text:
# Список сонячних телескопів
Наземні сонячні телескопи — це спеціалізовані телескопи, що використовуються для спостереження Сонця з поверхні Землі. Сонячні телескопи часто мають кілька фокусних відстаней і використовують різні комбінації дзеркал, лінзи, спектроскопи, камери, коронографи. Існує багато типів інструментів, розроблених для спостереження Сонця з поверхні Землі, наприклад, у XX столітті були поширеними сонячні вежі.

## Наземні телескопи

### Оптичні телескопи
| Назва/Обсерваторія                                                                                | Фото | Апертура                | Рік       | Місце                                                  | Країна                                     | Примітки                                                                  |
| --------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ---- | ----------------------- | --------- | ------------------------------------------------------ | ------------------------------------------ | ------------------------------------------------------------------------- |
| Сонячний телескоп імені Денієла Іноуї                                                                     |      | 400 см                  | 2019–     | Галеакала, Мауї, Гаваї                                 | США                                        | [ 1 ] [ 2 ] [ 3 ] [ 4 ]                                                   |
| Китайський великий сонячний телескоп                                                                      |      | 180 см                  | 2019–     | Ченду, Сичуань                                         | КНР                                        | Перше світло 10 грудня 2019                                               |
| GREGOR, Обсерваторія Тейде                                                                                |      | 150 см                  | 2012–     | Тенерифе, Іспанія                                      | Німеччина                                  | [ 6 ]                                                                     |
| Сонячний телескоп Гуда, Сонячна обсерваторія Біг-Беар                                                     |      | 160 см                  | 2008–     | Каліфорнія                                             | США                                        |                                                                           |
| Новий вакуумний сонячний телескоп, Юньнанська астрономічна обсерваторія                                   |      | 100 см                  | 2010–     | Юньнань                                                | КНР                                        | 100-см вакуумний сонячний телескоп                                        |
| Баштовий телескоп Андрія Сєверного, Кримська астрофізична обсерваторія                                    |      | 90 см                   | 1954–     | Крим                                                   | Україна                                    |                                                                           |
| Багатоцільовий автоматизований сонячний телескоп, Саянська сонячна обсерваторія                           |      | 80 см                   |           | Монди, Бурятія                                         | Росія                                      | Розташований в горах на висоті 2000 м                                     |
| Великий сонячний вакуумний телескоп, Байкальська астрофізична обсерваторія                                |      | 76 см                   | 1980–     | Іркутська область                                      | Росія                                      | На березі озера Байкал                                                    |
| Оптичний і ближній інфрачервоний трейсер сонячних викидів (ONSET), Нанкінський університет                |      | 3x27.5 см               | 2010–     | Нанкін                                                 | КНР                                        | [ 9 ]                                                                     |
| Болгарський 15-см сонячний коронограф, Національна астрономічна обсерваторія Рожен                        |      | 100 см                  | 2005–     | Рожен                                                  | Болгарія                                   |                                                                           |
| Шведський сонячний телескоп, Обсерваторія Роке-де-лос-Мучачос                                             |      | 100 см                  | 2002–     | Ла-Пальма, Іспанія                                     | Швеція                                     | [ 11 ]                                                                    |
| Сонячна обсерваторія Прейрі-В'ю                                                                           |      | 35 см                   | 1999–     | Техас                                                  | США                                        |                                                                           |
| Вдосконалений багатоканальний поляриметр корони (UCOMP)                                                   |      | 20 см                   | 2021–     | Мауна-Лоа, Гаваї                                       | США                                        |                                                                           |
| K-коронограф (K-COR)                                                                                |      | 20 см                   | 2013–     | Мауна-Лоа, Гаваї                                       | США                                        |                                                                           |
| Датський відкритий телескоп, Обсерваторія Роке-де-лос-Мучачос                                             |      | 45 см                   | 1997–     | Ла-Пальма, Іспанія                                     | Нідерланди                                 |                                                                           |
| Сонячний телескоп THÉMIS, Обсерваторія Тейде                                                              |      | 90 см                   | 1996–     | Тенерифе, Іспанія                                      | Італія, Франція                            |                                                                           |
| Вакуумний баштовий телескоп, Обсерваторія Тейде                                                           |      | 70 см                   | 1989–     | Тенерифе, Іспанія                                      | Німеччина                                  | [ 13 ]                                                                    |
| Безкупольний сонячний телескоп Хіда                                                                       |      | 60 см                   | 1979–     | Такаяма, Ґіфу                                          | Японія                                     | [ 14 ]                                                                    |
| Удайпурська сонячна обсерваторія, MAST Full Disk H-alpha Telescope H-alpha Spar Telescope Coudé Telescope |      | 50 см 15 см 25 см 15 см | 1976–     | Удайпур                                                | Індія                                      |                                                                           |
| Сонячний телескоп Річарда Данна                                                                           |      | 76 см                   | 1969–     | Санспотська сонячна обсерваторія, Санспот, Нью-Мексико | США                                        |                                                                           |
| Медонська сонячна обсерваторська вежа                                                                     |      | 60 см                   | 1968–     | Медон                                                  | Франція                                    |                                                                           |
| Сонячний телескоп Макмата — Пірса, Обсерваторія Кітт-Пік                                                  |      | 161 см                  | 1961–     | Аризона                                                | США                                        | Найбільший за апертурою сонячний телескоп на майже 60 років               |
| Обсерваторія ARIES                                                                                |      | 15 см                   | 1961–     | Найнітал                                               | Індія                                      |                                                                           |
| Сонячний тунельний телескоп, Кодайканальська сонячна обсерваторія                                         |      | 61 см                   | 1958–     | Кодайканал                                             | Індія                                      | [ 15 ]                                                                    |
| 45-см-Турмлескоп                                                                                |      | 45 см                   | 1943–     | Шауїнсланд                                             | Німеччина                                  |                                                                           |
| Телекоп Грегорі Куде                                                                                |      | 45 см                   | 1959-     | Локарно                                                | Швейцарія                                  | Використовувався Геттінгенською обсерваторією до 1984 й IRSOL після 1984. |
| Сонячний баштовий телескоп Цейсса                                                                         |      | 45 см                   | 1930–     | Токіо                                                  | Японія                                     | [ 16 ]                                                                    |
| Вежа Ейнштейна                                                                                |      | 60 см                   | 1924–     | Потсдам                                                | Німеччина                                  |                                                                           |
| 150-футова вежа, Обсерваторія Маунт-Вілсон                                                                |      | 30 см                   | 1912–     | Каліфорнія                                             | США                                        | [ 1 ]                                                                     |
| Сонячний телескоп Сноу, Обсерваторія Маунт-Вілсон                                                         |      | 61 см                   | 1904–     | Каліфорнія                                             | США                                        | [ 17 ]                                                                    |
| Леребур/Грабб-Парсонс, Кодайканальська сонячна обсерваторія                                               |      | 20 см                   | 1901–     | Кодайканал, Індія                                      | Індія (1947- ) Велика Британія (1901–1950) |                                                                           |
| Solar-T                                                                                |      | 2x7.6 см                | 2016      | Антарктида                                             | Бразилія                                   | [ 18 ]                                                                    |
| Шведський вакуумний телескоп, Обсерваторія Роке-де-лос-Мучачос                                            |      | 47.5 см                 | 1985–2000 | Ла-Пальма, Іспанія                                     | Швеція                                     | Замінений Шведським сонячним телескопом                                   |
| Телескоп Грегорі Куде                                                                                |      | 45 см                   | 1984–2002 | Тенерифе, Іспанія (1984–2002)                          | Німеччина                                  | Замінений на GREGOR                                                       |
| Сонячний прилад Еванса                                                                                |      | 40 см                   | 1953–2014 | Санспотська сонячна обсерваторія, Санспот, Нью-Мексико | США                                        | [ 20 ]                                                                    |
| Геттінгенська сонячна вежа                                                                                |      | 2x15 см 11 см           | 1942–2004 | Геттінген                                              | Німеччина                                  |                                                                           |
| Обсерваторія Макматів–Губерта                                                                             |      | 61 см                   | 1941–1979 | Мічиган                                                | США                                        | Замінений 10,5-дюймовим телескопом у 1941                                 |
| 50-футова вежа, Обсерваторія Макматів–Губерта                                                             |      | 40 см                   | 1936–1979 | Мічиган                                                | США                                        |                                                                           |
| 10,5-дюймовий телескоп, Обсерваторія Макматів–Губерта                                                     |      | 26.7 см                 | 1930–1941 | Мічиган                                                | США                                        | Замінений 24-дюймовим телескопом у 1941                                   |
| Сонячна вежа Арчетрі, Обсерваторія Арчетрі                                                                |      | 37 см                   | 1925-2006 | Арчетрі                                                | Італія                                     |                                                                           |

Телескопи для спостереження Сонця існують вже сотні років, цей список не є повним і сягає лише 1900 року.

### Потенційні майбутні оптичні телескопи
| Назва/Обсерваторія                       | Фото | Апертура   | Статус         | Розташування          | Країна                | Примітки |
| ---------------------------------------- | ---- | ---------- | -------------- | --------------------- | --------------------- | -------- |
| COSMO                                    |      | 150 см     | запропонований |                       | США                   | [ 21 ]   |
| Національний великий сонячний телескоп   |      | 200 см     | запропонований | Мерак, Ладакх         | Індія                 |          |
| Китайський гігантський сонячний телескоп |      | 500–800 см | запланований   | Західна частина Китаю | КНР                   | [ 23 ]   |
| Європейський сонячний телескоп           |      | 400+ см    | запланований   | Канарські острови     | 15 європейських країн | [ 25 ]   |

### Радіотелескопи
| Назва/Обсерваторія                                                     | Фото | Діапазон                                            | Роки   | Місце                                  | Країна                 | Примітки      |
| ---------------------------------------------------------------------- | ---- | --------------------------------------------------- | ------ | -------------------------------------- | ---------------------- | ------------- |
| Китайський спектральний радіогеліограф                                 |      | 0.4 - 2.0 ГГц 2.0 - 15 ГГц                          | 2013 - | Внутрішня Монголія                     | КНР                    | [ 26 ]        |
| Радіогеліограф Нансе, Радіообсерваторія Нансе                          |      | 150–450 МГц                                         |        | Солонь, Центр — Долина Луари           | Франція                | [ 27 ]        |
| Сонячний масив Овенс-Веллі                                             |      | 1–18 ГГц                                            |        | Солонь, Центр — Долина Луари           | Франція                | [ 28 ]        |
| Нобеямський радіогеліограф, Нобеямська радіообсерваторія               |      | 17 and 34 ГГц                                       |        | Мінамі-Макі, Наґано                    | Японія                 | [ 29 ]        |
| Нобеямські радіополяриметри, Нобеямська радіообсерваторія              |      | 1, 2, 3.75, 9.4, 17, 35, and 80 ГГц                 |        | Мінамі-Макі, Наґано                    | Японія                 | [ 30 ]        |
| Сибірський сонячний радіотелескоп                                      |      |                                                     | 1983–  | Бурятія                                | Росія                  | [ 31 ]        |
| Сонячний субміліметровий телескоп, Астрономічний комплекс Ель-Леонсіто |      | 212 and 405 ГГц                                     | 1999–  | Сан-Хуан                               | Аргентина              | [ 32 ]        |
| POEMAS, Астрономічний комплекс Ель-Леонсіто                            |      | 45 and 90 ГГц                                       | 2011–  | Сан-Хуан                               | Аргентина              |               |
| Блеєнська радіообсерваторія                                            |      | 10 МГц–5 ГГц                                        | 1979–  | Греніхен                               | Швейцарія              | [ 33 ]        |
| Мережа сонячних радіотелескопів                                        |      | 245, 410, 610, 1415, 2695, 4975, 8800 and 15400 МГц |        | Австралія, Італія, Массачусетс і Гаваї | Австралія, Італія, США | [ 33 ] [ 34 ] |
| Сонячний радіотелескоп Даочень                                         |      | 150-450 МГц                                         | 2023-  | Сичуань                                | КНР                    | [ 35 ]        |
| Телескоп міжпланетних сцинтиляцій Мінганту                             |      | 327 МГц and 654 МГц                                 | 2023-  | Внутрішня Монголія                     | КНР                    | [ 36 ]        |

## Космічні телескопи
Сонячні космічні телескопи входять до списку космічних геліофізичних місій.

## Інші типи сонячних телескопів
Існують набагато менші комерційні та аматорські телескопи, такі як сонячні телескопи SolarMax діаметром до 8 від Meade Instruments.
Більшість сонячних обсерваторій здійснюють оптичні спостереження у видимому, ультрафіолетовому та ближньому інфрачервоному діапазонах, а іноді й на інших довжинах хвиль.
- Аксіонний сонячний телескоп CERN[en] шукає сонячні аксіони з початку 2000-х років.
- Багатоспектральний сонячний телескопний масив (MSSTA) - ракета, запущена з ультрафіолетовими телескопами в 1990-х роках.
- Астрономічний комплекс Ель-Леонсіто містить субміліметровий сонячний телескоп.
- Телескоп Раздова[en]

wikiname: ukwiki

title: Список сонячних телескопів

in_language: uk

wikitext:
'''Наземні [[Сонячний телескоп|сонячні телескопи]]''' — це спеціалізовані [[Телескоп|телескопи]], що використовуються для спостереження [[Сонце|Сонця]] з поверхні Землі. Сонячні телескопи часто мають кілька фокусних відстаней і використовують різні комбінації дзеркал, лінзи, [[Спектроскоп|спектроскопи]], камери, [[Коронограф|коронографи]]. Існує багато типів інструментів, розроблених для спостереження Сонця з поверхні Землі, наприклад, у XX столітті були поширеними [[Сонячний телескоп|сонячні вежі]].

