text:
# Йозеф Бузек
Професор Йозеф Бузек  (пол. Józef Buzek, 16 листопада 1873, селище Конська — 22 вересня 1936, Цешин) — польський та галицький статистик, економіст, демограф, юрист, соціолог, перший директор Центрального статистичного управління Польської Республіки, засновник бібліотеки в центральному статистичному управлінні Польської Республіки, політичний діяч з області Цешин в Сілезії.

## Життєвий шлях
- Доктор наук (правознавство)
- Голова Національного статистичного бюро у Львові (1918)

- Перший директор Центрального статистичного управління (ЦСУ) Польської Республіки.

- Засновник бібліотеки в Центральному статистичному управлінні.

- Депутат Законодавчого Сейму Польської Республіки.

- Сенатор Польської Республіки (1922—1927).

## Біографія
Народився Йозеф 16 листопада 1873 року в селищі Конська, селі в районі Цешина в сім'ї селянина. У 1894 році успішно закінчив Цешинську державну гімназію. Здобувати освіту Бузек подався у Яґеллонський університет у Краків та Відень на юридичний факультет. Зрештою отримав ступінь доктора права в 1899 році у Кракові.
У 1899—1902 роки він працював в Центральній статистичній комісії у Відні. Опісля Йозеф переїхав в Галичину, де у 1902 році здобув ступінь доктора наук та почав працювати у Львівському університеті на юридичному факультеті. Через деякий час Йозеф вирішив спробувати свої сили у політиці. Починаючи з 1907 року до середини 1918 Й. Бузек був депутатом австрійського парламенту у Відні. В цей же час, окрім активної політичної кар'єри, Йозеф обіймав посаду голови Національного статистичного бюро у Львові. Після закінчення Першої світової війни у 1919 році був обраний до польського Сейму. Його каденція закінчилася у 1922 році, після чого він був обраний до Сенату. Сенатором Йозеф пропрацював до 1927 року.
Після створення у 1918 році польського Центрального статистичного управління Й. Бузеку було запропоновано зайняти посаду його директора, з чим він вправно справлявся до 1929 року. Одразу після призначення на посаді директора у 1918 році Йозеф прийняв епохальне рішення: заснував в управлінні бібліотеку, яка і досі вражає кількістю і значимістю книг та документів.
У 1928 році Йозеф Бузек очолював інститут Економічних циклів та цін. У 1929 році він за власною ініціативою головував на Міжнародному статистичному конгресі у Варшаві.
Поданням ЦСУ Йозеф Бузек був нагороджений Орденом Відродження Польщі — Командорський Хрест із зіркою.
Помер Йозеф Бузек у віці 62 років 22 вересня 1936 року в містечку Цешин.

## Наукова діяльність
На особливу увагу заслуговує діяльність Йозефа Бузека у Львові, зокрема його наукові праці про Галичину.
Після роботи у Відні 1902 року Бузек вирішує зайнятися проблемами польського населення Галичини. Після цього Йозеф перебирається до Львова, де в Львівському університеті проходить габілітацію в галузі статистики і здобуває ступінь доктора наук та можливість викладацької діяльності. Того ж року він почав читати лекції з адміністрації та адміністративного права в університеті. У 1904 році Йозеф Бузек був прийнятий до ради професорів і призначений ад'юнт-професором управління освітою та адміністративного права. У 1910 році був призначений ординарним професором. Під час війни з 1916 по 1917 рік Йозеф займав пост декана юридичного факультету.
Починаючи з 1904 року і до 1910 всі адміністративні питання статистичного управління лягли у Львові на нього. Приїхавши в Галичину Йозеф взявся опрацьовувати дані перепису населення 1900 року і виводити з нього статистичні відомості про стан польського населення. У наступному переписі, що відбувся 1910 року, Бузек брав активну участь в організації та співпраці з органами влади. Завдяки великому впливу на громадське і політичне життя Галичини, Йозеф був двічі обраний до австрійського державного парламенту в одному з округів Львова. Це відбулося відповідно в 1907 та 1911 роках.
Обіймаючи посаду голови Управління статистики у Львові, Йозеф Бузек неодноразово піднімав питання освітнього та культурного розвитку Галичини. У своїй праці «Розвиток середніх шкіл у Галичині за останні 50 років (1859—1909)» 1909 року він подає детальну статистичну інформацію про кількість, освітній рівень та важливість розвитку шкіл для покращення навчального процесу. Того ж таки 1909 року світ побачила книга «Історія національної політики прусського уряду щодо поляків: виключно з віденськими договорами 1908 року». Вийшла вона у Львові у трьох томах. Книжка містила 569 сторінок історичної та статистичної інформації про дії та заходи, до яких вдавався прусський уряд для налагодження стосунків з поляками.
Останньою науковою роботою написаною у Львові була праця 1915 року «Погляд на зростання населення польських земель в дев'ятнадцятому столітті». ЇЇ суть полягала у обробці статистичних даних про зміни у прирості населення польських земель через опрацювання переписів, які проводилися 1818, 1857, 1869, 1880 та 1890 роках.
У перших наукових працях Бузека присутня тенденція щодо дослідження питань національної незалежності з точки зору права. Його праця «Процес втрати національної ідентичності у світлі недавньої етнічної статистики європейських країн» 1903 року поставила низку питання не тільки щодо місця поляків у тогочасному австрійському суспільстві, але й порівняла проблеми взаєморозуміння двох націй: польської та української на теренах Галичини.
До Бузека, як викладача, була виявлена неабияка зацікавленість студентів завдяки його надзвичайно цікавим та пізнавальним лекціям. Після деякого періоду роздумів у 1913 році Йозеф вирішив видати працю під назвою «Управління соціальної економіки: лекції про науку управління і австрійського законодавства», яка містила в собі основні аспекти його викладацької роботи.

## Політична кар'єра
Якщо оцінити політичну діяльність Бузека крізь призму його подальших наукових праць, то можна побачити, що такі праці як «Основні принципи аграрної політики в галузі торгівлі та митниці: документ, представлений на порядку денному засідання клубу депутатів і сенаторів Польського сейму 27 листопада 1925» (1925) та «Економічна програма Республіки та заходи, вжиті для виправлення існуючих стосунків у сільському господарстві» (1927) зосередженні на питаннях аграрного сектора, проте можна зробити висновок, що це зумовлено його членством у селянській партії «Пяст» на кінці політичної кар'єри.
Останньою з відомих на сьогодні праць Йозефа, що стосувалися політики, була безпосередньо пов'язана з його посадою в ЦСУ. «Проблема балансування бюджету у світлі статистики державних фінансів» видана у 1922 році була покликана застерегти майбутні покоління посадовців від помилок та прорахунків, що стосувалися балансу бюджету завдяки погляду на нього крізь призму державних фінансів останніх років.
На особливу увагу заслуговує діяльність Й. Бузька на посаді директора Центрального статистичного управління Польщі починаючи із 1918 року.
Першим кроком Й. Бузека на новій посаді було створення Бібліотеки при ЦСУ, як необхідного науково-дослідного підґрунтя для роботи, та поповнення її незліченною кількістю книжок у галузі статистики. У 1919 році він привіз зі Львова невелику спадщину від національного департаменту Австро-Угорської статистики Львівської області, в яку входили провідні роботи фахівців того часу. Сюди також були включені публікації з Пруссії та прусських статистиків.
До списку цих книг входили такі праці, як багатотомні серії статистичних щорічників «Австрійська статистика» та «Літопис статистики Галичини» (починаючи з 1873 року), статистика проведених муніципальних статистичних управлінь у Кракові та Львові (в тому числі «Статистичні новини Львова»), багатотомні серії прусської статистики: «Статистика німецької імперії» (разом з опублікованими результатами перепису населення в Німеччині з року: 1871, 1880, 1890, 1900 …), «Прусська статистика», «Статистичний щорічник прусської держави», а також комплекти статистичних періодичних видань таких, як «Місячник» та «Ревізійник».
Таким чином, у поєднанні з колекцією книг, які надав Варшавський статистичний комітет у 1915 році, Йозеф Бузек зумів створити ядро статистичної бібліотеки ЦСУ, що на той момент включала в собі близько 3000 різних праць. Після цього основним завданням було організувати подальшу роботу і зробити доступ до бібліотечних творів якомога легшим та якіснішим спочатку для співробітників ЦСУ, а на початку 1920-х і для усіх бажаючих, що не мали ніякого стосунку до Управління.
Йозеф Бузек детально окреслив сферу інтересів бібліотеки ЦСУ, яка потребує «праці в галузі статистики, права, особливо адміністративного права і податкового, в області економіки та суміжних областях».
Для наповнення бібліотеки якісною та необхідною літературою Йозеф, як голова ЦСУ, налагодив контакти з багатьма національними та закордонними організаціями, що дозволило проводити обмін публікаціями, в тому числі: з Британським музеєм у Лондоні, Бібліотекою Конгресу та Бюро перепису населення у Вашингтоні. Завдяки цьому бібліотечні фонди у міжвоєнний період швидко збільшувалися у розмірах і в 1939 році нараховували понад 60 тисяч томів.
У липні 1925 року, за сприянням Бузека та виходячи з указу Ради Міністрів Польської Республіки, було створено Інформаційне бюро в ЦСУ.
Для спрощення звітності промислових підприємств 17 червня 1927 року Йозеф домігся від Ради міністрів з питань статистики промисловості надати ЦСУ правову основу для їх статистичного обстеження.
За період управління Йозефа Бузька, ЦСУ, на основі указу Ради Міністрів, провело перепис коней, великої рогатої худоби, свиней та овець, який 17 жовтня 1927 року визнали як Перший перепис тварин у Польщі.
У 1928 Й. Бузек був запрошений на посаду керівника Ради Інституту Господарських Досліджень і головою Ради Інституту досліджень та економічного процвітання у Варшаві. У 1929 році відбувся, за його власною ініціативою, міжнародний статистичний конгрес у Варшаві.
Сучасники Йозефа Бузька належно оцінили його здобутки на посаді директора ЦСУ Польщі та організацію роботи ЦСУ на високому європейському рівні.

## Праці
- Статистичний щорічник «Австрійська статистика»(з 1873 року)
- Статистичний щорічник «Літопис статистики Галичини»(з 1873 року)
- «Процес втрати національної ідентичності у світлі недавньої етнічної статистики європейських країн» («Proces wynarodowienia w świetle nowszej statystyki narodowościowej państw europejskich») (1903)
- «Розвиток середніх шкіл у Галичині за останні 50 років (1859—1909)» («Rozwój stanu szkół średnich w Galicyi w ciągu ostatnich lat 50 (1859—1909)») (1909)
- «Історія національної політики прусського уряду щодо поляків: виключно з віденськими договорами 1908 року» («Historya polityki narodowościowej rządu pruskiego wobec Polaków: od traktatów wiedeńskich do ustaw wyjątkowych z r. 1908») (1909)
- «Управління соціальної економіки: лекції про науку управління і австрійського законодавства» («Administracya gospodarstwa społecznego: wykłady z zakresu nauki administracyi i austryackiego prawa») (1913)
- "Погляд на зростання населення польських земель в дев'ятнадцятому столітті («Pogląd na wzrost ludności ziem polskich w wieku XIX») (1915)
- «Проблема балансування бюджету у світлі статистики державних фінансів» («Problemat równowagi budżetu państwowego w świetle statystyki finansowej») (1923)
- «Основні принципи аграрної політики в галузі торгівлі та митниці: документ, представлений на порядку денному засідання клубу депутатів і сенаторів Польського сейму 27 листопада 1925» («Główne zasady politycznego programu agrarnego w dziedzinie handlowo-celnej: referat wygłoszony na posiedzeniu klubu posłów i senatorów P. S. L. w dniu 27 listopada 1925 r.») (1925)
- «Економічна програма Республіки та заходи, вжиті для виправлення існуючих стосунків у сільському господарстві» («Program gospodarczy Rzeczypospolitej i środki naprawy obecnych stosunków w rolnictwie») (1927)

title: Йозеф Бузек

wikitext:
{{Науковець
| ім'я = Бузек Йозеф
| портрет =
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| дата народження =
| місце народження =
| дата смерті =
| місце смерті =
| резиденція =
| громадянство = {{POL}}
| національність =
| галузь = [[економіка]], [[право]], [[статистика]]
| заклад = [[Львівський університет]]
| Alma Mater = [[Яґеллонський університет]]
| відомий через =
| звання = [[професор]]
| ступінь = [[Доктор наук|доктор]] юридичних наук
| керівник =
| учні =
| нагороди = {{Орден Відродження Польщі (Командорський Хрест (з зіркою)}}
| примітки =

}}

'''Професор Йозеф Бузек ''' ({{lang-pl|Józef Buzek}}, [[16 листопада]] [[1873]], селище [[Тржінец|Конська]] — [[22 вересня]] [[1936]], [[Цешин]]) — польський та галицький статистик, економіст, демограф, юрист, соціолог, перший директор Центрального статистичного управління Польської Республіки, засновник бібліотеки в центральному статистичному управлінні Польської Республіки, політичний діяч з області [[Цешин]] в [[Сілезія (провінція)|Сілезії]].

== Життєвий шлях ==
* Доктор наук (правознавство)
* Голова Національного статистичного бюро у Львові (1918)

* Перший директор Центрального статистичного управління (ЦСУ) Польської Республіки.

* Засновник бібліотеки в Центральному статистичному управлінні.

* Депутат Законодавчого Сейму Польської Республіки.

* Сенатор Польської Республіки (1922—1927).

== Біографія ==
Народився Йозеф 16 листопада 1873 року в селищі Конська, селі в районі Цешина в сім'ї селянина. У 1894 році успішно закінчив Цешинську державну гімназію. Здобувати освіту Бузек подався у [[Яґеллонський університет]] у Краків та Відень на юридичний факультет. Зрештою отримав ступінь доктора права в 1899 році у Кракові.

У 1899—1902 роки він працював в Центральній статистичній комісії у Відні. Опісля Йозеф переїхав в [[Галичина|Галичину]], де у 1902 році здобув ступінь доктора наук та почав працювати у Львівському університеті на юридичному факультеті. Через деякий час Йозеф вирішив спробувати свої сили у політиці. Починаючи з 1907 року до середини 1918 Й. Бузек був депутатом австрійського парламенту у Відні. В цей же час, окрім активної політичної кар'єри, Йозеф обіймав посаду голови Національного статистичного бюро у Львові. Після закінчення Першої світової війни у 1919 році був обраний до [[Польський сейм|польського Сейму]]. Його каденція закінчилася у 1922 році, після чого він був обраний до [[Сенат Республіки Польща|Сенату]]. Сенатором Йозеф пропрацював до 1927 року.

Після створення у 1918 році польського Центрального статистичного управління Й. Бузеку було запропоновано зайняти посаду його директора, з чим він вправно справлявся до 1929 року. Одразу після призначення на посаді директора у 1918 році Йозеф прийняв епохальне рішення: заснував в управлінні бібліотеку, яка і досі вражає кількістю і значимістю книг та документів.

У 1928 році Йозеф Бузек очолював інститут Економічних циклів та цін. У 1929 році він за власною ініціативою головував на Міжнародному статистичному конгресі у Варшаві.

Поданням ЦСУ Йозеф Бузек був нагороджений [[Орден Відродження Польщі|Орденом Відродження Польщі]] — Командорський Хрест із зіркою.

Помер Йозеф Бузек у віці 62 років 22 вересня 1936 року в містечку Цешин.

== Наукова діяльність ==

На особливу увагу заслуговує діяльність Йозефа Бузека у Львові, зокрема його наукові праці про Галичину.
Після роботи у Відні 1902 року Бузек вирішує зайнятися проблемами польського населення Галичини. Після цього Йозеф перебирається до Львова, де в [[Львівський університет|Львівському університеті]] проходить [[Габілітація|габілітацію]] в галузі статистики і здобуває ступінь доктора наук та можливість викладацької діяльності. Того ж року він почав читати лекції з адміністрації та адміністративного права в університеті. У 1904 році Йозеф Бузек був прийнятий до ради професорів і призначений ад'юнт-професором управління освітою та адміністративного права. У 1910 році був призначений ординарним професором. Під час війни з 1916 по 1917 рік Йозеф займав пост декана юридичного факультету.

Починаючи з 1904 року і до 1910 всі адміністративні питання статистичного управління лягли у Львові на нього. Приїхавши в Галичину Йозеф взявся опрацьовувати дані перепису населення 1900 року і виводити з нього статистичні відомості про стан польського населення. У наступному переписі, що відбувся 1910 року, Бузек брав активну участь в організації та співпраці з органами влади. Завдяки великому впливу на громадське і політичне життя Галичини, Йозеф був двічі обраний до [[Австрійський парламент|австрійського державного парламенту]] в одному з округів Львова. Це відбулося відповідно в 1907 та 1911 роках.

Обіймаючи посаду голови Управління статистики у Львові, Йозеф Бузек неодноразово піднімав питання освітнього та культурного розвитку Галичини. У своїй праці «Розвиток середніх шкіл у Галичині за останні 50 років (1859—1909)» 1909 року він подає детальну статистичну інформацію про кількість, освітній рівень та важливість розвитку шкіл для покращення навчального процесу. Того ж таки 1909 року світ побачила книга «Історія національної політики прусського уряду щодо поляків: виключно з віденськими договорами 1908 року». Вийшла вона у Львові у трьох томах. Книжка містила 569 сторінок історичної та статистичної інформації про дії та заходи, до яких вдавався прусський уряд для налагодження стосунків з поляками.

Останньою науковою роботою написаною у Львові була праця 1915 року «Погляд на зростання населення польських земель в дев'ятнадцятому столітті». ЇЇ суть полягала у обробці статистичних даних про зміни у прирості населення польських земель через опрацювання переписів, які проводилися 1818, 1857, 1869, 1880 та 1890 роках.

У перших наукових працях Бузека присутня тенденція щодо дослідження питань національної незалежності з точки зору права. Його праця «Процес втрати національної ідентичності у світлі недавньої етнічної статистики європейських країн» 1903 року поставила низку питання не тільки щодо місця поляків у тогочасному австрійському суспільстві, але й порівняла проблеми взаєморозуміння двох націй: польської та української на теренах Галичини.

До Бузека, як викладача, була виявлена неабияка зацікавленість студентів завдяки його надзвичайно цікавим та пізнавальним лекціям. Після деякого періоду роздумів у 1913 році Йозеф вирішив видати працю під назвою «Управління соціальної економіки: лекції про науку управління і австрійського законодавства», яка містила в собі основні аспекти його викладацької роботи.

== Політична кар'єра ==
Якщо оцінити політичну діяльність Бузека крізь призму його подальших наукових праць, то можна побачити, що такі праці як «Основні принципи аграрної політики в галузі торгівлі та митниці: документ, представлений на порядку денному засідання клубу депутатів і сенаторів Польського сейму 27 листопада 1925» (1925) та «Економічна програма Республіки та заходи, вжиті для виправлення існуючих стосунків у сільському господарстві» (1927) зосередженні на питаннях аграрного сектора, проте можна зробити висновок, що це зумовлено його членством у [[Польська народна партія «Пяст»|селянській партії «Пяст»]] на кінці політичної кар'єри.
Останньою з відомих на сьогодні праць Йозефа, що стосувалися політики, була безпосередньо пов'язана з його посадою в ЦСУ. «Проблема балансування бюджету у світлі статистики державних фінансів» видана у 1922 році була покликана застерегти майбутні покоління посадовців від помилок та прорахунків, що стосувалися балансу бюджету завдяки погляду на нього крізь призму державних фінансів останніх років.

На особливу увагу заслуговує діяльність Й. Бузька на посаді директора Центрального статистичного управління Польщі починаючи із 1918 року.
Першим кроком Й. Бузека на новій посаді було створення Бібліотеки при ЦСУ, як необхідного науково-дослідного підґрунтя для роботи, та поповнення її незліченною кількістю книжок у галузі статистики. У 1919 році він привіз зі Львова невелику спадщину від національного департаменту Австро-Угорської статистики [[Львівська область|Львівської області]], в яку входили провідні роботи фахівців того часу. Сюди також були включені публікації з Пруссії та прусських статистиків.
До списку цих книг входили такі праці, як багатотомні серії статистичних щорічників «Австрійська статистика» та «Літопис статистики Галичини» (починаючи з 1873 року), статистика проведених муніципальних статистичних управлінь у Кракові та Львові (в тому числі «Статистичні новини Львова»), багатотомні серії прусської статистики: «Статистика німецької імперії» (разом з опублікованими результатами перепису населення в Німеччині з року: 1871, 1880, 1890, 1900 …), «Прусська статистика», «Статистичний щорічник прусської держави», а також комплекти статистичних періодичних видань таких, як «Місячник» та «Ревізійник».

Таким чином, у поєднанні з колекцією книг, які надав Варшавський статистичний комітет у 1915 році, Йозеф Бузек зумів створити ядро статистичної бібліотеки ЦСУ, що на той момент включала в собі близько 3000 різних праць. Після цього основним завданням було організувати подальшу роботу і зробити доступ до бібліотечних творів якомога легшим та якіснішим спочатку для співробітників ЦСУ, а на початку 1920-х і для усіх бажаючих, що не мали ніякого стосунку до Управління.

Йозеф Бузек детально окреслив сферу інтересів бібліотеки ЦСУ, яка потребує «праці в галузі статистики, права, особливо адміністративного права і податкового, в області економіки та суміжних областях».

Для наповнення бібліотеки якісною та необхідною літературою Йозеф, як голова ЦСУ, налагодив контакти з багатьма національними та закордонними організаціями, що дозволило проводити обмін публікаціями, в тому числі: з Британським музеєм у Лондоні, Бібліотекою Конгресу та Бюро перепису населення у Вашингтоні. Завдяки цьому бібліотечні фонди у [[міжвоєнний період]] швидко збільшувалися у розмірах і в 1939 році нараховували понад 60 тисяч томів.
У липні 1925 року, за сприянням Бузека та виходячи з указу Ради Міністрів Польської Республіки, було створено Інформаційне бюро в ЦСУ.
Для спрощення звітності промислових підприємств 17 червня 1927 року Йозеф домігся від Ради міністрів з питань статистики промисловості надати ЦСУ правову основу для їх статистичного обстеження.

За період управління Йозефа Бузька, ЦСУ, на основі указу Ради Міністрів, провело перепис коней, [[Велика рогата худоба|великої рогатої худоби]], свиней та овець, який 17 жовтня 1927 року визнали як Перший перепис тварин у Польщі.

У 1928 Й. Бузек був запрошений на посаду керівника Ради Інституту Господарських Досліджень і головою Ради Інституту досліджень та економічного процвітання у Варшаві. У 1929 році відбувся, за його власною ініціативою, міжнародний статистичний конгрес у Варшаві.
Сучасники Йозефа Бузька належно оцінили його здобутки на посаді директора ЦСУ Польщі та організацію роботи ЦСУ на високому європейському рівні.

== Праці ==
* Статистичний щорічник «Австрійська статистика»(з 1873 року)
* Статистичний щорічник «Літопис статистики Галичини»(з 1873 року)
* «Процес втрати національної ідентичності у світлі недавньої етнічної статистики європейських країн» («Proces wynarodowienia w świetle nowszej statystyki narodowościowej państw europejskich») (1903)
* «Розвиток середніх шкіл у Галичині за останні 50 років (1859—1909)» («Rozwój stanu szkół średnich w Galicyi w ciągu ostatnich lat 50 (1859—1909)») (1909)
* «Історія національної політики прусського уряду щодо поляків: виключно з віденськими договорами 1908 року» («Historya polityki narodowościowej rządu pruskiego wobec Polaków: od traktatów wiedeńskich do ustaw wyjątkowych z r. 1908») (1909)
* «Управління соціальної економіки: лекції про науку управління і австрійського законодавства» («Administracya gospodarstwa społecznego: wykłady z zakresu nauki administracyi i austryackiego prawa») (1913)
* "Погляд на зростання населення польських земель в дев'ятнадцятому столітті («Pogląd na wzrost ludności ziem polskich w wieku XIX») (1915)
* «Проблема балансування бюджету у світлі статистики державних фінансів» («Problemat równowagi budżetu państwowego w świetle statystyki finansowej») (1923)
* «Основні принципи аграрної політики в галузі торгівлі та митниці: документ, представлений на порядку денному засідання клубу депутатів і сенаторів Польського сейму 27 листопада 1925» («Główne zasady politycznego programu agrarnego w dziedzinie handlowo-celnej: referat wygłoszony na posiedzeniu klubu posłów i senatorów P. S. L. w dniu 27 listopada 1925 r.») (1925)
* «Економічна програма Республіки та заходи, вжиті для виправлення існуючих стосунків у сільському господарстві» («Program gospodarczy Rzeczypospolitej i środki naprawy obecnych stosunków w rolnictwie») (1927)

== Література ==
# P. Lossowski, Sprawa jednosci europejsciej w okresie miedzywojennym // Dziesiec wiekow Europy Warszawa 1983 s. 491—518
# [http://stat.gov.pl/cps/rde/xbcr/gus/POZ_Bibliografia_GUS.pdf «Opracowała Bożena Łazowska, Bibliografia ważniejszych prac o historii i działalności Głównego Urzędu Statystycznego w latach 1918—2008 Warszawa luty 2009»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140602200001/http://stat.gov.pl/cps/rde/xbcr/gus/POZ_Bibliografia_GUS.pdf |date=2 червня 2014 }}
# 90 lat Biblioteki GUS w służbie statystyki polskiej — misja, ludzie, zadania
# Czesław Domański, POLSKA STATYSTYKA W STATYSTYCE ŚWIATOWEJ

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Бузек Йозеф}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Польські статистики]]
[[Категорія:Польські соціологи]]
[[Категорія:Посли Австрійського парламенту 11-го скликання (1907-1911)]]
[[Категорія:Посли Австрійського парламенту 12-го скликання (1911-1918)]]
[[Категорія:Випускники Ягеллонського університету]]

title: пол. Józef Buzek

Народився: 16 листопада 1873 · Конска, Тржинець

Помер: 22 вересня 1936 (62 роки) · Цешин, Сілезьке воєводство

Країна: Польща

Діяльність: економіст, політик, статистик, адвокат, правник, викладач університету

Alma mater: Яґеллонський університет

Галузь: економіка, право, статистика

Заклад: Львівський університет

Посада: член Палати Цислейтаніїd і member of the Sejm of the Second Polish Republicd

Вчене звання: професор

Науковий ступінь: доктор юридичних наук

Членство: Національна ліга

Партія: Польський клубd і Польська народна партія «Пяст»d

Нагороди: Орден Відродження Польщі (Командорський хрест (із зіркою)


text:
# Томенко Іван Іванович
Іва́н Іва́нович Томе́нко (13.03.1973 — 16.09.2023) — український військовослужбовець, учасник російсько-української війни, кавалер ордена «За мужність» III ступеня.

## Життєпис
Народився 13 березня 1973 року в селі Першотравневе Буринського району Сумської області.
Навчався в Дяківській школі.
Пройшов строкову військову службу в сухопутних військах.
Працював на сільгосппідприємствах; останнім часом — агрофірма «Білопілля-Агро».
З 24 грудня 2022 — в лавах Збройних сил України. Пройшов навчання в Польщі.
Загинув 16 вересня 2023 року в селі Вербове Пологівського району Запорізької області.
Похований у Ворожбі 1 жовтня 2023 року.
Без Івана лишились дружина Тетяна і син Станіслав. Син теж воював у лавах ЗСУ.

## Нагороди
- Орден «За мужність» III ступеня[1].

wikiname: ukwiki

title: Томенко Іван Іванович

in_language: uk

wikitext:
{{Othernames|Томенко}}
{{Військовик2
|зображення = Томенко Іван Іванович.jpg
|ім'я=Іван Томенко|оригінал імені=Томенко Іван Іванович|дата народження=13.3.1973|дата смерті=16.9.2023|місце народження=[[Першотравневе (Буринський район)|Першотравневе]], [[Сумська область]], [[УРСР]]|поховання=[[Ворожба]]|місце смерті=[[Вербове (Пологівський район)|Вербове]], [[Пологівський район]], [[Запорізька область]], [[Україна]]|вид збройних сил={{FСВ ЗСУ}}
|рід військ = {{InМЕХ Укр}}
|формування={{116 ОМБр ЗСУ|2}}|звання={{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}|нагороди={{Орден За мужність III ступеня}}
|роки служби = 2022—2023
|битви = [[російсько-українська війна]]
}}
'''Іва́н Іва́нович Томе́нко''' (13.03.1973 — 16.09.2023) — український військовослужбовець, учасник російсько-української війни, кавалер ордена «За мужність» III ступеня.

== Життєпис ==
Народився 13 березня 1973 року в селі [[Першотравневе (Буринський район)|Першотравневе]] Буринського району Сумської області.

Навчався в Дяківській школі.

Пройшов строкову військову службу в сухопутних військах.

Працював на сільгосппідприємствах; останнім часом — агрофірма «Білопілля-Агро».

З 24 грудня 2022 — в лавах Збройних сил України. Пройшов навчання в Польщі.

Загинув 16 вересня 2023 року в селі [[Вербове (Пологівський район)|Вербове]] Пологівського району Запорізької області.

Похований у [[Ворожба|Ворожбі]] 1 жовтня 2023 року.

Без Івана лишились дружина Тетяна і син Станіслав. Син теж воював у лавах ЗСУ.

== Нагороди ==
* [[Орден «За мужність»]] III ступеня<ref>{{Cite web|url=https://www.president.gov.ua/documents/142024-49501|назва=Указ Президента України №14/2024 «Про відзначення державними нагородами України»|видавець=[[Президент України]]|дата=20 січня 2024|url-архіву=http://web.archive.org/web/20240912090952/https://www.president.gov.ua/documents/142024-49501|дата-архіву=12 вересня 2024|мертвий-url=no|дата-доступу=13 лютого 2025}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://sumymemory.gov.ua/component/jak2filter/?Itemid=118&issearch=1&isc=1&category_id=1,4&searchword=Томенко%20Іван%20Іванович Томенко Іван Іванович]
* [https://bilopillia.city/articles/315584/povernuvsya-dodomu-na-schiti-vorozhba-poproschalas-iz-zagiblim-geroyem-ivanom-tomenkom Повернувся додому «на щиті»… Ворожба попрощалась із загиблим Героєм Іваном Томенком]

{{ukr-mil-bio-stub}}

{{учасники РУВ|загинув=так}}
[[Категорія:Уродженці Буринського району]]
[[Категорія:Померли в Запорізькій області]]
[[Категорія:Поховані в Сумській області]]

title: Загальна інформація

Народження: 13 березня 1973 · Першотравневе, Сумська область, УРСР

Смерть: 16 вересня 2023 (50 років) · Вербове, Пологівський район, Запорізька область, Україна

Поховання: Ворожба

title: Військова служба

Вид ЗС: Сухопутні війська

Рід військ: Механізовані війська

Формування: 116 ОМБр

Війни / битви: російсько-українська війна

title: Нагороди та відзнаки

Нагороди та відзнаки: Орден «За мужність» ІІІ ступеня


text:
# Центральний (Володарський район)
Центральний (рос. Центральный) — робітниче селище в Володарському районі Нижньогородської області Російської Федерації.
Населення становить 2924 особи. Входить до складу муніципального утворення робітниче селище Центральний.

## Історія
Від 2009 року входить до складу муніципального утворення робітниче селище Центральний.

## Населення
| 1989  | 1999  | 2002  | 2008  | 2009  | 2010  | 2011  |
| ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- |
| 2428  | ↘1850 | ↗3870 | ↗3999 | ↘3674 | ↘2957 | ↗2958 |
| 2012  | 2013  | 2014  | 2015  | 2016  | 2017  |       |
| ↗2973 | ↘2918 | ↘2801 | ↘2766 | ↗2827 | ↗2917 |       |

title: Центральний (Володарський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[робітниче селище]]
|тип_род         = робітниче селище
|назва           = Центральний
|назва ін.       = Центральный
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Нижньогородська область]]
|район           = [[Володарський район (Нижньогородська область)|Володарський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[робітниче селище Центральний]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 2924
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Нижньогородська область
}}
'''Центральний''' ({{lang-ru|Центральный}}) — [[робітниче селище]] в [[Володарський район (Нижньогородська область)|Володарському районі]] [[Нижньогородська область|Нижньогородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 2924 особи. Входить до складу муніципального утворення [[робітниче селище Центральний]].

== Історія ==

Від 2009 року входить до складу муніципального утворення робітниче селище Центральний<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/465518568 |title=Реестр административно-территориальных образований, городских и сельских населённых пунктов Нижегородской области |access-date=2019-10-25 |archive-date=2019-10-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191021153124/http://docs.cntd.ru/document/465518568 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Центральный (Володарский район) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Володарський район (Нижньогородська область)}}
{{Russia-geo-stub}}
{{Портали|Географія|Росія}}
[[Категорія:Населені пункти Володарського району Нижньогородської області]]

title: робітниче селище Центральний

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Нижньогородська область

Муніципальний район: Володарський район

Поселення: робітниче селище Центральний

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Центральний · Центральний
Центральний у Вікісховищі


text:
# EVO
EVO — українська IT-компанія, яка створює маркетплейси. Керівник — Кривошеєв Сергій Сергійович.
Компанія має проєкти: Prom.ua, Bigl.ua, Zakupki.Prom, Crafta.ua, Kabanchik.ua, Vchasno.ua, Shafa.ua, IZI.ua, Made with bravery — в Україні; Satu.kz — у Казахстані, Deal.by — у Білорусі, tiu.ru — в Росії (до березня 2022).

## Опис
2008 року було створено маркетплейси Prom.ua в Україні, Deal.by в Білорусі, Satu.kz в Казахстані, Tiu.ru в Росії.
2015 року до компанія купила сервіс Kabanchik.ua, створено Zakupki.prom.ua.
2016 року засновники компанії запустили Bigl.ua та майданчик авторських товарів Crafta.ua.
Компанію EVO створено в травні 2016 року для об'єднання проєктів.
До 2018 року мажоритарним акціонером EVO була група компаній Naspers — один з найбільших світових інтернет-холдингів, що є також акціонером OLX, Allegro, SimilarWeb.
Восени 2018 року EVO об'єдналась з компанією Rozetka.ua. Остання викупила частку Naspers в EVO, а частка засновників EVO трансформувалась в частку в об'єднаній компанії, операційне управління бізнесами залишилось незмінним.

### Shafa.ua
Один з проєктів компанії — маркетплейс Shafa.ua. На ньому розміщуються вживані товари, зокрема одяг, взуття, аксесуари, косметика тощо. Проєкт створено Антоном Єрмоленком та Ігорем Гуменюком 2013 року, з серпня 2017-го він є частиною EVO.

### Made with bravery
Made with bravery — маркетплейс, на якому продаються товари, виготовлені в Україні. Проєкт створенно 13 вересня 2022 за підтримки Visa, агенції Banda та за інформаційного сприяння Міністерства цифрової трансформації та Міністерства закордонних справ України.

## Проєкти

### Україна
- Prom.ua
- Bigl.ua
- Shafa.ua
- IZI.ua
- Kabanchik.ua
- Vchasno.ua
- Zakupivli.pro

### Казахстан
- Satu.kz

### Білорусь
- Deal.by[9]

### Росія
- Tiu.ru (закрито 3 березня 2022)

### Міжнародні
- Made with bravery

title: EVO

wikitext:
{{ПРБР}}

{{Картка компанії
|назва = EVO
|оригінальна_назва = УАПРОМ
|логотип = EVO company logo.png
|тип = Товариство з обмеженою відповідальністю
|лістинг =
|спеціалізація = [[Електронна комерція]]
|гасло =
|доля =
|попередник =
|наступник =
|заснування = 2016
|коментар =
|засновник = Микола Палієнко, Денис Горовий, Тарас Мурашко
|розташування = Україна, Київ, Харківське шосе, 201-203, корпус 2-А, літера Ф
|попередні назви =
|філії =
|територія діяльності = Україна
 Білорусь
Росія (до 3 березня 2022)
|ключові особи =
|галузь =
|продукція =
|послуги =
|виторг =
|операційний прибуток =
|EBITDA =
|чистий прибуток =
|aum =
|активи =
|число співробітників = 1000+
|число клієнтів =
|холдинг =
|структурні підрозділи =
|дочірні компанії =
|ЄДРПОУ = 36507036
|сайт = evo.company
|примітки =
|зображення =
|місто =
}}

'''EVO''' — українська IT-компанія, яка створює [[маркетплейс]]и. Керівник — Кривошеєв Сергій Сергійович.

Компанія має проєкти: Prom.ua, Bigl.ua, Zakupki.Prom<ref>{{Cite news|url=https://ain.ua/2018/12/17/elektronnaya-kommerciya-v-ukraine-dorosla-do-65-mlrd-grn-ocenka-kompanii-evo/|title=Электронная коммерция в Украине доросла до 65 млрд грн: оценка компании EVO|last=|first=|date=|language=російська|work=|accessdate=|archive-date=17 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181217210559/https://ain.ua/2018/12/17/elektronnaya-kommerciya-v-ukraine-dorosla-do-65-mlrd-grn-ocenka-kompanii-evo/}}</ref>, Crafta.ua, Kabanchik.ua, Vchasno.ua, Shafa.ua, IZI.ua, Made with bravery — в Україні; Satu.kz — у Казахстані, Deal.by — у Білорусі, tiu.ru — в Росії (до березня 2022).

== Опис ==
2008 року було створено маркетплейси Prom.ua в Україні, Deal.by в Білорусі, Satu.kz в Казахстані, Tiu.ru в Росії.

2015 року до компанія купила сервіс Kabanchik.ua,<ref>{{Cite web |url=https://ain.ua/2015/02/16/prom-ua-kupil-servis-metnis-kabanchikom |title=Архівована копія |accessdate=8 листопада 2017 |archive-date=8 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171108153052/https://ain.ua/2015/02/16/prom-ua-kupil-servis-metnis-kabanchikom }}</ref> створено Zakupki.prom.ua.

2016 року засновники компанії запустили Bigl.ua<ref>{{Cite web |url=https://delo.ua/tech/promua-zapustila-torgovuju-ploschadku-dlja-roznichnyh-tovarov-s-311527/ |title=Архівована копія |accessdate=8 листопада 2017 |archive-date=8 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171108204730/https://delo.ua/tech/promua-zapustila-torgovuju-ploschadku-dlja-roznichnyh-tovarov-s-311527/ }}</ref> та майданчик авторських товарів Crafta.ua<ref>{{Cite web |url=https://ain.ua/2016/04/19/prom-ua-zapustil-roznichnuyu-torgovuyu-ploshhadku-crafta-ua-dlya-xend-mejda |title=Архівована копія |accessdate=8 листопада 2017 |archive-date=7 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171107170829/https://ain.ua/2016/04/19/prom-ua-zapustil-roznichnuyu-torgovuyu-ploshhadku-crafta-ua-dlya-xend-mejda }}</ref>.

Компанію EVO створено в травні 2016 року для об'єднання проєктів.<ref>{{Cite web |url=https://ain.ua/2016/05/10/zakreplyaemsya-i-okapyvaemsya-nikolaj-palienko-rasskazal-o-reorganizacii-prom-ua-v-gruppu-kompanij-evo |title=Архівована копія |accessdate=8 листопада 2017 |archive-date=8 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171108154557/https://ain.ua/2016/05/10/zakreplyaemsya-i-okapyvaemsya-nikolaj-palienko-rasskazal-o-reorganizacii-prom-ua-v-gruppu-kompanij-evo }}</ref>

До 2018 року мажоритарним акціонером EVO була група компаній [[Naspers]] — один з найбільших світових інтернет-холдингів, що є також акціонером [[OLX]], Allegro, SimilarWeb<ref>{{Cite web |url=https://rau.ua/e-commerce/nikolaj-palienko-evo/ |title=Архівована копія |accessdate=8 листопада 2017 |archive-date=8 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171108152219/https://rau.ua/e-commerce/nikolaj-palienko-evo/ }}</ref>.

Восени 2018 року EVO об'єдналась з компанією [[Розетка (інтернет-магазин)|Rozetka.ua]]. Остання викупила частку Naspers в EVO, а частка засновників EVO трансформувалась в частку в об'єднаній компанії, операційне управління бізнесами залишилось незмінним<ref>{{Cite news|url=https://delo.ua/business/evo-i-rozetka-zavershili-slijanie-biznesov-348182/|title=EVO и Rozetka завершили слияние бизнесов|last=|first=|date=|language=російська|work=|accessdate=|archive-date=14 вересня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190914063734/https://delo.ua/business/evo-i-rozetka-zavershili-slijanie-biznesov-348182/}}</ref>.

=== Shafa.ua ===
Один з проєктів компанії — маркетплейс Shafa.ua. На ньому розміщуються вживані товари, зокрема одяг, взуття, аксесуари, косметика тощо. Проєкт створено Антоном Єрмоленком та Ігорем Гуменюком 2013 року, з серпня 2017-го він є частиною EVO<ref>{{Cite web|title=Олександр Роєнко, Shafa.ua: «Наше завдання — розвивати культуру свідомого споживання речей»|url=https://nachasi.com/2017/11/22/royenko-shafa/|website=Na chasi|accessdate=2019-10-20|archive-date=25 вересня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190925131132/https://nachasi.com/2017/11/22/royenko-shafa/}}</ref>.

=== Made with bravery ===
'''Made with bravery''' — маркетплейс, на якому продаються товари, виготовлені в Україні. Проєкт створенно 13 вересня 2022 за підтримки Visa, агенції Banda та за інформаційного сприяння Міністерства цифрової трансформації та Міністерства закордонних справ України.

== Проєкти ==

=== Україна ===

* [[Prom.ua]]
* [[Bigl.ua]]
* Shafa.ua
* IZI.ua
* [[Kabanchik.ua]]
* Vchasno.ua
* Zakupivli.pro

=== Казахстан ===
* Satu.kz

=== Білорусь ===
* Deal.by<ref>{{Cite web |url=https://deal.by/ |title=Архівована копія |accessdate=3 квітня 2022 |archive-date=3 квітня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220403040443/https://deal.by/ }}</ref>

=== Росія ===
* Tiu.ru (закрито 3 березня 2022)

=== Міжнародні ===

* Made with bravery

== Посилання ==
* {{official|evo.company}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Виробники програмного забезпечення України]]
[[Категорія:Засновані в Україні 2016]]

title: EVO

Тип: Товариство з обмеженою відповідальністю

Правова форма: товариство з обмеженою відповідальністю

Спеціалізація: Електронна комерція

Територія діяльності: Україна · Білорусь · Росія (до 3 березня 2022)

Продукція: маркетплейс


text:
# Там, у нас
«Там, у нас» — радянський художній фільм 1990 року, знятий режисером Зазою Халваши на кіностудії «Грузія-фільм».

## Сюжет
Жителі маленького аджарського села живуть важко, бідно, у постійному страху перед зсувом. Часто, зібравши речі у вузли, вони залишають свої оселі і ховаються в безпечних місцях. Потім повертаються, працюють і ростять дітей…

## У ролях
- Ніно Коберідзе — бездітна дружина, мешканка аджарського села
- Нато Шенгелая — мешканка аджарського села
- Лалі Месхі — мешканка аджарського села
- Гогі Ахвледіані — житель аджарського села
- Бердія Інцкірвелі — житель аджарського села
- Гіві Чугуашвілі — шофер, жителька аджарського села, чоловік бездітної дружини
- Зураб Цинцкіладзе — Барата, житель аджарського села
- Зураб Стуруа — п'яниця, житель аджарського села
- Георгій Бартая — житель аджарського села
- Роланд Какаурідзе — житель аджарського села
- Сулхан Турманідзе — епізод
- Тамта Халваші — епізод
- Гванца Турманідзе — епізод
- Іраклій Палавандішвілі — епізод
- Цира Абзіанідзе — епізод
- Роман Берая — епізод
- Езулі Діасамідзе — епізод
- Костянтин Патарая — епізод
- Нуну Хінікадзе — епізод
- Мераб Чіковані — епізод

## Знімальна група
- Режисер — Заза Халваши
- Сценарист — Заза Халваши
- Оператор — Джимшер Крістесашвілі
- Композитор — Яків Бобохідзе
- Художник — Заза Джорбенадзе

title: Там, у нас

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =Там, у нас
|оригінальна назва =
|зображення =Там, у нас.jpg
|жанр =притча
|режисер =[[Заза Халваши]]
|сценарист =[[Заза Халваши]]
|Продюсер =
|Актори =[[Ніно Коберідзе]]<br/>[[Нато Шенгелая]]
|оператор =[[Джимшер Крістесашвілі]]
|композитор =[[Яків Бобохідзе]]
|художник =[[Заза Джорбенадзе]]
|кінокомпанія ="[[Грузія-фільм]]"
|країна = {{USSR}}
|тривалість =75 хв.
|рік = 1990
| ідентифікатор =0107189
}}
'''«Там, у нас»''' — радянський художній фільм 1990 року, знятий режисером [[Заза Халваши|Зазою Халваши]] на кіностудії «[[Грузія-фільм]]».

== Сюжет ==
Жителі маленького аджарського села живуть важко, бідно, у постійному страху перед зсувом. Часто, зібравши речі у вузли, вони залишають свої оселі і ховаються в безпечних місцях. Потім повертаються, працюють і ростять дітей…

== У ролях ==
{{div col}}
* [[Ніно Коберідзе]] — ''бездітна дружина, мешканка аджарського села
* [[Нато Шенгелая]] — ''мешканка аджарського села
* [[Лалі Месхі]] — ''мешканка аджарського села
* [[Гогі Ахвледіані]] — ''житель аджарського села
* [[Бердія Інцкірвелі]] — ''житель аджарського села
* [[Гіві Чугуашвілі]] — ''шофер, жителька аджарського села, чоловік бездітної дружини
* [[Зураб Цинцкіладзе]] — ''Барата, житель аджарського села
* [[Зураб Стуруа]] — ''п'яниця, житель аджарського села
* [[Георгій Бартая]] — ''житель аджарського села
* [[Роланд Какаурідзе]] — ''житель аджарського села
* [[Сулхан Турманідзе]] — епізод
* [[Тамта Халваші]] — епізод
* [[Гванца Турманідзе]] — епізод
* [[Іраклій Палавандішвілі]] — епізод
* [[Цира Абзіанідзе]] — епізод
* [[Роман Берая]] — епізод
* [[Езулі Діасамідзе]] — епізод
* [[Костянтин Патарая]] — епізод
* [[Нуну Хінікадзе]] — епізод
* [[Мераб Чіковані]] — епізод
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* Режисер — [[Заза Халваши]]
* Сценарист — [[Заза Халваши]]
* Оператор — [[Джимшер Крістесашвілі]]
* Композитор — [[Яків Бобохідзе]]
* Художник — [[Заза Джорбенадзе]]

== Посилання ==
* {{imdb|id=0107189|name=Там, у нас}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми СРСР 1990]]

title: Там, у нас ·

Жанр: притча

Режисер: Заза Халваши

Сценарист: Заза Халваши

У головних · ролях: Ніно Коберідзе · Нато Шенгелая

Оператор: Джимшер Крістесашвілі

Композитор: Яків Бобохідзе

Художник: Заза Джорбенадзе

Кінокомпанія: "Грузія-фільм"

Країна: СРСР


text:
# Альберт де Брольї
Жак Вікто́р Альберт, герцо́г де Брольї (13 червня 1821, Париж — 19 січня 1901, Париж
) — французький історик, політик та державний діяч, двічі очолював кабінет міністрів Франції, з 25 травня 1873 по 22 травня 1874 і з 17 травня по 23 листопада 1877.

