Церква Трукстон, Гемпшир.]]
[[File:Blason Lisle de Rougemont.svg|thumb|right|200px|Герб баронів Лайл Ругемонт.]]
[[File:LisleOfKingstonLisleArms.PNG|thumb|right|200px|Герб баронів Лайл Кінгстон.]]
[[File:Berkeley arms.svg|thumb|right|200px|Герб лордів Берклі – баронів Лайл.]]
[[File:Talbot arms.svg|thumb|right|200px|Герб Талботів – баронів і віконтів Лайл.]]
[[File:Coat of Arms of Grey.svg|thumb|right|200px|Герб лордів Грей – баронів і віконтів Лайл.]]
'''Барони Лайл''' (англ. - Baron Lisle) – титул ірландських та англійських [[Аристократія (стан)|аристократів]], пери [[Ірландія|Ірландії]]. Цей титул п’ять разів створювався в [[Англія|Англії]] і один раз в Ірландії.

== Історія баронів Лайл ==
=== Перше створення титулу 1299 року ===
Вперше титул баронів Лайл було створено в 1299 році для Джона де Л’Айл Вуттона з острова [[Острів Вайт (графство)|Вайт]], що потім мав володіння в Саутгемптоні (нині це графство [[Гемпшир]]). Прізвище його було французьке – де л’Іль (фр. - de l'Isle), латинізований варіант прізвища де Інсула (лат. - de Insula) – обидва варіанти означають «з острова». Ці феодали були також відомі під іменем де Боско (в перекладі «з лісу» - від германського bosk та французького bois). Це ім’я походить від лісистої місцевості в Вудетоні (Водінгтоні), що нині називається Вутон. Вважається, що ці феодали прибули на острів Вайт як васали норманського магната Річарда де Реверса (пом. 1107), що був лордом острова Вайт та бароном Плімптона, що в [[Девон (графство)|Девон]]і. Річард де Реверс був батьком Болдуїна де Реверса – І графа Девон. Потім після Реверсів лордами острова Вайт стали де Лайли. Джон де Лайл – ІІ барон Лайл (1281 – 1331) одружився з Розою де Корміл – дочкою та спадкоємицею сера Джона де Корміла з Трукстона (графство Гемпшир). Після цього шлюбу цей маєток став основною резиденцією баронів Лайл. Бартоломео де Лайл – ІІІ барон Лайл (1308 – 1345) одружився з Елізабет де Куртен – дочкою Х’ю де Куртена (1276 – 1340) – І (ІХ) графа Девон. Острів Вайт був проданий королю Англії [[Едуард I (король Англії)|Едуарду І]]. Острів продала Ізабель де Фрц – донька та спадкоємиця останнього графа Реверс. Гербом баронів Лайл з Вуттона були три золоті леви на блакитному фоні. Цей герб зберігся в церкві Трукстон – герб Джона де Лайл – V барона Лайл (1366 – 1408). Там зображені ще герби де Лайл, що були, можливо, свідченням шлюбів баронів де Лайл. Джона де Лайл – V барона Лайл двічі був депутатом парламенту – в 1401 та в 1404 роках. Останнім в роду баронів де Лайл був Джон де Лайл – ІХ барон Лайл (пом. 1523), його гробівець зберігся в церкві Трукстона, що в Гемпширі.

=== Друге створення титулу 1311 року ===
Вдруге титул баронів Лайл було створено для лорда де Лайла Ругемонта – для лорда з іншої родини, не пов’язаної з попередніми баронами Лайл. Ця родина походить з острова Елі, що Кембридширі, Східна Англія. Там вони були орендарями земель, що належали єпископу Елі. Резиденцією цих баронів Лайл став замок Ругемонт, що в парафії Вітон, Північний Йоркшир.

=== Третє творіння титулу 1357 року ===
Втретє титул баронів Лайл створили в 1357 році для лорда Лайл Кінгстона з парафії Спаршолт, що в Беркширі (нині це Оксфордшир). Ця родина була молодшою гілкою баронів Лайл Ругемонт. Роберт де Лайл Ругемонт одружився з Алісою Фіцджеральд – онукою Генрі Фіцджеральда (пом. у 1173 чи 1174 році), спадкоємицею володінь Кінгстон, що в Спаршолті. У 1269 році Аліса подарувала маєток Кінгстон своєму молодшому синові Джеральду І де Лайл. Родина його прийняла герб Фіцджеральдів – лев у короні. Онуком Джеральда був Джеральд ІІ де Лайл (1305 – 1360), якого і нагородини титулом барона Лайл у 1357 році.

=== Шосте творіння 1758 року ===
Останнє творення титулу відбулося в Ірландії в 1758 році, коли Джон Лісет, що з Маунтнорта (графство Корк) був нагороджений титулом барона Лайл. Він був депутатом парламенту Ірландії, Палати Громад від Чарльвіля (графство Корк). На сьогодні титулом барона Лайл володіє його нащадок – ІХ барон Лайл, що успадкував титул від свого батька в 2003 році.