== Наземні телескопи ==

=== Оптичні телескопи ===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%;"
! Назва/Обсерваторія
!class=unsortable| Фото
!data-sort-type=number| [[Апертура]]
! Рік
! Місце
! Країна
!class=unsortable| Примітки
|-
| [[Сонячний телескоп імені Денієла Іноуї]]|| [[File:Haleakala Observatory 2017.jpg|80px]] ||| 400 см || 2019– || [[Галеакала (вулкан)|Галеакала]], [[Мауї]], [[Гаваї]]||  {{USA}}  || <ref name=bbso>{{Cite web | url=http://www.bbso.njit.edu/newtelescope/large.html | title=Big Bear Solar Observatory - Large Solar Telescopes}}</ref><ref name="Witze2020">{{cite journal|last1= Witze|first1= A.|title= World's most powerful solar telescope is up and running|journal= Nature|date= 29 January 2020|doi= 10.1038/d41586-020-00224-z|pmid= 33504997|s2cid= 213261911}}</ref><ref>{{Cite web | url=http://atst.nso.edu/ |title = Welcome to the DKIST | DKIST}}</ref><ref name="dkistcycle1">{{cite web |title=Cycle 1 Proposal Call Announcement |url=https://nso.edu/dkist/proposal-call-1/ |publisher=NSO/DKIST |access-date=2021-01-31}}</ref>
|-
| [[Китайський великий сонячний телескоп]]|| || 180 см || 2019– || [[Ченду]], [[Сичуань]]|| {{CHN}} || Перше світло 10 грудня 2019<ref>{{Cite journal |url=https://engine.scichina.com/publisher/scp/journal/SCPMA/63/10/10.1007/s11433-019-1557-3?slug=fulltext |title=First light of the 1.8-m solar telescope–CLST |journal=Science China Physics, Mechanics & Astronomy |access-date=7 September 2020 |date=22 April 2020|doi=10.1007/s11433-019-1557-3 |last1=Rao |first1=Changhui |last2=Gu |first2=Naiting |last3=Rao |first3=Xuejun |last4=Li |first4=Cheng |last5=Zhang |first5=Lanqiang |last6=Huang |first6=Jinlong |last7=Kong |first7=Lin |last8=Zhang |first8=Ming |last9=Cheng |first9=Yuntao |last10=Pu |first10=Yi |last11=Bao |first11=Hua |last12=Guo |first12=Youming |last13=Liu |first13=Yangyi |last14=Yang |first14=Jinsheng |last15=Zhong |first15=Libo |last16=Wang |first16=Changjun |last17=Fang |first17=Kai |last18=Zhang |first18=Xiaojun |last19=Chen |first19=Donghong |last20=Wang |first20=Cheng |last21=Fan |first21=Xinlong |last22=Yan |first22=Zhiwu |last23=Chen |first23=Kele |last24=Wei |first24=Xiya |last25=Zhu |first25=Lei |last26=Liu |first26=Hong |last27=Wan |first27=Yongjian |last28=Xian |first28=Hao |last29=Ma |first29=Wenli |volume=63 |issue=10 |page=109631 |bibcode=2020SCPMA..6309631R |s2cid=219039447 |doi-access=free }}</ref>
|-
| [[Телескоп Грегорі|GREGOR]], {{Iw|Обсерваторія Тейде|3=en|4=Teide Observatory}}|| [[File:Solar Telescope GREGOR.jpg|80px]] ||150 см || 2012– || [[Тенерифе]], [[Іспанія]]|| {{GER}} || <ref>{{Cite web|url=https://www.leibniz-kis.de/de/home/|title=Home: Leibniz-Institut für Sonnenphysik|website=www.leibniz-kis.de|access-date=17 April 2023}}</ref>
|-
| {{Iw|Сонячний телескоп Гуда|3=en|4=Goode Solar Telescope}}, {{Iw|Сонячна обсерваторія Біг-Беар|3=en|4=Big Bear Solar Observatory}}||[[File:GST_dome.jpg|80px]] ||160 см || 2008– || [[Каліфорнія]]|| {{USA}} ||
|-
| Новий вакуумний сонячний телескоп, [[Юньнанська астрономічна обсерваторія]]|| || 100 см || 2010– || [[Юньнань]]|| {{CHN}} || 100-см вакуумний сонячний телескоп<ref>{{cite web
|url=http://www.iau.org/static/scientific_meetings/iau_ga_2012/speeches/su_ding_qiang.pdf|access-date=17 April 2023|website=iau.org
|title=Understanding Astronomy in China through Recent Major Projects|author=Ding-qiang Su|year=2012}}</ref>
|-
| Баштовий телескоп Андрія Сєверного, [[Кримська астрофізична обсерваторія]]|| [[File:BST1-CrAO_Crimea_Ukraine.JPG|80px]] ||90 см || 1954– || [[Крим]]||  {{UKR}}||
|-
| Багатоцільовий автоматизований сонячний телескоп, {{Iw|Саянська сонячна обсерваторія|3=ru|4=Саянская обсерватория ИСЗФ СО РАН}}|| ||80 см || || [[Монди]], [[Бурятія]]|| {{RUS}} || Розташований в горах на висоті 2000 м<ref name="en.iszf.irk.ru">http://en.iszf.irk.ru/Main_Page Institute of Solar-Terrestrial Physics</ref>
|-
| Великий сонячний вакуумний телескоп, [[Байкальська астрофізична обсерваторія]]||[[File:Большой_Солнечный_Вакуумный_Телескоп (БСВТ).jpg|80px]] ||76 см || 1980– || [[Іркутська область]]|| {{RUS}} || На березі озера [[Байкал]]<ref name="en.iszf.irk.ru"/>
|-
| Оптичний і ближній інфрачервоний трейсер сонячних викидів (ONSET), [[Нанкінський університет]]|| ||data-sort-value=27.5| 3x27.5 см || 2010– || [[Нанкін]]|| {{CHN}} || <ref>{{Cite journal |arxiv = 1211.1751|doi = 10.1051/0004-6361/201219941|title = Understanding the white-light flare on 2012 March 9: Evidence of a two-step magnetic reconnection|journal = Astronomy & Astrophysics|volume = 544|pages = L17|year = 2012|last1 = Hao|first1 = Q.|last2 = Guo|first2 = Y.|last3 = Dai|first3 = Y.|last4 = Ding|first4 = M. D.|last5 = Li|first5 = Z.|last6 = Zhang|first6 = X. Y.|last7 = Fang|first7 = C.|bibcode = 2012A&A...544L..17H|s2cid = 59054649}}</ref>
|-
| Болгарський 15-см сонячний коронограф<ref>{{Cite web |url=http://sob.nao-rozhen.org/ |title=Solar Observations in Bulgaria | National Astronomical Observatory ROZHEN |access-date=2015-06-16 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100808001008/http://sob.nao-rozhen.org/ |archive-date=2010-08-08  }}</ref>, [[Національна астрономічна обсерваторія Рожен]]|| ||100 см ||  2005– || [[Рожен]]|| {{BGR}} ||
|-
| {{Iw|Шведський сонячний телескоп|3=en|4=Swedish Solar Telescope}}, [[Обсерваторія Роке-де-лос-Мучачос]]|| [[File:Swedish Solar Telescope.jpg|80px]] ||100 см ||  2002– || [[Ла-Пальма]], [[Іспанія]]|| {{SWE}} || <ref>[http://www.solarphysics.kva.se/NatureNov2002/telescope_eng.html solarphysics.kva.se '''The Swedish 1 m Solar Telescope'''] {{webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080616215748/http://www.solarphysics.kva.se/NatureNov2002/telescope_eng.html |date=2008-06-16 }}</ref>
|-
| Сонячна обсерваторія Прейрі-В'ю<ref>{{cite web |url=https://www.pvamu.edu/pvso/| title=Prairie View Solar Observatory}}</ref> || [[File:PVSO Dome.jpg|80px]] ||35 см  || 1999– || [[Техас]]|| {{USA}} ||
|-
| [https://www2.hao.ucar.edu/mlso/instruments/upgraded-coronal-multi-channel-polarimeter-ucomp Вдосконалений багатоканальний поляриметр корони (UCOMP)]|| ||20 см  || 2021– || [[Мауна-Лоа]], [[Гаваї]]|| {{USA}} ||
|-
| [https://www2.hao.ucar.edu/mlso/instruments/mlso-kcor-coronagraph K-коронограф (K-COR)]  ||  ||20 см  || 2013– || [[Мауна-Лоа]], [[Гаваї]]|| {{USA}} ||
|-
| {{Iw|Датський відкритий телескоп|3=en|4=Dutch Open Telescope}}, [[Обсерваторія Роке-де-лос-Мучачос]]|| [[File:Dutch Open Telescope dome closed.jpg|80px]] ||45 см  || 1997– || [[Ла-Пальма]], [[Іспанія]]|| {{NED}} ||
|-
| Сонячний телескоп THÉMIS, {{Iw|Обсерваторія Тейде|3=en|4=Teide Observatory}}|| [[File:Teide Observatorium THEMIS.jpg|80px]] ||90 см || 1996– || [[Тенерифе]], [[Іспанія]]||  {{ITA}},
{{FRA}}
|
|-
| [[Вакуумний баштовий телескоп]], {{Iw|Обсерваторія Тейде|3=en|4=Teide Observatory}}|| [[File:Teide Observatorium VTT.jpg|80px]] ||70 см || 1989– || [[Тенерифе]], [[Іспанія]]|| {{GER}} || <ref>{{cite web |url=http://www.otri.iac.es/opticon/view_telescopes.php?telescope=27 |title=Vacuum Tower Telescope |access-date=2009-02-28  |archive-url=https://web.archive.org/web/20091226164356/http://www.otri.iac.es/opticon/view_telescopes.php?telescope=27 |archive-date=2009-12-26 }}</ref>
|-
| {{Iw|Безкупольний сонячний телескоп Хіда|3=ja|4=京都大学大学院理学研究科附属飛騨天文台}}|| || 60 см || 1979– || [[Такаяма (Ґіфу)|Такаяма]], [[Ґіфу (префектура)|Ґіфу]]|| {{JPN}} || <ref>{{Cite web | url=http://www.kwasan.kyoto-u.ac.jp/general/facilities/dst/index_en.html |title = The Domeless Solar Telescope}}</ref>
|-
| [[Удайпурська сонячна обсерваторія]],
MAST
Full Disk H-alpha Telescope
H-alpha Spar Telescope
Coudé Telescope || [[File:Udaipur observatory.jpg|80px]] ||
50 см
15 см
25 см
15 см || 1976– ||[[Удайпур]]|| {{IND}} ||
|-
| {{Iw|Сонячний телескоп Річарда Данна|3=en|4=Richard B. Dunn Solar Telescope}}|| [[File:National solar observatory.jpg|80px]] || 76 см || 1969– || {{Iw|Санспотська сонячна обсерваторія|3=en|4=Sunspot Solar Observatory}}, {{Iw|Санспот (Нью-Мексико)|Санспот|en|Sunspot, New Mexico}}, [[Нью-Мексико]]|| {{USA}} ||
|-
| {{Iw|Медонська сонячна обсерваторська вежа|3=en|4=Solar Observatory Tower Meudon}}|| [[File:Solar Observatory Tower Meudon Spectrograph.jpeg|30px]] ||60 см || 1968– || [[Медон (О-де-Сен)|Медон]]|| {{FRA}} ||
|-
|{{Iw|Сонячний телескоп Макмата — Пірса|3=en|4=McMath–Pierce solar telescope}}, [[Обсерваторія Кітт-Пік]]|| [[File:McMath-Pierce Solar Telescope.jpg|80px]] ||  161 см || 1961– || [[Аризона]]|| {{USA}} ||Найбільший за апертурою сонячний телескоп на майже 60 років
|-
|[[Дослідницький інститут спостережних наук Ар'ябхатта|Обсерваторія ARIES]]|| ||15 см || 1961– || [[Найнітал]]|| {{IND}} ||
|-
| Сонячний тунельний телескоп, [[Кодайканальська сонячна обсерваторія]]|| [[File:Kodaikanal Solar Observatory-b.jpg|80px]]   || 61 см || 1958–|| {{Iw|Кодайканал|3=en|4=Kodaikanal}}|| {{IND}} || <ref>{{Cite web | url=http://www.saao.ac.za/~isg/gp.html |title = I.S. Glass's home page}}</ref>
|-
| 45-см-Турмлескоп || || 45 см || 1943– || [[Шауїнсланд]]|| {{GER}} ||
|-
| [http://www.irsol.ch Телекоп Грегорі Куде]||[[File:IRSOL observatory.jpg|80px]]||45 см || 1959- ||  [[Локарно]]|| {{SWI}} || Використовувався [[Геттінгенська обсерваторія|Геттінгенською обсерваторією]] до 1984 й [[Університет Лугано|IRSOL]] після 1984.
|-
| Сонячний баштовий телескоп Цейсса  || || 45 см || 1930– || [[Токіо]]|| {{JPN}} || <ref>{{cite web|url=http://solarwww.mtk.nao.ac.jp/en/tower.html |title=Solar Tower |access-date=2014-08-30  |archive-url=https://web.archive.org/web/20060310014822/http://solarwww.mtk.nao.ac.jp/en/tower.html |archive-date=2006-03-10 }}</ref>
|-
| [[Вежа Ейнштейна]]|| [[File:Einsteinturm 7443.jpg|60px]] ||60 см  || 1924– || [[Потсдам]]|| {{GER}} ||
|-
| 150-футова вежа, [[Обсерваторія Маунт-Вілсон]]|| [[File:The 150-Foot Solar Tower Observatory on Mt. Wilson as seen from near the base.jpg|80px]] || 30 см || 1912– || [[Каліфорнія]]|| {{USA}} || <ref name=bbso/>
|-
| {{Iw|Сонячний телескоп Сноу|3=en|4=Snow Solar Telescope}}, [[Обсерваторія Маунт-Вілсон]]|| || 61 см || 1904– || [[Каліфорнія]]|| {{USA}} || <ref>{{Cite web | url=http://amazing-space.stsci.edu/resources/explorations/groundup//lesson/scopes/snow/index.php |title = Telescope: Snow Solar Telescope|archive-url=https://web.archive.org/web/20090322081015/http://amazing-space.stsci.edu/resources/explorations/groundup//lesson/scopes/snow/index.php|archive-date=22 Mar 2009}}</ref>
|-
| Леребур/Грабб-Парсонс, [[Кодайканальська сонячна обсерваторія]]|| [[Image:Kodaikanal Solar Observatory-a.jpg|80px]] || 20 см || 1901– || {{Iw|Кодайканал|3=en|4=Kodaikanal}}, [[Індія]]|| {{IND}} (1947-  )
{{UK}} (1901–1950) ||
|-
| {{Iw|Solar-T|3=pt|4=Solar-T}}|| ||data-sort-value=7.6| 2x7.6 см || 2016 || [[Антарктида]]|| {{BRA}} ||<ref>{{cite web|author=P. Kaufmann |title=THz Solar Observations on Board of a Trans-Antarctic Stratospheric Balloon Flight|url=http://www.tydexoptics.com/files/about/THz_Solar_Observations_on_Board_of_a_Trans-Antarctic_Stratospheric_Balloon_Flight.pdf|access-date=19 Aug 2021}}</ref>
|-
| {{Iw|Шведський вакуумний телескоп|3=en|4=Swedish Vacuum Solar Telescope}}, [[Обсерваторія Роке-де-лос-Мучачос]]|| ||47.5 см  || 1985–2000 || [[Ла-Пальма]], [[Іспанія]]|| {{SWE}} || Замінений {{Iw|Шведський сонячний телескоп|Шведським сонячним телескопом|en|Swedish Solar Telescope}}
|-
| Телескоп Грегорі Куде || || 45 см<ref name="bbso"/> || 1984–2002 ||[[Тенерифе]], [[Іспанія]] (1984–2002) || {{GER}} || Замінений на [[Телескоп Грегорі|GREGOR]]<ref>{{Cite web |url=http://www.astro.physik.uni-goettingen.de/research/solphys/GCT_text.html |title=Archived copy |access-date=2010-09-24 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110929182600/http://www.astro.physik.uni-goettingen.de/research/solphys/GCT_text.html |archive-date=2011-09-29  }}</ref><ref name="bbso"/>
|-
| Сонячний прилад Еванса || || 40 см || 1953–2014 || {{Iw|Санспотська сонячна обсерваторія|3=en|4=Sunspot Solar Observatory}}, {{Iw|Санспот (Нью-Мексико)|Санспот|en|Sunspot, New Mexico}}, [[Нью-Мексико]]|| {{USA}} || <ref>{{Cite web |url=https://nso.edu/telescopes/john-w-evans-solar-facility/ |title=John W. Evans Solar Facility}}</ref>
|-
| Геттінгенська сонячна вежа|| ||data-sort-value=15|2x15 см
11 см|| 1942–2004 || [[Геттінген]]|| {{GER}} ||
|-
|{{Iw|Обсерваторія Макматів–Губерта|3=en|4=McMath–Hulbert Observatory}}|| ||61 см || 1941–1979 || [[Мічиган]]|| {{USA}} || Замінений 10,5-дюймовим телескопом у 1941
|-
| 50-футова вежа, {{Iw|Обсерваторія Макматів–Губерта|3=en|4=McMath–Hulbert Observatory}}|| || 40 см ||  1936–1979 || [[Мічиган]]|| {{USA}} ||
|-
| 10,5-дюймовий телескоп, {{Iw|Обсерваторія Макматів–Губерта|3=en|4=McMath–Hulbert Observatory}}|| || 26.7 см ||  1930–1941 || [[Мічиган]]|| {{USA}} || Замінений 24-дюймовим телескопом у 1941
|-
| Сонячна вежа Арчетрі, [[Обсерваторія Арчетрі]]|| [[File:Osservatorio di arcetri, telescopio 01.JPG|80px]] ||37 см  || 1925-2006 || [[Арчетрі]]|| {{ITA}} ||
|-
|}
Телескопи для спостереження Сонця існують вже сотні років, цей список не є повним і сягає лише 1900 року.

