text:
# Дженніфер Ермосо
Дженніфер Ермосо (ісп. Jennifer Hermoso; нар. 9 травня 1990, Мадрид, Іспанія) — іспанська футболістка, яка грає за жіночу національну збірну Іспанії з футболу. Ермосо є найкращою бомбардиркою за всю історію футбольного клубу «Барселони».  В 2023 році у складі національної збірної стала переможницею Чемпіонату Світу.

## Кар'єра
Свою кар'єру Ермосо розпочинала у молодіжній команді «Атлетіко» Мадрид, де пробула вісім років, перш ніж продовжити кар'єру в «Райо Вальєкано». У 2013 році Ермосо перейшла до шведського клубу «Тюресо», а вже через рік - до «Барселони», де змінила своє амплуа з атакуючого півзахисника на «хибну дев'ятку». Завдяки зміні позиції Ермосо стала результативним бомбардиром і здобула два титули Пічічі, як найкращий бомбардир іспанської ліги. Також вона виграла два  чемпіонства та два національні кубки.
У 2017 році Ермосо не на довго приєдналася до французького клубу «Парі Сен-Жермен».
Після повернення до Іспанії у складі мадридського «Атлетіко» Ермосо виграла свій третій титул Пічічі та четвертий чемпіонський титул.
Коли у 2019 році іспанська нападниця повернулася до «Барселони», з каталонським клубом виграла ще два чемпіонські титули, два національні кубки та Лігу чемпіонів, зробивши золотий хет-трик у сезоні 2020-21.
Сезони 2019-20 та 2020-21 Ермосо знову закінчила як найкращий бомбардир чемпіонату Іспанії. У 2021 році стала найкращим бомбардиром і у Лізі чемпіонів УЄФА.  В тому році Ермосо була однією з номінанток на Золотий м'яч, але та нагорода тоді досталась її напарниці по клубу та збірній - Алексії Путельяс.
21 червня 2022 року Ермосо підписала контракт із мексиканським клубом «Пачука»

## Виступи за збірну
Першим великим турніром зі збірною став чемпіонат Європи-2013, де у матчі проти Англії на груповому етапі Ермосо забила свій перший міжнародний м'яч.
Була у складі іспанської збірної на чемпіонаті Світу-2015, який став дебютом для «червоної фурії» на Мундіалях.
На чемпіонаті Світу-2019 Ермосо стала найкращим бомбардиром своєї збірної. Найуспішнішим став чемпіонат Світу-2023, на якому вона забила лише  три м'яча, але збірна Іспанії вперше в своїй історії виграла золотий комплект нагород. Дженніфер Ермосо таким чином стала чемпіокою світу.

## Скандал
Під час нагородження жіночої збірної Іспанії після тріумфального фіналу чемпіонату Світу-2023, голова Королівської іспанської футбольної федерації Луїс Рубіалес обійняв та пристрасно поцілував у губи 33-річну Дженніфер Ермосо. Вчинок футбольного функціонера розкритикувала міністерка з соціальних прав Іспанії Іоне Беларра. До колеги приєдналися міністерка праці та соціальної економіки в уряді Іспанії Йоланда Діас та голова уряду країни Педро Санчес. Попри чисельні заклики піти у відставку, Рубіалес залишати посаду не збирався, до поки у справу не втрутились представники FIFA. Дисциплінарний комітет відсторонив Луїса Рубіалеса. В Федерації футболу Іспанії відразу призначили іншого тимчасового очільника.

## Досягнення
Збірна Іспанії
- Чемпіон світу :
  -  Чемпіон (1):  2023
- Ліга націй УЄФА:
  -  Переможниця (1): 2023—2024

«Райо Вальєкано» :
- Чемпіонат Іспанії :
  -  Чемпіон (1): 2011

«Атлетіко» :
- Чемпіонат Іспанії :
  -  Чемпіон (1): 2019

«Барселона» :
- Чемпіонат Іспанії :
  -  Чемпіон (5): 2014, 2015, 2020, 2021, 2022
- Володарка Кубка Іспанії (4): 2014, 2017, 2020, 2021
- Володарка Суперкубка Іспанії (2): 2020, 2022
- Переможниця Ліги чемпіонів: 2021

Індивідуальні :
- Рекордсмен за кількістю трофеїв Пічічі за всю історію (5)

title: Дженніфер Ермосо

wikitext:
{{Футболіст
| дата-народження =
| зображення = File:Jannifer Hermoso7 - Reguero (cropped).jpg
| зріст = 175 см
| позиція = [[нападник (футбол)|нападниця]]
| поточний-клуб = «УАНЛ Тигрес»
| номер = 10
| клуби =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2004—2010|{{Прапорець|ESP}}|[[Атлетіко (жіночий футбольний клуб, Мадрид)|«Атлетіко» Мадрид]]|89|29}}
{{Футболіст рядок 0|2010—2013|{{Прапорець|ESP}}|«Райо Вальєкано»|90|50}}
{{Футболіст рядок 1|2013|{{Прапорець|SWE}}|[[Тиреше (жіночий футбольний клуб)|«Тюресо»]]|20|6}}
{{Футболіст рядок 0|2013—2017|{{Прапорець|ESP}}|[[Барселона (жіночий футбольний клуб)|«Барселона»]]|90|77}}
{{Футболіст рядок 1|2017—2018|{{Прапорець|FRA}}|[[Парі Сен-Жермен (жіночий футбольний клуб)|«Парі Сен-Жермен»]]|19|6}}
{{Футболіст рядок 0|2018—2019|{{Прапорець|ESP}}|[[Атлетіко (жіночий футбольний клуб, Мадрид)|«Атлетіко» Мадрид]]|28|24}}
{{Футболіст рядок 1|2019—2022 |{{Прапорець|ESP}}|[[Барселона (жіночий футбольний клуб)|«Барселона»]]|68|70}}
{{Футболіст рядок 0|2022—2023 |{{Прапорець|MEX}}|«Пачука»|32|23}}
{{Футболіст рядок 1|2024— |{{Прапорець|MEX}}|«УАНЛ Тигрес»|5|2}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2012– | {{Прапорець|ESP}} | [[Жіноча збірна Іспанії з футболу|Іспанія]] |113|55}}
{{Футболіст кінець}}
}}
{{однофамільці|Ермосо}}
'''Дженніфер Ермосо''' ({{lang-es|Jennifer Hermoso}}; {{нар|1}} 9 травня 1990, [[Мадрид]], [[Іспанія]]) — іспанська футболістка, яка грає за жіночу національну [[Жіноча збірна Іспанії з футболу|збірну Іспанії]] з футболу. Ермосо є найкращою бомбардиркою за всю історію футбольного клубу [[Барселона (жіночий футбольний клуб)|«Барселони»]].  В [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2023|2023 році]] у складі національної збірної стала переможницею [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок|Чемпіонату Світу]].

== Кар'єра ==
Свою кар'єру Ермосо розпочинала у молодіжній команді «Атлетіко» Мадрид, де пробула вісім років, перш ніж продовжити кар'єру в «Райо Вальєкано». У 2013 році Ермосо перейшла до шведського клубу [[Тиреше (жіночий футбольний клуб)|«Тюресо»]], а вже через рік - до «Барселони», де змінила своє амплуа з атакуючого півзахисника на «хибну дев'ятку». Завдяки зміні позиції Ермосо стала результативним бомбардиром і здобула два титули Пічічі, як найкращий бомбардир [[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|іспанської ліги]]. Також вона виграла два  чемпіонства та два національні кубки.

У 2017 році Ермосо не на довго приєдналася до французького клубу [[Парі Сен-Жермен (жіночий футбольний клуб)|«Парі Сен-Жермен»]].
Після повернення до Іспанії у складі мадридського [[Атлетіко (жіночий футбольний клуб, Мадрид)|«Атлетіко»]] Ермосо виграла свій третій титул Пічічі та четвертий чемпіонський титул.
Коли у 2019 році іспанська нападниця повернулася до «Барселони», з каталонським клубом виграла ще два чемпіонські титули, два національні кубки та Лігу чемпіонів, зробивши золотий хет-трик у сезоні 2020-21.

Сезони 2019-20 та 2020-21 Ермосо знову закінчила як найкращий бомбардир [[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|чемпіонату Іспанії]]. У 2021 році стала найкращим бомбардиром і у [[Ліга чемпіонів УЄФА серед жінок|Лізі чемпіонів УЄФА]].  В тому році Ермосо була однією з номінанток на [[Золотий м'яч (жінки)|Золотий м'яч]], але та нагорода тоді досталась її напарниці по клубу та збірній - [[Алексія Путельяс|Алексії Путельяс]].

21 червня 2022 року Ермосо підписала контракт із мексиканським клубом «Пачука»

== Виступи за збірну ==
Першим великим турніром зі збірною став [[Чемпіонат Європи з футболу серед жінок 2013|чемпіонат Європи-2013]], де у матчі проти [[Жіноча збірна Англії з футболу|Англії]] на груповому етапі Ермосо забила свій перший міжнародний м'яч.
Була у складі іспанської збірної на [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2015|чемпіонаті Світу-2015]], який став дебютом для [[Жіноча збірна Іспанії з футболу|«червоної фурії»]] на [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок|Мундіалях]].

На [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2019|чемпіонаті Світу-2019]] Ермосо стала найкращим бомбардиром своєї збірної. Найуспішнішим став [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2023|чемпіонат Світу-2023]], на якому вона забила лише  три м'яча, але збірна Іспанії вперше в своїй історії виграла золотий комплект нагород. Дженніфер Ермосо таким чином стала чемпіокою світу.

== Скандал ==
Під час нагородження жіночої збірної Іспанії після тріумфального фіналу чемпіонату Світу-2023, голова Королівської іспанської футбольної федерації Луїс Рубіалес обійняв та пристрасно поцілував у губи 33-річну Дженніфер Ермосо. Вчинок футбольного функціонера розкритикувала міністерка з соціальних прав Іспанії Іоне Беларра. До колеги приєдналися міністерка праці та соціальної економіки в уряді Іспанії Йоланда Діас та голова уряду країни Педро Санчес. Попри чисельні заклики піти у відставку, Рубіалес залишати посаду не збирався, до поки у справу не втрутились представники FIFA. Дисциплінарний комітет відсторонив Луїса Рубіалеса. В Федерації футболу Іспанії відразу призначили іншого тимчасового очільника.