== Династії баронів Лайл ==
=== Барони Лайл, перше творення титулу 1299 року ===
* Джон Лайл (пом. 1304) – І барон Лайл
* Джон Лайл (1281 – 1337) – ІІ барон Лайл

=== Барони Лайл, друге творення титулу 1311 року ===
* Роберт Лайл (1288 – 1344) – І барон Лайл Ругемонт
* Джон Лайл (бл. 1318 – 1355) – ІІ барон Лайл Ругемонт
* Роберт Лайл (1334 – 1399) – ІІІ барон Лайл  Ругемонт
* Вільям де Лайл (пом. 1428) – IV барон Лайл Ругемонт

=== Барони Лайл, третє творення титулу 1357 року ===
* Джерард Лайл (1305 – 1360) – I барон Лайл
* Варін Лайл (1333 – 1382) – II барон Лайл
* Маргарет Лайл (1360 – 1392) – III баронеса Лайл
* Елізабет Берклі (бл. 1386 – 1422) – IV баронеса Лайл

=== Барони Лайл, четверте творення титулу 1444 року ===
* Джон Талбот (1426 – 1453) – І барон Лайл, І віконт Лайл (нагороджений титулом віконт Лайл у 1451)
* Томас Талбот (1443 – 1470) – ІІ барон Лайл, ІІ віконт Лайл
* Елізабет Талбот (пом. 1487) – ІІІ баронеса Лайл
* Едвард Грей (пом. 1492) – І віконт Лайл
* Джон Грей (1480 – 1504) – IV барон Лайл
* Елізабет Грей (1505 – 1519) – V баронеса Лайл
* Елізабет Грей (бл. 1483 – бл. 1525) – VI баронеса Лайл

=== Барони Лайл, п’яте творення титулу 1561 року ===
* Амвросій Дадлі (1528 – 1590) – І барон Лайл, ІІІ граф Ворвік

=== Барони Лайл, шосте творення титулу 1758 року ===
* Джон Лісет (1702 – 1781) – І барон Лайл
* Джон Лісет (1729 – 1798) – ІІ барон Лайл
* Джон Лісет (1781 – 1834) – ІІІ барон Лайл
* Джордж Лісет (1783 – 1868) – IV барон Лайл
* Джон Артур Лісет (1811 – 1898) – V барон Лайл
* Джордж Вільям Джеймс Лісет (1840 – 1919) – VI барон Лайл
* Джон Ніколас Горас Лісет (1903 – 1997) – VII барон Лайл
* Патрік Джеймс Лісет (1931 – 2003) – VIII барон Лайл
* Ніколас Джеффрі Лісет (нар. 1960) – IX барон Лайл

Спадкоємцем є брат теперішнього власника титулу Девід Джеймс Лісет (нар. 1963). Наступним спадкоємцем є його син Джордж Габріель Ебботт Лісет (нар. 1997).

== Джерела ==
* Whitehead, J L, Genealogical and Other Notes Relating to the De Insula, otherwise De L'Isle, De Lisle, or Lisle Family, published in Proceedings of the Hampshire Field Club & Archaeological Society, Volume 6, Part 1, 1907, pp.111-139.
*  Debrett's Peerage, 1968, p.1015, E. of Shrewsbury & Waterford
* G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, p.39
* Whitehead, p.115
* Larousse, Dictionnaire de la langue francaise, "Lexis", Paris, 1979, p.203
* Whitehead, p.115
* Whitehead, p.112
* Sanders, I.J., English Baronies, Oxford, 1960, p.137, Plympton
* Whitehead, p.111
* Whitehead, pp.116,130;
* However, VCH states: "Precisely when the Cormeilles family parted with the manor (of Thruxton) and how the Lisles acquired it has not been discovered, but Sir John de Lisle, who died in 1407, desired to be buried in the church" ('Parishes: Thruxton', in A History of the County of Hampshire: Volume 4, ed. William Page (London, 1911), pp. 387-391)
* G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, pp.41-2
* Vivian, Lt.Col. J.L., (Ed.) The Visitations of the County of Devon: Comprising the Heralds' Visitations of 1531, 1564 & 1620, Exeter, 1895, p.244
* Burke's General Armory, 1884, p.611
* G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, pp.43-4; see imageFile:MonumentalBrass JohnDeLisle 5thBaronLisle (1366-1408) ThruxtonChurch Hampshire.xcf
* G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, pp.43-4, note r
*  G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, p.43
* History of Parliament biography[2]
* G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, p.46
* G. E. Cokayne, The Complete Peerage, n.s., Vol.VIII, p.69, note d
* Victoria County History, Berkshire: Volume 4, 1924, pp 311–319, Parishes: Sparsholt (Kingston Lisle) [3]. Arms of Lisle of Kingston Lisle Gules, a lion statant guardant argent crowned or, per Byrne, Muriel St Clare, (ed.), The Lisle Letters, London & Chicago, 1981, p.178
* Cokayne 1932, pp. 49, 78.
* Cokayne, George Edward (1932). The Complete Peerage, edited by Vicary Gibbs. VIII. London: St. Catherine Press.
* Kidd, Charles, Williamson, David (editors). Debrett's Peerage and Baronetage london and New York: St Martin's Press, 1990.
* Charles Mosley (ed.), Burke's Peerage and Baronetage (106th edition, 1999), vol.1, p. 1732
{{Без виносок}}
[[Категорія:Клани Ірландії]]
[[Категорія:Барони Ірландії]]
[[Категорія:Шляхта Ірландії]]
[[Категорія:Перство Ірландії]]
[[Категорія:Засновані в Англії 1299]]


