text:
# Список керівників держав 1372 року
Список керівників держав 1372 року — це перелік правителів країн світу 1372 року.
Список керівників держав 1371 року — 1372 рік — Список керівників держав 1373 року — Список керівників держав за роками

## Європа
- Англія
  - Король Англії — Едуард III (1327—1377)
- Балканський півострів
  - Візантійська імперія — Іоанн V Палеолог (1341—1376)
  - Албанське королівство — Карл Топія (1368—1382)
  - Деспотат Ангелокастрон і Лепанто — Гін Буа Шпата (1359—1374)
  - Аргос і Нафпліон (сеньйорія) — Гі Енгієнський (1356—1376)
  - Аркадія (баронія) — Ерар III Ле Мор (1337? — 1388)
  - Артський деспотат — Петер Лоша (1359—1374)
  - Герцогство Архіпелагу — Нікколо III далле Карчері (1371—1383)
  - Афінське герцогство — Готьє IV Анг'єнський (1367—1381)
  - Ахейське князівство — Філіп II Тарентський (1370—1373)
  - Вельбуждський деспотат — Йован Драгаш (1366—1377)
  - Друге Болгарське царство — Іван Шишман (1371—1395) і Іван Срацимир (1371—1396)
  - Видинське царство — Іван Срацимир (1356—1396)
  - Добруджанське князівство — Добротіца (1347—1385)
  - Боснійський банат — Твртко I (1367—1377)
  - Валонський деспотат — Олександр Комнін Асень (1363—1372); Балша II Балшич (1372—1385)
  - Епірський деспотат — Фома Прелюбович (1371? — 1384)
  - Зета (держава) — Страцімир Балшич (1362—1373) і Джурадж I Балшич (1362—1378)
  - Пфальцграфство Кефалонії та Закінфу — Леонардо I Токко (1357—1375/1377)
  - Кіпрське королівство — Петро II (1369—1382)
  - Берат (князівство) — Андреа II Музака (1331—1372); Теодор II Музака (1372—1389)
  - Лесбос — архонт Франческо I Гаттілузіо (1355—1384)
  - Морейський деспотат — Мануїл Кантакузин (1354—1380)
  - Неопатрійське герцогство — Фредеріго II (1355—1377)
  - Прилепське королівство — Марко Мрнявчевич (1371—1395)
  - Моравська Сербія — Лазар Хребелянович (1371—1389)
  - Земля Бранковича — Вук Бранкович (1371—1397)
    - великий жупан Нікола Алтоманович Войнович (1366—1373)

  - Графство Салона (Lordship of Salona) — Боніфацій Фадріке Арагонський (1366—1375)
- Балтія
  - Велике князівство Литовське — Ольгерд (1345—1377)
    - Троцьке князівство — Кейстут (1332—1381)

  - Дерптське єпископство — Йоганн I Фіффгузен (1346—1373)
  - Езель-Вікське єпископство — Конрад II (1363—1374)
  - Курляндське єпископство — Отто (1371—1398)
  - Лівонський орден — ландмейстер — Вільгельм фон Фрімерсгайм (1364—1385)
  - Ризьке архієпископство — Зігфрід Бломберг (1370—1374)
  - Держава Тевтонського ордену — великий магістр Вінріх фон Кніпроде (1351—1382)
- Білорусь
  - Вітебське князівство — Ольгерд (1320—1377)
  - Турово-Пінське князівство — Василь Михайлович (1355? — після 1392)
- Князь Новгородський — Дмитро Донський (1363—1389)
- Трапезундська імперія — Олексій III (1349—1390)
- Ірландія
  - Айргіалла — Піліб Руад мак Бріайн (1371—1403)
  - Десмонд — Донал Оге Мак Карті (1359—1390)
  - Тір Еогайн — Ніалл Великий мак Реамайр (1367? — 1397)
  - Томонд — король Бріан Шремах О'Бріан (1369—1400)
- Італія
  - Арборейський юдикат — Маріано IV (1347—1375)
  - Венеційська республіка — дож Андреа Контаріні (1368—1382)
  - Мантуя — капітано-дель-пополо Лудовіко II Гонзага (1369—1382)
  - Мірандола (герцогство) (Ducato della Mirandola) — Франческо II Піко делла Мірандола (1360? — 1399)
  - Маркграфство Монферрат — Джованні II (1338—1372); Оттон III (1372—1378)
  - Неаполітанське королівство — Джованна I (1343—1382)
  - Салуццо (маркграфство) — Федеріко II (1357—1396)
  - Сардинське королівство — Педро IV (1336—1387)
  - Королівство Сицилія — Фредерік III (1355—1377)
  - Князівство Таранто — Філіп II Тарентський (1364—1373)
  - Принц-єпископство Тренто — Альберт ді Ортенбург (1360—1390)
  - Урбіно (герцогство) — Антоніо II да Монтефельтро (1370? — 1404)
  - Феррарська сеньйорія — Нікколо II д'Есте (1361—1388)
  - Маркграфство Фінале — Лаззаріно I дель Карретто (1359—1392)
- Кавказ
  - Грузинське царство — Баграт V Великий (1360—1393)
  - Самцхе-Саатабаго — Бека II Джакелі (1361—1391)
- Німеччина
  - Герцогство Австрія — Леопольд III (1365—1386)
  - Князівство Ангальт — Ангальт-Бернбург — Генріх IV (1354—1374); Ангальт-Цербст (князівство) — Йоганн II (1370—1382)
  - Герцогство Баварія — Стефан II (1347—1375)
  - Баварсько-Штраубінзьке герцогство — Вільгельм I (1353—1388)
  - Баденське маркграфство — Рудольф VI (1353—1372); Бернгард I (1372—1431)
  - Берг (герцогство) — Вільгельм I (1360—1408)
  - Берхтесгаден (пробство) — Ґреймольд Вульп (1368—1377)
  - Маркграфство Бранденбург — Оттон V (1365—1373)
  - Герцогство Брауншвейг-Люнебург — Магнус І (1369—1373)
  - Принц-єпископство Бріксен — Йоганн Рібі фон Ленцбург (1368? — 1374)
  - Вадуц (графство) — Гартман IV (1361—1416)
  - Верле (сеньйорія) — Лоренц (1360—1393) і Йоганн V (1360—1377)
  - Графство Вюртемберг — граф — Ебергард II (1344—1392)
  - Вюрцбург (принц-єпископство) — Альбрехт II фон Гогенлое (1350—1372); Вітего II Гільдбранді (1372); Герхард фон Шварцбург (1372—1400)
  - Гессен (ландграфство) — Генріх II (1328—1376)
  - Геттінген (князівство) — Оттон I (1367—1394)
  - Принц-єпископство Гільдесгайм — Герхард фон Берг (1365—1398)
  - Гольштейн-Піннеберг — Отто I (1370? — 1404)
  - Гоя (графство) (Grafschaft Hoya) — Гойя-Гойя — Герхард III (1345—1383) і Гойя-Ніенбург — Йрганн II (1345—1377)
  - Архієпископ Зальцбургу — Пеллегрін II Пухаймський (1365—1396)
  - Каммін (єпископство) — Йоганн I (1343/1344-1372); Філіп (1372—1386)
  - Герцогство Каринтія — Альбрехт III (1365—1379)
  - Кельнське курфюрство — Фрідріх III фон Саарверден (1368/1370-1414)
  - Кенігсегг (Königsegg) — Ульріх II (? — 1375)
  - Клеве (герцогство) — Адольф III (1368—1394)
  - Констанц (князівство-єпископство) — Генріх III фон Брандіс (1357—1383)
  - Курпфальц — Рупрехт I (1353—1390)
  - Ландсгут-Баварське герцогство — Стефан II (1353—1375)
  - Ліппе-Детмольд — Симон III (1360—1410)
  - Любекське князівство-єпископство — Бертрам фон Кремон (1350—1377)
  - Люнебург (князівство) — Магнус II (1369—1373)
  - Архієпископ Майнца Йоганн фон Люксембург-Лігні (1371—1373)
  - Марк (графство) — Енгельберт III (1347—1391)
  - Маркграфство Мейсен — Фрідріх III (1349—1381)
  - Мекленбург-Шверін — Альбрехт ІІ (1348—1379)
  - Мекленбург-Штаргард — Йоганн I (1352—1393)
  - Нюрнберг (бургграфство) — Фрідріх V (1357—1397)
  - Графство Ольденбург — Конрад II (1356—1401)
  - Падерборнське князівство-єпископство — Генріх III фон Шпігель цум Дезенберг (1361—1380)
  - Герцогство Померанія — Слупське князівство — Богуслав V Великий (1368—1374); Богуслав VI — — князь Поморсько-Рюгенський (1368—1372) та Поморсько-Вольгастський (1368—1376, 1376—1393)
  - Равенсберг (графство) — Вільгельм (1360—1408)
  - графство Рітберг — Оттон II (1365—1389)
  - Князівство Руян — Вартислав VI (1368—1372).
  - Саксен-Лауенбург — Еріх III (1370—1401)
  - граф Тиролю — Леопольд III (1365—1386)
  - Фельденц (графство) — Генріх II (1347—1378)
  - Хахберг-Заузенберг — Отто І (1318—1384)
  - Герцогство Штирія — Альбрехт III (1365—1379)
  - Юліх-Берг — герцог Вільгельм II (1361—1393)
- Піренейський півострів
  - Королівство Арагон — Педро IV (1336—1387)
  - Майорканське королівство — Педро IV (1344—1387)
  - Королівство Португалія — король Фернанду I (1367—1383)
  - Королівство Наварра — Карл II (1349—1387)
  - Гранадський емірат — Мухаммад V аль-Гані (1362—1391)
- Польща — Людовик Угорський (1370—1382)
  - Бжезьке князівство — Людвік I Бжезький одноосібно (1368—1398)
  - Варшавське князівство (середньовічне) — Земовит III (1355—1373)
  - Велюнське князівство — Володислав Опольський (1370—1392)
  - Добжинське князівство — Казимир IV (1370—1377)
  - Герцогство Заган — Генріх VI Старший (1369—1393) і Генріх VII Румпольд (1369—1378) та Генрік VIII Глогувський (1369—1378)
  - Зембицьке князівство — Болеслав III Зембицький (1366? — 1410)
  - Іновроцлавське князівство — Казимир IV (1370—1377)
  - Козленське князівство — Конрад II Олесницький (1366—1403)
  - Люблінське князівство — Людвік I Бжегський (1347—1398)
  - Львувецьке князівство — Агнеса Австрійська (1368—1392)
  - Немодлінське князівство — Генріх I Немодлінський (1369? — 1382)
  - Олесницьке князівство — Конрад II Олесницький (1366—1403)
  - Освенцімське князівство — Ян І Схоластик (1324—1372); Ян II Освенцимський (1372—1376)
  - Свідницьке князівство — Агнеса Австрійська (1368—1392)
  - Сцинавське князівство — до 1384 — в складі земель Чеської корони
  - Легницьке князівство — Вацлав II Легницький (1368—1413; з 3 братами)
  - Опольське князівство — Болеслав III Опольський (1356—1370/1375)
  - Померанія-Щецін — Казимир III (1368—1372); Святобор I (1372—1413)
  - Прудницьке князівство — Генріх I Немодлінський (1369? — 1382)
  - Ратиборсько-Опавське князівство — Ян I Ратиборський; Микулаш III Опавський; Вацлав I Опавський і Пржемисл I Опавський (1365—1377)
  - Тешинське герцогство — Пшемислав I Носак (1358—1410)
  - Севезьке князівство — Пшемислав I Носак (1368—1405)
  - Хойнувське князівство — Людвік I Бжегський (1359—1398)
  - Черське князівство — Земовит III (1349—1373/1374)
  - Яворське князівство — Агнеса Австрійська (1368—1392)
- Білозерське князівство — Федір Романович (1339—1380)
- Брянське князівство — Дмитро Ольгердович (1370—1379)
- Велике князівство Владимирське — Дмитро Донський (1363—1389)
- Молозьке князівство — Федір Михайлович (1362—1408)
- Велике князівство Московське — Дмитро Донський (1359—1389)
- Велике князівство Нижньогородсько-Суздальське — Дмитро Костянтинович (1365—1383)
- Ростовське князівство — Андрій Федорович (1364—1409)
- Велике князівство Рязанське — Олег Іванович (1351?-1402)
- Смоленське князівство — Святослав Іванович (1359—1386)
- Стародубське князівство (Північно-Східна Русь) — Андрій Федорович (1363 (або 1370)—1380-ті)
- Велике князівство Тверське — Михайло Олександрович (1368—1399)
- Кашинське князівство — Михайло Васильович (1362—1373)
- Булгарський улус — Асан і Мехмет Султан (між 1367 і 1377)
  - Холмське князівство (уділ Тверського) — Іван Всеволодович (1365—1402)
- Ярославське князівство — Василь Васильович (1345—1380)
- Румунія; Молдова
  - Волощина — господар Владислав I Влайку (1364—1377)
  - Молдавське князівство — Лацько (1367? — 1373)
- Скандинавія
  - король Данії — Вальдемар IV (1340—1375)
  - Король Норвегії Гокон VI Маґнуссон (1355—1380)
  - Швеція — Альбрехт Мекленбурзький (1364—1389)
- Угорське князівство — король Людовик Угорський (1342—1382)
- Україна —
  - Київський князь — Володимир Ольгердович (1362—1393)
  - Белзьке князівство — Юрій Наримунтович (1352—1377)
  - Волинське князівство — Любарт (1340—1383)
  - Луцьке князівство — Любарт (1340—1383)
  - Подільське князівство — Юрій Коріятович (1363—1374)
  - Сіверське князівство — Корибут-Дмитро Ольгердович (1355—1393)
  - Чернігівське князівство — Роман Михайлович (1361—1401)
  - Кримський улус — Хаджа Магомет (1371—1380)
  - Список консулів Генуезької Ґазарії — Бартоломео де Жакопо (між 1357 і 1373)
- Королівство Франція — Карл V Мудрий (1364—1380)
  - Герцогство Аквітанія — Едуард Чорний Принц (1362—1375)
  - Арелатське королівство — пфальцграф — Маргарита I (1361—1382)
  - Герцогство Бар — Роберт (1354—1411)
  - Брабант (герцогство) — Жанна Брабантська (1355—1406)
  - Графство Булонь — Жан I Овернський (1361—1386)
  - Бретонське герцогство — Жан V (1345—1399)
  - Бурбон (герцогство) — Людовик II де Бурбон (1356—1410)
  - Гельдерн (графство) — до 1377 — війна за гелдернську спадщину
  - Голландія — Вільгельм I (1354—1388)
  - Ено (графство) — Вільгельм I (1356—1388)
  - Графство Ла Марш — Жан I (1361?—1393)
  - Люксембург (герцогство) — Вацлав I (1354—1383)
  - Льєзьке єпископство — Іоанн Аркельський (1364—1378)
  - Мен (графство) — Людовік I Анжуйський (1350—1384)
  - Монбельяр (графство) — Етьєн де Монфокон (1367—1397)
  - Монако — окуповано Генуєю до 1395
  - Намюр (графство) — Гільйом I (1337—1391)
  - Оранж (князівство) — Раймонд III (1347? — 1393)
  - Савойське графство — Амадей VI (1343—1383)
  - Урхельське графство — Сесіль де Комменж (1347—1384)
  - Фландрія — Людовик II Мальський (1346—1384)
  - Графство Фуа — Гастон ІІІ де Фуа (1343—1391)
- Король Богемії (Чехія) — Карл IV (1346—1378)
- Шотландія
  - Король Шотландії — Роберт II (1371—1390)
- Святий Престол; Папська держава — папа римський — Григорій XI (1370—1378)
- Вселенський патріарх — Філофей (1364—1376)