=== Потенційні майбутні оптичні телескопи ===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%;"
!Назва/Обсерваторія
! class="unsortable" | Фото
! data-sort-type="number" | Апертура
! Статус
! Розташування
! Країна
! class="unsortable" | Примітки
|-
| [https://www2.hao.ucar.edu/cosmo COSMO]
|
| 150 см
| запропонований
|
|{{USA}}
| <ref>{{Cite web |url=https://www2.hao.ucar.edu/cosmo |title=COSMO | High Altitude Observatory}}</ref>
|-
| {{Iw|Національний великий сонячний телескоп|3=en|4=National Large Solar Telescope}}
|
| 200 см
| запропонований<ref>{{Cite web |url=http://www.spacedaily.com/reports/India_To_Build_World_Largest_Solar_Telescope_999.html |title=India to Build World's Largest Solar Telescope |archive-url=https://web.archive.org/web/20100905195255/http://www.spacedaily.com/reports/India_To_Build_World_Largest_Solar_Telescope_999.html |archive-date=2010-09-05 |access-date=2010-09-16}}</ref>
| {{Iw|Мерак (Ладакх)|Мерак|en|Merak, Ladakh}}, [[Ладакх]]
|{{IND}}
|
|-
| {{Iw|Китайський гігантський сонячний телескоп|3=en|4=Chinese Giant Solar Telescope}}
|
| 500–800 см
| запланований
| Західна частина Китаю
|{{CHN}}
| <ref>{{Cite web |url=http://www.ncra.tifr.res.in/~basi/ASICS_2/031-Deng.pdf |title=Introduction to the Chinese Giant Solar Telescope |last=Y. Y. Deng |date=21 March 2011 |publisher=www.ncra.tifr.res.in |access-date=11 May 2020}}</ref>
|-
| [[Європейський Сонячний Телескоп|Європейський сонячний телескоп]]
|
| 400+ см
| запланований
| [[Канарські острови]]
| 15 європейських країн<ref>{{Cite web |url=http://www.astro-east.org/ |title=Home |website=astro-east.org}}</ref>
| <ref>{{Cite web |url=http://www.iac.es/project/EST/ |title=Home}}</ref>
|-
|}

=== Радіотелескопи ===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%;"
! Назва/Обсерваторія
!class=unsortable| Фото
!data-sort-type=number| Діапазон
! Роки
! Місце
! Країна
!class=unsortable| Примітки
|-
| [[Китайський спектральний радіогеліограф]]||   [[File:CSRH.png|80px]] ||  0.4 - 2.0 ГГц
2.0 - 15 ГГц || 2013 - || [[Внутрішня Монголія]]|| {{CHN}} ||
<ref>{{Cite journal |url=https://www.cambridge.org/core/services/aop-cambridge-core/content/view/B7B0170020CFA8709D432D7D91F9ABAE/S1743921313003001a.pdf/radio-imaging-spectroscopy-observations-of-the-sun-in-decimetric-and-centimetric-wavelengths.pdf  |title=Radio imaging-spectroscopy observations of the Sun in decimetric and centimetric wavelengths  |journal=Solar and Astrophysical Dynamos and Magnetic Activity, Proceedings IAU Symposium No. 294, 2012 |access-date=13 September 2022  |date=2013 |doi=10.1017/S1743921313003001|last1=Yan |first1=Yihua |last2=Wang |first2=Wei |last3=Liu |first3=Fei |last4=Geng |first4=Lihong |last5=Chen |first5=Zhijun |last6=Zhang |first6=Jian |volume=8 |pages=489–494 |bibcode=2013IAUS..294..489Y |s2cid=123882940 }} </ref>

|-

| Радіогеліограф Нансе, [[Радіообсерваторія Нансе]]|| [[File:Nançay RH Est.jpg|80px]] ||data-sort-value=0.15| 150–450 МГц || || [[Солонь]], [[Центр — Долина Луари]]||  {{FRA}}  || <ref>{{cite web|url=https://www.obs-nancay.fr/index.php/instruments/radioheliographe?lang=fr|title=Station de Radioastronomie de Nançay|website=www.obs-nancay.fr|access-date=2 June 2019}}</ref>