== Досягнення ==
'''Збірна Іспанії'''
* '''Чемпіон світу''' :
**{{Gold01}} Чемпіон '''(1)''':  [[Чемпіонат світу з футболу серед жінок 2023|2023]]
* '''[[Ліга націй УЄФА з футболу серед жінок|Ліга націй УЄФА]]''':
** [[Файл:Gold medal icon.svg|15px]] Переможниця (1): [[Ліга націй УЄФА з футболу серед жінок 2023—2024|2023—2024]]

'''«Райо Вальєкано»''' :
* '''[[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|Чемпіонат Іспанії]]''' :
**{{Gold01}} Чемпіон '''(1)''': 2011

'''«Атлетіко»''' :
* '''[[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|Чемпіонат Іспанії]]''' :
**{{Gold01}} Чемпіон '''(1)''': 2019

'''«Барселона»''' :
* '''[[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|Чемпіонат Іспанії]]''' :
**{{Gold01}} Чемпіон '''(5)''': 2014, 2015, 2020, 2021, 2022
* Володарка Кубка Іспанії ('''4'''): 2014, 2017, 2020, 2021
* Володарка Суперкубка Іспанії ('''2'''): 2020, 2022
* Переможниця [[Ліга чемпіонів УЄФА серед жінок|Ліги чемпіонів]]: 2021

'''Індивідуальні''' :
*Рекордсмен за кількістю трофеїв Пічічі за всю історію (5)

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Іспанські футболістки]]
[[Категорія:Футболістки «Атлетіко» (Мадрид)]]
[[Категорія:Футболістки «Тиреше»]]
[[Категорія:Футболістки «Райо Вальєкано»]]
[[Категорія:Футболістки «Парі Сен-Жермен»]]
[[Категорія:Футболістки «Барселони»]]
[[Категорія:Футболістки «Пачуки»]]
[[Категорія:Футболістки «УАНЛ Тигрес»]]
[[Категорія:Гравчині збірної Іспанії з футболу]]

title: Особисті дані

Народження: 9 травня 1990 (35 років)

Вага: 59 кг

Громадянство: Іспанія

Позиція: нападниця

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «УАНЛ Тигрес»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Атлетіко» Мадрид · 89 · (29)

«Райо Вальєкано» · 90 · (50)

«Тюресо» · 20 · (6)

«Барселона» · 90 · (77)

«Парі Сен-Жермен» · 19 · (6)

«Атлетіко» Мадрид · 28 · (24)

«Барселона» · 68 · (70)

«Пачука» · 32 · (23)

«УАНЛ Тигрес» · 5 · (2)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Іспанія · 113 · (55)

title: Звання, нагороди

Звання, нагороди: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Давор Божинович
Да́вор Божи́нович (хорв. Davor Božinović, нар. 27 грудня 1961, Пула, СР Хорватія) — хорватський політик, дипломат, урядовець, міністр оборони Хорватії в уряді Ядранки Косор, міністр внутрішніх справ і віцепрем'єр Хорватії у першому, другому та третьому урядах Андрея Пленковича.

## Короткий життєпис
Закінчив факультет політичних наук Загребського університету, там здобув ступінь бакалавра, магістра та доктора наук. У 1987 р. стає радником Республіканського секретаріату народної оборони Хорватії. У 1990 р. його призначено головою Призовної комісії при Міністерстві оборони. З 1994 р. — Старший радник Департаменту консульських справ Міністерства закордонних справ Хорватії. У 1994—1996 рр. працює радником посольства Хорватії в Софії (Болгарія). У 1997—1999 роках — радник посольства Хорватії в Сараєві (Боснія і Герцеговина). 1997—1999 рр. — заступник начальника і начальник відділу сусідніх країн в Міністерстві закордонних справ у ранзі міністра-радника; 1999 р. — помічник міністра закордонних справ у ранзі посла. 2000 р. — координатор зв'язків з СРЮ Міністерства закордонних справ у ранзі посла. 2001 р. — тимчасовий повірений у справах Посольства Республіки Хорватії в Белграді. 2002 р. — посол Хорватії у Сербії і Чорногорії. 2004 р. — глава Канцелярії Президента Хорватії. 2005 р. — посол Хорватії в ролі глави представництва Хорватії в НАТО. У вересні 2008 року призначається державним секретарем з питань європейської інтеграції. У липні 2009 року його призначено державним секретарем з політичних питань. У березні 2010 року його призначено спеціальним посланником прем'єр-міністра Хорватії для Південно-Східної Європи. З 30 грудня 2010 до 23 грудня 2011 року — міністр оборони. З 9 червня 2017 року — міністр внутрішніх справ.
Автор книжки «Взаємний перехід НАТО - ЄС - Південно-Східна Європа» (2010 р.) та співавтор книжки «НАТО - євро-атлантична інтеграція» (2008 р.)
Викладає на факультеті політичних наук Загребського університету, в Дипломатичній академії МЗС та Військовому коледжі ім. бана Йосипа Єлачича.
Одружений, має двох дітей. Володіє англійською та болгарською мовами.

wikiname: ukwiki

title: Давор Божинович

in_language: uk

wikitext:
{{Картка:Лідер
 | ім'я =Давор Божинович
Davor Božinović
 | зображення =20 obljetnica osnivanja OS RH Davor Bozinovic 26052011 2.jpg
 | розмір_зображення = 200px
 | підпис_зображення =Давор Божинович
 | дата_народження = 27.12.1961
 | місце_народження = [[Image:Flag of SFR Yugoslavia.svg|24px]] [[Пула]],
[[Соціалістична Республіка Хорватія|СР Хорватія]],
[[Соціалістична Федеративна Республіка Югославія|Федеративна Народна Республіка Югославія]]
 | дата_смерті =
 | місце_смерті =
 | відомий_(відома) =
 | рід_діяльності =[[політологія]]
 | титул =
 | особистий підпис  =
 | нагороди          =
 | партія            =[[Хорватська демократична співдружність]]

| посада = [[Міністерство внутрішніх справ Хорватії|Міністр внутрішніх справ Хорватії]]
| початок_терміну = [[9 червня]] [[2017]]
| кінець_терміну =
| попередник = [[Влахо Орепич]]
| наступник =
| президент = [[Колінда Грабар-Китарович]]
 [[Зоран Міланович]]
| прем'єр-міністр   = [[Андрей Пленкович]]

| посада2 = [[Міністерство оборони Хорватії|Міністр оборони Хорватії]]
| початок_терміну2 = [[30 грудня]] [[2010]]
| кінець_терміну2 =[[23 грудня]] [[2011]]
| попередник2 = [[Бранко Вукелич]]
| наступник2 =[[Анте Котроманович]]
| президент2 = [[Іво Йосипович]]
| прем'єр-міністр2   = [[Ядранка Косор]]
 }}
'''Да́вор Божи́нович''' ({{lang-hr|Davor Božinović}}, {{нар}} [[27 грудня]] [[1961]], [[Пула]], [[Соціалістична Республіка Хорватія|СР Хорватія]]) — [[Хорватія|хорватський]] політик, дипломат, урядовець, [[Міністерство оборони Хорватії|міністр оборони Хорватії]] в [[Уряд Ядранки Косор|уряді Ядранки Косор]], [[Міністерство внутрішніх справ Хорватії|міністр внутрішніх справ]] і віцепрем'єр Хорватії у [[Уряд Андрея Пленковича|першому]], [[другий уряд Андрея Пленковича|другому]] та [[третій уряд Андрея Пленковича|третьому]] урядах Андрея Пленковича.

== Короткий життєпис ==
Закінчив факультет політичних наук [[Загребський університет|Загребського університету]], там здобув ступінь [[бакалавр]]а, [[магістр]]а та [[доктор наук|доктора наук]]. У 1987 р. стає радником [[Соціалістична Республіка Хорватія|Республіканського]] [[Міністерство оборони|секретаріату народної оборони]] Хорватії. У 1990 р. його призначено головою Призовної комісії при Міністерстві оборони. З 1994 р. — Старший радник Департаменту консульських справ Міністерства закордонних справ Хорватії. У 1994—1996 рр. працює радником посольства Хорватії в [[Софія (місто)|Софії]] ([[Болгарія]]). У 1997—1999 роках — радник посольства Хорватії в [[Сараєво|Сараєві]] ([[Боснія і Герцеговина]]). 1997—1999 рр. — заступник начальника і начальник відділу сусідніх країн в Міністерстві закордонних справ у ранзі міністра-радника; 1999 р. — помічник міністра закордонних справ у ранзі посла. 2000 р. — координатор зв'язків з [[Союзна Республіка Югославія|СРЮ]] Міністерства закордонних справ у ранзі посла. 2001 р. — тимчасовий повірений у справах Посольства Республіки Хорватії в [[Белград]]і. 2002 р. — посол Хорватії у [[Сербія|Сербії]] і [[Чорногорія|Чорногорії]]. 2004 р. — глава Канцелярії Президента Хорватії. 2005 р. — посол Хорватії в ролі глави представництва Хорватії в [[НАТО]]. У вересні 2008 року призначається державним секретарем з питань європейської інтеграції. У липні 2009 року його призначено державним секретарем з політичних питань. У березні 2010 року його призначено спеціальним посланником [[Прем'єр-міністр Хорватії|прем'єр-міністра Хорватії]] для Південно-Східної Європи. З 30 грудня 2010 до 23 грудня 2011 року — міністр оборони. З 9 червня 2017 року — міністр внутрішніх справ.

Автор книжки «Взаємний перехід НАТО - ЄС - Південно-Східна Європа» (2010 р.) та співавтор книжки «НАТО - євро-атлантична інтеграція» (2008 р.)

Викладає на факультеті політичних наук Загребського університету, в Дипломатичній академії МЗС та Військовому коледжі ім. бана [[Йосип Єлачич|Йосипа Єлачича]].

Одружений, має двох дітей. Володіє англійською та болгарською мовами.

== Посилання ==
* [http://www.morh.hr/hr/o-nama/ministar/ Біографія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160308012240/https://www.morh.hr/hr/o-nama/ministar/ |date=8 березня 2016 }} на сайті Міноборони Хорватії

{{DEFAULTSORT:Божинович, Давор}}
[[Категорія:Дипломати Хорватії]]
[[Категорія:Міністри оборони Хорватії]]
[[Категорія:Випускники Загребського університету]]
[[Категорія:Уродженці Пули]]
[[Категорія:Міністри внутрішніх справ Хорватії]]

title: Міністр внутрішніх справ Хорватії

Міністр внутрішніх справ Хорватії: Нині на посаді

На посаді з: 9 червня 2017

Президент: Колінда Грабар-Китарович · Зоран Міланович

Прем'єр-міністр: Андрей Пленкович

Попередник: Влахо Орепич

title: Міністр оборони Хорватії

Міністр оборони Хорватії:
30 грудня 2010 — 23 грудня 2011
Медіафайли у Вікісховищі

Президент: Іво Йосипович

Прем'єр-міністр: Ядранка Косор

Попередник: Бранко Вукелич

Наступник: Анте Котроманович

Народився: 27 грудня 1961 (63 роки) · Пула, · СР Хорватія, · Федеративна Народна Республіка Югославія

Відомий як: політик, дипломат

Країна: Хорватія

Alma mater: Загребський університет

Політична партія: Хорватська демократична співдружність


text:
# Бейсболка
Бейсбо́лка — спортивний головний убір, який виготовлений з м’якого матеріалу, має жорсткий козирок і регульовану застібку на потилиці. Стала популярною для вбирання у сучасності.

## Історія
Спочатку її носили бейсболісти, які до того виступали в солом'яних шляпах-канотье і жокейських кепках.
У 1954 році компанія «New Era» представила американським бейсболістам для захисту від сонця картуз з козирком. У 1970-х і 1980-х бейсболка стала популярною, оскільки уболівальники надягали її на знак прихильності тій або іншій команді.

title: Бейсболка

wikitext:
'''Бейсбо́лка''' — [[спорт]]ивний [[головний убір]], який виготовлений з м’якого матеріалу, має жорсткий козирок і регульовану [[Застібка|застібку]] на потилиці. Стала популярною для вбирання у сучасності.<ref>{{Cite news|url=https://wday.com.ua/bejsbolka-tse-opis-istoriya-i-osoblivosti-golovnogo-uboru/|title=Wday|last=Ковальчук|first=Марія|work=https://wday.com.ua/|accessdate=14 лютого 2023}}</ref>
[[Файл:Baseball cap Ukraine.jpg|thumb|Бейсболка «[[Україна]]» |right|250px]]
[[Файл:Baseball cap Yankees.jpg|thumb|Бейсболка [[Нью-Йорк Янкіз]]|right|250px]]

== Історія ==
Спочатку її носили [[бейсбол]]істи, які до того виступали в солом'яних шляпах-канотье і жокейських [[Кепі|кепках]].

