text:
# Нєшева Уляна Ахсарбеківна
Уляна Ахсарбеківна Нєшева (26 листопада 1983, Керч, Крим, Українська РСР) — українська сучасна художниця, татуювальниця й модельєрка.
Після навчання в Академії дизайну та мистецтв в Харкові Нєшева переїхала до Києва, де стрімко зростала як художниця. У наступні роки Нєшева провела 6 персональних виставок і створила понад 50 картин. Її картини донині експонуються у приватних галереях України, в Інституті сучасного мистецтва, Маямі.
У 2014 році Нєшева, попри те, що була однією з найвидатніших українських художниць свого часу, розпочала кар’єру тату-майстрині. У 2017 році відкрила тату-студію «Nesheva Art Room» у Києві. Нєшеву незмінно називають однією із найкращих та затребуваних майстринь мінімалістського татуювання в Україні, відомої своїми татуюваннями довгих гілок та квітковим стилем. Клієнтура Нєшевої включає найвідоміших українських артистів, таких як Надя Дорофєєва, Євген Філатов, Ната Жижченко та Ірина Горова. За останні роки Нєшева розширила свою роботу на сфери моди та графічного дизайну.

## Дитинство та юність
Уляна Нєшева народилася 26 листопада 1983 року в Керчі.
Бабуся Ангеліна Воложніна прищепила Уляні любов до мистецтва, водивши її в художні музеї Дрездена, де Нєшева надихалася шедевром Рафаеля «Сикстинська Мадонна». У 1990 році вступила до Школи образотворчого мистецтва Романа Сердюка. Нєшева з раннього дитинства виявила пристрасть і здібності до малювання. Вчителі, зокрема художник Віктор Запорожець, помітили її мистецькі здібності, а мати заохочувала її талант і будь-які творчі починання. У травні 1998 року, у 15 років, Нєшева екстерном закінчила Керченську середню школу імені Желябова. У 1999 році почала брати приватні заняття в української академічної художниці Тетяни Диднік.
У 2000 році Нєшева переїхала до Харкова, де вступила до Академії дизайну і мистецтв. У 16 років Нєшева вперше вирушила в дорогу самостійно; як вона заявила: «Перше, що я зробила, це купила полотно та кілька тюбиків для олійних фарб, і це був момент, коли я знайшла свій напрямок як художниця. З того часу я працюю лише олійним живописом, для акрилових фарб, як і для гуаші, у мене немає внутрішньої сили». В той самий час вона зацікавилася плівковою фотографією та графікою, продовжувала вдосконалювати свої навички художниці, створюючи багато ілюстрацій, літографій і концептуальних фотографій.

### Живопис
Нєшева розпочала свою художню кар’єру на початку 20-х років, досліджуючи різні техніки живопису та створюючи графіку переважно для місцевих видань. Згодом вона виробила стиль, який поєднував абсолютну замкнутість, «консервацію» смислів, божевільну гру колірної палітри, фотографічну точність, яка не переступає межу фотореалізму, і здатність впустити глядача всередину. Свій прорив як художниці Нєшева зробила в червні 2010 року, коли зайняла перше місце на Kyiv Art Week; того ж року вона показала свої роботи на Berlin Art Week.
У наступні роки Нєшева застосовувала все більш експериментальний підхід у своєму мистецькому стилі. За 6 років, з 2010 по 2016, Нєшева провела шість персональних виставок і створила понад 50 картин. Її підхід до творів мистецтва незмінно багатий, нюансований і спонукає до роздумів. Нині роботи Нєшевої можна знайти в Інституті сучасного мистецтва в Маямі та переважно в приватних колекціях.
Після навчання в Академії дизайну та мистецтв в Харкові, Нєшева переїхала до Києва, де відбулося її стрімке зростання як художниці. У наступні роки Нєшева провела 6 персональних виставок і створила понад 50 картин. Її картини донині експонуються у приватних галереях України, в Інституті сучасного мистецтва, Маямі.
У березні 2015 року Нєшева створила ілюстрації до книги поезії Арташа Адріасова «Острівне буття».
Попри те, що вона різностороння художниця, Нєшева згадує про живопис як про улюблений вид мистецтва: "Картина — як дзеркало. Ніколи не побачиш у відображенні того, чого немає всередині. Татуювання вмирають разом з людьми, а картини будуть жити вічно".

### Татуювання
У 2014 році, попри свій успіх художниці, Нєшева вирішила спробувати себе в іншій формі мистецтва, про що заявила: «Одного разу я відчула потребу в новому способі самореалізації, і я вирішила зануритися в мистецтво татуювання. В результаті інтригуюче знайомство переросло в любов до життя. Для мене татуювання – це перш за все мистецтво, а коли мистецтво перетворюється на невіддільну частину особистості, воно викликає захват». Своє перше тату кота на плечі вона зробила у 16 років у невідомій студії в Керчі. Однак інтерес Нєшевої до мистецтва татуювання піднявся на новий рівень, коли її друг Андрій Безпам'ятний, який займається реалістичним татуюванням, показав їй, як користуватися машинкою. Їй знадобилося два дні, щоб навчитися, і вона освоїла навички, зробивши перше татуювання на собі: двоголової дівчини в сукні, яка символізує її тісний зв'язок з сестрою.
Багато знаменитостей мають татуювання Нєшевої: Надія Дорофєєва, Євген Філатов, Ната Жижченко. Вона відома своїм унікальним мінімалістичним стилем тату з найтоншими лініями та лаконічним сюжетом. За її словами: «Я почала працювати в мінімалізмі інтуїтивно, просто плавно перейшла від графіки до того, що мені близьке. Мінімалізм — це чистота ліній, лаконізм, стриманість і елегантність. Особливість таких татуювань в тому, що вони стають гармонійним доповненням до витончених ліній тіла з його кольором шкіри, всіма цими родимками та кісточками». На довгий час гілочка лаванди стала фірмовим знаком її стилю татуювання. Як зазначила Нєшева: «Моя популярність прийшла з татуюванням довгої гілки для одного з моїх клієнтів. Тоді такі ескізи взагалі ніхто не вважав татуюванням. Але це був момент, який точно визначив мій стиль. Зараз можна знайти багато подібних татуювань, і кожного разу, коли я їх бачу, я відчуваю гордість бути першою». Відома як одна із піонерок у квітковому та мінімалістичному стилях, Нєшева вважається однією з найкращих тату-майстрів України.
4 лютого 2017 року Нєшева відкрила власну тату-студію «Nesheva Art Room» у Києві. У листопаді 2019 року стала членкинею Національної асоціації тату України та суддею першого в Україні онлайн-фестивалю тату.
У листопаді 2020 року Уляна Нєшева відкрила нову тату-студію «6:19», дотримуючись концепції мінімалізму як відображення свого стилю та мистецького бачення. Над дизайном проєкту працювало Архітектурне бюро Balbek Bureau.

### Мода
Нєшева проявила себе і в модному бізнесі. У 2012 році вона заявила про зацікавленість працювати в індустрії модного дизайну, сказавши: «Мені завжди було важко знайти простий одяг, який не відволікав би увагу від мого обличчя. Тому я вирішила створити власний бренд: речі настільки прості, що їх можна назвати ескізами одягу. Я займалася лише дизайном і всією візуальною частиною». Вона запустила лінію одягу «NESHEVA Sketch Clothing» разом зі своєю подругою Валерією, однак через пів року партнерство припинилося, але участь Нєшевої у світі моди не закінчилася. У 2015 році вона співпрацювала з українським лейблом TTSWTRS, оскільки основою для кожної нової колекції бренду були роботи відомих тату-майстрів з усього світу. Вона створила чуттєві мінімалістичні малюнки, щоб вони органічно поєднувалися з одягом, адже бренд створює одяг як другу шкіру, а татуювання – як єдиний надійний спосіб його прикрасити, що демонструє самовираження та свободу.
У 2017 році Nike випустила білу колекцію, яка складалася з головних хітів бренду – від всіх моделей Nike Air Max 90 до модів, розроблених спеціально для спортсменів Nike Cortez, тут Нєшева була моделлю для Air Force 1. У 2018 році Нєшеву запросили взяти участь у спільному проєкті Puma і Buro 24/7.
14 липня 2019 року Нєшева у співпраці з українським ювелірним брендом Côte & Jeunot випустила капсульну колекцію підвісок і сережок. Її ілюстрації були перетворені на вироби із золота та срібла.

## Художнє мистецтво
Перехід Нєшевої від невідомої до популярної художниці відбувся за короткий час. У 2008 році вона переїхала до Києва і почала працювати над своїм першим великим твором. У червні 2010 року Нєшева брала участь у міжнародному мистецькому тижні сучасного мистецтва Kyiv Art Week, де її помітила критика.
Свій прорив як художниці Нєшева зробила у 2010 році, коли її картина «Блакитна кров» посіла перше місце і поїхала на Berlin Art Week. Зокрема Леонора Янко, українська галеристка, була вражена її роботами та запросила Нєшеву на її першу персональну виставку, яка відкрилася у травні 2011 року в художній галереї Hudgraf, Київ.
У 2011 році Нєшева представила свої роботи на Petersburg Art Week, Росія. У червні 2011 року вона створила студію у своїй київській квартирі, де розпочала серію картин для майбутньої персональної виставки. Першою ретроспективою її творчості стала виставка «NoConcept» у галереї Мистецький простір 365, Київ у 2011 році. 7 грудня 2011 року дві картини «Череп Чічкана» та «Очі» з колекції «NoConcept» були продані на аукціоні для приватних колекцій Василя Бондарчука та Олени Вінницької, аукціоністом був Володимир Дантес. Традиційно трактування творів Нєшевої на візуальному рівні виходить із приглушеного емоційного тону репрезентованого порівняно з реально зображеним. Наприклад, як зазначає Art Ukraine, «у сучасному мистецтві, яке так сильно покладається на текст та ідеї, відсутність концепції сприймається як концепція. Тому назва проєкту Нєшевої «NoConcept» може здатися простою, ніби це ще одна нонконформістська гра, "бунтарське мистецтво". Але на цій виставці, на відміну від більшості сучасного мистецтва, ви не знайдете нічого, що говорить про протест чи закликає до чогось. Більшість робіт, представлених на виставці, це портрети. Тобто зображення облич людей, те, що в історії мистецтва зазвичай (і іноді помилково) називають "портрет". Але це не портрети реальних людей і навіть не збірні образи. Зроблено фотореалістично, але все ж не повністю дотримуючись умовності техніки, її героям не бракує реальності. Ці «зліпки» реальності дуже схожі на руки доісторичних людей у печерах – вони існують незалежно від того, ким і навіщо їх створили».
У 2012 році Нєшева брала участь у Фестивалі сучасного мистецтва «Арт Олімп» (Київ) та у «Першому Одеському міжнародному фестивалі мистецтв» (Одеса). 14 березня 2012 року картина Нєшевої «Синій пес» була представлена лотом на благодійній акції «Поділися теплом душі з чотирилапим другом» для збору коштів для благодійного фонду «Сіріус», притулку для тварин.
22 листопада 2012 року відбулася друга виставка Нєшевої «ДРАМА» в галереї «Мистецький простір 365», Київ. Нєшева розповіла про свою творчість: «Душі, закохані, в прострації. Невагомість. Пристрасть. Благодать. З/без облич, без масок, без кордонів… «ДРАМА» — серія картин із зображенням напівоголених жіночих тіл. Це аж ніяк не відверта вульгарність і навіть не еротика – це просто жінка. Жива жінка, запакована в тишу. Кожне з цих тіл несе в собі емоцію, яка шукає уваги та комфорту, яка не може вирватися. Ці картини мовчать, але голосно мовчать». У грудні 2012 року в журналі «Місто» були опубліковані картини Нешевої «Жінка» та «Без думок».
У 2013 році Нєшева брала участь у Фестивалі сучасного мистецтва, Київ. У 2013 році Нєшева мала виставку «Ретроспектива» в Mainstream Girls Gallery, Київ. Ця виставка показала художницю, відкрила для широкої публіки масштаби її давнього й небаченого мистецтва й стала переломним моментом, який ознаменував початок нового періоду творчості авторки. 29 листопада 2013 року Нєшева була одним із художників, представлених на виставці «Хайп» у Kosoy Kaponir Fortress, Київ.
У квітні 2014 року Greter Art Centre, Київ, організував виставку «Фенікс. Відродження». Нєшева була однією з чотирьох представлених художниць та художників разом з Марією Кривопішиною, Петрою Рубар, всесвітньо відомим скульптором Дмитром Ів, роботи якого знаходяться в приватній колекції Патрисії Каас і Моніки Беллуччі. Ця виставка була актуальною для соціокультурного розвитку та суспільства загалом, оскільки підіймає тему контрасту зовнішнього та внутрішнього стану душі, виходячи на новий рівень сприйняття. Якщо виставка «Фенікс. Відродження» несла тему відродження, реставрації, то роботи художників ілюстрували неоднозначну ідею смерті заради життя. Суть виставки – показати перехід від минулого до сьогодення і такого ефемерного майбутнього.
У червні 2014 року в Greter Art Center відбулася ще одна масштабна виставка «Ілюзія ... Реальність?» Нєшева була представлена разом з Лілією Ісик і Петрою Рубар. Свою серію картин Нєшева називає «драматичною розповіддю, сповненою тонкої емоційності та фотографічної точності зображення». Як зазначила Дарина Фіалко для журналу «Укур’єр»: «Серед експонованих робіт Нєшевої можна закохатися в чорно-білі картини, які, як зазначено в пресрелізі, «голосно мовчать». Від них мороз по шкірі, наче полотна розмовляють із глядачем: голосно й пошепки, строго й чуттєво».
У 2016 році українська артдилерка Анна Тураєва запропонувала Нєшевій виставити серію своїх робіт на «Art Basel», головному артшоу в Америці, що пропонує платформу для відомих художників. П'ять картин Нєшевої: «Голубка», «Дівчина в мускусі», «Чорне полум'я», «Береза», «Череп» і «Очі» донині експонуються в Інституті сучасного мистецтва Маямі. У грудні 2016 року Нєшева представила свої картини на художній виставці в рамках Fashion Air Days в Центрі сучасного мистецтва М17, Київ.
У 2022 році видання ArchDaily оприлюднило список номінантів на архітектурну премію Building of the Year 2022. Проєкт Balbek Bureau "Татустудія 6:19" (студія Уляни Нєшевої) був номінований у категорії Interior Architecture.
Від початку російського вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року живе та працює у Лісабоні.