|-
| [[Сонячний масив Овенс-Веллі]]|| [[File:OVSA2.jpg|80px]] || 1–18 ГГц || || [[Солонь]], [[Центр — Долина Луари]]||  {{FRA}}  || <ref>[http://www.ovsa.njit.edu/ "OVSA Expanstion Project."] ''New Jersey Institute of Technology.'' Retrieved: 18 June 2017.</ref>
|-
| Нобеямський радіогеліограф, {{Iw|Нобеямська радіообсерваторія|3=en|4=Nobeyama radio observatory}}|| || 17 and 34 ГГц || || [[Мінамі-Макі (Наґано)|Мінамі-Макі]], [[Префектура Наґано|Наґано]]||  {{JPN}}  || <ref>[http://solar.nro.nao.ac.jp/norh/ "Nobeyama Radioheliograph."] ''Nobeyama Radio Observatory.'' Retrieved: 18 June 2017.</ref>
|-
| Нобеямські радіополяриметри, {{Iw|Нобеямська радіообсерваторія|3=en|4=Nobeyama radio observatory}}|| ||data-sort-value=1| 1, 2, 3.75, 9.4, 17, 35, and 80 ГГц || || [[Мінамі-Макі (Наґано)|Мінамі-Макі]], [[Префектура Наґано|Наґано]]||  {{JPN}}  || <ref>[http://solar.nro.nao.ac.jp/norp/ "Nobeyama Radio Polarimeters."] ''Nobeyama Radio Observatory.'' Retrieved: 18 June 2017.</ref>
|-
| [[Сибірський сонячний радіотелескоп]]|| [[File:East Sayan Mountains. The Siberian Solar Radio Telescope..jpg|80px]] ||  || 1983– || [[Бурятія]]||  {{RUS}}  || <ref>{{cite web|url=http://en.iszf.irk.ru/The_Siberian_Solar_Radio_Telescope|title=The Siberian Solar Radio Telescope – ISTP SB RAS|website=en.iszf.irk.ru|access-date=2 June 2019}}</ref>
|-
| {{Iw|Сонячний субміліметровий телескоп|3=en|4=Solar Submillimeter Telescope}}, [[Астрономічний комплекс Ель-Леонсіто]]|| [[File:SST with open radome.jpg|80px]] || 212 and 405 ГГц || 1999– || [[Сан-Хуан (провінція Аргентини)|Сан-Хуан]]||  {{ARG}}  || <ref>Gimenez de Castro, C.G., Raulin, J.-P., Makhmutov, V., Kaufmann, P., Csota, J.E.R., [http://aas.aanda.org/articles/aas/abs/1999/21/ds1582/ds1582.html ''Instantaneous positions of microwave solar bursts: Properties and validity of the multiple beam observations''] Astron. Astrophys. Suppl. Ser., 140, 3, December II 1999 {{doi|10.1051/aas:1999428}}</ref>
|-
| [[POEMAS]], [[Астрономічний комплекс Ель-Леонсіто]]|| [[File:POlarization Emission of Millimeter Activity at the Sun.jpg|80px]] || 45 and 90 ГГц || 2011– || [[Сан-Хуан (провінція Аргентини)|Сан-Хуан]]||  {{ARG}}  ||
|-
| [[Блеєнська радіообсерваторія]]|| [[File:Bleien.JPG|80px]] ||data-sort-value=0.01| 10 МГц–5 ГГц || 1979– || [[Греніхен]]||  {{CHE}}  || <ref name="Radioastronomy FHNW">{{cite web|url=http://soleil.i4ds.ch/solarradio/|title=Radioastronomy FHNW|website=soleil.i4ds.ch|access-date=2 June 2019}}</ref>
|-
| [[Мережа сонячних радіотелескопів]]|| ||data-sort-value=0.245| 245, 410, 610, 1415, 2695, 4975, 8800 and 15400 МГц || || [[Австралія]], [[Італія]], [[Массачусетс]] і [[Гаваї]]||  {{AUS}},
{{ITA}},{{USA}}
|<ref name="Radioastronomy FHNW" /><ref>{{cite web |url=https://www.sws.bom.gov.au/World_Data_Centre/2/8/9 |title=Space Weather Services website |website=www.sws.bom.gov.au |language=en |access-date=24 December 2021}}</ref>
|-
| [[Сонячний радіотелескоп Даочень]]
| [[File:DSRT2.jpg|80px]]
| 150-450 МГц
| 2023-
| [[Сичуань]]
| {{CHN}}
| <ref>{{cite web |title=China's new radio telescope will have dangerous solar eruptions in its gaze |url=https://www.scmp.com/news/china/science/article/3184087/chinas-new-radio-telescope-will-have-dangerous-solar-eruptions |website=South China Morning Post |access-date=26 July 2023 |language=en |date=5 July 2022}}</ref>
|-
| [[Телескоп міжпланетних сцинтиляцій Мінганту]]
|
| 327 МГц and 654 МГц
| 2023-
| [[Внутрішня Монголія]]
| {{CHN}}
| <ref>{{cite web |title=China to start building giant telescope to monitor solar winds |url=https://www.scmp.com/news/china/science/article/3183412/china-start-building-giant-telescope-monitor-solar-winds-can |website=South China Morning Post |access-date=27 July 2023 |language=en |date=29 June 2022}}</ref>
|-
|}

== Космічні телескопи ==
Сонячні космічні телескопи входять до [[Список космічних геліофізичних місій|списку космічних геліофізичних місій]].

== Інші типи сонячних телескопів ==
Існують набагато менші комерційні та аматорські телескопи, такі як сонячні телескопи SolarMax діаметром до 8 від [[Meade Instruments]]<ref>{{Cite web |url=http://www.skyandtelescope.com/news/3309971.html?page=1&c=y |title=Sky & Telescope: David Lunt (1942-2005) |access-date=17 April 2023}}</ref><ref>[http://www.darkskycast.net/davidlunt.html David Lunt biography, Solar Filter designer] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110723080442/http://www.darkskycast.net/davidlunt.html|date=2011-07-23}}</ref>.

Більшість [https://www.google.com/maps/d/viewer?mid=1aM4LIIUcTXmsLwtPaIBH5go0r98&ll=-4.142631483693813%2C0&z=1 сонячних обсерваторій] здійснюють оптичні спостереження у видимому, ультрафіолетовому та ближньому інфрачервоному діапазонах, а іноді й на інших довжинах хвиль.

* {{Iw|Аксіонний сонячний телескоп CERN|3=en|4=CERN Axion Solar Telescope}} шукає сонячні [[Аксіон|аксіони]] з початку 2000-х років.
* [[MSSTA|Багатоспектральний сонячний телескопний масив (MSSTA)]] - ракета, запущена з ультрафіолетовими телескопами в 1990-х роках.
* [[Астрономічний комплекс Ель-Леонсіто]] містить субміліметровий сонячний телескоп.
* {{Iw|Телескоп Раздова|3=en|4=Razdow Telescope}}

== Посилання ==

* [http://www.bbso.njit.edu/newtelescope/large.html Список великих сонячних телескопів за апертурою BBSO]

== Див. також ==

* [[Списки телескопів]]

== Примітки ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Сонячні телескопи]]
[[Категорія:Списки телескопів]]


text:
# Мірослав Лажо
Мірослав Лажо (словац. Miroslav Lažo; 18 жовтня 1977, м. Братислава, ЧССР) — словацький хокеїст, правий нападник.
Виступав за «Слован» (Братислава), «Дукла» (Сеніца), ХК «Трнава», ХК «Регенсбург», МсХК «Жиліна», «Кладно», ХК «Бероуншті Медведі», «Нафтохімік» (Нижньокамськ), ХК «Кошице», «Автомобіліст» (Єкатеринбург), «Супутник» (Нижній Тагіл), ХК 05 «Банська Бистриця», «Мальме».
У складі національної збірної Словаччини провів 12 матчів (6 голів).

## Досягнення
- Чемпіон Словаччини (2003, 2008), бронзовий призер (2011).

title: Мірослав Лажо

wikitext:
{{Infobox Ice Hockey Player
| name            = Мірослав Лажо
| image           =
| image_caption   =
| image_size      = 200
| position        = правий нападник
| shoots          = правий
| height          = 179 см
| weight          = 88 кг
| team            =
| league          =
| former_teams    =
| played_for      = [[Слован (хокейний клуб, Братислава)|Слован Братислава]]
Дукла Сеніца
Трнава
Регенсбург
[[Жиліна (хокейний клуб)|МсХК Жиліна]]
[[Кладно (хокейний клуб)|ХК Кладно]]
Бероуншті Медведі
[[Нафтохімік (хокейний клуб)|Нафтохімік Нижньокамськ]]
[[Кошиці (хокейний клуб)|Кошице]]
[[Автомобіліст (хокейний клуб)|Автомобіліст Єкатеринбург]]
[[Супутник (хокейний клуб)|Супутник Нижній Тагіл]]
[[Банська Бистриця (хокейний клуб)|ХК 05 Банська Бистриця]]
[[Мальме (хокейний клуб)|Мальме]]
[[Дукла (Михайлівці)]]
| ntl_team        = {{ih|SVK}}
| birth_date      = 18.10.1977
| birth_place     = м. [[Братислава]], [[ЧССР]]
| draft           =
| draft_year      =
| draft_team      =
| career_start    = 1996
| career_end      = 2014
}}
'''Мірослав Лажо''' ({{lang-sk|Miroslav Lažo}}; [[18 жовтня]] [[1977]], м. [[Братислава]], [[ЧССР]]) — [[Словаччина|словацький]] [[хокей із шайбою|хокеїст]], правий нападник.

Виступав за [[Слован (хокейний клуб, Братислава)|«Слован» (Братислава)]], «Дукла» (Сеніца), ХК «Трнава», ХК «Регенсбург», [[Жиліна (хокейний клуб)|МсХК «Жиліна»]], [[Кладно (хокейний клуб)|«Кладно»]], ХК «Бероуншті Медведі», [[Нафтохімік (хокейний клуб)|«Нафтохімік» (Нижньокамськ)]], [[Кошиці (хокейний клуб)|ХК «Кошице»]], [[Автомобіліст (хокейний клуб)|«Автомобіліст» (Єкатеринбург)]], [[Супутник (хокейний клуб)|«Супутник» (Нижній Тагіл)]], [[Банська Бистриця (хокейний клуб)|ХК 05 «Банська Бистриця»]], [[Мальме (хокейний клуб)|«Мальме»]].

У складі [[Збірна Словаччини з хокею із шайбою|національної збірної Словаччини]] провів 12 матчів (6 голів).

== Досягнення ==
* [[Словацька Екстраліга|Чемпіон Словаччини]] ([[Словацька Екстраліга 2002—03|2003]], [[Словацька Екстраліга 2007—08|2008]]), бронзовий призер ([[Словацька Екстраліга 2010—11|2011]]).