У [[1954]] році компанія «New Era» представила американським бейсболістам для захисту від [[сонце|сонця]] картуз з козирком. У 1970-х і 1980-х [[бейсболка]] стала популярною, оскільки уболівальники надягали її на знак прихильності тій або іншій [[команда|команді]].

== Див. також ==
* [[Бандана]]
* [[Берет]]
* [[Сомбреро]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Головні убори}}

[[Категорія:Головні убори]]
[[Категорія:Спортивний одяг]]
[[Категорія:Модні аксесуари]]


text:
# Гуменний Володимир Олександрович
Володи́мир Олекса́ндрович Гуме́нний — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

## Нагороди
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни нагороджений
- орденом «За мужність» III ступеня (27.11.2014).

title: Гуменний Володимир Олександрович

wikitext:
{{Однофамільці|Гуменний}}
{{Otherpersons|Володимир Гуменний}}
{{Військовик2
| ім'я                =Гуменний Володимир Олександрович
| оригінал імені      =
| портрет             =
| ім'я при народженні =
| дата народження     =
| місце народження    =
| дата смерті        =
| місце смерті        =
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    ={{fЗСУ}}
| рід військ          =
| роки служби         =
| звання              ={{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}
| формування          =
| командування        =
| битви               = [[Війна на сході України]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден За мужність III ступеня}}
{{!)}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
'''Володи́мир Олекса́ндрович Гуме́нний''' — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

== Нагороди ==
За особисту [[мужність]] і [[героїзм]], виявлені у захисті державного [[суверенітет]]у та територіальної цілісності України, вірність військовій [[присяга|присязі]] під час [[Війна на сході України|російсько-української війни]] нагороджений
* орденом «За мужність» III ступеня (27.11.2014).

== Джерела ==
* {{УПУ|892/2014|27 листопада 2014|Про відзначення державними нагородами України|http://www.president.gov.ua/documents/8922014-18045}}
{{Учасники РУВ}}
{{ukr-mil-bio-stub}}

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Збройні сили

Війни / битви: Війна на сході України


text:
# ГЕС Алікура
ГЕС Алікура (ісп. Embalse de Alicurá) — гідроелектростанція в центральній Аргентині на межі провінцій Неукен та Ріо-Негро. Знаходячись перед ГЕС П'єдра-дель-Агіла, становить верхній ступінь в каскаді на річці Лімай, яка є правим витоком Ріо-Негро (впадає в Атлантичний океан за 250 км на південь від Баїя-Бланки).
В межах проекту річку перекрили земляною греблю із глиняним ядром висотою 135 метрів, довжиною 850 метрів та товщиною по гребеню 13 метрів, яка потребувала 12,88 млн м3 матеріалу. Під час її спорудження Лімай відвели за допомогою двох тунелів діаметром 9 метрів та загальною довжиною 1,5 км, один з яких по завершенні будівництва виконує роль нижнього водоспуску. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 69,8 км2 та об'ємом 3,2 млрд м3, в якому відбувається коливання рівня поверхні між позначками 692 та 705 метрів НРМ.
Зі сховища починається короткий — 0,35 км — підвідний канал завширшки 40 метрів, який завершується водозабірною спорудою. Остання живить напірні водоводи довжиною по 210 метрів з діаметром 6,5 метра, що подають ресурс на чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 250 МВт, які при напорі 116 метрів забезпечують виробництво 2360 млн кВт-год електроенергії на рік.
Для відведення відпрацьованої води русло річки поглибили протягом восьми кілометрів.
Під час спорудження станції провели земляні роботи в обсязі 25 млн м3, здійснили виїмку 2,3 млн м3 скельних порід та використали 584 тис. м3 бетону. Обсяг робіт на підземних спорудах становив 170 тис. м3.

title: ГЕС Алікура

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     =Alicura231.JPG
|Назва                          = ГЕС Алікура
|Пікселі                        = 300px
|Підпис                         =  Вигляд машинного залу та водоводів з греблі
|Країна                         = {{ARG}}
|lat_dir =S |lat_deg =40 |lat_min =34 |lat_sec = 54.8
  |lon_dir =W |lon_deg =70 |lon_min = 44 |lon_sec = 54.7
  |region     =
  |CoordScale =
|Статус = діюча
|Річка = [[Лімай (річка)|Лімай]]
|Каскад = каскад на Лімай
|Початок будівництва = [[1979]]
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[1984]]
|Встановлена потужність = 1000
|Середнє річне виробництво = 2360
|Тип ГЕС = пригреблева
|Розрахований напір = 116
|Тип турбін = Френсіс
|Кількість та марка турбін = 4 Allis Chalmers
|Витрата через турбіни =
|Кількість та марка гідрогенераторів = 4 Toshiba
|Потужність гідроагрегатів = 4х250
|Тип греблі = земляна із глиняним ядром
|Висота греблі = 135
|Довжина греблі = 850
|Шлюз =
|ЛЕП =
|Власник = Hidroelectrica Futaleufu
}}

'''ГЕС Алікура''' ({{lang-es|Embalse de Alicurá}}) — гідроелектростанція в центральній Аргентині на межі провінцій [[Неукен (провінція)|Неукен]] та [[Ріо-Негро (провінція)|Ріо-Негро]]. Знаходячись перед [[ГЕС П'єдра-дель-Агіла]], становить верхній ступінь в каскаді на річці [[Лімай (річка)|Лімай]], яка є правим витоком [[Ріо-Негро (річка в Патагонії)|Ріо-Негро]] (впадає в Атлантичний океан за 250 км на південь від [[Баїя-Бланка|Баїя-Бланки]]).

В межах проекту річку перекрили земляною греблю із глиняним ядром висотою 135 метрів, довжиною 850 метрів та товщиною по гребеню 13 метрів, яка потребувала 12,88 млн м3 матеріалу. Під час її спорудження Лімай відвели за допомогою двох тунелів діаметром 9 метрів та загальною довжиною 1,5 км, один з яких по завершенні будівництва виконує роль нижнього водоспуску. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 69,8 км2 та об'ємом 3,2 млрд м3, в якому відбувається коливання рівня поверхні між позначками 692 та 705 метрів [[Висота над рівнем моря|НРМ]].

Зі сховища починається короткий — 0,35 км — підвідний канал завширшки 40 метрів, який завершується водозабірною спорудою. Остання живить напірні водоводи довжиною по 210 метрів з діаметром 6,5 метра, що подають ресурс на чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 250 МВт, які при напорі 116 метрів забезпечують виробництво 2360 млн кВт-год електроенергії на рік.

Для відведення відпрацьованої води русло річки поглибили протягом восьми кілометрів.

Під час спорудження станції провели земляні роботи в обсязі 25 млн м3, здійснили виїмку 2,3 млн м3 скельних порід та використали 584 тис. м3 бетону. Обсяг робіт на підземних спорудах становив 170 тис. м3.<ref>{{Cite web|url=http://www.orsep.gob.ar/presa-20.html|title=Alicurá  - Presas - ORSEP|website=www.orsep.gob.ar|accessdate=2018-03-28|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180328165500/http://www.orsep.gob.ar/presa-20.html|archivedate=2018-03-28|deadurl=yes}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.trevispa.com/downloads/4250/1648/AlicuraDam.pdf|title=Hidroelectrico de Alicura|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=28 березня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180328165446/http://www.trevispa.com/downloads/4250/1648/AlicuraDam.pdf}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.giulianobarbonaglia.info/estero/diga-di-alicura/|title=DIGA DI ALICURA|website=Barbonaglia Giuliano|language=it-IT|accessdate=2018-03-28|archive-date=28 березня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180328170042/https://www.giulianobarbonaglia.info/estero/diga-di-alicura/}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://globalenergyobservatory.org/geoid/42214|title=Alicura Hydroelectric Power Plant Argentina - GEO|website=globalenergyobservatory.org|language=en|accessdate=2018-03-28|archive-date=23 березня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180323202231/http://globalenergyobservatory.org/geoid/42214}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Гідроелектростанції Аргентини|Алікура]]
[[Категорія:Ріо-Негро (провінція)]]
[[Категорія:Неукен (провінція)]]
[[Категорія:Споруди, збудовані 1984]]
[[Категорія:Засновані в Аргентині 1984]]

title: ГЕС Алікура

Країна: Аргентина

Адмінодиниця: Ріо-Неґро

Стан: діюча

Річка: Лімай

Каскад: каскад на Лімай

title: Основні характеристики

Середнє річне виробництво: 2360 млн кВт·год

Тип ГЕС: пригреблева

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: Френсіс

Кількість та марка турбін: 4 Allis Chalmers

Кількість та марка гідрогенераторів: 4 Toshiba

Потужність гідроагрегатів: 4х250 МВт

title: Основні споруди

Тип греблі: земляна із глиняним ядром

Власник: Hidroelectrica Futaleufu

Основні споруди: ГЕС Алікура


text:
# Старший прапорщик
Старший прапорщик  — військове звання сержантського складу в збройних силах багатьох країн світу.
Старший прапорщик — військове звання в Збройних силах України (1991-2020),  арміях інших країн, по рангу вище за ''прапорщика'', але нижче за звання — ''молодший лейтенант''.
В Україні з 1 жовтня 2020 року відповідником званню старшого прапорщика є звання майстер-сержант.

## Історія
12 січня 1981 року в Радянській Армії, берегових частинах і авіації ВМФ, прикордонних і внутрішніх військах ЗС СРСР введено військове звання старший прапорщик.
На кораблях, судах, в берегових частинах бойового забезпечення ВМФ і морських частинах прикордонних військ — старший мічман. Після розпаду СРСР дані звання збережені в Збройних Силах України та в більшості республік на пострадянському просторі.
Законом №205-IX від 17 жовтня 2019 р. в Україні з 1 жовтня 2020 року замінено звання старшого прапорщика на майстер-сержанта, відповідне йому корабельне звання старшого мічмана — на майстер-старшину
До військового звання громадянина, який перебуває в запасі або перебуває у відставці, додаються відповідно слова «запасу» або «у відставці».

## Знаки розрізнення старшого прапорщика
- Погон старшого прапорщика мотострілецьких військ ЗС СРСР (1981—1994)
- Погон старшого прапорщика ВМФ (1981—1994)
- Знак розрізнення старшого прапорщика Збройних сил Словенії.
- Погон старшого прапорщика Війська Польського.
- Погон старшого прапорщика Війська Польського.
- Погон обер-фенріха Національної народної армії НДР.

| нижче за рангом: Прапорщик | Старший прапорщик 1991-2020 | вище за рангом: Молодший лейтенант |

title: Старший прапорщик

wikitext:
{{Картка військового звання
| армія            = 1
| назва            = Старший прапорщик
| зображення1      = UA shoulder mark 08.svg
| підпис1          =
| зображення2      = UAAF shoulder mark 08.svg
| підпис2          =
| країна           = {{UKR}}
| вид збройних сил = [[Сухопутні війська Збройних сил України|Сухопутні війська ЗСУ]]
 [[Повітряні сили Збройних сил України|Повітряні сили ЗСУ]]
| скорочення       =
| категорія        = сержантський і старшинський склад
| не НАТО          = [[Звання і відзнаки офіцерів сухопутних військ НАТО|OR-9]]
| створено         = 1991
| скасовано        = 2020
| вище звання      = [[Молодший лейтенант]]
| нижче звання     = [[Прапорщик]]
| еквівалент       = [[Військово-Морські Сили Збройних Сил України|ВМС]]: [[Старший мічман]]
}}
[[Файл: UAc shoulder mark 08.svg |150пкс|міні|праворуч|Погон старшого прапорщика на польовому однострої]]

'''Старший прапорщик'''  — [[військове звання]] [[Сержантський склад|сержантського складу]] в [[Збройні сили|збройних силах]] багатьох [[Країна|країн]] [[Світ|світу]].

