text:
# Маршал Шапошников (фрегат)
Фрегат «Маршал Шапошников» — радянський і російський багатоцільовий фрегат проєкту 1155 з керованою ракетною зброєю дальньої морської і океанської зони. Входить до складу Тихоокеанського флоту ВМФ Росії. Бортовий номер 543. Названий на честь маршала Бориса Шапошникова (1882—1945).

## Будівництво
Зарахований до списків ВМФ 18 березня 1982 року. Закладений в 1983 році на Прибалтійському суднобудівному заводі «Янтар» в Калінінграді. Спущений на воду в січні 1985 року. Введений в дію 30 грудня 1985 року, зарахований до складу Тихоокеанського флоту 2 лютого 1986 року.

## Озброєння
- 2 пускові установки КТ-Р-1134А x 4 осередки, ракето-торпедного комплексу УРК-5 «Раструб-Б» (до модернізації)
- 2 пускові установки 3С24 x 4 контейнери, «Уран» (після модернізації)
- 2 пускові установки 3С14 x 8 осередків, «Калібр» (після модернізації)
- 8 пускових установок 3С95 x 8 контейнерів, «Кинджал»
- 2 × 1 × 100-мм артилерійська установка АК-100 (до модернізації)
- 1 x 1 x 100-мм артилерійська установка А190-01 (після модернізації)
- 4 × 6 × 30-мм автоматична корабельна артилерійська установка АК-630М
- 2 × 12 реактивний морський бомбомет РБУ-6000
- 2 × 4 × 533-мм торпедний апарат
- 26 міна
- Два вертольоти Ка-27ПЛ / Ка-27РЦ
- Гідроакустичний комплекс МГК-355 «Поліном»
- Радіолокаційна станція МР-760 «Фрегат-МА»
- Радіолокаційна станція МР-350 «Підкат» (до модернізації)
- Радіолокаційна станція 5П-30Н2 «Фрегат-Н2» (після модернізації)
- Радіолокаційна станція «Волга»

## Служба
З 14 липня 1988 року по 13 лютого 1989 року ніс службу в Перській затоці, провів 41 судно в 19 конвоях.
З 14 по 18 серпня 1990 року завдав візит в північнокорейський порт Вонсан.
У 1990 році брав участь в евакуації радянських громадян з Ефіопії з заходами в Абу-Дабі і Аден.
З 15 грудня 1990 року по 30 серпня 1991 року ніс бойову службу в зоні Перської затоки, виконуючи функції корабля розвідки і спостереження за багатонаціональними силами в операції «Буря в пустелі». Здійснив неофіційні візити в порт Абу-Дабі (квітень 1991 року) і порт Аден (червень 1991 року).
З 25 листопада 1992 року по квітень 1994 корабель пройшов капітальний ремонт на «Дальзавод» у Владивостоці .
У жовтні 2003 року відвідав американську військово-морську базу Перл-Харбор на Гаваях .
12 серпня 2005 року «Маршал Шапошников» в складі загону бойових кораблів ТОФ Росії, включаючи «ВДК-11», есмінця «Бурхливий», танкера «Печенга» і рятувального буксира СБ-522 прибув в порт Циндао.
У березні 2006 року з візитом відвідав американську базу Апра-Харбор на Гуамі.
17 вересня 2008 року у час морських артилерійських навчань в Японському морі, в результаті витоку палива в машинному відділенні корабля сталася пожежа, внаслідок чого загинули два матроси. Сам корабель відбуксирували до Владивостока .
У березні 2009 року, після ремонту, знову введений до складу сил постійної готовності.
25 лютого 2010 року «Маршал Шапошников» (командир — капітан 1-го рангу Денис Анциферов), морський рятувальний буксир і танкер «Печенга» вирушили з Владивостока в Аденську затоку для участі в міжнародній операції з боротьби з піратством в Індійському океані. 6 травня моряки з ВПК «Маршал Шапошников» звільнили танкер «Московський університет», захоплений сомалійськими піратами 5 травня 2010 року за 500 миль від узбережжя Сомалі; в ході операції були захоплені в полон 10 піратів . Далі, в травні 2010 року корабель повернувся до Владивостока.
З листопада 2012 року по березень 2013 корабель знову брав участь в міжнародній операції з боротьби з піратством в Індійському океані.
У 2014 році ВПК «Маршал Шапошников» ніс службу в Азіатсько-Тихоокеанському регіоні: в травні прибув в Аденську затоку і розпочав нести антипіратську вахту, зокрема, супровід конвою цивільних судів до безпечних вод в Червоному морі .
16 лютого 2018 на кораблі сталася пожежа в носовому машинному відділенні.

title: Маршал Шапошников (фрегат)

wikitext:
{|{{Картка судна <!-- військові кораблі окрім підводних човнів -->
|підпис картки= Маршал Шапошников<!-- ключі: , nodab; або текст підпису -->
|відображення назви= <!-- ключі: none, ital; або назва статті із розміткою -->
}}
{{Картка судна (зображення)
|зображення судна= RFNMarshalShaposhnikov.jpg
|розмір зображення судна= 300пкс
|підпис зображення=
}}

{{Картка судна (кар'єра)
|приховати заголовок=
|країна судна= {{URS}} ⇒ {{RUS}}
|прапор судна=
|назва судна= Маршал Шапошников
|тезка судна= [[Шапошников Борис Михайлович|Борис Шапошников]]
|порт приписки= [[Владивосток]]
|замовлення судна= 1983
|будівник судна=
|закладення судна= 1984
|спуск судна=
|отримання судна=
|прийняття судна=1985
|виведення судна=
|потоплення судна=
|підняття судна=
|на службі судна=
|зняття судна=
|списання судна=
|відновлення судна=
|відзнаки судна=
|доля судна=
|статус судна=
|зауваження судна=
}}
{{Картка судна (характеристики)
|приховати заголовок=
|доповнення заголовка=
|клас судна= [[фрегат]] [[Великі протичовнові кораблі проєкту 1155|проєкту 1155]]
|водотоннажність= 6200 т
|довжина судна= 163 м
|ширина судна= 19,3 м
|осадка судна= 7,8 м
|двигуни судна= 2 валові [[COGAG]], 4 газові турбіни, 89 000 кВт (120 000 к.с.)
|швидкість судна= 35 вузлів (65 км/год)
|дальність= 10 500 морських миль (19 400 км)
|екіпаж судна= 300
|сенсори судна= радіолокаційна станція [[МР-145 (радіолокаційна станція)|МР-145]]

радіолокаційна станція [[Фрегат (радіолокаційна станція)|Фрегат]]
|електроніка судна=
|озброєння судна=16 осередків [[Установка вертикального пуску|УВП]] для ракет [[Калібр (крилаті ракети)|3M54, 3M14]], [[Онікс (протикорабельна ракета)|Онікс]] і Циркон

8 (2 × 4) протикорабельних ракет [[Х-35|3М24]]

64 (8 × 8) осередків [[Установка вертикального пуску|УВП]] для зенітних ракет «[[Кинджал (зенітний ракетний комплекс)|Кинджал]]»

1 × 100 мм (3,9 дюйма) гармата [[АК-190]]

4 × 30 мм гармати [[АК-630]]

2 × 4 553 мм (21,8 дюйма) торпедні апарати, [[53-65|торпеда типу 53]] ASW/ASuW

2 протичовнові реактивні установки [[РБУ-6000]]
|бронювання судна=
|авіаційна група= 2 вертольоти [[Ка-27]]ПЛ
|авіаційне обладнання=
|зауваження судна=
}}
|}
'''Фрегат «Маршал Шапошников»''' — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] і російський багатоцільовий [[фрегат]] [[Великі протичовнові кораблі проєкту 1155|проєкту 1155]] з керованою ракетною зброєю дальньої морської і океанської зони. Входить до складу [[Тихоокеанський флот Росії|Тихоокеанського флоту]] [[Військово-морський флот Російської Федерації|ВМФ Росії]]. Бортовий номер 543. Названий на честь [[Маршал Радянського Союзу|маршала]] [[Шапошников Борис Михайлович|Бориса Шапошникова]] (1882—1945).

== Будівництво ==
Зарахований до списків ВМФ 18 березня 1982 року. Закладений в 1983 році на Прибалтійському суднобудівному заводі «[[Янтар (суднобудівний завод)|Янтар]]» в [[Калінінград]]і. Спущений на воду в січні 1985 року. Введений в дію 30 грудня 1985 року, зарахований до складу Тихоокеанського флоту 2 лютого 1986 року.

== Озброєння ==

* 2 пускові установки КТ-Р-1134А x 4 осередки, ракето-торпедного комплексу УРК-5 «<nowiki/>[[Розтруб-Б|Раструб-Б]]<nowiki/>» (до модернізації)
* 2 пускові установки 3С24 x 4 контейнери, [[Х-35|«Уран»]] (після модернізації)
* 2 пускові установки [[УКСК 3С14|3С14]] x 8 осередків, [[Калібр (крилаті ракети)|«Калібр»]] (після модернізації)
* 8 пускових установок 3С95 x 8 контейнерів, [[Кинджал (зенітний ракетний комплекс)|«Кинджал»]]
* 2 × 1 × 100-мм артилерійська установка [[АК-100]] (до модернізації)
* 1 x 1 x 100-мм артилерійська установка [[А190]]-01 (після модернізації)
* 4 × 6 × 30-мм автоматична корабельна артилерійська установка [[АК-630]]М
* 2 × 12 реактивний морський бомбомет [[РБУ-6000]]
* 2 × 4 × 533-мм [[торпедний апарат]]
* 26 [[Міна (військова справа)|міна]]
* Два вертольоти [[Ка-27ПЛ]] / [[Ка-27РЦ]]
* Гідроакустичний комплекс МГК-355 «[[Поліном (гідролокаційна станція)|Поліном]]»
* Радіолокаційна станція МР-760 «[[Фрегат (радіолокаційна станція)|Фрегат-МА]]»
* Радіолокаційна станція МР-350 «Підкат» (до модернізації)
* Радіолокаційна станція 5П-30Н2 «Фрегат-Н2» (після модернізації)
* Радіолокаційна станція «Волга»

== Служба ==
З 14 липня 1988 року по 13 лютого 1989 року ніс службу в [[Перська затока|Перській затоці]], провів 41 судно в 19 конвоях.

З 14 по 18 серпня 1990 року завдав візит в [[Північна Корея|північнокорейський]] порт [[Вонсан]].

У 1990 році брав участь в евакуації радянських громадян з [[Ефіопія|Ефіопії]] з заходами в [[Абу-Дабі]] і [[Аден]].

З 15 грудня 1990 року по 30 серпня 1991 року ніс бойову службу в зоні Перської затоки, виконуючи функції корабля розвідки і спостереження за багатонаціональними силами в операції «<nowiki/>[[Операція «Буря в пустелі»|Буря в пустелі]]<nowiki/>». Здійснив неофіційні візити в порт Абу-Дабі (квітень 1991 року) і порт Аден (червень 1991 року).

З 25 листопада 1992 року по квітень 1994 корабель пройшов капітальний ремонт на «<nowiki/>[[Дальзавод]]<nowiki/>» у [[Владивосток|Владивостоці]] .

У жовтні 2003 року відвідав американську військово-морську базу [[Перл-Гарбор|Перл-Харбор]] на [[Гаваї|Гаваях]] .

12 серпня 2005 року «Маршал Шапошников» в складі загону бойових кораблів ТОФ Росії, включаючи «<nowiki/>[[Пересвет (великий десантний корабель)|ВДК-11]]<nowiki/>», есмінця «<nowiki/>[[Бурхливий (есмінець, 1987)|Бурхливий]]<nowiki/>», танкера «<nowiki/>[[Печенга (танкер)|Печенга]]<nowiki/>» і рятувального буксира [[СБ-522]] прибув в порт [[Циндао]].

У березні 2006 року з візитом відвідав американську базу [[Апра-Харбор]] на [[Гуам]]і.

17 вересня 2008 року у час морських артилерійських навчань в Японському морі, в результаті витоку палива в машинному відділенні корабля сталася пожежа, внаслідок чого загинули два матроси. Сам корабель відбуксирували до Владивостока<ref name="пожар">{{Cite web|url=http://top.rbc.ru/incidents/18/09/2008/246458.shtml|title=Пожар на корабле Тихоокеанского флота: погибли 2 матроса|date=2008-09-18|website=РБК|accessdate=2017-09-13|language=рус|archiveurl=https://web.archive.org/web/20100103005256/http://top.rbc.ru/incidents/18/09/2008/246458.shtml|archivedate=2010-01-03|deadurl=yes}}</ref> .

У березні 2009 року, після ремонту, знову введений до складу сил постійної готовності.
[[Файл:Маршал_Шапошников_во_Владивостоке.jpg|міні|250x250пкс| «Маршал Шапошников» у [[Владивосток|Владивостоці]]]]
25 лютого 2010 року «Маршал Шапошников» (командир — капітан 1-го рангу Денис Анциферов<ref>{{Cite web |url=http://primamedia.ru/news/07.05.2010/123612/zhena-komandira-korablya-quot-marshal-shaposhnikov-quot-elena-antsiferova-ya-ne-.html |title=Жена командира корабля «Маршал Шапошников» Елена Анциферова: Я не спала всю ночь |accessdate=21 липня 2021 |archive-date=11 листопада 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131111075759/http://primamedia.ru/news/07.05.2010/123612/zhena-komandira-korablya-quot-marshal-shaposhnikov-quot-elena-antsiferova-ya-ne-.html }}</ref>), морський рятувальний буксир і танкер «Печенга» вирушили з Владивостока в [[Аденська затока|Аденську затоку]] для участі в міжнародній операції з боротьби з [[піратство]]м в [[Індійський океан|Індійському океані]]. 6 травня моряки з ВПК «Маршал Шапошников» [[Інцидент з танкером «Московський університет»|звільнили танкер «Московський університет»]], захоплений сомалійськими піратами 5 травня 2010 року за 500 миль від узбережжя [[Сомалі]]; в ході операції були захоплені в полон 10 піратів<ref>[http://www.rian.ru/defense_safety/20100506/231050817.html Захваченный пиратами российский танкер освобожден] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100507200209/http://www.rian.ru/defense_safety/20100506/231050817.html |date=7 травня 2010 }} // rian.ru {{проверено|6|5|2010}}</ref><ref>{{Cite web|date=2010-05-06|url=http://lenta.ru/news/2010/05/06/twentytwo/|title=Захваченный пиратами танкер освободили за 22 минуты|publisher=[[Lenta.ru]]|accessdate=2010-08-13|deadurl=no|archive-date=28 червня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120628081416/http://lenta.ru/news/2010/05/06/twentytwo/}}</ref> . Далі, в травні 2010 року корабель повернувся до Владивостока.

З листопада 2012 року по березень 2013 корабель знову брав участь в міжнародній операції з боротьби з [[піратство]]м в Індійському океані.

У 2014 році ВПК «Маршал Шапошников» ніс службу в Азіатсько-Тихоокеанському регіоні: в травні прибув в [[Аденська затока|Аденську затоку]] і розпочав нести антипіратську вахту, зокрема, супровід конвою цивільних судів до безпечних вод в Червоному морі<ref>[https://lenta.ru/news/2014/05/05/fleet/ «Маршал Шапошников» начал охоту за пиратами] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721210207/https://lenta.ru/news/2014/05/05/fleet/ |date=21 липня 2021 }} // [[Лента. Ру]], 5 мая 2014</ref> .

16 лютого 2018 на кораблі сталася пожежа в носовому машинному відділенні<ref>[https://flotprom.ru/2018/Происшествия14/ На «Дальзаводе» тушили пожар на БПК «Маршал Шапошников»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721210209/https://flotprom.ru/2018/Происшествия14/ |date=21 липня 2021 }} // FlotProm.ru.</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20070827231200/http://www.atrinaflot.narod.ru/2_mainclassships/04_bpk_1155/0_1155.htm Проєкт 1155 «Фрегат»]
* [http://www.warships.ru/Russia/Fighting_Ships/Destroyer/1155.htm Великі протичовнові кораблі, проєкт 1155 «Фрегат»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090226214010/http://www.warships.ru/Russia/Fighting_Ships/Destroyer/1155.htm |date=26 лютого 2009 }}
* [http://lenta.ru/news/2010/05/06/free/ Російські моряки звільнили танкер «Московський університет»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210723101457/https://lenta.ru/news/2010/05/06/free/ |date=23 липня 2021 }}
* https://www.youtube.com/watch?v=JWsSt3vPKgM {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721210202/https://www.youtube.com/watch?v=JWsSt3vPKgM |date=21 липня 2021 }}
* https://bmpd.livejournal.com/4083245.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210721211705/https://bmpd.livejournal.com/4083245.html |date=21 липня 2021 }}

{{ship-stub}}
[[Категорія:Кораблі Тихоокеанського флоту Росії]]
[[Категорія:Фрегати ВМС Росії]]
[[Категорія:Кораблі, побудовані на заводі «Янтар»]]
[[Категорія:Кораблі 1985]]

title: СРСР ⇒ Росія

Назва: Маршал Шапошников

Однойменні: Борис Шапошников

title: Основні характеристики

Клас і тип: фрегат проєкту 1155

Двигуни: 2 валові COGAG, 4 газові турбіни, 89 000 кВт (120 000 к.с.)

Швидкість: 35 вузлів (65 км/год)

Дальність · плавання: 10 500 морських миль (19 400 км)

Навігаційне та · радіолокаційне обладнання: радіолокаційна станція МР-145 радіолокаційна станція Фрегат

Озброєння: 16 осередків УВП для ракет 3M54, 3M14, Онікс і Циркон 8 (2 × 4) протикорабельних ракет 3М24 64 (8 × 8) осередків УВП для зенітних ракет «Кинджал» 1 × 100 мм (3,9 дюйма) гармата АК-190 4 × 30 мм гармати АК-630 2 × 4 553 мм (21,8 дюйма) торпедні апарати, торпеда типу 53 ASW/ASuW 2 протичовнові реактивні установки РБУ-6000

Авіаційна група: 2 вертольоти Ка-27ПЛ


text:
# Таня Царовська
Таня Царовська (мак. Тања Царовска; нар. 19 березня 1980, Битола) — македонська співачка, яка живе і працює у Скоп'є та Лондоні.

## Освіта
Царовська закінчила музичну школу в Битолі, а потім поїхала до Лондона.

## Музична кар'єра
Співати почала з раннього віку, коли брала участь у фестивалі «Золотий соловей». Пізніше вона почала виступати самостійно й уперше виступила на Скопському фестивалі веселих мелодій як наймолодший автор (15 років) в історії цього фестивалю. Після переїзду до Лондона вона почала складати музику для театральних вистав, фільмів та телевізійних шоу. Царовська виступала з низкою музикантів і продюсерів, таких як: Габрієль Яред, Джеймс Горнер, Джон Дебні, Джоселін Пук, Девід Фостер тощо. Також вона знялася в альбомі «Імпресія», удостоєному премії Греммі 2013 року, американського музиканта Кріса Ботті. Вона співає пісню «Я йду в дорогу» з фільму «Матері» Мілчо Манчевського, а також співпрацювала з герцогом Боядзієвим у його проєкті «Мрія, віра, любов».
Крім того, Царовська співала з Джошем Ґробаном у пісні «Запам'ятай мене», яка є частиною фільму «Троя». За цю пісню Царовська була номінована в категорії «Найкраща оригінальна пісня, написана до фільму» у 2004 році (World Soundtrack Awards), разом з Джеймсом Горнером (музика), Синтією Вейл (слова) та Джошем Ґробаном (виконавець). Вона також була головною вокалісткою фільму «Страсті Христові».
Як сольний автор, Таня Царовська дебютувала з альбомом «No record of Wrong».

wikiname: ukwiki

title: Таня Царовська

in_language: uk

wikitext:
{{Особа}}
'''Таня Царовська''' ({{lang-mk|Тања Царовска}}; нар. [[19 березня]] [[1980]], [[Битола]]) — македонська співачка, яка живе і працює у [[Скоп'є]] та [[Лондон]]і.

== Освіта ==
Царовська закінчила музичну школу в Битолі, а потім поїхала до Лондона.<ref name="Murder Ballads 2018">Македонска филхармонија, ''Murder Ballads''. Скопје, 2018.</ref>

== Музична кар'єра ==
Співати почала з раннього віку, коли брала участь у фестивалі «Золотий соловей». Пізніше вона почала виступати самостійно й уперше виступила на Скопському фестивалі веселих мелодій як наймолодший автор (15 років) в історії цього фестивалю. Після переїзду до Лондона вона почала складати музику для [[театр]]альних вистав, [[фільм]]ів та [[Телебачення|телевізійних]] шоу. Царовська виступала з низкою музикантів і продюсерів, таких як: [[Габрієль Яред]], [[Джеймс Горнер]], [[Джон Дебні]], Джоселін Пук, [[Девід Фостер]] тощо. Також вона знялася в альбомі «Імпресія», удостоєному [[Греммі|премії Греммі]] 2013 року, американського музиканта [[Кріс Ботті|Кріса Ботті]]. Вона співає пісню «Я йду в дорогу» з фільму «[[Мати|Матері]]» [[Мілчо Манчевський|Мілчо Манчевського]], а також співпрацювала з герцогом Боядзієвим у його проєкті «Мрія, віра, любов».<ref name="Murder Ballads 2018"/>

Крім того, Царовська співала з [[Джош Ґробан|Джошем Ґробаном]] у пісні «Запам'ятай мене», яка є частиною фільму «<nowiki/>[[Троя (фільм)|Троя]]<nowiki/>». За цю пісню Царовська була номінована в категорії «Найкраща оригінальна пісня, написана до фільму» у 2004 році (World Soundtrack Awards), разом з Джеймсом Горнером (музика), Синтією Вейл (слова) та Джошем Ґробаном (виконавець).<ref>[https://www.imdb.com/name/nm1595499/awards Tanja Tzarovska — Awards] // IMDb.</ref> Вона також була головною вокалісткою фільму «<nowiki/>[[Страсті Христові (фільм)|Страсті Христові]]<nowiki/>».<ref>[https://www.imdb.com/title/tt0335345/fullcredits#cast «The Passion of the Christ (2004) — Full cast and crew»] // IMDb</ref>

Як сольний автор, Таня Царовська дебютувала з альбомом «No record of Wrong».<ref name="Murder Ballads 2018"/>

== Посилання ==
* [http://www.youtube.com/watch?v=Ik_k6fP5wUg Музика з фільму «Матері» Мілчо Манчевського, 2010 р. у виконанні Тані Царовської]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Царовська Таня}}
[[Категорія:Македонські музиканти]]
[[Категорія:Співаки та співачки Північної Македонії]]
[[Категорія:Народились 19 березня]]
[[Категорія:Північномакедонські емігранти до Великої Британії]]

title: Таня Царовська

Народилася: 19 березня 1980 (45 років) · Бітола або Ресен, Ресен, Північна Македонія

Країна: Північна Македонія

Діяльність: співачка, поетеса-піснярка, композиторка

Галузь: музика

Жанр: поп


text:
# Джоя-дель-Колле
Джоя-дель-Колле (італ. Gioia del Colle) — муніципалітет в Італії, у регіоні Апулія, метрополійне місто Барі.
Джоя-дель-Колле розташована на відстані близько 400 км на схід від Рима, 37 км на південь від Барі.
Населення — 27 923 особи (2014).
Щорічний фестиваль відбувається 26 травня. Покровитель — San Filippo Neri.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживали 1344 іноземці з 59 країн, серед них 204 громадяни країн Євросоюзу та 27 громадян України.

## Персоналії
- Річотто Канудо (1877—1923) — італійський і французький письменник, есеїст, музикознавець, критик і теоретик кіномистецтва.

## Сусідні муніципалітети
- Аккуавіва-делле-Фонті
- Кастелланета
- Латерца
- Моттола
- Ночі
- Путіньяно
- Саммікеле-ді-Барі
- Сантерамо-ін-Колле
- Турі

title: Джоя-дель-Колле

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Джоя-дель-Колле
 | місцева_назва = Gioia del Colle
 | герб          = <!-- Gioia del Colle-Stemma.png -->
 | регіон        = PUG <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = BA <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 40
 | latm   = 48
 | lats   = 0
 | longd  = 16
 | longm  = 56
 | longs  = 0
 | висота = 360
 | населення     = 26562
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 206,48
 | густота       = 127,0
 | поштові_індекси  = 70023
 | телефонний_код = 080
 | код_ISTAT     = 072021
 | покровитель   = San Filippo Neri
 | мер           = Giovanni Mastrangelo
 | обраний       = 27-05-2019
 | www           = http://www.comune.gioiadelcolle.ba.it/
}}

'''Джоя-дель-Колле''' ({{lang-it|Gioia del Colle}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Апулія]], [[Барі (метрополійне місто)|метрополійне місто Барі]].

Джоя-дель-Колле розташована на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 400 км на схід від [[Рим]]а, 37 км на південь від [[Барі]].

Населення — {{formatnum:27923}} {{МНОЖИНА:27923|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=26 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Щорічний фестиваль відбувається 26 травня. Покровитель — San Filippo Neri.

== Демографія ==
{{Демографія/Gioia del Colle}}
{{Іноземці в Італії | назва=Джоя-дель-Колле | дата=1 січня 2023 року
 | всього=1344 | країн=59 | Укр=27 | ЄС=204 | таблиця= | країна1=[[Албанія|Албанії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Персоналії ==
* [[Річотто Канудо]] (1877—1923) — італійський і французький письменник, есеїст, музикознавець, критик і теоретик кіномистецтва.

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Аккуавіва-делле-Фонті]]
* [[Кастелланета (провінція Таранто)|Кастелланета]]
* [[Латерца]]
* [[Моттола]]
* [[Ночі]]
* [[Путіньяно]]
* [[Саммікеле-ді-Барі]]
* [[Сантерамо-ін-Колле]]
* [[Турі (провінція Барі)|Турі]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів метрополійного міста Барі]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Барі}}

title: Джоя-дель-Колле · Gioia del Colle

Країна: Італія

Регіон: Апулія

Провінція: Барі

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Giovanni Mastrangelo (27-05-2019)


text:
# Барсент
Барсент (д/н — 326 до н. е.) — державний та військовий діяч часів падіння імперії Ахемендів.

## Життєпис
Належав до перської або мідійської знаті. На часів вторгнення Олександра Македонського до Перської імперії був сатрапом Арахозії і Дрангіани. Вперше письмово згадується з приводу участі в битві при Гавгамелах 331 року до н. е. Він привів до царя війська арахозів та «гірських індів» (так греки називали дрангів). Під час бою був одним з начальників лівого флангу перського війська.
Після поразки Барсент брав участь у змові декількох перських сатрапів проти Дарія III. Змовники спочатку планували видати його македонянам. Втім Олександр Македонський не припиняв свого переслідування. У липні 330 року до н. е., дізнавшись про близьку гонитву, Барсент разом з Сатібарзаном вбили Дарія III. За цим Сатібарзан вдався македоняном, а Барсент супроводжував Бєсса, який в бактрії оголосив себе царем.
За цим спробував відвоювати свою сатрапію, чого йому не дозволили македонські загони. Тому він утік до одного з індійських царств. Новим сатрапом Арахозії призначили Менона. Деякий час зберігав владу в Дрангіані, але звідти його вигнав Олександр Македонський. Новим сатрапом призначено Арсака. Сам Барсент утік за річку Інд.
326 року до н. е. під час індійського походу Олександра Македонського його видали. За наказом останнього Барсента стратили.

title: Барсент

wikitext:
{{особа}}
'''Барсент''' (д/н — [[326 до н. е.]]) — державний та військовий діяч часів падіння [[Імперія Ахеменідів|імперії Ахемендів]].

== Життєпис ==
Належав до перської або мідійської знаті. На часів вторгнення Олександра Македонського до Перської імперії був сатрапом Арахозії і Дрангіани. Вперше письмово згадується з приводу участі в [[Битва при Гавгамелах|битві при Гавгамелах]] 331 року до н. е. Він привів до царя війська арахозів та «гірських індів» (так греки називали дрангів). Під час бою був одним з начальників лівого флангу перського війська.

Після поразки Барсент брав участь у змові декількох перських сатрапів проти [[Дарій III|Дарія III]]. Змовники спочатку планували видати його македонянам. Втім Олександр Македонський не припиняв свого переслідування. У липні 330 року до н. е., дізнавшись про близьку гонитву, Барсент разом з [[Сатібарзан]]ом вбили Дарія III. За цим Сатібарзан вдався македоняном, а Барсент супроводжував [[Бєсс]]а, який в бактрії оголосив себе царем.

За цим спробував відвоювати свою сатрапію, чого йому не дозволили македонські загони. Тому він утік до одного з індійських царств. Новим сатрапом Арахозії призначили [[Менон (сатрап)|Менона]]. Деякий час зберігав владу в Дрангіані, але звідти його вигнав Олександр Македонський. Новим сатрапом призначено Арсака. Сам Барсент утік за річку Інд.

326 року до н. е. під час індійського походу Олександра Македонського його видали. За наказом останнього Барсента стратили.

== Джерела ==
* William Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1, Boston: Little, Brown and Company, Vol.1 pag.465
* Waldemar Heckel: Barsaentes. In: Who's Who in the Age of Alexander the Great. Prosopography of Alexander's Empire. Blackwell, Malden u. a. 2006, ISBN 1-4051-1210-7, S. 69.

[[Категорія:Сатрапи Ахеменідів]]

title: Барсент

Народився: 4 століття до н. е.

Діяльність: губернатор

Посада: сатрап


text:
# Побладура-дель-Вальє
Побладура-дель-Вальє (ісп. Pobladura del Valle) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кастилія-і-Леон, у провінції Самора. Населення — 317 осіб (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 250 км на північний захід від Мадрида, 65 км на північ від Самори.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Побладура-дель-Вальє

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Побладура-дель-Вальє
 | місцева_назва       = ''Pobladura del Valle''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Кастилія-і-Леон]]
 | провінція           = [[Самора (провінція)|Самора]]
 | комарка             =
 | широта              = 42.103
 | довгота             = -5.734
 | висота              = 747
 | населення           = 317
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 14,15
 | густота             = 22,4
 | поштові_індекси     = 49780
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 49159
 | мер                 = Авеліно Родрігес Фернандес
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 = http://www.pobladuradelvalle.com
}}
'''Побладура-дель-Вальє''' ({{lang-es|Pobladura del Valle}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кастилія-і-Леон]], у провінції [[Самора (провінція)|Самора]]. Населення — {{formatnum:317}} осіб (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 250 км на північний захід від [[Мадрид]]а, 65 км на північ від [[Самора|Самори]].