== Посилання ==
* [http://www.eliteprospects.com/player.php?player=24715 Профіль] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110619064816/http://eliteprospects.com/player.php?player=24715 |date=19 червня 2011 }} на [http://www.eliteprospects.com/ Eliteprospects] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/6Cp0ltw3p?url=http://www.eliteprospects.com/ |date=11 грудня 2012 }} {{ref-en}}

{{DEFAULTSORT:Лажо, Мірослав}}
[[Категорія:Уродженці Братислави]]
[[Категорія:Словацькі хокеїсти]]
[[Категорія:Гравці збірної Словаччини з хокею]]
[[Категорія:Хокеїсти «Слована»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Дукли» (Сеніца)]]
[[Категорія:Хокеїсти «Трнави»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Жиліни»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Кладно»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Нафтохіміка»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Кошиць»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Автомобіліста»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Супутника»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Банської Бистриці»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Мальме»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Дукли» (Михайлівці)]]

title: Мірослав Лажо

Народився: 18 жовтня 1977 (47 років) · м. Братислава, ЧССР

Вага: 88 кг

Позиція: правий нападник

Кидок: правий

Проф. клуби: Слован Братислава · Дукла Сеніца · Трнава · Регенсбург · МсХК Жиліна · ХК Кладно · Бероуншті Медведі · Нафтохімік Нижньокамськ · Кошице · Автомобіліст Єкатеринбург · Супутник Нижній Тагіл · ХК 05 Банська Бистриця · Мальме · Дукла (Михайлівці)

Нац. збірна: Словаччина


text:
# Середня звукова потужність
Сере́дня звукова́ поту́жність плоскої синусоїдної вільно біжучої хвилі, що проходить крізь дану поверхню — середня, взята за один період величина миттєвих значень добутку {\displaystyle \ Spv}, де {\displaystyle \ S} — розміри проєкції цієї поверхні на площину хвилі, {\displaystyle \ p} — миттєвий тиск, а {\displaystyle \ v} — миттєва швидкість частинок. Ця середня величина дорівнює:
{\displaystyle {\frac {Sp^{2}}{\rho _{0}c}}}, ергів на секунду, де {\displaystyle \ p} — ефективний звуковий тиск,
{\displaystyle \ c} — швидкість звуку,
{\displaystyle \ \rho _{0}} — питома маса чи густина середовища у стані спокою.

title: Середня звукова потужність

wikitext:
{{Sound measurements}}
'''Сере́дня звукова́ поту́жність''' плоскої синусоїдної вільно [[біжуча хвиля|біжучої хвилі]], що проходить крізь дану поверхню — середня, взята за один період величина миттєвих значень добутку <math>\ Spv</math>, де <math>\ S</math> — розміри проєкції цієї поверхні на площину хвилі, <math>\ p</math> — миттєвий тиск, а <math>\ v</math> — миттєва швидкість частинок. Ця середня величина дорівнює:

: <math>  \frac{S p^2}{\rho_0 c}  </math>, [[ерг]]ів на секунду, де <math>\ p</math> — [[ефективний звуковий тиск]],
<math>\ c</math> — [[швидкість звуку]],
<math>\ \rho_0</math> — питома маса чи густина середовища у стані спокою.

== Джерела ==
* Драйзен И. Г. Курс электроакустики. — М., Гос. и-во лит-ры по вопросам связи и радио, 1938.

{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Акустика]]


text:
# Анелін (Опочинський повіт)
Анелін (пол. Anielin) — село в Польщі, у гміні Посвентне Опочинського повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 138 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Пйотрковського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 78      | 16                 | 49               | 13                   |
| Жінки    | 60      | 11                 | 36               | 13                   |
| Разом    | 138     | 27                 | 85               | 26                   |

title: Анелін (Опочинський повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Анелін
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Anielin}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = JKRUK 20110425 ANIELIN SZANIEC HUBALA DSC02600.jpg
|опис зображення    =  <!--Szaniec Hubala k. Anielina - miejsce śmierci Henryka Dobrzańskiego-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Опочинський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Посвентне (гміна, Опочинський повіт){{!}}Посвентне
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 138
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 44
|поштовий індекс        = 26-315
|автомобільний код      = EOP
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0548175
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Анелін}}

'''Анелін''' ({{lang-pl|Anielin}}) — село в Польщі, у [[Посвентне (гміна, Опочинський повіт)|гміні Посвентне]] [[Опочинський повіт|Опочинського повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:138}} {{МНОЖИНА:138|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Пйотрковське воєводство|Пйотрковського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=78 |ЧолПре=16 |ЧолПрац=49 |ЧолПост=13
|Жін=60 |ЖінПре=11 |ЖінПрац=36 |ЖінПост=13
|Разом=138 |РазомПре=27 |РазомПрац=85 |РазомПост=26
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Anielin (gmina Poświętne)}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Посвентне (Опочинський повіт)}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Опочинського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Опочинський повіт

Гміна: Посвентне

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: EOP


text:
# Хассі-Р'Мель – Арзу (конденсатопровід)
Хассі-Р'Мель – Арзу (конденсатопровід) – спеціалізований трубопровід в Алжирі, призначений для транспортування конденсату. Також відомий як NZ1.
Найбільше алжирське газове родовище Хассі-Р'Мель продукує великі обсяги конденсату, для видачі якого до середземноморського узбережжя в 1978 спорудили трубопровід до Арзу (тут розташовані нафтопереробний завод та експортний термінал). Довжина трубопроводу 506 км при діаметрі труб 750 мм. Перекачування конденсату забезпечують 3 насосні станції, при цьому проектна пропускна здатність становила 21 млн тонн на рік. Втім, станом на другу половину 2010-х NZ1 міг транспортувати не більше ніж 7,8 млн тонн на рік.
Можливо відзначити, що через Хассі-Р'Мель – Арзу відправляють легкий конденсат (з пониженим вмістом фракції С6+), тоді як певні обсяги важкого конденсату видаються по конденсатопроводу Хассі-Р'Мель – Хассі-Месауд.

title: Хассі-Р'Мель – Арзу (конденсатопровід)

wikitext:
{{Location map+ |  Алжир
| width = 400
| caption = Схема трубопроводу
| relief = 1
| places =
{{Location map~ | Алжир
    | label = '''Хассі-Р'Мель'''
    | label_size =
    | position = bottom
    | background =
    | mark = Blue pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 32 | lat_min = 56 | lat_sec    = 26 | lat_dir = N
    | lon_deg = 3 | lon_min = 14 | lon_sec    = 9 | lon_dir = E
}}
{{Location map~ | Алжир
    | label = '''Арзу'''
    | label_size =
    | position = top
    | background =
    | mark = Blue pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
  | lat_deg = 35 | lat_min = 49 | lat_sec    = 49 | lat_dir = N
    | lon_deg = 0 | lon_min = 18 | lon_sec    = 12 | lon_dir = W
}}
}}

'''Хассі-Р'Мель – Арзу (конденсатопровід)''' – спеціалізований трубопровід в Алжирі, призначений для транспортування конденсату. Також відомий як NZ1.

Найбільше алжирське газове родовище [[Хассі–Р'Мель|Хассі-Р'Мель]] продукує великі обсяги конденсату, для видачі якого до середземноморського узбережжя в 1978 спорудили трубопровід до Арзу (тут розташовані нафтопереробний завод та експортний термінал). Довжина трубопроводу 506 км при діаметрі труб 750 мм. Перекачування конденсату забезпечують 3 насосні станції, при цьому проектна пропускна здатність становила 21 млн тонн на рік. Втім, станом на другу половину 2010-х NZ1 міг транспортувати не більше ніж 7,8 млн тонн на рік.

Можливо відзначити, що через Хассі-Р'Мель – Арзу відправляють легкий конденсат (з пониженим вмістом фракції С6+), тоді як певні обсяги важкого конденсату видаються по конденсатопроводу [[Хассі-Р'Мель – Хассі-Месауд (конденсатопровід)|Хассі-Р'Мель – Хассі-Месауд]].<ref>{{Cite web|url=https://www.univ-bejaia.dz/xmlui/bitstream/handle/123456789/2920/évaluation%20du%20coût%20de%20transport%20des%20hydrocarbures%20en%20Algérie.pdf?sequence=1&isAllowed=y|title=sequence=1&isAllowed}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://dlibrary.univ-boumerdes.dz:8080/jspui/bitstream/123456789/7734/1/memoire%20final%202.pdf|title=memoire%20final%202}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Конденсатопроводи]]


text:
# Десняк (озеро)
Десня́к — заплавне озеро у Сосницькому районі Чернігівської області, на правому березі Десни (басейн Дніпра), біля сіл Велике Устя й Мале Устя. З Десною сполучене річкою Чепелихою.
Озеро поділяють на Чистий Десняк (довжина його 1800 м, ширина до 120 м, площа 0,22 км², пересічна глибина 3,5 м) та Трав'янистий Десняк (довжина близько 2500 м, ширина до 120 м, площа 0,3 км², глибина до 4 м). Улоговина Десняка видовжена, неправильної форми. Береги Чистого Десняка круті, урвисті, поросли листяним лісом, Трав'янистого Десняка — низькі, вкриті лучною рослинністю. Живлення ґрунтове, дощове та за рахунок водообміну з Десною.
Температура води влітку від +18, + 19 °C на глибині 0,5 м до +10, + 12,5 °C на глибині З—3,5 м. Узимку замерзає. Прозорість від 0,75 до 1 м. На дні — піщано-мулисті та мулисті відклади. Серед прибережно-водяної і водяної рослинності — очерет звичайний, хвощ річковий, глечики жовті, латаття біле тощо.
З риб водяться лин, карась, окунь тощо. У прибережних заростях — гніздування очеретянки, солов'їної кобилочки та інших птахів.
Десняк та його береги — місце відпочинку.

title: Десняк (озеро)

wikitext:
{{Infobox_lake
|lake_name = Десняк
|image_lake =
|caption_lake =
|зображення_розмір =
|image_bathymetry =
|caption_bathymetry =
|countries =[[Україна]]
|type =
|inflow = [[Десна]]
|outflow =
|catchment =
|basin_countries =
|size = 2500 x 120 м
|area = 0,3
|depth =
|max-depth = 4
|volume =
|shore =
|elevation =
|temperature = +19° влітку на поверхні,<br>+10° на глибині 3,5 м
|islands =
|cities =
}}

'''Десня́к''' — [[Заплава|заплавне]] [[озеро]] у [[Сосницький район|Сосницькому районі]] [[Чернігівська область|Чернігівської області]], на правому березі [[Десна|Десни]] (басейн [[Дніпро|Дніпра]]), біля сіл [[Велике Устя]] й [[Мале Устя]]. З Десною сполучене річкою [[Чепелиха|Чепелихою]].

Озеро поділяють на '''Чистий Десняк''' (довжина його 1800 м, ширина до 120 м, площа 0,22 км², пересічна глибина 3,5 м) та '''Трав'янистий Десняк''' (довжина близько 2500 м, ширина до 120 м, площа 0,3 км², глибина до 4 м). [[Улоговина]] Десняка видовжена, неправильної форми. Береги Чистого Десняка круті, урвисті, поросли листяним лісом, Трав'янистого Десняка — низькі, вкриті лучною рослинністю. Живлення ґрунтове, дощове та за рахунок водообміну з Десною.

Температура води влітку від +18, + 19 °C на глибині 0,5 м до +10, + 12,5 °C на глибині З—3,5 м. Узимку замерзає. Прозорість від 0,75 до 1 м. На дні — піщано-мулисті та [[мул]]исті відклади. Серед прибережно-водяної і водяної рослинності — [[очерет звичайний]], [[хвощ]] річковий, [[глечики жовті]], [[латаття біле]] тощо.

З риб водяться [[лин]], [[карась]], [[Окунь звичайний|окунь]] тощо. У прибережних заростях — гніздування [[Очеретянка (птах)|очеретянки]], [[Кобилочка солов'їна|солов'їної кобилочки]] та інших птахів.

Десняк та його береги — місце відпочинку.

== Джерела ==
[[Географічна енциклопедія України]]

[[Категорія:Сосницький район]]
[[Категорія:Озера Чернігівської області]]
[[Категорія:Десна]]

title: Розташування

Країна: Україна

Прибережні країни: Україна

title: Розміри

Площа поверхні: 0,3 км²

Глибина макс.: 4 м

title: Вода

Температура: +19° влітку на поверхні, · +10° на глибині 3,5 м °C

title: Басейн

Вливаються: Десна

title: Інше

Інше: Десняк (озеро) (Україна)


text:
# Салліван (округ, Нью-Гемпшир)
Шаблон:StateAbbr_ 43°20′39″ пн. ш. 72°14′50″ зх. д. / 43.344166666667° пн. ш. 72.247222222222° зх. д.
Округ  Салліван (англ. Sullivan County) — округ (графство) у штаті  Нью-Гемпшир, США. Ідентифікатор округу 33019.