## Список творів мистецтва
Нєшева – різнобічна художниця, за свою кар’єру створила понад 50 картин, створила ілюстрації до книг, велику кількість малюнків, графіки та різноманітних проєктів. Це неповний список важливих мистецьких робіт, створених Нєшевою з 2011 по 2013 рік.
- 2011: «Блакитна кров»
- 2011: ''Гілки''
- 2011: ''3''
- 2011: «Китаянка»
- 2011: «Очі»
- 2011: ''Рибка-папуга''
- 2011: «Дівчина»
- 2011: «Світло»
- 2011: ''Ранок''
- 2011: «Синій пес»
- 2011: ''Blue Red''
- 2011: ''Палітра''
- 2011: ''Автопортрет''
- 2011: «Автопортрет. Червоний''
- 2011: «Автопортрет. жовтий''
- 2011: «Маска»
- 2011: «Іграшкова конячка»
- 2011: ''Вода''
- 2011: «Вітер»
- 2011: «Мулат»
- 2012: «Гола»
- 2012: ''Берізка''
- 2012: «Дівчина в масці»
- 2012: «Горох»
- 2012: «Собаки»
- 2012: «Жінка»
- 2012: ''Тиша''
- 2013: «Край сну»
- 2013: «Порожнеча»
- 2013: «Мішень»
- 2013: «Червона лінія»
- 2013: «Літаючі руки»
- 2013: «Аромат тиші»
- 2013: «Краса старіння»
- 2013: «Стрімкий»
- 2013: «Голубка»
- 2013: «Спліт»
- 2013: ''Польова квітка''
- 2013: ''Фікус''
- 2013: «Віддзеркалення»
- 2013: «Череп»
- 2013: «Чорне полум'я»

title: Нєшева Уляна Ахсарбеківна

wikitext:
{{Особа
|розмір_зображення = 245
|роки активності   = 2000–наш час
|сайт              = {{URL|619studio.com}}
|жінка             = Так
}}
'''Уляна Ахсарбеківна Нєшева''' (26 листопада 1983, [[Керч]], [[Крим]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|Українська РСР]]) — [[Україна|українська]] [[Сучасне мистецтво|сучасна]] художниця, татуювальниця й модельєрка.

Після навчання в Академії дизайну та мистецтв в [[Харків|Харкові]] Нєшева переїхала до [[Київ|Києва]], де стрімко зростала як художниця. У наступні роки Нєшева провела 6 персональних виставок і створила понад 50 картин. Її картини донині експонуються у приватних галереях України, в [[Паризький салон|Інституті сучасного мистецтва]], Маямі.

У 2014 році Нєшева, попри те, що була однією з найвидатніших [[Список українських художників|українських художниць]] свого часу, розпочала кар’єру тату-майстрині. У 2017 році відкрила тату-студію «Nesheva Art Room» у [[Київ|Києві]]. Нєшеву незмінно називають однією із найкращих та затребуваних майстринь [[Мінімалізм|мінімалістського]] татуювання в Україні, відомої своїми татуюваннями довгих гілок та [[Квітка|квітковим]] стилем. Клієнтура Нєшевої включає найвідоміших українських артистів, таких як [[Дорофєєва Надія Володимирівна|Надя Дорофєєва]], Євген Філатов, [[ONUKA|Ната Жижченко]] та Ірина Горова. За останні роки Нєшева розширила свою роботу на сфери моди та [[Графічний дизайнер|графічного дизайну]].

== Дитинство та юність ==
Уляна Нєшева народилася 26 листопада 1983 року в [[Керч|Керчі]]<ref>{{Cite web|url=https://gloss.ua/person/Uljana_Nesheva|title=Ульяна Нешева|trans_title=Ulyana Nesheva|website=Сити-гайд Gloss.ua|language=ru|date=20 грудня 2011|accessdate=14 грудня 2019}}</ref>.

Бабуся Ангеліна Воложніна прищепила Уляні любов до мистецтва, водивши її в художні музеї [[Дрезден|Дрездена]], де Нєшева надихалася шедевром [[Рафаель Санті|Рафаеля]] «''[[Сікстинська Мадонна|Сикстинська Мадонна]]''». У 1990 році вступила до Школи образотворчого мистецтва Романа Сердюка<ref>{{Cite web|url=https://hennessyveryspecial.com.ua/tatoo/people/ulyana-nesheva|title=Ульяна Нешева|website=hennessyveryspecial.com.ua|trans_title=Ulyana Nesheva|language=ru|accessdate=14 грудня 2019}}</ref>. Нєшева з раннього дитинства виявила пристрасть і здібності до малювання. Вчителі, зокрема художник Віктор Запорожець, помітили її мистецькі здібності, а мати заохочувала її талант і будь-які творчі починання. У травні 1998 року, у 15 років, Нєшева екстерном закінчила [[Керч|Керченську]] середню школу імені Желябова. У 1999 році почала брати приватні заняття в української [[Академізм|академічної художниці]] Тетяни Диднік<ref name="Говорит художник: Ульяна Нешева">{{Cite web|url=https://pink.ua/news/6307|title=Говорит художник: Ульяна Нешева|trans_title=Artist says: Ulyana Nesheva|website=pink.ua|language=ru|date=22 лютого 2017|accessdate=17 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218003216/https://pink.ua/news/6307|url-status=dead}}</ref>.

У 2000 році Нєшева переїхала до [[Харків|Харкова]], де вступила до [[Харківська державна академія дизайну та мистецтв|Академії дизайну і мистецтв]]. У 16 років Нєшева вперше вирушила в дорогу самостійно; як вона заявила: «Перше, що я зробила, це купила полотно та кілька тюбиків для олійних фарб, і це був момент, коли я знайшла свій напрямок як художниця. З того часу я працюю лише [[Олійний живопис|олійним живописом]], для [[Акрилові фарби|акрилових фарб]], як і для [[Гуаш|гуаші]], у мене немає внутрішньої сили»<ref name="officiel-online.com">{{Cite web|url=https://officiel-online.com/all-news/novosti-lmoda/pogovorim-pro-interer-tatu-master-ulyana-nesheva/|title=Поговорим про интерьер: тату-мастер Ульяна Нешева|trans_title=Let's talk about the interior: tattoo artist Ulyana Nesheva|website=officiel-online.com|language=ru|date=29 вересня 2016|accessdate=14 грудня 2019}}</ref>. В той самий час вона зацікавилася плівковою фотографією та [[Графіка|графікою]], продовжувала вдосконалювати свої навички художниці, створюючи багато [[Ілюстрація|ілюстрацій]], [[Літографія|літографій]] і концептуальних фотографій<ref name="newsmir.info">{{Cite web|url=https://newsmir.info/725277|title=Ульяна Нешева в спецпроекте Vogue UA&Hennessy|trans_title=Ulyana Nesheva in the special project Vogue UA & Hennessy|website=newsmir.info|date=8 грудня 2016|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>.

=== Живопис ===
Нєшева розпочала свою художню кар’єру на початку 20-х років, досліджуючи різні техніки живопису та створюючи графіку переважно для місцевих видань. Згодом вона виробила стиль, який поєднував абсолютну замкнутість, «консервацію» смислів, божевільну гру [[Палітра|колірної палітри]], фотографічну точність, яка не переступає межу [[Фотореалізм|фотореалізму]], і здатність впустити глядача всередину<ref>{{Cite web|url=http://www.cluber.com.ua/lifestyle/2011/12/noconcept-hudozhestvennyiy-proekt-ulyanyi-neshevoy/|title=NoConcept: Художественный проект Ульяны Нешевой|date=12 грудня 2011|website=Клубер — саморазвитие и личностный рост|language=ru-RU|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. Свій прорив як художниці Нєшева зробила в червні 2010 року, коли зайняла перше місце на Kyiv Art Week; того ж року вона показала свої роботи на [[Berlin Art Week]]<ref name=":0">{{Cite web|url=http://styleinsider.com.ua/2015/05/hudozhnitsa-ulyana-nesheva-you-have-no-power-over-me/|title=Эпатажная художница Ульяна Нешева|date=21 травня 2015|website=STYLEINSIDER|language=ru-RU|accessdate=15 грудня 2019|archive-date=2019-12-15|archive-url=https://web.archive.org/web/20191215052434/http://styleinsider.com.ua/2015/05/hudozhnitsa-ulyana-nesheva-you-have-no-power-over-me/|url-status=dead}}</ref>.

У наступні роки Нєшева застосовувала все більш експериментальний підхід у своєму мистецькому стилі<ref>{{Cite web|url=https://gazeta.ua/articles/culture-newspaper/_20-kartin-vistavila-ulyana-nesheva/412793|title=20 картин виставила Уляна Нешева|last=Gazeta.ua|date=5 грудня 2011|website=Gazeta.ua|language=uk|accessdate=17 грудня 2019}}</ref>. За 6 років, з 2010 по 2016, Нєшева провела шість персональних виставок і створила понад 50 картин. Її підхід до [[Твір мистецтва|творів мистецтва]] незмінно багатий, нюансований і спонукає до роздумів<ref>{{Cite web|url=http://artmisto.net/2014/05/02/feniks-pererozhdenie-intervyu-s-ulyanoy-neshevoy/|title=Феникс. Перерождение: интервью с Ульяной Нешевой|last=Кисельчук|first=Татьяна|date=2 травня 2014|website=ARTMISTO|language=ru-RU|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. Нині роботи Нєшевої можна знайти в [[Інститут сучасного мистецтва (Маямі)|Інституті сучасного мистецтва]] в [[Маямі]] та переважно в приватних колекціях<ref>{{Cite web|url=http://www.icaartgallery.com/artists|title=Artists|website=ICAARTGALLERY|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2019-12-17|archive-url=https://web.archive.org/web/20191217223135/http://www.icaartgallery.com/artists|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://like.lb.ua/events/2011/12/07/3379_vinnitskaya_kupila_glaza_a_bondarchuk-.html|title=Винницкая купила глаза, а Бондарчук – череп (фото)|website=LB.ua|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>.