## Азія
- Візантійська імперія — Іоанн V Палеолог (1341—1376)
- Трапезундська імперія — Олексій III (1349—1390)
- Близький Схід
  - Кілікійське царство — Костандін V (1362—1373)
  - Артукіди — правитель Мардіна Дауд ал-Музаффар (1368—1376)
  - Мамелюцький султанат — Шаб ан II (1363—1376)
  - Айдиногуллари — Іса-бей Айдиноглу (1360—1390)
  - Алайє (бейлик) (Alâiye Beyliği) — Хусамеддін Махмуд (1364—1374?)
  - Герміяногулари — Сулейман Шах (1363? — 1387)
  - Дулкадір (бейлик) — Гарс ад-Дін Халіл (1353—1386)
  - Еретнаогуллари — Алаеддін Алі (1365—1380)
  - Ерзінджан (емірат) (Erzincan Beyliği) — Пір Гусейн (1365? — 1379)
  - Кандар (династія) — Котюрюм Баязид (1361—1383)
  - Ментешеогуллари — Муса-бей (1354—1375)
  - Рамазаногуллари — Ібрагім I Рамадан (1354—1383)
  - Саруханогуллари — Музафферуддін Ісхак-бей (1362—1388)
  - Таджеддіногуллари — Таджеддін (1348—1386)
  - Текейський бейлик — Мехмед-бей Теке (між 1360 і 1377)
  - Хамідогуллари — Хусамюддін Ільяс (1372—1375)
  - Караманіди — Алаеддін-бей I Караманід (1361—1381)
  - Османська імперія — Мурад I (1362? — 1389)
  - Шаріфат Мекки — Аджлан Абул-Сардж (1346—1372; з перервами); Ахмад ібн Аджлан (1372—1386)
  - Зіяриди — Нізарі — Гіяс ад-Дін Пір-Алі (1370—1382)
  - Емірат Хасанкейф (Emirate of Hasankeyf) — аль-Малік аль-Аділ Абу аль-Мафахір Фахр ад-Дін Сулейман (1364—1424)
  - Персія
  - Музаффариди — Шах Шуджа (1366—1384)
  - Держава Ширваншахів — Кабус (1348—1372); Хушенг (1372—1382)
- Расуліди — аль-Афдаль аль-Аббас (1363—1377)
  - Сербедари — Ходжа Алі Муайяд (1364—1376)
- Індія і Шрі-Ланка
  - Ахом — Сутупхаа (1369—1376)
  - Бахмані — Мухаммад-шах I Газі (1358—1375)
  - Бенгальський султанат — Сікандар-шах I (1358—1390)
  - Віджаянагарська імперія — Букка I (1343—1379)
  - Східні Ганги — Нарасімха Бхану Дева III (1352—1378)
  - Гархвал (держава) — Аджай Пал (1358—1389)
  - Делійський султанат — Династія Туґлак — Фіроз Шах Туґхлак (1351—1388)
  - Джайпур (князівство) — Удаякарна (1367 — ?)
  - Джайсалмер (князівство) — Кегар Сінгх II (1335—1402)
  - Джодхпур (князівство) — Канхадев (1357—1374)
  - Кашмірський султанат — Шахаб ад-Дін-шах (1355—1373)
  - Мадурайський султанат — Ала-уд-дін Шах II (1368—1378)
  - Династія Малла — Раджаладеві (1347—1385)
  - Мевар (князівство) — Кшетра Сінґх (1364—1382)
  - Джафна (держава) — Віродая Сінкаярян (1371—1380)
  - Династія Редді — Анавема Редді (1364—1386)
  - Династія Самма — Джам Тамачі (1367—1379)
- Індонезія; Південно-Східна Азія
  - Аюттхая (королівство) — Бороморача I (1370—1388)
  - Брунейська імперія — Мухаммад Шах (1368—1402)
  - Гантаваді — Бінья У (1348—1384)
  - Дайв'єт — Тран Нго Тонг (Trần Nghệ Tông; 1370—1372); Тран Дун Тонг (Trần Duệ Tông; 1372—1377)
  - Ланна (держава) — Куена (1355—1385)
  - Лансанг — Фа Нгум (1354—1372); Самсенетаї (1372—1416)
  - Лемро — Мін Хті (1279—1374)
  - Пагаруюнг — Адітьяварман (1347—1385)
  - Маджапагіт — Хаям Вурук (1350—1389)
  - Муанг Мао — Сопемпа (1371—1377)
  - Могн'їн (князівство) — Сао Диерт Гпа (1371? — 1381)
  - Ава (М'янма) — Свасоке (1367—1400)
  - Сінгапура — Шрі Рана Вікрама (1362—1375)
  - Чампа — По Бінасуор (1360—1390)
  - Сукхотай (королівство) — Леутхай (1368—1399)
  - Сунда — Ніскала Васту Канчана (Niskala Wastu Kancana; 1371—1475)
  - Кедах (султанат) — Ібрагім Шах (1321—1373)
  - Пасай — Зайн ал-Абідін I (1349—1406)
  - Тернатський султанат — колано Мамолі Гапі Маламо (1359—1372); Гапі Багуна I (1372—1377)
- Кхмерська імперія — Бороммарача I (1369? — 1373)
- Накхонситхаммарат (держава) — до 1375 імена наразі невідомі
- Китай; Монголія
  - Золота Орда — Мухаммед-Булак (1370—1372); Урус-хан (1372—1374)
  - ідикут Кучі — до 1389 невідомі
  - Чагатайський улус — Аділ-Султан (1370—1372); Суюрґатмиш (1372—1384)
  - Тибет — десі (регент-володар) Джам'ян Шак'я Г'ялцен (1364—1373)
  - Династія Мін — Чжу Юаньчжан (1368—1398)
  - Династія Північна Юань — Білігту-хан (1370—1378)
- Окінава
  - Гокудзан — Хандзі (1314—1395)
  - Нандзан — Шосатто (1314—1398)
  - Тюдзан — Сатто (1356? — 1395)
- Корея
  - Корьо — Конмин (1351—1374)
- Середня Азія
  - емір Гургана (Астрабада) і східного Мазандерану — окуповано до 1374 сербедарами
  - Джалаїрський султанат — Увайс I (1356—1374)
  - Ільхани — Газан-хан II (1357—1401)
  - Марашіян — Камал ад-Дін I і Рида ад-Дін (1362—1393)
  - Міхрабаніди — Із ад-Дін ібн Рукн ад-Дін Махмуд (1352—1380)
  - Улус Орда-Іхена — Урус-хан (1360—1377)
  - Сигнакський улус — Урус-хан (1369—1377)
  - Імперія Тимуридів — Тимур (1370—1405)
- Японія — Імператор Тьокей (1368—1382)

## Африка
- - аббасидський халіф Каїра Аль-Мутаваккіль Алаллах I (1362—1377)
- Варсангалі (султанат) — гараад Мохамуд (1355—1375)
- Імперія Волоф — Саре Ндіає (1370—1390)
- Імператор Ефіопії — Невая Крестос (1344—1372); Невая Мар'ям (1372—1382)
- Заяніди — Абу-Зайян (1370—1372); Абу Хамму II (1372—1383)
- Іфат — Хакк ад-Дін II (1364? — 1374)
- Кілва (султанат) — Сулейман ібн Сулейман ібн Хусейн (1366—1389)
- Макурія — аль-Амір Абі Абдалла Канз ель-Даула (між 1333 і 1397)
- Імперія Малі — Марі Діата II (1360—1374)
- Мариніди — Абу'л-Фаріс Абдул-Азіз I (1366—1372); Абу Заян Мухаммад III (1372—1374)
- Нрі — Езе Нрі Гіофо (1300—1390)
- Мамелюцький султанат — Шабан II (1363—1376)
- Хафсіди — Абу'л Аббас Ахмад II (1371—1396)

## Південна Америка
- Королівство Куско — Інка Рока (1350—1380)
- Тескоко (держава) — Течотлалатль (1357—1409)

## Північна Америка
- Ацкапоцалько — Тезозомок Макуецін (1343? — 1426)
- Маяпанська ліга — Кокоми; Куум Коком I (1365—1373)
- Імперія Пурепеча — Таріакурі (1300—1350/1390)
- Тлателолько — Куакуапіцауак (1352—1407)

title: Список керівників держав 1372 року

wikitext:
{{Навігація для року|1372}}

'''Список керівників держав 1372 року''' — це перелік правителів країн світу [[1372|1372 року]].

[[Список керівників держав 1371 року]] — [[1372|1372 рік]] — [[Список керівників держав 1373 року]] — [[Список керівників держав за роками]]