## Історія
Округ утворений 1827 року.

## Демографія
За даними перепису
2000 року
загальне населення округу становило 40458 осіб, зокрема міського населення було 14973, а сільського — 25485.
Серед мешканців округу чоловіків було 19928, а жінок — 20530. В окрузі було 16530 домогосподарств, 11179 родин, які мешкали в 20158 будинках.
Середній розмір родини становив 2,88.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 4148        | 1678  | 1625  | 2865  | 3314  | 3534  | 2526  | 238      |
| Жінки    | 3794        | 1555  | 1626  | 2963  | 3334  | 3638  | 3125  | 495      |

## Суміжні округи
- Ґрафтон — північ
- Меррімак — схід
- Гіллсборо — південний схід
- Чешир — південь
- Віндем, Вермонт — південний захід
- Віндзор, Вермонт — захід

## Виноски
1. ↑  U.S. Decennial Census. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 12 травня 2015. Процитовано 27 грудня 2014.
2. ↑  Historical Census Browser. University of Virginia Library. Архів оригіналу за 11 серпня 2012. Процитовано 27 грудня 2014.
3. ↑  Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 9 листопада 2014. Процитовано 27 грудня 2014.
4. ↑  Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000 (PDF). United States Census Bureau. Архів оригіналу (PDF) за 18 грудня 2014. Процитовано 27 грудня 2014.
5. ↑  State & County QuickFacts. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 5 вересня 2015. Процитовано 24 вересня 2013. [Архівовано 2011-08-01 у Wayback Machine.](англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
6. ↑  American FactFinder. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 26 лютого 2012. Процитовано 31 січня 2008. [Архівовано 2008-05-21 у Wayback Machine.]

| США | Це незавершена стаття з географії США. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Салліван (округ, Нью-Гемпшир)

wikitext:
{{Округ США
 | county           = Округ  Салліван
 | english_county   = Sullivan County
 | state            = Нью-Гемпшир
 | english_state    = New Hampshire
 | seal        =
 | map         = Map of  New Hampshire  highlighting Sullivan County.png
 | map size    = 250
 | founded     =
 | seat             = [[Ньюпорт (Нью-Гемпшир)|Ньюпорт]]
 | largest city     = [[Клермонт (Нью-Гемпшир)|Клермонт]]
 | area_total_sq_mi = 552
 | area_land_sq_mi  = 537
 | area_water_sq_mi = 15
 | area percentage  = 2.72 %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 43063
 | density_km2 = 30.1
 | web   =
 | ID    = 33019
 | US_ID = 05000US33019
}}
'''Округ  Салліван''' ({{lang-en|Sullivan County}}) — округ (графство) у штаті  [[Нью-Гемпшир]], [[США]]. Ідентифікатор округу 33019.

== Історія ==
Округ утворений [[1827]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1830 = 19669
| 1840 = 20340
| 1850 = 19375
| 1860 = 19041
| 1870 = 18058
| 1880 = 18161
| 1890 = 17304
| 1900 = 18009
| 1910 = 19337
| 1920 = 20922
| 1930 = 24286
| 1940 = 25442
| 1950 = 26441
| 1960 = 28067
| 1970 = 30949
| 1980 = 36063
| 1990 = 38592
| 2000 = 40458
| 2010 = 43742
| 2020 = 43063
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = U.S. Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=U.S. Decennial Census|publisher=United States Census Bureau|accessdate=27 грудня 2014|archive-date=12 травня 2015|archive-url=https://www.webcitation.org/6YSasqtfX?url=http://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref>
1790-1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=27 грудня 2014|archive-date=11 серпня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/}}</ref> 1900-1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/nh190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=United States Census Bureau|accessdate=27 грудня 2014|archive-date=9 листопада 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141109122728/http://www.census.gov/population/cencounts/nh190090.txt}}</ref>
1990-2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=United States Census Bureau|accessdate=27 грудня 2014|archive-date=18 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141218203824/http://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf}}</ref> 2010-2018<ref name="QF"/>
}}
За даними перепису
2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://www.webcitation.org/65jESGrbU?url=http://factfinder2.census.gov/legacy/aff_sunset.html|archivedate=2012-02-26|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./ |date=2008-05-21 }}</ref>
загальне населення округу становило 40458 осіб, зокрема міського населення було 14973, а сільського — 25485.
Серед мешканців округу чоловіків було 19928, а жінок — 20530. В окрузі було 16530 домогосподарств, 11179 родин, які мешкали в 20158 будинках.
Середній розмір родини становив 2,88.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:

{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|4148
|1678
|1625
|2865
|3314
|3534
|2526
|238
|-
| Жінки
|3794
|1555
|1626
|2963
|3334
|3638
|3125
|495
|}

== Суміжні округи ==
* [[Ґрафтон (округ, Нью-Гемпшир)|Ґрафтон]] — північ
* [[Меррімак (округ, Нью-Гемпшир)|Меррімак]] — схід
* [[Гіллсборо (округ, Нью-Гемпшир)|Гіллсборо]] — південний схід
* [[Чешир (округ, Нью-Гемпшир)|Чешир]] — південь
* [[Віндем (округ, Вермонт)|Віндем]], [[Вермонт]] — південний захід
* [[Віндзор (округ, Вермонт)|Віндзор]], [[Вермонт]] — захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Нью-Гемпшир]]

== Виноски ==
{{reflist|refs=<ref name="QF">{{cite web|title=State & County QuickFacts|url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/33/33019.html|publisher=United States Census Bureau|accessdate=24 вересня 2013|archive-date=5 вересня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150905075308/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/33/33019.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110801013949/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/33/33019.html |date=2011-08-01 }}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{Салліван (округ, Нью-Гемпшир)}}
{{Штат Нью-Гемпшир}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}

Центр: Ньюпорт

Найбільше місто: Клермонт


text:
# Paris Match
Парі Матч (фр. Паризьке змагання) — інформаційно-розважальний ілюстрований тижневик, заснований в Парижі у 1949 р. генієм французького видавничого бізнесу Жаном Пруво (Jean Prouvost). На сьогодні видання має світове розповсюдження з накладом майже 600 тис. примірників і вважається одним з найулюбленіших журналів франкомовних читачів.
Paris Match зробив собі репутацію на найкращих фотографіях і найважливіших подіях в історії французької журналістики. Він почав виходити в 1926 р. як спортивний журнал і називався просто Match. Його творцем був легендарний французький журналіст Леон Бельбі (Léon Bailby), якому також належали неіснуючі нині газети L'intrasigeant (найпопулярніша французька вечірня газета 1920-х рр.) і Le Jour. У 1938 р. Бельбі продав видання Жану Пруво, власнику Paris-Soir (газети, яка, за іронією долі, розорила L'intrasigeant Бельбі).
Назва відноситься до прес-групи Hachette Filipacchi Medias (HFM), дочірньої компанії Lagardère Active Directory.
З червня 2009 року щотижня також доступна в цифровому вигляді.

## Концепція
Концепція журналу складалася поступово . Фоторепортажі «Парі — Матч» відбивали події французького, міжнародного життя, публікувалися статті на найрізноманітніші теми, про які люди говорили в сімейному колі. Висока ціна журналу (у 2 рази вища, ніж у аналогічних видань) повинна була відповідати високому рівню життя читачів
Видання поширювалося в роздріб, і тому було життєво необхідно привернути увагу потенційного покупця захоплюючою обкладинкою. На обкладинці кожного щотижневого номера зазвичай перебувала фотографія відомої особистості, що майже завжди гарантувало покупку номера. Але журнальні публікації не обмежувалися « смаженими фактами» і плітками, іноді вони піднімали і гострі теми, щоб показати " закулісне життя " політиків. Для підвищення тиражів вміло використовувалися важливі події суспільного життя.

## Історія
Пруво не збирався продовжувати випуск спортивного журналу. Уміло використовуючи формулу американського ілюстрованого тижневика Life, французький Match за 7 місяців зумів у 10 разів збільшити свій початковий наклад 80 тис. прим. До осені 1939 р. тираж виріс до 1 млн 400 тис. прим. До війни журнал двічі змінював свою назву Le Match de la vie і Le Match de la guerre. Половина обсягу видання відводилася на фотографії. Незважаючи на успіх журналу у читачів, довоєнний Match дорікали у відсутності гармонійного поєднання тексту та ілюстрації, а також у невиправданому оптимізмі і в невмінні розпізнати небезпеку нацизму. Війна почалася перш, ніж Пруво встиг реалізувати своє бачення журналу і перед окупацією випуск був призупинений .
25 березня 1949 р. видання вийшов знову у вигляді тижневика новин під назвою Paris Match з  Вінстоном Черчиллем на обкладинці. З тих пір його логотип і тематика залишилися практично незмінними. У тому ж році журналіст Роже Терон отримав місце головного редактора, хоча йому було всього 26. І наступні 50 років саме він створював вигляд журналу. Серед співробітників були колишні журналісти Paris-Soir і Match.
Чотирнадцять сторінок з 44 нового видання, в якому ілюстрації превалювали над текстом, були кольоровими. Але поширення йшло погано, довелося скоротити початковий наклад 300 тис. прим. до 220 тис. Перші 8 місяців принесли 200 млн франків збитку. Деякі читачі вважали, що це спортивний журнал, і співробітники пропонували Пруво провести широку рекламну кампанію. Але він цього робити не став, заявивши: «Ніколи не рекламує ще готовий продукт. Читача, який купить журнал через рекламу і розчарується, дуже важко буде повернути і коштуватиме це буде дуже дорого».

## 1950—1960 роки
У 1950х — 1960х роках головним «коником» журналу була публікація важливих новин і останніх пліток, поданих в барвистому оформленні. На журнальних сторінках репортажі розміщувалися поруч з численними фотографіями. У 1970х роках на ринку подібних видань зросла конкуренція, і Парі Матч довелося шукати свій особливий шлях. Журнал був придбаний групою Філіппачі. Концепція була змінена в бік збільшення частки ілюстративного матеріалу.
Тексти скорочувалися, більше місця надавалося фотографіям, тоді ж з'явився слоган журналу, який звучав так: " Вага слів, сила образів " . Кожна стаття починалася з фотографії на весь розворот, заголовок займав всю ширину смуги, для вступного тексту відводилося всього декілька рядків.
У 1950 р репортаж про підкорення однієї з найвищих вершин Гімалаїв Анапурни (який обійшовся редакції в астрономічну суму) викликав небувалий інтерес читачів, номер розійшовся вмить і продавався на чорному ринку вдвічі дорожче. Редакція нерідко йшла на серйозні витрати, щоб досягти мети і привернути увагу аудиторії. Похорони Черчилля висвітлювали 50 спеціальних кореспондентів, які оселилися в орендованому на три дні цілому будинку. Репортаж про поїздку Папи на Святу землю готували 56 журналістів, з них 12 — фоторепортери, для яких прямо на борту літака обладнали фотолабораторію. Повністю готові смуги передавалися біля трапу мотоциклістам, які доставляли матеріали до місця друку.

## 1970—1980 роки
Але до 1970 років. ілюстрованим виданням стало важко конкурувати з телебаченням, і «Парі Матч» став полювати за сенсаціями. У 1977 р. вийшло інтерв'ю зі знаменитим невловимим злочинцем Жаком Меріно, за що проти журналу був початий судовий процес за звинуваченням у апології злочинності, але мета була досягнута — тиражі росли. З 1980х років почалося відродження журналу, активно стала використовуватися багатобарвний друк і підвищився художній рівень ілюстрацій.

## Редакція
Paris Match охоплює національні та міжнародні новини, шукає «сенсаційні» зображення. Життя знаменитостей і знімки папараці  утворюють основну частину редакційної лінії.

## Структура
Найважливіше в редакції — це стіна, покрита смугою пробки шириною в метр, на яку один за іншим кріпляться макети смуг Paris Match в міру того, як журнал готує матеріали до вівторка — "дня друку ". Він важливий для Paris Match через одну його особливість: у цього журналу немає структури. Фактично, він складається з 2 частин, відомих як cahier froid («холодний зошит») і cahier chaud («гарячий зошит»). Cahier froid висвітлює культуру і стиль життя, готується заздалегідь. Реклама розміщується тільки в цій частині журналу. «Холодні» сторінки знаходяться на краях журналу, оточуючи, як земна кора розпечене внутрішнє ядро, "гарячі " сторінки новин. Ці смуги можуть бути змінені в найостанніший момент, але вони абсолютно не обтяжені рекламою. Сам Женестар стверджує, що читач повинен сприймати журнал як розмову, перемикаючись із серйозних тем на більш легкі.