text:
# Теле-епідеміологія
Теле-епідеміологія - це  наука про застосування телекомунікацій для епідеміологічних досліджень і застосування, включаючи космічні та Інтернет-системи.
Теле-епідеміологія використовує супутникові комунікації для дослідження або підтримки розслідувань спалахів інфекційних захворювань, включаючи повторне виникнення хвороб. Вона застосовує космічні системи (наприклад, ГІС, GPS, SPOT5), використовуючи природні показники та дані з місць (наприклад, NDVI, Meteosat, Envisat), для оцінки ризиків для здоров'я людей та тварин. Застосування теле-епідеміології у космосі розширюється до спостереження за станом здоров'я та реагування на надзвичайні ситуації у сфері охорони здоров'я.
Застосування теле-епідеміології в Інтернеті включає збір епідеміологічних даних для створення звітів у мережі та картографування хвороб у реальному часі. Це передбачає збір та структурування епідеміологічних даних з новин та соціальних медіа, а також їх картографування чи звітування для використання в наукових дослідженнях чи громадському охороні здоров'я. Наприклад, HealthMap і ProMED-mail – це веб-сервіси, які картографують та надсилають по електронній пошті інформацію про глобальні спалахи хвороб.
Офіс ООН з питань космічного простору часто згадує телеохорону здоров'я, яка об'єднує зв'язок та інформаційні технології, такі як телемедицина і теледогляд, із управлінням у галузі охорони здоров'я.

## Клінічні застосування
- Теле-епідеміологія надає інформацію в реальному часі про поширення хвороб, зменшує ризик заразних захворювань, покращуючи реакцію медичних служб, особливо у вразливих групах. Вона підсилює управління розповсюдженням інфекцій і служить інструментом для виявлення, оцінки та втілення епідеміологічних даних у стратегії лікування та профілактики, покращуючи клінічні результати. Теле-епідеміологія корисна для бізнесу, мандрівників, охорони здоров'я та урядових структур, пропонуючи дані для систем раннього попередження.

## Доклінічні застосування
- Застосування теле-епідеміології у клінічній практиці ще не є широко поширеним. Космічні системи важливі для досліджень і громадської охорони здоров'я, але їх використання зазвичай ініціюють не прямо державні органи охорони здоров'я. Дані доступні онлайн і можуть використовуватися для досліджень. Вони також можуть поширюватися через інтернет-звіти про спалахи хвороб для картографування у реальному часі. Платформи, такі як HealthMap і ProMED-mail, показали значну користь у глобальному здоров'ї.

## Переваги
Космічні ініціативи в галузі теле-епідеміології, які використовують супутники, збирають екологічну інформацію для відстеження спалахів хвороб. Консорціум S2E у Франції використовує супутники для збору даних про рослинність, метеорологію та гідрологію. Ці дані разом із клінічною інформацією про людей і тварин дозволяють створювати прогностичні математичні моделі для передбачення спалахів хвороб.
Веб-служби теле-епідеміології збирають інформацію з різних джерел для спостереження за хворобами та потенційними спалахами. ProMED-mail та HealthMap збирають світові епідеміологічні дані багатьма мовами. Ці безкоштовні служби дозволяють медичним працівникам та широкій громадськості отримувати надійну інформацію про спалахи хвороб з усього світу в реальному часі.

## Недоліки
Космічні методології потребують інвестицій у збір та управління епідеміологічною інформацією, що може бути недоступним або технологічно невиконуваним для країн, що розвиваються. Успіх таких методів залежить від точності наземних даних, які збирають кваліфіковані фахівці з громадського здоров'я, але в країнах, що розвиваються, може бракувати необхідних лабораторних і епідеміологічних ресурсів.
Веб-орієнтовані ініціативи теле-епідеміології, як HealthMap, зіштовхуються з викликами, відмінними від космічних методологій. Вони збирають дані з різноманітних джерел, у тому числі з свідчень очевидців та онлайн-новин, що робить їх залежними від інформації третіх сторін, чия достовірність не завжди гарантована.

title: Теле-епідеміологія

wikitext:
'''Теле-епідеміологія''' - це  наука про застосування [[Телекомунікації|телекомунікацій]] для епідеміологічних досліджень і застосування, включаючи космічні та Інтернет-системи.