== Європа ==
* [[Англія]]
** Король [[Англія|Англії]] — [[Едуард III]] (1327—1377)
* [[Балканський півострів]]
** [[Візантійська імперія]] — [[Іоанн V Палеолог]] (1341—1376)
** [[Албанське королівство (середньовічне)|Албанське королівство]] — [[Карл Топія]] (1368—1382)
** [[Деспотат Ангелокастрон і Лепанто]] — [[Гін Буа Шпата]] (1359—1374)
** [[Аргос і Нафпліон (сеньйорія)]] — [[Гі Енгієнський]] (1356—1376)
** [[Аркадія (баронія)]] — [[Ерар III Ле Мор]] (1337? — 1388)
** [[Артський деспотат]] — [[Петер Лоша]] (1359—1374)
** [[Герцогство Архіпелагу]] — [[Нікколо III далле Карчері]] (1371—1383)
** [[Афінське герцогство]] — [[Готьє IV Анг'єнський]] (1367—1381)
** [[Ахейське князівство]] — [[Філіп II Тарентський]] (1370—1373)
** [[Вельбуждський деспотат]] — [[Йован Драгаш]] (1366—1377)
** [[Друге Болгарське царство]] — [[Іван Шишман]] (1371—1395) і [[Іван Срацимир]] (1371—1396)
** [[Видинське царство]] — [[Іван Срацимир]] (1356—1396)
** [[Добруджанське князівство]] — [[Добротіца (князь)|Добротіца]] (1347—1385)
** [[Боснійський банат]] — [[Твртко I]] (1367—1377)
** [[Валонський деспотат]] — [[Олександр Комнін Асень]] (1363—1372); [[Балша II Балшич]] (1372—1385)
** [[Епірський деспотат]] — [[Фома Прелюбович]] (1371? — 1384)
** [[Зета (держава)]] — [[Страцімир Балшич]] (1362—1373) і [[Джурадж I Балшич]] (1362—1378)
** [[Пфальцграфство Кефалонії та Закінфу]] — [[Леонардо I Токко]] (1357—1375/1377)
** [[Кіпрське королівство]] — [[Петро II (король Кіпру)|Петро II]] (1369—1382)
** [[Берат (князівство)]] — [[Андреа II Музака]] (1331—1372); [[Теодор II Музака]] (1372—1389)
** [[Лесбос]] — архонт [[Франческо I Гаттілузіо]] (1355—1384)
** [[Морейський деспотат]] — [[Мануїл Кантакузин]] (1354—1380)
** [[Неопатрійське герцогство]] — [[Фредерік III (король Сицилії)|Фредеріго II]] (1355—1377)
** [[Прилепське королівство]] — [[Марко Мрнявчевич]] (1371—1395)
** [[Моравська Сербія]] — [[Лазар Хребелянович]] (1371—1389)
** [[Земля Бранковича]] — [[Вук Бранкович]] (1371—1397)
*** великий жупан [[Нікола Алтоманович Войнович]] (1366—1373)
** [[Графство Салона]] (Lordship of Salona) — [[Боніфацій Фадріке Арагонський]] (1366—1375)
* Балтія
** [[Велике князівство Литовське]] — [[Ольгерд]] (1345—1377)
*** [[Троцьке князівство]] — [[Кейстут]] (1332—1381)
** [[Дерптське єпископство]] — Йоганн I Фіффгузен (1346—1373)
** [[Езель-Вікське єпископство]] — Конрад II (1363—1374)
** [[Курляндське єпископство]] — Отто (1371—1398)
** [[Лівонський орден]] — [[Ландмейстери Тевтонського ордену в Лівонії|ландмейстер]] — [[Вільгельм фон Фрімерсгайм]] (1364—1385)
** [[Ризьке архієпископство]] — [[Зігфрід Бломберг]] (1370—1374)
** [[Держава Тевтонського ордену]] — [[великий магістр]] [[Вінріх фон Кніпроде]] (1351—1382)
* [[Білорусь]]
** [[Вітебське князівство]] — [[Ольгерд]] (1320—1377)
** [[Турівське князівство|Турово-Пінське князівство]] — [[Василь Михайлович (князь пінський)|Василь Михайлович]] (1355? — після 1392)
* [[Новгородські князі|Князь Новгородський]] — [[Дмитро Донський]] (1363—1389)
* [[Трапезундська імперія]] — [[Олексій III Великий Комнін|Олексій III]] (1349—1390)
* Ірландія
** [[Айргіалла]] — Піліб Руад мак Бріайн (1371—1403)
** [[Десмонд (королівство)|Десмонд]] — Донал Оге Мак Карті (1359—1390)
** [[Тір Еогайн]] — Ніалл Великий мак Реамайр (1367? — 1397)
** [[Томонд]] — [[Список монархів королівства Томонд|король]] Бріан Шремах О'Бріан (1369—1400)
* Італія
** [[Арборейський юдикат]] — [[Маріано IV]] (1347—1375)
** [[Венеційська республіка]] — [[дож]] [[Андреа Контаріні]] (1368—1382)
** [[Мантуя]] — [[капітано-дель-пополо]] [[Лудовіко II Гонзага]] (1369—1382)
** [[Мірандола (герцогство)]] (Ducato della Mirandola) — [[Франческо II Піко делла Мірандола]] (1360? — 1399)
** [[Маркграфство Монферрат]] — [[Джованні II (маркіз Монферратський)|Джованні II]] (1338—1372); [[Оттон III (маркіз Монферратський)|Оттон III]] (1372—1378)
** [[Неаполітанське королівство]] — [[Джованна I]] (1343—1382)
** [[Салуццо (маркграфство)]] — [[Федеріко II (маркграф Салуццо)|Федеріко II]] (1357—1396)
** [[Сардинське королівство (1324—1720)|Сардинське королівство]] — [[Педро IV]] (1336—1387)
** [[Королівство Сицилія]] — [[Фредерік III (король Сицилії)|Фредерік III]] (1355—1377)
** [[Князівство Таранто]] — [[Філіп II Тарентський]] (1364—1373)
** [[Принц-єпископство Тренто]] — Альберт ді Ортенбург (1360—1390)
** [[Урбіно (герцогство)]] — [[Антоніо II да Монтефельтро]] (1370? — 1404)
** [[Феррарська сеньйорія]] — [[Нікколо II д'Есте]] (1361—1388)
** [[Маркграфство Фінале]] — Лаззаріно I дель Карретто (1359—1392)
* [[Кавказ]]
** [[Грузинське царство]] — [[Баграт V Великий]] (1360—1393)
** [[Самцхе-Саатабаго]] — [[Бека II Джакелі]] (1361—1391)
* Німеччина
** [[Герцогство Австрія]] — [[Леопольд III (герцог Австрії)|Леопольд III]] (1365—1386)
** [[Князівство Ангальт]] — [[Ангальт-Бернбург]] — [[Генріх IV (Ангальт-Бернбург)|Генріх IV]] (1354—1374); [[Ангальт-Цербст (князівство)]] — Йоганн II (1370—1382)
** [[Герцогство Баварія]] — [[Стефан II (герцог Баварії)|Стефан II]] (1347—1375)
** [[Баварсько-Штраубінзьке герцогство]] — [[Вільгельм I (герцог Баварії)|Вільгельм I]] (1353—1388)
** [[Баденське маркграфство]] — [[Рудольф VI (маркграф Бадена)|Рудольф VI]] (1353—1372); [[Бернгард I (маркграф Бадена)|Бернгард I]] (1372—1431)
** [[Берг (герцогство)]] — [[Вільгельм I (герцог Берга)|Вільгельм I]] (1360—1408)
** [[Берхтесгаден (пробство)]] — Ґреймольд Вульп (1368—1377)
** [[Маркграфство Бранденбург]] — [[Оттон V (герцог Баварії)|Оттон V]] (1365—1373)
** [[Герцогство Брауншвейг-Люнебург]] — Магнус І (1369—1373)
** [[Принц-єпископство Бріксен]] — Йоганн Рібі фон Ленцбург (1368? — 1374)
** [[Вадуц (графство)]] — Гартман IV (1361—1416)
** [[Верле (сеньйорія)]] — Лоренц (1360—1393) і Йоганн V (1360—1377)
** [[Графство Вюртемберг]] — [[Вюртемберзький дім|граф]] — [[Ебергард II (граф Вюртембергу)|Ебергард II]] (1344—1392)
** [[Вюрцбург (принц-єпископство)]] — Альбрехт II фон Гогенлое (1350—1372); [[Вітего II Гільдбранді]] (1372); [[Герхард фон Шварцбург]] (1372—1400)
** [[Гессен (ландграфство)]] — [[Генріх II (ландграф Гессену)|Генріх II]] (1328—1376)
** [[Геттінген (князівство)]] — [[Оттон I (герцог Брауншвейг-Геттінген)|Оттон I]] (1367—1394)
** [[Принц-єпископство Гільдесгайм]] — [[Герхард фон Берг]] (1365—1398)
** [[Гольштейн-Піннеберг]] — [[Отто I (Шаумбург)|Отто I]] (1370? — 1404)
** [[Гоя (графство)]] (Grafschaft Hoya) — Гойя-Гойя — Герхард III (1345—1383) і Гойя-Ніенбург — Йрганн II (1345—1377)
** [[Архідієцезія Зальцбурга|Архієпископ Зальцбургу]] — Пеллегрін II Пухаймський (1365—1396)
** [[Каммін (єпископство)]] — Йоганн I (1343/1344-1372); Філіп (1372—1386)
** [[Герцогство Каринтія]] — [[Альбрехт III (герцог Австрії)|Альбрехт III]] (1365—1379)
** [[Кельнське курфюрство]] — [[Фрідріх III фон Саарверден]] (1368/1370-1414)
** [[Кенігсегг]] (Königsegg) — Ульріх II (? — 1375)
** [[Клеве (герцогство)]] — [[Адольф III (граф Марку)|Адольф III]] (1368—1394)
** [[Констанц (князівство-єпископство)]] — Генріх III фон Брандіс (1357—1383)
** [[Курпфальц]] — [[Рупрехт I (курфюрст Пфальцу)|Рупрехт I]] (1353—1390)
** [[Ландсгут-Баварське герцогство]] — [[Стефан II (герцог Баварії)|Стефан II]] (1353—1375)
** [[Ліппе-Детмольд]] — Симон III (1360—1410)
** [[Любекське князівство-єпископство]] — [[Бертрам фон Кремон]] (1350—1377)
** [[Люнебург (князівство)]] — [[Магнус II (герцог Брауншвейг-Вольфенбюттеля)|Магнус II]] (1369—1373)
** [[Архієпископ Майнца]] [[Йоганн фон Люксембург-Лігні]] (1371—1373)
** [[Марк (графство)]] — [[Енгельберт III (граф Марка)|Енгельберт III]] (1347—1391)
** [[Маркграфство Мейсен]] — [[Фрідріх III (маркграф Майсену)|Фрідріх III]] (1349—1381)
** [[Мекленбург-Шверін]] — [[Альбрехт ІІ (герцог Мекленбурга)|Альбрехт ІІ]] (1348—1379)
** [[Мекленбург-Штаргард]] — [[Йоганн I (герцог Мекленбург-Штаргард)|Йоганн I]] (1352—1393)
** [[Нюрнберг (бургграфство)]] — [[Фрідріх V (бургграф Нюрнберга)|Фрідріх V]] (1357—1397)
** [[Графство Ольденбург]] — [[Конрад II (граф Ольденбурга)|Конрад II]] (1356—1401)
** [[Падерборнське князівство-єпископство]] — [[Генріх III фон Шпігель цум Дезенберг]] (1361—1380)
** [[Герцогство Померанія]] — [[Слупське князівство]] — [[Богуслав V Великий]] (1368—1374); [[Богуслав VI]] — — князь Поморсько-Рюгенський (1368—1372) та Поморсько-Вольгастський (1368—1376, 1376—1393)
** [[Равенсберг (графство)]] — [[Вільгельм (Берг-Равенсберг)|Вільгельм]] (1360—1408)
** [[графство Рітберг]] — Оттон II (1365—1389)
** [[Князівство Руян]] — [[Вартислав VI]] (1368—1372).
** [[Саксен-Лауенбург]] — [[Еріх III (герцог Саксен-Лауенбург)|Еріх III]] (1370—1401)
** [[Графство Тіроль|граф Тиролю]] — [[Леопольд III (герцог Австрії)|Леопольд III]] (1365—1386)
** [[Фельденц (графство)]] — Генріх II (1347—1378)
** [[Хахберг-Заузенберг]] — [[Отто І (маркграф Хахберг-Заузенберга)|Отто І]] (1318—1384)
** [[Герцогство Штирія]] — [[Альбрехт III (герцог Австрії)|Альбрехт III]] (1365—1379)
** [[Юліх-Берг]] — герцог [[Вільгельм II (герцог Юліха)|Вільгельм II]] (1361—1393)
* [[Піренейський півострів]]
** [[Королівство Арагон]] — [[Педро IV]] (1336—1387)
** [[Майорканське королівство]] — [[Педро IV]] (1344—1387)
** [[Королівство Португалія]] — король [[Фернанду I]] (1367—1383)
** [[Королівство Наварра]] — [[Карл II (король Наварри)|Карл II]] (1349—1387)
** [[Гранадський емірат]] — [[Мухаммад V аль-Гані]] (1362—1391)
* [[Польща]] — [[Людовик Угорський]] (1370—1382)
** [[Бжезьке князівство]] — [[Людвік I Бжезький]] одноосібно (1368—1398)
** [[Варшавське князівство (середньовічне)]] — [[Земовит III]] (1355—1373)
** [[Велюнське князівство]] — [[Володислав Опольський]] (1370—1392)
** [[Добжинське князівство]] — [[Казимир IV (герцог Померанії)|Казимир IV]] (1370—1377)
** [[Герцогство Заган]] — [[Генріх VI Старший]] (1369—1393) і [[Генріх VII Румпольд]] (1369—1378) та [[Генрік VIII Глогувський]] (1369—1378)
** [[Зембицьке князівство]] — [[Болеслав III Зембицький]] (1366? — 1410)
** [[Іновроцлавське князівство]] — [[Казимир IV (герцог Померанії)|Казимир IV]] (1370—1377)
** [[Козленське князівство]] — [[Конрад II Олесницький]] (1366—1403)
** [[Люблінське князівство]] — [[Людвік I Бжегський]] (1347—1398)
** [[Львувецьке князівство]] — [[Агнеса Австрійська (1322–1392)|Агнеса Австрійська]] (1368—1392)
** [[Немодлінське князівство]] — [[Генріх I Немодлінський]] (1369? — 1382)
** [[Олесницьке князівство]] — [[Конрад II Олесницький]] (1366—1403)
** [[Освенцімське князівство]] — [[Ян І Схоластик]] (1324—1372); [[Ян II Освенцимський]] (1372—1376)
** [[Свідницьке князівство]] — [[Агнеса Австрійська (1322–1392)|Агнеса Австрійська]] (1368—1392)
** [[Сцинавське князівство]] — до 1384 — в складі земель Чеської корони
** [[Легницьке князівство]] — [[Вацлав II Легницький]] (1368—1413; з 3 братами)
** [[Опольське князівство]] — [[Болеслав III Опольський]] (1356—1370/1375)
** [[Померанія-Щецін]] — [[Казимир III (герцог Померанії)|Казимир III]] (1368—1372); [[Святобор I]] (1372—1413)
** [[Прудницьке князівство]] — [[Генріх I Немодлінський]] (1369? — 1382)
** [[Ратиборсько-Опавське князівство]] — [[Ян I Ратиборський]]; [[Микулаш III Опавський]]; [[Вацлав I Опавський]] і [[Пржемисл I Опавський]] (1365—1377)
** [[Тешинське герцогство]] — [[Пшемислав I Носак]] (1358—1410)
** [[Севезьке князівство]] — [[Пшемислав I Носак]] (1368—1405)
** [[Хойнувське князівство]] — [[Людвік I Бжегський]] (1359—1398)
** [[Черське князівство]] — [[Земовит III]] (1349—1373/1374)
** [[Яворське князівство]] — [[Агнеса Австрійська (1322–1392)|Агнеса Австрійська]] (1368—1392)
* [[Білозерське князівство]] — Федір Романович (1339—1380)
* [[Брянське князівство]] — [[Дмитро Ольгердович (Старший)|Дмитро Ольгердович]] (1370—1379)
* [[Велике князівство Владимирське]] — [[Дмитро Донський]] (1363—1389)
* [[Молозьке князівство]] — [[Федір Михайлович (князь молозький)|Федір Михайлович]] (1362—1408)
* [[Велике князівство Московське]] — [[Дмитро Донський]] (1359—1389)
* [[Велике князівство Нижньогородсько-Суздальське]] — [[Дмитро Костянтинович]] (1365—1383)
* [[Ростовське князівство]] — [[Андрій Федорович]] (1364—1409)
* [[Велике князівство Рязанське]] — [[Олег Іванович]] (1351?-1402)
* [[Смоленське князівство]] — [[Святослав Іванович]] (1359—1386)
* [[Стародубське князівство (Північно-Східна Русь)]] — Андрій Федорович (1363 (або 1370)—1380-ті)
* [[Велике князівство Тверське]] — [[Михайло Олександрович (князь тверський)|Михайло Олександрович]] (1368—1399)
* [[Кашинське князівство]] — [[Михайло Васильович (князь кашинський)|Михайло Васильович]] (1362—1373)
* [[Булгарський улус]] — Асан і Мехмет Султан (між 1367 і 1377)
** [[Холмське князівство (уділ Тверського)]] — [[Іван Всеволодович (князь холмський)|Іван Всеволодович]] (1365—1402)
* [[Ярославське князівство]] — [[Василь Васильович (князь ярославський)|Василь Васильович]] (1345—1380)
* [[Румунія]]; [[Молдова]]
** [[Волощина]] — господар [[Владислав I Влайку]] (1364—1377)
** [[Молдавське князівство]] — [[Лацько]] (1367? — 1373)
* [[Скандинавія]]
** король [[Данія|Данії]] — [[Вальдемар IV]] (1340—1375)
** [[Список монархів Норвегії|Король Норвегії]] [[Гокон VI Маґнуссон]] (1355—1380)
** [[Швеція]] — [[Альбрехт Мекленбурзький]] (1364—1389)
* [[Угорське князівство]] — король [[Людовик Угорський]] (1342—1382)
* Україна —
** [[Київські князі|Київський князь]] — [[Володимир Ольгердович]] (1362—1393)
** [[Белзьке князівство]] — [[Юрій Наримунтович]] (1352—1377)
** [[Волинське князівство]] — [[Любарт]] (1340—1383)
** [[Луцьке князівство]] — [[Любарт]] (1340—1383)
** [[Подільське князівство]] — [[Юрій Коріятович]] (1363—1374)
** [[Сіверське князівство]] — [[Корибут-Дмитро Ольгердович]] (1355—1393)
** [[Чернігівське князівство]] — [[Роман Михайлович (князь брянський)|Роман Михайлович]] (1361—1401)
** [[Кримський улус]] — [[Хаджа Магомет]] (1371—1380)
** [[Список консулів Генуезької Ґазарії]] — Бартоломео де Жакопо (між 1357 і 1373)
* [[Королівство Франція]] — [[Карл V Мудрий]] (1364—1380)
** [[Список правителів Аквітанії|Герцогство Аквітанія]] — [[Едуард Чорний Принц]] (1362—1375)
** [[Арелатське королівство]] — [[Список правителів Бургундії (Франш-Конте)|пфальцграф]] — [[Маргарита I (пфальцграфиня Бургундії)|Маргарита I]] (1361—1382)
** [[Герцогство Бар]] — [[Роберт (герцог Бару)|Роберт]] (1354—1411)
** [[Брабант (герцогство)]] — [[Жанна Брабантська]] (1355—1406)
** [[Графство Булонь]] — [[Жан I Овернський]] (1361—1386)
** [[Бретонське герцогство]] — [[Жан V (герцог Бретані)|Жан V]] (1345—1399)
** [[Бурбон (герцогство)]] — [[Людовик II де Бурбон]] (1356—1410)
** [[Гельдерн (графство)]] — до 1377 — [[війна за гелдернську спадщину]]
** [[Голландія (графство)|Голландія]] — [[Вільгельм I (герцог Баварії)|Вільгельм I]] (1354—1388)
** [[Ено (графство)]] — [[Вільгельм I (герцог Баварії)|Вільгельм I]] (1356—1388)
** [[Графство Ла Марш]] — [[Жан I де Бурбон (граф де ла Марш)|Жан I]] (1361?—1393)
** [[Люксембург (герцогство)]] — [[Вацлав I (герцог Люксембургу)|Вацлав I]] (1354—1383)
** [[Льєзьке єпископство]] — [[Іоанн Аркельський]] (1364—1378)
** [[Мен (графство)]] — [[Людовік I Анжуйський]] (1350—1384)
** [[Монбельяр (графство)]] — [[Етьєн де Монфокон]] (1367—1397)
** [[Монако]] — окуповано Генуєю до 1395
** [[Намюр (графство)]] — [[Гільйом I (маркграф Намюра)|Гільйом I]] (1337—1391)
** [[Оранж (князівство)]] — Раймонд III (1347? — 1393)
** [[Савойське графство]] — [[Амадей VI]] (1343—1383)
** [[Урхельське графство]] — Сесіль де Комменж (1347—1384)
** [[Фландрія (графство)|Фландрія]] — [[Людовик II Мальський]] (1346—1384)
** [[Графство Фуа]] — [[Гастон ІІІ де Фуа]] (1343—1391)
* [[Король Богемії]] (Чехія) — [[Карл IV (імператор Священної Римської імперії)|Карл IV]] (1346—1378)
* Шотландія
** [[Монархи Шотландії|Король Шотландії]] — [[Роберт II (король Шотландії)|Роберт II]] (1371—1390)
* [[Святий Престол]]; [[Папська держава]] — папа римський — [[Григорій XI]] (1370—1378)
* [[Список Константинопольських патріархів|Вселенський патріарх]] — [[Філофей (патріарх Константинопольський)|Філофей]] (1364—1376)