Після навчання в Академії дизайну та мистецтв в [[Харків|Харкові]], Нєшева переїхала до [[Київ|Києва]], де відбулося її стрімке зростання як художниці. У наступні роки Нєшева провела 6 персональних виставок і створила понад 50 картин. Її картини донині експонуються у приватних галереях України, в [[Паризький салон|Інституті сучасного мистецтва]], Маямі.

У березні 2015 року Нєшева створила [[Ілюстрація|ілюстрації]] до книги поезії Арташа Адріасова «Острівне буття»<ref>{{Cite web|url=http://canvas.pantone.com/gallery/7367879/artash-andriasov-Artash-Andriasov-Book|title=Арташ Андриасов / Artash Andriasov / Book on Pantone Canvas Gallery|website=canvas.pantone.com|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>.

Попри те, що вона різностороння художниця, Нєшева згадує про живопис як про улюблений вид мистецтва: "Картина — як дзеркало. Ніколи не побачиш у відображенні того, чого немає всередині. Татуювання вмирають разом з людьми, а картини будуть жити вічно"<ref name=":1">{{Cite web|url=https://vogue.ua/article/culture/living/ulyana-nesheva-v-specproekte-vogue-ua-hennessy.html|title=Ульяна Нешева в спецпроекте Vogue UA&Hennessy|last=Vogue.ua|website=Vogue UA|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>.

=== Татуювання ===
У 2014 році, попри свій успіх художниці, Нєшева вирішила спробувати себе в іншій формі мистецтва, про що заявила: «Одного разу я відчула потребу в новому способі самореалізації, і я вирішила зануритися в мистецтво татуювання. В результаті інтригуюче знайомство переросло в любов до життя. Для мене татуювання – це перш за все мистецтво, а коли мистецтво перетворюється на невіддільну частину особистості, воно викликає захват»<ref>{{Cite web|url=https://clutch.ua/lifestyle/mystory/osobyj-vzgljad-tatu-master-uljana-nesheva|title=Особый взгляд: тату-мастер Ульяна Нешева|date=30 серпня 2017|website=Сlutch.ua|language=ru|accessdate=18 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://23-59.com.ua/izvestnye-ukrainskie-tatuirovshhitsy-o-kotoryh-nuzhno-znat/|title=Известные украинские татуировщицы, о которых нужно знать|date=20 лютого 2017|website=23–59.com.ua|language=ru-RU|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2017-06-26|archive-url=https://web.archive.org/web/20170626183119/https://23-59.com.ua/izvestnye-ukrainskie-tatuirovshhitsy-o-kotoryh-nuzhno-znat/|url-status=dead}}</ref>. Своє перше тату кота на плечі вона зробила у 16 років у невідомій студії в [[Керч|Керчі]]. Однак інтерес Нєшевої до мистецтва татуювання піднявся на новий рівень, коли її друг Андрій Безпам'ятний, який займається [[Реалізм (мистецтво)|реалістичним]] [[Татуювання|татуюванням]], показав їй, як користуватися машинкою<ref>{{Cite web|url=https://jetsetter.ua/zabemsya-modnye-tatu-mastera-kieva/|title=Забьемся? Модные тату-мастера Киева|date=19 липня 2017|website=JetSetter|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. Їй знадобилося два дні, щоб навчитися, і вона освоїла навички, зробивши перше татуювання на собі: двоголової дівчини в сукні, яка символізує її тісний зв'язок з сестрою<ref>{{Cite web|url=https://fakty.ua/312364-grafika-i-geometricheskij-uzor-izvestnyj-master-nazvala-letnie-trendy-tatuirovok-foto|title=Графика и геометрический узор: известный мастер назвала летние тренды татуировок (фото)|website=fakty.ua|language=ru|accessdate=2020-04-24}}</ref>.

Багато знаменитостей мають татуювання Нєшевої: [[Дорофєєва Надія Володимирівна|Надія Дорофєєва]], [[Євген Філатов]], [[ONUKA|Ната Жижченко]]<ref name="fakty.ua">{{Cite web|url=https://uapress.info/ru/news/print/175404|title=Известная украинская тату-мастер удивила новыми работами|last=|first=|date=|website=uapress.info|language=ru|archiveurl=|archivedate=|accessdate=29 листопада 2019}}</ref>. Вона відома своїм унікальним мінімалістичним стилем тату з найтоншими лініями та лаконічним сюжетом. За її словами: «Я почала працювати в [[Мінімалізм|мінімалізмі]] інтуїтивно, просто плавно перейшла від [[Графіка|графіки]] до того, що мені близьке. [[Мінімалізм]] — це чистота ліній, лаконізм, стриманість і елегантність. Особливість таких татуювань в тому, що вони стають гармонійним доповненням до витончених ліній тіла з його кольором шкіри, всіма цими родимками та кісточками»<ref>{{Cite web|url=https://kiev.zagranitsa.com/blog/2545/iskusstvo-tatuirovki-k-kakim-masteram-v-kieve-mozh|title=Искусство татуировки: 7 талантливых киевских мастеров|date=15 лютого 2016|website=kiev.zagranitsa.com|archiveurl=|archivedate=|accessdate=}}</ref>. На довгий час гілочка [[Лаванда|лаванди]] стала фірмовим знаком її [[Стиль|стилю]] татуювання<ref>{{Cite web|url=https://www.obozrevatel.com/ukr/life/people/ukrainska-hudozhnitsya-stvoryue-divovizhni-malyunki-na-tili.htm|title=Українська художниця вразила дивовижними малюнками на тілі|website=Шоу|date=8 березня 2018|language=uk|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. Як зазначила Нєшева: «Моя популярність прийшла з татуюванням довгої [[Гілка|гілки]] для одного з моїх клієнтів. Тоді такі ескізи взагалі ніхто не вважав татуюванням. Але це був момент, який точно визначив мій стиль. Зараз можна знайти багато подібних татуювань, і кожного разу, коли я їх бачу, я відчуваю гордість бути першою»<ref>{{Cite web|url=https://nk.org.ua/obshchestvo/bit-ili-ne-bit-chto-nujno-znat-pered-tem-kak-sdelat-tatu-na-tele-145619|title=Бить или не бить: что нужно знать перед тем, как сделать тату на теле|website=nk.org.ua|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218062123/https://nk.org.ua/obshchestvo/bit-ili-ne-bit-chto-nujno-znat-pered-tem-kak-sdelat-tatu-na-tele-145619|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://theculturetrip.com/europe/ukraine/articles/the-7-best-tattoo-artists-in-ukraine/|title=The 7 Best Tattoo Artists in Ukraine|last=Sibirtseva|first=Maria|website=Culture Trip|date=29 грудня 2017|accessdate=18 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://super.ua/luchshie-tatu-mastera-kieva-raboty-kotorykh-vdokhnovljajut-68434/|title=Лучшие тату-мастера Киева, работы которых вдохновляют|date=26 листопада 2018|website=SUPER.UA|language=ru-RU|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. Відома як одна із піонерок у квітковому та мінімалістичному стилях, Нєшева вважається однією з найкращих тату-майстрів України<ref>{{Cite web|url=https://theculturetrip.com/europe/ukraine/articles/the-7-best-tattoo-artists-in-ukraine/|title=The 7 Best Tattoo Artists in Ukraine|last=Sibirtseva|first=Maria|website=Culture Trip|date=29 грудня 2017|accessdate=13 січня 2020}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://movermagazine.info/|title=movermagazine.info|accessdate=13 січня 2020}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.cosmo.com.ua/15-mikro-tatuirovok-na-bedre-kotorie-ti-zahochesh-sdelat-pryamo-seychas/|title=15 микро-татуировок на бедре, которые ты захочешь повторить|date=2020-02-26|website=Cosmopolitan — модный женский журнал|accessdate=2020-04-24|archive-date=2022-02-26|archive-url=https://web.archive.org/web/20220226022207/https://www.cosmo.com.ua/15-mikro-tatuirovok-na-bedre-kotorie-ti-zahochesh-sdelat-pryamo-seychas/|url-status=dead}}</ref>.

4 лютого 2017 року Нєшева відкрила власну тату-студію «Nesheva Art Room» у [[Київ|Києві]]<ref>{{Cite web|url=https://www.facebook.com/pages/Nesheva-Art-Room/144600089381385?__tn__=kC-R&eid=ARCvUjOZ74WaQ1pbTYYt_PZxCZeRsTHWzMSWohXuRQXjCh4qEW_tUup_DO5Y74fH2wJx233TufnHpACT&hc_ref=ART4PJRVJzXB86paQ0Com89WR6jwXUBPV3nrvtnmoY49LiqyRdHDcJe7a_8QwwBphxM&fref=tag&__xts__%5B0%5D=68.ARBG-DBavFtmx3ua3ThAKkF1cmA2rt_QJaiA-AdxZCpkyd362-6O7tZaGoBAlAL7f3cdBLju-Z85rkvSm-0J4ZKsrKalLqCYTOWsDKFggISYeOqpskXDn67lzMfnnJo-abGW5-onbUSp-S3edWNPyDt60qOQrNcr20ZtFa0dC74GmrEqyAbALVth9BmdZZx6ioN3ffOMkmZsCMwkCNn-Y_I8DPdG8xHCz2z4mNTNHdHurUjJ|title=Nesheva Art Room – Kyiv, Ukraine – Just For Fun {{!}} Facebook|website=www.facebook.com|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. У листопаді 2019 року стала членкинею Національної асоціації тату України та суддею першого в Україні онлайн-фестивалю тату<ref>{{Cite web|url=https://tattoo-association.com/en/mastera/katalog/880-nesheva-ulyana|title=Нєшева Уляна|website=tattoo-association.com|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218062125/https://tattoo-association.com/en/mastera/katalog/880-nesheva-ulyana|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://tattoo.ua/fest/online|title=Онлай FEST 2019/2020|website=TATTOO UA|language=ru-ru|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2020-11-27|archive-url=https://web.archive.org/web/20201127165116/https://tattoo.ua/fest/online|url-status=dead}}</ref>.

У листопаді 2020 року Уляна Нєшева відкрила нову тату-студію «6:19», дотримуючись концепції мінімалізму як відображення свого стилю та мистецького бачення<ref name=":2">{{Cite web|title=6:19 Studio|url=https://www.balbek.com/619-studio|accessdate=2020-12-21|website=balbek bureau|language=en-US}}</ref>. Над дизайном проєкту працювало Архітектурне бюро Balbek Bureau<ref name=":2" /><ref>{{Cite web|date=2020-12-12|title=Нове місце. Тату-студія 6:19 Studio на Подолі з дизайном від Balbek Bureau|url=https://www.the-village.com.ua/village/business/news/305365-tatu-studiya-6-19-studio-na-podoli-z-dizaynom-vid-balbek-bureau|accessdate=2020-12-21|website=The Village Україна}}</ref>.

