text:
# Тампонування свердловин
Тампонування свердловин (рос. тампонирование скважин; англ. well plugging, well grouting, well cementation; нім. Abdichtung f der Bohrungen, Zementierung f der Bohrungen) — нагнітання у свердловину спеціальних тампонажних розчинів з метою ліквідації ускладнень при бурінні в зонах поглинання, водоприпливів, кавернозних і тріщинуватих ділянках розрізу.

## Історія
Першу ізоляційну операцію із застосуванням портландцементу було виконано у США у 1903 році на свердловині площі Лаптос (Каліфорнія). Технічно цю ж проблему було вирішено у 1906 році інженером А. Богушевським закачуванням цементного розчину в обсадну колону з подальшим витісненням його через низ колони в затрубний простір. У 1910 році аналогічний спосіб цементування шляхом застосування двох роздільних пробок запропонував американський інженер А. Перкінс з Каліфорнії.
У 1918 році на Прикарпатті започатковано тампонування свердловин за методом А. Перкінса (назва свердловини не збереглась). Цей спосіб і донині залишається основним при будівництві свердловин.

## Загальний опис
Найбільш широко застосовуються швидкотвердіючі суміші, на основі цементу, в які додають прискорювачі тужавлення (напр., 5-8 % хлористого кальцію). Т. карстових порожнин, сильно кавернозних проникних порід іноді проводять за допомогою глинолатексних сумішей, що складаються з глинистого розчину, приготованого з бентонітового порошку і латексу марки СКС-50 КГП або СКИ-3 (в об'ємному співвідношенні 2:1), які при контакті з пластовою водою перетворюються в ґумоподібну масу за рахунок коагуляції латексу. При Т. непоглинаючих кавернозних інтервалів звичайно застосовується цементний розчин. Іноді для ліквідації поглинання використовують тампони, що встановлюються безпосередньо в інтервалі зони поглинання. Тампони являють собою контейнери, наповнені сухою тампонажною речовиною (цемент, ґіпс, глинопорошок і т.і.).
Цементування нафтових і газових свердловин — це нагнітання тампонажного цементного розчину між стінками свердловини і обсадними трубами для кріплення свердловини, ізоляції і розмежування різних горизонтів порід, з'єднаних свердловиною.

title: Тампонування свердловин

wikitext:
'''Тампонування свердловин''' ({{lang-ru|тампонирование скважин}}; {{lang-en|well plugging, well grouting, well cementation;}} {{lang-de|Abdichtung f der Bohrungen, Zementierung f der Bohrungen}}) — нагнітання у [[свердловина|свердловину]] спеціальних [[Тампонажний розчин|тампонажних розчинів]] з метою ліквідації [[Ускладнення при бурінні|ускладнень при бурінні]] в зонах поглинання, [[водоприплив]]ів, кавернозних і тріщинуватих ділянках розрізу.

== Історія ==
Першу ізоляційну операцію із застосуванням [[портландцемент]]у було виконано у [[США]] у 1903 році на свердловині площі Лаптос (Каліфорнія). Технічно цю ж проблему було вирішено у 1906 році інженером А. Богушевським закачуванням цементного розчину в обсадну колону з подальшим витісненням його через низ колони в затрубний простір. У 1910 році аналогічний спосіб цементування шляхом застосування двох роздільних пробок запропонував американський інженер А. Перкінс з Каліфорнії.

У 1918 році на Прикарпатті започатковано тампонування свердловин за методом А. Перкінса (назва свердловини не збереглась). Цей спосіб і донині залишається основним при будівництві свердловин.

== Загальний опис ==
Найбільш широко застосовуються швидкотвердіючі суміші, на основі [[цемент]]у, в які додають прискорювачі тужавлення (напр., 5-8 % хлористого кальцію). Т. карстових порожнин, сильно кавернозних проникних порід іноді проводять за допомогою глино[[латекс]]них сумішей, що складаються з глинистого розчину, приготованого з бентонітового порошку і латексу марки СКС-50 КГП або СКИ-3 (в об'ємному співвідношенні 2:1), які при контакті з пластовою водою перетворюються в ґумоподібну масу за рахунок коагуляції латексу. При Т. непоглинаючих кавернозних інтервалів звичайно застосовується цементний розчин. Іноді для ліквідації поглинання використовують тампони, що встановлюються безпосередньо в інтервалі зони поглинання. Тампони являють собою контейнери, наповнені сухою тампонажною речовиною (цемент, ґіпс, глинопорошок і т.і.).

Цементування нафтових і газових свердловин — це нагнітання тампонажного цементного розчину між стінками свердловини і обсадними трубами для кріплення свердловини, ізоляції і розмежування різних горизонтів порід, з'єднаних свердловиною.

== Див. також ==
* [[Тампонажний розчин]]
* [[Тампонажні матеріали]]
* [[Тампонаж]]

== Література ==
* {{книга|автор = [[Бойко Василь Степанович|Бойко В. С.]], Бойко Р. В.|частина = |посилання частина = |заголовок = [[Словник-довідник з нафти і газу|Тлумачно-термінологічний словник-довідник з нафти і газу]]: у 2-х томах|оригінал = |посилання = |відповідальний = |видання = |місце = Київ|видавництво = Міжнародна економічна фундація|рік = 2004|том = 1: А–К|сторінки = |сторінок = 560|серія = |isbn = |тираж = |ref = }}
* {{книга|автор = [[Бойко Василь Степанович|Бойко В. С.]], Бойко Р. В.|частина = |посилання частина = |заголовок = [[Словник-довідник з нафти і газу|Тлумачно-термінологічний словник-довідник з нафти і газу]]: у 2-х томах|оригінал = |посилання = |відповідальний = |видання = |місце = Львів|видавництво = [[Видавництво «Апріорі»|Апріорі]]|рік = 2006|том = 2: Л–Я|сторінки = |сторінок = 800|серія = |isbn = |тираж = |ref = }}
* ''Коцкулич Я. С., Кочкодан Я. М.'' Буріння нафтових і газових свердловин. — Коломия: 1999. — С. 374—444.
* {{МГЕ}}
* ''Орловський В. М.'' [https://web.archive.org/web/20150526003536/http://ruthenia.info/c/r.pl?c_=not&c_=!64 Тампонажні матеріали, що розширюються при твердінні: (монографія)] / В. М. Орловський. — Полтава: ПолтНТУ, 2015. — 129 с.
* [http://www.slb.com/news/inside_news/2016/2016_0204_cementing_operations.aspx Cementing Operations: An Integrated Approach] {{ref-en}}
* [http://www.rigzone.com/training/insight.asp?insight_id=317&c_id=23 How Does Cementing Work?] {{ref-en}}
* [http://repository.kpi.kharkov.ua/bitstream/KhPI-Press/54211/1/Book_2021_Orlovskyi_Burove.pdf Орловський В. М., Білецький В. С., Вітрик В. Г., Сіренко В. І. Бурове і технологічне обладнання. Харків: Харківський національний університет міського господарства імені О. М. Бекетова, НТУ «ХПІ», ТОВ НТП «Бурова техніка», Львів, Видавництво «Новий Світ — 2000», 2021. — 358 с.]
* Edited By Gefei Liu. Applied Well Cementing Engineering. (2021) Elsevier Inc.  Pegasus Vertex, Inc., Houston, TX, United States DOI https://doi.org/10.1016/C2019-0-03030-0
* Edited By Erik B. Nelson and Dominique Guillot/ Well Cementing (2006) Schlumberger. Sugar Land, Texas. United States. 799 p. ISBN-13: 978-097885300-6
[[Категорія:Бурові роботи]]


text:
# Бровдій Василь Михайлович
Василь Михайлович Бровдій (15 червня 1935 — 20 березня 2022) — український учений-ентомолог. Доктор біологічних наук, професор. Академік АН ВШ України з 2006 р.

## Біографія
Народився в м. Іршава Закарпатської обл. в родині селянина. Закінчив біологічний факультет Ужгородського університету (1957). Працював учителем біології і хімії середньої школи в с. Дорожів на Львівщині (1957–1958), асистентом кафедри нормальної анатомії людини медичного факультету УжДУ (1958–1960), відповідальним секретарем Закарпатської обл. філії Українського товариства охорони природи (1960–1961). Протягом 1961–1987 рр. — аспірант, молодший, старший і провідний науковий співробітник Інституту зоології ім. І. І. Шмальгаузена НАН України. У 1965 р. захистив кандидатську, а в 1985 р. — докторську дисертації за спеціальністю «ентомологія». З 1987 р. — завідувач кафедри зоології Національного педагогічного університету ім. М. П. Драгоманова. У 1991 р. присвоєне звання професора.