## Біографія
Альберт, старший син прем'єр-міністра Франції Віктора де Брольї і онук мадам де Сталь, ще в юності почав журналістську кар'єру написавши ряд статей у «Revue des Deux Mondes», був також одним із засновників журналу «Ревю франсез», і в той же час був одним з редакторів «Correspondant».
Під час правління короля Франції Луї-Філіппа I Альбер де Брольї виконував обов'язки секретаря посольств в європейських столицях Мадриді (Іспанія) і Римі (Італія). У 1848 залишив свою посаду і за часів Другої імперії принципово утримувався від будь-якої політичної діяльності. У 1871 — заступник глави департаменту Ер. У тому ж році був призначений послом при англійському дворі в Лондоні. Брольї також був однією з помітних постатей ліберального католицизму.
Жак Віктор Альберт, герцог де Брольї, очолюючи кабінет «морального порядку» (1873—1874), намагався зберегти династичні права і вотував концепцію аристократичної двопалатної системи. Проте його пропозиції були відкинуті як республіканцями, так і бонапартистами. Під час кризи у 1877 році герцог знову створив кабінет міністрів, але в результаті прийняття так званого «Маніфесту 363» збори та кабінет були розпущені того ж року.
З 1876 по 1885 Брольї виконував обов'язки сенатора від департаменту Ер. Крім цього, він став членом Французької академії (як і його батько) і Академії моральних і політичних наук Франції.
Написав ряд історичних досліджень, а також власні мемуари.
Помер 19 січня 1901 року в Парижі.

title: Альберт де Брольї

wikitext:
{{Державний діяч
|титул = [[Прем'єр-міністр Франції]]
|прапор = Flag of France.svg
|періодпочаток = [[25 травня]] [[1873]]
|періодкінець = [[22 травня]] [[1874]]
|попередник = [[Жуль Арман Дюфор]]
|наступник = [[Ернест Курто де Сіссе]]
|титул_2 =
|прапор_2 = Flag of France.svg
|періодпочаток_2 = [[17 травня]] [[1877]]
|періодкінець_2 = [[23 листопада]] [[1877]]
|попередник_2 = [[Жуль Сімон]]
|наступник_2 = [[Гаетан де Рошбуе]]
|нагороди = {{Кавалер ордена Почесного легіону}}
}}
'''Жак Вікто́р Альберт, герцо́г де Брольї''' ({{Дата народження|13|6|1821}}, {{Місце народження|Париж}} — {{Дата смерті|19|1|1901}}, {{Місце смерті|Париж|в Парижі}}) — [[Франція|французький]] [[історик]], [[політик]] та державний діяч, двічі [[Прем'єр-міністр Франції|очолював кабінет міністрів Франції]], з [[25 травня]] [[1873]] по [[22 травня]] [[1874]] і з [[17 травня]] по [[23 листопада]] [[1877]]<ref>[http://www.academie-francaise.fr/immortels/base/academiciens/fiche.asp?param=409 Albert de BROGLIE (1821—1901)] {{webarchive |url=https://web.archive.org/web/20090125185753/http://www.academie-francaise.fr/Immortels/base/academiciens/fiche.asp?param=409 |date=2009-01-25}}{{ref-fr}}</ref>.

== Біографія ==
Альберт, старший син прем'єр-міністра Франції [[Віктор де Брольї (1785–1870)|Віктора де Брольї]] і онук [[Жермена де Сталь|мадам де Сталь]], ще в юності почав журналістську кар'єру написавши ряд статей у «[[Revue des Deux Mondes]]», був також одним із засновників журналу «Ревю франсез»<ref>{{Книга|заголовок=История XIX века (1870-1900 гг.). Том 8. Часть 2|посилання=https://books.google.com.ua/books?id=isNxBgAAQBAJ&pg=PA140&dq=Мельяк&hl=ru&sa=X&ved=0ahUKEwign-HxrcLZAhXL-qQKHXokC4gQ6AEIITAB#v=onepage&q=Мельяк&f=false|видавництво=Directmedia|год=2014-08-22|сторінок=564|isbn=9785446086214|назва=|archivedate=26 лютого 2018|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180226211648/https://books.google.com.ua/books?id=isNxBgAAQBAJ&pg=PA140&dq=Мельяк&hl=ru&sa=X&ved=0ahUKEwign-HxrcLZAhXL-qQKHXokC4gQ6AEIITAB#v=onepage&q=Мельяк&f=false}}</ref>, і в той же час був одним з [[редактор]]ів «Correspondant».

Під час правління короля Франції [[Луї-Філіпп I|Луї-Філіппа I]] Альбер де Брольї виконував обов'язки секретаря посольств в європейських [[столиця]]х [[Мадрид]]і ([[Іспанія]]) і [[Рим]]і ([[Італія]]). У [[1848]] залишив свою посаду і за часів [[Друга французька імперія|Другої імперії]] принципово утримувався від будь-якої політичної діяльності. У [[1871]] — заступник глави [[Ер (департамент)|департаменту Ер]]. У тому ж році був призначений послом при англійському дворі в Лондоні. Брольї також був однією з помітних постатей ліберального католицизму.

Жак Віктор Альберт, [[герцог]] де Брольї, очолюючи кабінет «морального порядку» (1873—1874), намагався зберегти династичні права і вотував концепцію аристократичної двопалатної системи. Проте його пропозиції були відкинуті як республіканцями, так і бонапартистами. Під час кризи у [[1877]] році герцог знову створив кабінет міністрів, але в результаті прийняття так званого «Маніфесту 363» збори та кабінет були розпущені того ж року.

З [[1876]] по [[1885]] Брольї виконував обов'язки [[Сенат Франції|сенатора]] від департаменту Ер. Крім цього, він став членом [[Французька академія|Французької академії]] (як і його батько) і Академії моральних і політичних наук Франції.

Написав ряд історичних досліджень, а також власні [[мемуари]]<ref>''Charles Maurras'' [http://maurras.net/textes/96.html Le Duc Albert de Broglie] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211230213643/http://maurras.net/textes/96.html |date=30 грудня 2021 }}. {{ref-fr}}</ref>.

Помер 19 січня 1901 року в Парижі.
[[Файл:Joséphine-Éléonore-Marie-Pauline de Galard de Brassac de Béarn (1825–1860), Princesse de Broglie MET DT717.jpg|міні|[[Жан-Огюст-Домінік Енгр]], ''Портрет'' ''княгині де'' ''Брольї'',1853,[[Музей мистецтва Метрополітен|Метрополітен музей]]]]

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
* {{ВТ-ЕСБЕ|Брольї, Жак-Віктор-Альбер}}
{{start box}}
{{succession box|title=[[Міністр закордонних справ Франції]]|before=[[Шарль де Ремюза|граф Шарль де Ремюза]]|after=[[Луї Деказ|герцог Луї Деказ]]|years=[[25 травня]] — [[26 листопада]] [[1873]]}}
{{succession box|title=[[Прем'єр-міністр Франції]]|before=[[Жуль Арман Дюфор|Жуль Дюфор]]|after=[[Ернест Курто де Сіссе|Ернест де Сіссе]]|years= [[25 травня]] [[1873]] — [[22 травня]] [[1874]]}}
{{succession box|title=[[Прем'єр-міністр Франції]]|before=[[Жуль Сімон]]|after=[[Гаетан де Рошбуе]]|years=[[17 травня]] — [[23 листопада]] [[1877]]}}
{{S-aca}}
{{succession box|title=[[Список членів Французької академії#Крісло 18|Крісло 18]]<br/>{{s|[[Французька академія]]}}|before=[[Жан-Батист Анрі Лакордер]]|after=[[Шарль-Жан-Мельхіор де Вогюе]]|years=1862–1862}}
{{end box}}

{{Бібліоінформація}}
{{Прем'єр-міністри Франції}}
{{Міністри закордонних справ Франції}}
{{DEFAULTSORT:Брольї Альберт де}}
[[Категорія:Політики XIX століття]]
[[Категорія:Правителі XIX століття]]
[[Категорія:Дипломати Франції]]
[[Категорія:Міністри внутрішніх справ Франції]]
[[Категорія:Міністри закордонних справ Франції]]
[[Категорія:Міністри юстиції Франції]]
[[Категорія:Прем'єр-міністри Франції]]
[[Категорія:Французькі історики]]
[[Категорія:Французькі журналісти]]
[[Категорія:Брольї]]

title: 25 травня 1873 — 22 травня 1874

Попередник: Жуль Арман Дюфор

Наступник: Ернест Курто де Сіссе

title: 17 травня 1877 — 23 листопада 1877

Попередник: Жуль Сімон

Наступник: Гаетан де Рошбуе

Народження: 13 червня 1821[…] · Париж

Смерть: 19 січня 1901[…] (79 років) · Париж

Країна: Франція

Партія: Орлеаністи

Батько: Віктор де Брольї (1785–1870)

Мати: Гедвіґа Ґустава Альбертина Сталь фон Гольштайнd

Шлюб: Полін де Галар де Брассак де Беарнd

Діти: Henri Amédée de Broglied, Victor de Broglied, Emmanuel de Broglied і François Marie Albert de Broglied

Нагороди: Кавалер ордена Почесного легіону

17 травня 1877 — 23 листопада 1877:
Медіафайли у Вікісховищі
Роботи у Вікіджерелах

Прапор: Прем'єр-міністр Франції


text:
# Абатство Даунтон
Абатство Даунтон (англ. Downton Abbey) — британський телесеріал, знятий за сценарієм Джуліана Феллоуза у співробітництві з компаніями Carnival Films та Masterpiece. Вперше серіал вийшов на телеекрани у Британії та Ірландії 26 вересня 2010 року. У 2011 році його побачили й американські телеглядачі. Серіал закінчився на 6 сезоні, остання різдвяна серія вийшла на телеекрани 25 грудня 2015.
Дія серіалу відбувається у вигаданому Абатстві Даунтон, розташованому в Йоркширі, в якому живе родина аристократів Кроулі та їхня прислуга в так звану пост-едвардську епоху (після правління короля Едварда VII, тобто після 1910 року), події якої неабияк впливають на життя усіх верств населення та загалом на британську ієрархію. У серіалі знайшли віддзеркалення такі події, як катастрофа Титаніка, початок Першої світової війни, епідемія іспанки, ірландська визвольна війна тощо.
Серіал отримав декілька нагород, серед яких Премія «Золотий глобус» за найкращий мінісеріал або телефільм. Також Абатство Даунтон увійшов до Книги рекордів Гіннеса як «англомовний телесеріал, що найбільше обговорюється критиками». Серіал отримав найбільшу кількість номінацій під час вручення Primetime Emmy Awards (27 номінацій вже після другого сезону). Також серіал у Британії та Штатах охопив найбільшу кількість телеглядачів, а відтак став найбільш популярним костюмованим серіалом з часів британського серіалу «Повернення в Брайдсхед» (Brideshead Revisited, 1981 рік).

## Сюжет
Перші серії серіалу відбуваються у 1912 році та розпочинаються з новини про смерть нащадка титулу графа Ґрентема внаслідок катастрофи на Титаніку. Сім'я очікує, що оскільки нащадків чоловічого роду в родині не залишилося, уся власність та капітал сім'ї після смерті графа перейдуть до старшої доньки. Але граф Роберт Ґрентем, який усе своє життя віддав розвиткові родинного помістя, відмовляється відстоювати права своєї доньки Мері, вважаючи, що все, разом з немалим капіталом його дружини, має належати нащадкові його графського титулу, невідомому далекому родичу.
В серіалі, на рівні з життям британської аристократії, показують також життя їхньої прислуги.
Дії другого сезону відбуваються під час Першої Світової війни, розпочинаючи з битви на Соммі у 1916 році і до перемир'я у 1918. Третій сезон розповідає про післявоєнну ситуацію в країні.