Теле-епідеміологія використовує супутникові комунікації для дослідження або підтримки розслідувань спалахів інфекційних захворювань, включаючи повторне виникнення хвороб. Вона застосовує космічні системи (наприклад, ГІС, GPS, SPOT5), використовуючи природні показники та дані з місць (наприклад, NDVI, Meteosat, Envisat), для оцінки ризиків для здоров'я людей та тварин. Застосування теле-епідеміології у космосі розширюється до спостереження за станом здоров'я та реагування на надзвичайні ситуації у сфері охорони здоров'я.

Застосування теле-епідеміології в Інтернеті включає збір епідеміологічних даних для створення звітів у мережі та картографування хвороб у реальному часі. Це передбачає збір та структурування епідеміологічних даних з новин та соціальних медіа, а також їх картографування чи звітування для використання в наукових дослідженнях чи громадському охороні здоров'я. Наприклад, HealthMap і ProMED-mail – це веб-сервіси, які картографують та надсилають по електронній пошті інформацію про глобальні спалахи хвороб.

Офіс ООН з питань космічного простору часто згадує телеохорону здоров'я, яка об'єднує зв'язок та інформаційні технології, такі як телемедицина і теледогляд, із управлінням у галузі охорони здоров'я.

== Клінічні застосування ==

* Теле-епідеміологія надає інформацію в реальному часі про поширення хвороб, зменшує ризик заразних захворювань, покращуючи реакцію медичних служб, особливо у вразливих групах. Вона підсилює управління розповсюдженням інфекцій і служить інструментом для виявлення, оцінки та втілення епідеміологічних даних у стратегії лікування та профілактики, покращуючи клінічні результати. Теле-епідеміологія корисна для бізнесу, мандрівників, охорони здоров'я та урядових структур, пропонуючи дані для систем раннього попередження.

== Доклінічні застосування ==

* Застосування теле-епідеміології у клінічній практиці ще не є широко поширеним. Космічні системи важливі для досліджень і громадської охорони здоров'я, але їх використання зазвичай ініціюють не прямо державні органи охорони здоров'я. Дані доступні онлайн і можуть використовуватися для досліджень. Вони також можуть поширюватися через інтернет-звіти про спалахи хвороб для картографування у реальному часі. Платформи, такі як HealthMap і ProMED-mail, показали значну користь у глобальному здоров'ї.

== Переваги ==
Космічні ініціативи в галузі теле-епідеміології, які використовують супутники, збирають екологічну інформацію для відстеження спалахів хвороб. Консорціум S2E у Франції використовує супутники для збору даних про рослинність, метеорологію та гідрологію. Ці дані разом із клінічною інформацією про людей і тварин дозволяють створювати прогностичні математичні моделі для передбачення спалахів хвороб.

Веб-служби теле-епідеміології збирають інформацію з різних джерел для спостереження за хворобами та потенційними спалахами. ProMED-mail та HealthMap збирають світові епідеміологічні дані багатьма мовами. Ці безкоштовні служби дозволяють медичним працівникам та широкій громадськості отримувати надійну інформацію про спалахи хвороб з усього світу в реальному часі.

== Недоліки ==
Космічні методології потребують інвестицій у збір та управління епідеміологічною інформацією, що може бути недоступним або технологічно невиконуваним для країн, що розвиваються. Успіх таких методів залежить від точності наземних даних, які збирають кваліфіковані фахівці з громадського здоров'я, але в країнах, що розвиваються, може бракувати необхідних лабораторних і епідеміологічних ресурсів.

Веб-орієнтовані ініціативи теле-епідеміології, як HealthMap, зіштовхуються з викликами, відмінними від космічних методологій. Вони збирають дані з різноманітних джерел, у тому числі з свідчень очевидців та онлайн-новин, що робить їх залежними від інформації третіх сторін, чия достовірність не завжди гарантована.

== Список літератури ==
<references />

## Marechal, F., Ribeiro, N., Lafaye, M., Guell, A. (2008) Satellite imaging and vector-borne diseases: the approach of the French National Space Agency (CNES). Geospatial Health.
## Jump up to: Keller, M., Blench, M., Tolentino, H., Freifeld, C.C., Mandl, K.D., Mawudeku, A., Eysenbach, G., Brownstein, J.S. (2009) Use of unstructured event-based reports for global infectious disease. Emerging Infectious Diseases 15(5), 689-695.
## Wiemeken, T.L., Peyrani, P., Ramirez, J.A. (2012)
## Jump up to:HealthMap (2012) About HealthMap Last accessed December 14, 2012
## Butler, D. (2006) Disease surveillance needs a revolution. Nature 440, 6-7.