## Наукова діяльність
Автор понад 300 наукових і навчально-методичних праць, серед яких 5 монографій, близько 30 підручників, навчальних посібників і програм для ВНЗ і загальноосвітніх середніх шкіл. Серед фундаментальних наукових монографій — три випуски видання «Фауна України» (1973, 1977, 1983), присвячених жукам-листоїдам, а також два видання колективної монографії «Вредители сельскохозяйственных культур и лесных насаждений» (1974, 1988). Популярністю серед освітян користуються підручники та навчальні посібники для ВНЗ і середньої школи «Охорона природи» (1997), «Екологія людини» (1997, 1998, 2000, 2004), «Біологія. Тварини» (1997), «Екологічні проблеми України» (2000), «Біологічний захист рослин» (2004), «Закони екології» (2006) та інші, написані із співавторами.
Підготував 6 кандидатів наук.
Член кваліфікаційних і робочих вчених і науково-методичних рад МОН України. Виконував обов'язки члена експертної ради ВАК України з біології та екології. Член Національної комісії з питань Червоної книги України, науковий консультант Верховної Ради України з екополітики. Член контрольно-ревізійної комісії АН ВШ України з 2007 р.

## Визнання
У 1993 р. обраний дійсним членом Української екологічної академії наук, в 1995 р. відзначений почесним знаком «Відмінник освіти України», в 1998 р. виборов грант Міжнародного освітнього фонду «Відродження» за видатні успіхи в науковій та освітній діяльності, в 2000 р. присвоєне почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України». В 2015 році нагороджений медаллю «За працю і звитягу».

## Наукові праці
- Бровдій В. М., Гаца О. О. Закони екології: Навч. посібник / За ред. В. М. Бровдія. — К.: Освіта України, 2007. — 380 с.

wikiname: ukwiki

title: Бровдій Василь Михайлович

in_language: uk

wikitext:
{{особа}}'''Василь Михайлович Бровдій''' ([[15 червня]] [[1935]] — [[20 березня]] [[2022]]<ref>{{Cite web |url=https://npu.edu.ua/novyny/oholoshennia/spivchuttia/vidiishov-u-vichnist-vasyl-mykhailovych-brovdii |title=Архівована копія |accessdate=7 квітня 2022 |archive-date=1 квітня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220401182705/https://npu.edu.ua/novyny/oholoshennia/spivchuttia/vidiishov-u-vichnist-vasyl-mykhailovych-brovdii }}</ref>) — український учений-ентомолог. Доктор біологічних наук, професор. Академік [[Академія наук вищої школи України|АН ВШ України]] з 2006 р.

== Біографія ==
Народився в м. [[Іршава]] Закарпатської обл. в родині селянина. Закінчив біологічний факультет [[Ужгородський університет|Ужгородського університету]] (1957). Працював учителем біології і хімії середньої школи в с. Дорожів на Львівщині (1957–1958), асистентом кафедри нормальної анатомії людини медичного факультету УжДУ (1958–1960), відповідальним секретарем Закарпатської обл. філії Українського товариства охорони природи (1960–1961). Протягом 1961–1987 рр. — аспірант, молодший, старший і провідний науковий співробітник [[Інститут зоології імені І. І. Шмальгаузена НАН України|Інституту зоології ім. І. І. Шмальгаузена НАН України]]. У 1965 р. захистив кандидатську, а в 1985 р. — докторську дисертації за спеціальністю «ентомологія». З 1987 р. — завідувач кафедри зоології [[Національний педагогічний університет імені Михайла Драгоманова|Національного педагогічного університету ім. М. П. Драгоманова]]<ref>{{Cite web|title=Бровдій Василь Михайлович — Енциклопедія Сучасної України|url=http://esu.com.ua/search_articles.php?id=36236|website=esu.com.ua|accessdate=2021-05-27|archive-date=27 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210527112411/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=36236}}</ref>. У 1991 р. присвоєне звання професора.

== Наукова діяльність ==
Автор понад 300 наукових і навчально-методичних праць, серед яких 5 монографій, близько 30 підручників, навчальних посібників і програм для ВНЗ і загальноосвітніх середніх шкіл. Серед фундаментальних наукових монографій — три випуски видання [[Фауна України (довідник)|«Фауна України»]] (1973, 1977, 1983), присвячених жукам-листоїдам, а також два видання колективної монографії «Вредители сельскохозяйственных культур и лесных насаждений» (1974, 1988). Популярністю серед освітян користуються підручники та навчальні посібники для ВНЗ і середньої школи «Охорона природи» (1997), «Екологія людини» (1997, 1998, 2000, 2004), «Біологія. Тварини» (1997), «Екологічні проблеми України» (2000), «Біологічний захист рослин» (2004), «Закони екології» (2006) та інші, написані із співавторами<ref>{{Cite book
|title=Професори Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова: біобіліографічний довідник 1944-2009 рр. |year=2009
|publisher=Вид-во НПУ ім. М. П. Драгоманова
|location=Київ
|pages=407
|isbn=978-966-660-574-3
}}</ref>.

Підготував 6 кандидатів наук.

Член кваліфікаційних і робочих вчених і науково-методичних рад МОН України. Виконував обов'язки члена експертної ради ВАК України з біології та екології. Член Національної комісії з питань [[Червона книга України|Червоної книги України]], науковий консультант [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]] з [[екологічна політика|екополітики]]. Член контрольно-ревізійної комісії АН ВШ України з 2007 р.

== Визнання ==
У 1993 р. обраний дійсним членом Української екологічної академії наук, в 1995 р. відзначений почесним знаком «[[Відмінник освіти України]]», в 1998 р. виборов грант Міжнародного освітнього фонду «Відродження» за видатні успіхи в науковій та освітній діяльності, в 2000 р. присвоєне почесне звання «[[Заслужений діяч науки і техніки України]]». В 2015 році нагороджений [[Медаль «За працю і звитягу»|медаллю «За працю і звитягу»]]<ref>[http://www.president.gov.ua/documents/2312015-18902 УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 231/2015 «Про відзначення державними нагородами України працівників Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова»]</ref>.

== Наукові праці ==
* ''Бровдій В. М., Гаца О. О.'' Закони екології: Навч. посібник / За ред. В. М. Бровдія. — К.: [[Освіта України]], 2007. — 380 с.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Академія наук вищої школи України. 1992–2010. Довідник
* [http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/2215 Професор Василь Михайлович Бровдій: біобібліографічний покажчик] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210517074022/http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/2215 |date=17 травня 2021 }}
* [http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/9687 Василь Михайлович Бровдій: біобібліографічний покажчик 2016] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210517090035/http://enpuir.npu.edu.ua/handle/123456789/9687 |date=17 травня 2021 }}

[[Категорія:Відмінники освіти України]]
[[Категорія:Заслужені діячі науки і техніки України]]
[[Категорія:Народились 15 червня]]
[[Категорія:Народились 1935]]
[[Категорія:Випускники Ужгородського університету]]
[[Категорія:Українські ентомологи]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Академіки АН вищої школи України]]
[[Категорія:Уродженці Іршави]]
[[Категорія:Доктори біологічних наук України]]
[[Категорія:Академіки Української екологічної академії наук]]
[[Категорія:Нагороджені медаллю «За працю і звитягу»]]
[[Категорія:Науковці Інституту зоології НАН України]]
[[Категорія:Науковці Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова]]

title: Бровдій Василь Михайлович

Народився: 15 червня 1935 · Іршава, Підкарпатська Русь, Перша чехословацька республіка

Помер: 20 березня 2022 (86 років)

Діяльність: ентомолог

Alma mater: УжНУ

Науковий ступінь: доктор біологічних наук

Нагороди: заслужений діяч науки і техніки України


text:
# Машиніма
Маши́німа (англ. Machinima) — різновид відео, створених на основі ігрового рушія відеоігор, а також технологія створення таких відео. Машиніми здатні створювати користувачі домашніх ПК, які не володіють навичками роботи в програмах анімації, використовуючи лише можливості рушія. Машиніма може використовувати як тривимірну так і двовимірну графіку.
Назва розшифровується як утворена від слів machine — машина і cinema — кіно, або від machine — машина і animation — анімація, тобто «машинне кіно» або «машинна анімація». Творці машинім називаються машинімі́стами (англ. machinimists) чи машиніма́торами (англ. machinimators).