## У ролях
- Г'ю Бонневілль — Роберт Кровлі, граф Ґрентем
- Меггі Сміт — Вайолет, графиня Ґрентем, мати Роберта
- Елізабет Макговерн — Кора Кровлі, графиня Ґрентем, дружина Роберта
- Мішель Докері — леді Мері Кровлі, старша дочка графа
- Ден Стівенс — Меттью Кровлі, спадкоємець графського титулу Ґрентем
- Лора Кармайкл — леді Едіт Кровлі, середня дочка графа
- Джессіка Браун Фіндлей — леді Сібіл Кроулі, молодша дочка графа
- Джим Картер — містер Карсон, дворецький
- Пенелопа Вілтон — Ізабел Кровлі, мати Меттью
- Роуз Леслі — Ґвен, покоївка
- Лілі Джеймс — леді Роуз Макклер Елдрідж
- Пол Коплі — містер Мейсон

## Українське багатоголосе закадрове озвучення
Українською мовою перші 4 сезони серіалу озвучено телекомпанією «Інтер» у 2018 році.
Ролі озвучували: Владислав Пупков, Андрій Вільколек, Дмитро Вікулов, Тетяна та Єлизавета Зіновенки, Марина Клодніцька

## У ролях
| Таблиця присутності акторів у сезонах | Таблиця присутності акторів у сезонах          | Таблиця присутності акторів у сезонах | Таблиця присутності акторів у сезонах | Таблиця присутності акторів у сезонах | Таблиця присутності акторів у сезонах | Таблиця присутності акторів у сезонах | Таблиця присутності акторів у сезонах |
| Актор                                 | Персонаж                                       | Сезон                                 | Сезон                                 | Сезон                                 | Сезон                                 | Сезон                                 | Сезон                                 |
| Актор                                 | Персонаж                                       | 1                                     | 2                                     | 3                                     | 4                                     | 5                                     | 6                                     |
| Основний склад                        | Основний склад                                 | Основний склад                        | Основний склад                        | Основний склад                        | Основний склад                        | Основний склад                        | Основний склад                        |
| ------------------------------------- | ---------------------------------------------- | ------------------------------------- | ------------------------------------- | ------------------------------------- | ------------------------------------- | ------------------------------------- | ------------------------------------- |
| Г'ю Бонневілль                        | Роберт Кровлі, граф Ґрентем                    | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Елізабет Макговерн                    | Кора Кровлі (уродж. Левінсон), графиня Ґрентем | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Мішель Докері                         | Леді Мері Кроулі (пізніше Талбот)              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Джессіка Браун Фіндлей                | Леді Сібіл Бренсон (уродж. Кроулі)             | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |                                       |                                       |                                       |
| Лора Кармайкл                         | Леди Едіт Пелем (уродж. Кроулі)                | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Джим Картер                           | Чарльз «Чарлі» Карсон                          | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Ракель Кессіді                        | Філліс Бакстер                                 |                                       |                                       |                                       | Періодично                            | Постійно                              | Постійно                              |
| Брендан Койл                          | Джон Бейтс                                     | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Том Каллен                            | Ентоні Фойл, граф Гіллянгем                    |                                       |                                       |                                       | Періодично                            | Постійно                              |                                       |
| Кевін Дойл                            | Джозеф Мозлі                                   | Періодично                            | Періодично                            | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Шивон Фіннеран                        | Сара О'Браян                                   | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |                                       |                                       |                                       |
| Майкл Фокс                            | Ендрю «Енді» Паркер                            |                                       |                                       |                                       |                                       | Періодично                            | Постійно                              |
| Метью Ґуд                             | Генрі Талбот                                   |                                       |                                       |                                       |                                       | Гість                                 | Постійно                              |
| Джоан Фроґґатт                        | Анна Бейтс (уродж. Сміт)                       | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Томас Гоус                            | Вільям Мейсон                                  | Постійно                              | Постійно                              |                                       |                                       |                                       |                                       |
| Лілі Джеймс                           | Леді Роуз Елдридж (уродж. Макклер)             |                                       |                                       | Періодично                            | Постійно                              | Постійно                              | Гість                                 |
| Роб Джеймс-Колльєр                    | Томас Барроу                                   | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Аллен Ліч                             | Том Бренсон                                    | Періодично                            | Періодично                            | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Роуз Леслі                            | Ґвен Гардинґ (уродж. Доусон)                   | Постійно                              |                                       |                                       |                                       |                                       | Гість                                 |
| Філліс Логан                          | Елсі Карсон (уродж. Хьюс)                      | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Софі Макшера                          | Дейзі Мейсон (уродж. Робинсон)                 | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Метт Мілн                             | Альфред Ньюджент                               |                                       |                                       | Постійно                              | Постійно                              |                                       |                                       |
| Леслі Нікол                           | Берил Патмор                                   | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Емі Натталл                           | Етель Паркс                                    |                                       | Постійно                              | Постійно                              |                                       |                                       |                                       |
| Джуліан Овенден                       | Чарльз Блейк                                   |                                       |                                       |                                       | Періодично                            | Постійно                              |                                       |
| Девід Робб                            | Доктор Річард Кларксон                         | Періодично                            | Періодично                            | Періодично                            | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Меґґі Сміт                            | Вайолет Кровлі, графиня-вдова Ґрентем          | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |
| Едвард Спелірс                        | Джеймс «Джиммі» Кент                           |                                       |                                       | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |                                       |
| Ден Стівенс                           | Меттью Кровлі                                  | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |                                       |                                       |                                       |
| Кара Теоболд                          | Айві Стюарт                                    |                                       |                                       | Періодично                            | Постійно                              |                                       |                                       |
| Пенелопа Вілтон                       | Ізабель Кроулі                                 | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              | Постійно                              |

## Місця фільмування
Абатством Даунтон в однойменному серіалі став замок Гайклер (англ. Highclere Castle), що розташований у Гемпширі. В ньому знімали більшість сцен з історичними інтер'єрами та екстер'єром. Решту сцен, таких як події на кухні, спальні та кімнати прислуги знімали у студії. Міські та вуличні сцени знімали у мальовничому селищі Бамптон. Місцевий парафіяльний будинок використали для зображення екстер'єру маєтку Ізабель Кроулі. Інтер'єр маєтку знімали вже в іншому містечку — Бекенсфілд.
Іншим маєтком родини лорда Ґрентема, в який вони тимчасово переїхали через фінансові труднощі, став історичний будинок Грейс Курт (англ. Greys Court), що в Оксфордширі. Залізничною станцією вигаданого Даунтона стала станція Горстед Кейнес (англ. Horsted Keynes).
Деякі сцени знімали в Лондоні. У різдвяному випуску 2013 року можна побачити сцени зняті в Букінгемському палаці, Лондонському університеті, Голдсмітському коледжі та інших локаціях.

## Цікаві факти
- бюджет однієї серії Абатства Даунтон оцінюють в 1 мільйон фунтів стерлінгів;
- перший епізод серіалу у Британії подивилися більше 9 мільйонів глядачів; кількість глядачів другого епізоду зросла до 12 мільйонів;
- справжній замок Гайклер, як і вигаданий Даунтон, використовувався як госпіталь під час Першої світової війни;
- музика до серіалу видавалася окремим аудіоальбомом;
- американська актриса Елізабет Макговерн, яка грає в серіалі Кору, графиню Ґрентем, вже грала разом з виконавцем головної ролі лорда Ґрентема Г'ю Бонневілем у серіалі «Замороження» (англ. Freezing).

title: Абатство Даунтон

wikitext:
{{Картка:Телебачення
| ширина =
| назва = Абатство Даунтон
| оригінальна назва = Downton Abbey
| плакат = Абатство Даунтон.jpg
| ширина плаката     =
| тип = телесеріал
| жанр = [[Драма (жанр)|Драма]]
| ведучий =
| формат зображення =
| формат звуку =
| тривалість серії = '''Звичайна серія:''' 47–53 хвилини
'''Розширена серія:''' 64–69 хвилин
'''Різдвяна спец. серія:''' 92 хвилини

| тривалість =
| компанія =
| сценарист = Джуліан Феллоуз
 Шелаф Стефенсон
 Тіна Пелпер
| режисер = Браян Келлі
 Браян Персівал
 Бен Болт
 Енді Годдар
 Ешлі Пірс
 Джеймс Стронг
| ідея = Джуліан Феллоуз
| оператор =
| розробка =
| продюсер = Ліз Трубрідж
 Наджел Мерчант
| виконавчий продюсер =
| актори = Г'ю Бонневіль
 [[Меггі Сміт]]
 [[Мішель Докері]]
 Джим Картер
 Лора Кармайкл
 Пенелопа Вілтон
 Ден Стівенс
 [[Джессіка Браун Фіндлей]]
 [[Елізабет Макговерн]]
 [[Роуз Леслі]]
| narrated =
| opentheme = "Did I Make the Most of Loving You?"
| endtheme =
| композитор = Джон Ланн
| країна = [[Велика Британія]]
| мова = [[Англійська]]
| телеканал = {{прапорець|GBR}} ITV, STV, UTV
{{прапорець|UKR}} [[Інтер]]
| перша поява = [[26 вересня]] [[2010]]
| на екранах з = 26 вересня 2010
| last_aired = 25 грудня 2015
| кількість сезонів = 6
| кількість серій = 52
| список серій =
| chronology =
| preceded_by =
| followed_by =
| схожі передачі =
| сайт = http://www.itv.com/downtonabbey
| imdb_id = 1606375
| tv_com_id =
}}

'''Абатство Даунтон''' ({{lang-en|Downton Abbey}}) — [[Велика Британія|британський]] телесеріал, знятий за сценарієм Джуліана Феллоуза у співробітництві з компаніями Carnival Films та Masterpiece. Вперше серіал вийшов на телеекрани у Британії та [[Ірландія|Ірландії]] 26 вересня 2010 року. У 2011 році його побачили й американські телеглядачі. Серіал закінчився на 6 сезоні, остання різдвяна серія вийшла на телеекрани 25 грудня 2015.

Дія серіалу відбувається у вигаданому Абатстві Даунтон, розташованому в [[Йоркшир]]і, в якому живе родина [[аристократ]]ів Кроулі та їхня прислуга в так звану пост-едвардську епоху (після правління короля [[Едуард VII (король Великої Британії)|Едварда VII]], тобто після 1910 року), події якої неабияк впливають на життя усіх верств населення та загалом на британську ієрархію. У серіалі знайшли віддзеркалення такі події, як катастрофа [[Титанік]]а, початок [[Перша світова війна|Першої світової війни]], епідемія [[Іспанський грип|іспанки]], [[Війна за незалежність Ірландії|ірландська визвольна війна]] тощо.

Серіал отримав декілька нагород, серед яких [[Премія «Золотий глобус» за найкращий мінісеріал або телефільм]]. Також Абатство Даунтон увійшов до [[Книга рекордів Гіннеса|Книги рекордів Гіннеса]] як «англомовний телесеріал, що найбільше обговорюється критиками». Серіал отримав найбільшу кількість номінацій під час вручення Primetime Emmy Awards (27 номінацій вже після другого сезону). Також серіал у Британії та Штатах охопив найбільшу кількість телеглядачів, а відтак став найбільш популярним костюмованим серіалом з часів британського серіалу «Повернення в Брайдсхед» (Brideshead Revisited, 1981 рік).

== Сюжет ==

Перші серії серіалу відбуваються у 1912 році та розпочинаються з новини про смерть нащадка титулу графа Ґрентема внаслідок катастрофи на Титаніку. Сім'я очікує, що оскільки нащадків чоловічого роду в родині не залишилося, уся власність та капітал сім'ї після смерті графа перейдуть до старшої доньки. Але граф Роберт Ґрентем, який усе своє життя віддав розвиткові родинного помістя, відмовляється відстоювати права своєї доньки Мері, вважаючи, що все, разом з немалим капіталом його дружини, має належати нащадкові його графського титулу, невідомому далекому родичу.

В серіалі, на рівні з життям британської аристократії, показують також життя їхньої прислуги.

Дії другого сезону відбуваються під час Першої Світової війни, розпочинаючи з [[Битва на Соммі|битви на Соммі]] у 1916 році і до перемир'я у 1918. Третій сезон розповідає про післявоєнну ситуацію в країні.