Старший прапорщик — [[військове звання]] в [[Збройні сили України|Збройних силах України]] (1991-2020),  [[Армія|арміях]] інших [[Країна|країн]], по рангу вище за <nowiki>''</nowiki>[[прапорщик]]а<nowiki>''</nowiki>, але нижче за звання — <nowiki>''</nowiki>[[молодший лейтенант]]<nowiki>''</nowiki>.

В Україні з 1 жовтня 2020 року відповідником званню старшого прапорщика є звання '''[[майстер-сержант]]'''.<ref>[https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/205-20#Text Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання військового обов'язку та проходження військової служби» від 17.10.2019]</ref>

== Історія ==
[[12 січня]] [[1981]] року в [[Радянська армія|Радянській Армії]], [[Війська берегової оборони|берегових частинах]] і [[Морська авіація|авіації]] [[Військово-морський флот СРСР|ВМФ]], [[прикордонні війська|прикордонних]] і [[внутрішні війська|внутрішніх військах]] [[ЗС СРСР]] введено військове звання '''''старший прапорщик'''''.

На кораблях, судах, в берегових частинах бойового забезпечення ВМФ і морських частинах прикордонних військ — '''''[[старший мічман]]'''''. Після [[розпад СРСР|розпаду СРСР]] дані звання збережені в [[Збройні сили України|Збройних Силах України]] та в більшості республік на [[Пострадянські держави|пострадянському просторі]].

Законом №205-IX від 17 жовтня 2019 р. в Україні з 1 жовтня 2020 року замінено звання старшого прапорщика на [[Майстер-сержант|майстер-сержанта]], відповідне йому корабельне звання [[Старший мічман|старшого мічмана]] — на [[Майстер-старшина|майстер-старшину]]

До військового звання [[громадянин]]а, який перебуває в запасі або перебуває у [[Відставка|відставці]], додаються відповідно слова «запасу» або «у відставці».

== Знаки розрізнення старшого прапорщика ==
<gallery>
Файл:Rank insignia of старший прапорщик of the Soviet Army.svg|[[Погон]] старшого прапорщика [[мотострілецькі війська|мотострілецьких військ]] [[ЗС СРСР]] (1981—1994)
Файл:Rank insignia of старший мичман of the Soviet Navy.svg|Погон старшого прапорщика ВМФ ([[1981]]—[[1994]])
Файл:Slovenska vojska pcast viprap.jpg|Знак розрізнення старшого прапорщика [[Збройні сили Словенії|Збройних сил Словенії]].
Файл:Naramiennik Starszy Chorazy.svg|Погон старшого прапорщика [[Військо Польське|Війська Польського]].
Файл:Starszychor m.svg|Погон старшого прапорщика [[Військо Польське|Війська Польського]].
Файл:GDR Army W2 Oberfähnrich.gif|Погон [[обер-фенріх]]а [[Національна народна армія|Національної народної армії]] [[НДР]].
</gallery>

{| class="wikipedia sortable" border="1"
|-
|width="30%" align="center" style="background:#cfcfcf;"| нижче за рангом:
[[Прапорщик]]
|width="35%" align="center" style="background:#bfbfbf;"|
[[Файл:Emblem of the Ukrainian Ground Forces.svg|35px]] [[Файл:Emblem of the Ukrainian Air Force.svg|35px]]
'''''Старший прапорщик'''''
[[1991]]-[[2020]]
|width="30%" align="center" style="background:#afafaf;"| вище за рангом:
[[Молодший лейтенант]]

|}

== Див. також ==
* [[Прапорщик]]
* [[Унтер-офіцер]]
* [[Фельдфебель]]
* [[Зауряд-прапорщик]]
* [[Ворент-офіцер]]
* [[Сержант-майор армії США]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=2232-12 ЗАКОН УКРАЇНИ Про військовий обов'язок і військову службу]
* [http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=1053%2F2001 Про положення про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців]
* [https://archive.today/20121205105348/http://www.rusnavy.ru/d03/191.htm История Советского флота]
* [http://www.uniforminsignia.org/ International Encyclopedia of Uniform Insignia around the World]{{ref-en}}

{{Військові звання України}}

[[Категорія:Військові звання]]
[[Категорія:Військові звання СРСР]]
[[Категорія:Військові звання України]]

title: Старший прапорщик

Країна: Україна

Вид збройних сил: Сухопутні війська ЗСУ · Повітряні сили ЗСУ

Категорія: сержантський і старшинський склад

Вище звання: Молодший лейтенант

Нижче звання: Прапорщик

Рівноцінні звання: ВМС: Старший мічман


text:
# Кленове (Ніжинський район)
Клено́ве — село в Україні, у Макіївській сільській громаді Ніжинського району Чернігівської області. Населення становить 47 осіб. Орган місцевого самоврядування до 2015 року — Ганнівська сільська рада, з 2015 року — Макіївська сільська рада. Село входить до Ганнівського старостинського округу Макіївської громади.
В списках населених пунктів Лосинівського району Чернігівської губернії за 1924 рік відсутнє. На карті 1935 року позначене як Григорівка. Можливо засноване в період колективізації 1929-1930 рр.
В зв'язку з адміністративно-територіальною реформою 1 вересня 2015 року було створено Макіївську сільську об'єднану територіальну громаду, до якої приєдналось і Кленове.

title: Кленове (Ніжинський район)

wikitext:
{{otheruses|Кленове}}
{{Село
| назва           = Кленове
| область         = [[Чернігівська область]]
| район           = [[Ніжинський район]]
| громада         = [[Макіївська сільська громада]]
| рада            = [[Макіївська сільська громада]]
| код КОАТУУ      = 7423880504
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 47
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 0,24
| ref-площа       =
| щільність       = 195,83
| поштовий індекс = 17141
| телефонний код  = 4642
| координати      = {{coord|50|43|21|N|31|51|42|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 43|
| lat_sec         = 21
| lon_deg         = 31|
| lon_min         = 51|
| lon_sec         = 42
| висота          = 132
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 17152, Чернігівська обл., Ніжинський р-н, с. Макіївка, вул. Центральна, буд. 27
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Клено́ве''' — [[село]] в Україні, у [[Макіївська сільська громада|Макіївській сільській громаді]] [[Ніжинський район|Ніжинського району]] [[Чернігівська область|Чернігівської області]]. Населення становить 47 осіб. Орган місцевого самоврядування до 2015 року — [[Ганнівська сільська рада (Носівський район)|Ганнівська сільська рада]], з 2015 року — Макіївська сільська рада. Село входить до Ганнівського старостинського округу Макіївської громади.

В списках населених пунктів Лосинівського району Чернігівської губернії за 1924 рік відсутнє. На карті 1935 року позначене як Григорівка. Можливо засноване в період колективізації 1929-1930 рр.

В зв'язку з [[Адміністративно-територіальна реформа в Україні|адміністративно-територіальною реформою]] 1 вересня 2015 року було створено [[Макіївська сільська громада|Макіївську сільську об'єднану територіальну громаду]], до якої приєдналось і Кленове.<ref>{{Cite web |url=http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rdat1=13.05.2016&rf7571=44621 |title=Облікова картка Макіївської сільської територіальної громади на офіційному вебпорталі Верховної Ради України |accessdate=2 Травня 2019 |archive-date=27 Жовтня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201027233936/http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rdat1=13.05.2016&rf7571=44621 }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Cite web | url = https://wikinosivka.info/wiki/Кленове  | title = Кленове | publisher = Енциклопедія Носівщини| author = | date = | access-date = 2024-11-20 | language = }}
* [http://weather.in.ua/ua/chernigovskaja/10654 Погода в селі Кленове] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111220135123/http://weather.in.ua/ua/chernigovskaja/10654 |date=20 Грудня 2011 }}
* [https://1ua.com.ua/klenove_of_chernihivshchyna Неофіційний сайт села Кленове ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170225125949/https://1ua.com.ua/klenove_of_chernihivshchyna |date=25 Лютого 2017 }}

{{Макіївська сільська громада}}
{{Носівський район}}

{{Ukraine-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Ніжинського району]]
[[Категорія:Села Чернігівської області]]

title: село Кленове

Область: Чернігівська область

Район: Ніжинський район

Тер. громада: Макіївська сільська громада

title: Основні дані

Густота населення: 195,83 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Кленове

title: Мапа

Мапа: Кленове у Вікісховищі


text:
# Метехан Башар
Метехан Башар(тур. Metehan Başar, нар. 30 січня 1989, Адапазари, Туреччина) — турецький борець греко-римського стилю, дворазовий чемпіон світу, призер чемпіонату Європи та Європейських ігор.

## Спортивні результати на міжнародних змаганнях

### Виступи на Чемпіонатах світу
| Змагання                        | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| ------------------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Чемпіонат світу з боротьби 2014 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 25     |
| Чемпіонат світу з боротьби 2015 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 29     |
| Чемпіонат світу з боротьби 2017 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Золото |
| Чемпіонат світу з боротьби 2018 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | Золото |
| Чемпіонат світу з боротьби 2019 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 32     |
| Чемпіонат світу з боротьби 2021 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 8      |
| Чемпіонат світу з боротьби 2022 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 97 кг | 5      |

### Виступи на Чемпіонатах Європи
| Змагання                         | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| -------------------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2016 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 16     |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2017 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Срібло |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2018 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 14     |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2019 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 12     |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2020 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 5      |
| Чемпіонат Європи з боротьби 2022 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 9      |

### Виступи на Європейських іграх
| Змагання              | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| --------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Європейські ігри 2015 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Європейські ігри 2019 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 13     |

### Виступи на Кубках світу
| Змагання                    | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце |
| --------------------------- | --------- | -------------------------------- | ----- |
| Кубок світу з боротьби 2014 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 5     |
| Кубок світу з боротьби 2015 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 4     |

### Виступи на Всесвітніх іграх військовослужбовців
| Змагання                                | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце |
| --------------------------------------- | --------- | -------------------------------- | ----- |
| Всесвітні ігри військовослужбовців 2019 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 5     |

### Виступи на Середземноморських іграх
| Змагання                    | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| --------------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Середземноморські ігри 2018 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | Золото |

### Виступи на Чемпіонатах світуи серед студентів
| Змагання                                        | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| ----------------------------------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Чемпіонат світу з боротьби серед студентів 2014 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Золото |
| Чемпіонат світу з боротьби серед студентів 2016 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 4      |