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Pobladura del Valle}}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Самора}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Самора]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кастилія-і-Леон

Провінція: Самора

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Авеліно Родрігес Фернандес (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Іто Хірокі
Не варто плутати з іншим однойменним японським футболістом, про нього див. Іто Хірокі (футболіст, 1978).
Хірокі Іто (яп. 伊藤 洋輝, нар. 1 липня 1999, Хамамацу) — японський футболіст, півзахисник клубу «Штутгарт» і національної збірної Японії.

## Клубна кар'єра
Народився 1 липня 1999 року в місті Хамамацу. Вихованець футбольної школи клубу «Джубіло Івата». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2018 року в основній команді того ж клубу, в якій провів один сезон, взявши участь в одному матчі чемпіонату. 2019 року був відданий в оренду в клуб «Нагоя Грампус».

## Виступи за збірні
2018 року дебютував у складі юнацької збірної Японії. У 2018 році у складі збірної Японії до 19 років Іто взяв участь в юнацькому (U-19) кубку Азії в Індонезії. На турнірі він допоміг своїй команді здобути бронзові медалі турніру. Цей результат дозволив команді до 20 років кваліфікуватись на молодіжний чемпіонат світу 2019 року у Польщі, куди поїхав і Хірокі.
З командою до 23 років був учасником молодіжного чемпіонату Азії 2018 року в Китаї.

## Титули і досягнення
- Чемпіон Німеччини (1):

«Баварія»: 2024-25

title: Іто Хірокі

wikitext:
: ''Не варто плутати з іншим однойменним японським футболістом, про нього див. [[Іто Хірокі (футболіст, 1978)]]''.
{{ЯІ|Іто|Хірокі}}
{{Футболіст
| ім'я = Хірокі Іто
| зображення =
| підпис = Іто у 2021 р.
| місце-народження = [[Хамамацу]], [[Префектура Сідзуока|Сідзуока]]
| дата-народження = 2.5.1999
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 186 см
| вага = 78 кг
| поточний-клуб = {{Прапорець|GER}} [[Штутгарт (футбольний клуб)|«Штутгарт»]]
| позиція = [[центральний захисник]]
| громадянство = {{JPN}}
| номер = 21
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|JPN}} «[[Джубіло Івата]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2018–2022 | {{Прапорець|JPN}} | «[[Джубіло Івата]]» | 58 |4}}
{{Футболіст рядок 1|2019–2020 | {{оренда}} {{Прапорець|JPN}} | «[[Нагоя Грампус]]» | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2021–2022 | {{оренда}} {{Прапорець|GER}} | [[Штутгарт (футбольний клуб)|«Штутгарт»]] | 29 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2022– | {{Прапорець|GER}} | [[Штутгарт (футбольний клуб)|«Штутгарт»]] | 25 |1}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2015      | {{Прапорець|JPN}} | [[Юнацька збірна Японії з футболу (U-17)|Японія U-17]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2016–2017 | {{Прапорець|JPN}} | [[Юнацька збірна Японії з футболу (U-18)|Японія U-18]] | 6 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2017–2018 | {{Прапорець|JPN}} | [[Юнацька збірна Японії з футболу (U-19)|Японія U-19]] | 5 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2019      | {{Прапорець|JPN}} | [[Юнацька збірна Японії з футболу (U-20)|Японія U-20]] | 6 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2018      | {{Прапорець|JPN}} | [[Молодіжна збірна Японії з футболу|Японія U-21]] | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2022– | {{Прапорець|JPN}} | [[Збірна Японії з футболу|Японія]] | 9 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 11 квітня 2023
| збірна-поновлення = 11 квітня 2023
}}
'''Хірокі Іто''' ({{lang-ja|伊藤 洋輝}}, {{нар}} [[1 липня]] [[1999]], [[Хамамацу]]) — японський [[футболіст]], [[півзахисник]] клубу [[Штутгарт (футбольний клуб)|«Штутгарт»]] і [[Збірна Японії з футболу|національної збірної Японії]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[1 липня]] [[1999]] року в місті [[Хамамацу]]. Вихованець футбольної школи клубу «[[Джубіло Івата]]». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2018 року в основній команді того ж клубу, в якій провів один сезон, взявши участь в одному матчі чемпіонату. 2019 року був відданий в оренду в клуб «[[Нагоя Грампус]]»<ref>[http://nagoya-grampus.jp/news/pressrelease/2019/0109post-1115.php 伊藤 洋輝選手、期限付き移籍加入のお知らせ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210628203840/https://nagoya-grampus.jp/news/pressrelease/2019/0109post-1115.php |date=28 червня 2021 }}名古屋グランパスエイト 2019年1月9日閲覧。</ref>.

== Виступи за збірні ==
2018 року дебютував у складі [[Юнацька збірна Японії з футболу|юнацької збірної Японії]]. У 2018 році у складі [[Молодіжна збірна Японії з футболу|збірної Японії до 19 років]] Іто взяв участь в [[Юнацький (U-19) кубок Азії з футболу|юнацькому (U-19) кубку Азії]] в Індонезії. На турнірі він допоміг своїй команді здобути бронзові медалі турніру. Цей результат дозволив команді до 20 років кваліфікуватись на [[Молодіжний чемпіонат світу з футболу 2019|молодіжний чемпіонат світу 2019 року]] у [[Польща|Польщі]], куди поїхав і Хірокі<ref>{{cite web |url=https://resources.fifa.com/image/upload/polonia-2019-listas-oficiales.pdf?cloudid=kk3eclgrgzbumaumqeqx |title=FIFA U-20 World Cup Poland 2019: List of players |publisher=FIFA |date=15 травня 2019 |accessdate=17 травня 2019 |archive-date=11 січня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200111004601/https://resources.fifa.com/image/upload/polonia-2019-listas-oficiales.pdf?cloudid=kk3eclgrgzbumaumqeqx }}</ref>.

З [[Олімпійська збірна Японії з футболу|командою до 23 років]] був учасником [[Молодіжний чемпіонат Азії з футболу|молодіжного чемпіонату Азії]] 2018 року в Китаї.

== Титули і досягнення ==
* [[Бундесліга (Німеччина)|Чемпіон Німеччини]] '''(1)''':
: [[Баварія (Мюнхен)|«Баварія»]]: [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2024—2025: Бундесліга|2024-25]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{transfermarkt}}
* {{soccerway}}
* {{Wfb}}

{{Склад ФК Баварія Мюнхен}}
{{Склад збірної Японії U20 на Молодіжному чемпіонаті світу 2019}}
{{Склад збірної Японії на чемпіонаті світу 2022}}
{{Склад збірної Японії на кубку Азії з футболу 2023}}
{{footballer-stub}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

[[Категорія:Уродженці Хамамацу]]
[[Категорія:Японські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Японії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Джубіло Івата»]]
[[Категорія:Футболісти «Нагоя Грампус»]]
[[Категорія:Футболісти «Штутгарта»]]
[[Категорія:Японські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Німеччині]]
[[Категорія:Спортсмени Хамамацу]]

title: Особисті дані

Народження: 2 травня 1999 (26 років)

Вага: 78 кг

Громадянство: Японія

Позиція: центральний захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Штутгарт»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Джубіло Івата» · 58 · (4)

→ «Нагоя Грампус» · 2 · (0)

→ «Штутгарт» · 29 · (1)

«Штутгарт» · 25 · (1)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Японія U-17 · 1 · (0)

Японія U-18 · 6 · (2)

Японія U-19 · 5 · (1)

Японія U-20 · 6 · (0)

Японія U-21 · 2 · (0)

Японія · 9 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 11 квітня 2023.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 11 квітня 2023.


text:
# Мірча Павлов
Мірча Павлов (нар. 14 вересня 1937, Салонта) — румунський шахіст, міжнародний майстер від 1977 року.

## Шахова кар'єра
У 1960 — 1970-х роках належав до когорти провідних румунських шахістів. У 1964 і 1965 роках двічі представляв національну збірну на командних чемпіонатах світу серед студентів, у 1965, 1973 і 1977 роках — на командних чемпіонатах Європи (у 1973 році виграв бронзову медаль в особистому заліку на 6-й шахівниці), у 1971, 1973 і 1976 роках — на командних чемпіонатах балканських країн (вигравши три медалі: золоту [1971], срібну [1973] і бронзову [1976]), а 1974 року — єдиний раз в кар'єрі на шаховій олімпіаді, яка відбулась у Ніцці.
Неодноразово брав участь у фіналі чемпіонату Румунії, тричі (1962, 1980, 1984) вигравши бронзові медалі. Двічі (Галле 1963 і Беїле-Херкулане 1982), брав участь у зональних турнірах (відбіркового циклу чемпіонату світу), не досягнувши в них успіху. 1976 року двічі досягнув успіху в міжнародних турнірах, які відбулися в Істрі (поділив 2-3-тє місце) та Бухаресті (поділив 2-ге місце позаду Теодора Гіцеску, разом із, зокрема, Йожефом Пінтером, Євгеном Свєшніковим і Лейфом Егордом).
Найвищий рейтинг Ело в кар'єрі мав станом на 1 січня 1981 року, досягнувши 2415 очок ділив тоді 9-10-те місце серед румунських шахістів.

title: Мірча Павлов

wikitext:
{{Картка:Шахіст
 | ім'я               =
 | оригінал імені     = {{lang-ro|Mircea Pavlov}}
 | зображення         =
 | підпис_зображення    =
 | розмір_зображення  =
 | дата_народження    =
 | місце_народження   =
 | дата_смерті        =
 | місце_смерті       =
 | національність     = {{ROM}}
 | титул              = [[Міжнародний майстер]] (1977)
 | теперішній_рейтинг = 2334 (травень 2017)
 | піковий_рейтинг    = 2415 (січень 1981)
 }}

'''Мірча Павлов''' ({{н}} [[14 вересня]] [[1937]], [[Салонта]]) — [[Румунія|румунський]] [[Шахи|шахіст]], [[міжнародний майстер]] від 1977 року.