=== Мода ===
Нєшева проявила себе і в модному бізнесі. У 2012 році вона заявила про зацікавленість працювати в індустрії [[Модний дизайн|модного дизайну]], сказавши: «Мені завжди було важко знайти простий одяг, який не відволікав би увагу від мого обличчя. Тому я вирішила створити власний бренд: речі настільки прості, що їх можна назвати [[Ескіз (живопис)|ескізами]] одягу. Я займалася лише дизайном і всією візуальною частиною»<ref>{{Cite web|url=https://fw-daily.com/ya-lyublyu-lakonichnost-i-prostotu-vo-vsem-ulyana-nesheva-o-tatuirovkah-iskusstve-i-ukrainskoy-mode/|title="Я люблю лаконичность и простоту во всем": Ульяна Нешева о татуировках, искусстве и украинской моде|date=26 лютого 2018|website=FW-Daily. Женский журнал о моде, стиле, брендах|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. Вона запустила лінію одягу «NESHEVA Sketch Clothing» разом зі своєю подругою Валерією, однак через пів року партнерство припинилося, але участь Нєшевої у світі моди не закінчилася<ref>{{Cite web|url=https://m.vk.com/public18244997|title=NESHEVA Sketch Clothing|website=m.vk.com|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. У 2015 році вона співпрацювала з українським лейблом TTSWTRS, оскільки основою для кожної нової колекції бренду були роботи відомих тату-майстрів з усього світу<ref>{{Cite web|url=https://www.tattoodo.com/a/ttswtrs-an-alternative-way-to-wear-body-art-150009|title=TTSWTRS: An Alternative Way to Wear Body Art|date=9 грудня 2019|website=Tattoodo|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218062125/https://www.tattoodo.com/a/ttswtrs-an-alternative-way-to-wear-body-art-150009|url-status=dead}}</ref>. Вона створила чуттєві [[Мінімалізм|мінімалістичні]] малюнки, щоб вони органічно поєднувалися з одягом, адже бренд створює одяг як другу шкіру, а татуювання – як єдиний надійний спосіб його прикрасити, що демонструє самовираження та свободу<ref>{{Cite web|url=https://statusmagonline.com/ukranian-label-ttswtrs-has-an-experimental-twist-to-summer-staples/|title=Ukrainian Label TTSWTRS Has an Experimental Twist to Summer Staples|archiveurl=https://web.archive.org/web/20191218062126/https://statusmagonline.com/ukranian-label-ttswtrs-has-an-experimental-twist-to-summer-staples/|accessdate=18 грудня 2019|archivedate=18 December 2019}}</ref>.

У 2017 році [[Nike]] випустила білу колекцію, яка складалася з головних хітів бренду – від всіх моделей [[Nike Air Max (кросівки)|Nike Air Max]] 90 до модів, розроблених спеціально для спортсменів Nike Cortez, тут Нєшева була моделлю для Air Force 1<ref>{{Cite web|url=https://vogue.ua/article/fashion/brend/belym-po-belomu-novaya-kollekciya-krossovok-nike.html|title=Белым по белому: новая коллекция кроссовок Nike|last=Vogue.ua|website=Vogue UA|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>. У 2018 році Нєшеву запросили взяти участь у спільному проєкті [[Puma]] і Buro 24/7<ref>{{Cite web|url=https://specials.buro247.ua/p3446024/|title=Тату-мастер Ульяна Нешева:"Не хочу оставить после себя кучку костей и гору пакетов"|website=Тату-мастер Ульяна Нешева:"Не хочу оставить после себя кучку костей и гору пакетов"|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218062123/https://specials.buro247.ua/p3446024/|url-status=dead}}</ref>.

14 липня 2019 року Нєшева у співпраці з [[Україна|українським]] [[Ювелірні прикраси|ювелірним]] брендом Côte & Jeunot випустила капсульну колекцію [[Підвіска (прикраса)|підвісок]] і сережок. Її [[Ілюстрація|ілюстрації]] були перетворені на вироби із золота та срібла<ref>{{Cite web|url=https://cote-jeunot.com/product/podves-shining/|title=C&J x Ulyana Nesheva {{!}} Côte & Jeunot|date=|website=cote-jeunot.com|archiveurl=|archivedate=|accessdate=}}</ref>.

== Художнє мистецтво ==
Перехід Нєшевої від невідомої до популярної художниці відбувся за короткий час. У 2008 році вона переїхала до [[Київ|Києва]] і почала працювати над своїм першим великим твором. У червні 2010 року Нєшева брала участь у міжнародному мистецькому тижні [[Сучасне мистецтво|сучасного мистецтва]] Kyiv Art Week, де її помітила критика.

Свій прорив як художниці Нєшева зробила у 2010 році, коли її картина «Блакитна кров» посіла перше місце і поїхала на [[Berlin Art Week]]. Зокрема Леонора Янко, українська галеристка, була вражена її роботами та запросила Нєшеву на її першу персональну виставку, яка відкрилася у травні 2011 року в художній галереї Hudgraf, [[Київ]]<ref>{{Cite web|url=http://starlife.com.ua/posts/i-realnost-i-illyuziya-17845.html|title=И реальность и иллюзия – Starlife – Звёздная жизнь|website=starlife.com.ua|accessdate=17 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218003218/http://starlife.com.ua/posts/i-realnost-i-illyuziya-17845.html|url-status=dead}}</ref>.

У 2011 році Нєшева представила свої роботи на Petersburg Art Week, Росія. У червні 2011 року вона створила [[Студія|студію]] у своїй [[Київ|київській]] квартирі, де розпочала серію картин для майбутньої персональної виставки. Першою ретроспективою її творчості стала виставка «NoConcept» у галереї Мистецький простір 365, Київ у 2011 році<ref>{{Cite web|url=http://www.cluber.com.ua/lifestyle/2011/12/noconcept-hudozhestvennyiy-proekt-ulyanyi-neshevoy/|title=NoConcept: Художественный проект Ульяны Нешевой|date=12 грудня 2011|website=Клубер — саморазвитие и личностный рост|language=ru-RU|accessdate=15 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.lookatme.ru/flow/posts/art-radar/147895-v-kieve-sostoyalsya-zvezdnyy-auktsion-kartin|title=В Киеве состоялся звездный аукцион картин|date=7 грудня 2011|website=Look at Me|accessdate=17 грудня 2019}}</ref>. 7 грудня 2011 року дві картини «Череп Чічкана» та «Очі» з колекції «NoConcept» були продані на аукціоні для приватних колекцій Василя Бондарчука та [[Вінницька Ольга Вікторівна|Олени Вінницької]], аукціоністом був [[Володимир Дантес]]<ref>{{Cite web|url=https://tsn.ua/ru/lady/zvezdy/sobytiya/v-kieve-sostoyalsya-zvezdnyy-aukcion-kartin.html|title=В Киеве состоялся звездный аукцион картин|date=7 грудня 2011|website=ТСН.ua|language=ru|accessdate=16 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://starlife.com.ua/posts/ulyana-nesheva-prodala-vinnits-10098.html|title=Ульяна Нешева продала Винницкой глаза, а Бондарчуку – череп (ФОТО) – Starlife – Звёздная жизнь|website=starlife.com.ua|accessdate=17 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218003221/http://starlife.com.ua/posts/ulyana-nesheva-prodala-vinnits-10098.html|url-status=dead}}</ref>. Традиційно трактування творів Нєшевої на візуальному рівні виходить із приглушеного емоційного тону репрезентованого порівняно з реально зображеним. Наприклад, як зазначає [[Art Ukraine]], «у [[Сучасне мистецтво|сучасному мистецтві]], яке так сильно покладається на текст та ідеї, відсутність концепції сприймається як концепція. Тому назва проєкту Нєшевої «NoConcept» може здатися простою, ніби це ще одна [[Неформальне мистецтво в СРСР|нонконформістська]] гра, "бунтарське мистецтво". Але на цій виставці, на відміну від більшості сучасного мистецтва, ви не знайдете нічого, що говорить про протест чи закликає до чогось. Більшість робіт, представлених на виставці, це портрети. Тобто зображення облич людей, те, що в історії мистецтва зазвичай (і іноді помилково) називають "[[портрет]]". Але це не портрети реальних людей і навіть не збірні образи. Зроблено [[Фотореалізм|фотореалістично]], але все ж не повністю дотримуючись умовності техніки, її героям не бракує реальності. Ці «зліпки» реальності дуже схожі на руки доісторичних людей у печерах – вони існують незалежно від того, ким і навіщо їх створили»<ref>{{Cite web|url=http://artukraine.com.ua/eng/n/vystavka-ulyany-neshevoy-noconcept/|title=Works by Uliana Nesheva at Mystetskyi Prostir Gallery|website=ART Ukraine|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>.

[[Файл:2013,_Dogs,_oil_on_canvas,_130_x_150_cm.jpg|альт=|ліворуч|міні| ''Собаки,'' 2013, полотно, олія, Нєшева Уляна, Greter Art Centre, [[Київ]]]]
У 2012 році Нєшева брала участь у Фестивалі [[Сучасне мистецтво|сучасного мистецтва]] «Арт Олімп» (Київ) та у «Першому Одеському міжнародному фестивалі мистецтв» ([[Одеса]]). 14 березня 2012 року картина Нєшевої «Синій пес» була представлена лотом на благодійній акції «Поділися теплом душі з чотирилапим другом» для збору коштів для [[Фонд|благодійного фонду]] «Сіріус», притулку для тварин<ref>{{Cite web|url=http://charitymay.com/archives/2421|title=Благотворительный вечер "Поделись теплом души с четвероногим другом" {{!}} Благотворительный фонд "БлагоМай" Украины|website=charitymay.com|accessdate=18 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218062123/http://charitymay.com/archives/2421|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://alla-che.livejournal.com/170696.html|title=Благотворительный вечер "Поделись теплом души с четвероногим другом"|website=alla-che.livejournal.com|accessdate=18 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://issuu.com/plut-on/docs/schastye__7_008_15_03_12_pages|title=Happymagazine #7|website=Issuu|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>.

22 листопада 2012 року відбулася друга виставка Нєшевої «ДРАМА» в галереї «Мистецький простір 365», [[Київ]]<ref>{{Cite web|url=http://today.kiev.ua/uliana-nesima-Dramma/hudojestvenoe-prostranstvo-356|title=Выставка "Ульяна Нешева Драма" – расписание, рецензия, фотография|website=today.kiev.ua|accessdate=15 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://starlife.com.ua/posts/otkryitie-personalnoj-vyistavk-13777.html|title=Открытие персональной выставки Ульяны Нешевой – Starlife – Звёздная жизнь|website=starlife.com.ua|accessdate=17 грудня 2019|archive-date=2019-12-18|archive-url=https://web.archive.org/web/20191218003216/http://starlife.com.ua/posts/otkryitie-personalnoj-vyistavk-13777.html|url-status=dead}}</ref>. Нєшева розповіла про свою творчість: «Душі, закохані, в прострації. Невагомість. Пристрасть. Благодать. З/без облич, без масок, без кордонів… «ДРАМА» — серія картин із зображенням напівоголених жіночих тіл. Це аж ніяк не відверта вульгарність і навіть не [[еротика]] – це просто жінка. Жива жінка, запакована в тишу. Кожне з цих тіл несе в собі емоцію, яка шукає уваги та комфорту, яка не може вирватися. Ці картини мовчать, але голосно мовчать»<ref>{{Cite web|url=http://vchasno.com/event/455/|title="DRAMA". Ульяна Нешева, 20/10/2012- 22/11/2012, КИЇВ, Виставки Музеї -Куди піти вчасно|website=vchasno.com|accessdate=2019-12-15}}</ref>. У грудні 2012 року в журналі ''«Місто»'' були опубліковані картини Нешевої «Жінка» та «Без думок».

У 2013 році Нєшева брала участь у Фестивалі сучасного мистецтва, Київ. У 2013 році Нєшева мала виставку «Ретроспектива» в Mainstream Girls Gallery, Київ. Ця виставка показала художницю, відкрила для широкої публіки масштаби її давнього й небаченого мистецтва й стала переломним моментом, який ознаменував початок нового періоду творчості авторки<ref>{{Cite web|url=https://www.facebook.com/events/468538626553384/|title=УЛЬЯНА НЕШЕВА "Retrospective"|website=facebook.com|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>. 29 листопада 2013 року Нєшева була одним із художників, представлених на виставці «Хайп» у Kosoy Kaponir Fortress, Київ<ref>{{Cite web|url=https://artexpoua.blogspot.com/2013/11/hype-29.html|title=ArtExpoUA – арт-события в Украине: Киев, Музей Киевская фортеция – "HYPE" или "РЕКЛАМНАЯ ШУМИХА"|website=ArtExpoUA – арт-события в Украине|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>.