## Історія
Прототипом машинім інколи називають рекламні заставки аркадних ігрових автоматів, де гра «гралася» без участі людини.
У грі 1992 року Stunt Island, існувала можливість розставляти віртуальні камери, а отриманий запис редагувати і накладати спецефекти. Масове створення машинім почалося з виходом шутера Doom в 1993 році. Завдяки відділенню рушія гри від її ресурсів, гравці могли конструювати рівні на власний розсуд. Управління діями комп'ютерних персонажів за допомогою скриптів дозволяло перетворити монстрів і персонажів на віртуальних акторів. Doom II вже дозволяла записувати процес проходження гри, а потім демонструвати його іншим користувачам. Після виходу гри Quake створені таким же чином відео отримали назву Quake Movies. У зв'язку з популярністю записів швидкісних проходжень цієї відеогри, гравці стали змагатися у їх видовищності. Прикладом є «Quake Done Quick with a Vengeance», яке можна було відтворити за наявності Quake на комп'ютері. Згодом поширилися власне відео, які можна було відтворити у відеопрогравачі, а не за допомогою гри.
Вважається, що термін «машиніма» вперше був введений в 2000-у році. Його запровадив Х'ю Хенкок, засновник компанії Strange Company і вебсайту machinima.com, присвяченого такого роду відео.
1 квітня 2003 року стався реліз однієї з найвідоміших машиніми Червоні проти синіх (англ. Red vs Blue) від студії Rooster Teeth Production, що приніс їй популярність. Нові серії продовжували виходити більше 18 років потому.
В 2005 році вийшла гра The Movies, гравець виступав в ролі власника кінокомпанії. Вона передбачала створення фільмів різних жанрів з доступними акторами і декораціями. Через два роки, у 2007, було створено машиніму тривалістю, як повнометражний фільм — «Tales of the past III», засновану на World of Warcraft, тривалістю 88 хвилин. В 2012 році Valve випустили програму Source Filmmaker на рушієві Source, що не тільки давала користуватися ресурсами ігор Team Fortress 2, Left 4 Dead 2, Half-Life 2 та інших, а й розширювати можливості їх рушія. Так, наприклад, можна було задавати непередбачені у грі вирази облич. Іншим популярним інструментом від тої ж компанії є Garry's Mod, який дозволяє маніпулювати об'єктами і експериментувати з фізикою.

## Фестивалі
- Machinima Film Festival — щорічний фестиваль Академії мистецтва і науки машиніми (англ. Academy of Machinima Arts & Sciences). Заснований 17 липня 2002 за підтримки NVIDIA, як частина QuakeCon 2002[4].
- Machinima Expo — щорічний міжнародний фестиваль машиніми, заснований в 2008 році. Фестиваль відбувається у листопаді в Інтернеті і в віртуальному світі гри Second Life[5].

title: Машиніма

wikitext:
[[File:Machinima sample reindeer full size.ogg|thumb|Приклад машиніми]]'''Маши́німа''' ({{lang-en|Machinima}}) — різновид [[відео]], створених на основі [[Ігровий рушій|ігрового рушія]] відеоігор, а також технологія створення таких відео. Машиніми здатні створювати користувачі домашніх ПК, які не володіють навичками роботи в програмах анімації, використовуючи лише можливості рушія. Машиніма може використовувати як тривимірну так і двовимірну графіку.

Назва розшифровується як утворена від слів machine — машина і cinema — кіно, або від machine — машина і animation — анімація, тобто «машинне кіно» або «машинна анімація». Творці машинім називаються машинімі́стами ({{lang-en|machinimists}}) чи машиніма́торами ({{lang-en|machinimators}}).

== Історія ==
Прототипом машинім інколи називають рекламні заставки [[Аркадний ігровий автомат|аркадних]] ігрових автоматів, де гра «гралася» без участі людини.

У грі 1992 року [[Stunt Island]], існувала можливість розставляти віртуальні камери, а отриманий запис редагувати і накладати спецефекти. Масове створення машинім почалося з виходом шутера [[Doom]] в 1993 році. Завдяки відділенню рушія гри від її ресурсів, гравці могли конструювати рівні на власний розсуд. Управління діями комп'ютерних персонажів за допомогою [[Скриптова мова|скриптів]] дозволяло перетворити монстрів і персонажів на віртуальних акторів. [[Doom II]] вже дозволяла записувати процес проходження гри, а потім демонструвати його іншим користувачам. Після виходу гри [[Quake]] створені таким же чином відео отримали назву Quake Movies. У зв'язку з популярністю записів швидкісних проходжень цієї відеогри, гравці стали змагатися у їх видовищності. Прикладом є «Quake Done Quick with a Vengeance», яке можна було відтворити за наявності Quake на комп'ютері. Згодом поширилися власне відео, які можна було відтворити у відеопрогравачі, а не за допомогою гри<ref>{{Cite web |url=http://expert.ru/kazakhstan/2005/24/24ka-kkylt-i_56423/ |title=Видеоигры+Кинематограф=Машинима? |accessdate=27 травня 2015 |archive-date=27 травня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150527104240/http://expert.ru/kazakhstan/2005/24/24ka-kkylt-i_56423/ }}</ref>.

Вважається, що термін «машиніма» вперше був введений в 2000-у році<ref>{{Cite web |url=http://www.igromania.ru/articles/47998/Mashinima_Vazhneishim_iz_iskusstv_dlya_nas_yavlyaetsya.htm |title=Машинима. Важнейшим из искусств для нас является… |accessdate=26 травня 2015 |archive-date=26 травня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150526173337/http://www.igromania.ru/articles/47998/Mashinima_Vazhneishim_iz_iskusstv_dlya_nas_yavlyaetsya.htm }}</ref>. Його запровадив Х'ю Хенкок, засновник компанії Strange Company і вебсайту machinima.com, присвяченого такого роду відео.

1 квітня 2003 року стався реліз однієї з найвідоміших машиніми [[Червоні проти синіх]] ({{lang-en|Red vs Blue}}) від студії [[Rooster teeth|Rooster Teeth Production]], що приніс їй популярність. Нові серії продовжували виходити більше 18 років потому.

В 2005 році вийшла гра [[The Movies]], гравець виступав в ролі власника кінокомпанії. Вона передбачала створення фільмів різних жанрів з доступними акторами і декораціями. Через два роки, у 2007, було створено машиніму тривалістю, як повнометражний фільм — «Tales of the past III», засновану на [[World of Warcraft]], тривалістю 88 хвилин. В 2012 році [[Valve]] випустили програму [[Source Filmmaker]] на рушієві [[Source]],<ref>Рання версія була присутня в бета-версії Team Fortress 2 (2007)</ref> що не тільки давала користуватися ресурсами ігор [[Team Fortress 2]], [[Left 4 Dead 2]], [[Half-Life 2]] та інших, а й розширювати можливості їх рушія. Так, наприклад, можна було задавати непередбачені у грі вирази облич. Іншим популярним інструментом від тої ж компанії є [[Garry's Mod]], який дозволяє маніпулювати об'єктами і експериментувати з фізикою.

== Фестивалі ==
* '''Machinima Film Festival''' — щорічний фестиваль Академії мистецтва і науки машиніми ({{lang-en|Academy of Machinima Arts & Sciences}}). Заснований 17 липня 2002 за підтримки [[NVIDIA]], як частина [[QuakeCon]] 2002<ref>{{Cite web |url=http://machinimainteractivefilmfestival.com/index.html |title=Machinima Film Festival |accessdate=27 травня 2015 |archive-date=4 серпня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150804055308/http://machinimainteractivefilmfestival.com/index.html }}</ref>.
* '''Machinima Expo''' — щорічний міжнародний фестиваль машиніми, заснований в 2008 році. Фестиваль відбувається у листопаді в Інтернеті і в віртуальному світі гри [[Second Life]]<ref>{{Cite web |url=http://machinima-expo.com/v3/ |title=The Machinima Expo |accessdate=27 травня 2015 |archive-date=27 травня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150527112654/http://machinima-expo.com/v3/ }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{commons category|Machinima}}
* [http://www.machinima.com Machinima.com — сайт, присвячений створенню машинім] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131121194132/http://www.machinima.com/ |date=21 листопада 2013 }}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20150424045456/http://www.dmoz.org/Arts/Movies/Filmmaking/Film_Formats/Machinima/ Machinima на DMOZ]
* [http://strangefilm.org/texts/machinima/ Strangefil: Играй в кино] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304232720/http://strangefilm.org/texts/machinima/ |date=4 березня 2016 }}

{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Анімація]]
[[Категорія:Твори, засновані на відеоіграх]]
[[Категорія:Культура відеоігор]]


text:
# Сурчан-Махале
Сурчан-Махале (перс. سورچان محله) — село в Ірані, у дегестані Реза-Махале, в Центральному бахші, шагрестані Рудсар остану Ґілян. За даними перепису 2006 року, його населення становило 140 осіб, що проживали у складі 48 сімей.