== Шахова кар'єра ==
У 1960 — 1970-х роках належав до когорти провідних румунських шахістів. У 1964 і 1965 роках двічі представляв національну збірну на командних чемпіонатах світу серед студентів<ref>{{Cite web |url=http://www.olimpbase.org/playersy/5b9v53be.html |title=OlimpBase |accessdate=5 травня 2018 |archive-date=5 травня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180505204921/http://www.olimpbase.org/playersy/5b9v53be.html }}</ref>, у 1965, 1973 і 1977 роках — на [[Командний чемпіонат Європи з шахів|командних чемпіонатах Європи]] (у 1973 році виграв бронзову медаль в особистому заліку на 6-й шахівниці)<ref>{{Cite web |url=http://www.olimpbase.org/playerse/5b9v53be.html |title=OlimpBase |accessdate=5 травня 2018 |archive-date=5 травня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180505205109/http://www.olimpbase.org/playerse/5b9v53be.html }}</ref>, у 1971, 1973 і 1976 роках — на командних чемпіонатах [[Балкани|балканських країн]] (вигравши три медалі: золоту [1971], срібну [1973] і бронзову [1976])<ref>{{Cite web |url=http://www.olimpbase.org/playersbm/5b9v53be.html |title=OlimpBase |accessdate=5 травня 2018 |archive-date=5 травня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180505134825/http://www.olimpbase.org/playersbm/5b9v53be.html }}</ref>, а 1974 року — єдиний раз в кар'єрі на [[Шахова олімпіада|шаховій олімпіаді]], яка відбулась у [[Ніцца|Ніцці]]<ref>{{Cite web |url=http://www.olimpbase.org/players/5b9v53be.html |title=OlimpBase |accessdate=5 травня 2018 |archive-date=5 травня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180505134743/http://www.olimpbase.org/players/5b9v53be.html }}</ref>.

Неодноразово брав участь у фіналі [[Чемпіонат Румунії з шахів|чемпіонату Румунії]], тричі (1962, 1980, 1984) вигравши бронзові медалі<ref>{{Cite web |url=http://www.frsah.ro/prezentare.htm |title=Federaţia Română de Şah: Prezentare |accessdate=5 травня 2018 |archive-date=17 березня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180317041642/http://www.frsah.ro/prezentare.htm }}</ref>. Двічі (Галле 1963 і [[Беїле-Херкулане]] 1982), брав участь у [[Зональні турніри|зональних турнірах]] (відбіркового циклу [[Чемпіонат світу із шахів|чемпіонату світу]]), не досягнувши в них успіху. 1976 року двічі досягнув успіху в міжнародних турнірах, які відбулися в [[Істр]]і (поділив 2-3-тє місце) та [[Бухарест]]і (поділив 2-ге місце позаду [[Теодор Гіцеску|Теодора Гіцеску]], разом із, зокрема, [[Йожеф Пінтер|Йожефом Пінтером]], [[Свєшніков Євген Еллінович|Євгеном Свєшніковим]] і [[Лейф Егорд|Лейфом Егордом]]).

Найвищий [[рейтинг Ело]] в кар'єрі мав станом на 1 січня 1981 року, досягнувши 2415 очок ділив тоді 9-10-те місце серед румунських шахістів<ref>{{Cite web |url=http://www.olimpbase.org/Elo/player/Pavlov,%20Mircea.html |title=FIDE rating history :: Pavlov, Mircea |accessdate=5 травня 2018 |archive-date=26 травня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180526031539/http://www.olimpbase.org/Elo/player/Pavlov,%20Mircea.html }}</ref>.

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Джерела ==
* [[Владислав Літманович|W.Litmanowicz]], [[Єжи Гіжицький|J. Giżycki]], «[[Szachy od A do Z]]», tom II, Warszawa 1987, str. 868
* [[ChessBase]] Megabase 2010
* [https://web.archive.org/web/20180505210239/http://www.frsah.ro/interviul_lunii/2007_05.htm Interviu cu MI Mircea Pavlov, antrenor emerit] ({{ref-ro}})

== Посилання ==
{{Шахові посилання | ім'я = Мірчі Павлова
| fideId = 1200160
| chessgamesId = 99043
| 365chess = Mircea_Pavlov
| olimp = 5b9v53be
| olimp3 = 5b9v53be}}

{{DEFAULTSORT:Павлов Мірча}}
[[Категорія:Румунські шахісти]]

title: Мірча Павлов

Оригінал імені: рум. Mircea Pavlov

Країна: Румунія

Народження: 14 вересня 1937 (87 років) · Салонта, Біхор, Румунія

Титул: Міжнародний майстер (1977)


text:
# Лемківський Пікассо
Лемківський анонім XVI–XVII століть — народний іконописець з Лемківщини, який творив імовірно у другій половині XVI — на початку XVII ст. За яскраво виражений стиль, із вражаючи сміливими стилізованими та здеформованими пропорціями фігур, рис обличчя, архітектурою дещо іронічно названий «Лемківським Пікассо». Також можна назвати його ще й «Лемківським Майстром Баницького Моління» — по назві ікони цього майстра, яка зберігається у Національному музеї у Львові ім. Андрея Шептицького. Стилістика іконописця є надзвичайно індивідуальною, різко вирізняється на тлі українського народного іконопису даного часу.

## Творчість
Свій неповторний світ іконописець творив, живучи в невеликому закритому, можливо, дещо ізольованому світі Західної Лемківщини в гірському масиві Татр.
Творча манера іконописця неподібна на інших народних іконописців і, насамперед, характерна значним порушенням пропорцій — постаті приземкуваті, великі голови та кисті рук і стопи ніг. Яскраво стилізовані лики персонажів виразними мигдалеподібними очима та глибокою складкою на переніссі.
Характерним для цього майстра є бордюр із абстрактним геометричним орнаментом по краях ікон. Він присутній в усіх трьох іконах, а також його залишки спостерігаються і на середнику хоругви. Цей орнамент надзвичайно цікавий, оскільки не має нічого подібного в українському іконописі, і нагадує, як це не парадоксально звучить, африканські мотиви, або орнаментні мотиви народів Океанії. Окрім того, в загальній орнаментиці, деформації тіл та колориті також віддалено проглядається схожість із мотивами кельтських орнаментів, які використовувалися в християнському мистецтві Ірландії. Це стосується найперше надзвичайно сміливої стилізованої деформації розіп'ятого тіла Христа на іконі «Розп'яття з Предстоячими».

## Праці
На початок XXI століття відомо лише чотири твори майстра, які зберігаються в музеях України, Польщі та Словаччини — це ікона «Моління» з Національного музею у Львові імені Андрея Шептицького, великоформатна ікона «Розп'яття з Предстоячими» з Районного музею Старої Любовні в Словаччині та два експонати із Регіонального музею в Новому Сончі (Польща), де зберігається невелика ікона «Спас Нерукотворний», та середник хоругви із зображенням сюжетів «Благовіщення» і «Богородиця-Дороговказиця». Походження усіх цих ікон різне — ікона «Моління» походить із церкви Св. Косьми і Даміана Баниця (тепер Горлицький повіт Малопольського воєводства, західна частина Лемківщини, неподалік від кордону зі Словаччиною), хоругва «Благовіщення» та «Богородиця-Одігітрія» з Ястрябик, яке розташоване неподалік від міст Криниця та Новий Сонч (також західна частина Лемківщини, неподалік від кордону зі Словаччиною). Ікона «Спас Нерукотворний» із церкви Св. Дмитра Богуша, також неподалік від Нового Сонча. Ікона «Розп'яття з Предстоячими» з костела Матисова поблизу Старого Любомля у Словаччині. Таким чином, ареал розповсюдження творів цього іконописця обмежений територією Західної Лемківщини, на етнографічному українсько-польсько-словацькому, а також конфесійному пограниччі між світом православно-візантійської та західноєвропейської католицької цивілізації.

title: Лемківський Пікассо

wikitext:
[[Файл:Bogusza ikonostas.jpg|270px|міні|Іконостас [[Церква св. Дмитра (Богуша)|церкви св. Дмитра у Богуші]]. У XVII ст. Лемківський анонім для цього храму писав ікони]]
'''Лемківський анонім XVI–XVII століть''' — народний іконописець з [[Лемківщина|Лемківщини]], який творив імовірно у другій половині XVI — на початку XVII ст. За яскраво виражений стиль, із вражаючи сміливими стилізованими та здеформованими пропорціями фігур, рис обличчя, архітектурою дещо іронічно названий «Лемківським Пікассо»<ref>З легкої руки дослідників іконопису цей майстер був «охрещений» саме так. Мистецтвознавець [[В. Откович]] згадує, що працюючи разом з [[Вірою Свєнціцькою]] над збіркою народного іконопису Національного музею у Львові, послуговувалися цим терміном</ref>. Також можна назвати його ще й «Лемківським Майстром Баницького Моління» — по назві ікони цього майстра, яка зберігається у [[Національний музей у Львові|Національному музеї у Львові ім. Андрея Шептицького]]. Стилістика іконописця є надзвичайно індивідуальною, різко вирізняється на тлі українського народного іконопису даного часу.

== Творчість ==
Свій неповторний світ іконописець творив, живучи в невеликому закритому, можливо, дещо ізольованому світі Західної [[Лемківщина|Лемківщини]] в гірському масиві [[Татри|Татр]].

Творча манера іконописця неподібна на інших народних іконописців і, насамперед, характерна значним порушенням пропорцій — постаті приземкуваті, великі голови та кисті рук і стопи ніг. Яскраво стилізовані лики персонажів виразними мигдалеподібними очима та глибокою складкою на переніссі.

Характерним для цього майстра є бордюр із абстрактним геометричним орнаментом по краях [[Ікона|ікон]]. Він присутній в усіх трьох іконах, а також його залишки спостерігаються і на середнику хоругви. Цей орнамент надзвичайно цікавий, оскільки не має нічого подібного в українському іконописі, і нагадує, як це не парадоксально звучить, [[африка]]нські мотиви, або орнаментні мотиви народів [[Океанія|Океанії]]. Окрім того, в загальній орнаментиці, деформації тіл та колориті також віддалено проглядається схожість із мотивами [[Кельти|кельтських]] орнаментів, які використовувалися в християнському мистецтві [[Ірландія|Ірландії]]. Це стосується найперше надзвичайно сміливої стилізованої деформації розіп'ятого тіла [[Ісус Христос|Христа]] на іконі «Розп'яття з Предстоячими».

== Праці ==
На початок [[XXI століття]] відомо лише чотири твори майстра, які зберігаються в музеях [[Україна|України]], [[Польща|Польщі]] та [[Словаччина|Словаччини]] — це ікона «Моління» з [[Національний музей у Львові|Національного музею у Львові імені Андрея Шептицького]], великоформатна ікона «Розп'яття з Предстоячими» з Районного музею [[Стара Любовня|Старої Любовні]] в Словаччині та два експонати із Регіонального музею в [[Новий Сонч|Новому Сончі]] (Польща), де зберігається невелика ікона «Спас Нерукотворний», та середник [[Хоругва|хоругви]] із зображенням сюжетів «Благовіщення» і «Богородиця-Дороговказиця». Походження усіх цих ікон різне — ікона «Моління» походить із церкви Св. Косьми і Даміана [[Баниця]] (тепер [[Горлицький повіт]] [[Малопольське воєводство|Малопольського воєводства]], західна частина Лемківщини, неподалік від кордону зі Словаччиною), хоругва «Благовіщення» та «Богородиця-Одігітрія» з [[Ястрябик]], яке розташоване неподалік від міст Криниця та Новий Сонч (також західна частина Лемківщини, неподалік від кордону зі Словаччиною). Ікона «Спас Нерукотворний» із [[Церква св. Дмитра (Богуша)|церкви Св. Дмитра Богуша]], також неподалік від Нового Сонча. Ікона «Розп'яття з Предстоячими» з костела [[Матисова]] поблизу Старого Любомля у Словаччині. Таким чином, ареал розповсюдження творів цього іконописця обмежений територією Західної Лемківщини, на етнографічному українсько-польсько-словацькому, а також конфесійному пограниччі між світом православно-візантійської та західноєвропейської католицької цивілізації.

== Посилання ==
{{Портал|Мистецтво}}
* Откович В. П. Народна течія в українському живопису 17 — 18 ст. — Київ: Наукова думка, 1990.
* Свєнцицька В. І. Откович В. П., Українське народне малярство XIII–XX століть. Світ очима народних митців. Альбом — Київ: Мистецтво, 1991.
* Реставрація музейних колекцій. Каталог виставки. — Львів, 1989.
* 101 MADONNAS — The Pilgrimage to Icons in Poland by Takuya Tsukahara. — Tokyo, 1999.
* Tenże, Ikony słowackie od XVI do XIX wieku. — Warszawa, 1984.
* Tkáč Stefan. Ikony zo 16. — 19. storočia na severovýchodnom slovensku. — Bratislava, 1980:Tartan.
* Biskupski Romuald. Ikony w zbiorach Polskich. — Warszawa, 1991:Wydawnictwa artystyczne і Filmowe.
* Косів Р. Українські хоругви. — Київ: Оранта, 2009.
* Откович Т. Іконопис народного майстра, так званого «Лемківського Пікассо» другої половини XVI — початку XVII ст. // Інформаційний Бюлетень Львівської філії Національного науково-дослідного реставраційного центру України. — 2010. № 1 (11).

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Українські іконописці]]


text:
# Список астероїдів (178001—178100)
| Назва                  | Тимчасове позначення | Дата відкриття  | Місце відкриття             | Відкривач                   |
| ---------------------- | -------------------- | --------------- | --------------------------- | --------------------------- |
| (178001) 2006 QK120    | 2006 QK120           | 29 серпня 2006  | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178002) 2006 QR122    | 2006 QR122           | 29 серпня 2006  | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178003) 2006 QV125    | 2006 QV125           | 16 серпня 2006  | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178004) 2006 QK127    | 2006 QK127           | 16 серпня 2006  | Обсерваторія Сайдинг-Спрінг | Обсерваторія Сайдинг-Спрінг |
| (178005) 2006 QD128    | 2006 QD128           | 17 серпня 2006  | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178006) 2006 QH135    | 2006 QH135           | 27 серпня 2006  | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178007) 2006 QX136    | 2006 QX136           | 16 серпня 2006  | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| 178008 Пікард (Picard) | 2006 QQ137           | 30 серпня 2006  | Обсерваторія Сен-Сюльпіс    | Бернар Крістоф              |
| (178009) 2006 QC146    | 2006 QC146           | 18 серпня 2006  | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178010) 2006 QJ149    | 2006 QJ149           | 18 серпня 2006  | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178011) 2006 QC162    | 2006 QC162           | 20 серпня 2006  | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178012) 2006 QY163    | 2006 QY163           | 29 серпня 2006  | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178013) 2006 QP166    | 2006 QP166           | 29 серпня 2006  | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178014) 2006 RG       | 2006 RG              | 1 вересня 2006  | Оттмарсайм                  | Клодін Ріннер               |
| (178015) 2006 RW3      | 2006 RW3             | 12 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178016) 2006 RU6      | 2006 RU6             | 14 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178017) 2006 RH8      | 2006 RH8             | 12 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178018) 2006 RN8      | 2006 RN8             | 12 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178019) 2006 RC9      | 2006 RC9             | 12 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178020) 2006 RL16     | 2006 RL16            | 14 вересня 2006 | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178021) 2006 RX19     | 2006 RX19            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178022) 2006 RE22     | 2006 RE22            | 15 вересня 2006 | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178023) 2006 RZ26     | 2006 RZ26            | 14 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178024) 2006 RU30     | 2006 RU30            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178025) 2006 RN31     | 2006 RN31            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178026) 2006 RU34     | 2006 RU34            | 13 вересня 2006 | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178027) 2006 RF41     | 2006 RF41            | 14 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178028) 2006 RO44     | 2006 RO44            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178029) 2006 RC48     | 2006 RC48            | 14 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178030) 2006 RA50     | 2006 RA50            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178031) 2006 RG52     | 2006 RG52            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178032) 2006 RY52     | 2006 RY52            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178033) 2006 RR55     | 2006 RR55            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178034) 2006 RT57     | 2006 RT57            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178035) 2006 RG60     | 2006 RG60            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178036) 2006 RW63     | 2006 RW63            | 15 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178037) 2006 RA66     | 2006 RA66            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178038) 2006 RH66     | 2006 RH66            | 14 вересня 2006 | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178039) 2006 RH68     | 2006 RH68            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178040) 2006 RY69     | 2006 RY69            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178041) 2006 RC75     | 2006 RC75            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178042) 2006 RV77     | 2006 RV77            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178043) 2006 RP91     | 2006 RP91            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178044) 2006 RT92     | 2006 RT92            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178045) 2006 RC93     | 2006 RC93            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178046) 2006 RA94     | 2006 RA94            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178047) 2006 RB95     | 2006 RB95            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178048) 2006 RA97     | 2006 RA97            | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178049) 2006 RL99     | 2006 RL99            | 14 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178050) 2006 RB105    | 2006 RB105           | 15 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178051) 2006 SC5      | 2006 SC5             | 16 вересня 2006 | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178052) 2006 SY7      | 2006 SY7             | 16 вересня 2006 | Сокорро (Нью-Мексико)       | LINEAR                      |
| (178053) 2006 SV11     | 2006 SV11            | 16 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178054) 2006 SM14     | 2006 SM14            | 17 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178055) 2006 SU16     | 2006 SU16            | 17 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178056) 2006 SY23     | 2006 SY23            | 18 вересня 2006 | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178057) 2006 SH26     | 2006 SH26            | 16 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178058) 2006 ST29     | 2006 ST29            | 17 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178059) 2006 SJ32     | 2006 SJ32            | 17 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178060) 2006 SN36     | 2006 SN36            | 17 вересня 2006 | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178061) 2006 SR36     | 2006 SR36            | 17 вересня 2006 | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178062) 2006 SN38     | 2006 SN38            | 18 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178063) 2006 SN42     | 2006 SN42            | 18 вересня 2006 | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178064) 2006 SB62     | 2006 SB62            | 18 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178065) 2006 SX63     | 2006 SX63            | 20 вересня 2006 | Паломарська обсерваторія    | NEAT                        |
| (178066) 2006 SF64     | 2006 SF64            | 22 вересня 2006 | Обсерваторія RAS            | Ендрю Лов                   |
| (178067) 2006 SU71     | 2006 SU71            | 19 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178068) 2006 SY76     | 2006 SY76            | 20 вересня 2006 | Сокорро (Нью-Мексико)       | LINEAR                      |
| (178069) 2006 SN90     | 2006 SN90            | 18 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178070) 2006 SC92     | 2006 SC92            | 18 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178071) 2006 SA96     | 2006 SA96            | 18 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178072) 2006 SX97     | 2006 SX97            | 18 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178073) 2006 SH98     | 2006 SH98            | 18 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178074) 2006 SG104    | 2006 SG104           | 19 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178075) 2006 SE112    | 2006 SE112           | 22 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178076) 2006 SV117    | 2006 SV117           | 24 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178077) 2006 ST127    | 2006 ST127           | 24 вересня 2006 | Станція Андерсон-Меса       | LONEOS                      |
| (178078) 2006 SF131    | 2006 SF131           | 25 вересня 2006 | Обсерваторія RAS            | Ендрю Лов                   |
| (178079) 2006 SJ131    | 2006 SJ131           | 25 вересня 2006 | Обсерваторія Дезерт-Мун     | Б. Стівенс                  |
| (178080) 2006 SL152    | 2006 SL152           | 19 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178081) 2006 SM157    | 2006 SM157           | 23 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178082) 2006 SG160    | 2006 SG160           | 23 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178083) 2006 SR168    | 2006 SR168           | 25 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178084) 2006 SP170    | 2006 SP170           | 25 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178085) 2006 ST178    | 2006 ST178           | 25 вересня 2006 | Обсерваторія Маунт-Леммон   | Обсерваторія Маунт-Леммон   |
| (178086) 2006 SZ192    | 2006 SZ192           | 26 вересня 2006 | Обсерваторія Маунт-Леммон   | Обсерваторія Маунт-Леммон   |
| (178087) 2006 SY196    | 2006 SY196           | 26 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178088) 2006 SY197    | 2006 SY197           | 27 вересня 2006 | Жарнак                      | Обсерваторія Жарнак         |
| (178089) 2006 SY199    | 2006 SY199           | 24 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178090) 2006 SO212    | 2006 SO212           | 26 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178091) 2006 SB213    | 2006 SB213           | 26 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178092) 2006 SD213    | 2006 SD213           | 26 вересня 2006 | Каталінський огляд          | Каталінський огляд          |
| (178093) 2006 SP214    | 2006 SP214           | 27 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178094) 2006 SS218    | 2006 SS218           | 29 вересня 2006 | Обсерваторія Кітамі         | Кін Ендате                  |
| (178095) 2006 SD221    | 2006 SD221           | 25 вересня 2006 | Обсерваторія Маунт-Леммон   | Обсерваторія Маунт-Леммон   |
| (178096) 2006 SY227    | 2006 SY227           | 26 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178097) 2006 SL230    | 2006 SL230           | 26 вересня 2006 | Сокорро (Нью-Мексико)       | LINEAR                      |
| (178098) 2006 SK231    | 2006 SK231           | 26 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |
| (178099) 2006 SZ235    | 2006 SZ235           | 26 вересня 2006 | Сокорро (Нью-Мексико)       | LINEAR                      |
| (178100) 2006 SP251    | 2006 SP251           | 26 вересня 2006 | Обсерваторія Кітт-Пік       | Spacewatch                  |

title: Список астероїдів (178001—178100)


text:
# Фомінський (Челябінська область)
Фомінський (рос. Фоминский) — селище в Уйському районі Челябінської області Російської Федерації.
Населення становить 424 особи (2010). Входить до складу муніципального утворення Уйське сільське поселення.