== Азія ==
* [[Візантійська імперія]] — [[Іоанн V Палеолог]] (1341—1376)
* [[Трапезундська імперія]] — [[Олексій III Великий Комнін|Олексій III]] (1349—1390)
* [[Близький Схід]]
** [[Кілікійське царство]] — [[Костандін V]] (1362—1373)
** [[Артукіди]] — правитель Мардіна [[Дауд ал-Музаффар]] (1368—1376)
** [[Мамелюцький султанат]] — [[Шаб ан II]] (1363—1376)
** [[Айдиногуллари]] — Іса-бей Айдиноглу (1360—1390)
** [[Алайє (бейлик)]] (Alâiye Beyliği) — Хусамеддін Махмуд (1364—1374?)
** [[Герміяногулари]] — Сулейман Шах (1363? — 1387)
** [[Дулкадір (бейлик)]] — [[Гарс ад-Дін Халіл]] (1353—1386)
** [[Еретнаогуллари]] — Алаеддін Алі (1365—1380)
** [[Ерзінджан (емірат)]] (Erzincan Beyliği) — Пір Гусейн (1365? — 1379)
** [[Кандар (династія)]] — [[Котюрюм Баязид]] (1361—1383)
** [[Ментешеогуллари]] — Муса-бей (1354—1375)
** [[Рамазаногуллари]] — [[Ібрагім I Рамадан]] (1354—1383)
** [[Саруханогуллари]] — Музафферуддін Ісхак-бей (1362—1388)
** [[Таджеддіногуллари]] — Таджеддін (1348—1386)
** [[Текейський бейлик]] — Мехмед-бей Теке (між 1360 і 1377)
** [[Хамідогуллари]] — Хусамюддін Ільяс (1372—1375)
** [[Караманіди]] — [[Алаеддін-бей I Караманід]] (1361—1381)
** [[Османська імперія]] — [[Мурад I]] (1362? — 1389)
** [[Шаріфат Мекки]] — [[Аджлан Абул-Сардж]] (1346—1372; з перервами); [[Ахмад ібн Аджлан]] (1372—1386)
** [[Зіяриди]] — [[Нізарі (ісмаїлітська держава)|Нізарі]] — [[Гіяс ад-Дін Пір-Алі]] (1370—1382)
** [[Емірат Хасанкейф]] (Emirate of Hasankeyf) — аль-Малік аль-Аділ Абу аль-Мафахір Фахр ад-Дін Сулейман (1364—1424)
** Персія
** [[Музаффариди]] — [[Шах Шуджа]] (1366—1384)
** [[Держава Ширваншахів]] — [[Кабус (ширваншах)|Кабус]] (1348—1372); [[Хушенг]] (1372—1382)
* [[Расуліди]] — аль-Афдаль аль-Аббас (1363—1377)
** [[Сербедари]] — [[Ходжа Алі Муайяд]] (1364—1376)
* [[Індія]] і [[Шрі-Ланка]]
** [[Ахом]] — [[Сутупхаа]] (1369—1376)
** [[Бахмані]] — [[Мухаммад-шах I Газі]] (1358—1375)
** [[Бенгальський султанат]] — [[Сікандар-шах I (султан Бенгалії)|Сікандар-шах I]] (1358—1390)
** [[Віджаянагарська імперія]] — [[Букка I]] (1343—1379)
** [[Східні Ганги]] — Нарасімха Бхану Дева III (1352—1378)
** [[Гархвал (держава)]] — Аджай Пал (1358—1389)
** [[Делійський султанат]] — [[Династія Туґлак]] — [[Фіроз Шах Туґхлак]] (1351—1388)
** [[Джайпур (князівство)]] — [[Удаякарна]] (1367 — ?)
** [[Джайсалмер (князівство)]] — Кегар Сінгх II (1335—1402)
** [[Джодхпур (князівство)]] — Канхадев (1357—1374)
** [[Кашмірський султанат]] — [[Шахаб ад-Дін-шах]] (1355—1373)
** [[Мадурайський султанат]] — Ала-уд-дін Шах II (1368—1378)
** [[Династія Малла]] — [[Раджаладеві]] (1347—1385)
** [[Мевар (князівство)]] — [[Кшетра Сінґх]] (1364—1382)
** [[Джафна (держава)]] — [[Віродая Сінкаярян]] (1371—1380)
** [[Династія Редді]] — Анавема Редді (1364—1386)
** [[Династія Самма]] — [[Джам Тамачі]] (1367—1379)
* Індонезія; Південно-Східна Азія
** [[Аюттхая (королівство)]] — [[Бороморача I]] (1370—1388)
** [[Брунейська імперія]] — [[Мухаммад Шах (султан Брунею)|Мухаммад Шах]] (1368—1402)
** [[Гантаваді]] — [[Бінья У]] (1348—1384)
** [[Дайв'єт]] — [[Тран Нго Тонг]] (Trần Nghệ Tông; 1370—1372); [[Тран Дун Тонг]] (Trần Duệ Tông; 1372—1377)
** [[Ланна (держава)]] — [[Куена]] (1355—1385)
** [[Лансанг]] — [[Фа Нгум]] (1354—1372); [[Самсенетаї]] (1372—1416)
** [[Лемро]] — [[Мін Хті]] (1279—1374)
** [[Пагаруюнг (держава)|Пагаруюнг]] — [[Адітьяварман]] (1347—1385)
** [[Маджапагіт]] — [[Хаям Вурук]] (1350—1389)
** [[Муанг Мао]] — [[Сопемпа]] (1371—1377)
** [[Могн'їн (князівство)]] — Сао Диерт Гпа (1371? — 1381)
** [[Ава (М'янма)]] — [[Свасоке]] (1367—1400)
** [[Сінгапура]] — [[Шрі Рана Вікрама]] (1362—1375)
** [[Чім Тхань|Чампа]] — [[По Бінасуор]] (1360—1390)
** [[Сукхотай (королівство)]] — [[Леутхай]] (1368—1399)
** [[Сунда (королівство)|Сунда]] — [[Ніскала Васту Канчана]] (Niskala Wastu Kancana; 1371—1475)
** [[Кедах (султанат)]] — [[Ібрагім Шах (Кедах)|Ібрагім Шах]] (1321—1373)
** [[Пасай]] — [[Зайн ал-Абідін I]] (1349—1406)
** [[Тернатський султанат]] — колано Мамолі Гапі Маламо (1359—1372); Гапі Багуна I (1372—1377)
* [[Кхмерська імперія]] — [[Бороммарача I]] (1369? — 1373)
* [[Накхонситхаммарат (держава)]] — до 1375 імена наразі невідомі
* [[Китай]]; Монголія
** [[Золота Орда]] — [[Мухаммед-Булак]] (1370—1372); [[Урус-хан]] (1372—1374)
** [[Куча (ідикутство)|ідикут Кучі]] — до 1389 невідомі
** [[Чагатайський улус]] — [[Аділ-Султан]] (1370—1372); [[Суюрґатмиш]] (1372—1384)
** [[Тибет]] — десі (регент-володар) [[Джам'ян Шак'я Г'ялцен]] (1364—1373)
** [[Династія Мін]] — [[Чжу Юаньчжан]] (1368—1398)
** [[Династія Північна Юань]] — [[Білігту-хан]] (1370—1378)
* [[Окінава (острів)|Окінава]]
** [[Гокудзан]] — [[Хандзі]] (1314—1395)
** [[Нандзан]] — [[Шосатто]] (1314—1398)
** [[Тюдзан]] — [[Сатто (Тюдзан)|Сатто]] (1356? — 1395)
* [[Корея]]
** [[Корьо]] — [[Конмин (ван Корьо)|Конмин]] (1351—1374)
* [[Середня Азія]]
** емір Гургана (Астрабада) і східного Мазандерану — окуповано до 1374 сербедарами
** [[Джалаїрський султанат]] — [[Увайс I]] (1356—1374)
** [[Ільхани]] — [[Газан-хан II]] (1357—1401)
** [[Марашіян]] — [[Камал ад-Дін I]] і [[Рида ад-Дін]] (1362—1393)
** [[Міхрабаніди]] — [[Із ад-Дін ібн Рукн ад-Дін Махмуд]] (1352—1380)
** [[Улус Орда-Іхена]] — [[Урус-хан]] (1360—1377)
** [[Сигнакський улус]] — [[Урус-хан]] (1369—1377)
** [[Імперія Тимуридів]] — [[Тимур]] (1370—1405)
* [[Японія]] — [[Імператор Тьокей]] (1368—1382)

== Африка ==
** аббасидський халіф Каїра [[Аль-Мутаваккіль Алаллах I]] (1362—1377)
* [[Варсангалі (султанат)]] — гараад Мохамуд (1355—1375)
* [[Імперія Волоф]] — [[Саре Ндіає]] (1370—1390)
* [[Імператори Ефіопії|Імператор Ефіопії]] — [[Невая Крестос]] (1344—1372); [[Невая Мар'ям]] (1372—1382)
* [[Заяніди]] — Абу-Зайян (1370—1372); [[Абу Хамму II]] (1372—1383)
* [[Іфат]] — [[Хакк ад-Дін II]] (1364? — 1374)
* [[Кілва (султанат)]] — Сулейман ібн Сулейман ібн Хусейн (1366—1389)
* [[Макурія]] — аль-Амір Абі Абдалла Канз ель-Даула (між 1333 і 1397)
* [[Імперія Малі]] — [[Марі Діата II]] (1360—1374)
* [[Мариніди]] — [[Абу'л-Фаріс Абдул-Азіз I]] (1366—1372); [[Абу Заян Мухаммад III]] (1372—1374)
* [[Нрі (держава)|Нрі]] — Езе Нрі Гіофо (1300—1390)
* [[Мамелюцький султанат]] — [[Шабан II]] (1363—1376)
* [[Хафсіди]] — [[Абу'л Аббас Ахмад II]] (1371—1396)

== Південна Америка ==
* [[Королівство Куско]] — [[Інка Рока]] (1350—1380)
* [[Тескоко (держава)]] — [[Течотлалатль]] (1357—1409)

== Північна Америка ==
* [[Ацкапоцалько]] — Тезозомок Макуецін (1343? — 1426)
* [[Маяпанська ліга]] — [[Кокоми]]; Куум Коком I (1365—1373)
* [[Імперія Пурепеча]] — [[Таріакурі]] (1300—1350/1390)
* [[Тлателолько]] — Куакуапіцауак (1352—1407)
[[Категорія:Керівники держав за роками]]

title: Рік:

Століття: XII · XIII — XIV — XV · XVI

Тисячоліття: 1-ше — 2-ге — 3-тє


text:
# Типоглікемія
Типоглікемія або тайпоглікемія — це неологізм, що позначає когнітивні процеси, задіяні при читанні та здатні нівелювати вплив помилок на сприйняття змісту текстів. Термін утворений злиттям слів «typo» (англ. одрук, друкарська помилка) і «гіпоглікемія».
Суть явища в тому, що читачі можуть зрозуміти текст, незважаючи на орфографічні помилки, неправильні літери або хибний порядок літер у словах. Це міська легенда та інтернет-мем які, схоже, є правдивими. Ось приклад типоглікемічного тексту, що поширювався інтернетом у вересні 2003 року:
|  | Зігдно з досліжденням вчеинх Кмебріджського Унівесритету, абослютно невалживо, в якмоу порякду ліетри в солві розшатовані, єдние, що має значненя, це те, щоб пешра і отсання летіри блуи на свїох мсіцях. Ретша мжое бтуи в повонму хоасі. Оригінальний текст (англ.) Aoccdrnig to a rscheearch at Cmabrigde Uinervtisy, it deosn't mttaer in waht oredr the ltteers in a wrod are, the olny iprmoetnt tihng is taht the frist and lsat ltteer be at the rghit pclae. The rset can be a toatl mses and you can sitll raed it wouthit porbelm. Tihs is bcuseae the huamn mnid deos not raed ervey lteter by istlef, but the wrod as a wlohe. |

Хоча кожне слово тексту написане з помилками, а все-таки відносно легко зрозуміти ці слова і зміст усього повідомлення.
Насправді, у Кембриджському університеті подібні дослідження не проводились.
«Вірусні» електронні листи, можливо, були натхнені відкритим листуванням Грехема Роулінсона з Університету Ноттінгема із виданням New Scientist 1999 року, в якому він обговорює тези зі свого докторського захисту 1976 року чи, можливо, дослідженням групи Томаса Р. Джордана щодо ступеню впливу літер у різних позиціях у слові на загальне розуміння слів.

wikiname: ukwiki

title: Типоглікемія

in_language: uk

wikitext:
'''Типоглікемія''' або тайпоглікемія — це [[неологізм]], що позначає [[Пізнання|когнітивні]] процеси, задіяні при читанні та здатні нівелювати вплив помилок на сприйняття змісту текстів. Термін утворений [[Телескопія|злиттям слів]] «typo» (англ. [[одрук]], друкарська помилка) і «[[гіпоглікемія]]».