== У ролях ==
* [[Г'ю Бонневілль]] — ''Роберт Кровлі, граф Ґрентем''
* [[Меггі Сміт]] — ''Вайолет, графиня Ґрентем, мати Роберта''
* [[Елізабет Макговерн]] — ''Кора Кровлі, графиня Ґрентем, дружина Роберта''
* [[Мішель Докері]] — ''леді Мері Кровлі, старша дочка графа''
* [[Ден Стівенс]] — ''Меттью Кровлі, спадкоємець графського титулу Ґрентем''
* Лора Кармайкл — ''леді Едіт Кровлі, середня дочка графа''
* [[Джессіка Браун Фіндлей]] — ''леді Сібіл Кроулі, молодша дочка графа''
* Джим Картер — ''містер Карсон, дворецький''
* Пенелопа Вілтон — ''Ізабел Кровлі, мати Меттью''
* [[Роуз Леслі]] — ''Ґвен, покоївка''
* [[Лілі Джеймс]] — ''леді Роуз Макклер Елдрідж''
* [[Пол Коплі]] — ''містер Мейсон''

== Українське багатоголосе закадрове озвучення ==
Українською мовою перші 4 сезони серіалу озвучено телекомпанією «[[Інтер (телеканал)|Інтер]]» у [[2018]] році.

Ролі озвучували: Владислав Пупков, Андрій Вільколек, Дмитро Вікулов, [[Зіновенко Тетяна Миколаївна|Тетяна]] та Єлизавета Зіновенки, Марина Клодніцька

== У ролях ==
{| class="wikitable collapsible" width=100%
! colspan="8"|'''Таблиця присутності акторів у сезонах'''
|-
! style="width:16%;" rowspan="2"|Актор
! style="width:18%;" rowspan="2"|Персонаж
! colspan="6"|Сезон
|-
! style="width:10%;"|1
! style="width:10%;"|2
! style="width:10%;"|3
! style="width:10%;"|4
! style="width:10%;"|5
! style="width:10%;"|6
|-
! colspan="8"|'''Основний склад'''
|-
| Г'ю Бонневілль
| Роберт Кровлі, граф Ґрентем
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Елізабет Макговерн]]
| Кора Кровлі (уродж. Левінсон), графиня Ґрентем
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Мішель Докері]]
| Леді Мері Кроулі (пізніше Талбот)
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Джессіка Браун Фіндлей]]
| Леді Сібіл Бренсон (уродж. Кроулі)
| colspan="3" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="3" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Лора Кармайкл]]
| Леди Едіт Пелем (уродж. Кроулі)
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Джим Картер (актор)|Джим Картер]]
| Чарльз «Чарлі» Карсон
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Ракель Кессіді]]
| Філліс Бакстер
| colspan="3" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| Періодично
| colspan="2" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Брендан Койл]]
| Джон Бейтс
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Том Каллен]]
| Ентоні Фойл, граф Гіллянгем
| colspan="3" style="backgreund: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| Періодично
| colspan="1" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="1" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Кевін Дойл (актор)|Кевін Дойл]]
| Джозеф Мозлі
| style="background: #ffdddd" colspan="2" align="center"| Періодично
| colspan="4" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Шивон Фіннеран]]
| Сара О'Браян
| colspan="3" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="3" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| Майкл Фокс
| Ендрю «Енді» Паркер
| colspan="4" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| Періодично
| colspan="1" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Метью Ґуд]]
| Генрі Талбот
| colspan="4" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: lightblue" colspan="1" align="center"| Гість
| colspan="1" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Джоан Фроґґатт]]
| Анна Бейтс (уродж. Сміт)
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Томас Гоус]]
| Вільям Мейсон
| colspan="2" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="4" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Лілі Джеймс]]
| Леді Роуз Елдридж (уродж. Макклер)
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| Періодично
| colspan="2" {{yes2|'''Постійно'''}}
| style="background: lightblue" colspan="1" align="center"| Гість
|-
| [[Роб Джеймс-Колльєр]]
| Томас Барроу
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Аллен Ліч]]
| Том Бренсон
| style="background: #ffdddd" colspan="2" align="center"| Періодично
| colspan="4" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Роуз Леслі]]
| Ґвен Гардинґ (уродж. Доусон)
| colspan="1" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="4" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: lightblue" colspan="1" align="center"| Гість
|-
| [[Філліс Логан]]
| Елсі Карсон (уродж. Хьюс)
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Софі Макшера]]
| Дейзі Мейсон (уродж. Робинсон)
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Метт Мілн]]
| Альфред Ньюджент
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| colspan="2" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Леслі Нікол]]
| Берил Патмор
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Емі Натталл]]
| Етель Паркс
| colspan="1" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| colspan="2" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="3" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Джуліан Овенден]]
| Чарльз Блейк
| colspan="3" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| Періодично
| colspan="1" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="1" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Девід Робб]]
| Доктор Річард Кларксон
| style="background: #ffdddd" colspan="3" align="center"| Періодично
| colspan="3" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
|[[Меггі Сміт|Меґґі Сміт]]
| Вайолет Кровлі, графиня-вдова Ґрентем
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
| [[Едвард Спелірс]]
| Джеймс «Джиммі» Кент
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| colspan="3" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="1" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Ден Стівенс]]
| Меттью Кровлі
| colspan="3" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="3" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Кара Теоболд]]
| Айві Стюарт
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| Періодично
| colspan="1" {{yes2|'''Постійно'''}}
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
| [[Пенелопа Вілтон]]
| Ізабель Кроулі
| colspan="6" {{yes2|'''Постійно'''}}
|-
|}

== Місця фільмування ==
[[Файл:Highclere Castle.jpg|міні|праворуч|270пкс|Замок Гайклер]]
Абатством Даунтон в однойменному серіалі став замок Гайклер ({{lang-en|Highclere Castle}}), що розташований у [[Гемпшир]]і. В ньому знімали більшість сцен з історичними інтер'єрами та екстер'єром. Решту сцен, таких як події на кухні, спальні та кімнати прислуги знімали у студії. Міські та вуличні сцени знімали у мальовничому селищі [[Бамптон]]. Місцевий парафіяльний будинок використали для зображення екстер'єру маєтку Ізабель Кроулі. Інтер'єр маєтку знімали вже в іншому містечку — Бекенсфілд.

Іншим маєтком родини лорда Ґрентема, в який вони тимчасово переїхали через фінансові труднощі, став історичний будинок Грейс Курт ({{lang-en|Greys Court}}), що в [[Оксфордшир]]і. Залізничною станцією вигаданого Даунтона стала станція Горстед Кейнес ({{lang-en|Horsted Keynes}}).

Деякі сцени знімали в Лондоні. У різдвяному випуску 2013 року можна побачити сцени зняті в [[Букінгемський палац|Букінгемському палаці]], [[Лондонський університет|Лондонському університеті]], Голдсмітському коледжі та інших локаціях.

== Цікаві факти ==
* бюджет однієї серії Абатства Даунтон оцінюють в 1 мільйон фунтів стерлінгів;
* перший епізод серіалу у Британії подивилися більше 9 мільйонів глядачів; кількість глядачів другого епізоду зросла до 12 мільйонів;
* справжній замок Гайклер, як і вигаданий Даунтон, використовувався як госпіталь під час Першої світової війни;
* музика до серіалу видавалася окремим аудіоальбомом;
* американська актриса Елізабет Макговерн, яка грає в серіалі Кору, графиню Ґрентем, вже грала разом з виконавцем головної ролі лорда Ґрентема Г'ю Бонневілем у серіалі «Замороження» ({{lang-en|Freezing}}).

== Див. також ==
* [[Персонажі серіалу «Абатство Даунтон»]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Телесеріали 2010]]
[[Категорія:Драматичні телесеріали Великої Британії]]
[[Категорія:Телесеріали, дія яких відбувається у Великій Британії]]
[[Категорія:Телесеріали, дубльовані чи озвучені українською мовою]]
[[Категорія:Програми телеканалу ITV]]

title: Downton Abbey ·

Тип: телесеріал

Телеканал(и): ITV, STV, UTV · Інтер

Дистриб'ютор(и): NBCUniversal Syndication Studiosd і Netflix

Жанр: Драма

Тривалість серії: Звичайна серія: 47–53 хвилини · Розширена серія: 64–69 хвилин · Різдвяна спец. серія: 92 хвилини

Компанія: Carnival Filmsd і Masterpiece

Керівник проєкту: Джуліан Феллоузd

Сценарист: Джуліан Феллоуз · Шелаф Стефенсон · Тіна Пелпер

Режисер: Браян Келлі · Браян Персівал · Бен Болт · Енді Годдар · Ешлі Пірс · Джеймс Стронг

Ідея: Джуліан Феллоуз

Оператор: David Raedekerd

Монтаж: John Wilsond

Продюсер: Ліз Трубрідж · Наджел Мерчант

У головних ролях: Г'ю Бонневіль · Меггі Сміт · Мішель Докері · Джим Картер · Лора Кармайкл · Пенелопа Вілтон · Ден Стівенс · Джессіка Браун Фіндлей · Елізабет Макговерн · Роуз Леслі

Музика на початку: "Did I Make the Most of Loving You?"

Композитор: Джон Ланн

Країна-виробник: Велика Британія

Місце знімань: Highclere Castled, Horsted Keynes railway stationd, Бамптон, Замок Алнік, Byfleet Manord, Ealing Studiosd і The Charterhoused

Мова оригіналу: Англійська

Перша поява: 26 вересня 2010

Перший показ: 26 вересня 2010 — 25 грудня 2015

Кількість серій: 52 (список)


text:
# Свен Селонґер
Свен Селонгер (народився як Свен Іван Ерікссон, 19 березня 1907 — 9 листопада 1992) — шведський лижник. Він брав участь на Олімпійських іграх 1928, 1932 і 1936 років у двоборстві та стрибках на лижах з трампліна та виграв срібну медаль у стрибках у 1936 році. У 1932 році він фінішував четвертим у стрибках і п'ятим у двоборстві. Він був шведським олімпійським прапороносцем у 1932 і 1936 роках.
Селонгер виграв бронзові медалі зі стрибків на лижах на чемпіонатах світу з лижних видів спорту FIS у 1931, 1933 та 1934 роках, а також золоту медаль у двоборстві 1933 року. Він виграв змагання зі стрибків на лижах з трампліна в Холменколлені в 1939 році, став першим ненорвежцем[що?], якому це вдалося. У 1939 році Селонгер став першим ненорвежцем, який отримав медаль Холменколлена. Він також отримав золоту медаль Svenska Dagbladet у 1939 році.
У 1920-х роках Селонгер грав у банді. До Зимових Олімпійських ігор 1936 року він змагався в лижах під ім'ям Свен Ерікссон, а потім змінив своє прізвище на Селонгер, на честь свого рідного міста, щоб його не плутали з багатьма іншими шведами, на ім'я Ерікссон. Вийшовши на пенсію, він повернувся до хокею з м'ячем, як гравець і тренер IK Viking, і працював торговцем спортивними товарами.

title: Свен Селонґер

wikitext:
{{Спортсмен
|зображення = Sven Selanger.jpg
|підпис = Свен Селонгер у 1939 році
|дата смерті = 9 листопада 1992 (85 років)
|дата народження = 19 березня 1907 р
|місце народження = [[Сундсвалль]], Швеція
|місце смерті = Сундсвалль, Швеція
}}

'''Свен Селонгер''' (народився як '''Свен Іван Ерікссон''', 19 березня 1907 — 9 листопада 1992) — [[Швеція|шведський]] [[Нордичне катання на лижах|лижник]]. Він брав участь на Олімпійських іграх 1928, 1932 і 1936 років у [[Лижне двоборство|двоборстві]] та [[Стрибки з трампліна|стрибках на лижах з трампліна]] та виграв срібну медаль у стрибках у 1936 році. У 1932 році він фінішував четвертим у стрибках і п'ятим у двоборстві.<ref name=":0">[https://web.archive.org/web/20200417071600/https://www.sports-reference.com/olympics/athletes/er/sven-eriksson-1.html Свен Ерікссон]. sports-reference.com</ref><ref>[http://sok.se/idrottare/idrottare/s/sven-eriksson.html Свен Ерікссон]. Олімпійський комітет Швеції</ref> Він був шведським олімпійським прапороносцем у 1932 і 1936 роках.<ref>[https://web.archive.org/web/20200417041224/https://www.sports-reference.com/olympics/countries/SWE/ Швеція]. sports-reference.com</ref>

Селонгер виграв бронзові медалі зі стрибків на лижах на [[Чемпіонат світу з лижних видів спорту|чемпіонатах світу з лижних видів спорту FIS]] у 1931, 1933 та 1934 роках, а також золоту медаль у [[Лижне двоборство|двоборстві]] 1933 року. Він виграв змагання зі [[Голменколленський лижний фестиваль|стрибків на лижах з трампліна в Холменколлені]] в 1939 році, став першим не[[Норвегія|норвежцем]]{{Що}}, якому це вдалося. У 1939 році Селонгер став першим ненорвежцем, який отримав [[медаль Холменколлена]]. Він також отримав [[Золота медаль газети «Свенска даґбладет»|золоту медаль Svenska Dagbladet]] у 1939 році.<ref name=":0" />

У 1920-х роках Селонгер грав у [[Хокей з м'ячем|банді]]. До Зимових Олімпійських ігор 1936 року він змагався в лижах під ім'ям Свен Ерікссон, а потім змінив своє прізвище на Селонгер, на честь свого рідного міста, щоб його не плутали з багатьма іншими шведами, на ім'я Ерікссон. Вийшовши на пенсію, він повернувся до хокею з м'ячем, як гравець і тренер ''IK Viking'', і працював торговцем спортивними товарами<ref name=":0" />.