## Історія
З 1926 року належить до Уйського району, котрий у 1929-1962 роках називався Колхозний (Колгоспний). У 1962-1964 роках у складі Чебаркульського району.
Згідно із законом від 17 вересня 2004 року органом місцевого самоврядування є Уйське сільське поселення .

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 357  | ↗424 |

title: Фомінський (Челябінська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[селище]]
|тип_род         = селища
|назва           = Фомінський
|назва ін.       = Фоминский
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Челябінська область]]
|район           = [[Уйський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Уйське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 424 (2010){{RUS-CHE-census}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[UTC+5]], [[Літній час|літом]] [[UTC+6]]
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Челябінська область
}}
'''Фомінський''' ({{lang-ru|Фоминский}}) — [[селище]] в [[Уйський район|Уйському районі]] [[Челябінська область|Челябінської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 424 особи (2010){{RUS-CHE-census}}. Входить до складу муніципального утворення [[Уйське сільське поселення]].

== Історія ==

З [[1926]] року належить до Уйського району, котрий у 1929-1962 роках називався Колхозний (Колгоспний). У 1962-1964 роках у складі Чебаркульського району.

Згідно із законом від [[17 вересня]] [[2004]] року органом місцевого самоврядування є Уйське сільське поселення <ref>[http://docs.cntd.ru/document/802017964 Закон Челябинской области от 17 сентября 2004 года № 278-ЗО «О статусе и границах Уйского муниципального района и сельских поселений в его составе»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Фоминский (Челябинская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Уйський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Селища Челябінської області]]

[[Категорія:Населені пункти Уйського району]]

title: селище Фомінський

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Челябінська область

Муніципальний район: Уйський район

Поселення: Уйське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: UTC+5, літом UTC+6

Основні дані:
Мапа
· Фомінський · Фомінський


text:
# Список керівників держав 274 року
Список керівників держав 274 року — це перелік правителів країн світу 274 року.
Список керівників держав 273 року — 274 рік — Список керівників держав 275 року — Список керівників держав за роками

## Європа
- Боспорська держава — цар Рескупорід V (240-276)
- Ірландія — верховний король Кайрбре Ліфехайр (267-284)
- Римська імперія
  - імператор Авреліан (270-275)
    - консул Авреліан (274)
    - консул Капітолін (274)
      - Нижня Мезія — Марк Аврелій Себастіан (272-275)
- Галльська імперія — Тетрик I (271-274); приєднано до Римської імперії.

## Азія
- Близький Схід
- Гассаніди — Талабах ібн Амр (270-287)
- Диньяваді (династія Сур'я) — раджа Патипат (245-298)
- Іберійське царство — цар Аспагур I (265-284)
- Індія
  - Царство Вакатаків — імператор Праварасена I (270-330)
  - Імперія Гуптів — магараджа Шрі-Гупта (240-280)
  - Західні Кшатрапи — махакшатрап Рудрасена II (255-277)
  - Кушанська імперія — ?
  - Держава Чера — цар Перумкадунго (257-287)
- Китай
  - Династія У — імператор Сунь Хао (264-280)
  - Династія Цзінь — Сима Янь (266-290)
    - шаньюй південних хунну Лю Цюйбей (260—272)
- Корея
  - Кая (племінний союз) — ван Мапхум (259-291)
  - Когурьо — тхеван (король) Сочхон (270-292)
  - Пекче — король Коі (234-286)
  - Сілла — ісагим (король) Мічху (261-284)
- Паган — король Хті Мін Ін (242-299)
- Персія
  - Бактрія і Гандхара — кушаншах Гормізд I (265-295)
  - Держава Сасанідів — шахіншах Бахрам I (271/272-274); Бахрам II (274-293)
- Ліньї — Фам Хунг (220—284)
- Сипау (Онг Паун) — Со Вай Па (257-309)
- плем'я табгачів — вождь Тоба Лівей (219-277)
- Японія — імператор Одзін (270-310)

## Африка
- Царство Куш — цар Тамелердеамані (266-286)

title: Список керівників держав 274 року

wikitext:
{{Навігація для року|274}}

'''Список керівників держав 274 року''' — це перелік правителів країн світу [[274|274 року]].

[[Список керівників держав 273 року]] — [[274|274 рік]] — [[Список керівників держав 275 року]] — [[Список керівників держав за роками]]

== Європа ==
* [[Боспорська держава]] — цар [[Рескупорід V]] ([[240]]-[[276]])
* [[Ірландія]] — верховний король [[Кайрбре Ліфехайр]] ([[267]]-[[284]])
* [[Римська імперія]]
** імператор [[Авреліан]] ([[270]]-[[275]])
*** консул [[Авреліан]] ([[274]])
*** консул [[Капітолін (консул 274 року)|Капітолін]] ([[274]])
**** Нижня [[Мезія]] — [[Марк Аврелій Себастіан]] ([[272]]-[[275]])
* [[Галльська імперія]] — [[Тетрик I]] ([[271]]-[[274]]); приєднано до Римської імперії.

== Азія ==
* [[Близький Схід]]
* [[Гассаніди]] — [[Талабах ібн Амр]] ([[270]]-[[287]])
* [[Диньяваді]] ([[династія Сур'я]]) — раджа [[Патипат]] ([[245]]-[[298]])
* [[Іберія (Східна Грузія)|Іберійське царство]] — цар [[Аспагур I]] ([[265]]-[[284]])
* [[Індія]]
** [[Царство Вакатаків]] — імператор [[Праварасена I]] ([[270]]-[[330]])
** [[Імперія Гуптів]] — магараджа [[Шрі-Гупта]] ([[240]]-[[280]])
** [[Західні Кшатрапи]] — махакшатрап [[Рудрасена II]] ([[255]]-[[277]])
** [[Кушанська імперія]] — ?
** [[Держава Чера]] — цар [[Перумкадунго]] ([[257]]-[[287]])
* [[Китай]]
** [[Династія У]] — імператор [[Сунь Хао]] ([[264]]-[[280]])
** [[Династія Цзінь (265-420)|Династія Цзінь]] — [[Сима Янь]] ([[266]]-[[290]])
*** [[шаньюй]] [[хунну|південних хунну]] [[Лю Цюйбей]] (260—272)
* [[Корея]]
** [[Кая (племінний союз)]] — ван [[Мапхум]] ([[259]]-[[291]])
** [[Когурьо]] — тхеван (король) [[Сочхон]] ([[270]]-[[292]])
** [[Пекче]] — король [[Кой (ван Пекче)|Коі]] ([[234]]-[[286]])
** [[Сілла]] — ісагим (король) [[Мічху]] ([[261]]-[[284]])
* [[Паган]] — король [[Хті Мін Ін]] ([[242]]-[[299]])
* [[Персія]]
** [[Бактрія]] і [[Гандхара]] — кушаншах [[Гормізд I]] ([[265]]-[[295]])
** [[Держава Сасанідів]] — шахіншах [[Бахрам I]] ([[271]]/[[272]]-[[274]]); [[Бахрам II]] ([[274]]-[[293]])
* [[Ліньї (держава)|Ліньї]] — [[Фам Хунг (Ліньї)|Фам Хунг]] ([[220]]—[[284]])
* [[Сипау]] ([[Онг Паун]]) — [[Со Вай Па]] ([[257]]-[[309]])
* плем'я [[табгачі]]в — вождь [[Тоба Лівей]] ([[219]]-[[277]])
* [[Японія]] — [[імператор Одзін]] ([[270]]-[[310]])

== Африка ==
* [[Царство Куш]] — цар [[Тамелердеамані]] ([[266]]-[[286]])
[[Категорія:Керівники держав за роками]]
[[Категорія:270-ті]]

title: Рік:

Століття: I · II — III — IV · V

Тисячоліття: 1-ше до н. е. — 1-ше — 2-ге


text:
# Рокка-д'Анфо
Рокка-д'Анфо (італ. Rocca d'Anfo) — історичне військове укріплення в Анфо (нині в Брешії, Північна Італія), що прилягає до озера Ідро. Вперше він був побудований Венеціанською республікою в 15 столітті на східному схилі гори Чензо в Передальпах Брешії та Гарди. Пізніше фортеця була розширена за Наполеона на початку 1800-х років.

