text:
# Доктор біологічних наук
Доктор біологічних наук — вищий науковий ступінь у галузі біологічних наук. В Україні існує два наукових ступені: «доктор наук» та «кандидат наук». Доктор наук — вищий науковий ступінь, присуджується на підставі захисту докторської дисертації, яка являє собою сукупність результатів, що розв'язують важливу наукову або науково-прикладну проблему. Захист дисертації відбувається на відкритому засіданні спеціалізованої вченої ради, що складається з докторів наук, яким Міністерством освіти і науки України надано право розглядати дисертації з певної спеціальності.

## Порядок присудження наукового ступеня
Порядок присудження наукового ступеня «доктор наук» визначено Постановою Кабінету Міністрів України.
Науковий ступінь доктора наук присуджується спеціалізованою вченою радою на підставі прилюдного захисту дисертації особою, яка має науковий ступінь кандидата наук, і затверджується Міністерством освіти і науки України з урахуванням висновку відповідної експертної ради.
Докторський ступінь є достатнім, щоб у вищих навчальних закладах посісти місце професора. Докторський ступінь країн СНД і більшості країн Заходу кардинально відрізняється. Ступінь Ph.D. (доктор філософії) приблизно еквівалентний ступеню кандидата наук.

## Спеціальності, за якими присуджується науковий ступінь «Доктор біологічних наук»
У галузі «Біологічні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
- 03.00.01 — радіобіологія;
- 03.00.02 — біофізика;
- 03.00.03 — молекулярна біологія;
- 03.00.04 — біохімія;
- 03.00.05 — ботаніка;
- 03.00.06 — вірусологія;
- 03.00.07 — мікробіологія;
- 03.00.08 — зоологія;
- 03.00.09 — імунологія;
- 03.00.10 — іхтіологія;
- 03.00.11 — цитологія, клітинна біологія, гістологія;
- 03.00.12 — фізіологія рослин;
- 03.00.13 — фізіологія людини і тварин;
- 03.00.14 — біологія розвитку;
- 03.00.15 — генетика;
- 03.00.16 — екологія;
- 03.00.17 — гідробіологія;
- 03.00.18 — ґрунтознавство;
- 03.00.19 — кріобіологія;
- 03.00.20 — біотехнологія;
- 03.00.21 — мікологія;
- 03.00.22 — молекулярна генетика;
- 03.00.24 — ентомологія;
- 03.00.25 — паразитологія, гельмінтологія.

У галузі «Хімічні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальністю
- 02.00.10 — біоорганічна хімія.

У галузі «Технічні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
- 05.01.04 — ергономіка;
- 05.24.04 — кадастр та моніторинг земель.

У галузі «Сільськогосподарські науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
- 06.01.11 — фітопатологія;
- 06.03.01 — лісові культури та фіто меліорація;
- 06.03.03 — лісознавство і лісівництво.

У галузі «Медичні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
- 14.01.07 — онкологія;
- 14.01.14 — ендокринологія;

814.01.31 — гематологія та трансфузіологія;
- 14.01.32 — медична біохімія;
- 14.02.01 — гігієна та професійна патологія;
- 14.03.01 — нормальна анатомія;
- 14.03.04 — патологічна фізіологія;
- 14.03.05 — фармакологія;
- 14.03.06 — токсикологія;
- 14.03.07 — фізіологічно активні сполуки;
- 14.03.11 — медична та біологічна інформатика і кібернетика.

У галузі «Національна безпека» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальністю
- 21.02.03 — цивільний захист.

title: Доктор біологічних наук

wikitext:
{{Докладніше|Доктор наук}}

'''Доктор біологічних наук''' — вищий науковий ступінь у галузі біологічних наук. В Україні існує два наукових ступені: «''доктор наук''» та «''кандидат наук''». Доктор наук — вищий [[науковий ступінь]], присуджується на підставі захисту докторської дисертації, яка являє собою сукупність результатів, що розв'язують важливу наукову або науково-прикладну проблему. Захист дисертації відбувається на відкритому засіданні спеціалізованої вченої ради, що складається з докторів наук, яким [[Міністерство освіти і науки України|Міністерством освіти і науки України]] надано право розглядати дисертації з певної спеціальності<ref>{{Cite web |url=http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/z1133-11 |title=Про затвердження Переліку наукових спеціальностей. Наказ МОН України. |accessdate=30 квітня 2014 |archive-date=5 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160305223811/http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/z1133-11 }}</ref>.

== Порядок присудження наукового ступеня ==
Порядок присудження наукового ступеня «''доктор наук''» визначено Постановою [[Кабінет Міністрів України|Кабінету Міністрів України]]<ref>{{Cite web |url=http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/567-2013-п |title=Кабінет міністрів України. Постанова від 24 липня 2013 р. № 567 «Про затвердження Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника» |accessdate=30 квітня 2014 |archive-date=6 жовтня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131006134513/http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/567-2013-п }}</ref>.
Науковий ступінь доктора наук присуджується спеціалізованою вченою радою на підставі прилюдного захисту дисертації особою, яка має науковий ступінь кандидата наук, і затверджується [[Міністерство освіти і науки України |Міністерством освіти і науки України]] з урахуванням висновку відповідної експертної ради.
Докторський ступінь є достатнім, щоб у вищих навчальних закладах посісти місце [[професор]]а. Докторський ступінь країн [[Співдружність Незалежних Держав|СНД]] і більшості країн Заходу кардинально відрізняється. Ступінь Ph.D. ([[доктор філософії]]) приблизно еквівалентний ступеню [[кандидат наук|кандидата наук]].

== Спеціальності, за якими присуджується науковий ступінь «Доктор біологічних наук» ==
У галузі «Біологічні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
* 03.00.01 — [[радіобіологія]];
* 03.00.02 — біофізика;
* 03.00.03 — молекулярна біологія;
* 03.00.04 — [[біохімія]];
* 03.00.05 — [[ботаніка]];
* 03.00.06 — вірусологія;
* 03.00.07 — мікробіологія;
* 03.00.08 — зоологія;
* 03.00.09 — імунологія;
* 03.00.10 — іхтіологія;
* 03.00.11 — цитологія, клітинна біологія, гістологія;
* 03.00.12 — фізіологія рослин;
* 03.00.13 — фізіологія людини і тварин;
* 03.00.14 — біологія розвитку;
* 03.00.15 — генетика;
* 03.00.16 — екологія;
* 03.00.17 — гідробіологія;
* 03.00.18 — ґрунтознавство;
* 03.00.19 — кріобіологія;
* 03.00.20 — біотехнологія;
* 03.00.21 — мікологія;
* 03.00.22 — молекулярна генетика;
* 03.00.24 — ентомологія;
* 03.00.25 — паразитологія, гельмінтологія.
У галузі «Хімічні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальністю
* 02.00.10 — біоорганічна хімія.

У галузі «Технічні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
* 05.01.04 — ергономіка;
* 05.24.04 — кадастр та моніторинг земель.
У галузі «Сільськогосподарські науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
* 06.01.11 — фітопатологія;
* 06.03.01 — лісові культури та фіто меліорація;
* 06.03.03 — лісознавство і лісівництво.

У галузі «Медичні науки» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальностями:
* 14.01.07 — онкологія;
* 14.01.14 — ендокринологія;
814.01.31 — гематологія та трансфузіологія;
* 14.01.32 — медична біохімія;
* 14.02.01 — гігієна та професійна патологія;
* 14.03.01 — нормальна анатомія;
* 14.03.04 — патологічна фізіологія;
* 14.03.05 — фармакологія;
* 14.03.06 — токсикологія;
* 14.03.07 — фізіологічно активні сполуки;
* 14.03.11 — медична та біологічна інформатика і кібернетика.

У галузі «Національна безпека» науковий ступінь доктора біологічних наук присуджується за спеціальністю
* 21.02.03 — цивільний захист.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Докторські ступені]]


text:
# Лапікура Валерій Павлович
Лапікура Валерій Павлович (9 вересня 1943, село Кутузівка, Омська область, Росія — 30 липня 2023) — український тележурналіст, кіносценарист, письменник. Заслужений журналіст України (1997). Лауреат Республіканської премії ім. Я. Галана (1989). Член Національної спілки журналістів України. Працював ведучим політично-аналітичних програм у Національній телекомпанії України.
Дитинство і юність пройшли в Україні у містечках над річкою Рось.

## Освіта
Закінчив філологічний факультет Київського державного університету ім. Т.Шевченка (1965).

## Кар'єра і творчість
З 1965 — журналіст, редактор, кореспондент, коментатор Держтелерадіо УРСР. Сценарії та ведення програм для молоді та юнацтва.
З 1992 — політичний оглядач — ведучий програм Національної телекомпанії України. Сценарії та ведення (у співавторстві з Наталею Лапікурою) першого на українському телебаченні політичного шоу «Акценти», сценарії та режисура документальних телесеріалів «Югославія. Мертвий сезон», «Кримські вітри» (1994—1995 рр.) та «Політика. Час місцевий» (1998 р.). Заслужений журналіст України — з 1996 року. З 2003-го року — на творчій роботі.
У співавторстві із своєю дружиною Наталею Лапікурою у 2001-му році видав спільний художній твір «Хазарська балада» — історико-політичне фентезі, де проводяться паралелі між подіями древньої та найсучаснішої історії України. У 2004-2006-му році — перші три томи київського детективу в стилі ретро «Інспектор і кава». Це романи і повісті з життя працівників Київського карного розшуку 70-х років минулого століття. Серіал відзначений у міжнародних рейтингах видавців та в рейтингу найкращої української книги за версією «Бі-Бі-Сі». Робота над продовженням серіалу триває.
В 2008 разом з дружиною видав книжку оповідань для дітей «Валерій і Наталя Лапікури про Григорія Сковороду, Жана Анрі Фабра, Петра Котляревського, Івана Кожедуба, Михайла Остроградського».
Подружжя Лапікур випустило також дві повісті «народного» детективу, об'єднані в 2009-му році під спільною назвою «Вовкулаки не пройдуть».

## Вибрані твори
Окрім творів написаних українською і представлених в цій бібліографії, автори також видали в електронному форматі повісті російською мовою «Исчезнувший поезд» та «С. С.С. Р. (связано, спаяно, схвачено, расплачено)». С. С.С.Р — це розповідь про те, у що обертається сучасній міліції горезвісне падіння цеглини на голову конкретній людині в непідходящий момент.
Бібліографія вибраних творів:
- Кримінальний роман: малоросійський детектив. (?)[5]
- «Хазарська балада»: роман-фентезі (2001 р.);

- Детективний серіал «Інспектор і кава #1» (київський детектив у стилі «ретро») (2004—2006 рр.)
  - "Покійник «по-флотському» («Інспектор і кава»)
  - Наступна станція — смерть («Інспектор і кава»)
  - Поїзд, що зник («Інспектор і кава»)

- «Вилов бандюг по-науковому» «Інспектор і кава #2» (2005)
  - «Комісар Мегре і Кіціус»
  - «Комедія з убивством»
  - «Вилов бандюг по-науковому»

- Непосидючі покійнички («Інспектор і кава» #3) (2006)
  - «Прищепка на хвості»
  - «Кава по-диявольськи»
  - «Непосидючі покійнички».