## Клімат
Середня річна температура становить 15,22°C, середня максимальна – 29,10°C, а середня мінімальна – 1,35°C. Середня річна кількість опадів – 1125 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 10,30            | 10,35            | 12,54            | 18,07            | 22,16            | 26,24            | 29,10            | 28,93            | 25,96            | 21,80            | 17,30            | 12,99            |                  |
| Середня температура, °C                       | 5,81             | 5,89             | 8,08             | 13,60            | 17,68            | 21,77            | 24,73            | 24,56            | 21,59            | 17,40            | 12,92            | 8,60             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | 1,35             | 1,42             | 3,60             | 9,13             | 13,21            | 17,29            | 20,38            | 20,19            | 17,22            | 13,06            | 8,54             | 4,22             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 97               | 84               | 82               | 43               | 44               | 36               | 33               | 58               | 136              | 224              | 162              | 126              |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 2.40             | 2.50             | 2.50             | 2.40             | 2.40             | 2.61             | 2.62             | 2.37             | 2.18             | 2.08             | 2.10             | 2.30             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 7165             | 9189             | 11131            | 15297            | 19581            | 21296            | 21781            | 18527            | 15024            | 10787            | 8706             | 6802             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Сурчан-Махале

wikitext:
{{Infobox Settlement
  |official_name          = Сурчан-Махале
  |native_name            = سورچان محله
  |image_skyline          =
  |map_caption            =
  |pushpin_map            = Іран
  |latd = 37 | latm = 5 | lats = 17.88 | latNS = N
  |longd = 50 | longm = 19 | longs = 24.96 | longEW = E
  |coor_footnotes = {{coord|37.0883|50.3236|format=dms|display=title}}
  |subdivision_type       = Країна
  |subdivision_name       = [[Іран]]
  |subdivision_type1      = [[Остани Ірану|Остан]]
  |subdivision_name1      = [[Ґілян]]
  |subdivision_type2      = [[Шагрестани Ірану|Шагрестан]]
  |subdivision_name2      = [[Рудсар (шагрестан)|Рудсар]]
  |subdivision_type3      = [[Бахш]]
  |subdivision_name3      = [[Центральний (бахш, шагрестан Рудсар)|Центральний]]
  |subdivision_type4      = [[Дегестан]]
  |subdivision_name4      = [[Реза-Махале (дегестан)|Реза-Махале]]
  |leader_title           =
  |leader_name            =
  |established_title      =
  |established_date       =
  |area_magnitude         =
  |area_metro_km2         =
  |area_metro_sq_mi       =
  |area_land_km2          =
  |area_land_sq_mi        =
  |area_water_km2         =
  |area_water_sq_mi       =
  |area_water_percent     =
  |area_total_km2         =
  |area_total_sq_mi       =
  |population_as_of       = 2006
  |population_total       = 140
  |population_footnotes = <ref name="census2006"/>
  |timezone               = IRST
  |utc_offset             = +3:30
  |timezone_DST           = IRST
  |utc_offset_DST         = +4:30
  |website                =
  |postal_code            =
  |postal_code_type       = Поштовий індекс
  |elevation_m            =
  |footnotes              =
}}
'''Сурчан-Махале''' ({{lang-fa|سورچان محله}}) — село в [[Іран]]і, у дегестані [[Реза-Махале (дегестан)|Реза-Махале]], в [[Центральний (бахш, шагрестан Рудсар)|Центральному]] бахші, шагрестані [[Рудсар (шагрестан)|Рудсар]] остану [[Ґілян]]. За даними перепису 2006 року, його населення становило 140 осіб, що проживали у складі 48 сімей<ref name="census2006">[https://web.archive.org/web/20110920084728/http://www.amar.org.ir/DesktopModules/FTPManager/upload/upload2360/newjkh/newjkh/01.xls Перепис населення Ірану 2006]</ref>.

== Клімат ==
Середня річна температура становить 15,22°C, середня максимальна – 29,10°C, а середня мінімальна – 1,35°C. Середня річна кількість опадів – 1125 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas. |authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology. }}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=5.81           | Січ_сер_опади=97
| Лют_сер=5.89           | Лют_сер_опади=84
| Бер_сер=8.08           | Бер_сер_опади=82
| Кві_сер=13.60           | Кві_сер_опади=43
| Тра_сер=17.68           | Тра_сер_опади=44
| Чер_сер=21.77           | Чер_сер_опади=36
| Лип_сер=24.73           | Лип_сер_опади=33
| Сер_сер=24.56           | Сер_сер_опади=58
| Вер_сер=21.59           | Вер_сер_опади=136
| Жов_сер=17.40           | Жов_сер_опади=224
| Лис_сер=12.92           | Лис_сер_опади=162
| Гру_сер=8.60           | Гру_сер_опади=126

| Січ_сер_мін= 1.35       | Січ_сер_макс= 10.30
| Лют_сер_мін= 1.42       | Лют_сер_макс= 10.35
| Бер_сер_мін= 3.60       | Бер_сер_макс= 12.54
| Кві_сер_мін= 9.13       | Кві_сер_макс= 18.07
| Тра_сер_мін= 13.21       | Тра_сер_макс= 22.16
| Чер_сер_мін= 17.29       | Чер_сер_макс= 26.24
| Лип_сер_мін= 20.38       | Лип_сер_макс= 29.10
| Сер_сер_мін= 20.19       | Сер_сер_макс= 28.93
| Вер_сер_мін= 17.22       | Вер_сер_макс= 25.96
| Жов_сер_мін= 13.06       | Жов_сер_макс= 21.80
| Лис_сер_мін= 8.54       | Лис_сер_макс= 17.30
| Гру_сер_мін= 4.22       | Гру_сер_макс= 12.99

|Січ_вітер = 2.40	|Січ_рад = 7165
|Лют_вітер = 2.50	|Лют_рад = 9189
|Бер_вітер = 2.50	|Бер_рад = 11131
|Кві_вітер = 2.40	|Кві_рад = 15297
|Тра_вітер = 2.40	|Тра_рад = 19581
|Чер_вітер = 2.61	|Чер_рад = 21296
|Лип_вітер = 2.62	|Лип_рад = 21781
|Сер_вітер = 2.37	|Сер_рад = 18527
|Вер_вітер = 2.18	|Вер_рад = 15024
|Жов_вітер = 2.08	|Жов_рад = 10787
|Лис_вітер = 2.10	|Лис_рад = 8706
|Гру_вітер = 2.30	|Гру_рад = 6802
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Iran-geo-stub}}

{{Портали|Іран|Географія}}
{{Остан Ґілян}}

[[Категорія:Населені пункти шагрестану Рудсар]]

title: Координати37°05′18″ пн. ш. 50°19′25″ сх. д. / 37.0883° пн. ш. 50.3236° сх. д.: 37°5′17.88″ пн. ш. 50°19′24.96″ сх. д. / 37.0883000° пн. ш. 50.3236000° сх. д.

Країна: Іран

Остан: Ґілян

Шагрестан: Рудсар

Бахш: Центральний

Дегестан: Реза-Махале

Населення (2006)

Сурчан-Махале

Часовий пояс: IRST (UTC+3:30)

- Літній час: IRST (UTC+4:30)


text:
# Пітер Нікколз
Пітер Нікколз (англ. Peter Nicholls) (8 березня 1939 — 6 березня 2018) — австралійський літературознавець та критик. Він є автором і співредактором Енциклопедії наукової фантастики разом із Джоном Клютом.

## Біографія
Він народився в Мельбурні, штат Вікторія у 1939 році. З 1968 по 1988 рік був емігрантом, спочатку в США, а потім у Великій Британії.
Рання кар'єра Ніколлза, як літературного академіка, розпочалася з Університету Мельбурна. Він вперше поїхав до США у 1968 році на стипендію Гаркнесса, і його значний внесок у наукову фантастику та критику розпочався у 1971 році, коли він став першим адміністратором Фонду наукової фантастики (Велика Британія), який він займав до 1977 року. Він був редактором свого журналу «Фонд: Огляд наукової фантастики» з 1974 по 1978 рік.
У 1979 році Ніколлз редагував Енциклопедію наукової фантастики, а Джон Клют був асоційованим редактором. У той час енциклопедія була широко сприйнята як найповніший і найвитонченіший критичний огляд усієї наукової фантастики, яку коли-небудь друкували. Він виграв 1980 р. Премію «Г'юго» в номінації «Книга наукових фантастик». Повністю переглянутий, оновлений та значно розширений варіант «Енциклопедії», який спільно з Клютом, був опублікований у 1993 році й виграв у 1994 році премію «Г'юго» в тій же категорії. Подальше оновлення роботи з переглядами та виправленнями пізніше було видано у форматі CD-ROM. Третє видання, разом із Клютом та Дейвідом Ленгфордом, було випущено в Інтернеті як бета-текст у жовтні 2011 року.
Інші основні публікації Ніколлза включають таке: Science Fiction at Large (1976; перевидана в 1978 році під назвою «Вивчення чудесного»), набір есе під редакцією Ніколлза з симпозіуму 1975 року; Наука в науковій літературі (1983) під редакцією Ніколлза і написана ним з Дейвідом Ленгфордом і Браєном М. Стейблфордом; і Фантастичний кінематограф (1984, опублікований в США як Світ фантастичних фільмів).
Ніколлз — батько п'яти дітей. Його дочка — автор і редактор Софі Каннінгем. Він живе в Мельбурні з дружиною Клер Коуні.