[[Категорія:Інформатика в галузі охорони здоров'я]]
[[Категорія:Антропогеографія]]
[[Категорія:Епідеміологія]]


text:
# Франциск зі Львова
Франциск зі Львова (†26 квітня 1536) — католицький церковний діяч, єпископ Київський у 1534—1536 роках. Ймовірно, походив із львівського міщанського роду. У 1494 році вступив до Краківського університету, де здобув ступінь доктора церковного права.
Служив каноніком львівським (за деякими джерелами — луцьким), був секретарем короля Сигізмунда I Старого. Існує припущення, що його кандидатуру на Київське єпископство підтримала королева Бона.
Папа Климент VII надав Францискові провізію 11 лютого 1534 року, дозволивши зберегти канонікат і звільнивши його від аннат. Єпископство Київське на той час було фактично позбавлене доходів через прикордонне розташування та напади ворогів.
Франциск, ймовірно, не встиг розпочати управління дієцезією. Помер 26 квітня 1536 року, ймовірно, у місцевості, названій у джерелах як «Vchowo», яка не ідентифікована.
Після його смерті Київське єпископство залишалося вакантним до 1546 року, коли папську провізію отримав Ян Андрушевич.

title: Франциск зі Львова

wikitext:
{{універсальна картка}}
'''Франциск зі Львова''' (†26 квітня 1536) — католицький церковний діяч, єпископ Київський у 1534—1536 роках. Ймовірно, походив із львівського міщанського роду. У 1494 році вступив до Краківського університету, де здобув ступінь доктора церковного права.<ref name=":0">{{Cite book |title=Biskupi Kijowscy obrządku łacińskiego XIV-XVIII w. Szkice biograficzne. |last=Krzysztof Rafał Prokop |first=doctor hab. Krzysztof Rafał Prokop |year=2003 |publisher=Wołanie z Wołynia |location=Dunajec- Ostrog |pages=40-42 |language=Polski}}</ref>

Служив каноніком львівським (за деякими джерелами — луцьким), був секретарем короля Сигізмунда I Старого. Існує припущення, що його кандидатуру на Київське єпископство підтримала королева Бона.<ref name=":0" />

Папа Климент VII надав Францискові провізію 11 лютого 1534 року, дозволивши зберегти канонікат і звільнивши його від аннат. Єпископство Київське на той час було фактично позбавлене доходів через прикордонне розташування та напади ворогів.<ref name=":0" />

Франциск, ймовірно, не встиг розпочати управління дієцезією. Помер 26 квітня 1536 року, ймовірно, у місцевості, названій у джерелах як «Vchowo», яка не ідентифікована.<ref name=":0" />

Після його смерті Київське єпископство залишалося вакантним до 1546 року, коли папську провізію отримав Ян Андрушевич.<ref name=":0" />

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Єпископи]]
[[Категорія:Померли 26 квітня]]
[[Категорія:Померли 1536]]
[[Категорія:Київські єпископи РКЦ]]

title: Дата смерті

Дата смерті: 26 квітня 1536

Рід діяльності: католицький священник, католицький єпископ

Посада: дієцезійний єпископ


text:
# Шосте вимирання
«Шосте вимирання: неприродна історія» (англ. The sixth extinction an Unnatural History) — бестселер американської журналістки, оглядача тижневика «Нью-Йоркер» Елізабет Колберт.
Якщо вимирання є жахливою темою, то масове вимирання, скажімо так, є приголомшливо жахливим. Воно не може залишити байдужим. На сторінках книги я намагаюся передати обидві сторони: хвилювання з приводу того, про що я дізналася, і жах. Сподіваюся, читачі книги з удячністю оцінять дійсно особливий час, у якому ми живемо
— Елізабет Колберт.
У 2015 році за книгу «Шосте вимирання» Елізабет Колберт отримала Пулітцерівську премію. Робота американської журналістки входить у десятку найкращих книг 2010 року за версією «Нью-Йорк таймс» та очолила сотню кращих нон-фікшн книг усіх часів за версією The Guardian. «Шосте вимирання» — фіналіст The National Book Critics Circle Awards.
Елізабет Колберт у своїй книзі нікого не повчає. Зрештою, навіть не попереджає про наслідки нашого бездумного користування планетою. Вона — майстерна і досвідчена репортерка, яка простими словами розповідає про складні речі, від котрих залежить майбутнє нашої планети і, зрештою, людської цивілізації загалом. «Шосте вимирання» входить у «must read» — список книг від Барака Обами та Білла Ґейтса.
Під час роботи над книгою авторка побувала майже на всіх континентах, відвідала наукові бази в тропіках Амазонії і на островах Великого Бар'єрного рифу, спілкувалася з сотнями людей. Колберт шукає відповідь на питання, що станеться, якщо темпи вимирання прискоряться. Ця книга — не наукова праця. Вона — швидше велетенська стаття для суспільно-природничого журналу зі світовим ім'ям, яку ми маємо можливість читати українською.
У 2016 році книга Елізабет Колберт «Шосте вимирання: неприродна історія» вийшла українською мовою у видавництві «Наш формат».
Переклад з англійської: Володимир Плискін, науковий редактор українського перекладу — Ігор Загороднюк ISBN 978-617-7279-39-5