- Роман-фентезі «Чарівна брама». (2008 р.)[6]

- «Валерій і Наталя Лапікури про Григорія Сковороду, Жана Анрі Фабра, Петра Котляревського, Івана Кожедуба, Михайла Остроградського» (2008)

- Вовкулаки не пройдуть: народний детектив (2009)
  - Народний детектив «Ще не вмерла…» (2004 р.)[7]

- Детектива! (2010)

- В Багдаді все спокійно («Інспектор і кава») (2010)

- «Містечко моє, містечко» — двокнижжя (2010)
  - Кобиздохівські оповісті
  - Короп по-чорнобильськи

- Рушниця, що не вистрелила" (2010)

- Чорна комедь з убивством (2012)

- Провінційна полька з вихилясами (2012)

- Мурро і Гавчик. Розслідування починаються (2016)
- Мурро і Гавчик. По слідах чупакабри (2016)
- Мурро і Гавчик. Загадка собаки Баскервілів (2016)
- Мурро і Гавчик. Викриття шпигуна (2016)
- 2016 — колективна збірка оповідань та новел «Палітра смаків» із серії «П'ять зірок»
- 2017 — колективна збірка оповідань «Їде маршрутка…» із серії «Дорожні історії»

## Відзнаки
Відзначений
- премією Союзу журналістів УРСР «Золоте перо»
- Республіканською премією імені Я. Галана (1989).

wikiname: ukwiki

title: Лапікура Валерій Павлович

in_language: uk

wikitext:
{{особа
|національність      =
|громадянство        =
|alma mater          =
|мова творів         =
|рід діяльності      = [[тележурналіст]], кіносценарист, письменник
|роки активності     =
|напрямок            = фентезі
|жанр                =
|magnum opus         =
|член політичної партії =
|батько              =
|мати                =
|чоловік             =
|дружина             =
|нагороди            = {{Заслужений журналіст України}}
}}
'''Лапікура Валерій Павлович''' ([[9 вересня]] [[1943]], село [[Кутузівка (Омська область)|Кутузівка]], Омська область, [[Росія]] — [[30 липня]] [[2023]])<ref>https://nsju.org/novini/pomer-vidomyj-zhurnalist-i-pysmennyk-chlen-nszhu-valerij-lapikura/</ref> — український [[тележурналіст]], кіносценарист, письменник. [[Заслужений журналіст України]] ([[1997]]). Лауреат Республіканської премії ім. Я. Галана ([[1989]]). Член [[Національна спілка журналістів України|Національної спілки журналістів України]]. Працював ведучим політично-аналітичних програм у Національній телекомпанії України.

Дитинство і юність пройшли в Україні у містечках над річкою [[Рось]].

== Освіта ==
Закінчив філологічний факультет [[Київський державний університет|Київського державного університету ім. Т.Шевченка]] ([[1965]]).

== Кар'єра і творчість ==
З 1965 — журналіст, редактор, кореспондент, коментатор Держтелерадіо УРСР. Сценарії та ведення програм для молоді та юнацтва.

З 1992 — політичний оглядач — ведучий програм Національної телекомпанії України. Сценарії та ведення (у співавторстві з Наталею Лапікурою) першого на українському телебаченні політичного шоу «Акценти», сценарії та режисура документальних телесеріалів «Югославія. Мертвий сезон», «Кримські вітри» (1994—1995 рр.) та «Політика. Час місцевий» (1998 р.). Заслужений журналіст України — з 1996 року. З 2003-го року — на творчій роботі.

У співавторстві із своєю дружиною Наталею Лапікурою у 2001-му році видав спільний художній твір «Хазарська балада» — історико-політичне фентезі, де проводяться паралелі між подіями древньої та найсучаснішої історії України. У 2004-2006-му році — перші три томи київського детективу в стилі ретро «Інспектор і кава». Це романи і повісті з життя працівників Київського карного розшуку 70-х років минулого століття. Серіал відзначений у міжнародних рейтингах видавців та в рейтингу найкращої української книги за версією «Бі-Бі-Сі». Робота над продовженням серіалу триває.

В 2008 разом з дружиною видав книжку оповідань для дітей «Валерій і Наталя Лапікури про Григорія Сковороду, Жана Анрі Фабра, Петра Котляревського, Івана Кожедуба, Михайла Остроградського».<ref>«Валерій і Наталя Лапікури про Григорія Сковороду, Жана Анрі Фабра, Петра Котляревського, Івана Кожедуба, Михайла Остроградського» / В. Лапікура, Н. Лапікура — Київ : [[Грані-Т]], 2008. — 120 сторінок — Серія [[Життя видатних дітей|«Життя видатних дітей»]]. — ISBN 978-966-465-168-1.</ref>

Подружжя Лапікур випустило також дві повісті «народного» детективу, об'єднані в 2009-му році під спільною назвою «Вовкулаки не пройдуть».

== Вибрані твори ==
Окрім творів написаних українською і представлених в цій бібліографії, автори також видали в електронному форматі повісті російською мовою «Исчезнувший поезд» та «С. С.С. Р. (связано, спаяно, схвачено, расплачено)». С. С.С.Р — це розповідь про те, у що обертається сучасній міліції горезвісне падіння цеглини на голову конкретній людині в непідходящий момент.

Бібліографія вибраних творів:<ref>[https://web.archive.org/web/20161012003844/http://lapikura.com.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=50&Itemid=29&lang=uk Що ми створили?] — Офіційний сайт Валерія та Наталі Лапікур</ref><ref>[https://archive.today/20171002061249/https://www.bookland.com/ukr/contributors/валерій-та-наталя-лапікури Лапікура Валерій] у ebook крамниці Bookland</ref>

* Кримінальний роман: малоросійський детектив. (?)<ref>{{Cite web |url=http://lapikura.com.ua/index.php?option=com_content&task=view&id=65&Itemid=29&lang=uk |title=Лапікура Валерій Павлович. Кримінальний роман: малоросійський детектив. |accessdate=11 листопада 2016 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20161111133530/http://lapikura.com.ua/index.php?option=com_content&task=view&id=65&Itemid=29&lang=uk |archivedate=11 листопада 2016 |deadurl=yes }}</ref>
* «Хазарська балада»: роман-фентезі (2001 р.);

* Детективний серіал «Інспектор і кава #1» (київський детектив у стилі «ретро») (2004—2006 рр.)
** "Покійник «по-флотському» («Інспектор і кава»)
** Наступна станція — смерть («Інспектор і кава»)
** Поїзд, що зник («Інспектор і кава»)

* «Вилов бандюг по-науковому» «Інспектор і кава #2» (2005)
** «Комісар Мегре і Кіціус»
** «Комедія з убивством»
** «Вилов бандюг по-науковому»

* Непосидючі покійнички («Інспектор і кава» #3) (2006)
** «Прищепка на хвості»
** «Кава по-диявольськи»
** «Непосидючі покійнички».

* Роман-фентезі «Чарівна брама». (2008 р.)<ref>Журнальний варіант виходив протягом 2000-го року в «Барвінку».</ref>

* «Валерій і Наталя Лапікури про Григорія Сковороду, Жана Анрі Фабра, Петра Котляревського, Івана Кожедуба, Михайла Остроградського» (2008)

* Вовкулаки не пройдуть: народний детектив (2009)
** Народний детектив «Ще не вмерла…» (2004 р.)<ref>(розширена версія повісті увійшла, як перший розділ, до підготовленої до друку великої детективної повісті «Вовкулаки не пройдуть»)</ref>

* Детектива! (2010)

* В Багдаді все спокійно («Інспектор і кава») (2010)

* «Містечко моє, містечко» — двокнижжя (2010)
** Кобиздохівські оповісті
** Короп по-чорнобильськи

* Рушниця, що не вистрелила" (2010)

* Чорна комедь з убивством (2012)

* Провінційна полька з вихилясами (2012)

* Мурро і Гавчик. Розслідування починаються (2016)
* Мурро і Гавчик. По слідах чупакабри (2016)
* Мурро і Гавчик. Загадка собаки Баскервілів (2016)
* Мурро і Гавчик. Викриття шпигуна (2016)

* 2016 — колективна збірка оповідань та новел «Палітра смаків» із серії «[[П'ять зірок]]»

* 2017 — колективна збірка оповідань «Їде маршрутка…» із серії «[[Дорожні історії]]»

== Відзнаки ==
Відзначений
* премією Союзу журналістів УРСР «[[Золоте перо]]»
* Республіканською премією імені Я. Галана (1989).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Хто є хто в України. К., 1997. — С.157;
* Хто є хто в Україні. К., 2000. — С.261.

== Посилання ==
* https://web.archive.org/web/20111222023830/http://lapikura.com.ua/
* [https://web.archive.org/web/20111023163705/http://www.grani-t.com.ua/ukr/authors/42/ Лапікури Валерій та Наталія]
* [http://bookland.net.ua/author/12292+Valeriy+ta+Natalya+Lapikuri.html Валерій та Наталя Лапікури] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110819220515/http://bookland.net.ua/author/12292+Valeriy+ta+Natalya+Lapikuri.html |date=19 серпня 2011 }}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Уродженці Омської області]]
[[Категорія:Українські тележурналісти]]
[[Категорія:Автори детективної прози України]]
[[Категорія:Члени НСЖУ]]
[[Категорія:Заслужені журналісти України]]
[[Категорія:Нагороджені «Золотим пером»]]

title: Лапікура Валерій Павлович

Народився: 9 вересня 1943 (81 рік) · Кутузівка, Шербакульський район, Омська область, РРФСР, СРСР

Членство: Національна спілка журналістів України

Напрямок: фентезі

Нагороди: Заслужений журналіст України


text:
# Бехтсріт
Бехтсріт (нім. Bechtsrieth) — громада в Німеччині, розташована в землі Баварія. Підпорядковується адміністративному округу Верхній Пфальц. Входить до складу району Нойштадт-ан-дер-Вальднааб. Складова частина об'єднання громад Ширміц.
Площа — 4,78 км2. Населення становить 1097 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Бехтсріт

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Бехтсріт
| місцева_назва       = Bechtsrieth
| тип_НП              = громада
| зображення          = Bechtsrieth Trebsau.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Bechtsrieth COA.svg
| прапор              =
| карта               = Bechtsrieth in NEW.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Бехтсріт на карті району
| земля               = [[Баварія]]
| округ               = [[Верхній Пфальц]]
| район               = [[Нойштадт-ан-дер-Вальднааб (район)|Нойштадт-ан-дер-Вальднааб]]
| об'єднання громад = [[Ширміц (об'єднання громад)|Ширміц]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 452
| площа               = 4.78
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-BY||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-BY||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-BY|09374170}}
| latd=49 | latm=38| lats=47
| longd=12| longm=12| longs=44
| розміщення_підпису = top
| поштовий_код        = 92699
| телефонний_код      = 0961
| стат_код            = 09 3 74 170
| авто_номер          = NEW
| вебсайт             = [http://www.bechtsrieth.de/ www.bechtsrieth.de]
}}
'''Бехтсріт''' ({{lang-de|Bechtsrieth}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Баварія]]. Підпорядковується [[Округ (Німеччина)|адміністративному округу]] [[Верхній Пфальц]]. Входить до складу району [[Нойштадт-ан-дер-Вальднааб (район)|Нойштадт-ан-дер-Вальднааб]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Ширміц (об'єднання громад)|Ширміц]].

Площа — 4,78 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-BY|09374170}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-BY||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:Bechtsrieth Rathaus.jpg|
Файл:Bechtsrieth Kirche Sankt Josef.jpg|
Файл:Bechtsrieth Grundschule.jpg|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Bechtsrieth}}
* [http://www.bechtsrieth.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070526114717/http://www.bechtsrieth.de/ |date=26 травня 2007 }} {{ref-de}}

{{Район Нойштадт-ан-дер-Вальднааб}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4388017-4}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Баварії]]

title: — громада —

— громада —: Вид Бехтсріт

title: Координати: 49°38′47″ пн. ш. 12°12′44″ сх. д. / 49.64639° пн. ш. 12.21222° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Баварія

Округ: Верхній Пфальц

Район: Нойштадт-ан-дер-Вальднааб

Об'єднання громад: Ширміц

Населення (31 грудня 2020)

Бехтсріт на карті району

БехтсрітРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Хорхе Гріффа
Хорхе Гріффа (ісп. Jorge Griffa, 7 вересня 1935, Касільда — 15 січня 2024, Росаріо) — аргентинський футболіст, що грав на позиції захисника. Відомий за виступами в клубах «Ньюеллс Олд Бойз» та «Атлетіко», у складі якого став триразовим володарем Кубка Іспанії, чемпіоном Іспанії, та володарем Кубка Кубків УЄФА. Виступав також за національну збірну Аргентини, У складі якої став переможцем чемпіонату Південної Америки.

## Клубна кар'єра
Хорхе Гріффа народився 1935 року в місті Касільда, та є вихованцем футбольної школи клубу «Ньюеллс Олд Бойз». Професійну футбольну кар'єру розпочав 1954 року в основній команді того ж клубу, в якій грав до кінця 1958 року, взявши участь у 90 матчах чемпіонату, та був основним гравцем захисту команди.
У 1959 році Хорхе Гріффа став гравцем іспанського клубу «Атлетіко», у складі якого грав до 1969 року. У складі мадридського клубу футболіст став у сезоні 1965—1966 років чемпіоном Іспанії, триразовим володарем Кубка Іспанії, та володарем Кубка Кубків УЄФА. У 1969—1971 роках Гріффа грав у складі іншої іспанської команди «Еспаньйол», після чого завершив виступи на футбольних полях.

## Виступи за збірну
У 1959 році Хорхе Гріффу включили до складу національної збірної Аргентини на домашній для аргентинської збірної чемпіонаті Південної Америки 1959 року. У складі збірної Гріффа здобув титул континентального чемпіона. На турнірі футболіст зіграв 4 матчі, після чого до складу збірної не залучався.
Помер Хорхе Гріффа 15 січня 2024 року на 89-му році життя у місті Росаріо.

## Титули і досягнення
- Володар Кубка Іспанії (3):

«Атлетіко»: 1959–1960, 1960–1961, 1964–1965
- Чемпіон Іспанії (1):

«Атлетіко»: 1965–1966
- Володар Кубка Кубків УЄФА (1):

«Атлетіко»: 1961–1962
- Переможець чемпіонату Південної Америки (1): 1959 (Аргентина)

title: Хорхе Гріффа

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Хорхе Гріффа
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 7.9.1935
| дата-смерті = 15.1.2024
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| юнацькі-роки = ?-1954
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|ARG}} «[[Ньюеллс Олд Бойз]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1954–1958 | {{Прапорець|ARG}} | «[[Ньюеллс Олд Бойз]]» | 90 |2}}
{{Футболіст рядок 0|1959–1969 | {{Прапорець|ESP}} | [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]] | 203 |6}}
{{Футболіст рядок 1|1969–1971 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Еспаньйол]]» | 53 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1959 | {{Прапорець|ARG}} | [[збірна Аргентини з футболу|Аргентина]] | 4 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Хорхе Гріффа''' ({{lang-es|Jorge Griffa}}, [[7 вересня]] [[1935]], [[Касільда]] — [[15 січня]] [[2024]], [[Росаріо]]) — аргентинський [[футболіст]], що грав на позиції [[Захисник (футбол)|захисника]]. Відомий за виступами в клубах «[[Ньюеллс Олд Бойз]]» та [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]], у складі якого став триразовим володарем [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]], [[Ла-Ліга|чемпіоном Іспанії]], та володарем [[Кубок Кубків УЄФА|Кубка Кубків УЄФА]]. Виступав також за [[збірна Аргентини з футболу|національну збірну Аргентини]], У складі якої став переможцем [[Кубок Америки з футболу|чемпіонату Південної Америки]].

== Клубна кар'єра ==
Хорхе Гріффа народився 1935 року в місті [[Касільда]], та є вихованцем футбольної школи клубу «[[Ньюеллс Олд Бойз]]». Професійну футбольну кар'єру розпочав 1954 року в основній команді того ж клубу, в якій грав до кінця 1958 року, взявши участь у 90 матчах чемпіонату, та був основним гравцем захисту команди.

У 1959 році Хорхе Гріффа став гравцем іспанського клубу [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]], у складі якого грав до 1969 року. У складі мадридського клубу футболіст став у сезоні 1965—1966 років [[Ла-Ліга|чемпіоном Іспанії]], триразовим володарем [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]], та володарем [[Кубок Кубків УЄФА|Кубка Кубків УЄФА]]. У 1969—1971 роках Гріффа грав у складі іншої іспанської команди «[[Еспаньйол]]», після чого завершив виступи на футбольних полях.

== Виступи за збірну ==
У 1959 році Хорхе Гріффу включили до складу [[Збірна Аргентини з футболу|національної збірної Аргентини]] на домашній для аргентинської збірної [[Чемпіонат Південної Америки з футболу 1959 (Аргентина)|чемпіонаті Південної Америки 1959 року]]. У складі збірної Гріффа здобув титул континентального чемпіона. На турнірі футболіст зіграв 4 матчі, після чого до складу збірної не залучався.

Помер Хорхе Гріффа 15 січня 2024 року на 89-му році життя у місті [[Росаріо]].

== Титули і досягнення ==
* [[Файл:RFEF - Copa del Rey.svg|16пкс]] Володар [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]] '''(3)''':
: [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]]: [[Кубок Іспанії з футболу 1959—1960|1959–1960]], [[Кубок Іспанії з футболу 1960—1961|1960–1961]], [[Кубок Іспанії з футболу 1964—1965|1964–1965]]
* [[Файл:Liga.png|20пкс]] [[Ла-Ліга|Чемпіон Іспанії]] '''(1)''':
: [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]]: [[Ла-Ліга 1965—1966|1965–1966]]
* [[Файл:Coppacoppe.png|18пкс]] Володар [[Кубок Кубків УЄФА|Кубка Кубків УЄФА]] '''(1)''':
: [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]]: [[Кубок Кубків УЄФА 1961-1962|1961–1962]]
* Переможець [[Кубок Америки з футболу|чемпіонату Південної Америки]] '''(1)''': [[Чемпіонат Південної Америки з футболу 1959 (Аргентина)|1959 (Аргентина)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{NFT player}}
* {{Wfb}}
* {{Bdfutbol}}

{{Склад збірної Аргентини на чемпіонаті Південної Америки 1959 (Аргентина)}}
{{ac}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Гріффа Хорхе}}
[[Категорія:Аргентинські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Аргентини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Ньюеллс Олд Бойз»]]
[[Категорія:Футболісти «Атлетіко» (Мадрид)]]
[[Категорія:Футболісти «Еспаньйола»]]
[[Категорія:Аргентинські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Іспанії]]
[[Категорія:Уродженці Касільди]]

title: Особисті дані

Народження: 7 вересня 1935

Смерть: 15 січня 2024 (88 років)

Поховання: Касільдаd

Прізвисько: Coqui

Громадянство: Аргентина

Позиція: захисник

title: Юнацькі клуби

«Ньюеллс Олд Бойз»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Ньюеллс Олд Бойз» · 90 · (2)

«Атлетіко» · 203 · (6)

«Еспаньйол» · 53 · (2)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Аргентина · 4 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# PRM2
PRM2 (англ. Protamine 2) – білок-протамін, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 16-й хромосомі. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 102 амінокислот, а молекулярна маса — 13 051.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MVRYRVRSLS |  | ERSHEVYRQQ |  | LHGQEQGHHG |  | QEEQGLSPEH |  | VEVYERTHGQ |
| SHYRRRHCSR |  | RRLHRIHRRQ |  | HRSCRRRKRR |  | SCRHRRRHRR |  | GCRTRKRTCR |
| RH         |  |            |  |            |  |            |  |            |

C: Цистеїн

E: Глутамінова кислота

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

Кодований геном білок за функціями належить до білків розвитку, фосфопротеїнів.
Задіяний у таких біологічних процесах, як диференціація клітин, сперматогенез, конденсація ДНК, альтернативний сплайсинг.
Білок має сайт для зв'язування з ДНК.
Локалізований у ядрі, хромосомах.

title: PRM2

wikitext:
{{Картка гена}}
'''PRM2''' ({{lang-en|Protamine 2}}) – білок-[[Протаміни|протамін]], який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 16-й хромосомі.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:9448 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:9448 |language=англ. |accessdate=21 вересня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 102 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 13 051<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/P04554#sequences |title=UniProt, P04554 |language=англ. |accessdate=21 вересня 2017 |archive-date=28 квітня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170428052256/http://www.uniprot.org/uniprot/P04554#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MVRYRVRSLS		ERSHEVYRQQ		LHGQEQGHHG		QEEQGLSPEH		VEVYERTHGQ

SHYRRRHCSR		RRLHRIHRRQ		HRSCRRRKRR		SCRHRRRHRR		GCRTRKRTCR

RH

C: [[Цистеїн]]

E: [[Глутамінова кислота]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[білок розвитку|білків розвитку]], [[фосфопротеїни|фосфопротеїнів]].
Задіяний у таких біологічних процесах, як [[диференціація клітин]], [[сперматогенез]], конденсація ДНК, [[альтернативний сплайсинг]].
Білок має сайт для зв'язування з [[Дезоксирибонуклеїнова кислота|ДНК]].
Локалізований у [[клітинне ядро|ядрі]], [[хромосома]]х.

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=Sequence of human protamine 2 cDNA. |journal=Nucleic Acids Res. |автор=Domenjoud L., Fronia C., Uhde F., Engel W. |дата=1988 |сторінки=7733 — 7733|volume=16}} {{PMID|3412906}} {{DOI|10.1093/nar/16.15.7733}}
* {{cite journal|назва=Genomic sequences of human protamines whose genes, PRM1 and PRM2, are clustered. |journal=Genomics |автор=Domenjoud L., Nussbaum G., Adham I.M., Greeske G., Engel W. |дата=1990 |сторінки=127 — 133|volume=8}} {{PMID|2081589}} {{DOI|10.1016/0888-7543(90)90234-L}}
* {{cite journal|назва=Rapid evolution of male reproductive genes in the descent of man. |journal=Nature |автор=Wyckoff G.J., Wang W., Wu C.-I. |дата=2000 |сторінки=304 — 309|volume=403}} {{PMID|10659848}} {{DOI|10.1038/35002070}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
* {{cite journal|назва=Molecular characterization of nuclear basic protein HPI1, a putative precursor of human sperm protamines HP2 and HP3. |journal=[[Eur. J. Biochem.]] |автор=Martinage A., Arkhis A., Alimi E., Sautiere P., Chevaillier P. |дата=1990 |сторінки=449 — 451|volume=191}} {{PMID|2384091}} {{DOI|10.1111/j.1432-1033.1990.tb19142.x}}
* {{cite journal|назва=Human sperm protamines. Amino-acid sequences of two forms of protamine P2. |journal=[[Eur. J. Biochem.]] |автор=McKay D.J., Renaux B.S., Dixon G.H. |дата=1986 |сторінки=5 — 8|volume=156}} {{PMID|3956509}} {{DOI|10.1111/j.1432-1033.1986.tb09540.x}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 16 (людина)|Хромосома 16]]

{{Портали|Біологія|Хімія}}

{{protein-stub}}

[[Категорія:Нуклеопротеїни]]

title: PRM2

PDB: Пошук ортологів: PDBe RCSB

title: Ідентифікатори

Символи: PRM2, CT94.2, protamine 2

Зовнішні ІД: OMIM: 182890 MGI: 97766 GeneCards: PRM2

Молекулярна функція: • DNA binding · • zinc ion binding · • cadmium ion binding

Клітинна компонента: • Нуклеосома · • клітинне ядро · • нуклеоплазма · • хромосома

Біологічний процес: • multicellular organism development · • диференціація клітин · • chromosome condensation · • nucleus organization · • spermatid development · • Сперматогенез

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Jumapalo
Jumapalo — метеорит-хондрит масою 32490 грам.

title: Jumapalo

wikitext:
{{Метеорит
|Назва=Jumapalo
|Світлина=Метеорит Jumapalo.jpg
|Виявлення=
|Країна=Індонезія
|Місце=Центральна Ява
|Широта=7o43.000 S
|Довгота=111o12.000 E
|Дата=13 березня 1984
|Маса=32490
|Колькість=1
|Тип=L6
|S=
|W=
|Fa=
|Fs=
|Місце зберігання=Метеоритна колекція PAH
|Коментарі=
}}

'''Jumapalo''' — [[метеорит]]-[[хондрит]] масою 32490 грам.

== Посилання ==

* [http://geo.web.ru/db/meteorites/card.html?id=10717 Дані про цей метеорит на сайті Російської Академії Наук] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070930224517/http://geo.web.ru/db/meteorites/card.html?id=10717 |date=30 вересня 2007 }}

[[Категорія:Метеорити]]

{{meteorite-stub}}
{{Метеорити за назвою}}

title: Jumapalo

Країна: Індонезія

Місце зберігання: Метеоритна колекція PAH


text:
# Abe League of Their Moe
«Abe League of Their Moe» (укр. «Їхнього Мо ліга Ейба») — дев'ятнадцята серія тридцять шостого сезону мультсеріалу «Сімпсони», прем'єра якої відбулась 27 квітня 2025 року у США на телеканалі «Fox».

## Сюжет
1944 рік. Малий Ейб Сімпсон зі своїм дідусем дивляться бейсбольний матч на Спрінґфілдському стадіоні, повному глядачів. Дід Сімпсон каже Ейбові, що колись і він буде ходити на ігри зі своїми онуками…
Однак у сьогоденні Ейб — єдиний глядач на стадіоні. Він спостерігає за «Спрінґфілдськими ізотопами», які не в найкращій формі. Раптово Сімпсон чує голос ще когось, хто коментує гру. Це Мо Сизляк на протилежному, теж порожньому, секторі. Ейб приєднується до нього, і вони починають чіплятися до членів команди-візитерів. Їм так подобається товариство один одного, що вони стають друзями.
Під час спільних переглядів ігор у таверні, по телебаченню оголошують, що македонський бейсболіст Аеропос Волков переїжджає до США, щоб грати за одну з команд Вищої бейсбольної ліги. Мо пропонує зняти відео, щоб заохотити його приєднатися до «Спрінґфілдських ізотопів», таким чином попернути популярність бейсбола в місті. Оскільки Мо має македонське коріння, то знає мову Волкова.
Тим часом Волков отримує кілька електронних листів з відеозапрошеннями до відомих команд. Однак, вони не переконують його. Пізніше поштою він отримує касету з відео Мо і дідуся Сімпсона. Ейб з містянами розповідає про любов до бейсболу, а Мо перекладає. Відчувши любов, яку вони вклали створення відео Волков погоджується.
Легіонера радо приймають у місті. Барт іде з дідусем на перший матч Волкова у складі «Спрінґфілдських ізотопів», що робить Ейба щасливим. Мо, який виступає перекладачем Волкова, обіцяє Барту, що хлопчик зможе зустрітися із бейсболістом після матчу. Однак, після перемоги Мо залишає Сімпсонів та їде в автобусі з Волковим.
Ейб помічає, що трансляції ігор повні реклам спонсорів. Хоча Спрінґфілдський стадіон тепер повен глядачів, але водночас і рекламних оголошень. Сектор, у якому змалку сидів Ейб, перенесли дуже далеко від поля. Він не може це все терпіти та іде до Мо. Удвох на очах вболівальників вони сперечаються та розривають дружбу.
На тій грі Мо також дізнається, що Волков, якого зацікавила реклама, робить ставки. Мо йде до дідуся до будинку для літніх, щоб попросити по допомогу. Однак, Ейб відмовляє, оскільки Мо дбає лише про здобуті гроші, а не про бейсбол. Водночас, коли дідусь Сімпсон відвідує Сімпсонів, то виявляє, що Барт також грає в азартні ігри.
Волков скликає пресконференцію, щоб зізнатися, що ганебно робив ставки. Мо ж перекладає журналістам зізнання спортсмена як «захоплення грою у Спрінґфілді», у що вони вірять. Зненацька до Мо виривається Ейб із проханням розповісти, як Волков і реклама підштовхнули Барта до беттінга. Мо усвідомлює, що він накоїв, і зізнається у брехні. Він хоче звинуватити телевізійні мережі у створенні цього безладу, але, зрештою, винним визнають Мо.
Волков підписує контракт з командою із Сан-Франциско. За цим у таверні спостерігає Ейб з Мо, і вони миряться. Дідусь радий, що Барт вже не грає в азартні ігри, але хлопчик заходить з купою грошей і всіх пригощає…
У сцені під час титрів блогер Джиммі О'Браєн коментує суперечку Мо й Ейба на стадіоні.

## Виробництво
Невена Нескоска, композиторка пісні «You», що мала представляти Північну Македонію на пісенному конкурсі Євробаченні 2020, була македонською консультанткою для цієї серії.
Епізод натхненно скандалом із японським бейсболістом Отані Сьохеєм і його перекладачем Іппеєм Мізухарою. 2024 року з'ясувалося, що перекладач вкрав у Отані понад 16 мільйонів доларів, щоб покрити свої гральні борги, і ховав це за неправильним перекладом. За словами співшоуранера серії Майкла Прайса, після переказу історії в кімнаті сценаристів «Сімпсонів» виконавчий продюсер Метт Селман задля розваги вдавав із себе шахрая-Мізухару, що породило ідею для епізода.
Для Прайса скандал з Отані стала можливістю прокоментувати підтримку Вищої бейсбольної ліги легалізації азартних ігор як джерел доходу.
|  | Азартні ігри — як і все, я думаю, це нормально в помірних кількостях — але люди через це руйнують свої життя. І з Отані офіційна версія полягає в тому, що Отані цього не робив, але навіть у цій версії це зруйнувало життя цьому хлопцеві. Це справді жахлива річ, і (факт), що це так відверто рекламується, на мою думку, не є чудовим. |

Під час написання сценарію у сценариста серії Джоела Коена виникла ідея якось пожартувати над кожною із 30 команд Вищої бейсбольної ліги. «Ми перестали перевіряти, але думаємо, що, можливо, вразили кожну команду».
Барт дізнався про азартні ігри, спостерігаючи за syibv японським бейсболістом Ю Дарвішем. 2005 hjre Дарвіш отримав розголос, коли його спіймали на курінні в кімнаті для гри в патінко. З словами Майкла Прайса, відсилання запропонував сценарист Дж. Стюарт Бернс, який водночас не є шанувальником бейсболу.

## Культурні відсилання та цікаві факти
- Назва серії є відсиланням до спортивної драми 1992 року «Їхня власна ліга» (укр. «A League of Their Own»)[4].
- У відеозапрошеннях Волкова актори Кріс Рок і Денні Трехо запрошують приєднатися до команд «New York Mets» і «Los Angeles Dodgers» відповідно[2].
- Волков вивчає англійську за мультсеріалом «Сім'янин (мультсеріал)». Він запозичує крилатий вислів Ґлена Кваґмайра «Giggity!», який Кваґмайр використовує як вираз радості чи прояву сексуальності[5].
- Після спонсорування Спрінґфілдський стадіон «Ізотоп» перейменовують на честь шоколаду «Toblerone»[4].
- На своєму телефоні дідусь шукає місце, де «лише фани» (англ. «Only fans»)[6].
- Окрім запрошених спортивних журналістів на пресконференції Волкова також є персонажі:
  - Тайлера Кепнера, журналіста «The New York Times»[2].
  - журналіста Метта Лавера. Ейб називає його «худорлявим Вайнштейном», що є відсиланням до звинувачень у сексуальному насильстві проти Лавера та Гарві Вайнштейна[6].

## Ставлення критиків і глядачів
Під час прем'єри серію переглянули 0,73 млн осіб, з рейтингом 0.2, що зробило її найпопулярнішим шоу на каналі «Fox» тієї ночі.
Джон Шварц із сайту «Bubbleblabber» оцінив серію на 9,5/10, сказавши:
|  | Можливо, інші серії «Сімпсонів» цього сезону були трохи серйознішими, але ця, мабуть, одна із найсмішніших чисто комедійних серій найтривалішого анімаційного ситкому, який виходить у прайм-тайм, яку я бачив за дуже довгий час. Чисто комедійне розгромлення 100-річного виду спорту, якому дуже бракувало цього від єдиного анімаційного серіалу у Залі слави бейсболу. |

Майк Селестіно з «Laughing Place» сказав:
|  | Я б сказав, що сюжет цієї серії трохи звивистий, але це не має значення, враховуючи її кумедність. Можливо, саме в цьому полягає різниця між епізодом «Сімпсонів», що забувається, та якіснішим у наші дні, але загалом ця серія мені сподобалась майже виключно завдяки кількості щирого сміху… Я отримав цікаву пару персонажів і кілька хороших жартів (включно з дідусевим здивуванням щодо відсутності «електронного листоноші»), і мені цього достатньо. |

На сайті «Me Blog Write Good» відзначили, що: «Я принаймні віддам серії належне, [бо] насправді було кілька жартів, над якими я злегка посміявся, але тут немає нічого справді примітного, це скоріше ті ж самі тропи розповіді й емоційні сюжетні прийоми, які ми бачили знову і знову».

title: Abe League of Their Moe

wikitext:
{{Серія мультсеріалу «Сімпсони»
| title = Abe League of Their Moe
| українська назва =Їхнього Мо ліга Ейба
| зображення =Abe League of Their Moe.png
| підпис =Дід Сімпсон і Мо наймають Волкова
| сезон = 36
| номер серії = 787
| виробничий код = 36ABF08
| дата = {{Дата|2025|4|27}}
| show_runner = Метт Селман і
Ел Джін
'''Співвиконавчий продюсер''' Майкл Прайс
| сценарист = Джоел Коен
| режисер =Роб Олівер
| політ =
| напис на щиті =
| напис на дошці =
| сцена на дивані =
| зірки =Джеймі Деметріу в ролі Волкова; [[Денні Трехо]], Джиммі О'Браєн, Кевін Буркхардт, Стів Гелбс, Кевін Міллар і [[Кріс Рок]] в ролі самих себе
}}
'''«Abe League of Their Moe»''' ({{lang-uk|«Їхнього Мо ліга Ейба»}}) — дев'ятнадцята серія [[Сімпсони (сезон 36)|тридцять шостого сезону]] мультсеріалу «[[Сімпсони]]», прем'єра якої відбулась {{Дата|2025|4|27}} року у [[Сполучені Штати Америки|США]] на телеканалі «[[Fox Broadcasting Company|Fox]]».

== Сюжет ==
[[1944]] рік. Малий [[Абрахам Сімпсон|Ейб Сімпсон]] зі своїм дідусем дивляться [[бейсбол]]ьний матч на [[Спрінгфілд (Сімпсони)|Спрінґфілдському]] [[стадіон]]і, повному глядачів. Дід Сімпсон каже Ейбові, що колись і він буде ходити на ігри зі своїми онуками…

Однак у сьогоденні Ейб — єдиний глядач на стадіоні. Він спостерігає за «Спрінґфілдськими ізотопами», які не в найкращій формі. Раптово Сімпсон чує голос ще когось, хто коментує гру. Це [[Мо Сизляк]] на протилежному, теж порожньому, секторі. Ейб приєднується до нього, і вони починають чіплятися до членів команди-візитерів. Їм так подобається товариство один одного, що вони стають друзями.

Під час спільних переглядів ігор у таверні, по телебаченню оголошують, що [[Північна Македонія|македонський]] бейсболіст Аеропос Волков переїжджає до [[Сполучені Штати Америки|США]], щоб грати за одну з команд [[Major League Baseball|Вищої бейсбольної ліги]]. Мо пропонує зняти [[відео]], щоб заохотити його приєднатися до «Спрінґфілдських ізотопів», таким чином попернути популярність бейсбола в місті. Оскільки Мо має македонське коріння, то знає [[Македонська мова|мову]] Волкова.

Тим часом Волков отримує кілька електронних листів з відеозапрошеннями до відомих команд. Однак, вони не переконують його. Пізніше поштою він отримує касету з відео Мо і дідуся Сімпсона. Ейб з містянами розповідає про любов до бейсболу, а Мо [[Перекладач|перекладає]]. Відчувши любов, яку вони вклали створення відео Волков погоджується.

Легіонера радо приймають у місті. [[Барт Сімпсон|Барт]] іде з дідусем на перший матч Волкова у складі «Спрінґфілдських ізотопів», що робить Ейба щасливим. Мо, який виступає перекладачем Волкова, обіцяє Барту, що хлопчик зможе зустрітися із бейсболістом після матчу. Однак, після перемоги Мо залишає Сімпсонів та їде в автобусі з Волковим.

Ейб помічає, що трансляції ігор повні [[Реклама|реклам]] [[Спонсорство|спонсорів]]. Хоча Спрінґфілдський стадіон тепер повен глядачів, але водночас і рекламних оголошень. Сектор, у якому змалку сидів Ейб, перенесли дуже далеко від поля. Він не може це все терпіти та іде до Мо. Удвох на очах вболівальників вони сперечаються та розривають дружбу.

На тій грі Мо також дізнається, що Волков, якого зацікавила реклама, робить [[Спортивний беттінг|ставки]]. Мо йде до дідуся до будинку для літніх, щоб попросити по допомогу. Однак, Ейб відмовляє, оскільки Мо дбає лише про здобуті [[гроші]], а не про бейсбол. Водночас, коли дідусь Сімпсон відвідує Сімпсонів, то виявляє, що Барт також грає в [[азартні ігри]].

Волков скликає [[Пресконференція|пресконференцію]], щоб зізнатися, що ганебно робив ставки. Мо ж [[переклад]]ає журналістам зізнання спортсмена як «захоплення грою у Спрінґфілді», у що вони вірять. Зненацька до Мо виривається Ейб із проханням розповісти, як Волков і реклама підштовхнули Барта до беттінга. Мо усвідомлює, що він накоїв, і зізнається у брехні. Він хоче звинуватити телевізійні мережі у створенні цього безладу, але, зрештою, винним визнають Мо.

Волков підписує контракт з командою із [[Сан-Франциско]]. За цим у таверні спостерігає Ейб з Мо, і вони миряться. Дідусь радий, що Барт вже не грає в азартні ігри, але хлопчик заходить з купою грошей і всіх пригощає…

У сцені під час титрів блогер Джиммі О'Браєн коментує суперечку Мо й Ейба на стадіоні.

== Виробництво ==
Невена Нескоска, композиторка пісні «You», що мала [[Північна Македонія на пісенному конкурсі Євробачення|представляти Північну Македонію]] на [[Пісенний конкурс Євробачення 2020|пісенному конкурсі Євробаченні 2020]], була македонською консультанткою для цієї серії<ref>{{Cite web |url=https://english.republika.mk/culture/macedonian-artists-worked-on-the-latest-simpsons-episode/ |title=Macedonian artists worked on the latest Simpsons episode |last=Marija |date=2025-04-26 |website=Republika English |language=en-US |access-date=2025-05-01 |archive-date=1 травня 2025 |archive-url=https://web.archive.org/web/20250501164828/https://english.republika.mk/culture/macedonian-artists-worked-on-the-latest-simpsons-episode/}}</ref>.

Епізод натхненно скандалом із японським бейсболістом [[Отані Сьохей|Отані Сьохеєм]] і його перекладачем Іппеєм Мізухарою. 2024 року з'ясувалося, що перекладач вкрав у Отані понад 16 мільйонів доларів, щоб покрити свої гральні борги, і ховав це за неправильним перекладом. За словами співшоуранера серії Майкла Прайса, після переказу історії в кімнаті сценаристів «[[Сімпсони|Сімпсонів]]» виконавчий продюсер Метт Селман задля розваги вдавав із себе шахрая-Мізухару, що породило ідею для епізода<ref name="NYT">{{Cite news|url=https://www.nytimes.com/athletic/6302810/2025/04/25/the-simpsons-mlb-gambling-baseball/|title=Sliders: For ‘The Simpsons,’ MLB’s gambling ties make a perfectly cromulent premise|last=Kepner|first=Tyler|date=2025-04-25|language=en|work=[[Нью-Йорк таймс|The New York Times]]|issn=0362-4331|access-date=2025-05-01 |archive-date=29 квітня 2025 |archive-url=https://web.archive.org/web/20250429000606/https://www.nytimes.com/athletic/6302810/2025/04/25/the-simpsons-mlb-gambling-baseball/}}</ref>.

Для Прайса скандал з Отані стала можливістю прокоментувати підтримку Вищої бейсбольної ліги легалізації азартних ігор як джерел доходу.
{{цитата|Азартні ігри — як і все, я думаю, це нормально в помірних кількостях — але люди через це руйнують свої життя. І з Отані офіційна версія полягає в тому, що Отані цього не робив, але навіть у цій версії це зруйнувало життя цьому хлопцеві. Це справді жахлива річ, і (факт), що це так відверто рекламується, на мою думку, не є чудовим<ref name="NYT"/>.}}
Під час написання сценарію у сценариста серії Джоела Коена виникла ідея якось пожартувати над кожною із 30 команд Вищої бейсбольної ліги. «Ми перестали перевіряти, але думаємо, що, можливо, вразили кожну команду»<ref name="NYT"/>.

Барт дізнався про азартні ігри, спостерігаючи за syibv японським бейсболістом Ю Дарвішем. 2005 hjre Дарвіш отримав розголос, коли його спіймали на курінні в кімнаті для гри в [[патінко]]. З словами Майкла Прайса, відсилання запропонував сценарист Дж. Стюарт Бернс, який водночас не є шанувальником бейсболу<ref>{{Bluesky|mikepriceinla.bsky.social/post/3lnts2bhi722h|Michael Price: "Great joke pitched by non baseball fan Stewart Burns"}} {{Webarchive|url=https://archive.today/20250501183451/https://bsky.app/profile/mikepriceinla.bsky.social/post/3lnts2bhi722h|date=2025-05-01}}</ref>.

== Культурні відсилання та цікаві факти ==
* Назва серії є відсиланням до спортивної драми 1992 року «[[Їхня власна ліга]]» ({{lang-uk|«A League of Their Own»}})<ref name="LP"/>.
* У відеозапрошеннях Волкова актори [[Кріс Рок]] і [[Денні Трехо]] запрошують приєднатися до команд «[[Нью-Йорк Метс|New York Mets]]» і «[[Лос-Анджелес Доджерс|Los Angeles Dodgers]]» відповідно<ref name="NYT"/>.
* Волков вивчає [[Англійська мова|англійську]] за мультсеріалом «[[Сім'янин (мультсеріал)]]». Він запозичує крилатий вислів Ґлена Кваґмайра «Giggity!», який Кваґмайр використовує як вираз радості чи прояву сексуальності<ref>{{Cite web |url=https://tvtropes.org/pmwiki/pmwiki.php/Recap/TheSimpsonsS36E19AbeLeagueOfTheirMoe |title=The Simpsons S 36 E 19 Abe League Of Their Moe |website=TV Tropes |access-date=2025-05-04 |archive-date=4 травня 2025 |archive-url=https://web.archive.org/web/20250504170750/https://tvtropes.org/pmwiki/pmwiki.php/Recap/TheSimpsonsS36E19AbeLeagueOfTheirMoe}}</ref>.
* Після спонсорування Спрінґфілдський стадіон «Ізотоп» перейменовують на честь шоколаду «[[Toblerone]]»<ref name="LP"/>.
* На своєму телефоні дідусь шукає місце, де «лише фани» ({{lang-en|«[[OnlyFans|Only fans]]»}})<ref name="MeBlog"/>.
* Окрім запрошених спортивних журналістів на пресконференції Волкова також є персонажі:
** Тайлера Кепнера, журналіста «[[Нью-Йорк таймс|The New York Times]]»<ref name="NYT"/>.
** журналіста Метта Лавера. Ейб називає його «худорлявим Вайнштейном», що є відсиланням до звинувачень у сексуальному насильстві проти Лавера та [[Гарві Вайнштейн]]а<ref name="MeBlog"/>.

== Ставлення критиків і глядачів ==
Під час прем'єри серію переглянули 0,73 млн осіб, з рейтингом 0.2, що зробило її найпопулярнішим шоу на каналі «[[Fox Broadcasting Company|Fox]]» тієї ночі<ref>{{Cite web |url=https://programminginsider.com/sunday-ratings-lakers-timberwolves-on-abc-ranks-as-second-most-watched-nba-first-round-game-4-in-two-decades/ |title=Sunday Ratings: Lakers-Timberwolves on ABC Ranks as Second-Most Watched NBA First Round Game 4 in Two Decades |last=Pucci |first=Douglas |date=2025-04-30 |website=Programming Insider |language=en |access-date=2025-05-01}}</ref>.

Джон Шварц із сайту «Bubbleblabber» оцінив серію на 9,5/10, сказавши:
{{цитата|Можливо, інші серії «Сімпсонів» цього сезону були трохи серйознішими, але ця, мабуть, одна із найсмішніших чисто комедійних серій найтривалішого анімаційного ситкому, який виходить у прайм-тайм, яку я бачив за дуже довгий час. Чисто комедійне розгромлення 100-річного виду спорту, якому дуже бракувало цього від єдиного анімаційного серіалу у Залі слави бейсболу<ref>{{Cite web |url=https://www.bubbleblabber.com/2025/04/review-the-simpsons-abe-league-of-their-moe/ |title=Review: The Simpsons “Abe League Of Their Moe” |last=Schwarz |first=John |date=2025-04-28 |website=Bubbleblabber |language=en |access-date=2025-05-01}}</ref>.}}

Майк Селестіно з «Laughing Place» сказав:
{{цитата|Я б сказав, що сюжет цієї серії трохи звивистий, але це не має значення, враховуючи її кумедність. Можливо, саме в цьому полягає різниця між епізодом «Сімпсонів», що забувається, та якіснішим у наші дні, але загалом ця серія мені сподобалась майже виключно завдяки кількості щирого сміху… Я отримав цікаву пару персонажів і кілька хороших жартів (включно з дідусевим здивуванням щодо відсутності «електронного листоноші»), і мені цього достатньо<ref name="LP">{{Cite web |url=https://www.laughingplace.com/entertainment/simpsons-s36e15-abe-league-of-their-moe-recap-review/ |title=TV Recap / Review: Homer's Father and Bartender Bond Over Baseball in "The Simpsons" - "Abe League of Their Moe" |last=Celestino |first=Mike |date=2025-04-28 |website=LaughingPlace.com |language=en |access-date=2025-05-01}}</ref>.}}

На сайті «Me Blog Write Good» відзначили, що: «Я принаймні віддам серії належне, [бо] насправді було кілька жартів, над якими я злегка посміявся, але тут немає нічого справді примітного, це скоріше ті ж самі тропи розповіді й емоційні сюжетні прийоми, які ми бачили знову і знову»<ref name="MeBlog">{{Cite web |url=https://meblogwritegood.com/2025/04/28/787-abe-league-of-their-moe/ |title=787. Abe League Of Their Moe |last=Mike! |first=~ |date=2025-04-28 |website=Me Blog Write Good |language=en |access-date=2025-05-01}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://simpsonswiki.com/wiki/Abe_League_of_Their_Moe «Abe League of Their Moe» на сайті Wikisimpsons]
{{Бібліоінформація}}

{{Сімпсони (сезон 36)}}
{{Епізоди Сімпсонів}}

title: «Їхнього Мо ліга Ейба»

«Їхнього Мо ліга Ейба»:
англ. Abe League of Their Moe
Дід Сімпсон і Мо наймають Волкова

Перший показ: 27 квітня 2025

Сценарій: Джоел Коен

Режисер(и): Роб Олівер

Виконавчий продюсер: Метт Селман і · Ел Джін · Співвиконавчий продюсер Майкл Прайс

title: Запрошені зірки

Запрошені зірки: Джеймі Деметріу в ролі Волкова; Денні Трехо, Джиммі О'Браєн, Кевін Буркхардт, Стів Гелбс, Кевін Міллар і Кріс Рок в ролі самих себе

title: Хронологія

← Попередня: Наступна →

Yellow Planet: Stew Lies


text:
# Шаповалов Олександр Сидорович
Олександр Сидорович Шаповалов (9 вересня 1871, село Чорна Слобода Полтавської губернії, тепер Полтавської області — 30 квітня 1942, місто Міас, тепер Челябінської області, Російська Федерація) — російський революціонер, радянський діяч органів державної безпеки, перший голова Київської губернської ЧК. Член Центральної контрольної комісії РКП(б) у 1924—1925 роках.

## Біографія
Народився в селянській родині. З 1886 року працював металістом на заводі.
У 1892 році створив робітничий антирелігійний гурток на одному із заводів Санкт-Петербурга. 1894 року приєднався із гурком до «Народної волі» («Групи народовольців»), брав участь у створенні підпільної «Лахтинської» друкарні.
У 1895 році відійшов від народовольців і вступив до петербурзького «Союзу боротьби за визволення робітничого класу». У 1896 році заарештований за участь у страйку робітників-текстильників. Сидів у Петропавлівській фортеці Санкт-Петербургу до 1898 року, після чого засланий на три роки до Мінусинського округу, де познайомився з Володимиром Ульяновим (Леніним). Член РСДРП з 1898 року.
Після закінчення заслання у 1901 році вступив до організації «Іскри» та вів підпільну партійну роботу в Батумі, Києві, Твері, Катеринославі, Одесі. З серпня 1903 року був членом Тверського комітету РСДРП. У вересні 1903 року направлений на партійну роботу у Вишній Волочок, а з листопада 1903 року — член Тверського комітету РСДРП та відповідальний організатор партійної роботи у заводських районах. Також керував підпільним гуртком на фабриці Берга в Твері. Організатор антивоєнної демонстрації у Твері 22 лютого 1904 року. Заарештований і ув'язнений у Тверській в'язниці. З травня по жовтень 1904 року утримувався у в'язниці Вишнього Волочка. Потім був звільнений із в'язниці, переїхав до Харкова. У 1905 році заарештований за участь у жовтневому та грудневому збройних повстаннях у Харкові.
У 1906 році звільнений під заставу, втік до Європи, де працював у закордонних організаціях РСДРП(б). З 1906 по червень 1917 року жив на еміграції (Бельгія, Франція).
У червні 1917 року повернувся у «пломбованому» вагоні до Росії. Був на партійній роботі в Москві. З грудня 1917 року — співробітник редакції газети «Таврійська правда».
У січні 1918 був членом Подільського революційного штабу в Києві, брав участь у більшовицькому заколоті проти Української Центральної Ради.
З серпня 1918 року — керуючий справами Всеросійської комісії з ремонту залізничного транспорту Вищої ради народного господарства Російської РФСР.
У лютому — березні 1919 року — голова Київської губернської надзвичайної комісії (ЧК).
До червня 1919 року — секретар Кримської надзвичайної комісії (ЧК).
У 1919 році працював інспектором Народного комісаріату праці РРФСР.
З 1920 року — завідувач облікового сектору Кримського обласного комітету РКП(б).
У 1921—1922 роках — співробітник Торгового представництва РРФСР у Німеччині.
Потім — в Інституті історії партії при ЦК РКП(б).
У 1924—1927 роках — у секторі контролю та перевірки Народного комісаріату робітничо-селянської інспекції СРСР.
З 1928 року — персональний пенсіонер; займався літературною працею. Видав книги «На шляху до марксизму» (Москва, 1926), «У підпіллі» (Москва-Ленінград, 1931), «У боротьбі за соціалізм» (2-е вид., Москва, 1957).
Помер 30 квітня 1942 року в місті Міасі Челябінської області.
На честь Шаповалова назвали вулицю в Донецьку.

title: Шаповалов Олександр Сидорович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Шаповалов Олександр Сидорович
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200 пкс
| дата_народження      =
| місце_народження     = село Чорна Слобода [[Полтавська губернія|Полтавської губернії]], тепер [[Полтавська область|Полтавської області]]
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| військове звання     =
| партія               = [[ВКП(б)]]
| нагороди             =
}}
{{Однофамільці|Шаповалов}}
'''Олександр Сидорович Шаповалов''' ({{ДН|9|09|1871}}, село Чорна Слобода [[Полтавська губернія|Полтавської губернії]], тепер [[Полтавська область|Полтавської області]] — {{ДС|30|04|1942}}, місто [[Міас (місто)|Міас]], тепер [[Челябінська область|Челябінської області]], [[Росія|Російська Федерація]]) — [[Російська імперія|російський]] революціонер, [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] діяч органів державної безпеки, перший голова Київської губернської ЧК. Член [[Центральна контрольна комісія КПРС|Центральної контрольної комісії РКП(б)]] у 1924—1925 роках.

== Біографія ==
Народився в селянській родині. З 1886 року працював металістом на заводі.

У 1892 році створив робітничий антирелігійний гурток на одному із заводів Санкт-Петербурга. 1894 року приєднався із гурком до «Народної волі» («Групи народовольців»), брав участь у створенні підпільної «Лахтинської» друкарні.

У 1895 році відійшов від народовольців і вступив до петербурзького «Союзу боротьби за визволення робітничого класу». У 1896 році заарештований за участь у страйку робітників-текстильників. Сидів у Петропавлівській фортеці Санкт-Петербургу до 1898 року, після чого засланий на три роки до Мінусинського округу, де познайомився з Володимиром Ульяновим (Леніним). Член [[РСДРП]] з 1898 року.

Після закінчення заслання у 1901 році вступив до організації «Іскри» та вів підпільну партійну роботу в Батумі, Києві, Твері, Катеринославі, Одесі. З серпня 1903 року був членом Тверського комітету РСДРП. У вересні 1903 року направлений на партійну роботу у Вишній Волочок, а з листопада 1903 року — член Тверського комітету РСДРП та відповідальний організатор партійної роботи у заводських районах. Також керував підпільним гуртком на фабриці Берга в Твері. Організатор антивоєнної демонстрації у Твері 22 лютого 1904 року. Заарештований і ув'язнений у Тверській в'язниці. З травня по жовтень 1904 року утримувався у в'язниці Вишнього Волочка. Потім був звільнений із в'язниці, переїхав до Харкова. У 1905 році заарештований за участь у жовтневому та грудневому збройних повстаннях у Харкові.

У 1906 році звільнений під заставу, втік до Європи, де працював у закордонних організаціях РСДРП(б). З 1906 по червень 1917 року жив на еміграції (Бельгія, Франція).

У червні 1917 року повернувся у «пломбованому» вагоні до Росії. Був на партійній роботі в Москві. З грудня 1917 року — співробітник редакції газети «Таврійська правда».

У січні 1918 був членом Подільського революційного штабу в Києві, брав участь у більшовицькому заколоті проти Української Центральної Ради.

З серпня 1918 року — керуючий справами Всеросійської комісії з ремонту залізничного транспорту Вищої ради народного господарства Російської РФСР.

У лютому — березні 1919 року — голова Київської губернської надзвичайної комісії (ЧК).

До червня 1919 року — секретар Кримської надзвичайної комісії (ЧК).

У 1919 році працював інспектором Народного комісаріату праці РРФСР.

З 1920 року — завідувач облікового сектору Кримського обласного комітету РКП(б).

У 1921—1922 роках — співробітник Торгового представництва РРФСР у Німеччині.

Потім — в Інституті історії партії при ЦК РКП(б).

У 1924—1927 роках — у секторі контролю та перевірки Народного комісаріату робітничо-селянської інспекції СРСР.

З 1928 року — персональний пенсіонер; займався літературною працею. Видав книги «На шляху до марксизму» (Москва, 1926), «У підпіллі» (Москва-Ленінград, 1931), «У боротьбі за соціалізм» (2-е вид., Москва, 1957).

Помер 30 квітня 1942 року в місті Міасі Челябінської області.

На честь Шаповалова назвали вулицю в Донецьку.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.knowbysight.info/ShSS/08213.asp Шаповалов Александр Сидорович] {{ref-ru}}
* Органи державноï безпеки Киïвщини (1919 - 1991) у фотографiях i документах. Киïв, 2004

{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Члени КПРС]]
[[Категорія:Особи, увічнення яких підпадає під закон про декомунізацію]]

title: Шаповалов Олександр Сидорович

Народився: 9 вересня 1871 · село Чорна Слобода Полтавської губернії, тепер Полтавської області

Помер: 30 квітня 1942 (70 років) · Міас, Челябінська область, РРФСР, СРСР

Країна: Російська імперія · СРСР

Національність: росіянин

Діяльність: письменник, політик

Знання мов: російська

Членство: Всесоюзне товариство старих більшовиків

Партія: ВКП(б)


text:
# Окамото Сейко
Окамото Сейко (нар. 14 березня 1978) — колишня японська тенісистка.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 178 місце досягла 16 січня 2006, парну — 123 місце — 1 листопада 2004 року.
Здобула 2 одиночні та 1 парний титул.
Завершила кар'єру 2010 року.

## Фінали турнірів WTA

### Парний розряд: 1 (1 перемога)
| Результат | Дата          | Турнір                          | Рівень | Покриття | Партнерка     | Суперниці                 | Рахунок       |
| --------- | ------------- | ------------------------------- | ------ | -------- | ------------- | ------------------------- | ------------- |
| Перемога  | 16 січня 2004 | Hobart International, Австралія | Tier V | Тверде   | Асагое Сінобу | Ельс Калленс Барбара Шетт | 2–6, 6–4, 6–3 |

## Фінали ITF
| турніри $50,000 |
| турніри $25,000 |
| турніри $10,000 |

### Одиночний розряд: 10 (2–8)
| Результат | Ранг | Дата              | Турнір                     | Покриття | Суперниця      | Рахунок       |
| --------- | ---- | ----------------- | -------------------------- | -------- | -------------- | ------------- |
| Перемога  | 1.   | 20 листопада 2000 | ITF Kōfu, Японія           | Килим    | Таґуті Кейко   | 4–1, 1–3, 4–1 |
| Поразка   | 2.   | 22 липня 2002     | ITF Інчхон, Південна Корея | Тверде   | Кім Мі Ок      | 6–4, 3–6, 4–6 |
| Поразка   | 3.   | 19 жовтня 2003    | ITF Хайбара, Японія        | Тверде   | Юка Йосіда     | 1–6, 4–6      |
| Поразка   | 4.   | 13 травня 2004    | ITF Пекін, КНР             | Тверде   | Лі На          | 4–6, 4–6      |
| Поразка   | 5.   | 27 лютого 2005    | ITF Тайбей, Тайвань        | Тверде   | Латіша Чжань   | 3–6, 2–6      |
| Поразка   | 6.   | 28 травня 2005    | ITF Наґано, Японія         | Килим    | Маюмі Ямамото  | 2–6, 2–6      |
| Поразка   | 7.   | 5 червня 2005     | ITF Ґумма, Японія          | Килим    | Сє Шувей       | 1–6, 2–6      |
| Поразка   | 8.   | 29 жовтня 2006    | ITF Хаманако, Японія       | Килим    | Хісамацу Сіхо  | 2–6, 4–6      |
| Перемога  | 9.   | 15 квітня 2007    | ITF Хошимін, В'єтнам       | Тверде   | Еріка Такао    | 6–1, 6–2      |
| Поразка   | 10.  | 21 жовтня 2007    | ITF Макінохара, Японія     | Килим    | Акіко Йонемура | 3–6, 4–6      |

### Парний розряд: 33 (15–18)
| Результат | Ранг | Дата              | Турнір                  | Покриття   | Партнерка      | Суперниці                                    | Рахунок                 |
| --------- | ---- | ----------------- | ----------------------- | ---------- | -------------- | -------------------------------------------- | ----------------------- |
| Поразка   | 1.   | 23 листопада 1998 | ITF Нагасакі, Японія    | Трава      | Таґуті Кейко   | Акіко Ґундзі Ісіда Кейко                     | 2–6, 2–6                |
| Перемога  | 2.   | 6 червня 1999     | ITF Літл-Рок, США       | Тверде     | Таґуті Кейко   | Чан Кйон Мі Чхе Кйон І                       | 7–5, 6–2                |
| Перемога  | 3.   | 28 листопада 1999 | ITF Kōfu, Японія        | Килим      | Таґуті Кейко   | Ремі Тедзука Макі Арай                       | 7–6, 0–6, 7–5           |
| Перемога  | 4.   | 13 листопада 2000 | ITF Хайбара, Японія     | Ґрунт      | Таґуті Кейко   | Акіко Ґундзі Ісіда Кейко                     | 2–4, 4–0, 5–3, 3–5, 4–2 |
| Перемога  | 5.   | 20 листопада 2000 | ITF Kōfu, Японія        | Килим      | Таґуті Кейко   | Куміко Їдзіма Макі Арай                      | 3–5, 4–1, 5–4, 4–1      |
| Перемога  | 6.   | 3 вересня 2001    | Куґаяма, Японія         | Тверде     | Урабе Намі     | Мелісса Дауз Саманта Стосур                  | 6–4, 2–6, 6–1           |
| Поразка   | 7.   | 26 вересня 2001   | Кіото, Японія           | Тверде     | Урабе Намі     | Мелісса Дауз Саманта Стосур                  | 3–6, 6–3, 2–6           |
| Поразка   | 8.   | 10 лютого 2002    | Фару, Португалія        | Тверде     | Сатомі Кіндзьо | Тедзука Ремі Арай Макі                       | 5–7, 7–6, 2–6           |
| Перемога  | 9.   | 30 червня 2002    | Лашін, Канада           | Тверде     | Сідзу Кацумі   | Адрія Енґел Крістіна Крашевскі               | w/o                     |
| Перемога  | 10.  | 21 липня 2002     | Сеул, Південна Корея    | Тверде     | Арай Макі      | Chang Kyung-mi Chae Kyung-yee                | 6–3, 5–7, 6–4           |
| Поразка   | 11.  | 20 квітня 2003    | Хошимін, В'єтнам        | Тверде     | Хісамацу Сіхо  | Choi Jin-young Кім Мі Ок                     | 1–6, 2–6                |
| Перемога  | 12.  | 1 червня 2003     | Х'юстон, США            | Тверде (i) | Тедзука Ремі   | Івонн Дойл Ніколь Ренкен                     | 5–7, 6–4, 6–3           |
| Поразка   | 13.  | 2 листопада 2003  | Пекін, КНР              | Тверде     | Чон Мі Ра      | Ян Шуцзін Юй Їн                              | 4–6, 2–6                |
| Поразка   | 14.  | 10 травня 2004    | Каруїдзава, Японія      | Килим      | Рьоко Фуда     | Фудзівара Ріка Чон Мі Ра                     | 2–6, 6–2, 6–7           |
| Перемога  | 15.  | 11 липня 2004     | Колледж-Парк, США       | Тверде     | Хісамацу Сіхо  | Наталія Демиденко Кейсі Смеші                | 7–6(5), 6–2             |
| Поразка   | 16.  | 21 лютого 2005    | Тайбей, Тайвань         | Тверде     | Фуда Рьоко     | Чжуан Цзяжун Сє Шувей                        | 3–6, 2–6                |
| Перемога  | 17.  | 1 травня 2005     | Хаманако, Японія        | Тверде     | Фуда Рьоко     | Хісамацу Сіхо Такасе Аямі                    | 7–5, 6–4                |
| Поразка   | 18.  | 8 травня 2005     | Ґіфу, Японія            | Килим      | Фуда Рьоко     | Фудзівара Ріка Обата Саорі                   | 1–6, 2–6                |
| Перемога  | 19.  | 14 травня 2005    | Фукуока, Японія         | Килим      | Фуда Рьоко     | Латіша Чжань Чжуан Цзяжун                    | 6–2, 7–6                |
| Перемога  | 20.  | 22 травня 2005    | Чханвон, Південна Корея | Тверде     | Чжуан Цзяжун   | Чжань Цзіньвей Сє Шувей                      | 6–2, 7–5                |
| Поразка   | 21.  | 23 жовтня 2005    | Макінохара, Японія      | Килим      | Такасе Аямі    | Такемура Рьоко Томоко Йонемура               | 4–6, 3–6                |
| Поразка   | 22.  | 6 листопада 2005  | Пусан, Корея            | Тверде     | Такасе Аямі    | Юлія Єфремова Вінне Пракуся                  | 4–6, 7–6(6), 1–6        |
| Поразка   | 23.  | 11 квітня 2006    | Джексон, США            | Ґрунт      | Такасе Аямі    | Марія Кондратьєва Софі Лефевр                | 0–6, 3–6                |
| Поразка   | 24.  | 9 липня 2006      | Нагоя, Японія           | Тверде     | Такасе Аямі    | Чжуан Цзяжун Хісамацу Сіхо                   | 2–6, 3–6                |
| Поразка   | 25.  | 16 липня 2006     | Міядзакі, Японія        | Тверде     | Такасе Аямі    | Арай Макі Куміко Їдзіма                      | 2–6, 3–6                |
| Поразка   | 26.  | 23 липня 2006     | Куруме, Японія          | Килим      | Такасе Аямі    | Латіша Чжань Чжуан Цзяжун                    | w/o                     |
| Поразка   | 27.  | 28 жовтня 2006    | Хаманако, Японія        | Килим      | Арай Макі      | Чжуан Цзяжун Сє Шувей                        | 6–7(2), 5–7             |
| Перемога  | 28.  | 5 листопада 2006  | Сутама, Японія          | Ґрунт      | Арай Макі      | Такемура Рьоко Танака Марі                   | 6–2, 6–3                |
| Перемога  | 29.  | 19 лютого 2007    | ITF Клірвотер, США      | Тверде     | Фуда Рьоко]    | Мервана Югич-Салкич Антонелла Серра-Дзанетті | 5–7, 6–3, 6–4           |
| Поразка   | 30.  | 9 квітня 2007     | ITF Хошимін, В'єтнам    | Тверде     | Їдзіма Куміко  | Хань Сіньюнь Хао Цзє                         | 2–6, 6–1, 3–6           |
| Поразка   | 31.  | 6 травня 2007     | ITF Ґіфу, Японія        | Килим      | Їдзіма Куміко  | Моріта Аюмі Ай Суґіяма                       | 1–6, 6–3, 0–6           |
| Поразка   | 32.  | 18 лютого 2008    | ITF Клірвотер, США      | Тверде     | Чжань Цзіньвей | Анна Фіцпатрік Ана Веселинович               | 2–6, 6–3, [6–10]        |
| Перемога  | 33.  | 26 березня 2010   | ITF Kōfu, Японія        | Тверде     | Арай Макі      | Хісамацу Сіхо Іноуе Майко                    | 6–4, 6–4                |

title: Окамото Сейко

wikitext:
{{Тенісист
|ім'я_гравця         = Окамото Сейко
 Seiko Okamoto
|фото                =
|громадянство        = {{JPN}}
|місце_проживання    =
|дата_народження     = 14 березня 1978
|місце_народження    = [[Токіо]]
|дата_смерті         =
|місце_смерті        =
|зріст               =
|вага                =
|початок_кар'єри     = 2000
|завершення_кар'єри  = 2010
|робоча_рука         = права
|тренер              =
|призові_гроші       = $207,531
|одиночні_результати             = 264–264
|одиночних_титулів               = 2 [[Міжнародна федерація тенісу|ITF]]
|найвища_одиночна_позиція        = Ранг 178 (16 січня 2006)
|поточна_одиночна_позиція        =
|результати_Australian_Open      = К2р ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2008, жінки, одиночний розряд|2008]])
|результати_Roland_Garros        = К1р ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 2006, жінки, одиночний розряд|2006]])
|результати_Wimbledon            = К3р ([[Вімблдонський турнір 2005, жінки, одиночний розряд|2005]])
|результати_US_Open              = К2р ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 2005, жінки, одиночний розряд|2005]])
|результати_на_World_Tour_Finals =
|результати_Олімпіади            =
|парні_результати                  = 223–166
|парних_титулів                    = 1 WTA, 15 ITF
|найвища_парна_позиція             = Ранг 123 (1 листопада 2004)
|результати_парні_Australian_Open  = 1р ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2004, жінки, парний розряд|2004]], [[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 2005, жінки, парний розряд|2005]])
|результати_парні_Roland_Garros    =
|результати_парні_Wimbledon        =
|результати_парні_US_Open          =
|результати_парні_Олімпіади        =
|результати_мікст_Australian_Open  =
|результати_мікст_Roland_Garros    =
|результати_мікст_Wimbledon        =
|результати_мікст_US_Open          =
|результати_мікст_Олімпіади        =
|останнє_оновлення   =
|медалі              =
}}

'''Окамото Сейко''' (нар. 14 березня 1978) — колишня японська тенісистка.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 178 місце досягла 16 січня 2006, парну — 123 місце — 1 листопада 2004 року.
Здобула 2 одиночні та 1 парний титул.
Завершила кар'єру 2010 року.

== Фінали турнірів WTA ==
=== Парний розряд: 1 (1 перемога) ===
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
!Результат
!Дата
!Турнір
!Рівень
!Покриття
!Партнерка
!Суперниці
!Рахунок
|- bgcolor="66CCFF"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 16 січня 2004
| [[Hobart International]],
Австралія
| Tier V
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} [[Асагое Сінобу]]
| {{flagicon|BEL}} [[Ельс Калленс]]
 {{flagicon|AUT}} [[Барбара Шетт]]
| 2–6, 6–4, 6–3
|}

== Фінали ITF ==
{| class="wikitable"  style="font-size:85%; width:13%;"
|- style="background:#addfad;"
| турніри $50,000
|- style="background:lightblue;"
| турніри $25,000
|- style="background:#f0f8ff;"
| турніри $10,000
|}

=== Одиночний розряд: 10 (2–8) ===
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
|-
! Результат
! Ранг
! Дата
! Турнір
! Покриття
! Суперниця
! Рахунок
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 1.
| 20 листопада 2000
| ITF Kōfu, Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} [[Таґуті Кейко]]
| 4–1, 1–3, 4–1
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 2.
| 22 липня 2002
| ITF [[Інчхон]], Південна Корея
| Тверде
| {{flagicon|KOR}} [[Кім Мі Ок]]
| 6–4, 3–6, 4–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 3.
| 19 жовтня 2003
| ITF {{нп|Хайбара (Сідзуока)|Хайбара||Haibara, Shizuoka}}, Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} [[Йосіда Юка|Юка Йосіда]]
| 1–6, 4–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 4.
| 13 травня 2004
| ITF [[Пекін]], КНР
| Тверде
| {{flagicon|CHN}} [[Лі На]]
| 4–6, 4–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 5.
| 27 лютого 2005
| ITF [[Тайбей]], Тайвань
| Тверде
| {{flagicon|TPE}} [[Латіша Чжань]]
| 3–6, 2–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 6.
| 28 травня 2005
| ITF [[Наґано]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} [[Маюмі Ямамото (tennis)|Маюмі Ямамото]]
| 2–6, 2–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 7.
| 5 червня 2005
| ITF [[Префектура Ґумма|Ґумма]], Японія
| Килим
| {{flagicon|TPE}} [[Сє Шувей]]
| 1–6, 2–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 8.
| 29 жовтня 2006
| ITF Хаманако, Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} [[Хісамацу Сіхо]]
| 2–6, 4–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 9.
| 15 квітня 2007
| ITF [[Хошимін]], В'єтнам
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} [[Такао Еріка|Еріка Такао]]
| 6–1, 6–2
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 10.
| 21 жовтня 2007
| ITF [[Макінохара (Сідзуока)|Макінохара]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} [[Йонемура Акіко|Акіко Йонемура]]
| 3–6, 4–6
|}

