text:
# Сент-Огастін-Саут (Флорида)
Сент-Огастін-Саут (англ. St. Augustine South) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Сент-Джонс штату Флорида. Населення — 5066 осіб (2020).

## Географія
Сент-Огастін-Саут розташований за координатами 29°50′43″ пн. ш. 81°18′59″ зх. д. / 29.84528° пн. ш. 81.31639° зх. д. (29.845235, -81.316503).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 4,13 км², з яких 4,13 км² — суходіл та 0,00 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 4998 осіб у 2083 домогосподарствах у складі 1416 родин. Густота населення становила 1209 осіб/км².  Було 2197 помешкань (532/км²).
Расовий склад населення:
| - 94,8 % — білих - 1,4 % — азіатів - 1,1 % — чорних або афроамериканців - 0,2 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 2,0 %. Частка іспаномовних становила 4,3 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 18,4 % — особи молодші 18 років, 63,4 % — особи у віці 18—64 років, 18,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,9 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 63 514 долари США (медіана — 59 979), а середній дохід на одну сім'ю — 70 533 долари (медіана — 64 528). Медіана доходів становила 44 509 доларів для чоловіків та 34 673 долари для жінок. За межею бідності перебувало 6,3 % осіб, у тому числі 11,8 % дітей у віці до 18 років та 2,9 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 2710 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,2 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 15,5 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 15,5 %.

title: Сент-Огастін-Саут (Флорида)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Сент-Огастін-Саут
|оригінальна назва  = {{lang-en|St. Augustine South}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Флорида
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Сент-Джонс (округ)|Сент-Джонс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 4,13
|висота центру НП   = 9
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 1210,17
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1262562
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Сент-Огастін-Саут''' ({{lang-en|St. Augustine South}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Сент-Джонс (округ)|Сент-Джонс]] штату [[Флорида]]. Населення — 5066 осіб (2020).

== Географія ==
Сент-Огастін-Саут розташований за координатами {{Coord|29|50|43|N|81|18|59|W|type:city_region:US-DE}} (29.845235, -81.316503){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 4,13 км², з яких 4,13 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,00 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2000 = 5035
| 2010 = 4998
| 2020 = 5066
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало {{formatnum:4998}} осіб у {{formatnum:2083}} домогосподарствах у складі {{formatnum:1416}} родин. [[Густота населення]] становила 1209 осіб/км².  Було 2197 помешкань (532/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 94,8 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,4 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 1,1 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 2,0 %. Частка іспаномовних становила 4,3 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 18,4 % — особи молодші 18 років, 63,4 % — особи у віці 18—64 років, 18,2 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 46,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,9 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:63514}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:59979}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:70533}} долари (медіана — {{formatnum:64528}}). Медіана доходів становила {{formatnum:44509}} доларів для чоловіків та {{formatnum:34673}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 6,3 % осіб, у тому числі 11,8 % дітей у віці до 18 років та 2,9 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:2710}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,2 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 15,5 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 15,5 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Сент-Джонс (округ)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Флориди]]
[[Категорія:Населені пункти округу Сент-Джонс (округ)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Флорида

Округ: Сент-Джонс

Висота центру: 9 м

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

OSM: ↑1210689 ·R (Сент-Джонс)


text:
# Жуліо Сезар Сантос Корреа
Жуліо Сезар Сантос Корреа (порт. Júlio César Santos Correa, нар. 17 листопада 1978, Сан-Луїс) — бразильський футболіст, що грав на позиції захисника, зокрема, за клуби «Реал Мадрид», «Бенфіка» та «Олімпіакос». У складі мадридського клубу є переможцем Ліги чемпіонів УЄФА. По завершенні ігрової кар'єри став футбольним тренером.

## Ігрова кар'єра
У футболі дебютував 1995 року виступами за команду клубу «Маратон».
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Реал Вальядолід», до складу якого приєднався 1996 року. Відіграв за вальядолідський клуб наступні три сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Вальядоліда», був основним гравцем захисту команди.
Згодом з 1999 по 2000 рік грав у складі клубу «Реал Мадрид», у складі якого виборов титул переможця Ліги чемпіонів УЄФА. Втім основним гравцем не став і здавався в оренду в клуби «Мілан», «Реал Сосьєдад» та «Бенфіка». Після цього недовго вже на правах повноцінного гравця знову грав за «Реал Вальядолід».
2003 року уклав контракт з клубом «Болтон Вондерерз», де заграти не зумів, зігравши лише 5 матчів в Прем'єр-лізі, після чого грав за мексиканський «УАНЛ Тигрес».
З 2006 року два сезони захищав кольори команди клубу «Олімпіакос». Граючи у складі «Олімпіакоса» також здебільшого виходив на поле в основному складі команди. За цей час додав до переліку своїх трофеїв ще три титули чемпіона Греції, ставав володарем Суперкубка Греції.
З 2008 по 2013 рік продовжував кар'єру в клубах «Динамо» (Бухарест), «Ґазіантепспор», «Спортінг» (Канзас-Сіті) та «Торонто».
Завершив професійну ігрову кар'єру в гондураському «Паррільяс Ван», за команду якого виступав протягом 2014—2015 років.

## Тренерська кар'єра
У 2014 році Жуліо Сезар завершив професійну кар'єру і розпочав тренерську діяльностіь, отримавши тренерську ліцензію УЄФА категорії PRO. У сезоні 2017/18 Жуліо Сезар працював з молоддю в академії мадридського «Реала». Він також працював послом Фонду «Реала» в Бразилії. Після цього був головним тренером аматорського іспанського клубу «Крісто Атлетіко» (Паленсія).
4 липня 2019 року став новим головним тренером донецького «Олімпіка». Провів на посаді головного тренера «Олімпіка» 4 матчі, які програв. 18 серпня 2019 року він був відправлений у відставку.

## Титули і досягнення
- Чемпіон Австрії (1):

«Аустрія» (Відень): 2002-03
- Володар Кубка Австрії (1):

«Аустрія» (Відень): 2002-03
- Чемпіон Греції (2):

«Олімпіакос»: 2006-07, 2007-08
- Володар Суперкубка Греції (1):

«Олімпіакос»: 2007
- Переможець Ліги чемпіонів УЄФА (1):

«Реал Мадрид»: 1999–2000

wikiname: ukwiki

title: Жуліо Сезар Сантос Корреа

in_language: uk

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Жуліо Сезар
| зображення         =
| підпис             =
| повне-ім'я         = Жуліо Сезар Сантос Корреа
| дата-народження    =
| місце-народження   =
| дата-смерті        =
| місце-смерті       =
| прізвисько         =
| зріст              =
| вага               =
| громадянство       =
| поточний-клуб      =
| номер              =
| юнацькі-роки       =
| юнацькі-клуби      =
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1995—1996 | {{Прапорець|HON}} | [[Маратон (футбольний клуб)|«Маратон»]] | 17 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1996—1999 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Вальядолід]]» | 90 |6}}
{{Футболіст рядок 0|1999—2002 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Мадрид]]» | 21 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2000—2001 |{{оренда}} {{Прапорець|ITA}} | [[Мілан (футбольний клуб)|«Мілан»]] | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2001 |{{оренда}} {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Сосьєдад]]» | 21 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2001—2002 |{{оренда}} {{Прапорець|POR}} | [[Бенфіка (футбольний клуб, Лісабон)|«Бенфіка»]] | 29 |4}}
{{Футболіст рядок 0|2003—2004 | {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Вальядолід]]» | 28 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2004—2005 | {{Прапорець|ENG}} | «[[Болтон Вондерерз]]» | 5 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2005—2006 | {{Прапорець|MEX}} | «[[УАНЛ Тигрес]]» | 29 |4}}
{{Футболіст рядок 1|2006—2008 | {{Прапорець|GRE}} | [[Олімпіакос (футбольний клуб, Пірей)|«Олімпіакос»]] | 41 |7}}
{{Футболіст рядок 0|2008—2009 | {{Прапорець|ROU}} | [[Динамо (Бухарест)|«Динамо» (Бухарест)]] | 8 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2009—2010 | {{Прапорець|TUR}} | «[[Ґазіантепспор]]» | 31 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2010 | {{Прапорець|POR}} | «[[Марітіму]]» | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2011—2012 | {{Прапорець|USA}} | [[Спортінг (Канзас-Сіті)|«Спортінг» (Канзас-Сіті)]] | 44 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2013 | {{Прапорець|CAN}} | «[[Торонто (футбольний клуб)|Торонто]]» | 0 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2014—2015 | {{Прапорець|HON}} |«[[Паррільяс Ван]]»|6 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер             = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2019 |{{Прапорець|ESP}} |«[[Крісто Атлетіко]]» |}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2019|{{Прапорець|UKR}} |[[Олімпік (Донецьк)|«Олімпік» (Донецьк)]] |}}
{{Футбольний тренер кінець}}
}}
'''Жуліо Сезар Сантос Корреа''' ({{lang-pt|Júlio César Santos Correa}}, {{нар}} [[17 листопада]] [[1978]], [[Сан-Луїс (Бразилія)|Сан-Луїс]]) — бразильський [[футболіст]], що грав на позиції [[Захисник (футбол)|захисника]], зокрема, за клуби «[[Реал Мадрид]]», [[Бенфіка (футбольний клуб, Лісабон)|«Бенфіка»]] та [[Олімпіакос (футбольний клуб, Пірей)|«Олімпіакос»]]. У складі мадридського клубу є переможцем [[Ліга чемпіонів УЄФА|Ліги чемпіонів УЄФА]]<ref>{{cite web|url=http://www.rsssf.com/players/realmadrid-in-ec.html|title=Real Madrid CF – All the players in European Cups|publisher=[[Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation]]|accessdate=3 лютого 2016|deadurl=yes|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150905120400/http://rsssf.com/players/realmadrid-in-ec.html|archivedate=5 September 2015}}</ref>. По завершенні ігрової кар'єри став футбольним тренером.