### Виступи на інших змаганнях
| Змагання                                                       | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| -------------------------------------------------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Кубок Ядегара Імама 2010                                       | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | 16     |
| Турнір Вехбі Емре 2011                                         | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | 5      |
| Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2012                       | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | Бронза |
| Турнір Вехбі Емре 2013                                         | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | 8      |
| Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2013                       | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | Бронза |
| Турнір Вехбі Емре 2014                                         | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2014                       | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 9      |
| Турнір Вехбі Емре і Гаміта Каплана 2015                        | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Золото |
| Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2015                       | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Кубок Владислава Пітласинські 2015                             | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 20     |
| Міжнародний турнір Любомира Івановича-Гедзи 2016               | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | 8      |
| Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2016 (Зренянин) | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2016 (Стамбул)  | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Гран-прі Німеччини з боротьби 2016                             | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Клубний чемпіонат світу з боротьби 2016                        | Туреччина | команда                          | Срібло |
| Турнір Вехбі Емре і Гаміта Каплана 2017                        | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Золото |
| Клубний чемпіонат світу з боротьби 2017                        | Туреччина | команда                          | Бронза |
| Кубок Владислава Пітласинські 2018                             | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 5      |
| Клубний чемпіонат світу з боротьби 2018                        | Туреччина | команда                          | 4      |
| Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2019                       | Туреччина | греко-римська боротьба, до 97 кг | 5      |
| Кубок Алроси 2019                                              | Туреччина | команда                          | Срібло |
| Кубок Алроси 2019                                              | Туреччина | Multiple Style Event, до G87 кг  | Срібло |
| Відкритий чемпіонат Загреба з боротьби 2020                    | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 8      |
| Гран-прі Франції Анрі Деглана 2021                             | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | Срібло |
| Київський Міжнародний турнір з боротьби 2021                   | Туреччина | греко-римська боротьба, до 97 кг | 15     |
| Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2020 (Будапешт) | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | Бронза |
| Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2020 (Софія)    | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | 9      |
| Кубок Владислава Пітласинські 2021                             | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | Бронза |
| Турнір Вехбі Емре і Гаміта Каплана 2022                        | Туреччина | греко-римська боротьба, до 87 кг | Бронза |
| Меморіал Болата Турлиханова 2022                               | Туреччина | греко-римська боротьба, до 97 кг | Золото |
| Міжнародний турнір Любомира Івановича-Гедзи 2022               | Туреччина | греко-римська боротьба, до 97 кг | Срібло |
| Турнір Ібрагіма Мустафи 2023                                   | Туреччина | греко-римська боротьба, до 97 кг | 17     |

### Виступи на змаганнях молодших вікових груп
| Змагання                                       | Збірна    | Вагова категорія                 | Місце  |
| ---------------------------------------------- | --------- | -------------------------------- | ------ |
| Чемпіонат Європи з боротьби серед кадетів 2007 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 85 кг | Бронза |
| Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 2010  | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | 23     |
| Чемпіонат Європи з боротьби серед юніорів 2011 | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | Бронза |
| Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 2011  | Туреччина | греко-римська боротьба, до 96 кг | Бронза |

title: Метехан Башар

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = Метехан Башар
| оригінал імені = {{lang-tr|Metehan Başar}}
| зображення =
| розмір зображення =
| підпис =
| прізвисько =
| національність = [[турки|турок]]
| місце_проживання =
| дата_народження = 19.02.1991
| місце_народження = [[Адапазари]], [[Туреччина]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст = 179 см
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = {{TUR}}
| вид_спорту = [[Боротьба (спорт)|боротьба]]
| дисципліна = [[греко-римська боротьба]]
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна = {{TUR}}
| статус_професіонала =
| тренери = Юсуф Дюзер
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry|{{TUR}}}}
{{MedalSport|[[Греко-римська боротьба]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з боротьби|Чемпіонати світу з боротьби]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боротьби 2017|Париж 2017]]|греко-римська боротьба, до 85 кг}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боротьби 2018|Будапешт 2018]]|{{nowrap|греко-римська боротьба, до 87 кг}}}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з боротьби|Чемпіонати Європи з боротьби]]}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2017|{{nowrap|Новий Сад 2017}}]]|греко-римська боротьба, до 85 кг}}
{{MedalCompetition|[[Європейські ігри]]}}
{{MedalBronze|[[Європейські ігри 2015|Баку 2015]]|греко-римська боротьба, до 85 кг}}
{{MedalCompetition|[[Середземноморські ігри]]}}
{{MedalGold|[[Середземноморські ігри 2018|Таррагона 2018]]|греко-римська боротьба, до 87 кг}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з боротьби серед студентів|Чемпіонати світу з боротьби серед студентів]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з боротьби серед студентів 2014|Печ 2014]]|греко-римська боротьба, до 85 кг}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів|Чемпіонати світу з боротьби серед юніорів]]}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 2011|Бухарест 2011]]|греко-римська боротьба, до 96 кг}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з боротьби серед юніорів|Чемпіонати Європи з боротьби серед юніорів]]}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боротьби серед юніорів 2011|Зренянин 2011]]|греко-римська боротьба, до 96 кг}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи з боротьби серед кадетів|Чемпіонати Європи з боротьби серед кадетів]]}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи з боротьби серед кадетів 2007|Варшава 2007]]|греко-римська боротьба, до 85 кг}}
| show-medals = yes
| нагороди             =
}}
'''Метехан Башар'''({{lang-tr|Metehan Başar}}, {{н.}} [[30 січня]] [[1989]], [[Адапазари]], [[Туреччина]]) — [[Туреччина|турецький]] [[Боротьба (спорт)|борець]] [[греко-римська боротьба|греко-римського стилю]], дворазовий [[Чемпіонат світу з боротьби|чемпіон світу]], призер [[Чемпіонат Європи з боротьби|чемпіонату Європи]] та [[Європейські ігри|Європейських ігор]].

== Спортивні результати на міжнародних змаганнях ==

=== Виступи на Чемпіонатах світу ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2014]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2014 — греко-римська боротьба, до 85 кг|греко-римська боротьба, до 85 кг]] || 25
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2015]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2015 — греко-римська боротьба, до 85 кг|греко-римська боротьба, до 85 кг]] || 29
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2017]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2017 — греко-римська боротьба, до 85 кг|греко-римська боротьба, до 85 кг]] || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2018]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2018 — греко-римська боротьба, до 87 кг|греко-римська боротьба, до 87 кг]] || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2019]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2019 — греко-римська боротьба, до 87 кг|греко-римська боротьба, до 87 кг]] || 32
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2021]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2022 — греко-римська боротьба, до 87 кг|греко-римська боротьба, до 87 кг]] || 8
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби 2022]] ||{{TUR}}|| [[Чемпіонат світу з боротьби 2022 — греко-римська боротьба, до 97 кг|греко-римська боротьба, до 97 кг]] || 5
|-
|}

=== Виступи на Чемпіонатах Європи ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2016]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 16
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2017]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2018]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 14
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2019]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 12
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2020]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 5
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби 2022]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 9
|-
|}

=== Виступи на Європейських іграх ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Європейські ігри 2015]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Європейські ігри 2019]] ||{{TUR}}|| [[Боротьба на Європейських іграх 2019|греко-римська боротьба, до 87 кг]] || 13
|-
|}

=== Виступи на Кубках світу ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Кубок світу з боротьби 2014]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 5
|-
|[[Кубок світу з боротьби 2015]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 4
|-
|}

=== Виступи на Всесвітніх іграх військовослужбовців ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Всесвітні ігри військовослужбовців 2019]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 5
|-
|}

=== Виступи на Середземноморських іграх ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Середземноморські ігри 2018]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || {{Золота медаль}}
|-
|}

=== Виступи на Чемпіонатах світуи серед студентів ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби серед студентів 2014]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби серед студентів 2016]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 4
|-
|}

=== Виступи на інших змаганнях ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Кубок Ядегара Імама 2010]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || 16
|-
|[[Турнір Вехбі Емре 2011]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || 5
|-
|[[Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2012]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Турнір Вехбі Емре 2013]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || 8
|-
|[[Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2013]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Турнір Вехбі Емре 2014]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2014]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 9
|-
|[[Турнір Вехбі Емре і Гаміта Каплана 2015]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2015]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Кубок Владислава Пітласинські 2015]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 20
|-
|[[Міжнародний турнір Любомира Івановича-Гедзи 2016]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || 8
|-
|[[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2016 — кваліфікація|Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2016 (Зренянин)]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2016 — кваліфікація|Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2016 (Стамбул)]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Гран-прі Німеччини з боротьби 2016]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Клубний чемпіонат світу з боротьби 2016]] ||{{TUR}}|| команда || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Турнір Вехбі Емре і Гаміта Каплана 2017]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Клубний чемпіонат світу з боротьби 2017]] ||{{TUR}}|| команда || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Кубок Владислава Пітласинські 2018]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 5
|-
|[[Клубний чемпіонат світу з боротьби 2018]] ||{{TUR}}|| команда || 4
|-
|[[Турнір Дана Колова — Николи Петрова 2019]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 97 кг || 5
|-
|[[Кубок Алроси 2019]] ||{{TUR}}|| команда || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Кубок Алроси 2019]] ||{{TUR}}|| Multiple Style Event, до G87 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Відкритий чемпіонат Загреба з боротьби  2020]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 8
|-
|[[Гран-прі Франції Анрі Деглана 2021]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Київський Міжнародний турнір з боротьби 2021]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 97 кг || 15
|-
|[[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2020 — кваліфікація|Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2020 (Будапешт)]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Боротьба на літніх Олімпійських іграх 2020 — кваліфікація|Олімпійський кваліфікаційний турнір з боротьби 2020 (Софія)]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || 9
|-
|[[Кубок Владислава Пітласинські 2021]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Турнір Вехбі Емре і Гаміта Каплана 2022]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 87 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Меморіал Болата Турлиханова 2022]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 97 кг || {{Золота медаль}}
|-
|[[Міжнародний турнір Любомира Івановича-Гедзи 2022]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 97 кг || {{Срібна медаль}}
|-
|[[Турнір Ібрагіма Мустафи 2023]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 97 кг || 17
|-
|}

=== Виступи на змаганнях молодших вікових груп ===

{|class = "wikitable"
!Змагання!!Збірна!! Вагова категорія!! Місце
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби серед кадетів 2007]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 85 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 2010]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || 23
|-
|[[Чемпіонат Європи з боротьби серед юніорів 2011]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|[[Чемпіонат світу з боротьби серед юніорів 2011]] ||{{TUR}}|| греко-римська боротьба, до 96 кг || {{Бронзова медаль}}
|-
|}

== Джерела ==
* [https://www.iat.uni-leipzig.de/datenbanken/dbwrestling/daten.php?spid=FDE65DD678C9466F9E4650310A1F6EF7 Профіль на ''FILA database'']{{ref-en}}

{{Борець-доробити}}
{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Башар Метехан}}
[[Категорія:Уродженці Адапазари]]
[[Категорія:Турецькі борці греко-римського стилю]]
[[Категорія:Чемпіони світу з греко-римської боротьби]]
[[Категорія:Срібні призери чемпіонатів Європи з боротьби]]
[[Категорія:Турецькі чемпіони світу]]
[[Категорія:Бронзові призери Європейських ігор 2015]]
[[Категорія:Учасники Середземноморських ігор 2018]]

title: Загальна інформація

Національність: турок

Громадянство: Туреччина

Народження: 19 лютого 1991 (34 роки) · Адапазари, Туреччина

Вага: 85 кг

title: Спорт

Країна: Туреччина

Вид спорту: боротьба

Дисципліна: греко-римська боротьба

Нац. збірна: Туреччина

Тренери: Юсуф Дюзер

title: Чемпіонати світу з боротьби

Золото: Париж 2017 · греко-римська боротьба, до 85 кг

Золото: Будапешт 2018 · греко-римська боротьба, до 87 кг

title: Чемпіонати Європи з боротьби

Срібло: Новий Сад 2017 · греко-римська боротьба, до 85 кг

title: Європейські ігри

Бронза: Баку 2015 · греко-римська боротьба, до 85 кг

title: Середземноморські ігри

Золото: Таррагона 2018 · греко-римська боротьба, до 87 кг

Золото: Печ 2014 · греко-римська боротьба, до 85 кг

Бронза: Бухарест 2011 · греко-римська боротьба, до 96 кг

Бронза: Зренянин 2011 · греко-римська боротьба, до 96 кг

Бронза: Варшава 2007 · греко-римська боротьба, до 85 кг


text:
# Гілларі Дженссенс
Гілларі Дженссенс (англ. Hillary Janssens; нар. 21 липня 1994) — канадська веслувальниця, бронзова призерка Олімпійських ігор 2020 року.

## Виступи на Олімпіадах
| Олімпіада  | Дисципліна | Місце |
| ---------- | ---------- | ----- |
| Токіо 2020 | двійки     | 3     |

## Зовнішні посилання
- Гілларі Дженссенс на сайті FISA.

1. 1 2 3  Hillary Janssens
2. ↑  https://olympic.ca/team-canada/hillary-janssens/

title: Гілларі Дженссенс

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = Гілларі Дженссенс
| повне_ім'я = ({{lang-en|Hillary Janssens}})
| зображення =
| розмір_зображення = 255 пкс
| підпис =
| прізвисько =
| національність = [[канадці|канадійка]]
| місце_проживання =
| дата_народження =
| місце_народження =
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст =
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = {{CAN}}
| вид_спорту = [[академічне веслування]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| нац._збірна =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry|{{CAN}}}}
{{MedalSport|[[Академічне веслування]]}}
{{MedalOlympic}}
{{MedalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 2020|Токіо 2020]]|[[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2020 — двійки (жінки)|двійки]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з академічного веслування|Чемпіонат світу]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 2018|Пловдив 2018]]|двійки}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 2017|Сарасота 2017]]|вісімки}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 2019|Оттенсхайм 2019]]|двійки}}
| show-medals = yes
}}
'''Гілларі Дженссенс''' ({{lang-en|Hillary Janssens}}; {{н|ж.}} [[21 липня]] [[1994]]) — [[Канада|канадська]] [[академічне веслування|веслувальниця]], бронзова призерка Олімпійських ігор [[Літні Олімпійські ігри 2020|2020]] року.

== Виступи на Олімпіадах ==
{|class = "wikitable"
!Олімпіада!!Дисципліна!! Місце
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2020|Токіо 2020]] || [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 2020 — двійки (жінки)|двійки]] || {{бронза3}}
|-
|}

== Зовнішні посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20200219144740/http://www.worldrowing.com:80/athletes/athlete/45550/ Гілларі Дженссенс] на сайті FISA.

{{sportsman-stub}}
{{Olympic-medalist-stub}}

{{Портали|Біографії|Спорт}}
{{DEFAULTSORT:Дженссенс, Гілларі}}
[[Категорія:Канадські академічні веслувальниці]]
[[Категорія:Канадські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2020]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на літніх Олімпійських іграх 2020]]
[[Категорія:Спортсмени Суррея (Британська Колумбія)]]
[[Категорія:Олімпійські медалісти з академічного веслування]]
[[Категорія:Призери чемпіонатів світу з академічного веслування]]

title: Загальна інформація

Національність: канадійка

Громадянство: Канада

Народження: 21 липня 1994 (30 років) · Суррей, Метро-Ванкувер, Британська Колумбія, Канада

Alma mater: Університет Британської Колумбії

title: Спорт

Країна: Канада

Вид спорту: академічне веслування

title: Олімпійські ігри

Бронза: Токіо 2020 · двійки

title: Чемпіонат світу

Золото: Пловдив 2018 · двійки

Срібло: Сарасота 2017 · вісімки

Бронза: Оттенсхайм 2019 · двійки


text:
# Rhaphidophora floresensis
Rhaphidophora floresensis — вид квіткових рослин із родини Araceae, роду Rhaphidophora. Це ліана, рідним ареалом якої є Малі Зондські острови.

title: Rhaphidophora floresensis

wikitext:
{{Speciesbox
|image =
|image_caption =
|genus = Rhaphidophora
|species = floresensis
|authority = P.C.Boyce
}}
'''''Rhaphidophora floresensis''''' — [[вид]] квіткових рослин із родини Araceae, роду ''Rhaphidophora''. Це [[ліана]], рідним ареалом якої є [[Малі Зондські острови]]<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:1016899-1 |назва=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=18.10.2023}} {{ref-en}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q9310035}}

[[Категорія:Rhaphidophora|floresensis]]
[[Категорія:Флора Індонезії]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocotyledon)

Порядок: Частухоцвіті (Alismatales)

Родина: Кліщинцеві (Araceae)

Рід: Rhaphidophora

Вид: R. floresensis

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Rhaphidophora floresensis · P.C.Boyce


text:
# БТА Банк
БТА Банк — казахстанський банк, заснований у 1991, є третім за розміром активів в казахстанській банківській системі. Головний офіс розташований в Алмати.

## Історія
У 1991 на основі казахстанського відділення Промислового банку СРСР був утворений Казахський республіканський банк Державного комерційного промислово-будівельного банку «Туранбанк». У тому ж році на його основі був створений Казахський акціонерний банк «Туранбанк». У 1992 році банк був перейменований в Банк Зовнішньоекономічної діяльності Республіки Казахстан «Alem Bank Kazakhstan».
Закрите акціонерне товариство «БанкТуранАлем» було створено 15 січня 1997 на підставі Постанови уряду Республіки Казахстан «Про реорганізацію Казахського акціонерного банку «Туранбанк» та акціонерного банку «Алембанка Казахстан». ЗАТ «БанкТуранАлем» з 1 жовтня 1998 перейменовано у ВАТ «Банк ТуранАлем», а потім - в АТ «Банк ТуранАлем».
Навесні 2008 банк провів ребрендинг, в результаті якого були змінені назва, логотип і фірмовий стиль банку. На даний момент назва компанії АТ «БТА Банк» перестало бути акронімом.

## Власники та керівництво
Основним акціонером БТА Банку є Уряд Казахстану в особі АТ «Самрук-Казина», яке за результатами реструктуризації 2009-2012 років володіє 97,3% простих акцій банку. Кредиторам БТА Банку, які конвертували колишні зобов'язання банку в нові цінні папери та акції, належать 2,5% простих акцій банку. На частку міноритарних акціонерів, що володіли акціями банку до реструктуризації 2010 року, в сукупності припадають 0,2% акцій банку.
Раніше 58 % акцій банку контролювала група казахстанських бізнесменів на чолі з олігархом Мухтаром Аблязовим, ще 11 % належало родині загиблого в 2004 році Ержана Татішева, міноритарні пакети у ЄБРР, IFC і FMO.
Голова ради директорів Олена Бахмутова (з 15 лютого 2013). Голова правління - Кадиржан Даміта (з 5 серпня 2013).

## Діяльність
БТА Банк надає широкий спектр банківських послуг фізичним особам, суб'єктам малого та середнього бізнесу, великим корпоративним клієнтам. Філіальна мережа банку налічує 19 філій та понад 170 відділень по Казахстану. Міжнародні представництва банку розташовані в Росії, Великій Британії та Китаї. Банківська мережа БТА поширюється на Казахстан, Росію, Білорусь, Україну, Киргизстан, Вірменію, Грузію і Туреччину.

## Фінансові показники
Згідно з даними аудиторської консолідованої звітності, станом на 31 грудня 2012 активи групи склали 1,6 трлн тенге (8,79 млрд $), позичковий портфель (нетто) - 645 млрд тенге (3,54 млрд $), зобов'язання - 1,3 трлн тенге (7,14 млрд $), власний капітал - 268,6 млрд тенге (1,475 млрд $). Чистий прибуток групи за 2012 рік склав 370,3 млрд тенге (2,034 млрд $).
Станом на 30 червня 2013 року, на основі даних неаудиторської проміжної скороченої консолідованої звітності за МСФЗ, активи групи склали 1,621 трлн тенге (8,91 млрд $), кредитний портфель (нетто) - 636 млрд тенге (3,49 млрд $), зобов'язання - 1,334 трлн тенге (7,33 млрд $), власний капітал - 287,4 млрд тенге (1,58 млрд $). Чистий прибуток групи за перші 6 місяців 2013 року склала 15,6 млрд тенге (85,7 млн $).

## Група БТА
Банківський конгломерат БТА присутній в Казахстані, Україні, Росії, Китаї, Туреччині, Грузії, Білорусі, Вірменії. Крім того, в групу входить компанії страхування, лізингу, іпотеки та ін.
Дочірні компанії:
- ПАТ "БТА БАНК" (Україна)
- ВАТ "НАСК "Оранта" (Україна)
- ЗАТ "БТА Банк" (Білорусь)
- ВАТ АКБ "БТА-Казань" (Росія, Татарстан)
- АТ "БТА Банк" (Грузія)
- ЗАТ "БТА Банк" (Вірменія)
- Şekerbank T.A.Ş. (Туреччина)
- АТ «ДО АТ «БТА Банк» «БТА Іпотека» (Казахстан)
- АТ "НВФ "ҰларҮміт" (Казахстан)
- АТ "ООІУПА "Жетису" (Казахстан)
- AТ ДО БТА "БТА Сек'юрітіс" (Казахстан)
- АТ "СК Лізинг" (Казахстан)
- АТ "Темірлізінг" (Казахстан)
- АТ "ДКСЖ БТА Банку "БТА Життя"(Казахстан)
- АТ "ДК БТА Банку "БТА Страхування" (Казахстан)
- АТ «ДО АТ «БТА Банк» Страхова компанія «Лондон-Алмати» (Казахстан)
- ТОО "Титан-Інкасація" (Казахстан)
- ТОО "ДО АТ «БТА Банк» «АлемКард» (Казахстан)

## Група БТА в Україні

### БТА Банк Україна
Український дочірній БТА Банк працює на ринку з 1992 року і є правонаступником ВАТ "Український кредитно-торговельний банк". За даними Національного банку України, на 1 січня 2014 року БТА Банк посідає 26-е місце за розміром власного капіталу та 33-е місце за активами серед всіх 180 діючих банків України. Загальні активи на початок року становили 6,111 млрд грн., власного капіталу - 1,572 млр грн. Чистий прибуток у 2013 році склав 12,254 млн грн.
БТА Банк Україна є універсальним установою, що надає повний спектр банківських послуг юридичним і фізичним особам. Мережа банку складається з 16 відділень, розташованих в найбільших містах України: Київ, Донецьк, Дніпропетровськ, Харків, Львів, Одеса, Житомир. БТА Банк входить в об'єднану мережу банкоматів «АТМоСфера», що складається з понад 4 тис. банкоматів. Довгостроковий кредитний рейтинг банку за Національною рейтинговою шкалою uaA (прогноз розвитку рейтингу - «стабільний»). Це рейтинг інвестиційного рівня. Рейтинг надійності вкладів банку - 5 (відмінна надійність). Рейтинги банку присвоєні і підтверджені уповноваженим рейтинговим агентством «IBI-Рейтинг». Характерною рисою роботи банку є суворе управління ризиками. У зв'язку з цим банк проводить консервативну політику в кредитуванні і підтримує один з найбільш високих на українському ринку рівнів адекватності капіталу.

### НАСК "Оранта"
БТА Банку (Казахстан) належить контрольний пакет акцій української страхової компанії «Оранта».

title: БТА Банк

wikitext:
{{компанія}}

'''БТА Банк''' — [[казахстан]]ський [[банк]], заснований у [[1991]], є третім за розміром активів в казахстанській банківській системі. Головний офіс розташований в [[Алмати]].

== Історія ==
У 1991 на основі казахстанського відділення Промислового банку СРСР був утворений Казахський республіканський банк Державного комерційного промислово-будівельного банку «Туранбанк». У тому ж році на його основі був створений Казахський акціонерний банк «Туранбанк». У 1992 році банк був перейменований в Банк Зовнішньоекономічної діяльності Республіки Казахстан «Alem Bank Kazakhstan».

Закрите акціонерне товариство «БанкТуранАлем» було створено 15 січня 1997 на підставі Постанови уряду Республіки Казахстан «Про реорганізацію Казахського акціонерного банку «Туранбанк» та акціонерного банку «Алембанка Казахстан». ЗАТ «БанкТуранАлем» з 1 жовтня 1998 перейменовано у ВАТ «Банк ТуранАлем», а потім - в АТ «Банк ТуранАлем».

Навесні 2008 банк провів [[ребрендинг]], в результаті якого були змінені назва, [[логотип]] і фірмовий стиль банку. На даний момент назва компанії АТ «БТА Банк» перестало бути [[акронім]]ом.

== Власники та керівництво ==
Основним акціонером БТА Банку є Уряд Казахстану в особі АТ «Самрук-Казина», яке за результатами реструктуризації 2009-2012 років володіє 97,3% простих акцій банку. Кредиторам БТА Банку, які конвертували колишні зобов'язання банку в нові цінні папери та акції, належать 2,5% простих акцій банку. На частку міноритарних акціонерів, що володіли акціями банку до реструктуризації 2010 року, в сукупності припадають 0,2% акцій банку.

Раніше 58 % акцій банку контролювала група казахстанських бізнесменів на чолі з олігархом Мухтаром Аблязовим, ще 11 % належало родині загиблого в 2004 році Ержана Татішева, міноритарні пакети у [[Європейський банк реконструкції та розвитку|ЄБРР]], [[Міжнародна фінансова корпорація|IFC]] і FMO.

Голова ради директорів Олена Бахмутова (з 15 лютого 2013). Голова правління - Кадиржан Даміта (з 5 серпня 2013).

== Діяльність ==
БТА Банк надає широкий спектр банківських послуг фізичним особам, суб'єктам малого та середнього бізнесу, великим корпоративним клієнтам. Філіальна мережа банку налічує 19 філій та понад 170 відділень по [[Казахстан]]у. Міжнародні представництва банку розташовані в [[Росія|Росії]], [[Велика Британія|Великій Британії]] та [[Китай|Китаї]]. Банківська мережа БТА поширюється на [[Казахстан]], [[Росія|Росію]], [[Білорусь]], [[Україна|Україну]], [[Киргизстан]], [[Вірменія|Вірменію]], [[Грузія|Грузію]] і [[Туреччина|Туреччину]].

== Фінансові показники ==
Згідно з даними аудиторської консолідованої звітності, станом на 31 грудня 2012 активи групи склали 1,6 трлн [[Казахстанський тенге|тенге]] (8,79 млрд $), позичковий портфель (нетто) - 645 млрд тенге (3,54 млрд $), зобов'язання - 1,3 трлн тенге (7,14 млрд $), власний капітал - 268,6 млрд тенге (1,475 млрд $). Чистий прибуток групи за 2012 рік склав 370,3 млрд тенге (2,034 млрд $).

Станом на 30 червня 2013 року, на основі даних неаудиторської проміжної скороченої консолідованої звітності за МСФЗ, активи групи склали 1,621 трлн тенге (8,91 млрд $), кредитний портфель (нетто) - 636 млрд тенге (3,49 млрд $), зобов'язання - 1,334 трлн тенге (7,33 млрд $), власний капітал - 287,4 млрд тенге (1,58 млрд $). Чистий прибуток групи за перші 6 місяців 2013 року склала 15,6 млрд тенге (85,7 млн $).

== Група БТА ==
[[Файл:BTA Bank world.svg|міні|400пкс|Група БТА у світі]]
Банківський конгломерат БТА присутній в [[Казахстан]]і, [[Україна|Україні]], [[Росія|Росії]], [[Китай|Китаї]], [[Туреччина|Туреччині]], [[Грузія|Грузії]], [[Білорусь|Білорусі]], [[Вірменія|Вірменії]]. Крім того, в групу входить компанії [[страхування]], [[лізинг]]у, [[Іпотека|іпотеки]] та ін.

'''Дочірні компанії:'''
* ПАТ "БТА БАНК" (Україна)
* [[Оранта (страхова компанія)|ВАТ "НАСК "Оранта"]] (Україна)
* ЗАТ "БТА Банк" (Білорусь)
* ВАТ АКБ "БТА-Казань" (Росія, Татарстан)
* АТ "БТА Банк" (Грузія)
* ЗАТ "БТА Банк" (Вірменія)
* Şekerbank T.A.Ş. (Туреччина)
* АТ «ДО АТ «БТА Банк» «БТА Іпотека» (Казахстан)
* АТ "НВФ "ҰларҮміт" (Казахстан)
* АТ "ООІУПА "Жетису" (Казахстан)
* AТ ДО БТА "БТА Сек'юрітіс" (Казахстан)
* АТ "СК Лізинг" (Казахстан)
* АТ "Темірлізінг" (Казахстан)
* АТ "ДКСЖ БТА Банку "БТА Життя"(Казахстан)
* АТ "ДК БТА Банку "БТА Страхування" (Казахстан)
* АТ «ДО АТ «БТА Банк» Страхова компанія «Лондон-Алмати» (Казахстан)
* ТОО "Титан-Інкасація" (Казахстан)
* ТОО "ДО АТ «БТА Банк» «АлемКард» (Казахстан)

== Група БТА в Україні ==
=== БТА Банк Україна ===
Український [[Дочірнє підприємство|дочірній]] БТА Банк працює на ринку з [[1992]] року і є правонаступником ВАТ "Український кредитно-торговельний банк". За даними [[Національний банк України|Національного банку України]], на 1 січня 2014 року БТА Банк посідає 26-е місце за розміром власного капіталу та 33-е місце за активами серед всіх 180 діючих [[Банки України|банків України]]. Загальні активи на початок року становили 6,111 млрд грн., власного капіталу - 1,572 млр грн. Чистий прибуток у 2013 році склав 12,254 млн грн.<ref name="Banky_ukr_20_2014">{{Cite web |url=http://www.bank.gov.ua/doccatalog/document?id=5802141 |title=Джерело: НБУ, станом на 01.01.2014 |accessdate=4 квітня 2014 |archive-date=20 березня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140320204714/http://www.bank.gov.ua/doccatalog/document?id=5802141 }}</ref>

БТА Банк Україна є універсальним установою, що надає повний спектр банківських послуг юридичним і фізичним особам. Мережа банку складається з 16 відділень, розташованих в найбільших містах України: [[Київ]], [[Донецьк]], [[Дніпропетровськ]], [[Харків]], [[Львів]], [[Одеса]], [[Житомир]]. БТА Банк входить в об'єднану мережу банкоматів «[[АТМоСфера]]», що складається з понад 4 тис. банкоматів. Довгостроковий кредитний рейтинг банку за [[Національна рейтингова шкала|Національною рейтинговою шкалою]] uaA (прогноз розвитку рейтингу - «стабільний»). Це рейтинг інвестиційного рівня. Рейтинг надійності вкладів банку - 5 (відмінна надійність). Рейтинги банку присвоєні і підтверджені уповноваженим рейтинговим агентством «IBI-Рейтинг». Характерною рисою роботи банку є суворе управління ризиками. У зв'язку з цим банк проводить консервативну політику в кредитуванні і підтримує один з найбільш високих на українському ринку рівнів адекватності капіталу.<ref>[http://finance.liga.net/catalogues/list_banks/bank_375/ "БТА Банк", ПАО → О БАНКЕ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140407081602/http://finance.liga.net/catalogues/list_banks/bank_375/ |date=7 квітня 2014 }} ''finance.liga.net'', процитовано: 04.04.2014</ref>

=== НАСК "Оранта"  ===
БТА Банку (Казахстан) належить контрольний пакет акцій української страхової компанії «[[Оранта (страхова компанія)|Оранта]]».<ref>[http://www.epravda.com.ua/news/2009/10/2/209876/ Думка експерта: Подальша стратегія "Оранти" залежатиме від нового інвестора] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140407054713/http://www.epravda.com.ua/news/2009/10/2/209876/ |date=7 квітня 2014 }} ''[[Економічна правда]]'', 2 жовтня 2009</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://bta.kz/ БТА Банк] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131005005157/http://bta.kz/ |date=5 жовтня 2013 }} {{ref-kk}} - {{ref-ru}} - {{ref-en}}
* [http://bta.kz/ru/group/ Группа БТА] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140326134900/http://bta.kz/ru/group/ |date=26 березня 2014 }} {{ref-ru}}
* [http://btabank.ua/ukr/main.php БТА Банк Україна] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140407032733/http://btabank.ua/ukr/main.php |date=7 квітня 2014 }}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Банки Казахстану]]
[[Категорія:Підприємства Алмати]]
[[Категорія:Засновані в Казахстані 1991]]

title: БТА Банк

Тип: бізнес · підприємство · кредитна організаціяd і публічна компанія

Правова форма: акціонерне товариство

Галузь: фінансові послуги

Лістинг на біржі: Помилка Lua у Модуль:Wikidata/item у рядку 97: bad argument #1 to 'gsub' (string expected, got nil).

Штаб-квартира: Алмати

Дочірні компанії: Neo Bank Asiad


text:
# Сербетоаря
Сербетоаря (рум. Sărbătoarea) — село у повіті Долж в Румунії. Входить до складу комуни Буковец.
Село розташоване на відстані 194 км на захід від Бухареста, 13 км на захід від Крайови.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 766 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Сербетоаря

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Сербетоаря
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Sărbătoarea''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Долж
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Буковец (комуна, Долж)|Буковец]]
 | код_SIRUTA          = 70030
 | широта              = 44.299
 | довгота             = 23.6524
 | висота              = 172
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 766
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 207132
}}
'''Сербетоаря''' ({{lang-ro|Sărbătoarea}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Долж]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Буковец (комуна, Долж)|Буковец]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 194 км на захід від [[Бухарест]]а, 13 км на захід від [[Крайова|Крайови]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:766}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Долж]]

title: Сербетоаря · Sărbătoarea

Країна: Румунія

Повіт: Долж

Комуна: Буковец

Телефонний код: +40 251 (Romtelecom, TR) · +40 351 (інші оператори)


text:
# Нашвілл (Огайо)
Нашвілл (англ. Nashville) — селище (англ. village) в США, в окрузі Голмс штату Огайо. Населення — 183 особи (2020).

## Географія
Нашвілл розташований за координатами 40°35′45″ пн. ш. 82°6′47″ зх. д. / 40.59583° пн. ш. 82.11306° зх. д. (40.595785, -82.112994).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році селище мало площу 0,19 км², уся площа — суходіл. В 2017 році площа становила 0,18 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 197 осіб у 76 домогосподарствах у складі 57 родин. Густота населення становила 1020 осіб/км².  Було 91 помешкання (471/км²).
Расовий склад населення:
| - 99,5 % — білих |

До двох чи більше рас належало 0,5 %. Частка іспаномовних становила 0,5 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 34,0 % — особи молодші 18 років, 54,8 % — особи у віці 18—64 років, 11,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 28,9 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 105,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 100,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 37 971 долар США (медіана — 34 000), а середній дохід на одну сім'ю — 36 247 доларів (медіана — 39 167). За межею бідності перебувало 24,9 % осіб, у тому числі 44,4 % дітей у віці до 18 років та 19,5 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 84 особи. Основні галузі зайнятості: виробництво — 34,5 %, будівництво — 15,5 %, фінанси, страхування та нерухомість — 7,1 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 7,1 %.

title: Нашвілл (Огайо)

wikitext:
{{Otherplaces|Нашвілл (значення){{!}}Нашвілл}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Нашвілл
|оригінальна назва  = {{lang-en|Nashville}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Nashville, Ohio Post Office.jpg
|опис зображення= <!-- Post Office -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Огайо
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Голмс (округ, Огайо)|Голмс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 0,19
|висота центру НП   = 373
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 1036,84
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 330
|поштовий індекс        = 44661
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3953634
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Нашвілл''' ({{lang-en|Nashville}}) — селище ({{lang-en|village}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Голмс (округ, Огайо)|Голмс]] штату [[Огайо]]. Населення — 183 особи (2020).

== Географія ==
Нашвілл розташований за координатами {{Coord|40|35|45|N|82|6|47|W|type:city_region:US-DE}} (40.595785, -82.112994){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році селище мало площу 0,19 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 0,18 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1870 = 208
| 1880 = 217
| 1900 = 266
| 1910 = 268
| 1920 = 211
| 1930 = 177
| 1940 = 200
| 1950 = 234
| 1960 = 234
| 1970 = 221
| 1980 = 211
| 1990 = 181
| 2000 = 172
| 2010 = 197
| 2020 = 183
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало 197 осіб у 76 домогосподарствах у складі 57 родин. [[Густота населення]] становила 1020 осіб/км².  Було 91 помешкання (471/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 99,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
|}
До двох чи більше рас належало 0,5 %. Частка іспаномовних становила 0,5 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 34,0 % — особи молодші 18 років, 54,8 % — особи у віці 18—64 років, 11,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 28,9 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 105,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 100,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:37971}} [[долар США]] (медіана — {{formatnum:34000}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:36247}} доларів (медіана — {{formatnum:39167}}). За межею бідності перебувало 24,9 % осіб, у тому числі 44,4 % дітей у віці до 18 років та 19,5 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 84 особи. Основні галузі зайнятості: виробництво — 34,5 %, будівництво — 15,5 %, фінанси, страхування та нерухомість — 7,1 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 7,1 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Голмс (округ, Огайо)}}

[[Категорія:Селища Огайо]]
[[Категорія:Населені пункти округу Голмс (Огайо)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Огайо

Округ: Голмс

Населення: 183 осіб (1 квітня 2020)

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

Автомобільний код: 38 (Голмс)


text:
# Флавій Арбіціон
Флавій Арбіціон (*Flavius Arbitio, д/н — після 366) — державний та військовий діяч пізньої Римської імперії.

## Життєпис
Походив з селянської родини. Замолоду вступив до війська, брав участь у походах Констанція I Хлора, а потім його сина Костянтина Великого. В період володарювання останнього досяг посади дукса. За часи імператора Констанція II відзначився у війні з узурпатором Магненцієм. За це у 354 році отримує посаду magister equitum (начальника піхоти), а потім — magister militum.
У 354 році відправлено до Аквілеї, де той проводив судові засідання над прихильниками та друзями страченого цезаря Констанція Галла. За жорстоке виправлення суду у 355 році призначається консулом (разом з Квінтом Флавієм Месієм Егнацієм Лолліаном). Того ж року разом з імператором виступив проти германського племені алеманів, які вдерлися до імперії. Біля Боденського озера Арбіціон завдав поразки ворогові.
З цього моменту стає одним з наближених до імператора осіб. При цьому спирався на дружбу впливового євнуха та камергера Євсевія. Разом з останнім постійно інтригував проти інших військовиків, зокрема своїми інтригами спровокував повстання Сільвана Франкського. Лише підступом вдалося його швидко придушити. Іншою жертвою заздрості Арбіціона стали військовики Урсіцин та Барбаціон. У 359 році розслідував причини падіння фортеці Амді на Євфраті.
У 361 році очолював авангард під час війни з Персією. Але в цей час прийшла звістка про рух цезаря Юліана на Схід. Тоді армія Констанція II виступила проти нового суперника. В цей час помирає імператор й єдиним володарем держави стає Юліан. Арбіціон зумів зберегти своє положення при дворі навіть за нового імператора. Натомість Арбіціон зумів зберегти вірність східної армії (переважно християнської) імператору Юліану.
362 року пішов у відставку. З цього моменту мешкав у Константинополі, маючи статус сенатора. У 365 році виступив проти узурпатора Прокопія. Останній у відповідь конфіскував величезні статки Амбіціона. Той же втік до імператора Валента. У 366 році Амбіціон сприяв переходу вищого військового керівництва армії Прокопія на чолі з Гомоарієм, чим сприяв поваленню узурпатора.

title: Флавій Арбіціон

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Флавій Арбіціон
| місце_проживання     =
| зображення           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = невідомо
| місце_народження     =
| дата_смерті          = після [[366]]
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| підданство           = Римська імперія
| національність       =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       = [[політик]]
| титул                =
| посада               = консул
| термін               = 355 рік
| попередник           = [[Констанцій II]]
| наступник            = [[Констанцій II]]
| дружина              =
| діти                 =
| рід                  =
| родичі               =
| батько               =
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Флавій Арбіціон''' (*''Flavius Arbitio'', д/н — після [[366]]) — державний та військовий діяч пізньої [[Римська імперія|Римської імперії]].

== Життєпис ==
Походив з селянської родини. Замолоду вступив до війська, брав участь у походах Констанція I Хлора, а потім його сина Костянтина Великого. В період володарювання останнього досяг посади дукса. За часи імператора Констанція II відзначився у війні з узурпатором Магненцієм. За це у 354 році отримує посаду [[magister equitum]] (начальника піхоти), а потім — [[magister militum]].

У 354 році відправлено до Аквілеї, де той проводив судові засідання над прихильниками та друзями страченого цезаря [[Констанцій Галл|Констанція Галла]]. За жорстоке виправлення суду у 355 році призначається консулом (разом з [[Квінт Флавій Месий Егнацій Лолліан|Квінтом Флавієм Месієм Егнацієм Лолліаном]]). Того ж року разом з імператором виступив проти германського племені алеманів, які вдерлися до імперії. Біля Боденського озера Арбіціон завдав поразки ворогові.

З цього моменту стає одним з наближених до імператора осіб. При цьому спирався на дружбу впливового євнуха та камергера Євсевія. Разом з останнім постійно інтригував проти інших військовиків, зокрема своїми інтригами спровокував повстання Сільвана Франкського. Лише підступом вдалося його швидко придушити. Іншою жертвою заздрості Арбіціона стали військовики [[Урсіцин]] та [[Барбаціон]]. У 359 році розслідував причини падіння фортеці Амді на Євфраті.

У 361 році очолював авангард під час війни з Персією. Але в цей час прийшла звістка про рух цезаря Юліана на Схід. Тоді армія Констанція II виступила проти нового суперника. В цей час помирає імператор й єдиним володарем держави стає [[Флавій Клавдій Юліан|Юліан]]. Арбіціон зумів зберегти своє положення при дворі навіть за нового імператора. Натомість Арбіціон зумів зберегти вірність східної армії (переважно християнської) імператору Юліану.

362 року пішов у відставку. З цього моменту мешкав у Константинополі, маючи статус сенатора. У 365 році виступив проти узурпатора [[Прокопій (узурпатор)|Прокопія]]. Останній у відповідь конфіскував величезні статки Амбіціона. Той же втік до імператора [[Валент]]а. У 366 році Амбіціон сприяв переходу вищого військового керівництва армії Прокопія на чолі з Гомоарієм, чим сприяв поваленню узурпатора.

== Джерела ==
* Arnold Hugh Martin Jones, John Robert Martindale, John Morris: Flavius Arbitio 2. In: The Prosopography of the Later Roman Empire (PLRE). Band 1, Cambridge University Press, Cambridge 1971, ISBN 0-521-07233-6, S. 94-95
* Thomas M. Banchich, Gallus Caesar (15 March 351–354 A.D.) De Imperatoribus Romanis, 1997.

{{Портали|Історія|Стародавній Рим}}

[[Категорія:Консули Римської імперії]]

title: Флавій Арбіціон

Народився: невідомо

Помер: після 366

Підданство: Римська імперія

Діяльність: політик

Посада: консул

Військове звання: Magister militum

Термін: 355 рік

Попередник: Констанцій II

Наступник: Констанцій II


text:
# Девід Сміт (яхтсмен)
Девід Сміт (англ. David Smith, 31 жовтня 1925 — 8 березня 2014) — американський яхтсмен.
Олімпійський чемпіон 1960 року в класі 5,5 метра.

title: Девід Сміт (яхтсмен)

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Девід Сміт
| оригінал імені = David Smith
| зріст  =
| вага   =
| медалі = {{MedalSport|Чоловічий [[вітрильний спорт]]}}
{{MedalCountry | {{USA}} }}
{{MedalCompetition|[[Вітрильний спорт на Олімпійських іграх|Олімпійські ігри]]}}
{{MedalGold |[[літні Олімпійські ігри 1960|Рим 1960]]  | [[Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 1960 — 5,5 метра|5,5 метра]]}}
}}

'''Девід Сміт''' ({{lang-en|David Smith}}, 31 жовтня 1925 — 8 березня 2014) — [[США|американський]] [[Вітрильний спорт|яхтсмен]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Олімпійський чемпіон [[Вітрильний спорт на літніх Олімпійських іграх 1960 — 5,5 метра|1960]] року в класі 5,5 метра.
<!--ДосягненняКінець Код:OGG60.-->

== Посилання ==
* {{Olympedia}}
* {{Olympics.com profile}}
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Sm/Dave-Smith-1.html Девід Сміт на Sports-Reference.com]
* [https://www.sailing.org/sailor/?ref=Usads114 Девід Сміт на WorldSailing]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Сміт Девід}}
[[Категорія:Яхтсмени США]]
[[Категорія:Чемпіони літніх Олімпійських ігор 1960]]
[[Категорія:Олімпійські чемпіони з вітрильного спорту]]
[[Категорія:Олімпійські чемпіони США]]

title: Загальна інформація

Громадянство: США

Народження: 31 жовтня 1925 · Сейлем, Массачусетс, США

Смерть: 8 березня 2014 (88 років) · Пібоді, Ессекс, Массачусетс, США

Вага: 63 кг

title: Спорт

Вид спорту: вітрильний спорт

title: Олімпійські ігри

Золото: Рим 1960 · 5,5 метра