=== Парний розряд: 33 (15–18) ===
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
|-
! Результат
! Ранг
! Дата
! Турнір
! Покриття
! Партнерка
! Суперниці
! Рахунок
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 1.
| 23 листопада 1998
| ITF [[Нагасакі]], Японія
| Трава
| {{flagicon|JPN}} Таґуті Кейко
| {{flagicon|JPN}} [[Акіко Ґундзі]]
 {{flagicon|JPN}} [[Ісіда Кейко]]
| 2–6, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 2.
| 6 червня 1999
| ITF [[Літл-Рок]], США
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Таґуті Кейко
| {{flagicon|KOR}} [[Чан Кйон Мі]]
 {{flagicon|KOR}} [[Чхе Кйон І]]
| 7–5, 6–2
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 3.
| 28 листопада 1999
| ITF Kōfu, Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Таґуті Кейко
| {{flagicon|JPN}} [[Тедзука Ремі|Ремі Тедзука]]
 {{flagicon|JPN}} [[Арай Макі|Макі Арай]]
| 7–6, 0–6, 7–5
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 4.
| 13 листопада 2000
| ITF {{нп|Хайбара (Сідзуока)|Хайбара||Haibara, Shizuoka}}, Японія
| Ґрунт
| {{flagicon|JPN}} Таґуті Кейко
| {{flagicon|JPN}} Акіко Ґундзі
 {{flagicon|JPN}} Ісіда Кейко
| 2–4, 4–0, 5–3, 3–5, 4–2
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 5.
| 20 листопада 2000
| ITF Kōfu, Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Таґуті Кейко
| {{flagicon|JPN}} [[Їдзіма Куміко|Куміко Їдзіма]]
 {{flagicon|JPN}} [[Арай Макі|Макі Арай]]
| 3–5, 4–1, 5–4, 4–1
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 6.
| 3 вересня 2001
| Куґаяма, Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} [[Урабе Намі]]
| {{flagicon|AUS}} [[Мелісса Дауз]]
 {{flagicon|AUS}} [[Саманта Стосур]]
| 6–4, 2–6, 6–1
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 7.
| 26 вересня 2001
| [[Кіото]], Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Урабе Намі
| {{flagicon|AUS}} Мелісса Дауз
 {{flagicon|AUS}} Саманта Стосур
| 3–6, 6–3, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 8.
| 10 лютого 2002
| [[Фару]], Португалія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} [[Сатомі Кіндзьо]]
| {{flagicon|JPN}} Тедзука Ремі
 {{flagicon|JPN}} Арай Макі
| 5–7, 7–6, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 9.
| 30 червня 2002
| Лашін, Канада
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} [[Кацумі Сідзу|Сідзу Кацумі]]
| {{flagicon|USA}} [[Адрія Енґел]]
 {{flagicon|USA}} [[Крістіна Крашевскі]]
| w/o
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 10.
| 21 липня 2002
| [[Сеул]], Південна Корея
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Арай Макі
| {{flagicon|KOR}} Chang Kyung-mi
 {{flagicon|KOR}} Chae Kyung-yee
| 6–3, 5–7, 6–4
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 11.
| 20 квітня 2003
| [[Хошимін]], В'єтнам
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Хісамацу Сіхо
| {{flagicon|KOR}} [[Choi Jin-young (tennis)|Choi Jin-young]]
 {{flagicon|KOR}} Кім Мі Ок
| 1–6, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 12.
| 1 червня 2003
| Х'юстон, США
| Тверде (i)
| {{flagicon|JPN}} Тедзука Ремі
| {{flagicon|IRL}} [[Івонн Дойл (тенісистка)|Івонн Дойл]]
 {{flagicon|RSA}} [[Ніколь Ренкен]]
| 5–7, 6–4, 6–3
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 13.
| 2 листопада 2003
| [[Пекін]], КНР
| Тверде
| {{flagicon|KOR}} [[Чон Мі Ра]]
| {{flagicon|CHN}} [[Ян Шуцзін]]
 {{flagicon|CHN}} [[Юй Їн]]
| 4–6, 2–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 14.
| 10 травня 2004
| [[Каруїдзава]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} [[Фуда Рьоко|Рьоко Фуда]]
| {{flagicon|JPN}} [[Фудзівара Ріка]]
 {{flagicon|KOR}} Чон Мі Ра
| 2–6, 6–2, 6–7
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 15.
| 11 липня 2004
| Колледж-Парк, США
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Хісамацу Сіхо
| {{flagicon|BLR}} [[Наталія Демиденко]]
 {{flagicon|USA}} [[Кейсі Смеші]]
| 7–6(5), 6–2
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 16.
| 21 лютого 2005
| [[Тайбей]], Тайвань
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Фуда Рьоко
| {{flagicon|TPE}} [[Чжуан Цзяжун]]
 {{flagicon|TPE}} [[Сє Шувей]]
| 3–6, 2–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 17.
| 1 травня 2005
| Хаманако, Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Фуда Рьоко
| {{flagicon|JPN}} Хісамацу Сіхо
 {{flagicon|JPN}} [[Такасе Аямі]]
| 7–5, 6–4
|- style="background:#addfad;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 18.
| 8 травня 2005
| [[Ґіфу]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Фуда Рьоко
| {{flagicon|JPN}} Фудзівара Ріка
 {{flagicon|JPN}} [[Обата Саорі]]
| 1–6, 2–6
|- style="background:#addfad;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 19.
| 14 травня 2005
| [[Фукуока]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Фуда Рьоко
| {{flagicon|TPE}} Латіша Чжань
 {{flagicon|TPE}} Чжуан Цзяжун
| 6–2, 7–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 20.
| 22 травня 2005
| [[Чханвон]], Південна Корея
| Тверде
| {{flagicon|TPE}} Чжуан Цзяжун
| {{flagicon|TPE}} [[Чжань Цзіньвей]]
 {{flagicon|TPE}} Сє Шувей
| 6–2, 7–5
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 21.
| 23 жовтня 2005
| [[Макінохара (Сідзуока)|Макінохара]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Такасе Аямі
| {{flagicon|JPN}} [[Такемура Рьоко]]
 {{flagicon|JPN}} [[Йонемура Томоко|Томоко Йонемура]]
| 4–6, 3–6
|- style="background:#addfad;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 22.
| 6 листопада 2005
| [[Пусан]], Корея
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Такасе Аямі
| {{flagicon|RUS}} [[Юлія Єфремова]]
 {{flagicon|INA}} [[Вінне Пракуся]]
| 4–6, 7–6(6), 1–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 23.
| 11 квітня 2006
| Джексон, США
| Ґрунт
| {{flagicon|JPN}} Такасе Аямі
| {{flagicon|RUS}} [[Кондратьєва Марія Олександрівна|Марія Кондратьєва]]
 {{flagicon|FRA}} [[Софі Лефевр]]
| 0–6, 3–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 24.
| 9 липня 2006
| [[Нагоя]], Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Такасе Аямі
| {{flagicon|TPE}} Чжуан Цзяжун
 {{flagicon|JPN}} Хісамацу Сіхо
| 2–6, 3–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 25.
| 16 липня 2006
| [[Міядзакі (Міядзакі)|Міядзакі]], Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Такасе Аямі
| {{flagicon|JPN}} Арай Макі
 {{flagicon|JPN}} [[Їдзіма Куміко|Куміко Їдзіма]]
| 2–6, 3–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 26.
| 23 липня 2006
| [[Куруме (Фукуока)|Куруме]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Такасе Аямі
| {{flagicon|TPE}} Латіша Чжань
 {{flagicon|TPE}} Чжуан Цзяжун
| w/o
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 27.
| 28 жовтня 2006
| Хаманако, Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Арай Макі
| {{flagicon|TPE}} Чжуан Цзяжун
 {{flagicon|TPE}} Сє Шувей
| 6–7(2), 5–7
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 28.
| 5 листопада 2006
| {{нп|Сутама (Яманасі)|Сутама||Sutama, Yamanashi}}, Японія
| Ґрунт
| {{flagicon|JPN}} Арай Макі
| {{flagicon|JPN}} Такемура Рьоко
 {{flagicon|JPN}} [[Танака Марі]]
| 6–2, 6–3
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 29.
| 19 лютого 2007
| ITF Клірвотер, США
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Фуда Рьоко]
| {{flagicon|BIH}} [[Мервана Югич-Салкич]]
 {{flagicon|ITA}} [[Антонелла Серра-Дзанетті]]
| 5–7, 6–3, 6–4
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 30.
| 9 квітня 2007
| ITF [[Хошимін]], В'єтнам
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Їдзіма Куміко
| {{flagicon|CHN}} [[Хань Сіньюнь]]
 {{flagicon|CHN}} [[Хао Цзє]]
| 2–6, 6–1, 3–6
|- style="background:#addfad;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 31.
| 6 травня 2007
| ITF [[Ґіфу]], Японія
| Килим
| {{flagicon|JPN}} Їдзіма Куміко
| {{flagicon|JPN}} [[Моріта Аюмі]]
 {{flagicon|JPN}} [[Суґіяма Ай|Ай Суґіяма]]
| 1–6, 6–3, 0–6
|- style="background:lightblue;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 32.
| 18 лютого 2008
| ITF Клірвотер, США
| Тверде
| {{flagicon|TPE}} Чжань Цзіньвей
| {{flagicon|GBR}} [[Анна Фіцпатрік]]
 {{flagicon|MNE}} [[Ана Веселинович]]
| 2–6, 6–3, [6–10]
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| 33.
| 26 березня 2010
| ITF Kōfu, Японія
| Тверде
| {{flagicon|JPN}} Арай Макі
| {{flagicon|JPN}} Хісамацу Сіхо
 {{flagicon|JPN}} [[Іноуе Майко]]
| 6–4, 6–4
|}

== Примітки ==
* {{WTA}}
* {{ITF profile}}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Сейко Окамото}}
[[Категорія:Народились 1984]]
[[Категорія:Японські тенісистки]]
[[Категорія:Призери Універсіад з тенісу]]
[[Категорія:Персоналії:Токіо]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 1999]]
[[Категорія:Японські бронзові призери Універсіад]]

title: яп. 岡本聖子

Громадянство: Японія

Дата народження: 14 березня 1978 (47 років)

Місце народження: Токіо

Робоча рука: права

title: Одиночний розряд

Титулів: 2 ITF

title: Мейджори

title: Парний розряд

Титулів: 1 WTA, 15 ITF

Найвища позиція: Ранг 123 (1 листопада 2004)

title: Мейджори


text:
# Кнот-Ахав
Кнот-Ахав (…Ті'-Хуун) (д/н — 618) — ахав К'анту у 599—618 роках.

## Життєпис
Старший син ахава Яхав-Те'-К'ініча II та його старшої дружини. наприкінці свого володарювання його батько зробив Кнот-Ахава своїм співправителем. В день 9.8.5.16.12, 5 Еб' 5 Шуль (26 червня 599 року) відбулася церемонія інтронізації. Єдиним ахавом Кнот-Ахав став у 603 році, після смерті Яхав-Те'-К'ініча II.
В перші роки значний вплив при дворі мав їц'ін Чеках-К'ініч, стрийко Кнот-Ахава. Останній намагався зберегти стан царства, що встановився під час володарювання попереднього ахава.
З нагоди закінчення періоду 9.8.10.0.0, 4 Ахав 13 Шуль (4 липня 603 року) була встановлена стела 6. В ознаменування закінчення к'атуна 9.9.0.0.0, 3 Ахав 3 Соц' (12 травня 613 року) встановлено стелу 5. Обидва монумента дають розуміння про династичні стосунки та ювілейні свята.
Помер у 618 році, владу успадкував зведений брат К'ан II

title: Кнот-Ахав

wikitext:
{{Правитель
|посада                 = К'ухуль К'антумаак
|країна                 = Царство К'анту
|ім'я                   = Кнот-Ахав
|зображення             =
|підпис                 =
|початок повноважень    = 9.8.5.16.12, 5 Еб' 5 Шуль (26 червня 599 року)
|закінчення повноважень = 618 рік
|попередник             = [[Яхав-Те'-К'ініч II]]
|наступник              = [[К'ан II]]
|коронація              =
|інші титули            =
|віце-президент         =
|партія                 =
|дата народження        = {{ДН|||570}}
|місце народження       = [[Караколь (Беліз)|Хуш-Віца]]
|дата смерті            = {{ДС|||618}}
|місце смерті           = [[Караколь (Беліз)|Хуш-Віца]]
|в шлюбі                =
|діти                   =
|династія               = династія Караколя
|батько                 = [[Яхав-Те'-К'ініч II]]
|мати                   =
}}

'''Кнот-Ахав (…Ті'-Хуун)''' (д/н — [[618]]) — [[Ахав (титул)|ахав]] [[Царство К'анту|К'анту]] у 599—618 роках.

== Життєпис ==
Старший син ахава [[Яхав-Те'-К'ініч II|Яхав-Те'-К'ініча II]] та його старшої дружини. наприкінці свого володарювання його батько зробив Кнот-Ахава своїм співправителем. В день 9.8.5.16.12, 5 Еб' 5 Шуль (26 червня 599 року) відбулася церемонія інтронізації. Єдиним ахавом Кнот-Ахав став у 603 році, після смерті Яхав-Те'-К'ініча II.

В перші роки значний вплив при дворі мав їц'ін Чеках-К'ініч, стрийко Кнот-Ахава. Останній намагався зберегти стан царства, що встановився під час володарювання попереднього ахава.

З нагоди закінчення періоду 9.8.10.0.0, 4 Ахав 13 Шуль (4 липня 603 року) була встановлена стела 6. В ознаменування закінчення к'атуна 9.9.0.0.0, 3 Ахав 3 Соц' (12 травня 613 року) встановлено стелу 5. Обидва монумента дають розуміння про династичні стосунки та ювілейні свята.

Помер у 618 році, владу успадкував зведений брат [[К'ан II]]

== Джерела ==
* Martin S., Grube N. Chronicle of the Maya Kings and Queens: Deciphering the Dynasties of the Ancient Maya. Second edition. — L.; N.Y., 2008 — Р. 90

[[Категорія:Царі Караколя]]

title: К'ухуль К'антумаак

Кінець правління: 618 рік

Попередник: Яхав-Те'-К'ініч II

Наступник: К'ан II

Місце народження: Хуш-Віца

Країна: Царство К'анту

Місце смерті: Хуш-Віца

Династія: династія Караколя

Батько: Яхав-Те'-К'ініч II