## Про авторку
З 1999 року Колберт працює у журналі «Нью-Йоркер», для якого готує книжкові огляди, коментарі, профайли політиків та масштабні статті на тему кліматичних змін. До цього вона вела авторську колонку The Metro Matters у газеті «Нью-Йорк таймс». Її трилогія на тему глобального потепління «The Climate of Man» у 2006 році отримала премію National Magazine у номінації «Суспільний інтерес», у 2005-му — премію American Association за «успіхи у науковій журналістиці», а у 2006-му — премію National Academies Communication. За огляди та критичні статті Колберт було відзначено нагородами Lannan Literary Fellowship у 2006 році, Heinz та National Magazine — у 2010-му.

## Відгуки
«Вашингтон пост»:
Неперевершений шокуючий екскурс… Колберт надає переконливі докази на користь своєї точки зору.
National Geographic:
Стиль Колберт вирізняє поєднання наукової суворості та іронії, що змушує вас продовжувати перегортати сторінки книги.
Барак Обама, 44-й президент США:
Це прекрасна книга, яка доводить, що різкі та невідворотні зміни можуть відбутися; і така можливість є більш ніж актуальною. Такі зміни вже відбувалися раніше, вони можуть повторитися знову.

title: Шосте вимирання

wikitext:
{{без джерел|дата=грудень 2020}}
{{Видання
| зображення = Шосте вимирання - обкладинка українського перекладу книги.jpeg
| назва = «Шосте Вимирання: неприродна історія»
| підпис = Обкладинка видання українського мовою видавництва «Наш Формат»
| автор = [[Елізабет Колберт]]
| Назва мовою оригіналу = The Sixth Extinction: An Unnatural History by Elizabeth Kolbert
| країна = {{USA}}
| Мова оригіналу = [[Англійська мова|Англійська]]
| видавництво_укр = [[Наш Формат]] {{UKR-}}
| видавництво_ориг = Henry Holt & Company
| дата публікації = 2014
| публікація українською мовою = 2016
| перекладач = Володимир Плискін
| сторінки = 280
| isbn = 978-617-7279-39-5
}}

'''«Шосте вимирання: неприродна історія»''' ({{lang-en|The sixth extinction an Unnatural History}}) — бестселер американської журналістки, оглядача тижневика «<nowiki/>[[Нью-Йоркер]]<nowiki/>» [[Елізабет Колберт]].
Якщо вимирання є жахливою темою, то масове вимирання, скажімо так, є приголомшливо жахливим. Воно не може залишити байдужим. На сторінках книги я намагаюся передати обидві сторони: хвилювання з приводу того, про що я дізналася, і жах. Сподіваюся, читачі книги з удячністю оцінять дійсно особливий час, у якому ми живемо
— Елізабет Колберт.

У 2015 році за книгу «Шосте вимирання» Елізабет Колберт отримала [[Пулітцерівська премія|Пулітцерівську премію]]. Робота американської журналістки входить у десятку найкращих книг 2010 року за версією «<nowiki/>[[Нью-Йорк таймс]]<nowiki/>» та очолила сотню кращих [[Літературна журналістика|нон-фікшн]] книг усіх часів за версією [[Ґардіан (газета)|The Guardian]]. «Шосте вимирання» — фіналіст The National Book Critics Circle Awards.

Елізабет Колберт у своїй книзі нікого не повчає. Зрештою, навіть не попереджає про наслідки нашого бездумного користування планетою. Вона — майстерна і досвідчена репортерка, яка простими словами розповідає про складні речі, від котрих залежить майбутнє нашої планети і, зрештою, людської цивілізації загалом. «Шосте вимирання» входить у «must read» — список книг від Барака Обами та Білла Ґейтса.

Під час роботи над книгою авторка побувала майже на всіх континентах, відвідала наукові бази в тропіках Амазонії і на островах [[Великий Бар'єрний риф|Великого Бар'єрного рифу]], спілкувалася з сотнями людей. Колберт шукає відповідь на питання, що станеться, якщо темпи вимирання прискоряться. Ця книга — не наукова праця. Вона — швидше велетенська стаття для суспільно-природничого журналу зі світовим ім'ям, яку ми маємо можливість читати українською.

У 2016 році книга Елізабет Колберт «Шосте вимирання: неприродна історія» вийшла українською мовою у видавництві «Наш формат».