title: Пітер Нікколз

wikitext:
{{Письменник
|Ім'я = Пітер Нікколз
|Фото = Peter Nicholls.jpg
|Ширина =
|Підпис = Пітер Нікколз у 2014 році
|Псевдоніми =
|Дата народження =
|Місце народження =
|Дата смерті =
|Місце смерті =
|Громадянство = {{AUS}}
|Національність =
|Мова творів = [[англійська мова|англійська]]
|Рід діяльності = [[літературознавець]], [[критик]], [[письменник]]
|Роки активності =
|Жанр = [[наукова фантастика]]
|Напрямок =
|Magnum opus =
|Премії =
|Сайт =
}}
'''Пітер Нікколз''' ({{lang-en|Peter Nicholls}}) ([[8 березня]] [[1939]] — [[6 березня]] [[2018]]) — [[Австралія|австралійський]] літературознавець та критик. Він є автором і співредактором [[Енциклопедія наукової фантастики|Енциклопедії наукової фантастики]] разом із Джоном Клютом<ref>{{Cite web|url=http://www.sf-encyclopedia.com/entry/nicholls_peter|title=Authors : Nicholls, Peter : SFE : Science Fiction Encyclopedia|website=www.sf-encyclopedia.com|language=en|accessdate=2017-11-13}}</ref>.

== Біографія ==
Він народився в [[Мельбурн]]і, штат [[Вікторія (штат)|Вікторія]] у 1939 році. З 1968 по 1988 рік був емігрантом, спочатку в США, а потім у Великій Британії.

Рання кар'єра Ніколлза, як літературного академіка, розпочалася з [[Університет Мельбурна|Університету Мельбурна]]. Він вперше поїхав до США у 1968 році на стипендію Гаркнесса, і його значний внесок у наукову фантастику та критику розпочався у 1971 році, коли він став першим адміністратором Фонду наукової фантастики (Велика Британія), який він займав до 1977 року. Він був редактором свого журналу «Фонд: Огляд наукової фантастики» з 1974 по 1978 рік.

У 1979 році Ніколлз редагував Енциклопедію наукової фантастики, а [[Джон Клют]] був асоційованим редактором<ref>{{Cite book|url=http://trove.nla.gov.au/work/6738820|title=The encyclopedia of science fiction|last=Clute|first=John|last2=Langford|first2=David|last3=Nicholls|first3=Peter|date=2011|year=|publisher=|edition=третє|location=|pages=|language=English|isbn=}}</ref>. У той час енциклопедія була широко сприйнята як найповніший і найвитонченіший критичний огляд усієї наукової фантастики, яку коли-небудь друкували. Він виграв 1980 р. Премію [[Г'юго (премія)|«Г'юго»]] в номінації «Книга наукових фантастик»<ref>{{Cite web|url=http://www.thehugoawards.org/hugo-history/1980-hugo-awards/|title=WebCite query result|website=www.webcitation.org|language=en|accessdate=2017-11-13|archive-date=2017-11-17|archive-url=https://web.archive.org/web/20171117095515/http://www.thehugoawards.org/hugo-history/1980-hugo-awards/}}</ref>. Повністю переглянутий, оновлений та значно розширений варіант «Енциклопедії», який спільно з Клютом, був опублікований у 1993 році й виграв у 1994 році [[Г'юго (премія)|премію «Г'юго»]] в тій же категорії. Подальше оновлення роботи з переглядами та виправленнями пізніше було видано у форматі CD-ROM. Третє видання, разом із Клютом та Дейвідом Ленгфордом, було випущено в Інтернеті як бета-текст у жовтні 2011 року.

Інші основні публікації Ніколлза включають таке: ''Science Fiction at Large'' (1976; перевидана в 1978 році під назвою ''«Вивчення чудесного»''), набір есе під редакцією Ніколлза з симпозіуму 1975 року; ''Наука в науковій літературі'' (1983) під редакцією Ніколлза і написана ним з [[Дейвід Ленгфорд|Дейвідом Ленгфордом]] і Браєном М. Стейблфордом; і ''Фантастичний кінематограф'' (1984, опублікований в США як ''Світ фантастичних фільмів'').

Ніколлз — батько п'яти дітей. Його дочка — автор і редактор Софі Каннінгем. Він живе в Мельбурні з дружиною Клер Коуні.

== Примітки ==
{{примітки}}{{Бібліоінформація}}{{ВП-портали|Біографії|Фантастика|Наукова фантастика|Фентезі|Австралія}}
[[Категорія:Критики-фантастикознавці Австралії]]
[[Категорія:Редактори фантастики Австралії]]
[[Категорія:Енциклопедисти]]
[[Категорія:Лауреати премії «Г'юго»]]
[[Категорія:Австралійські літературні критики]]
{{DEFAULTSORT:Нікколз Пітер}}

title: Пітер Нікколз

Народився: 8 березня 1939 · Мельбурн, Австралія

Помер: 6 березня 2018 (78 років) · Мельбурн, Австралія · ·хвороба Паркінсона

Громадянство: Австралія

Діяльність: літературознавець, критик, письменник

Заклад: Університет Мельбурна і Університет Сіднея

Мова творів: англійська

Жанр: наукова фантастика

Нагороди: премія «Пілігрим» (1980) Премія «Г'юго» за найкращу книгу про фантастикуd (1980) Премія «Г'юго» за найкращу книгу про фантастикуd (1994) Премія «Г'юго» за найкращу книгу про фантастикуd (2012)


text:
# 1670
Епоха великих географічних відкриттів •  Річ Посполита •  Запорозька Січ •  Руїна

## Геополітична ситуація
Османську імперію очолює Мехмед IV (до 1687). Під владою османського султана перебувають Близький Схід та Єгипет, Середземноморське узбережжя Північної Африки, частина Закавказзя, значні території в Європі: Греція, Болгарія та Сербія. Васалами османів є Волощина та Молдова.
Священна Римська імперія — наймогутніша держава Європи. Її територія охоплює, крім німецьких земель, Угорщину з Хорватією, Богемію, Північну Італію. Її імператор — Леопольд I Габсбург (до 1705).
Габсбург Карл II Зачарований є королем Іспанії (до 1700). Йому належать Іспанські Нідерланди, південь Італії, Нова Іспанія, Нова Гранада та Нова Кастилія в Америці, Філіппіни. Королем Португалії формально є Альфонсу VI при регентстві молодшого брата Педру II. Португалія має володіння в Бразилії, в Африці, в Індії, в Індійському океані й Індонезії.
Північ Нідерландів займає Республіка Об'єднаних провінцій. Вона має колонії в Північній Америці, Індонезії, на Формозі та на Цейлоні. Король Франції — Людовик XIV (до 1715). Франція має колонії в Північній Америці. Король Англії — Карл II Стюарт (до 1685). Англія має колонії в Північній Америці, на Карибах та в Індії. Король Данії та Норвегії — Кристіан V (до 1699), король Швеції — Карл XI (до 1697). На Апеннінському півострові незалежні Венеціанська республіка та Папська область. Королем Речі Посполитої є Міхал Корибут Вишневецький (до 1673). Царем Московії є Олексій Михайлович (до 1676).
Україну розділено по Дніпру між Річчю Посполитою та Московією. Діють три гетьмани: Петро Дорошенко, Михайло Ханенко, Дем'ян Многогрішний. На півдні України існує Запорозька Січ. Існують Кримське ханство, Ногайська орда.
В Ірані правлять Сефевіди.
Значними державами Індостану є Імперія Великих Моголів, у якій править Аурангзеб, Біджапурський султанат, султанат Голконда. В Китаї править Династія Цін. У Японії триває період Едо.

## Події

### В Україні
- Олексій Хромий очолив повстання Разіна на Слобідській Україні.
- Михайло Ханенко підписав в Острозі договір з Річчю Посполитою.
- Кошовим отаманом Січі обрано Григорія Пелеха.