Суть явища в тому, що читачі можуть зрозуміти текст, незважаючи на орфографічні помилки, неправильні літери або хибний порядок літер у словах. Це [[Міські легенди|міська легенда]] та [[інтернет-мем]] які, схоже, є правдивими<ref name="Davis2012">{{Cite web|url=http://www.mrc-cbu.cam.ac.uk/people/matt.davis/cmabridge/|title=Aoccdrnig to a rscheearch at Cmabrigde Uinervtisy, it deosn't mttaer in waht oredr the ltteers in a wrod are, the olny iprmoetnt tihng is taht the frist and lsat ltteer be at the rghit pclae....|last=Davis|first=Matt|date=2012|website=MRC: Cognition and Brain Sciences Unit|publisher=Cambridge University|accessdate=2016-07-04|quote=|archive-date=26 січня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200126125349/http://www.mrc-cbu.cam.ac.uk/people/matt.davis/cmabridge/}}</ref>. Ось приклад типоглікемічного тексту, що поширювався інтернетом у вересні 2003 року:

{{Цитата|Зігдно з досліжденням вчеинх Кмебріджського Унівесритету, абослютно невалживо, в якмоу порякду ліетри в солві розшатовані, єдние, що має значненя, це те, щоб пешра і отсання летіри блуи на свїох мсіцях. Ретша мжое бтуи в повонму хоасі.
{{oq|en|Aoccdrnig to a rscheearch at Cmabrigde Uinervtisy, it deosn't mttaer in waht oredr the ltteers in a wrod are, the olny iprmoetnt tihng is taht the frist and lsat ltteer be at the rghit pclae. The rset can be a toatl mses and you can sitll raed it wouthit porbelm. Tihs is bcuseae the huamn mnid deos not raed ervey lteter by istlef, but the wrod as a wlohe.}}
|3=|4=}}
Хоча кожне слово тексту написане з помилками, а все-таки відносно легко зрозуміти ці слова і зміст усього повідомлення.

Насправді, у [[Кембриджський університет|Кембриджському університеті]] подібні дослідження не проводились<ref name="Davis2012"/>.

«Вірусні» електронні листи, можливо, були натхнені відкритим листуванням Грехема Роулінсона з [[Ноттінгемський університет|Університету Ноттінгема]] із виданням ''[[New Scientist]]'' 1999 року<ref name="Rawlinson_letter">{{Cite journal|last=Rawlinson|first=Graham|date=29 травня 1999|title=Reibadailty|url=https://www.newscientist.com/letter/mg16221887-600-reibadailty/|journal=[[New Scientist]]|volume=|issue=2188|pages=|doi=|access-date=4 липня 2016|archive-date=18 вересня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160918103950/https://www.newscientist.com/letter/mg16221887-600-reibadailty/}}</ref>, в якому він обговорює тези зі свого [[Доктор філософії|докторського захисту]] 1976 року чи, можливо, дослідженням групи Томаса Р. Джордана щодо ступеню впливу літер у різних позиціях у слові на загальне розуміння слів<ref>{{Cite book|title=From Orthography to Pedagogy: Essays in Honor of Richard L. Venezky|url=https://archive.org/details/fromorthographyt00trab|last=Massaro|first=Dominic|authorlink1=|last2=Jesse|first2=Alexandra|date=17 березня 2005|year=|editor-last=Trabasso|editor-first=Thomas R.|editor2-last=Sabatini|editor2-first=John P.|editor3-last=Massaro|editor3-first=Dominic W.|editor4-last=Calfee|editor4-first=Robert|publisher=|location=|page=[https://archive.org/details/fromorthographyt00trab/page/n60 42]|pages=|chapter=The Magic of Reading: Too Many Influences for Quick and Easy Explanations|language=англ.|isbn=978-0805850895}}</ref>.

== Див. також ==

* [[Інформаційна ентропія|Ентропія (теорія інформації)]]

== Список літератури ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* {{Cite web|last=Rawlinson|first=Graham|date=2012|title=The Significance of Letter Position in Word Recognition ''[...]'' A Summary|url=http://www.mrc-cbu.cam.ac.uk/people/matt.davis/Cmabrigde/rawlinson/|website=MRC - Cognition and Brain Sciences Unit - People|accessdate=2016-07-04|archive-date=22 січня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200122193848/http://www.mrc-cbu.cam.ac.uk/people/matt.davis/Cmabrigde/rawlinson/}}
* [http://ieeexplore.ieee.org/xpl/freeabs_all.jsp?arnumber=4126417 Автореферат дисертації Грема Роулінсона в журналі «Аерокосмічні та електронні системи», IEEE, січень 2007] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160623040114/http://ieeexplore.ieee.org/xpl/freeabs_all.jsp?arnumber=4126417 |date=23 червня 2016 }}
* Йорданія, ТР (1990). Представлення слів без внутрішніх букв: перевагу над окремими літерами та вплив меж поштових масок. Журнал експериментальної психології: Сприйняття та ефективність людини, 16, 893—909.
* Манделл, Джуді (2017). " [http://observer.com/2017/03/chunking-typoglycemia-brain-consume-information/ Чунчінг: ярлик мозку до розуміння та згадування інформації] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200126125336/https://observer.com/2017/03/chunking-typoglycemia-brain-consume-information/ |date=26 січня 2020 }} ", березень 2017 року, Observer.com .
* [http://orbitsimulator.com/BA/typoglycemia.html Інтернет-генератор типоглікемії.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210731080341/http://orbitsimulator.com/BA/typoglycemia.html |date=31 липня 2021 }}
[[Категорія:Орфографія]]
[[Категорія:Граматика]]
[[Категорія:Читання]]
[[Категорія:Типографія]]
[[Категорія:Інтернет-меми]]


text:
# Локсштедт
Ло́ксштедт (нім. Loxstedt), або Ло́кс (ниж.-нім. Lox) — громада (муніципалітет) в Німеччині, Нижня Саксонія, район Куксгафен. Розташована південному заході району, на східному березі річки Везер. Площа — 141,24 км². Населення — 15.980 осіб (2015); густота населення — 110 осіб/км². Складається з 21 села. Поштовий код — 27612.

## Історія
Вперше згадується в історичних джерелах 1059 року як Lacstidi, що належало Саксонському герцогству. У ХІІ столітті стало власністю католицького Бременського архієпископства. В середині XVI ст., під час Реформації, населення громади прийняло лютеранство. У 1628—1630 роках, в ході Тридцятилітньої війни було захоплено силами Католицької ліги під проводом генерала Йоганна Тіллі. 1648 року увійшло до складу Бременського герцогства, що виникло на базі секуляризованого архієпископства. Від 1715 року перебувало під управлінням Ганноверської династії. 1807 року окуповане Вестфальським королівством, а 1810 — до Наполеонівською Францією. 1814 року повернене Гановерському королівству, що з 1866 року стало Ганноверською провінцією Пруссії. 1974 року до громади були приєднані малі поселення, що в минулому належали до міста-держави Ольденбург.

## Галерея
- Старий герб
- Новий герб
- Центр Локсштедта
- Карта Локсштедта
- Поділ Локсштедта
- Церква св. Марії

## Адміністративний поділ
- Бексгефеде

## Уродженці
- Альберт фон Буксгевден (1165—1229) — перший ризький єпископ.

title: Локсштедт

wikitext:
{{Карта розташування+|Німеччина
|width=250
| border     = 1
| caption= Локсштедт на карті Німеччини
| alt=physical
| AlternativeMap =Relief Map of Germany.svg
| places=
 {{Карта розташування~
 |Німеччина
 |label      =Локсштедт
 |label_width=14
 |lat_deg    = 53 |lat_min    = 28
 |lon_deg    = 08 |lon_min    = 39
 |position   = bottom
 |alt        = physical
 | mark = Red pog.svg
 }}
 }}

'''Ло́ксштедт''' ({{lang-de|Loxstedt}}), або '''Ло́кс''' ({{lang-nds|Lox}}) — громада ([[муніципалітет]]) в [[Німеччина|Німеччині]], [[Нижня Саксонія]], [[район Куксгафен]]. Розташована південному заході району, на східному березі річки [[Везер]]. Площа — 141,24 км². Населення — 15.980 осіб (2015); густота населення — 110 осіб/км². Складається з 21 села. Поштовий код — 27612.

== Історія ==
Вперше згадується в історичних джерелах 1059 року як ''Lacstidi'', що належало [[Саксонське герцогство|Саксонському герцогству]]. У ХІІ столітті стало власністю [[римо-католицька церква|католицького]] [[Бременське архієпископство|Бременського архієпископства]]. В середині XVI ст., під час [[Реформація|Реформації]], населення громади прийняло [[лютеранство]]. У 1628—1630 роках, в ході [[Тридцятилітня війна|Тридцятилітньої війни]] було захоплено силами [[Католицька ліга (Німеччина)|Католицької ліги]] під проводом генерала [[Йоганн Церклас Тіллі|Йоганна Тіллі]]. 1648 року увійшло до складу [[Бременське герцогство|Бременського герцогства]], що виникло на базі секуляризованого архієпископства. Від [[1715]] року перебувало під управлінням [[Ганноверська династія|Ганноверської династії]]. 1807 року окуповане [[Вестфальське королівство|Вестфальським королівством]], а 1810 — до [[Перша французька імперія|Наполеонівською Францією]]. 1814 року повернене [[Ганноверське королівство|Гановерському королівству]], що з 1866 року стало [[Ганновер (провінція)|Ганноверською провінцією]] [[Прусське королівство|Пруссії]]. 1974 року до громади були приєднані малі поселення, що в минулому належали до міста-держави [[Ольденбург]].

== Галерея ==
<gallery>
Altes Wappen Loxstedt.jpg|Старий герб
DEU Loxstedt COA.svg|Новий герб
CUX-Loxstedt-Loxstedt.svg|Центр Локсштедта
Topomap loxstedt CUX.svg|Карта Локсштедта
Loxstedt-Gemarkungen.png|Поділ Локсштедта
Loxstedt - Marienkirche 2004.jpg|Церква св. Марії
</gallery>

== Адміністративний поділ ==
*[[Бексгефеде]]

== Уродженці==
*[[Альберт фон Буксгевден]] (1165—1229) — перший [[ризький єпископ]].

== Джерела ==
*Zimmermann, W. H. Loxstedt. // ''Reallexikon der germanischen Altertumskunde''. 18. J. Hoops (Begr.) Berlin, New York: 2001. S.629-633

== Посилання ==
{{commonscat-inline|Loxstedt}}
*[http://www.loxstedt.de Офіційний сайт Локсштеда] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131221062020/http://www.loxstedt.de/ |date=21 грудня 2013 }}
{{coord|53|28|N|08|39|E|format=dms|display=title}}

[[Категорія:Громади Нижньої Саксонії]]


text:
# Гуанчжоу-Юань
Гуанчжоу-Юань (кит.: 广州圆大厦, «кільце Гуанчжоу») — хмарочос у формі тора у китайському місті Гуанчжоу. Найвища кругла будівля в світі. будована в 2013 році архітектором Джозефом ді Паскуале з архітектурного бюро AM project. У будівлі розташовуються штаб-квартира хімічної корпорації Hongda Xingye Group і Гуандунскої пластмасової біржі, найбільшого в світі центру з продажу сирої пластмаси.

## Опис
Будівля заввишки 138 метрів. У центрі величезного кільця знаходиться отвір діаметром 48 метрів. Містить 33 поверхи, а його загальна площа становить 8500 м². Відображення будівлі в водах річки Чжуцзян утворює друге коло, в результаті чого створюється видимість «подвійного кола» у вигляді цифри 8, яка має в Китаї особливе значення і вважається щасливою.
Головні фасади будівлі виконані зі скла і облицьовані трикутними мідними панелями різного розміру. Бічні фасади мають вигляд двох вертикальних рядів засклених прямокутників, які виступають на різні відстані. Таким чином, кожен поверх має частини, що виступають та потопають.
На перших поверхах будівлі знаходиться торговий центр площею 15 тис. м². Центральні поверхи відведені під офіси, а на верхніх поверхах розмістився семизірковий готель. Серцем будівлі вважається величезний зал пластмасово біржі, що займає 2,2 тис. м² і розташований прямо під «діркою бублика».

title: Гуанчжоу-Юань

wikitext:
[[Файл:Guangzhou_Circle_3.jpg|thumb|right]]
'''Гуанчжоу-Юань''' ({{zh|c=广州圆大厦}}, «кільце Гуанчжоу») — [[хмарочос]] у формі [[Тор (геометрія)|тор]]а у китайському місті [[Гуанчжоу]]. Найвища кругла будівля в світі. будована в 2013 році архітектором Джозефом ді Паскуале з архітектурного бюро AM project. У будівлі розташовуються штаб-квартира хімічної корпорації Hongda Xingye Group і Гуандунскої пластмасової біржі, найбільшого в світі центру з продажу сирої пластмаси<ref>[http://www.laprovinciadicomo.it/stories/Economia/architetto-comasco-firma-edificio-di-33-piani-in-cina_1036819_11/ ''La Provincia di Como''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131228073701/http://www.laprovinciadicomo.it/stories/Economia/architetto-comasco-firma-edificio-di-33-piani-in-cina_1036819_11/ |date=28 грудня 2013 }} Architetto comasco firma edificio di 33 piani in Cina</ref><ref>[http://www.corrierecomo.it/index.php?option=com_content&view=article&id=56870:archistar-lariana-in-cina&catid=256:vip-sul-lario&Itemid=130 ''Corriere di Como''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131227220734/http://www.corrierecomo.it/index.php?option=com_content&view=article&id=56870:archistar-lariana-in-cina&catid=256:vip-sul-lario&Itemid=130 |date=27 грудня 2013 }} Archistar lariana in Cina</ref>.

== Опис ==
Будівля заввишки 138 метрів. У центрі величезного кільця знаходиться отвір діаметром 48 метрів. Містить 33 поверхи<ref>[http://skyscraperpage.com/diagrams/?buildingID=17392 ''Skyscraperpage''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220120124850/https://skyscraperpage.com/diagrams/?buildingID=17392 |date=20 січня 2022 }} Drawings of GDPE Landmark Building</ref>, а його загальна площа становить 8500 м². Відображення будівлі в водах річки [[Чжуцзян]] утворює друге коло, в результаті чого створюється видимість «подвійного кола» у вигляді цифри 8, яка має в Китаї особливе значення і вважається щасливою<ref>[http://www.dogonews.com/2012/2/23/unusual-lucky-coin-building-soon-to-dot-chinas-skyline ''Dogo News''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210121123422/https://www.dogonews.com/2012/2/23/unusual-lucky-coin-building-soon-to-dot-chinas-skyline |date=21 січня 2021 }} Unusual 'Lucky Coin' Building Soon To Dot China's Skyline</ref>.

Головні фасади будівлі виконані зі скла і облицьовані трикутними мідними панелями різного розміру. Бічні фасади мають вигляд двох вертикальних рядів засклених прямокутників, які виступають на різні відстані. Таким чином, кожен поверх має частини, що виступають та потопають.

На перших поверхах будівлі знаходиться торговий центр площею 15 тис. м². Центральні поверхи відведені під офіси, а на верхніх поверхах розмістився семизірковий готель. Серцем будівлі вважається величезний зал пластмасово біржі, що займає 2,2 тис. м² і розташований прямо під «діркою бублика».

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Споруди, збудовані 2013]]
[[Категорія:Хмарочоси Гуанчжоу]]
[[Категорія:Засновані в Китаї 2013]]


text:
# Сондей Іван Степанович
Іван Степанович Сондей (нар. 15 січня 1994, Голинь, Калуський район, Івано-Франківська область) — український футболіст, півзахисник.

## Клубна кар'єра
Іван Сондей народився 15 січня 1994 року в с. Голинь Калуського району. Футболом почав займатися в футбольній секції рідного села. В 2007 році перейшов до ДЮСШ «Прикарпаття» (Івано-Франківськ), а в 2008 році — до BRW-ВІК (Володимир-Волинський). В 2008 році отримав пропозиції від київського «Динамо» та донецького «Шахтаря». Іван обрав київську команду, в складі якої в фіналі ДЮФЛУ отримав звання найкращого півахисника. Після цього отримав важку травму, через яку пропустив майже рік у тренувальному процесі. Тренувався з «Динамо-2», але лише для того, щоб набрати оптимальну форму.
В 2012 році виступав у складі ФК «Калуш», який виступав у обласних змаганнях. У складі клубу зіграв 12 матчів та відзначився 1 голом. Того ж року перейшов до складу дніпропетровського «Дніпра», але за головну команду дніпрян не зіграв жодного поєдинку. Натомість захищав кольори юнацької та молодіжної команди клубу, в складі якого зіграв 41 матч та відзначився 6 голами.
Після завершення контракту з дніпропетровським клубом перейшов до складу охтирського «Нафтовика-Укрнафти». Іван Сондей досить швидко адаптувався в новому клубі, оскільки на той час в команді вже були брати Пасічі та Олексій Разуваєв, з якими Іван був добре знайомий ще з часів виступів у дніпропетровській команді. В складі «Нафтовика» дебютував 26 липня 2014 року в програному (0:2) виїзному матчі 1-го туру першої ліги чемпіонату України проти харківського «Геліоса». Іван вийшов у стартовому складі, а на 82-й хвилині його замінив Олександр Боровик. Дебютним голом у футболці охтирської команди відзначився на 69-й хвилині нічийного (1:1) виїзного поєдинку 5-го туру першої ліги чемпіонату України проти «Сум». Сондей вийшов на поле на 59-й хвилині поєдинку, замінивши Сергія Шестакова. Загалом у футболці «Нафтовика» в першій лізі зіграв 70 матчів та відзначився 11-ма голами.
У липні 2017 року підписав контракт з прем'єрліговим «Олімпіком» (Донецьк). 6 серпня 2017 року дебютував за клуб у Прем'єр-лізі в матчі проти луганської «Зорі» (2:0).

## Кар'єра в збірній
Викликався до юнацької збірної України (U-16), в складі якої дебютував 3 березня 2010 року в програному (1:3) виїзному матчі проти однолітків із Фінляндії.

title: Сондей Іван Степанович

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я= Іван Сондей
| зображення =
| зображення розмір =
| підпис =
| повне-ім'я = Іван Степанович Сондей
| дата-народження = 15.01.1994
| місце-народження = [[Голинь]], [[Калуський район (1940—2020)|Калуський район]], [[Івано-Франківська область]]
| країна-народження = [[Україна]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 170 см
| вага = 62 кг
| прізвисько =
| громадянство =
| позиція = [[півзахисник]]
| поточний-клуб  = {{Прапорець|UKR}} [[Пробій (футбольний клуб)|«Пробій»]]
| номер = 11
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|UKR}} [[Спартак (Івано-Франківськ)|«Прикарпаття» (І.-Ф.)]]
{{Прапорець|UKR}} [[БРВ-ВІК]]
{{Прапорець|UKR}} [[Динамо (Київ)|«Динамо» (Київ)]]
| юнацькі-роки = 2007
2008
2008—2011
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2012—2014 |{{Прапорець|UKR}}|[[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпро» (Д)]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 0|2014—2017 |{{Прапорець|UKR}}|«[[Нафтовик-Укрнафта]]» | 70|11}}
{{Футболіст рядок 1|2017—2019 |{{Прапорець|UKR}}|[[Олімпік (Донецьк)|«Олімпік»]] | 42|1}}
{{Футболіст рядок 0|2019 |{{Прапорець|UKR}}|[[Миколаїв (муніципальний футбольний клуб)|«Миколаїв»]] | 17|1}}
{{Футболіст рядок 1|2020—2023 |{{Прапорець|UKR}}|[[Прикарпаття (футбольний клуб, 2016)|«Прикарпаття»]] | 64|7}}
{{Футболіст рядок 0|2024—|{{Прапорець|UKR}}|[[Пробій (футбольний клуб)|«Пробій»]] |5|4}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2011 | {{Прапорець|UKR}} | [[Юнацька збірна України з футболу (U-16)|Україна (U-16)]] | 9 |1}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 1 квітня 2025
| збірна-поновлення =
}}

'''Іван Степанович Сондей''' ({{н}} {{Дата народження|15|01|1994}}, [[Голинь]], [[Калуський район (1940—2020)|Калуський район]], [[Івано-Франківська область]]) — український [[футбол]]іст, [[півзахисник|півзахисник.]]

== Клубна кар'єра ==
Іван Сондей народився 15 січня 1994 року в с. [[Голинь]] Калуського району. Футболом почав займатися в футбольній секції рідного села. В 2007 році перейшов до ДЮСШ [[Спартак (Івано-Франківськ)|«Прикарпаття» (Івано-Франківськ)]]<ref name="СОНДЕЙ МРІЄ">{{Cite web |url=http://football.if.ua/ivan-sondej-mrije-pro-prem-jer-lihu/ |title=ІВАН СОНДЕЙ МРІЄ ПРО ПРЕМ'ЄР-ЛІГУ |accessdate=17 лютого 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170924185302/http://football.if.ua/ivan-sondej-mrije-pro-prem-jer-lihu/ |archivedate=24 вересня 2017 |deadurl=yes }}</ref>, а в 2008 році — до BRW-ВІК (Володимир-Волинський). В 2008 році отримав пропозиції від київського [[Динамо (Київ)|«Динамо»]] та донецького [[Шахтар (Донецьк)|«Шахтаря»]]. Іван обрав київську команду, в складі якої в фіналі [[Дитячо-юнацька футбольна ліга України|ДЮФЛУ]] отримав звання найкращого півахисника. Після цього отримав важку травму, через яку пропустив майже рік у тренувальному процесі. Тренувався з [[Динамо-2 (Київ)|«Динамо-2»]], але лише для того, щоб набрати оптимальну форму<ref name="СОНДЕЙ МРІЄ"/>.

В 2012 році виступав у складі ФК [[Калуш (футбольний клуб)|«Калуш»]], який виступав у обласних змаганнях. У складі клубу зіграв 12 матчів та відзначився 1 голом. Того ж року перейшов до складу дніпропетровського [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпра»]], але за головну команду дніпрян не зіграв жодного поєдинку. Натомість захищав кольори юнацької та молодіжної команди клубу, в складі якого зіграв 41 матч та відзначився 6 голами.

Після завершення контракту з дніпропетровським клубом перейшов до складу охтирського «[[Нафтовик-Укрнафта|Нафтовика-Укрнафти]]». Іван Сондей досить швидко адаптувався в новому клубі, оскільки на той час в команді вже були брати Пасічі та Олексій Разуваєв, з якими Іван був добре знайомий ще з часів виступів у дніпропетровській команді<ref name="СОНДЕЙ МРІЄ" />. В складі «Нафтовика» дебютував 26 липня 2014 року в програному (0:2) виїзному матчі 1-го туру [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|першої ліги чемпіонату України]] проти харківського [[Геліос (футбольний клуб)|«Геліоса»]]. Іван вийшов у стартовому складі, а на 82-й хвилині його замінив [[Боровик Олександр Олександрович (футболіст)|Олександр Боровик]]<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/1624391-0-2 |title=«Геліос» (Харків) — «Нафтовик-Укрнафта» (Охтирка) |accessdate=17 лютого 2017 |archive-date=7 березня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190307053941/http://footballfacts.ru/matches/1624391-0-2 }}</ref>. Дебютним голом у футболці охтирської команди відзначився на 69-й хвилині нічийного (1:1) виїзного поєдинку 5-го туру першої ліги чемпіонату України проти [[Суми (футбольний клуб)|«Сум»]]. Сондей вийшов на поле на 59-й хвилині поєдинку, замінивши [[Шестаков Сергій Сергійович|Сергія Шестакова]]<ref>{{Cite web |url=http://footballfacts.ru/matches/1624427-1-1 |title=«Суми» (Суми) — «Нафтовик-Укрнафта» (Охтирка) |accessdate=17 лютого 2017 |archive-date=18 лютого 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170218070544/http://footballfacts.ru/matches/1624427-1-1 }}</ref>. Загалом у футболці «Нафтовика» в першій лізі зіграв 70 матчів та відзначився 11-ма голами.

У липні 2017 року підписав контракт з прем'єрліговим [[Олімпік (Донецьк)|«Олімпіком» (Донецьк)]]<ref>{{cite web|title=Иван Сондей – игрок «Олимпика»|url=http://olimpik.com.ua/news/ivan_sondey_igrok_olympica14072017|language=Russian|date=14 липня 2017|accessdate=24 вересня 2017|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170916154344/http://olimpik.com.ua/news/ivan_sondey_igrok_olympica14072017|archivedate=16 вересня 2017|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170916154344/http://olimpik.com.ua/news/ivan_sondey_igrok_olympica14072017 |date=2017-09-16 }}</ref>. 6 серпня 2017 року дебютував за клуб у Прем'єр-лізі в матчі проти [[Зоря (Луганськ)|луганської «Зорі»]] (2:0).

== Кар'єра в збірній ==
Викликався до [[Юнацька збірна України з футболу (U-16)|юнацької збірної України (U-16)]], в складі якої дебютував 3 березня 2010 року в програному (1:3) виїзному матчі проти однолітків із Фінляндії.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* [http://www.ffu.org.ua/ukr/tournaments/premier_liga/prof/62071/ Статистика виступів на офіційному сайті ФФУ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161223053303/http://ffu.org.ua/ukr/tournaments/premier_liga/prof/62071/ |date=23 грудня 2016 }}
* {{УФПЛ|20312}}
* {{ПФЛ|21007}}
* {{soccerway|ivan-sondey/352113}}
* {{transfermarkt|331460}}
* {{ff|1375405}}
* [http://www.soccerpunter.com/players/352113-Ivan-Sondey Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170515090355/http://www.soccerpunter.com/players/352113-Ivan-Sondey |date=15 травня 2017 }} на сайті soccerpunter.com
* [http://www.footballdatabase.eu/football.joueurs.ivan.sondey.245969.en.html Профіль гравця] на сайті footballdatabase.eu
* [http://www.worldfootball.net/player_summary/ivan-sondey/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171112222626/http://www.worldfootball.net/player_summary/ivan-sondey/ |date=12 листопада 2017 }} на сайті worldfootball.net
* [http://ukr-football.org.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=19238:-1994&catid=2:2011-11-18-14-04-27&Itemid=27 Профіль гравця]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} на сайті «Історія та статистика українського футболу»
* [http://fc.kalush.net/osobystosti/648-2012-10-14-05-38-48 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130621090332/http://fc.kalush.net/osobystosti/648-2012-10-14-05-38-48 |date=21 червня 2013 }} на офіційному сайті ФК [[Калуш (футбольний клуб)|«Калуш»]]
* [http://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Ivan-Stepanovich-Sondey-Futbol-15011994 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210515201910/https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Ivan-Stepanovich-Sondey-Futbol-15011994 |date=15 травня 2021 }} на сайті sportbox.ru

[[Категорія:Уродженці Голині]]
[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Нафтовика-Укрнафта»]]
[[Категорія:Футболісти «Олімпіка» (Донецьк)]]
[[Категорія:Футболісти «Миколаєва»]]
[[Категорія:Футболісти «Прикарпаття» (Івано-Франківськ, 2016)]]
[[Категорія:Футболісти «Пробою»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Іван Степанович Сондей

Вага: 62 кг

Громадянство: Україна

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Пробій»

title: Юнацькі клуби

«Прикарпаття» (І.-Ф.) · БРВ-ВІК · «Динамо» (Київ)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Дніпро» (Д) · 0 · (0)

«Нафтовик-Укрнафта» · 70 · (11)

«Олімпік» · 42 · (1)

«Миколаїв» · 17 · (1)

«Прикарпаття» · 64 · (7)

«Пробій» · 5 · (4)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Україна (U-16) · 9 · (1)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 1 квітня 2025.


text:
# Гори Вернадського
Гори Вернадського (80°0′ пд. ш. 45°0′ сх. д. / 80.000° пд. ш. 45.000° сх. д.) — система підлідних гір в Східній Антарктиді, в східній частині Землі Королеви Мод. Гори Вернадського є продовженням підлідних гір Гамбурцева.
Гори Вернадського простягаються в напрямі північ — північний захід від Полюса недосяжності (Земля Ендербі) до півострова Кука, де виходять на поверхню з-під льодовикового покриву і далі продовжуються в океані у вигляді підводного хребта Гуннерус. Загальна протяжність системи перевищує 2500 км. Товщина льодовикового покриву над горами досягає 1000 м. В південній — південно-східній частині гірські вершини піднімаються на висоту більше 2000 м над рівнем моря, при цьому відносна висота над суміжними підлідними рівнинами становить 1000–1500 м.
Гори були відкриті в 1964 році в ході 9-ї радянської антарктичної експедиції. Були названі в честь видатного українського вченого Володимира Вернадського.

title: Гори Вернадського

wikitext:
{{Гірська система

| назва                       = Гори Вернадського
| місцева_назва               =
| інша_назва                  =
| інша_назва1                 =

| зображення                  =
| зображення_розмір           =
| зображення_підпис           =

| країна                      = {{ATA}}
| країна1                     =
| країна2                     =
| країна3                     =
| країна4                     =
| країна5                     =
| країна6                     =
| країна7                     =
| штат                        =
| штат1                       =
| регіон                      = [[Східна Антарктида]]
| регіон1                     =
| область                     = [[Земля Ендербі]]
| область1                    =
[[Земля Королеви Мод]]
| місто                       =
| місто1                      =

| одиниця                     =
| одиниця1                    =
| межа                        =
| межа1                       =
| геологія                    =
| геологія1                   =
| період                      =
| період1                     =
| гороутворення               =
| гороутворення1              =

| площа                       =
| довжина                     = понад 2500
| довжина_орієнтація          =
(північ — північний захід)
| ширина                      =
| ширина_орієнтація           =
| найвища_назва               =
| найвища_розташування        =
| найвища_країна              =
| найвища_штат                =
| найвища_регіон              =
| найвища_область             =
| найвища_висота              = понад 2000
| найвища_шир_г               =
| найвища_шир_х               =
| найвища_шир_с               =
| найвища_шир_NS              =
| найвища_дов_г               =
| найвища_дов_х               =
| найвища_дов_с               =
| найвища_дов_WE              =
| найнижча_назва              =
| найнижча_розташування       =
| найнижча_країна             =
| найнижча_штат               =
| найнижча_регіон             =
| найнижча_область            =
| найнижча_висота             =
| найнижча_шир_г              =
| найнижча_шир_х              =
| найнижча_шир_с              =
| найнижча_шир_NS             =
| найнижча_дов_г              =
| найнижча_дов_х              =
| найнижча_дов_с              =
| найнижча_дов_WE             =
| woods                       =

| додаткове_поле              =
| додаткове_значення          =
| додаткове_поле1             =
| додаткове_значення1         =

 |lat_dir= S |lat_deg = 80|lat_min = 0
                        |lat_sec =
 |lon_dir= E |lon_deg = 45|lon_min = 0
                        |lon_sec =
| карта розташування          = Антарктида
| розмір карти                = 300

| мапа                        =
| мапа_розмір                 =
| мапа_підпис                 =
| мапа_першою                 =
}}

'''Гори Вернадського''' ({{Coord|80|0|S|45|0|E|display=title,inline}}) — система підлідних гір в [[Східна Антарктида|Східній Антарктиді]], в східній частині [[Земля Королеви Мод|Землі Королеви Мод]]. Гори Вернадського є продовженням підлідних [[Гори Гамбурцева|гір Гамбурцева]].

Гори Вернадського простягаються в напрямі північ — північний захід від [[Полюс недосяжності|Полюса недосяжності]] ([[Земля Ендербі]]) до [[Півострів Кука|півострова Кука]], де виходять на поверхню з-під льодовикового покриву і далі продовжуються в океані у вигляді підводного хребта [[Гуннерус]]. Загальна протяжність системи перевищує 2500 км. Товщина льодовикового покриву над горами досягає 1000 м. В південній — південно-східній частині гірські вершини піднімаються на висоту більше 2000 м над рівнем моря, при цьому відносна висота над суміжними підлідними рівнинами становить 1000–1500 м.

Гори були відкриті в [[1964 рік|1964 році]] в ході 9-ї [[Радянська антарктична експедиція|радянської антарктичної експедиції]]. Були названі в честь видатного [[Україна|українського]] вченого [[Володимир Вернадський|Володимира Вернадського]].

== Див. також ==
* [[Гори Гамбурцева]]

== Посилання ==
* {{БСЭ|004223|Гори Вернадського}}
* {{БЭС|86410|Вернадского горы}}

{{Antarctica-geo-stub}}
[[Категорія:Гори Антарктиди|Вернадського гори]]
[[Категорія:Гори, названі на честь людей|Вернадського гори]]

Країна: Антарктида

Регіон: Східна Антарктида

Області: Земля Ендербі, · Земля Королеви Мод

Довжина: понад 2500 км, · (північ — північний захід)

- висота: понад 2000 м


text:
# Риндинське сільське поселення (Поріцький район)
Ри́ндинське сільське поселення (рос. Рындинское сельское поселение) — муніципальне утворення у складі Поріцького району Чувашії, Росія. Адміністративний центр — село Риндино.
Станом на 2002 рік існувала Турдаковська сільська рада (села Риндино, Турдаково).

## Населення
Населення — 350 осіб (2019, 476 у 2010, 604 у 2002).

## Склад
До складу поселення входять такі населені пункти:
| Населений пункт | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) |
| --------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| Риндино, село   | 558                    | 463                    |
| Турдаково, село | 46                     | 13                     |

wikitext:
{{Сільське поселення Удмуртії|
| назва               = Риндинське сільське поселення
| розташування        =
| країна              = {{RUS}}
| регіон = [[Чувашія]]
| район = [[Поріцький район]]
| центр = село [[риндино (Поріцький район)|Риндино]]
| голова =
| дата утворення =
| депутатський корпус =
| площа = 40,56
| населення = 350 осіб ([[2019]])
| щільність = 8,63
| населені пункти = 2 сільських нп
}}

{{Otheruses|Риндинське сільське поселення}}

'''Ри́ндинське сільське поселення''' ({{lang-ru|Рындинское сельское поселение}}) — [[сільське поселення Росії|муніципальне утворення]] у складі [[поріцький район|Поріцького району]] [[чувашія|Чувашії]], [[Росія]]. Адміністративний центр — село [[риндино (Поріцький район)|Риндино]].

Станом на 2002 рік існувала '''Турдаковська сільська рада''' (села ''Риндино'', Турдаково).

== Населення ==
Населення — 350 осіб ([[2019]]{{RUS-population|2019}}, 476 у [[2010]]<ref>{{ cite web | url = http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | title = Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, населённых пунктов Чувашской Республики | accessdate = 2015-03-23 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210727110743/http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | archive-date = 2021-07-27 |lang=ru}}</ref>, 604 у [[2002]]<ref>[http://lingvarium.org/russia/BD/2015/Chuvashia_1.xls Дані перепису населення Росії 2002 року]</ref>).

== Склад ==
До складу поселення входять такі населені пункти:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| [[риндино (Поріцький район)|Риндино]], село
| align="right"| 558
| align="right"| 463
|-----
| [[турдаково (Поріцький район)|Турдаково]], село
| align="right"| 46
| align="right"| 13
|+
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{поріцький район}}

[[Категорія:Поселення Поріцького району]]

title: Риндинське сільське поселення

Країна: Росія

Регіон: Чувашія

Район: Поріцький район

Центр: село Риндино

title: Основні дані

Густота населення: 8,63 осіб/км²

Населені пункти: 2 сільських нп


text:
# Шурин
Шу́рин, розм. шуря́к (англ. brother-in-law) — термін свояцтва, брат дружини. Цей родич з'являється у чоловіка в результаті укладення шлюбу.
У значенні «брат дружини» в українській мові також вживається слово «швагер» («шваґор», «шваґро́»), але слід мати на увазі, що цей термін може означати не тільки «шурин», але й «брат чоловіка» (зазвичай «дівер»). Поширеним є вживання в цьому значенні і терміна «свояк», але він також є багатозначним: не тільки «брат дружини», але й «чоловік сестри дружини». «Свояками» зазвичай називають чоловіків рідних сестер (але дружини братів — «ятрівки» або «діверки»).

## Етимологія
Схожі терміни свояцтва існують в інших слов'янських мовах: д.-рус. шуринъ, (множина — шурята, збірне — шурья), церк.-слов. шуринъ, шурь, рос. шурин, болг. шурей, шурек, серб. шу̑ра, шу̀ра̑к, словен. šurják, пол. szurzy, які виводяться від прасл. *šurinъ, *šurъ. В інших індоєвропейських мовах співзвучних слів не виявлено, слов'янське «шурин» намагалися порівнювати зі слов'янським же «пращур», давньоіндійським syālás («шурин») або c̨vác̨uras («свекор»), грец. ἑκυρός («свекор»). Вихідною формою прийнято вважати пра-і.є. *si̯ēu̯r(io), виводячи його від праіндоєвропейського кореня *si̯ēu̯-: *si̯ū- («зв'язувати», «шити»), втім, ця етимологія не є загальновизнаною.
Слово «шваґер» походить (можливо, через посередництво пол. szwagier) від нім. Schwager (родич чоловічої статі зі сторони чоловіка або дружини) < сер.-в.-нім. і сер.-н.-нім. swager < дав.-в.-нім. swagur. Вважається спорідненим з прасл. *svekrъ, лат. socer («свекор»), які виводять від пра-і.є. swéḱuros («батько чоловіка», «свекор»). Менш ймовірне розглядання німецького слова як слов'янізму (svak < svojak).

title: Шурин

wikitext:
{{Otheruses|Шурин (значення)}}
{{Otheruses|Швагер}}
'''Шу́рин''', [[розмовний стиль мовлення|розм.]] '''шуря́к'''<ref>{{СУМ-11|Шурин}}</ref><ref>{{СУМ-11|Шуряк}}</ref> ({{lang-en|brother-in-law}}<ref>але англійською ця назва застосовується для брата як чоловіка, такі і дружини після того як вони укладуть шлюб</ref>) — термін [[свояцтво|свояцтва]], [[брат]] дружини. Цей родич з'являється у чоловіка в результаті укладення [[шлюб]]у.

У значенні «брат дружини» в українській мові також вживається слово «швагер» («шваґор», «шваґро́»), але слід мати на увазі, що цей термін може означати не тільки «шурин», але й «[[дівер|брат чоловіка]]» (зазвичай «дівер»). Поширеним є вживання в цьому значенні і терміна «свояк», але він також є багатозначним: не тільки «брат дружини», але й «чоловік сестри дружини»<ref>{{СУМ-11|Свояк}}</ref>. «Свояками» зазвичай називають чоловіків рідних сестер (але дружини братів — «[[ятрівка|ятрівки]]» або «діверки»).

== Етимологія ==
Схожі терміни [[Свояцтво|свояцтва]] існують в інших [[Слов'янські мови|слов'янських мовах]]: {{lang-orv|шуринъ}}, (множина — шурята, збірне — шурья), [[Церковнослов'янська мова|церк.-слов.]] шуринъ, шурь, {{lang-ru|шурин}}, {{lang-bg|шурей, шурек}}, {{lang-sr|шу̑ра, шу̀ра̑к}}, {{lang-sl|šurják}}, {{lang-pl|szurzy}}, які виводяться від {{lang-x-slav|*šurinъ, *šurъ}}<ref name="ЕСУМ">{{ЕСУМ6}}</ref>. В інших [[Індоєвропейські мови|індоєвропейських мовах]] співзвучних слів не виявлено, слов'янське «шурин» намагалися порівнювати зі слов'янським же «[[Предок|пращур]]», [[Давньоіндійська мова|давньоіндійським]] ''syālás'' («шурин») або ''c̨vác̨uras'' («свекор»), {{lang-el|ἑκυρός}} («свекор»). Вихідною формою прийнято вважати {{lang-x-ie|*si̯ēu̯r(io)}}, виводячи його від праіндоєвропейського кореня ''*si̯ēu̯-: *si̯ū-'' («зв'язувати», «шити»)<ref name="ЕСУМ"/>, втім, ця етимологія не є загальновизнаною.

Слово «шваґер» походить (можливо, через посередництво {{lang-pl|szwagier}}) від {{lang-de|Schwager}} ([[Свояцтво|родич]] чоловічої [[Стать|статі]] зі сторони чоловіка або дружини) < [[середньоверхньонімецька мова|сер.-в.-нім.]] і [[середньонижньонімецька мова|сер.-н.-нім.]] ''swager'' < [[давньоверхньонімецька мова|дав.-в.-нім.]] ''swagur''. Вважається спорідненим з {{lang-x-slav|*svekrъ}}, {{lang-la|socer}} («[[свекор]]»), які виводять від {{lang-x-ie|swéḱuros}} («батько чоловіка», «свекор»). Менш ймовірне розглядання німецького слова як [[слов'янізм]]у (''svak'' < ''svojak'')<ref name="ЕСУМ"/>.

== Див. також ==
* [[Свояцтво]]
* [[Своячка]]
* [[Швагер]]

== Література ==
* Ruth Gall: ''Problemfall Schwiegermutter. Zusammen mit dem Partner aus der Krise.'' Goldmann, München 1999, ISBN 3-442-15009-4. {{ref-de}}

== Посилання ==
* [http://dag.com.ua/people/rodstv.html Терміни генеалогії].
* [http://prav.info/viewtopic.php?f=48&t=40&p=77 Ступені спорідненості і ступеня властивості]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

== Примітки ==
{{references}}

{{Родинні зв'язки}}
{{soc-stub}}
[[Категорія:Сім'я]]
[[Категорія:Родинні зв'язки]]


text:
# Друкарня Києво-Печерської лаври
50°26′08″ пн. ш. 30°33′31″ сх. д. / 50.435417° пн. ш. 30.558515° сх. д.
Друка́рня Києво-Печерської лаври утворена 1615 року Єлисеєм Плетенецьким, який використав для цього обладнання Стрятинської друкарні, купленої у Гедеона Балабана.
Друкарня випускала церковно-службову, богословську, навчальну, світсько-полемічну літературу та віршовані твори.
Більшість видань друкарні виходило старослов'янською мовою, але друкувались книги й іншими мовами. Характерною особливістю було намагання видавців наблизити книги до читача через переклад деяких розділів на мову, близьку до розмовної.
Деякий час друкарня Києво-Печерської лаври була єдиною у Києві. В 1620-х роках книги видавали також типографії Тимофія Олександрова («Часослов», 1626) та Спиридона Соболя («Лимонарій Іоанна Мосха», 1628; «Октоїх», 1628; «Апостол», 1630). По тому митрополит Петро Могила намагався запровадити за Києво-Печерською друкарнею виключне право друкування церковно-службової літератури.

## Видавнича діяльність
20 грудня 1616 року в Києві видали першу книгу — «Часослов».
1616—1624 — Є.Плетенецький видав 11 значних творів релігійного, історичного та полемічного характеру, зокрема, Антологіон (1619), Номоканон (1620, 1624), Служебник (1620).
Протягом короткого часу при друкарні утворився гурток учених, просвітників, письменників — так званий Києво-Могилянський атеней. Активну роль у ньому відігравали Захарія Копистенський, Памво Беринда, Лаврентій Зизаній, Тарасій Земка та багато інших.
Більшість видань складала церковно-службова література. У Києві кількома виданнями вийшли «Служебник», «Псалтир», «Номоканон», «Тріодь», «Акафіст» тощо. Діячі згаданого гуртка переклали та відредагували «Бесіди Іоана Златоуста на 14 послань Св. Ап. Павла» (1623) та «Бесіди Іоана Златоуста на дії Св. Апостолів» (1624). 1625 року в Лаврській друкарні видали ще один значний богословський твір — «Тлумачення Андрія Кесарійського Апокаліпсису Іоана Богослова». 1646 року було видано «Требник» Петра Могили. Видання богословських книг було одним із засобів боротьби проти католицизму й унії.
Лаврська друкарня видавала і навчальні книги. Поряд з «Часословом» видала «Лексикон слав'янороскій» (1627), укладений Памвою Бериндою. Дуже популярним було «Євангеліє учительне» (1637) — збірник повчань у недільні дні, вибраних із творів Івана Золотоустого.
Видання Києво-Печерської друкарні відзначались високою поліграфічною технікою. Більшість із них, особливо богословські твори, видавались форматом «в аркуш». Такі книги мали парадний вигляд, а, отже, коштували дорого. Книги, розраховані на масовіший вжиток («Часослов», «Псалтир», «Лексикон»), віршована література друкувалась в піваркуша.
Лаврські видання починались з титульного аркуша, прикрашеного гравюрами на сюжет книги. Крім назви книги, на ньому зазначалися рік і місце видання. Зі зворотної сторони вміщували герб меценатів друкарні і вірші, які тлумачили геральдичні знаки. Як правило, книги супроводжувались передмовами, присвятами, післямовами.
Папером Лаврську друкарню забезпечувала папірня в Радомишлі.