## Paris Match сьогодні
Оскільки у Paris Match дуже мало передплатників, оперативність є найважливішим чинником маркетингу. З 630 тис. примірників, що продаються у Франції, приблизно 65 % припадає на роздріб. З цієї причини на обкладинці кожного недільного номера майже завжди фотографія знаменитості. Селебріті на обкладинці — гарантія, що журнал куплять. Насправді, важко визначити, на кого орієнтований цей журнал. Всі — від топ-менеджерів до консьєржки в під'їзді — читають Match. При цьому журнал читають як жінки, так і чоловіки — фактично, жінки становлять близько 58 %. Журнал є другим за популярністю тижневиком у Франції після Telerama.
Paris Match залучає і гострі теми, що піддає ризику журнальні стосунки зі знаменитостями і політиками. Мета журналу — показати «закулісне життя» політиків і знаменитостей. Репортажі Paris Match — це набагато більш якісний матеріал, ніж просто плітки про знаменитостей.

## Слоган
Слоган компанії до 2008 року: " Le poids des mots, le choc des photos " перекладався як « Вага слів, шок фотографій». З 2008 року девіз компанії: «La vie est une histoire vraie» — « Життя — це правдива історія».

## Скандали, пов'язані з Парі Матч
- Французький журнал Paris Match відретушовані фотографії президента Франції Ніколя Саркозі, яка була зроблена під час його відпочинку в США. На фото Саркозі став стрункішим, так як журналісти прибрали за допомогою спеціальної комп'ютерної програми частину жиру, що звисає з боків живота французького президента, повідомляє BBC .[8]
- Суд міста Нантер оштрафував на 6000 євро журнал Paris Match, який без дозволу опублікував фотографії з весілля сина президента Ніколя Саркозі — Жана Саркозі.[9]
- Французький щотижневий журнал Paris Match опублікував фотографії бойовиків з трофеями, знятими з французьких солдатів. Публікація викликала бурхливу реакцію в пресі.[10]

## Політичні погляди
У політичному плані «Парі  Матч» завжди дотримувалася центристських позицій, хоча часом прослизали випади на адресу лівих, а в 1981 р на президентських виборах журнал відкрито підтримував противника Міттерана Валері Жискар — д'Есте.

title: Paris Match

wikitext:
{{otheruses|Парі-Матч|тип=організацію}}
{{Журнал
|назва = Paris Match
|тематика = інформаційно-розважальний|мова = [[французька]]|періодичність виходу = [[тижневик]]|наклад = 575 038 |видавець = Hachette Filipacchi Médias|дата заснування = 1949|засновник = Жан Пруво|вебсторінка  = http://www.parismatch.com/|країна видання = [[(Франція)]]
}}
'''Парі Матч''' (фр. Паризьке змагання) — інформаційно-розважальний ілюстрований [[тижневик]], заснований в [[Париж]]і у [[1949]] р. генієм французького видавничого бізнесу Жаном Пруво (Jean Prouvost). На сьогодні видання має світове розповсюдження з накладом майже 600 тис. примірників і вважається одним з найулюбленіших журналів франкомовних читачів.

Paris Match зробив собі репутацію на найкращих фотографіях і найважливіших подіях в історії французької журналістики. Він почав виходити в [[1926]] р. як спортивний [[журнал]] і називався просто Match. Його творцем був легендарний французький журналіст Леон Бельбі (Léon Bailby), якому також належали неіснуючі нині газети L'intrasigeant (найпопулярніша французька вечірня газета 1920-х рр.) і Le Jour. У 1938 р. Бельбі продав [[видання]] Жану Пруво, власнику Paris-Soir (газети, яка, за іронією долі, розорила L'intrasigeant Бельбі).

[[Назва видання|Назва]] відноситься до прес-групи Hachette Filipacchi Medias (HFM), дочірньої компанії Lagardère Active Directory.

З червня 2009 року щотижня також доступна в цифровому вигляді.

== Концепція ==
[[Концепція]] журналу складалася поступово . Фоторепортажі «Парі — Матч» відбивали події французького, міжнародного [[життя]], публікувалися статті на найрізноманітніші теми, про які [[люди]] говорили в сімейному колі. Висока [[ціна]] журналу (у 2 рази вища, ніж у аналогічних видань) повинна була відповідати високому рівню життя читачів<ref name=":0">{{Cite web |url=http://samlib.ru/p/patrik_e/zhurnalistikafrancii.shtml |title=Архівована копія |accessdate=16 січня 2015 |archive-date=16 січня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150116145033/http://samlib.ru/p/patrik_e/zhurnalistikafrancii.shtml }}</ref>

[[Видання]] поширювалося в роздріб, і тому було життєво необхідно привернути увагу потенційного покупця захоплюючою обкладинкою. На обкладинці кожного щотижневого номера зазвичай перебувала [[фотографія]] відомої особистості, що майже завжди гарантувало покупку номера. Але журнальні публікації не обмежувалися « смаженими фактами» і плітками, іноді вони піднімали і гострі теми, щоб показати " закулісне життя " політиків. Для підвищення тиражів вміло використовувалися важливі події суспільного [[життя]].<ref name=":0" />
[[Файл:Logo Paris Match.png|thumb|220x220px|Логотип Paris Match з червня 1949 по 11 вересня 1981 року.]]

== Історія ==
Пруво не збирався продовжувати випуск спортивного журналу. Уміло використовуючи формулу американського ілюстрованого тижневика [[Лайф (журнал)|Life]], французький Match за 7 місяців зумів у 10 разів збільшити свій початковий наклад 80 тис. прим. До осені [[1939]] р. тираж виріс до 1 млн 400 тис. прим. До війни [[журнал]] двічі змінював свою назву Le Match de la vie і Le Match de la guerre. Половина обсягу видання відводилася на фотографії. Незважаючи на успіх журналу у читачів, довоєнний Match дорікали у відсутності гармонійного поєднання тексту та ілюстрації, а також у невиправданому оптимізмі і в невмінні розпізнати небезпеку нацизму. [[Війна]] почалася перш, ніж Пруво встиг реалізувати своє бачення журналу і перед окупацією випуск був призупинений .
[[Файл:Paris Match 1981 logo.svg|alt=|thumb|Логотип Paris Match з 18 вересня 1981 року.]]
25 березня 1949 р. видання вийшов знову у вигляді тижневика новин під назвою Paris Match з  Вінстоном Черчиллем на обкладинці. З тих пір його логотип і тематика залишилися практично незмінними. У тому ж році журналіст Роже Терон отримав місце головного редактора, хоча йому було всього 26. І наступні 50 років саме він створював вигляд журналу. Серед співробітників були колишні журналісти Paris-Soir і Match.

Чотирнадцять сторінок з 44 нового видання, в якому ілюстрації превалювали над текстом, були кольоровими. Але поширення йшло погано, довелося скоротити початковий наклад 300 тис. прим. до 220 тис. Перші 8 місяців принесли 200 млн франків збитку. Деякі читачі вважали, що це спортивний журнал, і співробітники пропонували Пруво провести широку рекламну кампанію. Але він цього робити не став, заявивши: «Ніколи не рекламує ще готовий продукт. Читача, який купить журнал через рекламу і розчарується, дуже важко буде повернути і коштуватиме це буде дуже дорого»<ref>Тангейт, М. Медиагиганты [Текст]: как крупнейшие медиакомпании выживают на рынке и борются за лидерство: пер. с англ. /  . — . — М. : Альпина Бизнес Букс, 2006. — . — 251 с., [8] л. ил. ; 24. — . — . — Библиогр.: с. 244. — Предм.-имен. указ.: с. 245—251. — '''Пер. изд. : '''Media monoliths / Mark Tungate. — London. — 5000 экз.. — . — '''ISBN '''5-9614-0240-1 </ref>.

== 1950—1960 роки ==
У 1950х — 1960х роках головним «коником» журналу була [[публікація]] важливих новин і останніх пліток, поданих в барвистому оформленні. На журнальних сторінках репортажі розміщувалися поруч з численними фотографіями. У [[1970-ті|1970х]] роках на ринку подібних видань зросла [[конкуренція]], і Парі Матч довелося шукати свій особливий шлях. [[Журнал]] був придбаний групою Філіппачі. К[[концепція|онцепція]] була змінена в бік збільшення частки ілюстративного матеріалу.<ref name=":0" />

Тексти скорочувалися, більше місця надавалося фотографіям, тоді ж з'явився слоган журналу, який звучав так: " Вага слів, сила образів " . Кожна стаття починалася з фотографії на весь розворот, заголовок займав всю ширину смуги, для вступного тексту відводилося всього декілька рядків.<ref name=":0" />

У [[1950]] р [[репортаж]] про підкорення однієї з найвищих вершин [[Гімалаї]]в Анапурни (який обійшовся редакції в астрономічну суму) викликав небувалий [[Інтерес (значення)|інтерес]] читачів, номер розійшовся вмить і продавався на чорному ринку вдвічі дорожче. [[Редакція]] нерідко йшла на серйозні [[витрати]], щоб досягти мети і привернути увагу аудиторії. Похорони [[Вінстон Черчилль|Черчилля]] висвітлювали 50 спеціальних кореспондентів, які оселилися в орендованому на три дні цілому будинку. Репортаж про поїздку [[Папа Римський|Папи]] на Святу землю готували 56 [[журналіст]]ів, з них 12 — фоторепортери, для яких прямо на борту літака обладнали фотолабораторію. Повністю готові смуги передавалися біля трапу мотоциклістам, які доставляли матеріали до місця друку.<ref name=":0" />

== 1970—1980 роки ==
Але до 1970 років. ілюстрованим виданням стало важко конкурувати з [[телебачення]]м, і «Парі Матч» став полювати за [[Сенсація (значення)|сенсаціями]]. У [[1977]] р. вийшло [[інтерв'ю]] зі знаменитим невловимим злочинцем Жаком Меріно, за що проти журналу був початий судовий процес за звинуваченням у апології злочинності, але мета була досягнута — тиражі росли. З [[1980-ті|1980х]] років почалося відродження журналу, активно стала використовуватися багатобарвний друк і підвищився художній [[рівень]] ілюстрацій.<ref name=":0" />

== Редакція ==
[[Файл:Eugene richards 2010.jpg|thumb|Eugene Richards(Юджин Річардс) власник премії World Press Photo в 2010,1994, 1993 та 1992 роках. Знімав репортажі для Getty Images /Sunday Times Magazine / '''Paris Match'''<ref>{{Cite web |url=http://prophotos-ru.livejournal.com/742844.html |title=Архівована копія |accessdate=17 січня 2015 |archive-date=26 січня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170126214134/http://prophotos-ru.livejournal.com/742844.html }}</ref>|338x338px]]
Paris Match охоплює національні та міжнародні новини, шукає «сенсаційні» зображення. Життя знаменитостей і знімки папараці  утворюють основну частину редакційної лінії.

== Структура ==
Найважливіше в редакції — це стіна, покрита смугою пробки шириною в метр, на яку один за іншим кріпляться макети смуг Paris Match в міру того, як журнал готує матеріали до вівторка — "дня друку ". Він важливий для Paris Match через одну його особливість: у цього журналу немає структури. Фактично, він складається з 2 частин, відомих як cahier froid («холодний [[зошит]]») і cahier chaud («гарячий [[зошит]]»). Cahier froid висвітлює культуру і стиль [[життя]], готується заздалегідь. [[Реклама]] розміщується тільки в цій частині журналу. «Холодні» сторінки знаходяться на краях журналу, оточуючи, як [[земна кора]] розпечене внутрішнє ядро, "гарячі " сторінки новин. Ці смуги можуть бути змінені в найостанніший момент, але вони абсолютно не обтяжені рекламою. Сам Женестар стверджує, що читач повинен сприймати журнал як розмову, перемикаючись із серйозних тем на більш легкі.<ref name=":1">{{Cite web |url=http://shpori-vsem.ru/journal/82-journal2.html?start=3 |title=Архівована копія |accessdate=17 січня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150202154853/http://shpori-vsem.ru/journal/82-journal2.html?start=3 |archivedate=2 лютого 2015 |deadurl=yes }}</ref>

== Paris Match сьогодні ==
[[Файл:Eric Bouvet in Kyiv.jpeg|thumb|З 8 травня по 8 червня в Національному художньому музеї України у Києві пройшла виставка фотографій (R)Evolution відомого французького фотографа і військового кореспондента '''Еріка Буве.'''Виставка представлена циклами «Київська втома» і «Герої Майдану». У списку «гарячих» точок, де побував Ерік Буве, — [[Афганістан]], [[Ірак]], [[Чечня]], [[Сомалійський півострів|Сомалі]], [[Югославія]], [[Ізраїль]]. Він був свідком падіння Берлінської стіни, Оксамитовій революції в Празі, звільнення Нельсона Мандели. Репортажі друкувалися в Time, Life, Newsweek, '''Paris''' '''Match''', New York Times, Der Spiegel, Figaro Magazine. Роботи Еріка Буве відмічені п'ятьма винагородами конкурсу World Press Photo, двома Visa d'or, премією '''журналу Paris Match''', публічною премією Bayeux-calvados для військових кореспондентів.<ref>{{Cite web |url=http://www.telekritika.ua/profesija/2014-05-08/93448 |title=Архівована копія |accessdate=2015-01-17 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150202160004/http://www.telekritika.ua/profesija/2014-05-08/93448 |archivedate=2015-02-02 |deadurl=yes }}</ref>
|316x316px]]
Оскільки у Paris Match дуже мало передплатників, оперативність є найважливішим чинником [[маркетинг]]у. З 630 тис. [[примірник]]ів, що продаються у Франції, приблизно 65 % припадає на роздріб. З цієї причини на обкладинці кожного недільного номера майже завжди [[фотографія]] знаменитості. Селебріті на обкладинці — гарантія, що [[журнал]] куплять. Насправді, важко визначити, на кого орієнтований цей [[журнал]]. Всі — від топ-менеджерів до консьєржки в під'їзді — читають Match. При цьому [[журнал]] читають як [[жінки]], так і [[чоловіки]] — фактично, жінки становлять близько 58 %. [[Журнал]] є другим за популярністю тижневиком у Франції після Telerama.

Paris Match залучає і гострі теми, що піддає ризику журнальні стосунки зі знаменитостями і політиками. [[Мета]] журналу — показати «закулісне життя» політиків і знаменитостей. Репортажі Paris Match — це набагато більш якісний матеріал, ніж просто [[плітки]] про знаменитостей.<ref name=":1" />

== Слоган ==
Слоган компанії до [[2008]] року: " Le poids des mots, le choc des photos " перекладався як « Вага слів, шок фотографій». З 2008 року девіз компанії: «La vie est une histoire vraie» — « Життя — це правдива історія».

== Скандали, пов'язані з Парі Матч ==
* Французький [[журнал]] Paris Match відретушовані фотографії президента Франції [[Ніколя Саркозі]], яка була зроблена під час його відпочинку в США. На фото Саркозі став стрункішим, так як журналісти прибрали за допомогою спеціальної комп'ютерної програми частину жиру, що звисає з боків живота французького президента, повідомляє [[BBC]] .<ref>{{Cite web |url=http://www.newsru.com/world/23aug2007/love_handles.html |title=Архівована копія |accessdate=16 січня 2015 |archive-date=2 лютого 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150202164137/http://www.newsru.com/world/23aug2007/love_handles.html }}</ref>
* Суд міста [[Нантер]] оштрафував на 6000 [[євро]] [[журнал]] Paris Match, який без дозволу опублікував фотографії з весілля сина президента Ніколя Саркозі — Жана Саркозі.<ref>{{Cite web|url=http://www.segodnya.ua/world/cud-oshtrafoval-frantsuzckij-zhurnal-za-foto-co-cvadby-cyna-carkozi.html|назва=Суд оштрафовал французский журнал за фото со свадьбы сына Саркози|видавець=[[Сьогодні (газета)|«Сьогодні»]]|дата=5 лютого 2009|url-архіву=https://web.archive.org/web/20180706104101/https://www.segodnya.ua/world/cud-oshtrafoval-frantsuzckij-zhurnal-za-foto-co-cvadby-cyna-carkozi.html|дата-архіву=6 липня 2018|мертвий-url=no|дата-доступу=4 травня 2021}} {{ref-ru}}</ref>
* Французький щотижневий журнал Paris Match опублікував фотографії бойовиків з трофеями, знятими з французьких солдатів. Публікація викликала бурхливу реакцію в пресі.<ref>{{Cite web |url=http://www.utro.ru/articles/2008/09/05/765198.shtml |title=Архівована копія |accessdate=16 січня 2015 |archive-date=6 липня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180706161811/https://utro.ru/articles/2008/09/05/765198.shtml }}</ref>

== Політичні погляди ==
У політичному плані «Парі  Матч» завжди дотримувалася центристських позицій, хоча часом прослизали випади на адресу лівих, а в 1981 р на президентських виборах журнал відкрито підтримував противника Міттерана Валері Жискар — д'Есте.<ref name=":0" />

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{official|parismatch.com}} {{fr icon}}
{{en icon}}

{{commonscat-inline|Paris Match}}
{{нормативний контроль}}

[[Категорія:Друковані видання, засновані 1949]]
[[Категорія:Журнали Франції]]
[[Категорія:Засновані у Франції 1949]]

title: Paris Match · фр. Paris Match

Країна видання: Франція

Тематика: інформаційно-розважальний

Періодичність виходу: тижневик

Мова: французька

Власник: Hachette Filipacchi Médiasd, Жан Пруво, LVMH і Lagardèred

Видавець: Hachette Filipacchi Médias

Засновник: Жан Пруво

Наклад: 575 038 примірників


text:
# Медаль Дарвіна
Медаль Дарвіна (англ. Darwin Medal) — медаль, що вручається Лондонським королівським товариством раз на два роки за видатні досягнення в біології в областях, в яких працював Чарлз Дарвін
Перше нагородження відбулось в 1890 році. Медаль була створена в пам'ять Чарльза Дарвіна і надається разом з грошовим призом в £1000. Як і більшість медалей Королівського товариства, кандидат повинен походити з Співдружності націй, при цьому вони повинні бути громадянами співдружності або жити в одній з держав-членів принаймні три роки до номінації. З моменту свого створення медаль було присуджено 64 особам, у тому числі її одержав Френсіс Дарвін, син Чарльза Дарвіна, і дві подружні пари, Джек і Іоланда Хеслоп-Харрісон в 1982 році і Пітер та Розмарі Грант в 2002 році. Першою медаллю був нагороджений Альфред Рассел Воллес, відомий біолог і натураліст, який незалежно від Чарльза Дарвіна приблизно в один і той же час розробив теорію еволюції шляхом природного відбору.

title: Медаль Дарвіна

wikitext:
{{Картка нагороди}}
'''Медаль Дарвіна''' ({{lang-en|Darwin Medal}}) — медаль, що вручається [[Лондонське королівське товариство|Лондонським королівським товариством]] раз на два роки за видатні досягнення в біології в областях, в яких працював [[Чарлз Дарвін]]<ref>{{Cite web |url=http://www.nbuv.gov.ua/portal/all/herald/2009-02/a6-2.pdf |title=Я. Блюм, В. Барштейн. Ювілей Чарльза Дарвіна в медальєрному мистецтві // Вісник НАН України, 2009, № 2 — с. 51-55 |accessdate=13 липня 2011 |archive-date=1 грудня 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20121201153334/http://www.nbuv.gov.ua/portal/all/herald/2009-02/a6-2.pdf }}</ref>

Перше нагородження відбулось в 1890 році. Медаль була створена в пам'ять Чарльза Дарвіна і надається разом з грошовим призом в £1000. Як і більшість медалей Королівського товариства, кандидат повинен походити з [[Співдружність націй|Співдружності націй]], при цьому вони повинні бути громадянами співдружності або жити в одній з держав-членів принаймні три роки до номінації<ref>{{cite web|url=http://rdfunding.org.uk/Queries/ListGrantDetails.asp?GrantID=11932|title=Royal Society|publisher=National Institute for Health Research|accessdate=2008-12-30|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I5phRLG7?url=http://www.rdfunding.org.uk/|archivedate=2013-07-14|deadurl=no}}</ref>. З моменту свого створення медаль було присуджено 64 особам, у тому числі її одержав [[Френсіс Дарвін]], син Чарльза Дарвіна, і дві подружні пари, Джек і Іоланда Хеслоп-Харрісон в 1982 році і Пітер та Розмарі Грант в 2002 році<ref name="rm">{{cite web|url=http://royalsociety.org/awards/darwin-medal/|title=Darwin Medal|publisher=The Royal Society|accessdate=2011-07-14|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I5piHKKd?url=http://royalsociety.org/awards/darwin-medal/|archivedate=2013-07-14|deadurl=no}}</ref>. Першою медаллю був нагороджений [[Альфред Рассел Воллес]], відомий біолог і натураліст, який незалежно від Чарльза Дарвіна приблизно в один і той же час розробив теорію еволюції шляхом природного відбору<ref name="rmii">{{cite web|url=http://royalsociety.org/page.asp?id=1761|title=Darwin archive winner 1948 - 1890|publisher=The Royal Society|accessdate=2008-12-30|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I5pjKJ6j?url=http://royalsociety.org/|archivedate=2013-07-14|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Медалі і премії Лондонського королівського товариства}}

[[Категорія:Нагороди Лондонського королівського товариства]]
[[Категорія:Медалі Великої Британії]]
[[Категорія:Нагороди з біології]]
[[Категорія:Засновані у Великій Британії 1890]]

title: Нагородження

Нагородження: Категорія:Нагороджені медаллю Дарвіна (26)

title: Черговість


text:
# Затон (Казахстан)
Зато́н (каз. Затон) — село у складі Кизилжарського району Північноказахстанської області Казахстану. Входить до складу Петерфельдського сільського округу.
Населення — 174 особи (2021; 216 у 2009, 246 у 1999, 227 у 1989).
Національний склад станом на 1989 рік:
- росіяни — 100 %.

title: Затон (Казахстан)

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Затон
| місцева назва          = {{Lang-kk|Затон}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[Північноказахстанська область|Північноказахстанська]]
| район                  = [[кизилжарський район|Кизилжарський]]
| округ                  = [[петерфельдський сільський округ|Петерфельдський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 174 особи ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =0,81<ref>[https://adilet.zan.kz/rus/docs/G22SH01212M Решение маслихата Кызылжарского района Северо-Казахстанской области от 4 марта 2022 года № 12/12 «Об утверждении плана по управлению пастбищами и их использованию по Кызылжарскому району на 2022-2023 годы»] - Информационно-правовая система нормативных правовых актов Республики Казахстан {{ref-ru}}</ref>
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 54 | lat_min= 51
           | lat_sec= 32
|lon_dir=E | lon_deg= 68 | lon_min= 59
           | lon_sec= 02
| карта розташування1    = Казахстан Північно-Казахстанська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

{{Otheruses|Затон}}

'''Зато́н''' ({{Lang-kk|Затон}}) — [[село]] у складі [[кизилжарський район|Кизилжарського району]] [[Північноказахстанська область|Північноказахстанської області]] [[Казахстан]]у. Входить до складу [[петерфельдський сільський округ|Петерфельдського сільського округу]].

Населення — 174 особи ([[2021]]; 216 у [[2009]], 246 у [[1999]], 227 у [[1989]]<ref>[https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA285#v=onepage&q&f=false Итоги Всесоюзной переписи населения 1989 года по Казахской ССР. Том 3] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170403194943/https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA285#v=onepage&q&f=false |date=3 квітня 2017 }} {{ref-ru}}</ref>).

Національний склад станом на 1989 рік:
* [[росіяни]] — 100 %.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|N-42-42}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.860801&lon=68.983068&z=14&m=b&show=/18300847/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.860801&lon=68.983068&z=14&m=b&show=/18300847/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{кизилжарський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Кизилжарського району]]
[[Категорія:Села Північноказахстанської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Північноказахстанська

Район: Кизилжарський

Округ: Петерфельдський

Основні дані:
Карта
· Затон · Затон