### У світі
- На Дону розпочалося повстання Степана Разіна.
- Змова Зринських — Франкопана в Хорватії зазнала невдачі.
- Данським королем став Кристіан V.
- Розпочався понтифікат Климента X.
- Король Англії Карл II та французький король Людовик XIV уклали в Дуврі таємну угоду, що передбачала поступове повернення Англії до католицизму й підтримку Англією Франції у захопленні Нідерландів.
- Людовик XIV розпочав будівництво Дому Інвалідів.
- Іспанія підписала в Мадриді угоду з Англією, за якою поступилася Ямайкою, Багамами, Бермудами.
- Валлійський буканьєр Генрі Морган здійснив нові напади на прибережні поселення Латинської Америки.
- Іспанські фрегати напали на англійське поселення Чарлстон у Кароліні.
- Засновано Компанію Гудзонової затоки.
- Правитель маратхів Шиваджі повернув собі втрачені 1664 року міста.

## Наука і культура
- Жан Пікар обчислив радіус Землі з точністю 0,44 % сучасного значення.
- Джон Рей опублікував «Catalogus plantarum Angliæ».
- Відбулася прем'єра п'єси Мольєра «Міщанин-шляхтич».

## Народились
див. також Категорія:Народились 1670
- 12 травня — Фридерик Август II Сильний, польський король
- 19 січня — Мандевіль Бернард англійський філософ, економіст, сатирик.

## Померли
див. також Категорія:Померли 1670
- 15 листопада — В Амстердамі у віці 78-ми років помер чеський мислитель, теолог і педагог Ян Коменський

title: 1670

wikitext:
{{Значення|1670 (значення)}}
{{Навігація для року|1670}}
{{Рік в інших календарях}}

[[Епоха великих географічних відкриттів]]{{•}} [[Річ Посполита]]{{•}} [[Запорозька Січ]]{{•}} [[Руїна]]

== Геополітична ситуація ==

[[Османська імперія|Османську імперію]] очолює [[Мехмед IV]] (до 1687). Під владою османського султана перебувають [[Близький Схід]] та [[Єгипет]], Середземноморське узбережжя Північної Африки, частина [[Закавказзя]], значні території в Європі: [[Греція]], [[Болгарія]] та [[Сербія]]. Васалами османів є [[Волощина]] та [[Молдова]].

[[Священна Римська імперія]] — наймогутніша держава Європи. Її територія охоплює, крім німецьких земель, Угорщину з Хорватією, [[Богемія|Богемію]], [[Північна Італія|Північну Італію]]. Її імператор — [[Леопольд I Габсбург]] (до 1705).

Габсбург [[Карл II Зачарований]] є королем Іспанії (до 1700). Йому належать [[Іспанські Нідерланди]], південь Італії, [[Нова Іспанія]], [[Нова Гранада]] та [[Віцекоролівство Перу|Нова Кастилія]] в Америці, [[Філіппіни]]. Королем Португалії формально є [[Альфонс VI Переможець|Альфонсу VI]] при регентстві молодшого брата [[Петро II Спокійний|Педру II]]. Португалія має володіння в Бразилії, в Африці, в Індії, в Індійському океані й Індонезії.

Північ Нідерландів займає [[Республіка Об'єднаних провінцій]]. Вона має колонії в Північній Америці, Індонезії, на Формозі та на Цейлоні. Король Франції — [[Людовик XIV]] (до 1715). Франція має колонії в Північній Америці. Король Англії — [[Карл II (король Англії)|Карл II Стюарт]] (до 1685). Англія має колонії в Північній Америці, на Карибах та в Індії. Король Данії та Норвегії — [[Кристіан V]] (до 1699), король Швеції — [[Карл XI]] (до 1697). На [[Апеннінський півострів|Апеннінському півострові]] незалежні [[Венеціанська республіка]] та [[Папська область]]. Королем [[Реч посполита|Речі Посполитої]] є [[Міхал Корибут Вишневецький]] (до 1673). Царем Московії є [[Олексій Михайлович]] (до 1676).

Україну розділено по Дніпру між Річчю Посполитою та Московією. Діють три гетьмани: [[Петро Дорошенко]], [[Михайло Ханенко]], [[Дем'ян Многогрішний]]. На півдні України існує [[Запорозька Січ]]. Існують [[Кримське ханство]], [[Ногайська орда]].

В Ірані правлять [[Сефевіди]].
Значними державами Індостану є [[Імперія Великих Моголів]], у якій править [[Аурангзеб]], [[Біджапурський султанат]], [[Голконда (султанат)|султанат Голконда]]. В Китаї править [[Династія Цін]]. У Японії триває [[період Едо]].

== Події ==

=== [[1670 в Україні|В Україні]] ===
* [[Хромий Олексій Григорович|Олексій Хромий]] очолив повстання Разіна на Слобідській Україні.
* [[Михайло Ханенко]] підписав в Острозі договір з Річчю Посполитою.
* Кошовим отаманом Січі обрано [[Григорій Пелех|Григорія Пелеха]].

=== У світі ===
* На Дону розпочалося [[повстання Степана Разіна]].
* [[Змова Зринських — Франкопана]] в Хорватії зазнала невдачі.
* Данським королем став [[Кристіан V]].
* Розпочався понтифікат [[Климент X|Климента X]].
* Король Англії [[Карл II (король Англії)|Карл II]] та французький король [[Людовик XIV]] уклали в Дуврі таємну угоду, що передбачала поступове повернення Англії до католицизму й підтримку Англією Франції у захопленні Нідерландів.
* Людовик XIV розпочав будівництво [[Дім Інвалідів|Дому Інвалідів]].
* Іспанія підписала в Мадриді угоду з Англією, за якою поступилася Ямайкою, Багамами, Бермудами.
* Валлійський буканьєр [[Генрі Морган]] здійснив нові напади на прибережні поселення Латинської Америки.
* Іспанські фрегати напали на англійське поселення [[Чарлстон (Південна Кароліна)|Чарлстон]] у Кароліні.
* Засновано [[Компанія Гудзонової затоки|Компанію Гудзонової затоки]].
* Правитель маратхів [[Шиваджі]] повернув собі втрачені 1664 року міста.

== Наука і культура ==
* [[Жан Пікар]] обчислив радіус Землі з точністю 0,44 % сучасного значення.
* [[Джон Рей]] опублікував «Catalogus plantarum Angliæ».
* Відбулася прем'єра п'єси [[Мольєр]]а «[[Міщанин-шляхтич]]».

== Народились ==
''див. також [[:Категорія:Народились 1670]]''
* [[12 травня]] — [[Фридерик Август II Сильний]], польський [[король]]
* [[19 січня]] — [[Мандевіль Бернард]] англійський філософ, економіст, сатирик.

== Померли ==
''див. також [[:Категорія:Померли 1670]]''
* [[15 листопада]] — В [[Амстердам]]і у віці 78-ми років помер чеський [[мислитель]], [[теолог]] і [[педагог]] [[Ян Коменський]]

== Див. також ==
* [[Список керівників держав 1670 року]]
[[Категорія:1670-ті]]

title: Рік:

Століття: XV · XVI — XVII — XVIII · XIX

Тисячоліття: 1-ше — 2-ге — 3-тє

title: 1670 в інших календарях

Григоріанський: 1670 · MDCLXX

Вірменський: 1119 · ԹՎ ՌՃԺԹ

Китайський: 己酉年 (земляний півень) · 4367 або 4160 · — до — · 庚戌年 (металевий собака) · 4368 або 4161

Тайванський: 242 до РК · 民前242年

Юліанський: Григоріанський мінус 10 д.

Японський: Kanbun 9 · (寛文９年)


text:
# Ендо Тацуя
Ендо Тацуя (яп. 遠藤 達哉, Endō Tatsuya, нар. 23 липня 1980 , Префектура Ібаракі ) — японський художник манґи. Ендо найбільш відомий як автор Tista, Blade of the Moon Princess і Spy × Family, серед інших робіт. Остання манґа видається в журналі Shonen Jump+ з 2019 року і досягла позначки в понад 28 мільйонів фізичних і цифрових копій в обігу до виходу її десятого тому. Інші його роботи були опубліковані в різних журналах Jump.

## Біографія
Ще з дитинства Ендо прагнув стати художником манґи. Його сім'я складалася з одного з батьків і брата. Його улюблені актори та актриси — Брюс Лі, Хіросі Абе, Мег Раян та Одрі Тоту. Його улюблені художники манґи — Акіра Торіяма, Хіроюкі Нішіморі та Мінетаро Мочізукі. Серед його захоплень — катання на лижах, баскетбол та ігри з м'ячем за допомогою ракетки.