## Список видань
Список окремих видань друкарні Києво-Печерської лаври:
- Часослов (1616, 1626)
- «Візерунок цнот» (1618)
- Анфологіон (1619)
- Номоканон (1620, 1624, 1629)
- Служебник (1620, 1629)
- Касіян Сакович. «Вѣршѣ на жалосный погребъ зацного рыцера Петра Конашевича Сагайдачного…» (1622)
- Тріодь (1623, 1627, 1631, 1640, 1646)
- Бесіди Іоана Златоуста на 14 послань Св. Ап. Павла (1623)
- Бесіди Іоана Златоуста на дії Св. Апостолів (1624)
- Акафіст (1625, 1629)
- Копистенський З. «Казанье на честном погребі Еліссеа в ієросхимомонасех Евфиміа Плетенецкого» (1625)
- Тлумачення Андрія Кесарійського Апокаліпсису Іоана Богослова (1625)
- Лексикон словенороський (1627)
- «Авви Дорофеа поученія» (1628)
- «Агапита діакона главизны поучительны» (1628)
- Псалтир (1629)
- «Имнологіа… пану, пастиру, опекунови и добродѣєви своєму през дѣлатели в типографіи в даруночку низко принесенаа» (1630)
- «Евфонія веселобриняча Петру Могилі» (1633)
- Бесіди Макарія Єгипетського (1634, передрук із книги виданої у Вільному 1627 року)
- «Антологіа, сирѣч молитвы и поученія душеполезная» (1636, укладач і автор передмови — Петро Могила)
 — збірка присвячена молоді Київської братської школи.[5] Мала 860 сторінок.[1] Особлива цінність «Антології» у тому, що релігійні тексти у ній (молитви, євангельські та апостольські читання, біблійні та церковно-богослужбові тексти) написані церковнослов'янською мовою, а так звані «науки» і «роздуми», різного роду повчання й поради митрополита Петра Могили для спудеїв, викладені тогочасною руською мовою.[5]
- Євангеліє учительне (1637)
- Атанасій Кальнофойський «Тератургіма» (1638, польською мовою)
- «Казанье на погребеніе Князя Четвертинскаго» (1641)
- «Полуустав или правило истиннаго християнскаго жития» (1643)
- «Собрание короткой науки о артикулах веры» митрополита Петра Могили (1645)
- Требник Петра Могили (1646)
- Синопсис Київський (1674)
- Іфіка Ієрополітика (1712)

title: Друкарня Києво-Печерської лаври

wikitext:
{{Універсальна картка}}
'''[[Друкарня|Друка́рня]] [[Києво-Печерська лавра|Києво-Печерської лаври]]''' утворена [[1615]] року [[Плетенецький Єлисей Михайлович|Єлисеєм Плетенецьким]], який використав для цього обладнання [[Стрятинська друкарня|Стрятинської друкарні]], купленої у [[Гедеон (Балабан)|Гедеона Балабана]].

Друкарня випускала церковно-службову, богословську, навчальну, світсько-полемічну літературу та віршовані твори.

Більшість видань друкарні виходило [[старослов'янська мова|старослов'янською мовою]], але друкувались книги й іншими мовами. Характерною особливістю було намагання видавців наблизити книги до читача через переклад деяких розділів на мову, близьку до розмовної.

Деякий час друкарня Києво-Печерської лаври була єдиною у Києві. В 1620-х роках книги видавали також типографії Тимофія Олександрова («Часослов», 1626) та [[Соболь Спиридон|Спиридона Соболя]] («Лимонарій Іоанна Мосха», 1628; «Октоїх», 1628; «Апостол», 1630).<ref name="libr">[https://books.google.com.ua/books?id=WGTsBQAAQBAJ&pg=PA168&lpg=PA168&dq=Евфония+1633&source=bl&ots=us9QuARplu&sig=bOFbQBle-fGdVRmv1gZQ75q3k88&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwi1iNCRooLOAhWkDZoKHUkyDWwQ6AEILzAD#v=onepage&q&f=false Либрович С. Ф. История книги в России. — 2013.]</ref> По тому митрополит [[Петро Могила]] намагався запровадити за Києво-Печерською друкарнею виключне право друкування церковно-службової літератури.<ref>''Дзюба О. М''. [http://www.history.org.ua/?encyclop&termin=Zhelyborsky_A Желиборський Арсеній] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160625160602/http://www.history.org.ua/?encyclop&termin=Zhelyborsky_A |date=25 червня 2016 }} // {{ЕІУ|3|145}}</ref>

== Видавнича діяльність ==
[[20 грудня]] [[1616]] року в Києві видали першу книгу — «[[Часослов]]».

[[1616]]—[[1624]] — Є.Плетенецький видав 11 значних творів релігійного, історичного та полемічного характеру, зокрема, [[Анфологіон|Антологіон]] ([[1619]]), [[Номоканон]] ([[1620]], [[1624]]), [[Служебник]] ([[1620]]).

Протягом короткого часу при друкарні утворився гурток учених, просвітників, письменників — так званий [[Вчений гурток Києво-Печерської лаври|Києво-Могилянський атеней]]. Активну роль у ньому відігравали [[Захарія Копистенський]], [[Памво Беринда]], [[Лаврентій Зизаній]], [[Земка Тарасій Левкович|Тарасій Земка]] та багато інших.

Більшість видань складала ''церковно-службова література''. У Києві кількома виданнями вийшли «[[Служебник]]», «[[Псалтир]]», «[[Номоканон]]», «[[Тріодь]]», «[[Акафіст]]» тощо. Діячі згаданого гуртка переклали та відредагували «Бесіди Іоана Златоуста на 14 послань Св. Ап. Павла» ([[1623]]) та «Бесіди Іоана Златоуста на дії Св. Апостолів» ([[1624]]). [[1625]] року в Лаврській друкарні видали ще один значний богословський твір — «Тлумачення Андрія Кесарійського [[Апокаліпсис]]у [[Іван Богослов|Іоана Богослова]]<nowiki/>». [[1646]] року було видано [[Требник Петра Могили|«Требник» Петра Могили]]. Видання богословських книг було одним із засобів боротьби проти католицизму й унії.

Лаврська друкарня видавала і ''навчальні книги''. Поряд з «Часословом» видала [[Лексикон словенороський|«Лексикон слав'янороскій»]] ([[1627]]), укладений [[Памво Беринда|Памвою Бериндою]]. Дуже популярним було «[[Учительні євангелія|Євангеліє учительне]]» ([[1637]]) — збірник повчань у недільні дні, вибраних із творів [[Іван Золотоустий|Івана Золотоустого]].

Видання Києво-Печерської друкарні відзначались високою поліграфічною технікою. Більшість із них, особливо богословські твори, видавались форматом «в [[аркуш]]». Такі книги мали парадний вигляд, а, отже, коштували дорого. Книги, розраховані на масовіший вжиток («[[Часослов]]», «[[Псалтир]]», «[[Лексикон]]»), віршована література друкувалась в піваркуша.

Лаврські видання починались з титульного аркуша, прикрашеного гравюрами на сюжет книги. Крім назви книги, на ньому зазначалися рік і місце видання. Зі зворотної сторони вміщували герб [[меценат]]ів друкарні і вірші, які тлумачили [[геральдика|геральдичні]] знаки. Як правило, книги супроводжувались передмовами, присвятами, післямовами.

Папером Лаврську друкарню забезпечувала [[папірня в Радомишлі]].

== Список видань ==
{{main|Список видань друкарні Києво-Печерської лаври}}
{{commonscat|Books published by Kyiv Pechersk Lavra publishing house|Видання друкарні Києво-Печерської лаври}}
Список окремих видань друкарні Києво-Печерської лаври:<ref>[https://books.google.com.ua/books?id=6vaNBQAAQBAJ&pg=PT100&lpg=PT100&dq=требник+петра+могилы+москва&source=bl&ots=xMUrxdOCkn&sig=VSfhURW2slJWjodJNccajURoKsA&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwiIlaaHkoLOAhUFDZoKHfkjDp4Q6AEIWDAF#v=onepage&q=требник%20петра%20могилы%C2%A0москва&f=false ''Сопиков В. С.'' Опыт Российской библиографии: или Полный словарь сочинений и переводов. — 2014.]</ref><ref>{{Cite web |url=http://litopys.org.ua/hrushukr/hrush605.htm |title=''Михайло Грушевський.'' Історія української літератури. — К., 1995. — Т. 6. — С. 40-65. |accessdate=20 липня 2016 |archive-date=18 вересня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160918225653/http://litopys.org.ua/hrushukr/hrush605.htm }}</ref><ref name="libr"/>
* Часослов (1616, 1626)
* «Візерунок цнот» (1618)
* Анфологіон (1619)
* Номоканон (1620, 1624, 1629)
* Служебник (1620, 1629)
* ''[[Касіян Сакович]]''. «Вѣршѣ на жалосный погребъ зацного рыцера Петра Конашевича Сагайдачного…» (1622) <!-- текст: http://izbornyk.org.ua/ukrpoetry/anto37.htm -->
* Тріодь (1623, 1627, 1631, 1640, 1646)
* Бесіди Іоана Златоуста на 14 послань Св. Ап. Павла (1623)
* Бесіди Іоана Златоуста на дії Св. Апостолів (1624)
* Акафіст (1625, 1629)
* [[Копистенський Захарія|''Копистенський З.'']] «Казанье на честном погребі Еліссеа в ієросхимомонасех [[Плетенецький Єлисей Михайлович|Евфиміа Плетенецкого]]» (1625)
* Тлумачення Андрія Кесарійського Апокаліпсису Іоана Богослова (1625)
* [[Лексикон словенороський]] (1627)
* «Авви Дорофеа поученія» (1628)
* «Агапита діакона главизны поучительны» (1628)
* Псалтир (1629)
* «Имнологіа… пану, пастиру, опекунови и добродѣєви своєму през дѣлатели в типографіи в даруночку низко принесенаа» (1630)
* «Евфонія веселобриняча Петру Могилі» (1633)
* Бесіди Макарія Єгипетського (1634, передрук із книги виданої у Вільному 1627 року)
* «Антологіа, сирѣч молитвы и поученія душеполезная» (1636, укладач і автор передмови — [[Петро Могила]])
*:  — збірка присвячена молоді [[Київська братська школа|Київської братської школи]].<ref name="ort"/> Мала 860 сторінок.<ref name="libr"/> Особлива цінність «Антології» у тому, що релігійні тексти у ній (молитви, євангельські та апостольські читання, біблійні та церковно-богослужбові тексти) написані церковнослов'янською мовою, а так звані «науки» і «роздуми», різного роду повчання й поради митрополита Петра Могили для спудеїв, викладені тогочасною руською мовою.<ref name="ort">[http://arhiv.orthodoxy.org.ua/ru/tsey_den_v_istorii/2007/06/06/8335.html 6 червня 1636 року видано книгу митрополита Петра (Могили) «Антологія»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160809211455/http://arhiv.orthodoxy.org.ua/ru/tsey_den_v_istorii/2007/06/06/8335.html |date=9 серпня 2016 }} — Православіє в Україні.</ref>
* Євангеліє учительне (1637)
* [[Кальнофойський Атанасій|Атанасій Кальнофойський]] «Тератургіма» (1638, польською мовою)
* «Казанье на погребеніе Князя Четвертинскаго» (1641)
* «Полуустав или правило истиннаго християнскаго жития» (1643)
* «Собрание короткой науки о артикулах веры» митрополита Петра Могили (1645)
* [[Требник Петра Могили]] (1646)
* [[Синопсис Київський]] (1674)
* ….
* [[Іфіка Ієрополітика]] (1712)

== Див. також ==
[[Музей книги та друкарства України]]

== Примітки ==
{{примітки}}

== Джерела та література ==
* [[Дзюба Олена Миколаївна|''О. М. Дзюба'']]. [http://www.history.org.ua/?encyclop&termin=Kyevo_Pecherska_drukarnya  Києво-Печерська друкарня] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160817162210/http://www.history.org.ua/?encyclop&termin=Kyevo_Pecherska_drukarnya |date=17 серпня 2016 }} // {{ЕІУ|4|186}}
* [http://www.nibu.kiev.ua/elfond/Slavjanskie_knigi_Kirillovskoj_pechati/Slavjanskie_knigi_Kirillovskoj_pechati.pdf Славянские книги кирилловской печати XVII—XX вв.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160822051417/http://www.nibu.kiev.ua/elfond/Slavjanskie_knigi_Kirillovskoj_pechati/Slavjanskie_knigi_Kirillovskoj_pechati.pdf |date=22 серпня 2016 }}: каталог: книги, изданные в типографии Киево-Печерской лавры / М-во культуры УССР, Гос. ист. б-ка УССР ; [сост.: Г. Е. Варварич ; науч. ред. Н. П. Рудь, Н. П. Визирь]. — Киев: [б. и.], 1981. — 79, [1] с.
* ''[[Титов Федір Іванович|Титов Ф.]]'' [https://books.google.com.ua/books?id=Nhs4UexUjoUC&printsec=frontcover&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false Типография Киево-Печерской лавры. Исторический очерк (1606—1616–1721), т. 1.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160808024924/https://books.google.com.ua/books?id=Nhs4UexUjoUC&printsec=frontcover&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false |date=8 серпня 2016 }} — К., 1918.
* [http://irbis-nbuv.gov.ua/dlib/coll/col0001471 Видання, що надруковані в друкарні Києво-Печерської лаври (1615—1918).] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190117013331/http://irbis-nbuv.gov.ua/dlib/coll/col0001471 |date=17 січня 2019 }}.
* [http://elib.nlu.org.ua/object.html?id=9677 Щепотьева М. Що таке Лаврська друкарня та кому вона служила / М. Щепотьєва ; Всеукр. музейний городок. — Харьков ; Киев: Держ. вид-во України, 1930. — 31, 1 с. : іл.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200920045258/https://elib.nlu.org.ua/object.html?id=9677 |date=20 вересня 2020 }}
{{Києво-Печерська Лавра}}

[[Категорія:Друкарні]]
[[Категорія:Києво-Печерська лавра]]
[[Категорія:Київ у литовсько-польську добу]]
[[Категорія:Культура Речі Посполитої]]
[[Категорія:Засновані в Києві 1615]]
[[Категорія:Видавництва Києва]]
[[Категорія:Друкарня Києво-Печерської лаври|*]]
[[Категорія:Пам'ятки архітектури України національного значення в Києві]]

Країна: Україна

Адміністративна одиниця: Київ

Місце розташування: Києво-Печерська лавра

Статус спадщини: пам'ятка архітектури національного значення України