## Інтернет-ресурси
- Site officiel de la Rocca d'Anfo, roccadanfo.eu.
- «Descrizione della fortezza», fortificazioni.net.
- "Serie fotografica della Rocca a cura del gruppo alpini di Salò, gruppoalpinisalo.it.
- «la caserma alpina di rocca d'Anfo a cura del gruppo ANA di Salò», montesuello.it.
- «Storia della Rocca d'Anfo», gardagreen.com.

title: Рокка-д'Анфо

wikitext:
{{Визначна пам’ятка}}

'''Рокка-д'Анфо''' ({{lang-it|Rocca d'Anfo}}) — історичне військове укріплення в [[Анфо]] (нині в [[Брешія (провінція)|Брешії]], Північна [[Італія]]), що прилягає до [[Ідро (озеро)|озера Ідро]].<ref name=rocca>[https://www.roccadanfo.eu/?lang=en Rocca d'Anfo official site]</ref> Вперше він був побудований [[Венеційська республіка|Венеціанською республікою]] в 15 столітті на східному схилі гори [[Чензо]] в Передальпах Брешії та Гарди.<ref name=rocca/> Пізніше [[фортеця]] була розширена за [[Наполеон]]а на початку 1800-х років.<ref name=rocca/>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Інтернет-ресурси ==
* [http://www.roccadanfo.eu/ Site officiel de la Rocca d'Anfo], roccadanfo.eu.
* [http://www.fortificazioni.net/Brescia/rocca_danfo.html «Descrizione della fortezza»], fortificazioni.net.
* [http://www.gruppoalpinisalo.it/RICORDI/Rocca_Anfo_2006/index.htm "Serie fotografica della Rocca a cura del gruppo alpini di Salò], gruppoalpinisalo.it.
* [http://www.montesuello.it/caserme.htm «la caserma alpina di rocca d'Anfo a cura del gruppo ANA di Salò»], montesuello.it.
* [http://www.gardagreen.com/paesi_valsabbia/Anfo/Turismo1.html «Storia della Rocca d'Anfo»], gardagreen.com.

[[Категорія:Фортеці Італії]]
[[Категорія:Історія Ломбардії]]
[[Категорія:XV століття]]

title: Рокка-д ' Анфо

Тип: рокка d [ 1 ]

Статус спадщини: національна спадщина Італії d [ 1 ] [ 2 ]

Країна: Італія : ISO3166-1 alpha-3: ITA ; ISO3166-1 цифровий: 380 ;


text:
# Маттео Бартолі
Маттео Джуліо Бартолі (італ. Matteo Giulio Bartoli; 22 листопада 1873, Лабін, Австро-Угорщина (сучасна Хорватія) — 23 січня 1946, Турин, Італія) — італійський лінгвіст.

## Біографія
Учився у Віденському університеті, з 1907 року і до смерті — професор у Туринському університеті.
Його дослідження далматинської мови, двохтомний твір «Далматинська мова: старороманські мовні релікти від Вельї до Рагузи і їхнє місце у Апеніно-Балканській Романії» (Das Dalmatische: altromanische Sprachreste von Veglia bis Ragusa und ihre Stellung in der Apennino-Balkanischen Romania, 1906) є єдиним повним описом цієї вимерлої мови. Він написав його італійською мовою і пізніше опублікував у Відні німецький переклад. Однак італійський рукопис був згодом загублений, і тільки 2000 року опублікували італійський переклад німецького видання.
Окрім цього, він написав «Вступ до неолінгвістики» (Introduzione alla neolinguistica, 1925) і «Досвід просторової лінгвістики» (Saggi di linguistica spaziale, 1945).
Був учителем Антоніо Грамші.

title: Маттео Бартолі

wikitext:
{{Однофамільці|Бартолі}}
{{Особа}}
'''Маттео Джуліо Бартолі''' ({{lang-it|Matteo Giulio Bartoli}}; [[22 листопада]] [[1873]], [[Лабін]], [[Австро-Угорщина]] (сучасна [[Хорватія]]) — [[23 січня]] [[1946]], [[Турин]], [[Італія]]) — італійський лінгвіст.

== Біографія ==
Учився у [[Відень|Віденському]] університеті, з [[1907]] року і до смерті — професор у [[Турин]]ському університеті.

Його дослідження [[Далматинська мова|далматинської мови]], двохтомний твір «Далматинська мова: старороманські мовні релікти від Вельї до Рагузи і їхнє місце у Апеніно-Балканській Романії» ({{lang|de|Das Dalmatische: altromanische Sprachreste von Veglia bis Ragusa und ihre Stellung in der Apennino-Balkanischen Romania}}, 1906) є єдиним повним описом цієї вимерлої мови. Він написав його [[Італійська мова|італійською]] мовою і пізніше опублікував у [[Відень|Відні]] [[Німецька мова|німецький]] переклад. Однак італійський рукопис був згодом загублений, і тільки [[2000]] року опублікували італійський переклад німецького видання.

Окрім цього, він написав «Вступ до неолінгвістики» ({{lang|it|Introduzione alla neolinguistica}}, [[1925]]) і «Досвід просторової лінгвістики» ({{lang|it|Saggi di linguistica spaziale}}, [[1945]]).

Був учителем [[Грамші Антоніо|Антоніо Грамші]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.treccani.it/enciclopedia/matteo-giulio-bartoli_(Dizionario-Biografico)/ Bartoli, Matteo Giulio] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170805051234/http://www.treccani.it/enciclopedia/matteo-giulio-bartoli_(Dizionario-Biografico)/ |date=5 серпня 2017 }} // Dizionario Biografico degli Italiani — Volume 6 (1964). {{ref-it}}
* [http://liviomoreno.altervista.org/Genealogia/pedigree/178.html Маттео Бартолі]{{ref-it}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Бартолі Маттео}}
[[Категорія:Італійські мовознавці]]
[[Категорія:Уродженці Лабина]]

title: Маттео Бартолі

Народився: 22 листопада 1873[…] або 22 вересня 1873 · Лабин, Істрійська жупанія, Хорватія

Помер: 23 січня 1946[…] (72 роки) · Турин, Італія

Поховання: Монументальний цвинтар в Туриніd

Країна: Королівство Італія

Діяльність: мовознавець, викладач університету, письменник-документаліст, романіст, філолог

Галузь: діалектологія, діахронічне мовознавство, філологія, мовознавство, романістика, переклади з німецькоїd і translation into Italiand

Відомий завдяки: Далматинська мова і лінгвістична географія

Alma mater: Віденський університет

Вчителі: Вільгельм Маєр-Любке

Знання мов: італійська, німецька і французька

Заклад: Туринський університет

Членство: Туринська академія наук


text:
# Село імені Тельмана
Тельмана (рос. Тельмана) — село у Смідовицькому районі Єврейської автономної області Російської Федерації.
Орган місцевого самоврядування — Приамурське міське поселення. Населення становить 1210 осіб (2010).

## Історія
Згідно із законом від 26 листопада 2003 року органом місцевого самоврядування є Приамурське міське поселення.

## Населення
| 1959 | 1970  | 1979  | 1989  | 2002  | 2010  |
| ---- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- |
| 1904 | ↘1285 | ↗1386 | ↘1096 | ↗1110 | ↗1210 |

title: Село імені Тельмана

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип = село
|тип_род =
|назва = Тельмана
|назва ін. = Тельмана
|прапор =
|опис прапора =
|герб =
|опис герба =
|розташування =
|опис розташування =
|зображення =
|зображення_розмір =
|зображення_підпис =
|mapx =
|mapy =
|суб'єкт РФ = [[Єврейська автономна область]]
|район = [[Смідовицький район]]
|міський округ =
|поселення =
|рада = [[Приамурське міське поселення]]
|код ЗКАТУ =
|засноване =
|перша згадка =
|завойоване =
|попередні назви =
|статус =
|поділ =
|населення = 1210 (2010){{RUS-YEV-census}}
|ref-населення =
|площа =
|ref-площа =
|густота =
|поштові індекси =
|телефонний код =
|часовий пояс =
|висота =
|водойма =
|станція =
|відстань =
|залізниця р =
|ref-залізниця р =
|автошлях р =
|ref-автошлях р =
|фізична р =
|ref-фізична р =
|залізниця о =
|ref-залізниця о =
|автошлях о =
|ref-автошлях о =
|фізична о =
|ref-фізична о =
<!--До Москви-->
|залізниця с =
|ref-залізниця с =
|автошлях с =
|ref-автошлях с =
|фізична с =
|ref-фізична с =
|схема =
|міста-побратими =
|день міста =
|катойконіми =
|адреса =
|вебсторінка  =
|мер =
|ремарки =
|карта розташування1 =Росія Єврейська автономна область
}}
'''Тельмана''' ({{lang-ru|Тельмана}}) — [[село]] у [[Смідовицький район|Смідовицькому районі]] [[Єврейська автономна область|Єврейської автономної області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Орган місцевого самоврядування — [[Приамурське міське поселення]]. Населення становить 1210 осіб (2010).{{RUS-YEV-census}}

== Історія ==
Згідно із законом від [[26 листопада]] [[2003]] року органом місцевого самоврядування є [[Приамурське міське поселення]]<ref>[http://docs.cntd.ru/document/802019353 закон Еврейской автономной области от 26 ноября 2003 года № 227-ОЗ «О статусе и границе Биробиджанского муниципального района»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200605065829/http://docs.cntd.ru/document/802019353 |date=5 червня 2020 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==
{{Населення РФ|Село имени Тельмана}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Смідовицький район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Смідовицького району]]
[[Категорія:Села  Єврейської автономної області]]

title: село Тельмана

Суб'єкт Російської Федерації: Єврейська автономна область

Муніципальний район: Смідовицький район

Поселення: Приамурське міське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Тельмана · Тельмана
Село імені Тельмана у Вікісховищі


text:
# Попово (Артинський міський округ)
Попо́во (рос. Попово) — присілок у складі Артинського міського округу Свердловської області.
Населення — 56 осіб (2010, 59 у 2002).
Національний склад станом на 2002 рік: росіяни — 98 %.

title: Попово (Артинський міський округ)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Попово
 | назва ін.       = {{lang-ru|Попово}}
 | карта розташування1 = Росія Свердловська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Свердловська область]]
 | район           = [[Артинський міський округ]]
 | поселення       =
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 56 осіб ([[2010]]{{RUS-SVE-census}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
| lat_deg= 56
| lat_min= 19
| lat_sec= 09
 | lon_dir=E
| lon_deg= 58
| lon_min= 07
| lon_sec= 54
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Попово}}

'''Попо́во''' ({{lang-ru|Попово}}) — [[присілок]] у складі [[артинський міський округ|Артинського міського округу]] [[свердловська область|Свердловської області]].

Населення — 56 осіб ([[2010]], 59 у [[2002]]{{RUS-lingvarium}}).

Національний склад станом на 2002 рік: [[росіяни]] — 98 %.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|O-40-141}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=56.319202&lon=58.131237&z=13&show=/11574491/ru/ На Вікімапії]

{{sverdl-obl-stub}}
{{артинський міський округ}}

[[Категорія:Населені пункти Артинського міського округу]]
[[Категорія:Присілки Свердловської області]]

title: присілок Попово

Суб'єкт Російської Федерації: Свердловська область

Муніципальний район: Артинський міський округ

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Попово · Попово