## Кар'єра
Ендо працював асистентом для манґа-серіалів Blue Exorcist та Fire Punch. Його наставниками були художники манґи Ясухіро Кано та Йошіюкі Ніші. Як і багато художників манґи, Ендо починав свою кар'єру, створюючи ван-шоти. Деякі з цих історій вплинули на його пізніші манґи. Після завершення роботи над Tista та Blade of the Moon Princess для журналу Jump Square і створення трьох ван-шотів з редактором Шіхеєм Ліном, з яким Ендо був знайомий і працював понад 10 років, вони почали планувати серію, яка б вийшла у Shonen Jump+. Ця манґа поєднала б у собі сильні сторони попередніх робіт Ендо: Rengoku no Ashe, Ishi ni Usubeni, Tetsu ni Hoshi та I Spy, створивши Spy × Family. Лін стверджував, що прийом Spy × Family їхнім редакційним відділом був настільки добрим, що його серіалізація була «практично вирішена» ще до того, як відбулася офіційна зустріч, присвячена цьому питанню. Згодом Spy × Family увійшла до десятки найпопулярніших манґ на їхньому сайті станом на 2019 рік. Вона стала одним із найпопулярніших аніме 2022 року.

### Нагороди
- Spy × Family
  - 2019: 1 місце в категорії веб-манґа на Next Manga Awards[7].
  - 2020: Переможець 4-ої премії TSUTAYA Comic Awards[8].

## Стиль
На початку своєї кар'єри Ендо публікував зрілі оповідання. Особливо це стосується його ранніх творів Tista та Rengoku no Ashe, які розповідають про серійного вбивцю та полювання на відьом відповідно. Після роботи над такою кількістю манґи в темних тонах, його редактор, Шіхей Лін, заохотив Ендо придумати більш «яскраву та веселу манґу». Ван-шот I Spy можна розглядати як перехідну частину між темною та світлою манґою Ендо, оскільки вона включає в себе зрілі теми його ранніх робіт, але при цьому має «веселу назву», як і пропонував Лін.
Його редактор стверджує, що Ендо любить продумувати кожну деталь сюжету. Коли йому пропонують ідею щодо його історії, Ендо швидко вказує на будь-яке протиріччя. Це разом з його потребою створювати глибоких і добре продуманих персонажів підштовхнуло його до розповіді історій, які показують позитивний або негативний зсув психологічного стану його героїв. Ендо завжди прагне покращити якість своєї роботи, тому читає багато манґи, романів та книжок.

## Праці

### Манґа
| Назва                                                            | Формат  | Рік       | Серіалізація       | Нотатки                                           |
| ---------------------------------------------------------------- | ------- | --------- | ------------------ | ------------------------------------------------- |
| Seibu Yūgi (яп. 西部遊戯)                                        | Ван-шот | 2000      | Jump Next!         |                                                   |
| Blade of the Moon Princess (яп. 月華美刃)                        | Ван-шот | 2000      | Weekly Shōnen Jump | Випуск #51, тестова історія для серіальної версії |
| Witch Craze                                                      | Ван-шот | 2001      | Weekly Shōnen Jump | Випуск #21-22                                     |
| PMG-0                                                            | Ван-шот | 2004      | Weekly Shōnen Jump | Випуск #24                                        |
| Tista                                                            | Серіал  | 2007–2008 | Jump SQ            |                                                   |
| Shihō Yūgi: Endō Tatsuya Tanpenshū (яп. 四方遊戯 遠藤達哉短編集) | Том     | 2008      | Shueisha           | Збірка оповідань                                  |
| Blade of the Moon Princess (яп. 月華美刃)                        | Серіал  | 2010–2012 | Jump SQ            |                                                   |
| Rengoku no Ashe (яп. 煉獄のアーシェ)                             | Ван-шот | 2014      | Jump SQ            |                                                   |
| Ishi ni Usubeni, Tetsu ni Hoshi (яп. 石に薄紅、鉄に星)           | Ван-шот | 2017      | Jump SQ            |                                                   |
| I Spy                                                            | Ван-шот | 2018      | Jump SQ            |                                                   |
| Spy × Family                                                     | Серіал  | 2019      | Shōnen Jump+       | Поширюється за кордоном через Manga Plus          |

### Як ілюстратор
| Назва                                                       | Формат  | Рік  | Серіалізація         |
| ----------------------------------------------------------- | ------- | ---- | -------------------- |
| Rooftop Detective-Octane (яп. 屋上探偵(オクタン))           | Ван-шот | 2006 | Jump the Revolution! |
| Yamamoto-kun's Distress (яп. 山本くんの怪難 北陸魔境勤労記) | Книга   | 2011 | Media Factory        |
| Kuroniko the Exile (яп. 流浪刑のクロニコ)                   | Книга   | 2013 | Shueisha             |

title: Ендо Тацуя

wikitext:
{{Письменник}}
{{Ніхонґо|'''Ендо Тацуя'''|遠藤 達哉|Endō Tatsuya|{{н|brackets=no}} {{життєпис|brackets=no}}}} — японський [[Манґака|художник манґи]]. Ендо найбільш відомий як автор ''[[Tista]]'', ''[[Blade of the Moon Princess]]'' і ''[[Spy × Family]]'', серед інших робіт. Остання манґа видається в журналі ''[[Shonen Jump+]]'' з 2019 року і досягла позначки в понад 28 мільйонів фізичних і цифрових копій в обігу до виходу її десятого тому<ref>{{cite web|url=https://www.animenewsnetwork.com/news/2022-12-01/top-selling-manga-in-japan-by-series-2022-jujutsu-kaisen-edges-out-tokyo-revengers/.192470|title=Top-Selling Manga in Japan by Series: 2022 — Jujutsu Kaisen Edges Out Tokyo Revengers|last=Loo|first=Egan|date=2 грудня 2022|website=[[Anime News Network]]|archive-url=https://web.archive.org/web/20221202100641/https://www.animenewsnetwork.com/news/2022-12-01/top-selling-manga-in-japan-by-series-2022-jujutsu-kaisen-edges-out-tokyo-revengers/.192470|archive-date=2 грудня 2022|url-status=live|access-date=2 грудня 2022}}</ref>. Інші його роботи були опубліковані в різних журналах [[Jump (серія журналів)|''Jump'']].

== Біографія ==
Ще з дитинства Ендо прагнув стати художником манґи. Його сім'я складалася з одного з батьків і брата. Його улюблені актори та актриси — [[Брюс Лі]], [[Абе Хіросі|Хіросі Абе]], [[Мег Раян]] та [[Одрі Тоту]]. Його улюблені художники манґи — [[Торіяма Акіра|Акіра Торіяма]], [[Хіроюкі Нішіморі]] та Мінетаро Мочізукі. Серед його захоплень — [[Лижний спорт|катання на лижах]], [[баскетбол]] та ігри з м'ячем за допомогою ракетки<ref name=":1">{{Cite book|url=https://ja.uncyclopedia.info/wiki/%E8%B5%A4%E3%83%9E%E3%83%AB%E3%82%B8%E3%83%A3%E3%83%B3%E3%83%97|title=Akamaru Jump|year=2000|pages=284|language=ja}}</ref>.

== Кар'єра ==
Ендо працював [[Манґака|асистентом]] для манґа-серіалів ''[[Blue Exorcist]]'' та ''[[Fire Punch]]<ref name=":0">{{Cite web|url=https://mangaplus.shueisha.co.jp/web_pages/263/|title=The Making of a Jump Manga! vol. 7 – Spy × Family|last=Shihei|first=Lin|website=Manga Plus|access-date=1 грудня 2019}}</ref>''. Його наставниками були художники манґи Ясухіро Кано<ref>Kano Masahiro «[[Pretty Face]]» Volume 6 p.206</ref> та Йошіюкі Ніші<ref>Yoshiyuki Nishi, «[[Muhyo & Roji's Bureau of Supernatural Investigation|Muhyo and Rosie's Magic Legal Consultation Office]]» Volume 2 p.114</ref>. Як і багато художників манґи, Ендо починав свою кар'єру, створюючи [[ван-шот]]и. Деякі з цих історій вплинули на його пізніші манґи. Після завершення роботи над ''[[Tista]]'' та ''[[Blade of the Moon Princess]]'' для журналу ''[[Jump Square]]'' і створення трьох ван-шотів з редактором Шіхеєм Ліном, з яким Ендо був знайомий і працював понад 10 років<ref name=":0" />, вони почали планувати серію, яка б вийшла у ''[[Shonen Jump+]]''. Ця манґа поєднала б у собі сильні сторони попередніх робіт Ендо: ''Rengoku no Ashe'', ''Ishi ni Usubeni'', ''Tetsu ni Hoshi'' та ''I Spy'', створивши ''[[Spy × Family]]''<ref name=":0" />. Лін стверджував, що прийом ''Spy × Family'' їхнім редакційним відділом був настільки добрим, що його серіалізація була «практично вирішена» ще до того, як відбулася офіційна зустріч, присвячена цьому питанню<ref name=":0" />. Згодом ''Spy × Family'' увійшла до десятки найпопулярніших манґ на їхньому сайті станом на 2019 рік. Вона стала одним із найпопулярніших аніме 2022 року.