[[Файл:2013,_Pigeon_Lady,_oil_on_canvas,_130_x_150_cm.jpg|альт=|міні| ''Pigeon Lady'', 2013, полотно, олія, Нєшева Уляна, Інститут сучасного мистецтва, [[Маямі]]]]
У квітні 2014 року Greter Art Centre, Київ, організував виставку «Фенікс. Відродження»<ref>{{Cite web|url=https://md-eksperiment.org/etv_page.php?page_id=2885&album_id=79&category=STATJI|title=Состоялось открытие выставки Феникс. Перерождение в Я.Гретера. 2014|website=md-eksperiment.org|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>. Нєшева була однією з чотирьох представлених художниць та художників разом з Марією Кривопішиною, [[Петра Рубар|Петрою Рубар]], всесвітньо відомим скульптором Дмитром Ів, роботи якого знаходяться в приватній колекції [[Патрісія Каас|Патрисії Каас]] і [[Моніка Беллуччі|Моніки Беллуччі]]<ref>{{Cite news|url=http://izum.ua/clubs/afisha/17-aprelya-art-centr-ya-gretera-predstavit-vystavk_29345|title=17 апреля Арт-центр Я. Гретера представит выставку работами молодых украинских художниц 31.03.2014 – 17.04.2014|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>. Ця виставка була актуальною для соціокультурного розвитку та суспільства загалом, оскільки підіймає тему контрасту зовнішнього та внутрішнього стану душі, виходячи на новий рівень сприйняття<ref>{{Cite web|url=http://mydim.ua/events/museum/?id=12173|title="Фенікс. Переродження", арт-виставка {{!}} Мій дім Україна|website=mydim.ua|language=uk|accessdate=15 грудня 2019|archive-date=2015-05-07|archive-url=https://web.archive.org/web/20150507010039/http://mydim.ua/events/museum/?id=12173|url-status=dead}}</ref>. Якщо виставка «Фенікс. Відродження» несла тему відродження, реставрації, то роботи художників ілюстрували неоднозначну ідею смерті заради життя. Суть виставки – показати перехід від минулого до сьогодення і такого ефемерного майбутнього<ref>{{Cite web|url=http://vchasno.com/event/13299/|title=Проект "Фенікс. Переродження" в арт-центрі "Я. Гретера", 17/04/2014-16/06/2014, КИЇВ, Виставки Музеї -Куди піти вчасно|website=vchasno.com|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>.

У червні 2014 року в Greter Art Center відбулася ще одна масштабна виставка «<nowiki/>[[Ілюзія]] ... Реальність?»<ref>{{Cite web|url=https://md-eksperiment.org/etv_page.php?page_id=1570&album_id=79&category=STATJI|title=І реальність і ілюзія|website=md-eksperiment.org|accessdate=15 грудня 2019}}</ref> Нєшева була представлена разом з Лілією Ісик і Петрою Рубар<ref>{{Cite web|url=http://housing-advocates.com/news/2013-07-17-mizh-realnistyu-ta-ilyuzieyu-1704.html|title=Між реальністю та ілюзією|website=housing-advocates.com|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>. Свою серію картин Нєшева називає «драматичною розповіддю, сповненою тонкої емоційності та фотографічної точності зображення»<ref>{{Cite web|url=https://interaffairs.ru/news/show/9803|title=Украинские СМИ: события и комментарии|website=Журнал Международная жизнь|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>. Як зазначила Дарина Фіалко для журналу «<nowiki/>[[Укур’єр]]<nowiki/>»: «Серед експонованих робіт Нєшевої можна закохатися в чорно-білі картини, які, як зазначено в [[Пресреліз|пресрелізі]], «голосно мовчать». Від них мороз по шкірі, наче [[Полотно|полотна]] розмовляють із глядачем: голосно й пошепки, строго й чуттєво»<ref>{{Cite web|url=https://ukurier.gov.ua/uk/articles/mizh-realnistyu-ta-ilyuziyeyu/|title=Між реальністю та ілюзією|last=ФІАЛКО|first=Дарина|date=17 липня 2013|website=Урядовий Кур’єр|accessdate=15 грудня 2019}}</ref>.

У 2016 році українська артдилерка Анна Тураєва запропонувала Нєшевій виставити серію своїх робіт на «Art Basel», головному артшоу в Америці, що пропонує платформу для відомих художників<ref>{{Cite web|url=https://maincream.com/ru/category/interviews/197/askeza-hudoznika-intervu-s-ulanoj-nesevoj|title=Репортажи, рестораны, новости, стиль, спецпроекты и интервью с главными героями города.|website=Main Cream|accessdate=17 грудня 2019}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.artbasel.com/miami-beach|title=Art Basel Miami Beach|website=Art Basel|accessdate=17 грудня 2019}}</ref>. П'ять картин Нєшевої: «Голубка», «Дівчина в мускусі», «Чорне полум'я», «Береза», «Череп» і «Очі» донині експонуються в Інституті сучасного мистецтва [[Маямі]]<ref>{{Cite web|url=http://www.icaartgallery.com/artists|title=Artists|website=ICAARTGALLERY|accessdate=17 грудня 2019|archive-date=2019-12-17|archive-url=https://web.archive.org/web/20191217223135/http://www.icaartgallery.com/artists|url-status=dead}}</ref>. У грудні 2016 року Нєшева представила свої картини на художній виставці в рамках Fashion Air Days в Центрі сучасного мистецтва М17, Київ<ref>{{Cite web|url=https://www.globuya.com/UA/Kyiv/1043188339070453/Fashion-Air-Days|title=Fashion Air Days, Антоновича, 102–104, Kyiv (2019)|website=globuya.com|accessdate=18 грудня 2019}}</ref>.

У 2022 році видання ArchDaily оприлюднило список номінантів на архітектурну премію Building of the Year 2022. Проєкт Balbek Bureau "Татустудія 6:19" (студія Уляни Нєшевої) був номінований у категорії Interior Architecture<ref>{{Cite web|url=https://suspilne.media/culture/202647-ukrainski-proekti-uvijsli-do-longlista-premii-archdaily-building-year-2022/|назва=Українські проєкти увійшли до лонглиста ArchDaily Building of the Year 2022|видавець=[[Суспільне Культура]]|дата=31 січня 2022|ім'я=Катерина|прізвище=Крупенко|url-архіву=http://web.archive.org/web/20241127223827/https://suspilne.media/culture/202647-ukrainski-proekti-uvijsli-do-longlista-premii-archdaily-building-year-2022/|дата-архіву=27 листопада 2024|мертвий-url=no|дата-доступу=6 лютого 2025}}</ref>.

Від початку [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російського вторгнення в Україну]] 24 лютого 2022 року живе та працює у [[Лісабон|Лісабоні]]<ref>{{Cite web|url=https://tykyiv.com/intervyu/nesheva-interviu/|title=ТиКиїв. "Художник — це завжди шторм всередині": інтерв'ю з Уляною Нєшевою}}</ref>.

== Список творів мистецтва ==
Нєшева – різнобічна художниця, за свою кар’єру створила понад 50 картин, створила [[Ілюстрація|ілюстрації]] до книг, велику кількість малюнків, графіки та різноманітних проєктів. Це неповний список важливих мистецьких робіт, створених Нєшевою з 2011 по 2013 рік<ref>{{Cite web|url=https://neshevaline.com/art-gallery/|title=Art Gallery – Neshevaline|accessdate=16 грудня 2019|archive-date=2019-12-16|archive-url=https://web.archive.org/web/20191216162353/https://neshevaline.com/art-gallery/|url-status=dead}}</ref>.

* 2011: «Блакитна кров»
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Гілки<nowiki>''</nowiki>
* 2011: <nowiki>''</nowiki>3<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Китаянка»
* 2011: «Очі»
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Рибка-папуга<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Дівчина»
* 2011: «Світло»
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Ранок<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Синій пес»
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Blue Red<nowiki>''</nowiki>
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Палітра<nowiki>''</nowiki>
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Автопортрет<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Автопортрет. Червоний<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Автопортрет. жовтий<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Маска»
* 2011: «Іграшкова конячка»
* 2011: <nowiki>''</nowiki>Вода<nowiki>''</nowiki>
* 2011: «Вітер»
* 2011: «Мулат»
* 2012: «Гола»
* 2012: <nowiki>''</nowiki>Берізка<nowiki>''</nowiki>
* 2012: «Дівчина в масці»
* 2012: «Горох»
* 2012: «Собаки»
* 2012: «Жінка»
* 2012: <nowiki>''</nowiki>Тиша<nowiki>''</nowiki>
* 2013: «Край сну»
* 2013: «Порожнеча»
* 2013: «Мішень»
* 2013: «Червона лінія»
* 2013: «Літаючі руки»
* 2013: «Аромат тиші»
* 2013: «Краса старіння»
* 2013: «Стрімкий»
* 2013: «Голубка»
* 2013: «Спліт»
* 2013: <nowiki>''</nowiki>Польова квітка<nowiki>''</nowiki>
* 2013: <nowiki>''</nowiki>Фікус<nowiki>''</nowiki>
* 2013: «Віддзеркалення»
* 2013: «Череп»
* 2013: «Чорне полум'я»

== Примітки ==
{{reflist|3}}

{{нк}}

[[Категорія:Українські художниці]]
[[Категорія:Художники України XXI століття]]
[[Категорія:Татуювання]]
[[Категорія:Постмодерністські митці]]
[[Категорія:Українські модельєрки]]

title: Нєшева Уляна Ахсарбеківна

Ім'я при народженні: рос. Ульяна Ахсарбековна Кумаритова

Народилася: 26 листопада 1983 (41 рік) · Керч, Кримська область, Українська РСР, СРСР

Країна: Україна

Діяльність: художниця, tattoo artist, рисувальниця, графічна дизайнерка, ілюстраторка, художниця-плакатистка, фотографка, дизайнерка

Галузь: малярство і татуювання

Знання мов: російська, англійська і українська

Роки активності: 2000–наш час

Напрямок: сучасне мистецтво і постмодернізм


text:
# Шагатай
Шагата́й (каз. Шағатай) — село у складі Теректинського району Західноказахстанської області Казахстану. Адміністративний центр Шагатайського сільського округу.
Населення — 1109 осіб (2021; 1147 у 2009, 1662 у 1999, 1536 у 1989).

wikiname: ukwiki

title: Шагатай

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Шагатай
| місцева назва          = {{Lang-kk|Шағатай}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[Західноказахстанська область|Західноказахстанська]]
| район                  = [[Теректинський район|Теректинський]]
| округ                  = [[шагатайський сільський округ|Шагатайський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 1109 осіб ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 50 | lat_min= 24
           | lat_sec= 01
|lon_dir=E | lon_deg= 51 | lon_min= 14
           | lon_sec= 11
| карта розташування1    = Казахстан Західно-Казахстанська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

'''Шагата́й''' ({{Lang-kk|Шағатай}}) — [[село]] у складі [[Теректинський район|Теректинського району]] [[Західноказахстанська область|Західноказахстанської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр [[шагатайський сільський округ|Шагатайського сільського округу]].

Населення — 1109 осіб ([[2021]]; 1147 у [[2009]], 1662 у [[1999]], 1536 у [[1989]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|M-39-55}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=50.400257&lon=51.235342&z=14&m=b&show=/22990141/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=50.400257&lon=51.235342&z=14&m=b&show=/22990141/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{Теректинський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Теректинського району]]
[[Категорія:Села Західноказахстанської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Західноказахстанська

Район: Теректинський

Округ: Шагатайський

Основні дані:
Карта
· Шагатай · Шагатай


text:
# Техногенні родовища України
Техногенні родовища України
На території України техногенні родовища утворені внаслідок діяльності кольорової металургії, чорної металургії, хімічної промисловості, оборонної промисловості, енергетичної промисловості та інш. Пошуково-прогнозні роботи українського підприємства «Геопрогноз» показують, що навіть за рахунок розробки невеликої частини вітчизняних техногенних родовищ (бл. 10%) Україна може задовольнити свої потреби в Sc, Ga, Y, Ta, Nb, Hg, Cs — на сотні та десятки років, а в Pb, Zn, Cu, V, Zr, Au, Ag, Li — на 10-25 % щороку.

## Основні техногенні родовища України
| Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості |
| №                                                             | Області                                                       | Кількість об'єктів техногенних накопичень                     | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)          |
| №                                                             | Області                                                       | Кількість об'єктів техногенних накопичень                     | Шахтні породи                                                 | Розкривні породи                                              | Відходи                                                       | Золошлакові відходи                                           | Металургійні шлаки                                            | Кам'яний відсів                                               | Карбонатний відсів                                            | Фосфогіпс                                                     | Ртутні недогарки                                              | Дефекат                                                       |
| ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- | ------------------------------------------------------------- |
| 1                                                             | Волинська                                                     | 24                                                            | 20082                                                         | 86,8                                                          | 2030                                                          | 18840                                                         | -                                                             | -                                                             | -                                                             | 17161                                                         | -                                                             | -                                                             |
| 2                                                             | Дніпропетровська                                              | 86                                                            | 43901                                                         | 2310                                                          | 2093215                                                       | 54813                                                         | 31576                                                         | 28                                                            | -                                                             | -                                                             | -                                                             |                                                               |
| 3                                                             | Донецька                                                      | 96                                                            | 891254                                                        | 439701                                                        | 418510                                                        | 141012                                                        | 46846                                                         | 101014                                                        | 99482                                                         | -                                                             | - 2656                                                        | -                                                             |
| 4                                                             | Луганська                                                     | 50                                                            | 537338                                                        | 8972                                                          | 376338                                                        | 4666                                                          | 9760                                                          | 8519                                                          | 7353                                                          | -                                                             | -                                                             | -                                                             |
| 5                                                             | Львівська                                                     | 56                                                            | 24857                                                         | 73378                                                         | 44266                                                         | 14985                                                         | -                                                             | -                                                             | -                                                             | 1800                                                          | -                                                             | 536                                                           |
| 6                                                             | По Україні в цілому                                           | 1307                                                          | 1523170                                                       | 653719                                                        | 3059479                                                       | 305822                                                        | 100774                                                        | 110887                                                        | 110405                                                        | 36411                                                         | 2688                                                          | 18954                                                         |

Вміст корисних компонентів у техногенних родовищах на прикладі Дніпропетровської області:
- породні відвали вугільної промисловості: вугілля — 10%, Ge — 55 г/т; Ga — 100 г/т; Sc — 20 г/т; Fe2O3 — 15%; Al2O3 — 15%;
- породні відвали гірничорудної промисловості: Fe2O3 — 10%;
- хвостосховища залізних рудників: Fe2O3 — 12%; Ag — 3 г/т; Au — 1 г/т; V — 140 г/т; W — 5 г/т; Ge — 10 г/т;
- хвостосховища уранових рудників: U — 0,017–0,023%;
- хвостосховища марганцевих рудників: MnO — 15%; Fe2O3 — 5,3%; Al2O3 — 8%;
- хвости збагачення вугілля: фракції вугілля 15–20%;
- золошлакові відвали: Al2O3 — 22,2%; Fe2O3 — 11,5%; TiO2 — 1,08%; Cr — 0,001%; V — 0,03%; Sc — 0,003%; Zr — 0,01%;

- відвали металургійного шламу: FeO — 14%; Al2O3 — 7%; Cr2O3 — 1,5%; MnO — 0,9%; TiO2 — 0,4%.

title: Техногенні родовища України

wikitext:
'''Техногенні родовища України'''
[[Файл:Хвостохранилище.jpg|thumb|250px|[[Хвостосховище]] поблизу селища [[Авангард (Кривий Ріг)|Авангард]], поруч з м. [[Кривий Ріг]]]]
На території України техногенні родовища утворені внаслідок діяльності кольорової металургії, чорної металургії, хімічної промисловості, оборонної промисловості, енергетичної промисловості та інш. Пошуково-прогнозні роботи українського підприємства «Геопрогноз» показують, що навіть за рахунок розробки невеликої частини вітчизняних техногенних родовищ (бл. 10%) Україна може задовольнити свої потреби в Sc, Ga, Y, Ta, Nb, Hg, Cs — на сотні та десятки років, а в Pb, Zn, Cu, V, Zr, Au, Ag, Li — на 10-25 % щороку.

==Основні техногенні родовища України==
{| class=wikitable
! colspan=13 | Відомості щодо розподілу техногенних родовищ та їх вмісткості<ref>{{Cite web |url=http://eco.com.ua/content/formuvannya-ekobezpechnogo-rivnya-protsesiv-rozrobki-tekhnogennikh-rodovishch-pri-stvorenni- |title=Формування екобезпечного рівня процесів розробки техногенних родовищ при створенні екомережі Донецького регіону |accessdate=2013-12-28 |archive-date=2013-12-31 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131231000158/http://eco.com.ua/content/formuvannya-ekobezpechnogo-rivnya-protsesiv-rozrobki-tekhnogennikh-rodovishch-pri-stvorenni- }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131231000158/http://eco.com.ua/content/formuvannya-ekobezpechnogo-rivnya-protsesiv-rozrobki-tekhnogennikh-rodovishch-pri-stvorenni- |date=2013-12-31 }}</ref>
|-
!  rowspan=2 | № !!  rowspan=2 | Області !! rowspan=2 | Кількість об'єктів
техногенних накопичень !!  colspan=10  | Розподіл відходів промислових виробництв (тисяч, м3)
|-
!  [[Шахтні породи]] !! [[Розкривні породи]] !! [[Відходи]] || [[Золошлакові відходи]] !! [[Металургійні шлаки]] !! [[Кам'яний відсів]] !! [[Карбонатний відсів]] !! |[[Фосфогіпс]]  !! [[Ртутні недогарки]] || [[Дефекат]]
|-
| 1 ||[[Волинська область|Волинська]] ||24 ||20082 ||86,8 ||2030 ||18840 ||- ||- ||-  ||17161 ||- ||-
|-
| 2 ||[[Дніпропетровська область|Дніпропетровська]] ||86 ||43901 ||2310 ||2093215 ||54813 ||31576 ||28 ||-  ||- ||- ||
|-
| 3 ||[[Донецька область|Донецька]] ||96 ||891254 ||439701 ||418510 ||141012 ||46846 ||101014 ||99482  ||- ||- 2656 ||-
|-
| 4 ||[[Луганська область|Луганська]] ||50 ||537338 ||8972 ||376338 ||4666 ||9760 ||8519 ||7353  ||- ||- ||-
|-
| 5 ||[[Львівська область|Львівська]] ||56 ||24857 ||73378 ||44266 ||14985 ||- ||- ||- || 1800  ||- ||536
|-
! 6 !!По Україні в цілому !!1307 !!1523170 !!653719 !!3059479 !!305822 !!100774 !!110887 !!110405  !!36411 !! 2688 !!18954
|-
|}

Вміст корисних компонентів у техногенних родовищах на прикладі Дніпропетровської області<ref>{{Cite journal|last=Petlovanyi|first=M.|last2=Kuzmenko|first2=O.|last3=Lozynskyi|first3=V.|last4=Popovych|first4=V.|last5=Sai|first5=K.|last6=Saik|first6=P.|year=2019|title=Review of man-made mineral formations accumulation and prospects of their developing in mining industrial regions in Ukraine|url=http://mining.in.ua/2019vol13_1_4.html|journal=[[Mining of Mineral Deposits]]|language=англійською|volume=13|issue=1|pages=24-38|doi=10.33271/mining13.01.024}}</ref>:
* [[Породний відвал|породні відвали]] [[Вугільна промисловість|вугільної промисловості]]: вугілля — 10%, Ge — 55 г/т; Ga — 100 г/т; Sc — 20 г/т; Fe2O3 — 15%; Al2O3 — 15%;
* породні відвали [[Гірничорудна промисловість|гірничорудної промисловості]]: Fe2O3 — 10%;
* [[Хвостосховище|хвостосховища]] залізних рудників: Fe2O3 — 12%; Ag — 3 г/т; Au — 1 г/т; V — 140 г/т; W — 5 г/т; Ge — 10 г/т;
* хвостосховища уранових рудників: U — 0,017–0,023%;
* хвостосховища марганцевих рудників: MnO — 15%; Fe2O3 — 5,3%; Al2O3 — 8%;
* [[хвости збагачення]] вугілля: фракції вугілля 15–20%;
* золошлакові відвали: Al2O3 — 22,2%; Fe2O3 — 11,5%; TiO2 — 1,08%; Cr — 0,001%; V — 0,03%; Sc — 0,003%; Zr — 0,01%;

* відвали металургійного шламу: FeO — 14%; Al2O3 — 7%; Cr2O3 — 1,5%; MnO — 0,9%; TiO2 — 0,4%.

== Див. також ==
* [[Відходи гірничого виробництва]]
* [[Техногенні родовища]]
==Література==
*{{МГЕ}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==

* «Кодекс України про надра» м. Київ, 27 липня 1994 року.

[[Категорія:Родовища України]]
[[Категорія:Техногенні родовища]]


text:
# Atractus eriki
Atractus eriki — вид змій родини полозових (Colubridae). Ендемік Венесуели.

## Поширення і екологія
Atractus eriki мешкають в горах Кордильєра-де-Мерида в штатах Тачира, Мерида і Трухільйо. Вони живуть в гірських тропічних лісах, на висоті від 900 до 1500 м над рівнем моря. Ведуть наземний, напівриючий спосіб життя. Відкладають яйця.

title: Atractus eriki

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Atractus eriki''
| status = DD
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=67610399|title=Atractus eriki|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=01 квітня 2023}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Змії]] (Serpentes)
| familia = [[Полозові]] (Colubridae)
| subfamilia = [[Дипсадинові]] (Dipsadinae)
| genus = ''[[Atractus]]''
| species = '''''A. eriki'''''
| binomial = ''Atractus eriki''
| binomial_authority =[[species:Luis Felipe Esqueda|Esqueda]], [[species:Enrique La Marca|La Marca]] & [[species:Santos Bazó|Bazó]], 2007
| synonyms =
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Atractus eriki
| commonscat = Atractus eriki
| commons = Atractus eriki
}}
'''''Atractus eriki''''' — вид [[Змії|змій]] родини [[Полозові|полозових]] (Colubridae)<ref>{{NRDB species|genus=Atractus|species=eriki}}</ref>. [[Ендемік]] [[Венесуела|Венесуели]].

== Поширення і екологія ==
''Atractus eriki'' мешкають в горах [[Кордильєра-де-Мерида]] в штатах [[Тачира]], [[Мерида (штат)|Мерида]] і [[Трухільйо (штат)|Трухільйо]]. Вони живуть в гірських тропічних лісах, на висоті від 900 до 1500 м над рівнем моря. Ведуть наземний, напівриючий спосіб життя. Відкладають яйця.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
*[[species:Luis Felipe Esqueda|Esqueda LF]], [[species:Enrique La Marca|La Marca E]], [[species:Santos Bazó|Bazó S]] (2005). "''Un nuevo colúbrido fossorial del género ''Atractus'' (Dipsadinae) de la vertiente lacustre de Los Andes de Venezuela''". ''Herpetotropicos'' '''2''' (2): 87–93. (''Atractus eriki'', new species). (in Spanish, with an abstract in English).
*[[species:Marco A. Natera|Natera Mumaw, Marco]]; Esqueda González, Luis Felipe; [[species:Manuel Castelaín Fernández|Castelain Fernández, Manuel]] (2015). ''Serpientes de Venezuela: Una Vision Actual de su Diversidad''. Santiago de Chile: Dimacofi Negocios Avanzados S.A. 456 pp. (in Spanish).
*[[species:Gilson A. Rivas|Rivas GA]], [[species:César R. Molina Rodríguez|Molina CR]], [[species:Gabriel N. Ugueto|Ugueto GN]], [[species:Tito R. Barros|Barros TR]], [[species:César Luis Barrio Amorós|Barrio-Amorós CL]], [[species:Philippe Jacques Robrt Kok|Kok PJR]] (2012). "Reptiles of Venezuela: an updated and commented checklist". ''Zootaxa'' '''3211''': 1–64.
*[[Van Wallach|Wallach V]], [[Kenneth L. Williams|Williams KL]], [[species:Jeff Boundy|Boundy J]] (2014). ''Snakes of the World: A Catalogue of Living and Extinct Species''. Boca Raton, London, New York: CRC Press, an Imprint of the Taylor & Francis Group. 1,237 pp. {{ISBN|978-1482208474}}. (''Atractus eriki'', p. 72).