== Список літератури ==
{{примітки}}

[[Категорія:Шведські лижні двоборці]]
[[Категорія:Шведські стрибуни з трампліна]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Швеція

Народження: 19 березня 1907 р · Сундсвалль, Швеція

Смерть: 9 листопада 1992 (85 років) · Сундсвалль, Швеція

title: Спорт

Вид спорту: лижне двоборство, стрибки з трампліна і гірськолижний спорт


text:
# Жан Телер
Жан Телер (фр. Jean Teulère, 24 лютого 1954) — французький вершник.
Учасник Олімпійських Ігор 2004, 2016 років.

title: Жан Телер

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Жан Телер
| оригінал імені = Jean Teulère
| зріст  =
| вага   =
| медалі =
}}

'''Жан Телер''' ({{lang-fr|Jean Teulère}}, 24 лютого 1954) — [[Франція|французький]] [[Кінний спорт|вершник]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Учасник Олімпійських Ігор [[Кінний спорт на літніх Олімпійських іграх 2004|2004]], [[Кінний спорт на літніх Олімпійських іграх 2016|2016]] років.
<!--ДосягненняКінець Код:OGU0416.-->

== Посилання ==
* {{Olympedia}}
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Te/Jean-Teulere-1.html Жан Телер на Sports-Reference.com]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Телер Жан}}
[[Категорія:Народились 1954]]
[[Категорія:Вершники на літніх Олімпійських іграх 1988]]
[[Категорія:Вершники на літніх Олімпійських іграх 1996]]
[[Категорія:Вершники на літніх Олімпійських іграх 2000]]
[[Категорія:Вершники на літніх Олімпійських іграх 2004]]
[[Категорія:Французькі вершники]]
[[Категорія:Призери літніх Олімпійських ігор 2004]]
[[Категорія:Французькі олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Спортсмени Бордо]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Франція

Народження: 24 лютого 1954 (71 рік) · Бордо


text:
# Насір Алі (хокеїст на траві)
Насір Алі (1959) — пакистанський хокеїст на траві.
Олімпійський чемпіон 1984 року.
Переможець Азійських ігор 1982 року, срібний призер 1986 року.
Чемпіон світу 1982 року.
Срібний призер Трофею чемпіонів 1983, 1984 років, бронзовий призер 1986 року.
Чемпіон Азії 1982, 1985 років.

title: Насір Алі (хокеїст на траві)

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Насір Алі
| оригінал імені = Nasir Ali
| зріст  =
| вага   =
| медалі = {{MedalSport | Чоловічий [[хокей на траві]] }}
{{MedalCountry | {{PAK}} }}
{{MedalCompetition | [[Хокей на траві на Олімпійських іграх|Олімпійські ігри]] }}
{{MedalGold | [[Літні Олімпійські ігри 1984|Лос-Анджелес 1984]] | [[Хокей на траві на літніх Олімпійських іграх 1984|командні змагання]] }}
{{MedalCompetition | [[Чемпіонат світу з хокею на траві|Чемпіонат світу]] }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат світу з хокею на траві|Мумбай 1982]] | Командні змагання }}
{{MedalCompetition | [[Хокей на траві на Азійських іграх|Азійські ігри]] }}
{{MedalGold | [[Азійські ігри 1982|Нью-Делі 1982]] | Командні змагання }}
{{MedalSilver | [[Азійські ігри 1986|Сеул 1986]] | Командні змагання }}
{{MedalCompetition | [[Чемпіонат Азії з хокею на траві]] }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат Азії з хокею на траві|Карачі 1982]] | Командні змагання }}
{{MedalGold | [[Чемпіонат Азії з хокею на траві|Дакка 1985]] | Командні змагання }}
{{MedalCompetition | [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|Трофей чемпіонів]] }}
{{MedalSilver | [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|Карачі 1983]] | Командні змагання }}
{{MedalSilver | [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|Карачі 1984]] | Командні змагання }}
{{MedalBronze | [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|Карачі 1986]] | Командні змагання }}
}}

'''Насір Алі''' (1959) — [[Пакистан|пакистанський]] [[Хокей на траві|хокеїст на траві]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Олімпійський чемпіон [[Хокей на траві на літніх Олімпійських іграх 1984|1984]] року.
Переможець Азійських ігор [[Азійські ігри 1982|1982]] року, срібний призер [[Азійські ігри 1986|1986]] року.
Чемпіон світу [[Чемпіонат світу з хокею на траві 1982|1982]] року.
Срібний призер Трофею чемпіонів [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|1983]], [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|1984]] років, бронзовий призер [[Трофей чемпіонів з хокею на траві|1986]] року.
Чемпіон Азії [[Чемпіонат Азії з хокею на траві 1982|1982]], [[Чемпіонат Азії з хокею на траві 1985|1985]] років.
<!--ДосягненняКінець Код:OGG84.8286828384868285-->

== Посилання ==
* [https://www.olympedia.org/athletes/20043 Насір Алі на Olympedia.org]
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Al/Nasir-Ali-1.html Насір Алі на Sports-Reference.com]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Алі Насір}}
[[Категорія:Пакистанські хокеїсти на траві]]
[[Категорія:Хокеїсти на траві на літніх Олімпійських іграх 1984]]
[[Категорія:Хокеїсти на траві на літніх Олімпійських іграх 1988]]
[[Категорія:Чемпіони літніх Олімпійських ігор 1984]]
[[Категорія:Олімпійські чемпіони з хокею на траві]]
[[Категорія:Хокеїсти на траві на Азійських іграх 1982]]
[[Категорія:Хокеїсти на траві на Азійських іграх 1986]]
[[Категорія:Чемпіони Азійських ігор з хокею на траві]]
[[Категорія:Чемпіони Азії з хокею на траві]]
[[Категорія:Чемпіони світу з хокею на траві]]
[[Категорія:Пакистанські чемпіони світу]]
[[Категорія:Пакистанські олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Призери Азійських ігор з хокею на траві]]
[[Категорія:Пакистанські чемпіони Азійських ігор]]
[[Категорія:Пакистанські срібні призери Азійських ігор]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Пакистан

Народження: 1 січня 1959 (66 років) · Сіялкот, Gujranwala Divisiond, Пенджаб, Пакистан

title: Спорт

Вид спорту: хокей на траві

title: Олімпійські ігри

Золото: Лос-Анджелес 1984 · командні змагання

title: Чемпіонат світу

Золото: Мумбай 1982 · Командні змагання

title: Азійські ігри

Золото: Нью-Делі 1982 · Командні змагання

Срібло: Сеул 1986 · Командні змагання

title: Чемпіонат Азії з хокею на траві

Золото:
Карачі 1982 · Командні змагання
Дакка 1985 · Командні змагання

title: Трофей чемпіонів

Срібло:
Карачі 1983 · Командні змагання
Карачі 1984 · Командні змагання

Бронза: Карачі 1986 · Командні змагання


text:
# Марія Пачеко
Марія Лопес де Мендоса Пачеко (ісп. María López de Mendoza y Pacheco; бл. 1496, Гранада — березень 1531, Порту), зазвичай згадувана як Марія Пачеко — кастильська аристократка, дружина очільника  повстання комунерів у Кастилії Хуана Лопеса де Падилья. Після загибелі чоловіка шість місяців очолювала  захист Толедо проти королівських військ.

## Біографія
Народилась в Альгамбрі, Гранада. В 1511 році, в 14-річному віці вийшла заміж за Хуана Лопеса де Падилью, все ж залишилась на своєму сімейному імені, бо воно мало вищий престиж ніж ім'я її чоловіка.
Коли 24 квітня 1521 року її чоловік, голова кастильських комунерів, був страчений після того, як потрапив у полон у битві при Вільяларі, Марія Пачеко від його імені очолила захист Толедо проти королівських сил і утримувала місто до укладення угоди про мирну здачу шістьма місяцями пізніше.
Пачеко зуміла втекти в Португалію і жила в Порту до своєї смерті в березні 1531 у віці 35. Її було поховано в місцевому кафедральному соборі.

title: Марія Пачеко

wikitext:
{{Особа
|оригінал імені    = {{lang-es|María Pacheco}}
}}
'''Марія Лопес де Мендоса Пачеко''' ({{lang-es|María López de Mendoza y Pacheco}}; бл. 1496, [[Гранада]] — березень 1531, [[Порту]]), зазвичай згадувана як '''Марія Пачеко''' — [[Кастильська Корона|кастильська]] аристократка, дружина очільника  [[повстання комунерів]] у Кастилії [[Хуан Лопес де Падилья|Хуана Лопеса де Падилья]]. Після загибелі чоловіка шість місяців очолювала  захист Толедо проти королівських військ<ref name=":0" />.

== Біографія ==
[[Файл:Doña María Pacheco después de Villalar (Museo del Prado).jpg|thumb|300px|Марія Пачеко отримує звістку про смерть свого чоловіка у Вільяларі. Картина 19-го сторіччя.|ліворуч]]
Народилась в [[Альгамбра|Альгамбрі]], [[Гранада]]. В 1511 році, в 14-річному віці вийшла заміж за [[Хуан Лопес де Падилья|Хуана Лопеса де Падилью]]<ref name=":0">{{Cite web|title=María Pacheco {{!}} Real Academia de la Historia|url=https://dbe.rah.es/biografias/7698/maria-pacheco|website=dbe.rah.es|accessdate=2022-08-18}}</ref>, все ж залишилась на своєму сімейному імені, бо воно мало вищий престиж ніж ім'я її чоловіка<ref>Connell, Abigail, «Juana I of Castile and Maria Pacheco: Leadership and Power in Early Modern Spain» (2018). Student Symposium. 4. <nowiki>https://digitalcommons.owu.edu/studentsymposium/2018/poster_session/4</nowiki></ref>.

Коли 24 квітня 1521 року її чоловік, голова кастильських комунерів, був страчений після того, як потрапив у полон у [[Битва при Вільяларі|битві при Вільяларі]], Марія Пачеко від його імені очолила захист [[Толедо]] проти королівських сил і утримувала місто до укладення угоди про мирну здачу шістьма місяцями пізніше<ref name=":0" />.

Пачеко зуміла втекти в [[Португалія|Португалію]] і жила в [[Порту]] до своєї смерті в березні 1531 у віці 35. Її було поховано в місцевому [[Кафедральний Собор Порту|кафедральному соборі]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Пачеко, Марія}}
[[Категорія:Персоналії:Гранада]]

title: ісп. María Pacheco

Ім'я при народженні: ісп. María López de Mendoza y Pacheco

Псевдо: María Pacheco, leona de Castilla і la última comunera

Народилася: 1496 · Гранада, Kingdom of Granadad, Кастильська Корона

Померла: березень 1531 · Порту, Португальське королівство

Поховання: Кафедральний Собор Порту

Країна: Іспанія

Місце проживання: Толедо · Порту

Знання мов: іспанська

Учасник: Battle of Villalard

Рід: House of Mendozad

Батько: Íñigo López de Mendoza y Quiñonesd

Мати: Francisca Pachecod

Брати, сестри: Luis Hurtado de Mendoza y Pachecod

У шлюбі з: Хуан Лопес де Падилья