Переклад з англійської: [[Володимир Плискін]], науковий редактор українського перекладу — [[Загороднюк Ігор Володимирович|Ігор Загороднюк]] ISBN 978-617-7279-39-5

== Про авторку ==
З 1999 року Колберт працює у журналі «Нью-Йоркер», для якого готує книжкові огляди, коментарі, профайли політиків та масштабні статті на тему кліматичних змін. До цього вона вела авторську колонку The Metro Matters у газеті «Нью-Йорк таймс». Її трилогія на тему глобального потепління «The Climate of Man» у 2006 році отримала премію National Magazine у номінації «Суспільний інтерес», у 2005-му — премію American Association за «успіхи у науковій журналістиці», а у 2006-му — премію National Academies Communication. За огляди та критичні статті Колберт було відзначено нагородами Lannan Literary Fellowship у 2006 році, Heinz та National Magazine — у 2010-му.

== Відгуки ==

«<nowiki/>[[Вашингтон пост]]<nowiki/>»:
Неперевершений шокуючий екскурс… Колберт надає переконливі докази на користь своєї точки зору.
[[National Geographic (журнал)|National Geographic]]:
Стиль Колберт вирізняє поєднання наукової суворості та іронії, що змушує вас продовжувати перегортати сторінки книги.
[[Барак Обама]], 44-й президент США:
Це прекрасна книга, яка доводить, що різкі та невідворотні зміни можуть відбутися; і така можливість є більш ніж актуальною. Такі зміни вже відбувалися раніше, вони можуть повторитися знову.

[[Категорія:Пулітцерівська премія]]
[[Категорія:Книги, перекладені українською мовою]]
[[Категорія:Книги видавництва «Наш Формат»]]
[[Категорія:Книги з еволюційної біології]]
[[Категорія:Науково-популярні книги]]
[[Категорія:Нехудожні книги 2014]]
[[Категорія:Книги з палеонтології]]

== Див. також ==
* [[Окислення вод Світового океану]]
* [[Фітопланктон]]
* [[Наслідки глобального потепління]]
* [[Голоценове вимирання]]
* [[Синдром Кесслера]]
* фільм {{нп|Racing Extinction|||Racing Extinction}}

title: ««Шосте Вимирання: неприродна історія»»

Автор: Елізабет Колберт

Країна: США

Мова: Англійська

Тема: conservation biologyd

Жанр: популяризація науки

Видавництво: Henry Holt & Company

Попередній твір: Field Notes from a Catastrophed

Наступний твір: Under a White Skyd

title: Видання українською

Перекладач(і): Володимир Плискін

Видавництво: Наш Формат


text:
# Турсунов Валерій Юлдашевич
Валерій Турсунов (кирг. Valery Tursunov, нар. 23 серпня 1954, Куляб) — киргизький радянський футболіст, що грав на позиції нападника. Майстер спорту СРСР (1982), Заслужений тренер Таджицької РСР (1989).

## Життєпис
Всю кар'єру провів у чемпіонаті СРСР, виступаючи в команді першої ліги «Памір» (Душанбе) в 1974-1988 роках. Провів 542 гри, забив 173 м'ячі. На початку 1990-х грав в нижчих лігах австрійського чемпіонату, за «Аустрію» Клагенфурт і «Норд Штерн». У 1989-1991 роках працював тренером у «Памірі».
У 1996-2013 роках з перервою працював віце-президентом Федерації футболу Таджикистану.

title: Турсунов Валерій Юлдашевич

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Валерій Турсунов
| зображення =
| підпис =
| повне-ім'я = Валерій Юлдашевич Турсунов
| місце-народження = [[Куляб]]
| країна-народження = [[Таджицька Радянська Соціалістична Республіка|Таджицька РСР]]
| дата-народження = 23.8.1954
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1974–1988 | {{Прапорець|URS}} | «[[ЦСКА-Памір|Памір]]» | 542 |173}}
{{Футболіст рядок 1|1990–1991 | {{Прапорець|AUT}} | [[Кернтен (футбольний клуб)|«Аустрія» (Клагенфурт)]] | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 6 листопада 2016
}}

'''Валерій Турсунов''' ({{lang-ky|Valery Tursunov}}, {{нар}} [[23 серпня]] [[1954]], [[Куляб]]) — киргизький радянський [[футболіст]], що грав на позиції [[Нападник (футбол)|нападник]]а. Майстер спорту СРСР (1982), Заслужений тренер Таджицької РСР (1989).

== Життєпис ==
Всю кар'єру провів у чемпіонаті СРСР, виступаючи в команді першої ліги [[ЦСКА-Памір|«Памір» (Душанбе)]] в 1974-1988 роках. Провів 542 гри, забив 173 м'ячі. На початку 1990-х грав в нижчих лігах австрійського чемпіонату, за «Аустрію» Клагенфурт і «Норд Штерн». У 1989-1991 роках працював тренером у «[[ЦСКА-Памір|Памірі]]».

У 1996-2013 роках з перервою працював віце-президентом [[Федерація футболу Таджикистану|Федерації футболу Таджикистану]].