{{Taxonbar|from=Q2869673}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Полозові]]
[[Категорія:Тварини, описані 2007]]
[[Категорія:Плазуни Венесуели]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Венесуели]]

title: ?Atractus eriki

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Змії (Serpentes)

Родина: Полозові (Colubridae)

Підродина: Дипсадинові (Dipsadinae)

Рід: Atractus

Вид: A. eriki

Вікісховище: Atractus eriki

Віківиди: Atractus eriki


text:
# Гаррі Артер
Гарольд Ніколас Артер (англ. Harry Nicholas Arter, нар. 28 грудня 1989, Сідкап, Англія) — ірландський футболіст, півзахисник команди «Борнмут» та збірної Ірландії.
Вихованець юнацької футбольної академії «Чарльтон Атлетік». 7 червня 2010 року уклав угоду з клубом «Борнмут».

title: Гаррі Артер

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Гаррі Артер
| зображення =
| підпис =
| повне-ім'я = Гарольд Ніколас Артер
| місце-народження = [[Сідкап]]
| країна-народження = [[Англія]]
| дата-народження = 28.12.1989
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 178 см
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|ENG}} «[[Борнмут (футбольний клуб)|Борнмут]]»
| позиція  =[[півзахисник]]
| юнацькі-роки =?-2007
| юнацькі-клуби= {{Прапорець|ENG}} «[[Чарльтон Атлетік]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2007–2009 | {{Прапорець|ENG}} | «[[Чарльтон Атлетік]]» |0|0}}
{{Футболіст рядок 0|2008–2009 |{{оренда}} {{Прапорець|ENG}} | «[[Стейнс Таун]]» |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|2009 |{{оренда}} {{Прапорець|ENG}} | «[[Веллінг Юнайтед]]» |?|?}}
{{Футболіст рядок 0|2009–2010 |{{Прапорець|ENG}} | «[[Вокінг (футбольний клуб)|Вокінг]]» |36|5}}
{{Футболіст рядок 1|2010– | {{Прапорець|ENG}} | «[[Борнмут (футбольний клуб)|Борнмут]]» |205|25}}
{{Футболіст рядок 0|2011 |{{оренда}} {{Прапорець|ENG}} | «[[Карлайл Юнайтед]]» |5|1}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2006 | {{Прапорець|IRL}} | [[Юнацька збірна Ірландії з футболу (U-17)|Ірландія U-17]]  | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2006–2007 | {{Прапорець|IRL}} | [[Юнацька збірна Ірландії з футболу (U-19)|Ірландія U-19]]  | 7 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2014–2015 | {{Прапорець|IRL}} | [[Збірна Ірландії з футболу|Ірландія]] | 4 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 5 березня 2017
| збірна-поновлення = 13 листопада 2016
}}

'''Гарольд Ніколас Артер''' ({{lang-en|Harry Nicholas Arter}}, {{н}} 28 грудня 1989, [[Сідкап]], [[Англія]]) — ірландський [[футболіст]], [[півзахисник]] команди «[[Борнмут (футбольний клуб)|Борнмут]]» та [[Збірна Ірландії з футболу|збірної Ірландії]].

Вихованець юнацької футбольної академії «[[Чарльтон Атлетік]]». 7 червня 2010 року уклав угоду з клубом «[[Борнмут (футбольний клуб)|Борнмут]]».

== Посилання ==
* {{Nft player}}
*[https://football24.ua/garri_arter_pid11770/ Профіль на football24.ua] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190527115812/https://football24.ua/garri_arter_pid11770/ |date=27 травня 2019 }}

{{футболіст-доробити}}

{{Бібліоінформація}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Артер, Гаррі}}
[[Категорія:Ірландські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Ірландії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Чарльтон Атлетик»]]
[[Категорія:Футболісти «Борнмута»]]
[[Категорія:Футболісти «Карлайл Юнайтед»]]
[[Категорія:Футболісти «Вокінга»]]
[[Категорія:Футболісти «Веллінг Юнайтед»]]
[[Категорія:Футболісти «Стейнс Таун»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Гарольд Ніколас Артер

Народження: 28 грудня 1989 (35 років)

Вага: 70 кг

Громадянство: Ірландія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Борнмут»

title: Юнацькі клуби

«Чарльтон Атлетік»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Чарльтон Атлетік» · 0 · (0)

→ «Стейнс Таун» · ? · (?)

→ «Веллінг Юнайтед» · ? · (?)

«Вокінг» · 36 · (5)

«Борнмут» · 205 · (25)

→ «Карлайл Юнайтед» · 5 · (1)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Ірландія U-17 · 4 · (0)

Ірландія U-19 · 7 · (0)

Ірландія · 4 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 5 березня 2017.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 13 листопада 2016.


text:
# Яванський жолоб
10°19′ пд. ш. 109°58′ сх. д. / 10.317° пд. ш. 109.967° сх. д.
Ява́нський жолоб або Зондський (Сундський) — глибоководний жолоб у східній частині Індійського океану. Простягається від підніжжя материкового схилу М'янми (близько 18° північної широти) вздовж підводних схилів Андаманських, Нікобарських і Великих Зондських островів до Малих Зондських островів (острів Саву). Довжина близько 2900 км. У східній частині дно жолоба вузьке 3-5 км, максимальна глибина 7725 м (за іншими даними 7209 м або 7450 м), на південь від острова Ява, за 320 км від Джок'якарти. Раніше вважався найглибшим жолобом Індійського океану, але це фактично друга глибина після жолобу Діамантіна. По ізобаті 6000 м завширшки 28 км. У північній і центральній частинах дно шириною до 35 км вирівняне шаром осаду, потужністю (на півночі) до 3 км. Осад — теригенні мули з великою домішкою вулканічного матеріалу.
Жолоб є розлом між Бірманською і Сундською тектонічними плитами на сході, і Індостанською плитою на заході.
Розлом уздовж межі плит, або зони субдукції, призвів до землетрусу в Індійському океані і цунамі 26 грудня 2004 року.

title: Яванський жолоб

wikitext:
{{coord|10|19||S|109|58||E|source:enwiki-plaintext-parser|display=title}}
[[File:Neic slav fig72.gif|thumb|400px|Мапа показує епіцентри землетрусів Яванського жолобу]]
'''Ява́нський жолоб''' або '''Зондський''' '''(Сундський)''' — [[Океанічний жолоб|глибоководний жолоб]] у східній частині [[Індійський океан|Індійського океану]]. Простягається від підніжжя материкового схилу [[М'янма|М'янми]] (близько 18° північної широти) вздовж підводних схилів [[Андаманські острови|Андаманських]], [[Нікобарські острови|Нікобарських]] і [[Великі Зондські острови|Великих Зондських островів]] до [[Малі Зондські острови|Малих Зондських островів]] ([[Саву|острів Саву]])<ref name="КГЭ">{{ref-ru}} [[Коротка географічна енциклопедія|Краткая географическая энциклопедия]]. Том 5 / Главный редактор [[Григор'єв Андрій Олександрович|Григорьев А. А.]] — М.: [[Радянська енциклопедія|Советская энциклопедия]], 1960–1966. — 544 с. с илл. и картами.</ref>. Довжина близько 2900 км. У східній частині дно жолоба вузьке 3-5 км, максимальна глибина 7725 м (за іншими даними 7209 м або 7450 м<ref name="КГЭ"/>), на південь від острова [[Ява (острів)|Ява]], за 320 км від [[Джок'якарта|Джок'якарти]]. Раніше вважався найглибшим [[Океанічний жолоб|жолобом]] Індійського океану, але це фактично друга глибина після [[жолоб Діамантіна|жолобу Діамантіна]]. По [[ізобата|ізобаті]] 6000 м завширшки 28 км. У північній і центральній частинах дно шириною до 35 км вирівняне шаром осаду, потужністю (на півночі) до 3 км. Осад — [[теригенний мул|теригенні мули]] з великою домішкою [[Вулканічні гірські породи|вулканічного матеріалу]]<ref name="КГЭ"/>.

Жолоб є розлом між [[Бірманська плита|Бірманською]] і [[Сундська плита|Сундською]] [[тектонічна плита|тектонічними плитами]] на сході, і [[Індостанська плита|Індостанською плитою]] на заході.

Розлом уздовж межі плит, або зони [[субдукція|субдукції]], призвів до [[Землетрус в Індонезії 2004 року|землетрусу в Індійському океані]] і [[Цунамі в Індонезії 2004|цунамі]] [[26 грудня]] [[2004]] року.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
{{commonscat|Sunda Trench}}
# {{ref-en}} ''Špičák, A., V. Hanuš, and J. Vaněk'' (2007), Earthquake occurrence along the Java trench in front of the onset of the Wadati-Benioff zone: Beginning of a new subduction cycle?, Tectonics, 26, TC1005.
# {{ref-ru}} Краткая географическая энциклопедия, Том 5 // Гл. ред. Григорьев А. А. М.:Советская энциклопедия — 1966, 544 с.
# {{ref-ru}} [http://slovari.yandex.ru/dict/bse/article/00094/63700.htm Яванський жолоб]{{Недоступне посилання|date=серпень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} — стаття у [[Велика радянська енциклопедія|Великій радянській енциклопедії]].
# {{ref-ru}} ''Антіпов А. А.'' [http://geo.web.ru/db/msg.html?mid=1177061&uri=part03.html Будова тектоносфери Зондської зони субдукції] — автореферат дисертації.

{{нк}}

[[Категорія:Западини Індійського океану]]


text:
# Бандишівська сільська рада
| Бандишівська сільська рада — сільська рада у складі Могилів-Подільського району Вінницької області з адміністративним центром у с. Бандишівка. Сільській раді були підпорядковані населені пункти: - с. Бандишівка |

## Склад ради
Рада складалася з 14 депутатів та голови.

## Керівний склад сільської ради
| ПІБ                                | Основні відомості                                                                             | Дата обрання | Дата звільнення |
| ---------------------------------- | --------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Мрачковський Микола Васильович     | Сільський голова, 1951 року народження, освіта, член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина» | 26.03.2006   | 17.03.2010      |
| Блощинський Анатолій Олександрович | Сільський голова, 1953 року народження, освіта вища, член Партії регіонів                     | 31.10.2010   | 02.06.2013      |
| Антонюк Микола Миколайович         | Сільський голова, 1968 року народження, освіта вища, безпартійний                             | 02.06.2013   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

title: Бандишівська сільська рада

wikitext:
{{Сільрада
   | назва               = Бандишівська сільська рада
   | область             = [[Вінницька область]]
   | район               = {{Вн-МП}}
   | центр               = с. [[Бандишівка]]
   | голова              = Антонюк Микола Миколайович
   | кількість членів    = 14
   | код КОАТУУ          = 0522680600
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=2320 Бандишівська сільська рада]
   | площа               = 2
   | населення           = 672
   | щільність           = 336
   | населені пункти     = с. [[Бандишівка]]
   | поштовий індекс     = 24054
   | телефонний код      = 4337
   | адреса              = Вінницька область, Могилів-Подільський район, с. Бандишівка, вул. Молодіжна, 11
   | телефонний номер    = 33-6-10
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
  }}
{|
| valign="top" | '''Бандишівська сільська рада''' — [[сільська рада]] у складі [[Могилів-Подільський район|Могилів-Подільського району]] [[Вінницька область|Вінницької області]] з [[Адміністративний центр|адміністративним центром]] у с. [[Бандишівка]].

== Населені пункти ==
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
* с. [[Бандишівка]]
| width="30%" | __TOC__
|}

== Склад ради ==
Рада складалася з 14 депутатів та голови.

== Керівний склад сільської ради ==
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|-bgcolor="#FFFFBB"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Мрачковський Микола Васильович
| Сільський голова, 1951 року народження, освіта, член Всеукраїнського об'єднання «Батьківщина»
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 17.03.2010
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Блощинський Анатолій Олександрович
| Сільський голова, 1953 року народження, освіта вища, член Партії регіонів
| align=center| 31.10.2010
| align=center| 02.06.2013
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Антонюк Микола Миколайович
| Сільський голова, 1968 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 02.06.2013
| align=center|
|}
<small>''Примітка: таблиця складена за даними джерела''</small><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=6785&rid256=121 rada.gov.ua]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.vinrada.gov.ua/mogiliv-_podilskiy_rayon.htm Вінницька обласна Рада] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111228231008/http://www.vinrada.gov.ua/mogiliv-_podilskiy_rayon.htm |date=28 грудня 2011 }}
* [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rf7571=2320 Облікова картка]{{Недоступне посилання|date=серпень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Адміністративний устрій Могилів-Подільського району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Могилів-Подільського району]]

title: Основні дані

Область: Вінницька область

Район: Могилів-Подільський район

Адм. центр: с. Бандишівка

Облікова картка: Бандишівська сільська рада

title: Склад

Голова ради: Антонюк Микола Миколайович

title: Територія та населення

Площа: 2 км²

Густота: 336 осіб/км²

Населені пункти: с. Бандишівка

title: Контактні дані


text:
# Чебодаєв Михайло Іванович
Михайло Іванович Чебодаєв (10 липня 1922 — 25 лютого 1945) — Герой Радянського Союзу (1943). У роки німецько-радянської війни відзначився під час Битви за Дніпро.

## Життєпис
Народився 10 липня 1922 року в аулі Усть-Киндирла (нині в межах Бейського р-ну Республіки Хакасія РФ) у селянській родині. Хакас. Закінчив педагогічне училище в м. Абакан. Працював учителем.
У РСЧА з 1941 року.
На фронтах Німецько-радянської війни з липня 1942 року. Розвідник 955-го стрілецького полку (399-та стрілецька дивізія, 40-а армія, Воронезький фронт) рядовий Чебодаєв в ніч на 22 вересня 1943 одним з перших переправився через Дніпро (в районі Букринського плацдарму) і брав участь у відбитті контратак противника. Особисто, вогнем з автомата та гранатами, попри поранення знищив багатьох гітлерівців, чим підтримав бійців своєї групи, з якою близько доби утримав займані позиції до приходу основних сил. Пізніше проходив службу телефоністом на Прибалтійському фронті. Загинув у бою 25 лютого 1945 року. Похований в м. Скуодас (Литва).

## Нагороди, звання та вшанування пам'яті
23 жовтня 1943 року М. І. Чебодаєву присвоєно звання Героя Радянського Союзу.
Нагороджений також:
- орденом Леніна
- орденом Вітчизняної війни 2 ступеня
- орденом Червоної Зірки
- медаллю «За відвагу»

Ім'ям М.І.Чебодаєва названі вулиці у містах Абакан, Чорногорськ, Скуодас. На будівлі педагогічного училища в Абакані і на домі в селі Усть-Киндирла встановлені меморіальні дошки.

title: Чебодаєв Михайло Іванович

wikitext:
{{Військовик
| ім'я                         = Михайло Іванович Чебодаєв
| оригінал імені               =
| портрет                      =
| розмір                       =
| підпис                       =
| ім'я при народженні          =
| дата народження              = 10.7.1922
| місце народження             = [[аул]] [[Усть-Киндирла]]
| дата смерті                  = 25.2.1945
| місце смерті                 =
| місце поховання              =
| координати місця поховання   =
| прізвисько                   =
| приналежність                = {{f РСЧА}}
| країна                       = {{URS}}
| вид збройних сил             = [[сухопутні війська]]
| рід військ                   =
| освіта                       =
| роки служби                  = 1941—1945
| звання                       = [[червоноармієць]]
| формування                   =
| командування                 =
| битви                        = [[Німецько-радянська війна]]
| нагороди                     = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Медаль Золота Зірка}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден Леніна}}{{!!}}{{Орден Вітчизняної війни 2 ступеня}}{{!!}}{{Орден Червоної Зірки}}{{!!}}{{Медаль «За відвагу»}}
{{!)}}
| відносини                    =
| титул                        =
| по відставці                 =
| інше                         =
| автограф                     =
}}

'''Михайло Іванович Чебодаєв''' ([[10 липня]] [[1922]] — [[25 лютого]] [[1945]]) — [[Герой Радянського Союзу]] (1943). У роки [[німецько-радянська війна|німецько-радянської війни]] відзначився під час [[Битва за Дніпро|Битви за Дніпро]].

== Життєпис ==
Народився 10 липня 1922 року в [[аул]]і [[Усть-Киндирла]] (нині в межах [[Бейський район|Бейського р-ну]] [[Хакасія|Республіки Хакасія]] [[Росія|РФ]]) у селянській родині. [[Хакас]]. Закінчив педагогічне училище в м. [[Абакан]]. Працював учителем.

У [[РСЧА]] з 1941 року.

На фронтах [[Німецько-радянська війна|Німецько-радянської війни]] з липня 1942 року. Розвідник 955-го стрілецького полку (399-та стрілецька дивізія, [[40-а армія (СРСР)|40-а армія]], [[Воронезький фронт]]) рядовий Чебодаєв в ніч на 22 вересня 1943 одним з перших переправився через [[Дніпро]] (в районі [[Букринський плацдарм|Букринського плацдарму]]) і брав участь у відбитті контратак противника. Особисто, вогнем з автомата та гранатами, попри поранення знищив багатьох [[гітлерівці]]в, чим підтримав бійців своєї групи, з якою близько доби утримав займані позиції до приходу основних сил. Пізніше проходив службу [[телефоніст]]ом на [[Прибалтійський фронт|Прибалтійському фронті]]. Загинув у бою 25 лютого 1945 року. Похований в м. [[Скуодас]] ([[Литва]]).

== Нагороди, звання та вшанування пам'яті ==
23 жовтня 1943 року М. І. Чебодаєву присвоєно звання [[Герой Радянського Союзу|Героя Радянського Союзу]].

Нагороджений також:
* [[Орден Леніна|орденом Леніна]]
* [[орден Вітчизняної війни|орденом Вітчизняної війни]] 2 ступеня
* [[орден Червоної Зірки|орденом Червоної Зірки]]
* [[Медаль «За відвагу»|медаллю «За відвагу»]]

Ім'ям М.І.Чебодаєва названі вулиці у містах [[Абакан]], [[Чорногорськ]], [[Скуодас]]. На будівлі педагогічного училища в [[Абакан]]і і на домі в селі [[Усть-Киндирла]] встановлені меморіальні дошки.

== Джерела ==
* {{Книга:Герои Советского Союза|2|с.=711}} {{ref-ru}}
* [http://podvignaroda.ru/?#tab=navHome Інформація про нагороди М. І. Чебодаєва на сайті «Подвиг народа»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100414154437/http://podvignaroda.ru/#tab=navHome |date=14 квітня 2010 }} {{ref-ru}}}

{{Герої Радянського Союзу}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Уродженці Хакасії]]
[[Категорія:Радянські військові розвідники Другої світової війни]]
[[Категорія:Учасники битви за Дніпро]]
[[Категорія:Герої Радянського Союзу — хакаси]]
[[Категорія:Радянські військові зв'язківці Другої світової війни]]
[[Категорія:Загинули в боях Німецько-радянської війни]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо вулиці]]

title: Михайло Іванович Чебодаєв

Народження: 10 липня 1922 · аул Усть-Киндирла

Смерть: 25 лютого 1945 (22 роки) · Прієкуле, Латвія

Поховання: Скуодас

Країна: СРСР

Приналежність: РСЧА

Вид збройних сил: сухопутні війська

Звання: червоноармієць

Війни / битви: Німецько-радянська війна

Нагороди: Герой Радянського Союзу · Орден Леніна · Орден Вітчизняної війни II ступеня · Орден Червоної Зірки · Медаль «За відвагу»

title: Війни / битви


text:
# Галлія
46°30′ пн. ш. 2°54′ сх. д. / 46.5° пн. ш. 2.9° сх. д.
Гáллія (лат. Gallia) — історична область у Західній Європі, відома з часів стародавнього Риму, яка була завойована і пізніше поділена на кілька провінцій у складі Римської імперії. Назва походить від римської назви кельтських племен, галлів (лат. Galli), які довгий час боролися за свою свободу з Римом. Галлією називали землі, які входять до складу таких сучасних країн як Франція, Люксембург, Бельгія, Нідерланди, Німеччина й Швейцарія.
У книзі «Про війну галльську» (De Bello Gallico) Гай Юлій Цезар пише: «Gallia est omnis divisa in partes tres quarum unam incolunt Belgae, aliam Aquitani, tertiam qui ipsorum lingua Celtae, nostra Galli appellantur», тобто «Галлія вся розділена на три частини, одну з яких населяють бельги, іншу — аквітани, третю — ті, хто їхньою мовою звуться кельтами, а нашою — галлами».
Назва Галлія була поширена в Європі до кінця XVII століття. Цю назву можна зустріти на картах тих часів.
З XVIII століття Галлією інколи називають Францію, в першу чергу в історичній літературі і поезії. Велика кількість французів вважають себе нащадками галлів.
Крім того, у грецькій мові Франція досі продовжує називатись Галлією.

title: Галлія

wikitext:
{{універсальна картка}}
[[Файл:World Map 1689.JPG|Карта світу [[1689]] року, видана в [[Амстердам]]і, де присутня назва ''Галлія'' |thumb|220px]]

[[Файл:Map Gallia Tribes Towns.png|thumb|220px|Сучасна [[історична мапа]] із зображенням Галлії (58)]]

'''Гáллія''' ({{lang-la|Gallia}}) — історична область у [[Західна Європа|Західній Європі]], відома з часів [[Стародавній Рим|стародавнього Риму]], яка була завойована і пізніше поділена на кілька провінцій у складі [[Римська імперія|Римської імперії]]. Назва походить від римської назви [[кельти|кельтських]] племен, [[галли|галлів]] ({{lang-la|Galli}}), які довгий час боролися за свою свободу з Римом. Галлією називали землі, які входять до складу таких сучасних країн як [[Франція]], [[Люксембург]], [[Бельгія]], [[Нідерланди]], [[Німеччина]] й [[Швейцарія]].

У книзі [[Записки про Галльську війну|«Про війну галльську»]] (De Bello Gallico) [[Гай Юлій Цезар]] пише: ''«Gallia est omnis divisa in partes tres quarum unam incolunt Belgae, aliam Aquitani, tertiam qui ipsorum lingua Celtae, nostra Galli appellantur»'', тобто ''«Галлія вся розділена на три частини, одну з яких населяють бельги, іншу — аквітани, третю — ті, хто їхньою мовою звуться кельтами, а нашою — галлами»''.

Назва ''Галлія'' була поширена в [[Європа|Європі]] до кінця [[XVII століття|XVII століття]]. Цю назву можна зустріти на картах тих часів.

З [[XVIII століття|XVIII століття]] ''Галлією'' інколи називають ''Францію'', в першу чергу в історичній літературі і поезії. Велика кількість французів вважають себе нащадками галлів.

Крім того, у грецькій мові Франція досі продовжує називатись Галлією.

== Див. також ==
* [[148 Галлія]] — астероїд, названий на честь цієї країни.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53904/8444.html Ґаллія]}}
* [http://www.antiquestopic.com/gaul-dying-gladiator/ Dying Gladiator-Gaul Overview] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100412014331/http://www.antiquestopic.com/gaul-dying-gladiator/ |date=12 квітня 2010 }}
* [http://classics.mit.edu/Caesar/gallic.html The Gallic Wars] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110926213353/http://classics.mit.edu/Caesar/gallic.html |date=26 вересня 2011 }}

{{Бібліоінформація}}
{{france-hist-stub}}
{{rome-stub}}

[[Категорія:Римські провінції]]
[[Категорія:Кельти]]
[[Категорія:Галлія| ]]
[[Категорія:Стародавня історія Франції]]

Катойконім: Gallach

Континент: Європа

Країна: Франція, Німеччина, Нідерланди, Італія, Швейцарія, Бельгія і Люксембург