== Ігрова кар'єра ==

У футболі дебютував 1995 року виступами за команду клубу [[Маратон (футбольний клуб)|«Маратон»]]<ref>{{cite news|url=http://www.diez.hn/internacionales/787846-99/el-jugador-que-debutó-en-marathón-y-jugó-en-real-madrid|title=El jugador que debutó en Marathón y jugó en Real Madrid|trans-title=The player that made debut in Marathón and played in Real Madrid|newspaper=La Prensa (Honduras)|language=Spanish|date=22 січня 2015|accessdate=3 лютого 2016|archive-date=8 січня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170108195724/http://www.diez.hn/internacionales/787846-99/el-jugador-que-debutó-en-marathón-y-jugó-en-real-madrid}}</ref>.

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «[[Реал Вальядолід]]», до складу якого приєднався 1996 року. Відіграв за вальядолідський клуб наступні три сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Вальядоліда», був основним гравцем захисту команди.

Згодом з 1999 по 2000 рік грав у складі клубу «[[Реал Мадрид]]», у складі якого виборов титул переможця [[Ліга чемпіонів УЄФА|Ліги чемпіонів УЄФА]]. Втім основним гравцем не став і здавався в оренду в клуби [[Мілан (футбольний клуб)|«Мілан»]], «[[Реал Сосьєдад]]» та [[Бенфіка (футбольний клуб, Лісабон)|«Бенфіка»]]. Після цього недовго вже на правах повноцінного гравця знову грав за «[[Реал Вальядолід]]».

2003 року уклав контракт з клубом «[[Болтон Вондерерз]]», де заграти не зумів, зігравши лише 5 матчів в Прем'єр-лізі, після чого грав за мексиканський «[[УАНЛ Тигрес]]».

З 2006 року два сезони захищав кольори команди клубу [[Олімпіакос (футбольний клуб, Пірей)|«Олімпіакос»]]. Граючи у складі «Олімпіакоса» також здебільшого виходив на поле в основному складі команди. За цей час додав до переліку своїх трофеїв ще три титули [[Чемпіонат Греції з футболу|чемпіона Греції]], ставав володарем [[Суперкубок Греції з футболу|Суперкубка Греції]].

З 2008 по 2013 рік продовжував кар'єру в клубах [[Динамо (Бухарест)|«Динамо» (Бухарест)]], «[[Ґазіантепспор]]», [[Спортінг (Канзас-Сіті)|«Спортінг» (Канзас-Сіті)]] та «[[Торонто (футбольний клуб)|Торонто]]».

Завершив професійну ігрову кар'єру в гондураському «[[Паррільяс Ван]]», за команду якого виступав протягом 2014—2015 років.

== Тренерська кар'єра ==
У 2014 році Жуліо Сезар завершив професійну кар'єру і розпочав тренерську діяльностіь, отримавши тренерську [[Ліцензія Про УЄФА|ліцензію УЄФА категорії PRO]]. У сезоні 2017/18 Жуліо Сезар працював з молоддю в академії мадридського «Реала». Він також працював послом Фонду «Реала» в Бразилії<ref>{{cite news|url=https://www.marca.com/futbol/real-madrid/2018/03/24/5ab6962de5fdeaeb4d8b4632.html|title=Real Madrid: Julio César, embajador de los clinics de la Fundación Real Madrid en Brasil|trans-title=Real Madrid: Julio César, clinic ambassador of the Real Madrid Foundation in Brazil|newspaper=Marca|first=J. F.|last=Díaz|language=Spanish|date=24 березня 2018|accessdate=13 травня 2018|archive-date=13 травня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180513223853/http://www.marca.com/futbol/real-madrid/2018/03/24/5ab6962de5fdeaeb4d8b4632.html}}</ref>. Після цього був головним тренером аматорського іспанського клубу «Крісто Атлетіко» (Паленсія)<ref>{{Cite news|url=https://www.elnortedecastilla.es/deportes/futbol/julio-cesar-nuevo-20190109132819-nt.html|title=Julio César, nuevo entrenador del Palencia Cristo|trans-title=Julio César, new manager of Palencia Cristo|newspaper=[[El Norte de Castilla]]|language=Spanish|date=9 січня 2019|accessdate=22 січня 2019|archive-date=22 січня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190122195619/https://www.elnortedecastilla.es/deportes/futbol/julio-cesar-nuevo-20190109132819-nt.html}}</ref>.

4 липня 2019 року став новим головним тренером [[Олімпік (Донецьк)|донецького «Олімпіка»]]<ref>{{Cite web |url=http://olimpik.com.ua/ofitsialno-zhulio-sezar-vozglavil-olimpik |title=ОФІЦІЙНО: ЖУЛІО СЕЗАР ОЧОЛИВ «ОЛІМПІК»! |accessdate=4 липня 2019 |archive-date=10 липня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190710005201/http://www.olimpik.com.ua/ofitsialno-zhulio-sezar-vozglavil-olimpik }}</ref>. Провів на посаді головного тренера «Олімпіка» 4 матчі, які програв. 18 серпня 2019 року він був відправлений у відставку<ref>{{Cite web|url=http://footballfan.net.ua/news/ukraina/zhulio-sezar-pokinul-post-glavnogo-trenera-olimpika|title=Жулио Сезар покинул пост главного тренера Олимпика|author=|website=ФУТБОЛФАН|lang=ru|url-status=dead}}</ref>.

== Титули і досягнення ==
* [[Чемпіонат Австрії з футболу|Чемпіон Австрії]] '''(1)''':
: [[Аустрія (Відень)|«Аустрія» (Відень)]]: [[Чемпіонат Австрії з футболу 2002—2003|2002-03]]
* Володар [[Кубок Австрії з футболу|Кубка Австрії]] '''(1)''':
: [[Аустрія (Відень)|«Аустрія» (Відень)]]: [[Кубок Австрії з футболу 2002—2003|2002-03]]
* [[Файл:Greece Super League.svg|16пкс]] [[Чемпіонат Греції з футболу|Чемпіон Греції]] '''(2)''':
: [[Олімпіакос (футбольний клуб, Пірей)|«Олімпіакос»]]: [[Грецька Суперліга 2006—2007|2006-07]], [[Грецька Суперліга 2007—2008|2007-08]]
* Володар [[Суперкубок Греції з футболу|Суперкубка Греції]] '''(1)''':
: [[Олімпіакос (футбольний клуб, Пірей)|«Олімпіакос»]]: [[Суперкубок Греції з футболу 2007|2007]]
* [[Файл:Coppacampioni.png|20пкс]] Переможець [[Ліга чемпіонів УЄФА|Ліги чемпіонів УЄФА]] '''(1)''':
: «[[Реал Мадрид]]»: [[Ліга чемпіонів УЄФА 1999-2000|1999–2000]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{Wfb}}
* {{Soccerway}}

{{Тренери ФК Олімпік Донецьк}}

{{footballer-stub}}
{{Нормативний контроль}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Жуліо Сезар}}
[[Категорія:Бразильські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Марафона»]]
[[Категорія:Футболісти «Реала» (Вальядолід)]]
[[Категорія:Футболісти «Реала» (Мадрид)]]
[[Категорія:Футболісти «Мілана»]]
[[Категорія:Футболісти «Реал Сосьєдада»]]
[[Категорія:Футболісти «Бенфіки» (Лісабон)]]
[[Категорія:Футболісти «Болтон Вондерерз»]]
[[Категорія:Футболісти «УАНЛ Тигрес»]]
[[Категорія:Футболісти «Олімпіакоса» (Пірей)]]
[[Категорія:Футболісти «Динамо» (Бухарест)]]
[[Категорія:Футболісти «Газіантепспора»]]
[[Категорія:Футболісти «Спортінг Канзас-Сіті»]]
<!-- [[Категорія:Футболісти «Торонто»]] не грав за клуб -->
[[Категорія:Футболісти «Паррільяс Ван»]]
[[Категорія:Бразильські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Гондурасі]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Іспанії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Італії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Португалії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Мексиці]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Греції]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Румунії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Туреччині]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у США]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Канаді]]
[[Категорія:Бразильські футбольні тренери]]
[[Категорія:Тренери ФК «Олімпік» Донецьк]]
[[Категорія:Уродженці Сан-Луїса (Бразилія)]]
[[Категорія:Натуралізовані громадяни Іспанії]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Жуліо Сезар Сантос Корреа

Народження: 18 листопада 1978 (46 років)

Громадянство: Бразилія

Позиція: захисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Маратон» · 17 · (0)

«Реал Вальядолід» · 90 · (6)

«Реал Мадрид» · 21 · (0)

→ «Мілан» · 4 · (0)

→ «Реал Сосьєдад» · 21 · (0)

→ «Бенфіка» · 29 · (4)

«Реал Вальядолід» · 28 · (1)

«Болтон Вондерерз» · 5 · (0)

«УАНЛ Тигрес» · 29 · (4)

«Олімпіакос» · 41 · (7)

«Динамо» (Бухарест) · 8 · (0)

«Ґазіантепспор» · 31 · (1)

«Марітіму» · 0 · (0)

«Спортінг» (Канзас-Сіті) · 44 · (3)

«Торонто» · 0 · (0)

«Паррільяс Ван» · 6 · (0)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

«Крісто Атлетіко»
«Олімпік» (Донецьк)

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Скирта Андрій Вікторович
Андрі́й Ві́кторович Скирта (нар. 9 листопада 1992, Староолексіївка, Веселинівський район, Миколаївська область — пом. 15 листопада 2015, Золоте, Попаснянський район, Луганська область) — молодший сержант Збройних сил України. Учасник російсько-української війни.

## Життєпис
Андрій Скирта народився в селі Староолексіївка на Миколаївщині. 2009 року закінчив Веселинівську ЗОШ та вступив до Миколаївського педагогічного університету ім. Сухомлинського на історико-правовий факультет. Після першого курсу пішов до лав Збройних Сил України, службу проходив у танковому полку навчального центру «Десна».
2014 року був призваний за мобілізацією до лав 79-ї аеромобільної бригади, був у «гарячих точках», виходив з оточення та був поранений. Після демобілізації вдруге повернувся в зону АТО, у складі 10-го окремого мотопіхотного батальйону «Полісся» 59-ї окремої мотопіхотної бригади. Молодший сержант, головний сержант взводу — командир відділення.
15 листопада 2015 року близько 18:15, в районі опорного пункту, розташованого на північ від міста Золоте Попаснянського району Луганської області, під час виконання бойового завдання троє військовослужбовців підірвались на радіокерованому фугасі. Разом з Андрієм загинули сапер Валерій Чмихаленко та розвідник Сергій Гадіуллін.
Похований в смт Веселинове. Залишилася мати, Тетяна Скирта.

## Нагороди
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджений
- орденом «За мужність» III ступеня (27.11.2014).

За особисту мужність і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджений
- орденом «За мужність» II ступеня (22.8.2016, посмертно).

Нагороджений:
- нагрудним знаком «Ветеран війни»
- нагрудним знаком «Учасник АТО»
- нагрудним знаком «За зразкову службу»

## Вшанування пам'яті
6 квітня 2016 року у Веселинівській загальноосвітній школі І—ІІІ ступенів відкрито меморіальну дошку на честь земляка Андрія Скирти.

title: Скирта Андрій Вікторович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                =Скирта Андрій Вікторович
| оригінал імені      =
| портрет             =Скирта Андрій Вікторович.jpg
| ім'я при народженні =
| дата народження     =9.11.1992
| місце народження    =[[Староолексіївка]], [[Миколаївська область]], [[Україна]]
| дата смерті         =15.11.2015
| місце смерті        =[[Золоте]], [[Луганська область]], [[Україна]]
| причина смерті      =підрив на фугасі
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    ={{FСВ ЗСУ}}
| рід військ          ={{InМЕХ Укр}}
| роки служби         =2014—2015
| звання              ={{Ранг|країна=Україна|звання=Молодший сержант}}
| формування          =[[Файл:10-й БТрО ЗСУ.png|20пкс|]] [[10-й окремий мотопіхотний батальйон «Полісся»|10 ОМПБ]] [[59-та окрема мотопіхотна бригада (Україна)|59 ОМПБр]]
| командування        =командир відділення
| битви               = [[Війна на сході України]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден За мужність III ступеня}} {{Орден За мужність II ступеня}}
{{!)}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
{{Однофамільці|Скирта (прізвище){{!}}Скирта}}
'''Андрі́й Ві́кторович Скирта''' ({{н.}} [[9 листопада]] [[1992]], [[Староолексіївка]], [[Веселинівський район]], [[Миколаївська область]] — {{пом}} [[15 листопада]] [[2015]], [[Золоте]], [[Попаснянський район]], [[Луганська область]]) — молодший сержант [[Збройні сили України|Збройних сил України]]. [[Учасники російсько-української війни Р|Учасник]] [[Війна на сході України|російсько-української війни]].

== Життєпис ==
Андрій Скирта народився в селі [[Староолексіївка]] на Миколаївщині. 2009 року закінчив Веселинівську ЗОШ та вступив до [[Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського|Миколаївського педагогічного університету ім. Сухомлинського]] на історико-правовий факультет. Після першого курсу пішов до лав Збройних Сил України, службу проходив у танковому полку [[169-й навчальний центр (Україна)|навчального центру «Десна»]].

2014 року був призваний за мобілізацією до лав [[79-та окрема десантно-штурмова бригада (Україна)|79-ї аеромобільної бригади]], був у «гарячих точках», виходив з оточення та був поранений. Після демобілізації вдруге повернувся в зону АТО, у складі [[10-й окремий мотопіхотний батальйон «Полісся»|10-го окремого мотопіхотного батальйону «Полісся»]] [[59-та окрема мотопіхотна бригада (Україна)|59-ї окремої мотопіхотної бригади]]. Молодший сержант, головний сержант взводу — командир відділення.

[[15 листопада]] [[2015]] року близько 18:15, в районі опорного пункту, розташованого на північ від міста [[Золоте]] Попаснянського району Луганської області, під час виконання бойового завдання троє військовослужбовців підірвались на радіокерованому [[фугас]]і. Разом з Андрієм загинули сапер [[Чмихаленко Валерій Петрович|Валерій Чмихаленко]] та розвідник [[Гадіуллін Сергій Федорович|Сергій Гадіуллін]].

Похований в смт [[Веселинове]]. Залишилася мати, Тетяна Скирта.

== Нагороди ==
За особисту [[мужність]] і [[Герой|героїзм]], виявлені у захисті [[Державний суверенітет|державного суверенітету]] та територіальної цілісності України, вірність [[військова присяга|військовій присязі]] нагороджений
* [[Орден «За мужність»|орденом «За мужність»]] III ступеня (27.11.2014).

За особисту мужність і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі нагороджений
* орденом «За мужність» II ступеня (22.8.2016, посмертно).

Нагороджений:
* [[Нагрудний знак «Ветеран війни» (Україна)|нагрудним знаком «Ветеран війни»]]
* [[Нагрудний знак «Учасник АТО»|нагрудним знаком «Учасник АТО»]]
* [[Нагрудний знак «За зразкову службу»|нагрудним знаком «За зразкову службу»]]

== Вшанування пам'яті ==
6 квітня 2016 року у Веселинівській загальноосвітній школі І—ІІІ ступенів відкрито меморіальну дошку на честь земляка Андрія Скирти.

== Джерела ==
* {{УПУ|892/2014|27 листопада 2014|Про відзначення державними нагородами України|http://www.president.gov.ua/documents/8922014-18045}}.
* [http://www.president.gov.ua/documents/3452016-20459 Указ Президента України від 22 серпня 2016 року № 345/2016 «Про відзначення державними нагородами України»].
* [http://memorybook.org.ua/21/skirta.htm Скирта Андрій Вікторович] // Книга пам'яті загиблих.
* [http://vesvidcrb.blogspot.com/2016/04/blog-post_12.html Герої нашого часу] // Блог відділу обслуговування Веселинівської ЦРБ.
* [http://veselinove.mk.gov.ua/ua/news/?id=27502 Відкриття меморіальної дошки герою АТО Андрію Скирті] // Офіційний сайт Веселинівського району, 6 травня 2016.
{{Учасники РУВ|загинув=так}}

[[Категорія:Уродженці Веселинівського району]]
[[Категорія:Військовики 59-ї окремої штурмової бригади]]
[[Категорія:Померли в Попаснянському районі]]

title: Загальна інформація

Народження: 9 листопада 1992 · Староолексіївка, Миколаївська область, Україна

Смерть: 15 листопада 2015 (23 роки) · Золоте, Луганська область, Україна · (підрив на фугасі)

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Сухопутні війська

Рід військ: Механізовані війська

Формування: 10 ОМПБ 59 ОМПБр

Війни / битви: Війна на сході України

title: Командування

Командування: командир відділення


text:
# Климець
Климе́ць — село в Україні, у Стрийському районі Львівської області. Населення становить 342 особи. Орган місцевого самоврядування — Козівська сільська рада.

## Географія
Через село тече річка Климчанка, права притока Стрию. На північно-західній стороні від села потік Кременянка впадає у Стрий.

## Історія

### Легенда про заснування
Село знаходилося не на тому місці, де тепер. Його засновники оселилися в Жупанському потоці, кілька кілометрів на схід сонця. Воно якраз розлягалося в тому потоці, що сходив до другого села Жупани на клин. Дали тому селу ймення Клинець.
Розказували, що його заселяли Хром'яки, Гички,Салагании. Вони вирубували ліс, будували хати, робили на землі, пасли стада худоби, і з того жили.
Але одного разу сталося в них велике лихо: прийшла якась хороба, і люди мерли, як мухи. Думали, що всі перемруть. Лишився хіба один чоловік на ім'я Клим. Він то й став першим засідателем нового села. Від нього й рід розмножився, і село розбудувалося далеко геть від того першого поселення. Назвали село Климець на честь того чоловіка, що не дав пропасти усій громаді.

### Село під правлінням Відня
За австрійських часів на західній околиці села було засновано німецьку колонію Карлсдорф (нім. Karlsdorf), що існувала до початку Другої світової війни. Село перейменоване польською владою 24 травня 1939 року на Каролін (Karolin). Радянська влада вивезла німців до Вартеґау.
1843 року дідич Сможого, Кароль Шейф, фундував в Карлсдорфі поблизу Климця парафію РКЦ, яку 1861 року перенесли до Фелізенталю.
1845 року маєток в селі купив граф Станіслав Марцін Скарбек — фундатор теперішнього Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької (Львів).

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 320 осіб, з яких 149 чоловіків та 171 жінка.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 328 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 99,71 %  |
| російська  | 0,29 %   |

## Пам'ятки
Бузок угорський — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення.

title: Климець

wikitext:
{{Село
 | назва           = Климець
 | область         = [[Львівська область]]
 | район           = [[Стрийський район]]
 | громада         = [[Козівська сільська громада]]
 | код КОАТУУ      = 4624582701
 | зображення      = Klymets Panoramic View 2011.jpg
 | зображення_підпис =
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = 1565
 | населення       = 342
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           = 1,28
 | ref-площа       =
 | щільність       = 267,19
 | поштовий індекс = 82650
 | телефонний код  = 3251
 | координати      =  {{coord|48|50|19|N|23|10|41|E|scale:100000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 48 || lat_min = 50 || lat_sec = 19
   | lon_deg = 23 || lon_min = 10 || lon_sec = 41
 | висота          = 768
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | адреса          = 82631, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Козьова
 | облікова картка =
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 }}

{{Інші значення|Климець (значення){{!}} Климець}}
'''Климе́ць''' — [[село]] в Україні, у [[Стрийський район|Стрийському районі]] [[Львівська область|Львівської області]]. Населення становить 342 особи. Орган місцевого самоврядування — [[Козівська сільська рада (Сколівський район)|Козівська сільська рада]].<ref>{{Cite web |url=http://atu.gki.com.ua/atu/8613 |title=Климецька сільська рада |accessdate=22 серпня 2014 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140826113516/http://atu.gki.com.ua/atu/8613 |archivedate=26 серпня 2014 |deadurl=yes }}</ref>

== Географія ==
Через село тече річка [[Климчанка]], права притока [[Стрий (річка)|Стрию]]. На північно-західній стороні від села потік [[Кременянка]] впадає у Стрий.

[[Файл:Church of the Blessed Eucharist, Klymets (a wooden 1825).jpg|міні|ліворуч|Церква Святої [[Євхаристія|Євхаристії]] (дер, 1825). Климець. ]]
[[Файл:Stryj River near the village of Klymets. Skole district.jpg|міні|ліворуч|[[Стрий (річка)|Ріка Стрий]] біля с. Климець.]]
[[Файл:Mountain road at the entrance to the village of Klymets. Ukraine..JPG|міні|ліворуч|Гірська дорога при в'їзді в село Климець.]]

== Історія ==

=== Легенда про заснування ===
Село знаходилося не на тому місці, де тепер. Його засновники оселилися в Жупанському потоці, кілька кілометрів на схід сонця. Воно якраз розлягалося в тому потоці, що сходив до другого села Жупани на клин. Дали тому селу ймення Клинець.

Розказували, що його заселяли Хром'яки, Гички,Салагании. Вони вирубували ліс, будували хати, робили на землі, пасли стада худоби, і з того жили.

Але одного разу сталося в них велике лихо: прийшла якась хороба, і люди мерли, як мухи. Думали, що всі перемруть. Лишився хіба один чоловік на ім'я Клим. Він то й став першим засідателем нового села. Від нього й рід розмножився, і село розбудувалося далеко геть від того першого поселення. Назвали село Климець на честь того чоловіка, що не дав пропасти усій громаді.

=== Село під правлінням Відня ===
За австрійських часів на західній околиці села було засновано німецьку колонію Карлсдорф ({{lang-de|Karlsdorf}}), що існувала до початку Другої світової війни. Село перейменоване польською владою 24 травня 1939 року на Каролін (Karolin)<ref>{{Cite web|url=http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WMP19391180279&min=1|title=M.P. 1939 nr 118 poz. 279 Zarządzenie Ministra Spraw Wewnętrznych z dnia 11 maja 1939 r. o ustaleniu nazw niektórych miejscowości w powiatach: dolińskim, kałuskim, styjskim i tłumackim w województwie stanisławowskim.|accessdate=25 березня 2017|archive-date=26 грудня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20161226222720/http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WMP19391180279&min=1}}</ref>. Радянська влада вивезла німців до [[Країна Варти|Вартеґау]].

1843 року [[дідич]] [[Сможе|Сможого]], Кароль Шейф, фундував в [[Карлсдорф (Львівська область)|Карлсдорфі]] поблизу Климця парафію [[РКЦ]], яку 1861 року перенесли до [[Долинівка (Сколівський район)|Фелізенталю]].<ref>{{SgKP|X|917|Smorze}}.— S. 917. {{ref-pl}}</ref>

[[1845]] року маєток в селі купив [[граф]] [[Станіслав Скарбек|Станіслав Марцін Скарбек]] — фундатор теперішнього [[Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької|Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької]] ([[Львів]]).<ref>Barbara Lasocka. ''Skarbek Stanisław Marcin h. Abdank (1780—1848)'' // [[Polski Słownik Biograficzny]].— Warszawa — Kraków, 1997.— t. XXXVIII/1, zeszyt 156. — S. 23. {{ref-pl}}</ref>

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення села становила 320 осіб, з яких 149 чоловіків та 171 жінка.<ref name="населення 1989"/>

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в селі мешкало 328 осіб.<ref name="населення 2001"/>

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:<ref name="населення 2001 мова"/>
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 99,71 %
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 0,29 %
|}

== Пам'ятки ==
[[Бузок угорський (пам'ятка природи)|Бузок угорський]] — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення.

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{БД Держстату України|тип=1989|регіон=Львівська область}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{БД Держстату України|тип=2001 с|регіон=Львівська область}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{БД Держстату України|тип=2001 мова|регіон=Львівська область}}</ref>

}}

== Джерела ==
* {{SgKP|IV|147|Klimiec}}.— S. 147—148. {{ref-pl}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/l'vovskaja/10679 Погода в селі Климець] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141027043500/http://weather.in.ua/ua/l'vovskaja/10679 |date=27 жовтня 2014 }}
* {{ref-de}} [http://www.semanchuk.com/gen/maps/UnterschutzGalizienDeutscheMap.png Карта німецьких поселень Галичини у 1939 році] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160325200041/http://www.semanchuk.com/gen/maps/UnterschutzGalizienDeutscheMap.png |date=25 березня 2016 }}.

== Див. також ==
* [[Верецький перевал]]

{{Козівська сільська громада}}
{{Стрийський район}}

{{Портали|Географія|Львівщина|Україна}}

{{Ukraine-geo-stub}}

[[Категорія:Села Львівської області]]

title: село Климець

Країна: Україна

Область: Львівська область

Район: Стрийський район

Тер. громада: Козівська сільська громада

title: Основні дані

Густота населення: 267,19 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Климець

title: Мапа

Мапа: Климець у Вікісховищі


text:
# Бойова організація анархо-комуністів
Бойова організація анархо-комуністів (Боевая организация анархо-коммунистов БОАК) — східноєвропейська анархістська організація, що має на меті соціальну революцію і побудову лібертарного суспільства в регіоні. Як основні методи боротьби БОАК розглядає «пряму дію», саботаж і «партизанську війну». Організація бере активну участь в антивоєнному партизанському русі в Росії.

## Історія
Дату створення Бойової організації анархо-комуністів не оприлюднено. Афілійований з організацією сайт «Боєць Анархіст» та однойменний телеграм-канал з'явилися у 2018 році. В інтерв'ю учасники БОАК заявили, що угруповання з'явилося задовго до публічного оголошення про себе . Однак про існування «Бойової організації анархо-комуністів» група оголосила у квітні-травні 2022.

### Діяльність після початку повномасштабного вторгнення Росії до України
Учасники організації діють переважно у Росії та країнах колишнього СРСР, кажуть анархісти, не уточнюючи, де саме.
З початком військового вторгнення Росії в Україну 24 лютого 2022 року група активізувала роботу своїх інформаційних ресурсів, розміщуючи антивоєнні заклики, рекомендації до саботажу та новини про партизанські дії в Росії та Білорусі. У квітні вона вперше взяла на себе відповідальність за акцію саботажу: підпал вежі мобільного зв'язку в селі Біломісне Білгородської області, яку здійснила група БОАК-Слобожанщина. Мотивом підпалу названо прагнення пошкодити системі зв'язку російських окупаційних військ.
23 травня Бойова організація анархо-комуністів заявила, що її члени розібрали залізничне полотно гілки, що веде до військової частини 14258 (секретний навчально-тактичний центр 12-го головного управління Міноборони) поблизу Сергієва Посада Московської області.
28 червня осередок БОАК-Володимир опублікував комюніке та фото нової акції на залізниці. На цей раз були розібрані шляхи, що ведуть до військової частини 55443 ВД Барсово (51-й арсенал Головного управління Міністерства оборони РФ) під Киржачем, Володимирська область. «Кожен зупинений поїзд — це мінус снаряди та ракети, які могли б прилетіти до мирних українських міст!», — заявили учасники БОАК у своєму тексті за підсумками акції. Також члени організації закликали західну ліву та анархічну спільноту приєднатися до активних дій проти російської та білоруської держав.
Ефективність своєї діяльності анархісти оцінити не змогли. «З одного боку, війну ми поки що не зупинили, та й анархо-комунізм ще не побудований, — міркують вони в розмові з Бі-бі-сі. — З іншого, наступ Росії так чи інакше зупинено, і сміємо сподіватися, що дещиця наша заслуги у цьому є». Усі свої акції БОАК ретельно планує. Спочатку вони обирають, «що ефективніше атакувати». «Про що більше говоритимуть і що викличе більше підтримки у людей. А отже — і мотивує інших людей займатися тим самим», — пишуть вони. Анархісти кажуть, що вважають за краще не влаштовувати акції поодинці, а діяти командою як мінімум із чотирьох осіб: «один оператор, один дозорець, один акціоніст». «Але в ідеалі ставити кілька дозорців, щоб перекрити можливі напрямки підходу противника. Та й акціоністів краще кілька, щоб підвищити ефективність дійства». У БОАК запевняють, що при плануванні акцій вони намагаються заздалегідь передбачити всі ризики, «щоб не постраждав ніхто не причетний і не відповідальний за злочини проти народу»: «Якщо бачимо, що така велика ймовірність — змінюємо плани».
«Головний захід нашої безпеки — це фільтрація інформації про себе. Постійний самоконтроль, що ти повідомляєш і кому», — розповідають у листуванні БОАК. Основне правило, якого дотримуються анархісти, — не використовувати для підпільної діяльності особисті засоби зв'язку. «Робочі» телефони вони ніколи не включають вдома або поряд, «тільки в різних сотах та із затримкою», — додають анархісти. Говорять, що на особистих комп'ютерах не зберігають нічого, пов'язаного з діяльністю БОАК. Під час розвідки та акцій анархісти використовують змінний одноразовий одяг та приховують обличчя. Для кожної такої вилазки вони вигадують алібі — на випадок, якщо їх знайдуть камерами спостереження, а також для родичів та колег. «Партизан не повинен привертати жодної уваги. На вигляд він має вести абсолютно звичайне життя „простої людини“», — вважають в організації. Як за весь час існування БОАК загалом, так і після вторгнення Росії в Україну зокрема, жодного з учасників організації не затримали, стверджують у листуванні з Бі-бі-сі анархісти.
БОАК, як і раніше, не розкривають свої імена. На початку січня британський медіа проект Popular f ront випустив 20-хвилинний фільм, де на камеру взяв інтерв'ю у двох молодих людей — хлопця та дівчини, які представилися учасниками БОАК та розповіли про діяльність організації. Вони говорили із закритими обличчями та зміненими голосами, а зйомки, стверджується у фільмі, проходили у Східній Європі.
19 квітня 2023 року під Бахмутом загинув один із засновників організації Дмитро Петров, який воював на боці України.
Ще коли не було війни та анархістам дозволялося щось робити, «легальні» відомі анархісти завжди були принципово відокремлені і не могли бути пов'язані з підпіллям зі зрозумілих причин — всі вони досить відомі і перебувають під пильною увагою ФСБ та Центру боротьби з екстремізмом (Центру «Е»). Тому якщо і є люди, які беруть на себе відповідальність за такі акції, то вони, зрозуміло, діють окремо, анонімно і не світяться на якихось демонстраціях і зборах".

title: Бойова організація анархо-комуністів

wikitext:
{{Політична партія
| назва_партії = Боевая организация анархо-коммунистов (БОАК)
| дата_заснування = ймовірно 2018
| дата_розпуску =
| штаб-квартира =
| ідеологія = [[анархізм]]<br>[[анархо-комунізм]]<ref>[https://telegra.ph/Partizanskij-anarhizm-11-22 БОАК: Партизанский анархизм]</ref>
| союзники =
| кількість членів =
| девіз = Свобода або смерть! Хай живе революция!
}}
'''Бойова організація [[Анархічний комунізм|анархо-комуністів]]''' (Боевая организация анархо-коммунистов '''БОАК''') — східноєвропейська [[Анархізм|анархістська]] [[організація]], що має на меті [[Соціальна революція|соціальну революцію]] і побудову лібертарного суспільства в регіоні<ref>[https://telegra.ph/Osnovy-07-02 БОАК: Основы нашего мировоззрения]</ref>. Як основні методи боротьби БОАК розглядає «[[пряма дія|пряму дію]]», саботаж і «партизанську війну»<ref>[https://telegra.ph/Ot-povstanchestva-k-partizanstvu-12-08 БОАК: От повстанчества к партизанству]</ref>. Організація бере активну участь в антивоєнному [[Партизанський рух у Росії та Білорусі|партизанському русі]] в Росії.

== Історія ==
Дату створення Бойової організації анархо-комуністів не оприлюднено. Афілійований з організацією сайт «Боєць Анархіст» та однойменний телеграм-канал з'явилися у 2018 році. В інтерв'ю учасники БОАК заявили, що угруповання з'явилося задовго до публічного оголошення про себе<ref name="автоссылка1">[https://thefinalstrawradio.noblogs.org/post/2022/07/17/ongoing-sabotage-and-resistance-to-war-in-russia-and-ukraine/#BOAK_Russian Ongoing Sabotage and Resistance to War in Russia and Ukraine]</ref> . Однак про існування «Бойової організації анархо-комуністів» група оголосила у квітні-травні 2022<ref>[https://t.me/BO_AK_reborn/1480 БОАК-Слобожанщина: Поджог вышки сотовой связи в селе Беломестное Белгородской области в ночь с 17 на 18 апреля]</ref><ref>[https://t.me/boakom/25 БОАК: Акция саботажа на ветке, ведущей к военному объекту 12-го Главного управления Министерства Обороны РФ]</ref>.

=== Діяльність після початку повномасштабного вторгнення Росії до України ===
Учасники організації діють переважно у Росії та країнах колишнього СРСР, кажуть анархісти, не уточнюючи, де саме.<ref name="www.bbc.com">{{Cite news|url=https://www.bbc.com/russian/features-64336056|title="Войну мы пока не остановили". Чем занимается анархистское подполье в России и как его ищут силовики|language=ru|work=BBC News Русская служба|access-date=2024-12-16}}</ref>

З початком [[Російське вторгнення в Україну (2022)|військового вторгнення Росії в Україну]] 24 лютого 2022 року група активізувала роботу своїх інформаційних ресурсів, розміщуючи антивоєнні заклики, рекомендації до саботажу та новини про партизанські дії в Росії та Білорусі. У квітні вона вперше взяла на себе відповідальність за акцію [[саботаж]]у: підпал вежі мобільного зв'язку в селі [[Біломісне (Бєлгородський район)|Біломісне]] [[Бєлгородська область|Білгородської області]], яку здійснила група БОАК-Слобожанщина. Мотивом підпалу названо прагнення пошкодити системі зв'язку російських окупаційних військ<ref>[https://t.me/BO_AK_reborn/1480 Сегодня поступила информация о поджоге вышки сотовой связи в селе Беломестное Белгородской области в ночь с 17 на 18 апреля. Акцию планировала и осуществляла группа БОАК-Слобожанщина]</ref>.

23 травня Бойова організація анархо-комуністів заявила, що її члени розібрали залізничне полотно гілки, що веде до військової частини 14258 (секретний навчально-тактичний центр [[12-те Головне управління Міністерства оборони|12-го головного управління Міноборони]]) поблизу [[Сергієв Посад|Сергієва Посада]] [[Московська область|Московської області]]<ref>[https://theins.ru/politika/252389 The Insider: Этот поезд в огне: как российские партизаны поджигают военкоматы и пускают поезда под откос]</ref>.

28 червня осередок БОАК-Володимир опублікував комюніке та фото нової акції на залізниці. На цей раз були розібрані шляхи, що ведуть до військової частини 55443 ВД [[Барсово (Владимирська область)|Барсово]] (51-й арсенал [[Головне ракетно-артилерійське управління Міністерства оборони Російської Федерації|Головного управління Міністерства оборони РФ]]) під [[Кіржач|Киржачем]], [[Владимирська область|Володимирська область]]. «Кожен зупинений поїзд — це мінус снаряди та ракети, які могли б прилетіти до мирних українських міст!», — заявили учасники БОАК у своєму тексті за підсумками акції<ref>[https://t.me/boakom/34 Ячейка БОАК-Владимир берет на себя ответственность за диверсию на ЖД ветке, ведущей к в/ч 55443 ВД Барсово (51-й арсенал Главного ракетно-артиллерийского управления Министерства обороны РФ) под Киржачом]</ref>. Також члени організації закликали західну ліву та анархічну спільноту приєднатися до активних дій проти російської та білоруської держав<ref name="автоссылка1"/>.

Ефективність своєї діяльності анархісти оцінити не змогли. «З одного боку, війну ми поки що не зупинили, та й анархо-комунізм ще не побудований, — міркують вони в розмові з Бі-бі-сі. — З іншого, наступ Росії так чи інакше зупинено, і сміємо сподіватися, що дещиця наша заслуги у цьому є». Усі свої акції БОАК ретельно планує. Спочатку вони обирають, «що ефективніше атакувати». «Про що більше говоритимуть і що викличе більше підтримки у людей. А отже — і мотивує інших людей займатися тим самим», — пишуть вони. Анархісти кажуть, що вважають за краще не влаштовувати акції поодинці, а діяти командою як мінімум із чотирьох осіб: «один оператор, один дозорець, один акціоніст». «Але в ідеалі ставити кілька дозорців, щоб перекрити можливі напрямки підходу противника. Та й акціоністів краще кілька, щоб підвищити ефективність дійства». У БОАК запевняють, що при плануванні акцій вони намагаються заздалегідь передбачити всі ризики, «щоб не постраждав ніхто не причетний і не відповідальний за злочини проти народу»: «Якщо бачимо, що така велика ймовірність — змінюємо плани».<ref name="www.bbc.com"/>

«Головний захід нашої безпеки — це фільтрація інформації про себе. Постійний самоконтроль, що ти повідомляєш і кому», — розповідають у листуванні БОАК. Основне правило, якого дотримуються анархісти, — не використовувати для підпільної діяльності особисті засоби зв'язку. «Робочі» телефони вони ніколи не включають вдома або поряд, «тільки в різних сотах та із затримкою», — додають анархісти. Говорять, що на особистих комп'ютерах не зберігають нічого, пов'язаного з діяльністю БОАК. Під час розвідки та акцій анархісти використовують змінний одноразовий одяг та приховують обличчя. Для кожної такої вилазки вони вигадують алібі — на випадок, якщо їх знайдуть камерами спостереження, а також для родичів та колег. «Партизан не повинен привертати жодної уваги. На вигляд він має вести абсолютно звичайне життя „простої людини“», — вважають в організації. Як за весь час існування БОАК загалом, так і після вторгнення Росії в Україну зокрема, жодного з учасників організації не затримали, стверджують у листуванні з Бі-бі-сі анархісти.<ref name="www.bbc.com"/>

''БОАК, як і раніше, не розкривають свої імена. На початку січня британський медіа проект Popular f ront випустив 20-хвилинний фільм, де на камеру взяв інтерв'ю у двох молодих людей — хлопця та дівчини, які представилися учасниками БОАК та розповіли про діяльність організації. Вони говорили із закритими обличчями та зміненими голосами, а зйомки, стверджується у фільмі, проходили у Східній Європі.''<ref name="www.bbc.com"/>

19 квітня 2023 року під Бахмутом загинув один із засновників організації [[Петров Дмитро Дмитрович|Дмитро Петров]], який воював на боці України.

Ще коли не було війни та анархістам дозволялося щось робити, «легальні» відомі анархісти завжди були принципово відокремлені і не могли бути пов'язані з підпіллям зі зрозумілих причин — всі вони досить відомі і перебувають під пильною увагою ФСБ та Центру боротьби з екстремізмом (Центру «Е»). Тому якщо і є люди, які беруть на себе відповідальність за такі акції, то вони, зрозуміло, діють окремо, анонімно і не світяться на якихось демонстраціях і зборах".<ref name="www.bbc.com" />

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Анархісти]]
[[Категорія:Українські анархісти]]
[[Категорія:Анархо-комуністи]]
[[Категорія:Анархістські організації]]
[[Категорія:Анархісти за країною]]
[[Категорія:Громадянська непокора]]
[[Категорія:Анархісти Росії]]
[[Категорія:Анархісти США]]
[[Категорія:Партизанські рухи]]
[[Категорія:Вікіпедія:Сторінки зі складним входом в Модуль:URL]]

title: Боевая организация анархо-коммунистов (БОАК) ·

Дата заснування: ймовірно 2018

Ідеологія: анархізм · анархо-комунізм


text:
# Семигір'я (Олександрійський район)
Семигі́р'я — село в Україні, у Великоандрусівській сільській громаді Олександрійського району Кіровоградської області. Населення становить 128 осіб.
На північному заході межує зі Стецівкою Чигиринського району, на північному сході — з Великою Андрусівкою, на півдні — з селом Глинськ Кіровоградської області.
Село Семигір'я неодноразово згадується в автобіографічному романі Юрія Горліса-Горського (1898—1946) «Холодний Яр» (1932): «Товариство охоче підпорядкувалося Холодному Ярові. У складі його штабу — деякі члени колишнього коцуровського ревкому. Хлопці мають широкі зв'язки у Чигирині. Мають замір, піднявши Суботів, Новоселицю, Івківці, а з другого боку Стецівку та Семигір'я, захопити Чигирин».
Автор описує виступ 1920 року семигірян разом із сусідами-стецівчанами проти більшовицьких карателів (село було підпалене, від рук російських зайд загинуло 7 мешканців Семигір'я). Ю. Горліс-Горський зазначає, що на час національно-визвольної війни в Україні 1918—1923 років Семигір'я, як і сусіднє c.Стецівка, вважалися дуже великими селами.

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 202 особи, з яких 79 чоловіків та 123 жінки.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 128 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| Українська | 96,09 %  |
| Російська  | 2,34 %   |
| Молдовська | 0,78 %   |
| Румунська  | 0,78 %   |

title: Семигір'я (Олександрійський район)

wikitext:
{{Otheruses|Семигір'я}}
{{Село України
| назва           = Семигір'я
| область         = [[Кіровоградська область]]
| район           = [[Олександрійський район]]
| громада         = [[Великоандрусівська сільська громада]]
| рада            = [[Великоандрусівська сільська рада]]
| код КОАТУУ      = 3525281204
| розташування    = Svitlovodskyj.jpg
| mapx            = 80
| mapy            = 111
| засновано       = до 1860 р.
| населення       = 128
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 27532
| телефонний код  = 5236
| координати      = {{coord|49|0|40|N|32|54|5|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 0|
| lat_sec         = 40
| lon_deg         = 32|
| lon_min         = 54|
| lon_sec         = 5
| висота          = 138
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = <!-- 27532, Кіровоградська обл., Світловодський р-н, с.Глинськ, вул.Центральна,10
 | сільський голова = Різаєв Аріф Тофікович-->
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=30.01.2010&rf7571=17653 Облікова картка]
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Семигі́р'я''' — [[село]] в Україні, у [[Великоандрусівська сільська громада|Великоандрусівській сільській громаді]] [[Олександрійський район|Олександрійського району]] [[Кіровоградська область|Кіровоградської області]]. Населення становить 128 осіб.<!-- Орган місцевого самоврядування — Глинська сільська рада.-->

На північному заході межує зі Стецівкою Чигиринського району, на північному сході — з [[Велика Андрусівка|Великою Андрусівкою]], на півдні — з селом Глинськ Кіровоградської області.

Село Семигір'я неодноразово згадується в автобіографічному романі [[Юрій Горліс-Горський|Юрія Горліса-Горського]] (1898—1946) «Холодний Яр» (1932): «Товариство охоче підпорядкувалося Холодному Ярові. У складі його штабу — деякі члени колишнього коцуровського ревкому. Хлопці мають широкі зв'язки у Чигирині. Мають замір, піднявши Суботів, Новоселицю, Івківці, а з другого боку Стецівку та Семигір'я, захопити Чигирин».

Автор описує виступ 1920 року семигірян разом із сусідами-стецівчанами проти більшовицьких карателів (село було підпалене, від рук російських зайд загинуло 7 мешканців Семигір'я). Ю. Горліс-Горський зазначає, що на час національно-визвольної війни в Україні 1918—1923 років Семигір'я, як і сусіднє c.Стецівка, вважалися дуже великими селами.

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення села становила 202 особи, з яких 79 чоловіків та 123 жінки<ref name="населення 1989"/>.

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в селі мешкало 128 осіб<ref name="населення 2001"/>.

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року<ref name="населення 2001 мова"/>:
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|Українська]]
| align="right"| 96,09 %
|-
| [[російська мова в Україні|Російська]]
| align="right"| 2,34 %
|-
| [[молдовська мова в Україні|Молдовська]]
| align="right"| 0,78 %
|-
| [[румунська мова|Румунська]]
| align="right"| 0,78 %
|}

== Див. також ==
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Кіровоградська область)]]

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{БД Держстату України|тип=1989|регіон=Кіровоградська область}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{БД Держстату України|тип=2001 с|регіон=Кіровоградська область}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{БД Держстату України|тип=2001 мова|регіон=Кіровоградська область}}</ref>

}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/kirovogradskaja/23601 Погода в селі Семигір'я]
{{Великоандрусівська сільська громада}}
{{Світловодський район}}
{{Kirovohrad-geo-stub}}

[[Категорія:Села Кіровоградської області]]

title: село Семигір'я

Область: Кіровоградська область

Район: Олександрійський район

Тер. громада: Великоандрусівська сільська громада

Облікова картка: Облікова картка

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Карта

Карта: Семигір'я


text:
# 19826 Петвокер
19826 Петвокер (19826 Patwalker) — астероїд головного поясу, відкритий 24 вересня 2000 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,221.

title: 19826 Петвокер

wikitext:
{{Планета
| назва = 19826 Петвокер
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[LINEAR]]
| місце відкриття = [[Сокорро (Нью-Мексико)]]
| дата відкриття = [[24 вересня]] [[2000]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''2000 SX192'''
1994 PB13
1994 PY30
1998 KU30
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|19826|2014.05.13|2014.04.07}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,264878568211 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,896521688503 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,080700128357 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,059784604856
| орбітальний період = 1975,024861531 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,182276186498 °/д
| середня аномалія = 73,65950752149°
| нахил орбіти = 2,833357756512°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 227,9994951472°
| арг_перицентру = 273,9741162317°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 14,0
| спектр_тип =
}}

'''19826 Петвокер''' (19826 Patwalker) — [[астероїд]] [[пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[24 вересня]] [[2000]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,221.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Петвокер}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (19801-19900)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|19826}}
* [http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs Інформація про малі планети на сайті minorplanetcenter.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}{{ref-en}}

{{Навігація малих планет|(19825) 2000 SN179|(19827) 2000 SN212}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 2000]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 19826 Петвокер

Відкривач: LINEAR

Місце відкриття: Сокорро (Нью-Мексико)

Дата відкриття: 24 вересня 2000

title: Позначення

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Декол
Де́кол (Colaptes) — рід дятлоподібних птахів родини дятлових (Picidae). Представники цього роду мешкають в Америці.

## Опис
Деколи — невеликі і середнього розміру дятли, середня довжина яких становить 18-35 см, а вага 50-204 г. Вони мають переважно світло-коричневе забарвлення, поцятковане чорними смужками або плямками. На голові у них завичай є червоні плями. Крила і хвіст мають золотисто-жовтий або мідно-червоний відблиск. Деколи живуть у відкритих і напіввідкритих місцевостях. Багато з них ведуть більш наземний спосіб життя, ніж інші дятли, особливо північні види.

## Види
Виділяють чотирнадцять видів, включно з одним вимерлим:
- Дятел-смугань оливковокрилий (Colaptes rubiginosus)
- Дятел-смугань сіроголовий (Colaptes auricularis)
- Декол мексиканський (Colaptes aeruginosus)[15]
- Дятел-смугань червонокрилий (Colaptes rivolii)
- Декол чорногорлий (Colaptes atricollis)
- Декол малий (Colaptes punctigula)
- Декол плямистоволий (Colaptes melanochloros)
- Декол золотистий (Colaptes auratus)
- Декол каліфорнійський (Colaptes chrysoides)
- †Декол бермудський (Colaptes oceanicus)[16][17]
- Декол кубинський (Colaptes fernandinae)
- Декол чилійський (Colaptes pitius)
- Декол андійський (Colaptes rupicola)
- Декол польовий (Colaptes campestris)

## Етимологія
Наукова назва роду Colaptes походить від слова дав.-гр. κολαπτης — той, хто використовує долото, від κολαπτω  — довбати, дзьобати, ударяти.

title: Декол

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Декол
| image =Northern Flicker.jpg
| image_caption =[[Декол золотистий]] (''Colaptes auratus'')
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Дятлоподібні]] (Piciformes)
| familia = [[Дятлові]] (Picidae)
| subfamilia = [[Жовнині]] (Picinae)
| tribus = Picini
| genus = '''Декол (''Colaptes'')'''
| genus_authority = [[Ніколас Вігорс|Vigors]], 1825<ref>{{ cite journal | last=Vigors | first=Nicholas Aylward | author-link=Ніколас Вігорс | year=1825 | title=Observations on the natural affinities that connect the orders and families of birds | journal=Transactions of the Linnean Society of London | volume=14 | issue=#3 | pages=395-517 [457 Note] | url=https://biodiversitylibrary.org/page/752835 }}</ref>
| subdivision_ranks = Види
| subdivision =
* ''[[Colaptes rubiginosus]]''
* ''[[Colaptes auricularis]]''
* ''[[Colaptes aeruginosus]]''
* ''[[Colaptes rivolii]]''
* ''[[Colaptes atricollis]]''
* ''[[Colaptes punctigula]]''
* ''[[Colaptes melanochloros]]''
* ''[[Colaptes auratus]]''{{тип}}
* ''[[Colaptes chrysoides]]''
* {{вимер}}''[[Colaptes oceanicus]]''
* ''[[Colaptes fernandinae]]''
* ''[[Colaptes pitius]]''
* ''[[Colaptes rupicola]]''
* ''[[Colaptes campestris]]''
| range_map =
| range_map_caption =
| synonyms = ''Craugus'' {{small|Billberg, 1828}}<ref name="Billberg">{{cytuj książkę| autor = G.J. Billberg| tytuł = Synopsis Faunae Scandinaviae|url = https://www.biodiversitylibrary.org/page/43065231|rok = 1828|wydawca = Ex officina typogr. Caroli Deleen|miejsce = Holmiae |tom = 1|część = 2|tytuł części = Aves | strony = tab. A (tył)}}</ref>
* ''Chrysoptilus'' {{small|Swainson, 1831}}<ref name="Swainson1831">{{cytuj książkę| autor = J. Richardson, W. Swainson| tytuł = Fauna boreali-americana, or, The zoology of the northern parts of British America: containing descriptions of the objects of natural history collected on the late northern land expeditions under command of Captain Sir John Franklin, R.N.|url = https://biodiversitylibrary.org/item/129781#page/7/mode/1up|autor r = W. Swainson | rozdział = Picidae| adres rozdziału = https://www.biodiversitylibrary.org/item/129781#page/440/mode/1up| rok = 1831|wydawca = John Murray|miejsce = Londyn|część = 2|tytuł części = The Birds|strony = 300}}</ref>
* ''Chloronerpes'' {{small|Swainson, 1837}}<ref name="Swainson1837">{{cytuj książkę| autor = W. Swainson| tytuł = On the natural history and classification of birds|url = https://www.biodiversitylibrary.org/item/131541#page/331/mode/1up|rok = 1837|wydawca = John Taylor|miejsce = London| część = 2 |strony = 307| seria = Cabinet cyclopaedia. Natural history}}</ref>
* ''Soroplex'' {{small|Gloger, 1842}}<ref name="Gloger">{{cytuj książkę| autor = C.W.L. Gloger| tytuł = Gemeinnütziges Hand- und Hilfsbuch der Naturgeschichte|url = https://www.biodiversitylibrary.org/item/48241#page/250/mode/1up|rok = 1841|wydawca = A. Schulz|miejsce = Breslau |strony = 198}}</ref>
* ''Geopicos'' {{small|Malherbe, 1849}}<ref name="Malherbe">{{cytuj pismo | imię = A. | nazwisko = Malherbe|tytuł = Nouvelle classification des picinées ou pics, devant sertir de base a une monographie de ces oiseaux grimpeurs, accompagnée de planches peintes|url = https://books.google.pl/books?id=zMsEAAAAQAAJ&lpg=PA520&dq=Mémoires%20de%20l'Académie%20Royale%20de%20Metz%201849&hl=pl&pg=PA357#v=onepage&q=Mémoires%20de%20l'Académie%20Royale%20de%20Metz%201849&f=false|czasopismo = Mémoires de l’Académie nationale de Metz| wolumin = 30| strony = 357|rok = 1849}}</ref>
* ''Malherbipicus'' {{small|Bonaparte, 1854}}<ref name="Bonaparte1">{{cytuj pismo |autor = Ch.L. Bonaparte|tytuł = Notes sur les Collections .rapportées en 1853, par M. A. Delattre, de son voyage en Californie et dans le Nicaragua|url = https://www.biodiversitylibrary.org/page/1215721|czasopismo = Comptes rendus hebdomadaires de l’Académie des Sciences| wolumin = 38| strony = 656|rok = 1854}}</ref>
* ''Chrysopicus'' {{small|Bonaparte, 1854}}
* ''Hypoxanthus'' {{small|Bonaparte, 1854}}
* ''Pituipicus'' {{small|Bonaparte, 1854}}
* ''Theiopicus'' {{small|Malherbe, 1861}}<ref name="Malherbe1861">{{cytuj książkę| autor = P.A. Malherbe| tytuł = Monographie des picidées, ou Histoire naturelle des picidés, picumninés, yuncinés ou torcols; comprenant dans la première partie, l’origine mythologique, les mœurs, les migrations, l’anatomie, la physiologie, la répartition géographique, les divers systèmes de classification de ces oiseaux grimpeurs zygodactyles, ainsi qu’un dictionnaire alphabétique des auteurs et des ouvrages cités par abréviation; dans la deuxième partie, la synonymie, la description en latin et en français, l’histoire de chaque espèce, ainsi qu’un dictionnaire alphabétique et synonymique latin de toutes les espèces|url = https://www.biodiversitylibrary.org/page/48842114 |rok = 1861|wydawca = Typ. de J. Verronnais|miejsce = Metz|tom = 1|strony = liii}}</ref>
* ''Pediopipo'' {{small|Sundevall, 1866}}<ref name="Sundevall">{{cytuj książkę| autor = C.J. Sundevall| tytuł = Conspectum avium picinarum|url = https://www.biodiversitylibrary.org/page/14961498|rok = 1866|wydawca = Samson & Wallin|miejsce = Stockholm|strony = [https://www.biodiversitylibrary.org/page/14961551 77], [https://www.biodiversitylibrary.org/page/14961590 116]}}</ref>
* ''Nesoceleus'' {{small|P.L. Sclater & Salvin, 1873}}<ref name="Sclater&Salvin">{{cytuj książkę| autor = P.L. Sclater & O. Salvin| tytuł = Nomenclator avium neotropicalium: sive avium quae in regione neotropica hucusque repertae sunt nomina systematice disposita adjecta sua cuique speciei patria accedunt generum et specierum novarum diagnose|url = https://www.biodiversitylibrary.org/item/124336#page/113/mode/1up|rok = 1873|wydawca = Sumptibus Auctorum|miejsce = Londini| strony = 101, 155}}</ref>
* ''Tridactylocolaptes'' {{small|Coues, 1875}}<ref name="Coues">{{cytuj książkę| autor = E. Coues| tytuł = Birds of the Northwest, a hand-book of the ornithology of the region drained by the Missouri River and its tributaries|url = https://www.biodiversitylibrary.org/page/7607058|rok = 1874|wydawca = Government Printing Office|miejsce = Washington|strony = 283}}</ref>
| wikispecies = Colaptes
| commonscat = Colaptes
| commons = Colaptes
}}
'''Де́кол'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Colaptes'') — рід [[Дятлоподібні|дятлоподібних]] птахів родини [[Дятлові|дятлових]] (Picidae). Представники цього роду мешкають в [[Америка|Америці]]<ref name="Winkler&inni">{{cytuj książkę| autor = S.M. Billerman, B.K. Keeney, P.G. Rodewald & T.S. Schulenberg (red.)| tytuł = Birds of the World |url = https://birdsoftheworld.org/bow/home|rok = 2020|autor r = D.W. Winkler, S.M. Billerman & I.J. Lovette| rozdział = Woodpeckers (Picidae), version 1.0 | wydawca = Cornell Lab of Ornithology|miejsce = Ithaca, NY| doi = 10.2173/bow.picida1.01|data dostępu = 2020-06-26}} {{paywall}}</ref>.

== Опис ==
Деколи — невеликі і середнього розміру дятли, середня довжина яких становить 18-35 см, а вага 50-204 г. Вони мають переважно світло-коричневе забарвлення, поцятковане чорними смужками або плямками. На голові у них завичай є червоні плями. Крила і хвіст мають золотисто-жовтий або мідно-червоний відблиск. Деколи живуть у відкритих і напіввідкритих місцевостях. Багато з них ведуть більш наземний спосіб життя, ніж інші дятли, особливо північні види.

== Види ==
Виділяють чотирнадцять видів, включно з одним вимерлим:<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|year=2022|title=Woodpeckers|work=IOC World Bird List Version 13.1|url=https://www.worldbirdnames.org/new/bow/woodpeckers/|publisher=International Ornithologists' Union|access-date=14 лютого 2023}}</ref>
* [[Дятел-смугань оливковокрилий]] (''Colaptes rubiginosus'')
* [[Дятел-смугань сіроголовий]] (''Colaptes auricularis'')
* [[Декол мексиканський]] (''Colaptes aeruginosus'')<ref>{{avibase|42E38A6B5FE66F76|Colaptes aeruginosus}}</ref>
* [[Дятел-смугань червонокрилий]] (''Colaptes rivolii'')
* [[Декол чорногорлий]] (''Colaptes atricollis'')
* [[Декол малий]] (''Colaptes punctigula'')
* [[Декол плямистоволий]] (''Colaptes melanochloros'')
* [[Декол золотистий]] (''Colaptes auratus'')
* [[Декол каліфорнійський]] (''Colaptes chrysoides'')
* {{вимер}}[[Декол бермудський]] (''Colaptes oceanicus'')<ref>{{avibase|D0951D618B7541C7|Colaptes oceanicus}}</ref><ref name="Olson">{{Cytuj pismo |autor=S.L. Olson |rok=2013 |tytuł=Fossil woodpeckers from Bermuda with the description of a new species of ''Colaptes'' (Aves: Picidae) |czasopismo=Proceedings of the Biological Society of Washington |wolumin=126 |wydanie=1 |strony=17–24 |doi=10.2988/0006-324X-126.1.17}}</ref>
* [[Декол кубинський]] (''Colaptes fernandinae'')
* [[Декол чилійський]] (''Colaptes pitius'')
* [[Декол андійський]] (''Colaptes rupicola'')
* [[Декол польовий]] (''Colaptes campestris'')

== Етимологія ==
Наукова назва роду ''Colaptes'' походить від слова {{lang-grc|κολαπτης}} — той, хто використовує долото, від {{lang-grc2|κολαπτω }} — довбати, дзьобати, ударяти.<ref>{{cite book | last=Jobling | first=James A. | year=2010| title=The Helm Dictionary of Scientific Bird Names | url=https://archive.org/details/Helm_Dictionary_of_Scientific_Bird_Names_by_James_A._Jobling | publisher=Christopher Helm | location=London | isbn= 978-1-4081-2501-4 | page=[https://archive.org/details/Helm_Dictionary_of_Scientific_Bird_Names_by_James_A._Jobling/page/n113 113] }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{cite journal | last1=Shakya | first1=S.B. | last2=Fuchs | first2=J. | last3=Pons | first3=J.M. | last4=Sheldon | first4=F.H. | year=2017 | title=Tapping the woodpecker tree for evolutionary insight | journal=Molecular Phylogenetics and Evolution | volume=116 | pages=182-191 | doi=10.1016/j.ympev.2017.09.005 | url=https://www.researchgate.net/publication/319596154 }}
* {{ cite journal | last1=Moore | first1=W.S. | last2=Overton | first2=L.C. | last3=Miglia | first3=K.J. | year=2011 | title=Mitochondrial DNA based phylogeny of the woodpecker genera ''Colaptes'' and ''Piculus'', and implications for the history of woodpecker diversification in South America | journal=Molecular Phylogenetics and Evolution | volume=58 | issue=#1 | pages=76–84 | doi=10.1016/j.ympev.2010.09.011 }}
* {{ cite journal | last=Dufort | first=Matthew J. | title=An augmented supermatrix phylogeny of the avian family Picidae reveals uncertainty deep in the family tree | journal=Molecular Phylogenetics and Evolution | volume=94 | pages=313–326 | doi=10.1016/j.ympev.2015.08.025 }}

{{Taxonbar|from=Q868238}}
{{Птахи-доробити}}

[[Категорія:Дятлові]]
[[Категорія:Роди птахів]]
[[Категорія:Таксони, описані Ніколасом Вігорсом]]

title: ?Декол

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Дятлоподібні (Piciformes)

Родина: Дятлові (Picidae)

Підродина: Жовнині (Picinae)

Триба: Picini

Рід: Декол (Colaptes) · Vigors, 1825

Вікісховище: Colaptes

Віківиди: Colaptes


text:
# Бенедикт Маґнуссон
Бенедикт Маґнуссон (ісл. Benedikt Magnússon, нар. 4 червня 1983, Гапнарф'єрдюр, Ісландія) — ісландський стронгмен, кількаразовий переможець змагання Найсильніша Людина Ісландії. Маґнуссон який також відомий за прізвиськом Бенні тримав абсолютний світовий рекорд у мертвому зведенні аж до 2015 року.

## Власні скутки
- Присідання — 420 кг
- Вивага лежачи — 220 кг
- Мертве зведення — 461 кг

title: Бенедикт Маґнуссон

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я                = Бенедикт Маґнуссон
| повне_ім'я          = Benedikt Magnússon
| зображення          = Benedikt Magnusson.JPG
| розмір_зображення   =
| підпис              =
| прізвисько          = ''Бенні''
| національність      = [[Ісландія|Ісладець]]
| місце_проживання    =
| дата_народження     = 4.06.1983
| місце_народження    =
| дата_смерті         =
| місце_смерті        =
| зріст               = 183 см
| вага                = 172 кг
| батько              =
| мати                =
| дружина             =
| чоловік             =
| діти                =
| вебсторінка         =
| країна              = [[Ісландія]]
| вид_спорту          = [[Стронґмен]]
| дисципліна          =
| спортивне_звання    =
| студентська_команда =
| клуб                =
| команда             =
| нац._збірна         =
| статус_професіонала =
| тренери             =
| завершення_виступів =
| тренує              =
| світові             =
| регіональні         =
| національні         =
| олімпійські         =
| паралімпійські      =
| найвищий_рейтинг    =
| поточний_рейтинг    =
| особисті_рекорди    =
| медалі              =
| show-medals         = yes
}}

'''Бенедикт Маґнуссон''' ({{lang-is|Benedikt Magnússon}}, {{н}} [[4 червня]] [[1983]], [[Гапнарф'єрдюр]], [[Ісландія]]) — [[Ісландці|ісландський]] [[стронгмен]], кількаразовий переможець змагання [[Найсильніша Людина Ісландії]]. Маґнуссон який також відомий за прізвиськом ''Бенні'' тримав абсолютний світовий рекорд у [[Станова тяга|мертвому зведенні]] аж до [[2015]] року.

== Власні скутки ==
* [[Присідання]] — 420 кг
* [[Вивага лежачи]] — 220 кг
* [[Мертве зведення]] — 461 кг

== Посилання ==
* [https://twitter.com/bennimagnusson Сторінка в мережі Твіттер] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151213074943/https://twitter.com/bennimagnusson |date=13 грудня 2015 }}

{{нк}}

[[Категорія:Ісландські стронгмени]]

title: Загальна інформація

Прізвиська: Бенні

Національність: Ісладець

Громадянство: Ісландія

Народження: 4 червня 1983 (41 рік) · Гапнарф'єрдюр, Hafnarfjarðarkaupstaðurd, Гефюдборґарсвайдід, Ісландія

title: Спорт

Країна: Ісландія

Вид спорту: Стронґмен