=== Нагороди ===

* '''''Spy × Family'''''
** 2019: 1 місце в категорії веб-манґа на [[Next Manga Award]]s<ref>{{cite web|url=https://www.animenewsnetwork.com/interest/2019-08-22/spy-family-kusuriya-no-hitorigoto-win-tsugi-ni-kuru-manga-award-2019/.150311|title=SPY × FAMILY, Kusuriya no Hitorigoto Win Tsugi ni Kuru Manga Award 2019|last=Loveridge|first=Lynzee|date=22 серпня 2019|website=[[Anime News Network]]|access-date=7 грудня 2019}}</ref>.
** 2020: Переможець 4-ої премії TSUTAYA Comic Awards<ref>{{cite web|url=https://www.animenewsnetwork.com/interest/2020-06-17/spy-family-a-man-and-his-cat-win-4th-annual-tsutaya-comic-awards/.160742|title=Spy×Family, A Man and His Cat Win 4th Annual Tsutaya Comic Awards|last=Loveridge|first=Lynzee|date=17 червня 2020|website=[[Anime News Network]]|access-date=18 жовтня 2022}}</ref>.

== Стиль ==
На початку своєї кар'єри Ендо публікував зрілі оповідання. Особливо це стосується його ранніх творів ''Tista'' та ''Rengoku no Ashe'', які розповідають про [[Серійний убивця|серійного вбивцю]] та [[полювання на відьом]] відповідно. Після роботи над такою кількістю манґи в темних тонах, його редактор, Шіхей Лін, заохотив Ендо придумати більш «яскраву та веселу манґу»<ref name=":0" />. Ван-шот ''I Spy'' можна розглядати як перехідну частину між темною та світлою манґою Ендо, оскільки вона включає в себе зрілі теми його ранніх робіт, але при цьому має «веселу назву», як і пропонував Лін.

Його редактор стверджує, що Ендо любить продумувати кожну деталь сюжету<ref name=":0" />. Коли йому пропонують ідею щодо його історії, Ендо швидко вказує на будь-яке [[Суперечність|протиріччя]]<ref name=":0" />. Це разом з його потребою створювати глибоких і добре продуманих персонажів підштовхнуло його до розповіді історій, які показують позитивний або негативний зсув [[Психічний стан|психологічного стану]] його героїв. Ендо завжди прагне покращити якість своєї роботи, тому читає багато манґи, романів та книжок<ref name=":0" />.

== Праці ==

=== Манґа ===
{| class="wikitable"
!Назва
!Формат
!Рік
!Серіалізація
!Нотатки
|-
|{{nihongo|''Seibu Yūgi''|西部遊戯}}
|[[Ван-шот]]
|2000
|[[Akamaru Jump|''Jump Next!'']]
|
|-
|{{nihongo|''[[Blade of the Moon Princess]]''|月華美刃}}
|Ван-шот
|2000
|''[[Weekly Shōnen Jump]]''
|Випуск #51, тестова історія для серіальної версії
|-
|''Witch Craze''
|Ван-шот
|2001
|''Weekly Shōnen Jump''
|Випуск #21-22
|-
|''PMG-0''
|Ван-шот
|2004
|''Weekly Shōnen Jump''
|Випуск #24
|-
|''[[Tista]]''
|Серіал
|2007–2008
|''[[Jump Square|Jump SQ]]''
|
|-
|{{nihongo|''Shihō Yūgi: Endō Tatsuya Tanpenshū''|四方遊戯 遠藤達哉短編集}}
|Том
|2008
|[[Shueisha]]
|Збірка оповідань
|-
|{{nihongo|''[[Blade of the Moon Princess]]''|月華美刃}}
|Серіал
|2010–2012
|''Jump SQ''
|
|-
|{{nihongo|''Rengoku no Ashe''|煉獄のアーシェ}}
|Ван-шот
|2014
|''Jump SQ''
|
|-
|{{nihongo|''Ishi ni Usubeni, Tetsu ni Hoshi''|石に薄紅、鉄に星}}
|Ван-шот
|2017
|''Jump SQ''
|
|-
|''I Spy''
|Ван-шот
|2018
|''Jump SQ''
|
|-
|''[[Spy × Family]]''
|Серіал
|2019
|''[[Shōnen Jump+]]''
|Поширюється за кордоном через [[Manga Plus]]
|}

=== Як ілюстратор ===
{| class="wikitable"
!Назва
!Формат
!Рік
!Серіалізація
|-
|{{nihongo|''Rooftop Detective-Octane''|屋上探偵(オクタン)}}
|Ван-шот
|2006
|''[[Jump the Revolution!]]''
|-
|{{nihongo|''Yamamoto-kun's Distress''|山本くんの怪難 北陸魔境勤労記}}
|Книга
|2011
|[[Media Factory]]
|-
|{{nihongo|''Kuroniko the Exile''|流浪刑のクロニコ}}
|Книга
|2013
|Shueisha
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Аніме та манґа}}

[[Категорія:Манґаки]]

title: яп. 遠藤達哉

Народився: 23 липня 1980 (44 роки) · Префектура Ібаракі, Японія

Країна: Японія

Діяльність: манґака, пенсилер, сценарист коміксів, comics creator

Сфера роботи: комікс і манґа

Роки активності: 2000 — тепер. час


text:
# Університет Великого Зімбабве
Університет Великого Зімбабве - Вищий навчальний заклад що знаходиться в місті Масвінго, Зімбабве.
Університет був відкритий після отримання незалежності і на момент заснування називався Державний Університет Масвінго (ДУМ).
Навчальний заклад має кілька направлень до вибору таких як : мистецтво, педагогічна освіта та торгівля.

title: Університет Великого Зімбабве

wikitext:
{{Вищий навчальний заклад|назва=Університет великого ЗІмбабве|оригінальна назва=Great Zimbabwe University|абревіатура=GZU|девіз="Університет вибору"|країна=Зімбабве|рік заснування=1995|сайт=http://gzu.ac.zw/|герб=}}

'''Університет Великого Зімбабве''' - Вищий навчальний заклад що знаходиться в місті [[Масвінго (місто)|Масвінго]], [[Зімбабве]].

Університет був відкритий після отримання незалежності і на момент заснування називався Державний Університет Масвінго (ДУМ).<ref>{{Cite web|url=http://allafrica.com/stories/200708030757.html|title=Zimbabwe: 1 003 Graduate At Great Zim University}}</ref>

Навчальний заклад має кілька направлень до вибору таких як : мистецтво, педагогічна освіта та торгівля.

== Примітки ==
<references />

Країна: Зімбабве

Місто: Масвінго

Девіз: "Університет вибору"

Членство у: Асоціація африканських університетівd


text:
# Городня (Боровський район)
Городня (рос. Городня) — присілок в Боровському районі Калузької області Російської Федерації.
Населення становить 19 осіб. Входить до складу муніципального утворення Муніципальне утворення присілок Кривське.

## Історія
До 1944 року населений пункт належав до Московської області. Від 1944 року в складі Калузької області.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Муніципальне утворення присілок Кривське.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 10   | ↗19  |

title: Городня (Боровський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Городня
|назва ін.       = Городня
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Калузька область]]
|район           = [[Боровський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Муніципальне утворення присілок Кривське]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 19
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Калузька область
}}
'''Городня''' ({{lang-ru|Городня}}) — [[присілок]] в [[Боровський район|Боровському районі]] [[Калузька область|Калузької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 19 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Муніципальне утворення присілок Кривське]].

== Історія ==

До 1944 року населений пункт належав до [[Московська область|Московської області]]. Від 1944 року в складі Калузької області.

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Муніципальне утворення присілок Кривське<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/972213534 |title=Закон «Об административно-территориальном устройстве Калужской области» |access-date=2018-09-19 |archive-date=2018-09-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180919132850/http://docs.cntd.ru/document/972213534 |deadlink=no }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://old.admoblkaluga.ru/New/Stroit/Architecture_New/ATD/ |title=Реестр административно-территориальных единиц Калужской области |access-date=2018-09-19 |archive-date=2018-09-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180919132403/http://old.admoblkaluga.ru/New/Stroit/Architecture_New/ATD/ |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Городня (Боровский район) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Боровський район}}
{{Географія Калуга-доробити}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Боровського району]]
[[Категорія:Присілки Калузької області]]

title: присілок Городня

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Калузька область

Муніципальний район: Боровський район

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Городня · Городня