== Джерела ==
* {{ff|344001}}
* [http://footbook.ru/index.php?type=3&pid=17532 Профіль гравця] на сайті footbook.ru

[[Категорія:Уродженці Куляба]]
[[Категорія:Радянські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Паміра» (Душанбе)]]
[[Категорія:Футболісти «Кернтена»]]
[[Категорія:Футбольні тренери СРСР]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Валерій Юлдашевич Турсунов

Народження: 23 серпня 1954 (70 років)

Громадянство: СРСР · Таджикистан

Позиція: нападник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Памір» · 542 · (173)

«Аустрія» (Клагенфурт) · ? · (?)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 6 листопада 2016.


text:
# TSFM
TSFM (англ. Ts translation elongation factor, mitochondrial) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 12-ї хромосоми. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 325 амінокислот, а молекулярна маса — 35 391.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MSLLRSLRVF |  | LVARTGSYPA |  | GSLLRQSPQP |  | RHTFYAGPRL |  | SASASSKELL |
| MKLRRKTGYS |  | FVNCKKALET |  | CGGDLKQAEI |  | WLHKEAQKEG |  | WSKAAKLQGR |
| KTKEGLIGLL |  | QEGNTTVLVE |  | VNCETDFVSR |  | NLKFQLLVQQ |  | VALGTMMHCQ |
| TLKDQPSAYS |  | KGFLNSSELS |  | GLPAGPDREG |  | SLKDQLALAI |  | GKLGENMILK |
| RAAWVKVPSG |  | FYVGSYVHGA |  | MQSPSLHKLV |  | LGKYGALVIC |  | ETSEQKTNLE |
| DVGRRLGQHV |  | VGMAPLSVGS |  | LDDEPGGEAE |  | TKMLSQPYLL |  | DPSITLGQYV |
| QPQGVSVVDF |  | VRFECGEGEE |  | AAETE      |  |            |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функціями належить до факторів елонгації, фосфопротеїнів.
Задіяний у таких біологічних процесах, як біосинтез білків, альтернативний сплайсинг.
Локалізований у мітохондрії.

title: TSFM

wikitext:
{{Картка гена}}
'''TSFM''' ({{lang-en|Ts translation elongation factor, mitochondrial}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 12-ї хромосоми.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:12367 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:12367 |language=англ. |accessdate=11 вересня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 325 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 35 391<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/P43897#sequences |title=UniProt, P43897 |language=англ. |accessdate=11 вересня 2017 |archive-date=14 жовтня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171014071039/http://www.uniprot.org/uniprot/P43897#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MSLLRSLRVF		LVARTGSYPA		GSLLRQSPQP		RHTFYAGPRL		SASASSKELL

MKLRRKTGYS		FVNCKKALET		CGGDLKQAEI		WLHKEAQKEG		WSKAAKLQGR

KTKEGLIGLL		QEGNTTVLVE		VNCETDFVSR		NLKFQLLVQQ		VALGTMMHCQ

TLKDQPSAYS		KGFLNSSELS		GLPAGPDREG		SLKDQLALAI		GKLGENMILK

RAAWVKVPSG		FYVGSYVHGA		MQSPSLHKLV		LGKYGALVIC		ETSEQKTNLE

DVGRRLGQHV		VGMAPLSVGS		LDDEPGGEAE		TKMLSQPYLL		DPSITLGQYV

QPQGVSVVDF		VRFECGEGEE		AAETE

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[фактор елонгації|факторів елонгації]], [[фосфопротеїни|фосфопротеїнів]].
Задіяний у таких біологічних процесах, як [[біосинтез білків]], [[альтернативний сплайсинг]].
Локалізований у [[мітохондрія|мітохондрії]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
* {{cite journal|назва=Cloning and expression of mitochondrial translational elongation factor Ts from bovine and human liver. |journal=J. Biol. Chem. |автор=Xin H., Woriax V., Burkhart W., Spremulli L.L. |дата=1995 |сторінки=17243 — 17249|volume=270}} {{PMID|7615523}} {{DOI|10.1074/jbc.270.29.17243}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 12 (людина)|Хромосома 12]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: TSFM

PDB: Пошук ортологів: PDBe RCSB

title: Ідентифікатори

Символи: TSFM, EFTS, EFTSMT, Ts translation elongation factor, mitochondrial

Зовнішні ІД: OMIM: 604723 MGI: 1913649 HomoloGene: 4184 GeneCards: TSFM

Молекулярна функція: • translation elongation factor activity · • RNA binding · • GO:0001948, GO:0016582 protein binding

Клітинна компонента: • мітохондріальний матрикс · • внутрішньоклітинний · • мітохондрія · • клітинне ядро

Біологічний процес: • translational elongation · • regulation of DNA-templated transcription, elongation · • Біосинтез білків · • mitochondrial translational elongation · • regulation of mitochondrial translation

title: Шаблон експресії

Шаблон експресії:
·
Більше даних

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей