text:
# Друзь Костянтин Володимирович
Костянтин Володимирович Друзь — сержант, головний сержант — командир 3-го відділення навчального взводу навчальної роти батальйону вишколу особового складу окремого загону спеціального призначення «Азов» НГУ, що загинув у ході російського вторгнення в Україну у 2022 році, учасник російсько-української війни.

## Життєпис
Народився 1 лютого 2000 року в м. Рівному. Закінчив Рівненський НВК «школа-ліцей» № 12. Починаючи з 2017-го року, брав активну участь у військових операціях на сході України З початком повномасштабного російського вторгнення в Україну разом із своїм шкільним товаришем Віталієм Семчуком перебував на передовій. Сержант, проходив службу у складі окремого загону спеціального призначення «Азов» НГУ.
Загинув 12 березня 2022 року від мінометного обстрілу.

## Ушанування пам'яті
Борди з фото Костянтина та його товариша Віталія Семчука розташували на вулицях рідного Рівного.
Зображення Віталія Семчука разом з побратимом Костянтином Друзем з'явилися в Рівному на муралі пам'яті рівненських бійців полку «Азов» на площах, що вивільнилися після декомунізації стели героїв радянського союзу. Ініціатором ушанування загиблих воїнів став їх шкільний товариш Олексій Козачок. Малюнок за вже затвердженим ескізом виконує художник Андрій Шостак. Біля портретів рівненських героїв будуть написані заповіді українського націоналіста.

## Нагороди
- орден «За мужність» III ступеня (2022, посмертно) — за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, зразкове виконання службового обов'язку.

title: Друзь Костянтин Володимирович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                = Костянтин Друзь
| оригінал імені      = Друзь Костянтин Володимирович
| портрет             = Друзь Костянтин Володимирович.jpg
| підпис              =
| дата народження     = 01.02.2000
| місце народження    = м. [[Рівне]], [[Україна]]
| дата смерті         = 12.3.2022
| місце смерті        = м. [[Маріуполь]], [[Україна]]
| причина смерті      =
| національність      = [[українці|українець]]
| університет         =
| ступінь             =
| прізвисько          = Ейс
| партія              =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fМВС}}
| рід військ          ={{fНГУ}}
| роки служби         =
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Сержант}}
| формування          = {{Азов (полк)|2}}
| командування        =
| битви               = [[Російсько-українська війна (з 2014)|Російсько-українська війна]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден «За мужність» III ступеня|2022}}
{{!)}}
}}
{{однофамільці|Друзь}}
'''Костянтин Володимирович Друзь''' — [[сержант]], головний сержант — командир 3-го відділення навчального взводу навчальної роти батальйону вишколу особового складу [[Окремий загін спеціального призначення НГУ «Азов»|окремого загону спеціального призначення «Азов»]] [[Національна гвардія України|НГУ]], що загинув у ході [[Російське вторгнення в Україну (2022)|російського вторгнення в Україну у 2022 році]], [[Учасники російсько-української війни Д|учасник російсько-української війни]].

== Життєпис ==
Народився [[1 лютого]] [[2000]] року в м. [[Рівне|Рівному]]. Закінчив Рівненський НВК «школа-ліцей» № 12. Починаючи з 2017-го року, брав активну участь у [[Війна на сході України|військових операціях на сході України]] З початком [[Російське вторгнення в Україну (2022)|повномасштабного російського вторгнення в Україну]] разом із своїм шкільним товаришем [[Семчук Віталій Володимирович|Віталієм Семчуком]] перебував на передовій. Сержант, проходив службу у складі [[Окремий загін спеціального призначення НГУ «Азов»|окремого загону спеціального призначення «Азов»]] [[Національна гвардія України|НГУ]]<ref name="У боях за Маріуполь">{{Cite web|title=У боях за Маріуполь загинули двоє бійців полку "Азов" з Рівного |url=https://zahid.espreso.tv/u-boyah-za-mariupol-zaginuli-dvoye-bijciv-polku-azov-z-rivnogo |website=Еспресо |date=2022-06-10|accessdate=2022-09-02|language=uk|first=|last=}}</ref><ref>{{Cite web|title=У бою за Маріуполь загинули двоє «азовців» з Рівного |url=https://rivnepost.rv.ua/news/u-boyu-za-mariupol-zahinuli-dvoe-azovtsiv-z-rivnoho |website=Рівне вечірнє |date=2022-06-10|accessdate=2022-09-02|language=uk|first=|last=}}</ref><ref name="мурал пам'яті рівненських бійців">{{Cite web|title=У Рівному на місці декомунізованої стели створять мурал пам'яті рівненських бійців "Азову" |url=https://suspilne.media/267525-u-rivnomu-na-misci-dekomunizovanoi-steli-stvorat-mural-pamati-rivnenskih-bijciv-azovu/ |website=Суспільне Новини |date=2022-08-06|accessdate=2022-09-02|language=uk|first=Максим|last=Коломис}}</ref>.

Загинув [[12 березня]] [[2022]] року від мінометного обстрілу.

== Ушанування пам'яті ==
Борди з фото Костянтина та його товариша [[Семчук Віталій Володимирович|Віталія Семчука]] розташували на вулицях рідного Рівного<ref name="У боях за Маріуполь"/>.

Зображення Віталія Семчука разом з побратимом Костянтином Друзем з'явилися в Рівному на муралі пам'яті рівненських бійців полку «Азов» на площах, що вивільнилися після декомунізації стели героїв радянського союзу. Ініціатором ушанування загиблих воїнів став їх шкільний товариш Олексій Козачок. Малюнок за вже затвердженим ескізом виконує художник Андрій Шостак. Біля портретів рівненських героїв будуть написані заповіді українського націоналіста<ref name="мурал пам'яті рівненських бійців"/>.

== Нагороди ==
* орден «[[Орден «За мужність»|За мужність]]» III ступеня (2022, посмертно) — ''за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, зразкове виконання службового обов'язку''.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{УПУ|168/2022|25 березня 2022|Про відзначення державними нагородами України|link=https://www.president.gov.ua/documents/1682022-41813}}
* [https://rivne.media/news/u-boyu-za-mariupol-zahinuli-dvoe-molodikh-azovtsiv-z-rivnoho-61761 У бою за Маріуполь загинули двоє молодих «азовців» з Рівного]

{{ukr-mil-bio-stub}}
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
[[Категорія:Українські воїни, загиблі під час російського вторгнення в Україну 2022]]
[[Категорія:Уродженці Рівного]]
[[Категорія:Померли в Маріуполі]]
[[Категорія:Військовики полку Азов]]

title: Загальна інформація

Народження: 1 лютого 2000 · м. Рівне, Україна

Смерть: 12 березня 2022 (22 роки) · м. Маріуполь, Україна

Національність: українець

Псевдо: Ейс

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: МВС

Рід військ: Національна гвардія

Формування: «Азов»

Війни / битви: Російсько-українська війна


text:
# Надіїне
Надіїне (до 2025 — Надеждине) — село в Україні, у Близнюківській селищній громаді Лозівського району Харківської області. Населення становить 377 осіб. До 2020 року орган місцевого самоврядування — Надеждинська сільська рада.

## Географія
Село Надіїне розташоване на обох берегах річки Бритай, в місці злиття балок Класівська та Бритай, примикає до села Настасівка. Річка Бритай бере початок на схід від села Надіїне і тече спершу на захід, потім повертає на північ та північний схід. Найбільша притока Бритая — Лозова.

## Історія
Село засноване 1855 року. Перші вісім років мало назву Телепньове, за прізвищем поміщика, який мав двох дітей: сина та дочку. У 1863 році перейменоване на честь дочки поміщика Надії (Надєжди). Першими поселенцями були вихідці з Орловської губернії: кріпаки Харитонови, Зубрилкіни, яких поміщик виміняв на собак. З сільськогосподарського інвентаря кожен селянин мав лише дерев'яні борону, граблі й соху. Найбільш працьовитим своїм наймитам поміщик зводив дерев’яні будиночки. Перші шість років люди жили у землянках.
У січні 1942 року радянські війська з боями звільнили Надеждине від німецько-фашистських окупантів, але у травні 1942 року нацистам вдалося знов захопити його. У травневих оборонних боях на території Надеждиного брали участь воїни 987-го та 988-го стрілецьких полків. На початку лютого 1943 року, в ході контрнаступальної операції, село було звільнене від ворога. Проте, наприкінці лютого 1943 року село знову було окуповане. Остаточно Надеждине звільнено від німецько-ф'ашистських окупантів у вересні 1943 року. В цих боях брали участь воїни 404-го окремого батальйону та 10-го гвардійського стрілецького полку. 29 радянських воїнів, які загинули в боях за звільнення села поховані у братській могилі, з них відомі прізвища лише 24-х. Серед похованих в могилі Герой Радянського Союзу Василь Кондирєв. Багато мешканців села Надеждине брали участь у боротьбі з німецько-фашистськими загарбниками на фронтах німецько-радянської війни, під час якої у боях загинуло 158 воїнів.
У 1942 році в селі Надеждине діяла підпільна організація під керівництвом Олександра Гасанова (Гусейн Ахундов, комісар батальйону 57-ї армії). У травні 1942 року Олександр Гасанов допоміг створити у селі Анастасівці підпільну комсомольську організацію.
12 червня 2020 року Надеждівська сільська рада, в ході децентралізації, об'єднана з Близнюківською селищною громадою.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Близнюківського району, село увійшло до складу Лозівського району.
22 червня 2023 року рішенням №230 Національної комісії зі стандартів державної мови віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано обґрунтувати доцільність збереження поточної назви або запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку.
05 червня 2025 року відповідно до Постанови Верховної Ради України № 4483-IX село Надеждине було перейменовано на село Надіїне. Постанова набула чинності 18 червня 2025 року.

## Економіка
В селі діє декілька молочнотоварних та свино-товарна ферми та невеликі глиняні кар'єри.

## Культура
- Школа.
- Клуб.
- Бібліотека.
- Стадіон.

## Туризм
За 3 км від села Надіїне, на мальовничому горбі, густо оточеному кущами терну, розташовані пасіки. Сюди пролягає один із туристичних маршрутів району. Продукція, яку дають пасіки, найрізноманітніша і вся надзвичайно лікувальна: мед, пилок, віск, маточне молочко, бджолиний підмор. Найціннішим на пасіці є спеціальний «лікувальний» вулик, у якому можна відпочити кілька годин. Тижневий відпочинок на пасіці та сон у такому вулику повертають людині здоров’я, лікують нерви, додають сил на енергії.
Ще одна з цікавинок туризму села — конеферма, на якій щоліта відбуваються перегони на конях. На одній із ферм є спеціально навчені коні для іпотерапії, де діти, які потребують такого лікування,  мають можливість верхи покататися на конях.

## Відомі уродженці
- Горкунов Михайло Степанович (1915—1943) — військовий льотчик, Герой Радянського Союзу.
- Ісаков Василь Іванович (1898—1959) — голова колгоспу імені Шевченка Харківського району Харківської області. Депутат Верховної Ради СРСР 4—5-го скликань (у 1955—1959 роках).
- Харитонова О. О. — Герой Соціалістичної праці.
- Бирюк Я. Г. — захисник Брестської фортеці[7].

wikiname: ukwiki

title: Надіїне

in_language: uk

wikitext:
{{Otheruses|Надеждине}}
{{Село
| назва           = Надіїне
| область         = [[Харківська область]]
| район           = [[Лозівський район]]
| громада         = [[Близнюківська селищна громада]]
| код КАТОТТГ     = UA63100030510069065
| код КОАТУУ      = 6320684501
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| колишня назва   = Надеждине
| засновано       = {{Дата з віком|1855}}
| населення       = 377 осіб
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 1
| ref-площа       =
| щільність       = 377
| поштовий індекс = 64812
| телефонний код  = 5754
| координати      = {{coord|48|54|48|N|36|33|10|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 48|
| lat_min         = 54|
| lat_sec         = 48
| lon_deg         = 36|
| lon_min         = 33|
| lon_sec         = 10
| висота          = 140
| ref-висота      =
| водойма         = р. [[Бритай (річка)|Бритай]]
| адреса          = 64801, Харківська обл., Лозівський р-н, смт Близнюки, вул. Свободи, буд. 30
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=09.01.2009&rf7571=32300 Надеждине]
| зображення      = Landscape of the Nadejdine.jpg
| зображення_розмір = 300пкс
| зображення_підпис = Краєвиди села Надеждине
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         = [[Близнюки (станція)|Близнюки]]
| відстань ст     = 9
}}
'''Надіїне''' (до 2025 — ''Надеждине'') — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Близнюківська селищна громада|Близнюківській селищній громаді]] [[Лозівський район|Лозівського району]] [[Харківська область|Харківської області]]. Населення становить 377 осіб. До 2020 року орган місцевого самоврядування — [[Надеждинська сільська рада (Близнюківський район)|Надеждинська сільська рада]].

== Географія ==
Село ''Надіїне'' розташоване на обох берегах річки [[Бритай (річка)|Бритай]], в місці злиття балок Класівська та Бритай, примикає до села [[Настасівка (Лозівський район)|Настасівка]]. Річка [[Бритай (річка)|Бритай]] бере початок на схід від села Надіїне і тече спершу на захід, потім повертає на північ та північний схід. Найбільша притока [[Бритай (річка)|Бритая]] — [[Лозова (притока Бритаю)|Лозова]]<ref>{{Cite book|title=Каталог річок України|last=|first=|year=1957|publisher=Видавництво АН УРСР|location=Київ|pages=|language=|isbn=}}</ref><ref>{{Cite book|title=Географічна енциклопедія України: у 3 т. / редколегія: О. М. Маринич (відпов. ред.) та ін. — {{К.}}: «Українська радянська енциклопедія» імені М. П. Бажана, 1989.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

== Історія ==
[[Файл:Курган №3 біля с. Надеждине.jpg|міні|праворуч|250пкс|Кургани біля села Надеждине]]
Село засноване [[1855]] року. Перші вісім років мало назву ''Телепньове'', за прізвищем поміщика, який мав двох дітей: сина та дочку. У [[1863]] році перейменоване на честь дочки поміщика Надії (Надєжди). Першими поселенцями були вихідці з [[Орловська губернія|Орловської губернії]]: кріпаки Харитонови, Зубрилкіни, яких поміщик виміняв на собак. З сільськогосподарського інвентаря кожен селянин мав лише дерев'яні борону, граблі й соху. Найбільш працьовитим своїм наймитам поміщик зводив дерев’яні будиночки. Перші шість років люди жили у землянках.

У січні [[1942]] року радянські війська з боями звільнили Надеждине від німецько-фашистських окупантів, але у травні 1942 року нацистам вдалося знов захопити його. У травневих оборонних боях на території Надеждиного брали участь воїни 987-го та 988-го стрілецьких полків. На початку лютого [[1943]] року, в ході контрнаступальної операції, село було звільнене від ворога. Проте, наприкінці лютого 1943 року село знову було окуповане. Остаточно Надеждине звільнено від німецько-ф'ашистських окупантів у вересні 1943 року. В цих боях брали участь воїни 404-го окремого батальйону та 10-го гвардійського стрілецького полку. 29 радянських воїнів, які загинули в боях за звільнення села поховані у братській могилі, з них відомі прізвища лише 24-х. Серед похованих в могилі Герой Радянського Союзу [[Кондирєв Василь Іванович|Василь Кондирєв]]. Багато мешканців села Надеждине брали участь у боротьбі з німецько-фашистськими загарбниками на фронтах [[Німецько-радянська війна|німецько-радянської війни]], під час якої у боях загинуло 158 воїнів.

У 1942 році в селі Надеждине діяла підпільна організація під керівництвом Олександра Гасанова (Гусейн Ахундов, комісар батальйону 57-ї армії). У травні 1942 року Олександр Гасанов допоміг створити у селі Анастасівці підпільну комсомольську організацію<ref>{{Cite book|title=Харьковщина в годы Великой Отечественной войны. Июнь 1941 – 1943 гг.: Сб. док. и мат. / Под ред. А.В. Тесленко. – {{Х.}}: Прапор, 1965|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=ru|isbn=}}</ref>.

[[12 червня]] [[2020]] року Надеждівська сільська рада, в ході [[Децентралізація в Україні|децентралізації]], об'єднана з Близнюківською селищною громадою.

19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Близнюківський район|Близнюківського району]], село увійшло до складу [[Лозівський район|Лозівського району]]<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

22 червня 2023 року рішенням №230 [[Національна комісія зі стандартів державної мови|Національної комісії зі стандартів державної мови]] віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано обґрунтувати доцільність збереження поточної назви або запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку<ref>{{Cite web|url=https://mova.gov.ua/news/ponad-1400-nazv-sil-selyshch-ta-mist-ukrainy-natsionalna-komisiia-zi-standartiv-derzhavnoi-movy-rekomenduie-zminyty/|title=Понад 1400 назв сіл, селищ та міст України Національна комісія зі стандартів державної мови рекомендує змінити|archive-url=https://web.archive.org/web/20230627115407/https://mova.gov.ua/news/ponad-1400-nazv-sil-selyshch-ta-mist-ukrainy-natsionalna-komisiia-zi-standartiv-derzhavnoi-movy-rekomenduie-zminyty|archive-date=2023-06-27|accessdate=2023-06-27}}</ref>.

05 червня 2025 року відповідно до Постанови Верховної Ради України № 4483-IX село ''Надеждине'' було перейменовано на село Надіїне. Постанова набула чинності 18 червня 2025 року<ref>{{ПВРУ-4483-IX}}</ref>.

== Економіка ==
В селі діє декілька молочнотоварних та свино-товарна ферми та невеликі глиняні кар'єри.

== Культура ==
* Школа.
* Клуб.
* Бібліотека.
* Стадіон.

== Туризм ==
За 3 км від села ''Надіїне'', на мальовничому горбі, густо оточеному кущами терну, розташовані пасіки. Сюди пролягає один із туристичних маршрутів району. Продукція, яку дають пасіки, найрізноманітніша і вся надзвичайно лікувальна: мед, пилок, віск, маточне молочко, бджолиний підмор. Найціннішим на пасіці є спеціальний «лікувальний» вулик, у якому можна відпочити кілька годин. Тижневий відпочинок на пасіці та сон у такому вулику повертають людині здоров’я, лікують нерви, додають сил на енергії.

Ще одна з цікавинок туризму села — конеферма, на якій щоліта відбуваються перегони на конях. На одній із ферм є спеціально навчені коні для [[Іпотерапія|іпотерапії]], де діти, які потребують такого лікування,  мають можливість верхи покататися на конях.

== Відомі уродженці ==
* [[Горкунов Михайло Степанович]] (1915—1943) — військовий [[льотчик]], [[Герой Радянського Союзу]].
* [[Ісаков Василь Іванович]] (1898—1959) — голова колгоспу імені Шевченка Харківського району Харківської області. Депутат [[Верховна Рада СРСР|Верховної Ради СРСР]] 4—5-го скликань (у 1955—1959 роках).
* Харитонова О. О. — Герой Соціалістичної праці.
* Бирюк Я. Г. — захисник Брестської фортеці<ref>{{Cite book|title=Історія міст і сіл Української РСР. В 26 т. Харківська область / Ред. кол. тому: Сіроштан М. А - Інститут історії. – {{К.}}: Голов. ред. УРЕ АН УРСР, 1967. — 664 с.|last=|first=|year=|publisher=|location=|pages=|language=|isbn=}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Волков М. Ю. Нарис з історії Близнюківщини. Монографія. — {{Х.}}: «Зебра» — 2015. — 148 с., 24 с. іл.

== Посилання ==
[http://weather.in.ua/ua/har'kovskaja/16551 Погода в селі Надеждине] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160323024628/http://weather.in.ua/ua/har'kovskaja/16551 |date=23 березня 2016 }}

{{ac}}
{{Близнюківська селищна громада}}
{{Близнюківський район}}
{{Портали|Харківщина|Україна|Слобідська Україна|Географія}}
{{Kharkiv-geo-stub}}

[[Категорія:Села Харківської області]]
[[Категорія:Павлоградський повіт]]
[[Категорія:Населені пункти Лозівського району]]

title: село Надіїне

Країна: Україна

Область: Харківська область

Район: Лозівський район

Тер. громада: Близнюківська селищна громада

Облікова картка: Надеждине

title: Основні дані

Колишня назва: Надеждине

Населення: 377 осіб

Площа: 1 км²

Густота населення: 377 осіб/км²

title: Географічні дані

Водойми: р. Бритай

Найближча залізнична станція: Близнюки

Відстань до · залізничної станції: 9 км

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Надіїне

title: Мапа

Мапа: Надіїне у Вікісховищі


text:
# Головська сільська рада
Головська сільська рада — колишній орган місцевого самоврядування у Турківському районі Львівської області. Адміністративний центр — село Головське.

## Загальні відомості
Головська сільська рада утворена в 1940 році.

## Населені пункти
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
- с. Головське
- с. Зубриця
- с. Кринтята

## Склад ради
Рада складалася з 12 депутатів та голови.

### Керівний склад попередніх скликань
| ПІБ                        | Основні відомості                                                 | Дата обрання | Дата звільнення |
| -------------------------- | ----------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Тупичак Михайло Михайлович | Сільський голова, 1965 року народження, освіта вища, позапартійна | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Тупичак Михайло Михайлович | Сільський голова, 1965 року народження, освіта вища, безпартійний | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

title: Головська сільська рада

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Головська сільська рада
   | будівля             =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Львівська область]]
   | район               = [[Турківський район]]
   | центр               = с. [[Головське]]
   | голова              = Тупичак Михайло Михайлович
   | секретар            =
   | кількість членів    = 12
   | утворена            = в 1940 році
   | код КОАТУУ          = 4625582600
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=21408 Головська сільська рада]
   | площа               = 6,5
   | населення           = 541 ''(2001 р.)''
   | населення міське    =
   | населення сільське  =
   | щільність           = 83,23
   | населені пункти     = 3 села
   | поштовий індекс     = 82543
   | адреса              = 82543, Львівська обл., Турківський р-н, с. Головське
   | телефонний код      = 3269
| вебсторінка         =
  }}

'''Головська сільська рада''' — колишній [[орган місцевого самоврядування]] у [[Турківський район|Турківському районі]] [[Львівська область|Львівської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Головське]].

== Загальні відомості ==
Головська сільська рада утворена в 1940 році.

== Населені пункти ==
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
* с. [[Головське]]
* с. [[Зубриця]]
* с. [[Кринтята]]

== Склад ради ==
Рада складалася з 12 депутатів та голови.

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| Тупичак Михайло Михайлович
| Сільський голова, 1965 року народження, освіта вища, позапартійна
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| Тупичак Михайло Михайлович
| Сільський голова, 1965 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними джерела''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=3609&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=21408 Картка ради на сайті Верховної Ради України]

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Адміністративний устрій Турківського району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Турківського району]]

title: Основні дані

Область: Львівська область

Район: Турківський район

Адм. центр: с. Головське

Утворена: в 1940 році

Облікова картка: Головська сільська рада

title: Склад

Голова ради: Тупичак Михайло Михайлович

title: Територія та населення

Площа: 6,5 км²

Густота: 83,23 осіб/км²

Населені пункти: 3 села

title: Контактні дані


text:
# Шустін Аркадій Якович
Аркадій Якович Шустін (1895, село Василевичі Річицького повіту Мінської губернії, тепер Білорусь — 1976, Москва) — український радянський партійний діяч, відповідальний секретар Охтирського, Шепетівського і Херсонського окружних комітетів КП(б)У. Член Ревізійної Комісії КП(б)У в листопаді 1927 — червні 1930 р. Член Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) в лютому 1934 — 1939 р.

## Біографія
Народився в родині єврейського кравця. До 1910 року навчався у початковій школі, з квітня 1909 по квітень 1910 був учнем кустаря-столяра у місті Річиця Мінської губернії.
У квітні 1910 — квітні 1911 року — столяр у селі Василевичі Річицького повіту. У квітні 1911 — лютому 1914 року — столяр Київських столярних майстерень.
Член РСДРП(б) з травня 1912 року.
У лютому — вересні 1914 року — столяр столярних майстерень у місті Вільно (Вільнюсі). За деякими даними, до вересня 1914 року три місяці був під адміністративним арештом у Вільно. У вересні 1914 — квітні 1917 року — столяр столярних майстерень у Києві.
У квітні — серпні 1917 року — рядовий 92-го запасного полку російської армії в Саратові.
У серпні 1917 — квітні 1918 року — член Казанського військово-окружного виконкому.
У квітні — серпні 1918 року — інструктор Політичного управління Українського радянського уряду в місті Курську.
У серпні 1918 — січні 1919 року — комісар 1-го полку Червоного козацтва РСЧА на Південному фронті.
У січні — серпні 1919 року — голова виконавчого комітету Валківської повітової ради Харківської губернії.
У серпні 1919 — січні 1920 року — інструктор Політичного управління 14-ї армії РСЧА на Південному фронті.
У січні — вересні 1920 року — голова Богодухівського повітового революційного комітету (ревкому) Харківської губернії.
У вересні 1920 — липні 1921 року — заступник голови виконавчого комітету Валківської повітової ради Харківської губернії. У липні 1921 — липні 1922 року — заступник голови виконавчого комітету Куп'янської повітової ради Харківської губернії. У липні 1922 — серпні 1923 року — заступник голови виконавчого комітету Охтирської повітової ради Харківської губернії. У серпні 1923 — травні 1924 року — заступник голови виконавчого комітету Лебединської повітової ради Харківської губернії.
У травні 1924 — червні 1925 року — відповідальний секретар Охтирського окружного комітету КП(б)У Харківської губернії.
У вересні 1925 — липні 1926 року — слухач повторних курсів ЦК КП(б)У в місті Харкові.
У липні 1926 — липні 1928 року — відповідальний секретар Шепетівського окружного комітету КП(б)У.
У липні 1928 — вересні 1929 року — відповідальний секретар Херсонського окружного комітету КП(б)У.
У вересні 1929 — січні 1931 року — слухач курсів марксизму-леніннізму при ЦК ВКП(б) у Москві.
У січні 1931 — лютому 1934 року — відповідальний інструктор ЦК ВКП(б).
У лютому 1934 — березні 1936 року — співробітник апарату Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б).
У березні 1936 — 11 вересня 1937 року — уповноважений Комісії партійного контролю при ЦК ВКП(б) по Білоруській РСР. Знятий із посади «як такий, що не справився із роботою».
З 1937 року жив і працював у Москві. До травня 1939 року був у розпорядженні Всесоюзної спілки промкооперації «Всекооппромради».
У травні 1939 — травні 1940 року — заступник начальника Головсуміжпрому Народного комісаріату середнього машинобудування СРСР. У травні — грудні 1940 року — заступник начальника Головного управління постачання «Головпостачу» Народного комісаріату кольорової металургії СРСР.
У грудні 1940 — листопаді 1948 року — керуючий контори «Постачкольормет» Народного комісаріату кольорової металургії (потім —Міністерства металургійної промисловості) СРСР. З липня 1947 року — персональний пенсіонер республіканського значення.
У грудні 1948 — листопаді 1955 року — керуючий Центральної контори Управління обладнання Міністерства чорної металургії (потім — Міністерства металургійної промисловості) СРСР.
З листопада 1955 року — на пенсії у Москві. Помер у грудні 1976 року.

title: Шустін Аркадій Якович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Шустін Аркадій Якович
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| дата_народження      = 1895
| місце_народження     = село Василевичі Річицького повіту [[Мінська губернія|Мінської губернії]], тепер [[Білорусь]]
| дата_смерті          = 1976
| місце_смерті         = місто [[Москва]]
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[єврей]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             =
}}
{{othernames|Шустін}}
'''Аркадій Якович Шустін''' ({{ДН|||1895}}, село Василевичі Річицького повіту [[Мінська губернія|Мінської губернії]], тепер [[Білорусь]] — {{ДС|||1976}}, [[Москва]]) — український радянський партійний діяч, відповідальний секретар Охтирського, Шепетівського і Херсонського окружних комітетів КП(б)У. Член Ревізійної Комісії [[КП(б)У]] в листопаді 1927 — червні 1930 р. Член Комісії партійного контролю при [[ЦК ВКП(б)]] в лютому 1934 — 1939 р.

== Біографія ==
Народився в родині єврейського кравця. До 1910 року навчався у початковій школі, з квітня 1909 по квітень 1910 був учнем кустаря-столяра у місті Річиця Мінської губернії.

У квітні 1910 — квітні 1911 року — столяр у селі Василевичі Річицького повіту. У квітні 1911 — лютому 1914 року — столяр Київських столярних майстерень.

Член [[РСДРП(б)]] з травня [[1912]] року.

У лютому — вересні 1914 року — столяр столярних майстерень у місті Вільно (Вільнюсі). За деякими даними, до вересня 1914 року три місяці був під адміністративним арештом у Вільно. У вересні 1914 — квітні 1917 року — столяр столярних майстерень у Києві.

У квітні — серпні 1917 року — рядовий 92-го запасного полку російської армії в Саратові.

У серпні 1917 — квітні 1918 року — член Казанського військово-окружного виконкому.

У квітні — серпні 1918 року — інструктор Політичного управління Українського радянського уряду в місті Курську.

У серпні 1918 — січні 1919 року — комісар 1-го полку Червоного козацтва РСЧА на Південному фронті.

У січні — серпні 1919 року — голова виконавчого комітету Валківської повітової ради Харківської губернії.

У серпні 1919 — січні 1920 року — інструктор Політичного управління 14-ї армії РСЧА на Південному фронті.

У січні — вересні 1920 року — голова Богодухівського повітового революційного комітету (ревкому) Харківської губернії.

У вересні 1920 — липні 1921 року — заступник голови виконавчого комітету Валківської повітової ради Харківської губернії. У липні 1921 — липні 1922 року — заступник голови виконавчого комітету Куп'янської повітової ради Харківської губернії. У липні 1922 — серпні 1923 року — заступник голови виконавчого комітету Охтирської повітової ради Харківської губернії. У серпні 1923 — травні 1924 року — заступник голови виконавчого комітету Лебединської повітової ради Харківської губернії.

У травні 1924 — червні 1925 року — відповідальний секретар Охтирського окружного комітету КП(б)У Харківської губернії.

У вересні 1925 — липні 1926 року — слухач повторних курсів ЦК КП(б)У в місті Харкові.

У липні 1926 — липні 1928 року — відповідальний секретар Шепетівського окружного комітету КП(б)У.

У липні 1928 — вересні 1929 року — відповідальний секретар Херсонського окружного комітету КП(б)У.

У вересні 1929 — січні 1931 року — слухач курсів марксизму-леніннізму при ЦК ВКП(б) у Москві.

У січні 1931 — лютому 1934 року — відповідальний інструктор ЦК ВКП(б).

У лютому 1934 — березні 1936 року — співробітник апарату Комісії партійного контролю при [[ЦК ВКП(б)]].

У березні 1936 — 11 вересня 1937 року — уповноважений Комісії партійного контролю при [[ЦК ВКП(б)]] по Білоруській РСР. Знятий із посади «як такий, що не справився із роботою».

З 1937 року жив і працював у Москві. До травня 1939 року був у розпорядженні Всесоюзної спілки промкооперації «Всекооппромради».

У травні 1939 — травні 1940 року — заступник начальника Головсуміжпрому Народного комісаріату середнього машинобудування СРСР. У травні — грудні 1940 року — заступник начальника Головного управління постачання «Головпостачу» Народного комісаріату кольорової металургії СРСР.

У грудні 1940 — листопаді 1948 року — керуючий контори «Постачкольормет» Народного комісаріату кольорової металургії (потім —Міністерства металургійної промисловості) СРСР. З липня 1947 року — персональний пенсіонер республіканського значення.

У грудні 1948 — листопаді 1955 року — керуючий Центральної контори Управління обладнання Міністерства чорної металургії (потім — Міністерства металургійної промисловості) СРСР.

З листопада 1955 року — на пенсії у Москві. Помер у грудні 1976 року.

== Джерела ==
* [http://www.knowbysight.info/ShSS/04696.asp Шустин А. Я.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170305165215/http://knowbysight.info/ShSS/04696.asp |date=5 березня 2017 }}
* Вся Украина и АМССР на 1926 год. Адресная и справочная книга. — 1926 г.
* X з'їзд Комуністичної партії (більшовиків) України 20-29 листопада 1927 року. Стенографічний звіт — ДВУ, 1928.

{{politic-stub}}
[[Категорія:Члени КПРС]]
[[Категорія:Комуністичні діячі]]
[[Категорія:Українські комуністичні діячі]]
[[Категорія:Персоналії:Шепетівка]]
[[Категорія:Персоналії:Херсон]]

title: Шустін Аркадій Якович

Народився: 1895 · село Василевичі Річицького повіту Мінської губернії, тепер Білорусь

Помер: 1976 · місто Москва

Національність: єврей

Діяльність: політик

Партія: КПРС


text:
# Льодовик Кангшунг
27°59′10″ пн. ш. 87°2′49″ сх. д. / 27.98611° пн. ш. 87.04694° сх. д.
Кангшунг — льодовик біля підніжжя східного схилу гори Джомолунгма, один з трьох основних льодовиків на схилах вершини (інші два — Хумбу і Ронгбук). Розташований в окрузі Шигацзе Тибетського автономного району КНР.
Спільний східний схил гір Джомолунгма і Лхоцзе називається стіна Кангшунг. Живлячись з цього схилу, льодовик Кангшунг тече через однойменну долину у східному напрямі. Швидкість руху — до 40 м/рік. Льодовик живить річку Кама, яка, як і річка Ронгбук, є притокою річки Арун (притока Косі).
На південь від льодовика і на схід від Лхоцзе розташований масив Макалу (8463 м) з піками Макалу II (7678 м) і Чомо Лонзо (7818 м), що закривають вид з льодовика на основні вершини масиву. По масиву проходить кордон між Китаєм і Непалом.
Східний бік Джомолунгми є найменш доступним і освоєним з усіх схилів вершини. Базовий табір на льодовику Ронгбук доступний для позашляховиків, до південного схилу найвищої вершини світу можна дістатися, зупиняючись в притулках для ночівель, а до льодовика Кангшунг можна добратися тільки вчинивши багатоденний похід, який включає перехід через перевал.

title: Льодовик Кангшунг

wikitext:
{{coord|27|59|10|N|87|2|49|E|display=title}}

[[Файл: Everestfromspace.jpg|thumb|Східний схил (стіна Кангшунг) гори [[Джомолунгма]] (по центру) і гори [[Лхоцзе]] (ліворуч). Льодовик Кангшунг — на передньому плані.]]

'''Кангшунг''' — [[льодовик]] біля підніжжя східного схилу гори [[Джомолунгма]], один з трьох основних льодовиків на схилах вершини (інші два — [[Хумбу (льодовик) |Хумбу]] і [[Льодовик Ронгбук |Ронгбук]]). Розташований в окрузі [[Шигацзе]] [[Тибетський автономний район|Тибетського автономного району]] [[Китайська Народна Республіка|КНР]].

Спільний східний схил гір Джомолунгма і [[Лхоцзе]] називається [[стіна Кангшунг]]. Живлячись з цього схилу, льодовик Кангшунг тече через однойменну долину у східному напрямі. Швидкість руху — до 40 м/рік.<ref>{{книга|автор=Vijay P. Singh, Pratap Singh, Umesh K. Haritashya|заголовок=Encyclopedia of Snow, Ice and Glaciers |ссылка=http://books.google.ru/books?id=mKKtQR4T-1MC&pg=PA788&dq=Kangshung Glacier|видавництво=Springer|том=Google Книги|рік=2011|pages=1253}}</ref> Льодовик живить річку Кама, яка, як і річка Ронгбук, є притокою річки [[Арун (річка) |Арун]] (притока [[Коші (річка)|Косі]]).<ref>Ann Heinrichs Mount Everest http://books.google.ru/books?id=DyDrE7Q7rFoC&pg=PA21&dq=Kangshung+Glacier {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140714143753/http://books.google.ru/books?id=DyDrE7Q7rFoC&pg=PA21&dq=Kangshung+Glacier |date=14 липня 2014 }} Marshall Cavendish 2009 pages 96</ref>

На південь від льодовика і на схід від Лхоцзе розташований масив [[Макалу]] (8463 м) з піками Макалу II (7678 м) і [[Чомо Лонзо]] (7818 м), що закривають вид з льодовика на основні вершини масиву. По масиву проходить кордон між Китаєм і [[Непал]]ом.

Східний бік Джомолунгми є найменш доступним і освоєним з усіх схилів вершини. [[Базовий табір Джомолунгми|Базовий табір]] на льодовику Ронгбук доступний для позашляховиків, до південного схилу найвищої вершини світу можна дістатися, зупиняючись в притулках для ночівель, а до льодовика Кангшунг можна добратися тільки вчинивши багатоденний похід, який включає перехід через [[перевал]].

== Див. також ==
* [[Стіна Кангшунг]]

== Примітки ==
{{примітки}}
{{^}}
{{Джомолунгма}}
{{Ac}}
[[Категорія:Географія Джомолунгми]]
[[Категорія:Льодовики Китаю]]
[[Категорія:Льодовики Гімалаїв]]
[[Категорія:Шигацзе]]


text:
# Торнпорт (Огайо)
Торнпорт (англ. Thornport) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Перрі штату Огайо. Населення — 1120 осіб (2020).

## Географія
Торнпорт розташований за координатами 39°55′16″ пн. ш. 82°25′39″ зх. д. / 39.92111° пн. ш. 82.42750° зх. д. (39.921119, -82.427523).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 4,37 км², з яких 3,16 км² — суходіл та 1,21 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 1004 особи в 446 домогосподарствах у складі 304 родин. Густота населення становила 230 осіб/км².  Було 648 помешкань (148/км²).
Расовий склад населення:
| - 97,9 % — білих - 0,5 % — азіатів - 0,3 % — корінних американців - 0,2 % — чорних або афроамериканців |

До двох чи більше рас належало 0,6 %. Частка іспаномовних становила 0,2 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 16,8 % — особи молодші 18 років, 62,1 % — особи у віці 18—64 років, 21,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 50,4 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 99,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 98,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 68 187 доларів США (медіана — 44 722), а середній дохід на одну сім'ю — 79 735 доларів (медіана — 64 543). За межею бідності перебувало 2,6 % осіб, у тому числі 17,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 508 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 38,0 %, оптова торгівля — 8,5 %, транспорт — 7,5 %, будівництво — 7,5 %.

title: Торнпорт (Огайо)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Торнпорт
|оригінальна назва  = {{lang-en|Thornport}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Огайо
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Перрі (округ, Огайо)|Перрі]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 4,37
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 229,75
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           =
|DST                    =
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3976666
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Торнпорт''' ({{lang-en|Thornport}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Перрі (округ, Огайо)|Перрі]] штату [[Огайо]]. Населення — 1120 осіб (2020).

== Географія ==
Торнпорт розташований за координатами {{Coord|39|55|16|N|82|25|39|W|type:city_region:US-DE}} (39.921119, -82.427523){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 4,37 км², з яких 3,16 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 1,21 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 1004
| 2020 = 1120
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкали {{formatnum:1004}} особи в 446 домогосподарствах у складі 304 родин. [[Густота населення]] становила 230 осіб/км².  Було 648 помешкань (148/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 97,9 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,5 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,2 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
|}
До двох чи більше рас належало 0,6 %. Частка іспаномовних становила 0,2 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 16,8 % — особи молодші 18 років, 62,1 % — особи у віці 18—64 років, 21,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 50,4 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 99,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 98,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:68187}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:44722}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:79735}} доларів (медіана — {{formatnum:64543}}). За межею бідності перебувало 2,6 % осіб, у тому числі 17,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 508 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 38,0 %, оптова торгівля — 8,5 %, транспорт — 7,5 %, будівництво — 7,5 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Перрі (округ, Огайо)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Огайо]]
[[Категорія:Населені пункти округу Перрі (Огайо)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Огайо

Округ: Перрі

Густота населення: 229,75 осіб/км²

Автомобільний код: 64 (Перрі)

OSM: ↑241689 ·R (Перрі)


text:
# Землекоп
Землекоп (Bathyergus) — рід гризунів із родини землекопових (Bathyergidae), ендемік Південної Африки.
Має два види:
- Землекоп Намаква — Bathyergus janetta,
- Землекоп капський — Bathyergus suillus.

title: Землекоп

wikitext:
{{automatic taxobox
| name = Землекоп
| fossil_range = середній [[плейстоцен]] — [[голоцен|наш час]]
| image = Bathyergus janetta - Smit.jpg|300px
| image_caption = ''[[Bathyergus janetta]]''
| taxon = Bathyergus
| authority = [[Йоганн Карл Вільгельм Іллігер|Illiger]], [[2006]]
| subdivision_ranks = [[Вид]]и
| subdivision =
''[[Bathyergus janetta]]''<br />
''[[Bathyergus suillus]]''
}}

'''Землекоп''' (''Bathyergus'') — рід гризунів із родини [[Землекопові|землекопових]] (Bathyergidae), [[ендемік]] [[Південна Африка|Південної Африки]].

Має два види:
* Землекоп Намаква — ''[[Bathyergus janetta]]'',
* Землекоп капський — ''[[Bathyergus suillus]]''.

== Джерела ==
* [http://www.museumkiev.org/images/visnyk/Visnyk%20NMNH%208-2010.pdf Коробченко М.А., Загороднюк І.В., Ємельянов І.Г. Підземні гризуни як життєва форма ссавців // Вісник Національного науково-природничого музею. — 2010. — № 8. — С. 5–32] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110919180943/http://www.museumkiev.org/images/visnyk/Visnyk%20NMNH%208-2010.pdf |date=19 вересня 2011 }}.
* ''Terry A. Vaughan, James M. Ryan, Nicholas J. Czaplewski'' Mammalogy / Jones & Bartlett Learning, 2010, P. 223, 224
* Begall S., Burda H., Schleich C. E. (eds.). Subterranean rodents: news from underground. — Berlin; Heidelberg : Springer-Verlag, 2007. — 398 p.

{{mammal-stub}}
{{Портали|Біологія}}
{{Taxonbar|from=Q791322}}

[[Категорія:Фауна Південної Африки]]
[[Категорія:Землекопові]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клада: Синапсиди (Synapsida)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Мишоподібні (Rodentia)

Родина: Землекопові (Bathyergidae)

Рід: Землекоп (Bathyergus) · Illiger, 2006

title: Види

Види: Bathyergus janetta · Bathyergus suillus


text:
# Балотешть (Бакеу)
Балотешть, Балотешті (рум. Balotești) — село у повіті Бакеу в Румунії. Входить до складу комуни Стенішешть.
Село розташоване на відстані 236 км на північний схід від Бухареста, 36 км на південний схід від Бакеу, 88 км на південь від Ясс, 120 км на північний захід від Галаца.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 296 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Балотешть (Бакеу)

wikitext:
{{Otheruses|Балотешть}}
{{НП Румунії
 | назва               = Балотешть
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Balotești''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Бакеу
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Стенішешть (комуна)|Стенішешть]]
 | код_SIRUTA          = 25549
 | широта              = 46.3875
 | довгота             = 27.3179
 | висота              = 176
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 296
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 607586
 | телефонний_код      = +40 x34<ref>x = 2 для Romtelecom і 3 для інших операторів</ref>
}}
'''Балотешть''', Балотешті ({{lang-ro|Balotești}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Бакеу (повіт)|Бакеу]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Стенішешть (комуна)|Стенішешть]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 236 км на північний схід від [[Бухарест]]а, 36 км на південний схід від [[Бакеу]], 88 км на південь від [[Ясси|Ясс]], 120 км на північний захід від [[Галац|Галаца]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:296}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Бакеу]]

title: Балотешть · Balotești

Країна: Румунія

Повіт: Бакеу

Комуна: Стенішешть

Телефонний код: +40 234 (Romtelecom, TR) · +40 334 (інші оператори)


text:
# Тішевки
Тішéвки — ботанічний заказник місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Житомирської області.
Розташований у межах Романівському районі Житомирської області, на південь від села Голубин.
Площа 14,5 га. Заказник створено згідно з рішенням ХХІІІ сесії Житомирської обласної ради V скликання від 18.03.2010 року № 1023 та від 22.11.2012 року № 718. Перебуває у віданні ДП «Бердичівське ЛГ» (Романівське л-во, кв. 34, вид. 1).

## Опис заказника
У ландшафтному відношенні територія заказника являє собою похило-хвилястий плакор, суцільно вкритий стиглими складними дібровами. Зростає 65—70 річний дубово-грабовий ліс у заплаві річки Случ.Ґрунти у заказнику сірі лісові слабоопідзолені, суглинисті, на лесовидних суглинках, типові для Лісостепу.
Рослинність заказника представлена складними дубовими лісами неморального типу — яглицевими, волосистоосоковими, зеленчуковими. Деревостан у заказнику має таку таксаційну характеристику: склад — 6Дз1Сз2Бп1Г+Ос; вік дуба звичайного та сосни звичайної — 134 роки; берези повислої та граба звичайного — 70 років. Дуб у віці 134 роки має середню висоту 27 м, середній діаметр 40 см, ІІ бонітет, повноту 0,6. Тип лісорослинних умов — свіжий груд (Д2), запас 260 м³/га. Деревостан двохярусний — у І ярусі зростають дуб звичайний, сосна звичайна, береза повисла та осика, у ІІ ярусі — граб звичайний, рідше — клен гостролистий. Підріст деревних порід середньогустий, представлений переважно березою повислою та грабом звичайним. Підлісок розріджений, до його складу входять: ліщина звичайна, свидина криваво-червона, бруслина європейська, бруслина бородавчаста та інші. Трав'яно-чагарниковий ярус середньогустий, з проективним покриттям 40—60%, складається з неморальних широкоареальних видів: яглиці звичайної, зірочника лісового, підмаренника пахучого, копитняка європейського, купини багатоквіткової, просянки розлогої тощо. Суттєвою особливістю згаданого фітоценозу є формування кількох синузій ранньовесняних ефемероїдів, які послідовно змінюють одна одну. Першою синузією є синузія з домінуванням підсніжника білосніжного — виду, занесеного до «Червоної книги України» (2009). Для цього виду характерне цвітіння у ІІІ декаді березня — І-ІІ декадах квітня, в кінці цвітіння підсніжника до нього приєднується проліска дволиста. Наступна синузія у видовому відношенні більш різноманітна, її становлять: ряст ущільнений, гусяча цибуля жовта, гусяча цибуля мала, анемона жовтецева. Ще пізніше розвивається синузія рясту порожнистого та рівноплідника рутвицелистого. Вже у середині травня всі надземні частини ранньовесняних ефемероїдів жовтіють і згодом перегнивають, замінюються звичайною літньою синузією неморальних тіньолюбивих видів.

## Види, що підлягають охороні
Пріоритетом охорони у заказнику є стигла складна діброва з синузіями ранньовесняних ефемероїдів. На видовому рівні пріоритетом охорони є підсніжник білосніжний, занесений до «Червоної книги України» (2009).

title: Тішевки

wikitext:
{{Природоохоронна територія
 | назва               = Тішевки
(заказник)
 | категорія МСОП      =
 | зображення          = Заказник Тішевки. Романівське л-во (кв.34). 29.04.2018 2.jpg
 | зображення_підпис   =
 | ширина_зображення   = 300px
 | мапа                =
 | підпис              =
 | ширина_мапи         =
 | локатор_x           =
 | локатор_y           =
 | розташування        = {{UKR}}
[[Житомирська область]],
[[Романівський район]],
на південь від с. [[Голубин]]
 | найближче_місто     = [[Романів (смт)]]
 |lat_degrees          = 50 | lat_minutes  = 12 | lat_seconds  = 44.4 | lat_direction  = N
 |long_degrees         = 27 | long_minutes = 54 | long_seconds = 02.2 | long_direction = E
 | площа               = 14,5 [[гектар|га]]
 | водні об'єкти       =
 | заснований          = [[2010]] р.
 | число_відвідувачів  =
 | рік_відвідувачів    =
 | керуюча_організація = ДП «Бердичівське ЛМГ», Романівське лісництво
 | Карта розташування  = Україна Житомирська область
}}
'''Тішéвки''' — [[ботанічний заказник]] місцевого значення в Україні. Об'єкт [[Природно-заповідний фонд Житомирської області|природно-заповідного фонду Житомирської області]].

Розташований у межах [[Романівський район|Романівському районі]] [[Житомирська область|Житомирської області]], на південь від села [[Голубин]].

Площа 14,5 га. Заказник створено згідно з рішенням ХХІІІ сесії Житомирської обласної ради V скликання від 18.03.2010 року № 1023 та від 22.11.2012 року № 718. Перебуває у віданні ДП «Бердичівське ЛГ» (Романівське л-во, кв. 34, вид. 1).

== Опис заказника ==
У ландшафтному відношенні територія заказника являє собою похило-хвилястий [[плакор]], суцільно вкритий стиглими складними [[Діброва (ліс)|дібровами]]. Зростає 65—70 річний [[дуб]]ово-[[граб]]овий ліс у [[заплава|заплаві]] річки [[Случ (притока Горині)|Случ]].[[Ґрунт|Ґрунти]] у заказнику [[Сірі лісові ґрунти|сірі лісові]] слабоопідзолені, суглинисті, на лесовидних суглинках, типові для [[Український лісостеп|Лісостепу]].

Рослинність заказника представлена складними [[Дуб|дубовими]] лісами неморального типу — [[Яглиця|яглицевими]], волосистоосоковими, зеленчуковими. [[Деревостан]] у заказнику має таку таксаційну характеристику: склад — 6Дз1Сз2Бп1Г+Ос; вік дуба звичайного та [[Сосна звичайна|сосни звичайної]] — 134 роки; [[Береза повисла|берези повислої]] та [[Граб звичайний|граба звичайного]] — 70 років. Дуб у віці 134 роки має середню висоту 27 м, середній діаметр 40 см, ІІ [[Бонітет лісу|бонітет]], повноту 0,6. Тип лісорослинних умов — свіжий [[груд]] (Д2), запас 260 м³/га. Деревостан двохярусний — у І ярусі зростають дуб звичайний, сосна звичайна, береза повисла та [[осика]], у ІІ ярусі — граб звичайний, рідше — [[Клен звичайний|клен гостролистий]]. Підріст деревних порід середньогустий, представлений переважно березою повислою та грабом звичайним. Підлісок розріджений, до його складу входять: [[ліщина звичайна]], [[свидина криваво-червона]], [[бруслина європейська]], [[бруслина бородавчаста]] та інші. Трав'яно-чагарниковий ярус середньогустий, з проективним покриттям 40—60%, складається з неморальних широкоареальних видів: [[Яглиця звичайна|яглиці звичайної]], [[Зірочник лісовий|зірочника лісового]], підмаренника пахучого, [[Копитняк європейський|копитняка європейського]], [[Купина багатоквіткова|купини багатоквіткової]], [[Просянка розлога|просянки розлогої]] тощо. Суттєвою особливістю згаданого [[Фітоценоз|фітоценозу]] є формування кількох [[Синузія|синузій]] ранньовесняних [[Ефемероїд|ефемероїдів]], які послідовно змінюють одна одну. Першою синузією є синузія з домінуванням [[Підсніжник звичайний|підсніжника білосніжного]] — виду, занесеного до «<nowiki/>[[Червона книга України|Червоної книги України]]<nowiki/>» (2009). Для цього виду характерне цвітіння у ІІІ [[Декада|декаді]] березня — І-ІІ декадах квітня, в кінці цвітіння підсніжника до нього приєднується [[проліска дволиста]]. Наступна [[синузія]] у видовому відношенні більш різноманітна, її становлять: [[Ряст щільний|ряст ущільнений]], гусяча цибуля жовта, гусяча цибуля мала, [[анемона жовтецева]]. Ще пізніше розвивається синузія [[Ряст порожнистий|рясту порожнистого]] та рівноплідника рутвицелистого. Вже у середині травня всі надземні частини ранньовесняних [[ефемероїд]]ів жовтіють і згодом перегнивають, замінюються звичайною літньою синузією неморальних тіньолюбивих видів.

== Види, що підлягають охороні ==
Пріоритетом охорони у заказнику є стигла складна діброва з синузіями ранньовесняних ефемероїдів. На видовому рівні пріоритетом охорони є [[Підсніжник звичайний|підсніжник білосніжний]], занесений до «<nowiki/>[[Червона книга України|Червоної книги України]]<nowiki/>» (2009).
{{Commonscat|Tishevky botanical preserve (Zhytomyrska oblast)}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20170512102401/http://zt-lis.gov.ua/holovne/1/99-test-katigoriya/524-perelik-terytorii-ta-obiektiv-pryrodno-zapovidnoho-fondu Тішевки]
* [http://www.lisproekt.gov.ua/romanivske-lisnitstvo Романівське лісництво (карта)]
{{Природно-заповідний фонд Романівського району}}
[[Категорія:Ботанічні заказники Житомирської області]]
[[Категорія:Природно-заповідний фонд Романівського району]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 2010]]

title: Тішевки · (заказник)

Розташування: Україна · Житомирська область, · Романівський район, · на південь від с. Голубин

Найближче місто: Романів (смт)


text:
# Ангуес
Ангуес (ісп. Angüés) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Арагон, у провінції Уеска. Населення — 431 особа (2009).
Муніципалітет розташований на відстані близько 350 км на північний схід від Мадрида, 21 км на схід від Уески.
На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2009 рік)
- Ангуес: 276 осіб
- Беспен: 86 осіб
- Велільяс: 67 осіб

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Ангуес

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Ангуес
 | місцева_назва       = ''Angüés''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Арагон]]
 | провінція           = [[Уеска (провінція)|Уеска]]
 | комарка             = [[Оя-де-Уеска (комарка)|Оя-де-Уеска]]
 | широта              = 42.117
 | довгота             = -0.15
 | висота              = 543
 | населення           = 431
 | рік_насел           = 2009
 | площа               = 60,2
 | густота             = 7,16
 | поштові_індекси     = 22123
 | телефонний_код      = 34 974
 | код_INE             = 22027
 | мер                 = Антоніо Морено Гальярдо
 | рік_обрання         =
 | www                 =
}}
'''Ангуес''' ({{lang-es|Angüés}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Арагон]], у провінції [[Уеска (провінція)|Уеска]]. Населення — {{formatnum:431}} особа (2009).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 350 км на північний схід від [[Мадрид]]а, 21 км на схід від [[Уеска|Уески]].

На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2009 рік)<ref>{{cite web|url=http://www.ine.es/nomen2/|title=Nomenclátor. Relación de unidades poblacionales|publisher=[[Національний інститут статистики Іспанії]] (INE)|language=іспанською|accessdate=2011-02-13|archiveurl=https://www.webcitation.org/6HygqxNsX?url=http://www.ine.es/nomen2/|archivedate=2013-07-09|deadurl=yes}}</ref>
* Ангуес: 276 осіб
* Беспен: 86 осіб
* Велільяс: 67 осіб

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Angüés}}

== Посилання ==

* [http://www.viamichelin.com/viamichelin/esp/dyn/controller/mapPerformPage?expressMap=false&act=&pim=true&strAddress=&strCP=&strLocation=Ang%FCes&strCountry=844&x=0&y=0&productId=# Розташування муніципалітету]{{Недоступне посилання|date=лютий 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Уеска}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Уеска]]

{{Spain-geo-stub}}

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Арагон

Провінція: Уеска

Комарка: Оя-де-Уеска

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Антоніо Морено Гальярдо

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Рагнарок (телесеріал)
Рагнарок (англ. Ragnarok, норв. Ragnarok) — фентезійний серіал, натхненний норвезькою міфологією, прем'єра якого відбулася 31 січня 2020 року. Це другий телевізійний серіал Netflix норвезькою мовою після «Вдома на Різдво». Серіал виробляється данської виробничою компанією SAM Productions. Шоу було продовжено на другий сезон.
Повністю заснований на скандинавській міфології, серіал несе в собі риси міфології як в деталях, починаючи від найочевидніших до самих мінімалістських, так і у вигляді прямих відсилань — епіграфів до кожної серії.
Серіал був продовжений на другий сезон. Дата релізу 2 сезону — 27 травня 2021 року.
У листопаді 2021 року Герман Тьоммераас, актор, який грає Фьора, підтвердив, що серіал повернеться на третій, останній, сезон. Третій сезон вийшов 24 серпня 2023 року.

## Сюжет
Дія розгортається у вигаданому норвезькому місті Едда в Західній Норвегії, яке страждає від зміни клімату і промислового забруднення, викликаних заводами, що належать місцевій родині Йотул, п'ятій найбагатшій сім'ї Норвегії. Їм кидає виклик Магне, підліток, який з подивом дізнається, що є втіленням Тора.

## Ролі

### Боги
- Девід Стекстон — Маґне Сіер, реінкарнація бога грому Тора
- Йонас Странд Ґравлі — Лауріц Сіер, зведений брат Маґне, син Відара, реінкарнація бога обману Локі
- Бйорн Сундкіст — Вотан Ваґнер, реінкарнація бога мудрості Одіна
- Елі Енн Ліннестад — Венке, реінкарнація богині-віщунки Вельви
- Дану Сунт — Іман Реза, реінкарнація богині Фрейї
- Бенжамін Хелстад — Гаррі, реінкарнація бога війни Тюра

### Велетні-йотуни
- Ґіслі Йорн Ґардарссон — Відар Йотул, голова сім'ї велетнів-йотунів, підтримує імідж бізнесмена, найбагатшої людини міста, власника найбільшого місцевого підприємства і маєтку Йотунгейм.
- Сінньове Макоді Лунд — Ран, дружина Відара, велетка-йотун, підтримує імідж директорки місцевої школи.
- Герман Тьоммераас — Фйор, велет-йотун Йотнар, який намагається порвати зі своєю «сім'єю». В людському образі — старшокласник місцевої школи, однокласник Маґне, Лауріца та Сакси, «син» Відара.
- Тереза Фростад Еґґесбьо — Сакса, велетка-йотун Ярнсакса, заміняє Фйора в ролі спадкоємиці Відара. В людському образі — старшокласниця місцевої школи, однокласниця Маґне, Лауріца та Фйора, «донька» Відара.

## Список серій
| Сезон | Епізоди | Епізоди | Оригінальний випуск | Оригінальний випуск |
| ----- | ------- | ------- | ------------------- | ------------------- |
| 1     | 6       | 6       | 31 січня 2020       | 31 січня 2020       |
| 2     | 6       | 6       | 27 травня 2021      | 27 травня 2021      |
| 3     | 6       | 6       | 24 серпня 2023      | 24 серпня 2023      |

### Сезон 1 (2020)
| №                                                                                | # | Назва                                                    | Режисер         | Сценарист                              | Перший ефір у США |
| ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | - | -------------------------------------------------------- | --------------- | -------------------------------------- | ----------------- |
| 1                                                                                | 1 | «Новенький» «New Boy»                                    | Могенс Хагедорн | Адам Прайс                             | 31 січня 2020     |
| Повернувшись у рідний дім, підліток Маґне виявляє в собі незбагненну силу. Крім того, велич природи цього селища приховує темні секрети.                                        |   |                                                          |                 |                                        |                   |
| 2                                                                                | 2 | «541 метр» «541 Meters»                                  | Могенс Хагедорн | Сімен Альсвік                          | 31 січня 2020     |
| Маґне разом з новими однокласниками намагаються прийти до тями після трагічної втрати, а поліція, схоже, не зацікавлена в розкритті справи. Ґрі бачить справжнє обличчя Відара. |   |                                                          |                 |                                        |                   |
| 3                                                                                | 3 | «Ютулгейм» «Jutulheim»                                   | Могенс Хагедорн | Маріетта Фон Гауссвольф фон Баумґартен | 31 січня 2020     |
| Вторгнення змушує Маґне визнати: він мусить сам взятися за все. Зачистивши сліди, Ютули вирішують влаштувати йому випробування.                                                 |   |                                                          |                 |                                        |                   |
| 4                                                                                | 4 | «Ґіннунґаґап» «Ginnungagap»                              | Янник Йогансен  | Крістіан Гамст Міллер‑Гарріс           | 31 січня 2020     |
| У пошуках правди Маґне знову йде до загадкової жінки — і до таємничої гори. Турід протистоїть Ран, а колишні подруги Ґрі й Сакса все більш розпалюють взаємне напруження.       |   |                                                          |                 |                                        |                   |
| 5                                                                                | 5 | «48-й елемент» «Atomic Number 48»                        | Янник Йогансен  | Крістіан Гамст Міллер‑Гарріс           | 31 січня 2020     |
| Фйор зупиняє Відара. Маґне бере провину на себе і шукає нові шляхи. Загроз занадто багато, та найбільша — вибухова знахідка на пам'ять від Ізольди.                             |   |                                                          |                 |                                        |                   |
| 6                                                                                | 6 | «Так, ми любимо нашу країну» «Yes, We Love This Country» | Янник Йогансен  | Джейкоб Кац Гансен                     | 31 січня 2020     |
| У своїх пошуках Маґне робить чергове неймовірне відкриття. Здається, надії немає, але мала ймовірність, що Ютули недооцінили свого супротивника й силу добра?                   |   |                                                          |                 |                                        |                   |

### Сезон 2 (2021)
| №                                                                                | # | Назва                                                                                | Режисер            | Сценарист                    | Перший ефір у США |
| -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | - | ----------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------ | ---------------------------- | ----------------- |
| 7                                                                                | 1 | «Брати по зброї» «Brothers in Arms»                                                             | Могенс Хагедорн    | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 27 травня 2021    |
| Битва закінчується вибухом і погрозою. Повернувшись з іншого світу, Маґне починає шукати союзників, а Відар збирає свої сили.                                              |   |                                                                                |                    |                              |                   |
| 8                                                                                | 2 | «Що сталося з милою літньою дамою?» «What Happened to the Nice, Old Lady»                       | Могенс Хагедорн    | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 27 травня 2021    |
| Правда завдає болю. Починається битва за розуми й серця. Відар виводить Маґне з рівноваги, Іман відчуває свою силу, а Лауріц відкриває свій темний бік.                    |   |                                                                                |                    |                              |                   |
| 9                                                                                | 3 | «Владу — народу» «Power to the People»                                                          | Могенс Хагедорн    | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 27 травня 2021    |
| Мешканці Едди повстають: Маґне сперечається з Ран, а Лауріц доводить свою правоту. Протести посилюються, король знову може ходити, а майстер маніпуляцій програє.          |   |                                                                                |                    |                              |                   |
| 10                                                                                | 4 | «Господь є Господь, хоча всі люди пізнали смерть» «God Is God, Though All Men Death Had Tasted» | Могенс Хагедорн    | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 27 травня 2021    |
| Голова сім’ї помирає, і народжується нова дивна істота. Маґне намагається змінитися, Лауріц зривається, а Ф’йор обирає новий шлях. Сакса й Іман беруть справи у свої руки. |   |                                                                                |                    |                              |                   |
| 11                                                                                | 5 | «Пізнай себе» «Know Yourself»                                                                   | Мадс Камп Тулструп | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 27 травня 2021    |
| Відбуваються кардинальні зміни. Маґне відмовляється від суперсили, Ф’йор захоплює владу. Коло замикається. Лауріц дізнається правду, а Іман намагається поговорити з Ран.  |   |                                                                                |                    |                              |                   |
| 12                                                                                | 6 | «Все, що тобі потрібно — це кохання» «All You Need Is Love»                                     | Мадс Камп Тулструп | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 27 травня 2021    |
| Відчайдушні часи спонукають Маґне та його команду до ризикованої місії. Ютули стикаються з несподіваним ворогом, коли прокидається грізна стародавня сила.                 |   |                                                                                |                    |                              |                   |

### Сезон 3 (2023)
| №                                                                                | # | Назва                                                  | Режисер         | Сценарист                    | Перший ефір у США |
| ---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | - | ------------------------------------------------------ | --------------- | ---------------------------- | ----------------- |
| 13                                                                                | 1 | «Кінець війни» «War Is Over»                           | Могенс Хагедорн | Адам Прайс, Емілі Каае Лебех | 24 серпня 2023    |
| Позбавившись молота й дотримуючись сучасних правил, Маґне продовжує битися з гігантами. Але коли він порушує умову, перемир’ю настає кінець.               |   |                                                        |                 |                              |                   |
| 14                                                                                | 2 | «Доки смерть не розлучить нас» «Till Death Do Us Part» | -               | -                            | 24 серпня 2023    |
| Ютули вирішують підіграти Маґне, щоб підготувати його до плану Сакси. Лауріц почувається знехтуваним і знаходить підтримку в Єнсі.                         |   |                                                        |                 |                              |                   |
| 15                                                                                | 3 | «Втрачаю розум» «Losing My Religion»                   | -               | -                            | 24 серпня 2023    |
| Завдяки чарам Сакси Маґне продовжує змінюватись, а Фйор користується цією ідеальною можливістю втілити свій жорстокий план і влаштувати небезпечну пастку. |   |                                                        |                 |                              |                   |
| 16                                                                                | 4 | «Моє золотце» «My Precious»                            | -               | -                            | 24 серпня 2023    |
| Вразливішому, ніж будь-коли, Маґне потрібна підтримка, щоб протистояти наполегливим ворогам. Неймовірний ультиматум загрожує близьким Лауріца.             |   |                                                        |                 |                              |                   |
| 17                                                                                | 5 | «Прощавай, зброє» «A Farewell to Arms»                 | -               | -                            | 24 серпня 2023    |
| Зарозумілість Маґне сіє розбрат серед його союзників, а боги стоять на роздоріжжі між міцним миром і грандіозною битвою.                                   |   |                                                        |                 |                              |                   |
| 18                                                                                | 6 | «Рагнарок» «Ragnarok»                                  | -               | -                            | 24 серпня 2023    |
| Едда зустрічає новий світанок, але молодий бог грому не зможе уникнути вже визначеної долі, яка на нього чекає.                                            |   |                                                        |                 |                              |                   |

title: Рагнарок (телесеріал)

wikitext:
{{Картка:Телебачення
| назва = Рагнарок
| оригінальна назва = Ragnarok
| тип = [[телесеріал]]
| жанр = [[фентезі]]
 [[Драматичний фільм|драма]]
| телеканал = [[Netflix]]
| формат звуку = Dolby Atmos
| компанія = SAM Productions
| продюсер = Стіне Мельдгаард Мадсен
| виконавчий продюсер = Адам Прайс
 Мета Луїза Фолдагер Соренсен
| композитор = Галфдан Е
| країна = {{NOR}} {{DEN}}
| місце = [[Норвегія]]
| мова = {{норвезька}}
| перша поява = {{Start date|2020|01|31}}
| перший показ = {{Start date|2020|01|31}}
| останній показ = {{Start date|2023|08|24}}
| кількість сезонів = 3
| кількість серій = 18
| сайт = https://www.netflix.com/ua/title/80232926
| У головних ролях = {{br list
| Девід Стакстон
| Йонас Странд Гравлі
| Герман Тьоммераас
| Тереза Фростад Еггесбо
| Емма Боунс
| Генрієта Стінструп
| Гіслі Орн Гардарссон
| Синнове Макоді Лунд
}}
| imdb_id = 9251798
| Сценарист = {{br list
| Адам Прайс
| Симен Альсвік
| Марієтта фон Гауссвольф фон Баумгартен
| Крістіан Гамст Міллер-Гарріс
| Джейкоб Кац Гансен
}}
| Режисер = {{br list
| Могенс Гагедорн
| Яннік Йогансен
| Мадс Камп Тулструп
}}
| дистриб'ютор = [[Netflix]]
| керівник проєкту = Адам Прайс
| Список серій = [[#Список серій|(список серій)]]
| плакат = Ragnarok poster.jpg
}}{{доробити}}'''Рагнарок''' ({{lang-en|Ragnarok}}, {{Lang-no|Ragnarok}}) — [[фентезі]]йний серіал, натхненний норвезькою міфологією<ref>{{Cite web|title=Like dårlig som det høres ut|url=https://www.dagbladet.no/kultur/like-darlig-som-det-hores-ut/72072193|website=dagbladet.no|date=2020-01-28|accessdate=2021-11-23|language=no|first=Hannah Bull|last=Thorvik|archive-date=23 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211123082725/https://www.dagbladet.no/kultur/like-darlig-som-det-hores-ut/72072193}}</ref>, прем'єра якого відбулася 31 січня 2020 року. Це другий телевізійний серіал [[Netflix]] норвезькою мовою після «Вдома на Різдво». Серіал виробляється данської виробничою компанією SAM Productions. Шоу було продовжено на другий сезон<ref name="автоссылка1">{{Cite web|language=en|url=https://www.netflix.com/title/80232926|title=Ragnarok {{!}} Netflix Official Site|publisher=www.netflix.com|accessdate=2020-05-16|archive-date=30 червня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190630201647/https://www.netflix.com/title/80232926}}</ref>.

Повністю заснований на скандинавській міфології, серіал несе в собі риси міфології як в деталях, починаючи від найочевидніших до самих мінімалістських, так і у вигляді прямих відсилань — епіграфів до кожної серії.

Серіал був продовжений на другий сезон<ref name="автоссылка1"/>. Дата релізу 2 сезону — 27 травня 2021 року.

У листопаді 2021 року Герман Тьоммераас, актор, який грає Фьора, підтвердив, що серіал повернеться на третій, останній, сезон.<ref>{{Cite web|title=Ragnarok season 3 on Netflix release date, cast, plot|url=https://www.digitalspy.com/tv/a36557110/ragnarok-season-3-release-date-netflix/|website=Digital Spy|date=2021-11-08|accessdate=2021-11-23|language=en-GB|archive-date=11 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211111145817/https://www.digitalspy.com/tv/a36557110/ragnarok-season-3-release-date-netflix/}}</ref> Третій сезон вийшов 24 серпня 2023 року<ref>{{Cite web|title='Ragnarok' Season 3 Sets August 2023 Netflix Release Date|url=https://www.whats-on-netflix.com/news/ragnarok-season-3-sets-august-2023-netflix-release-date/|website=What's on Netflix|date=2023-06-15|accessdate=2023-08-28|language=en|first=Kasey|last=Moore}}</ref>.

== Сюжет ==
Дія розгортається у вигаданому норвезькому місті Едда в Західній Норвегії, яке страждає від зміни клімату і промислового забруднення, викликаних заводами, що належать місцевій родині Йотул, п'ятій найбагатшій сім'ї [[Норвегія|Норвегії]]. Їм кидає виклик Магне, підліток, який з подивом дізнається, що є втіленням [[Тор (міфологія)|Тора]].

== Ролі ==

=== Боги ===
* Девід Стекстон — Маґне Сіер, реінкарнація бога грому ''[[Тор (міфологія)|Тора]]''
* Йонас Странд Ґравлі — Лауріц Сіер, зведений брат Маґне, син Відара, реінкарнація бога обману ''[[Локі]]''
* Бйорн Сундкіст — Вотан Ваґнер, реінкарнація бога мудрості ''[[Одін]]а''
* Елі Енн Ліннестад — Венке, реінкарнація богині-віщунки ''[[Вельва|Вельви]]''
* Дану Сунт — Іман Реза, реінкарнація богині ''[[Фрейя|Фрейї]]''
* Бенжамін Хелстад — Гаррі, реінкарнація бога війни ''[[Тюр]]а''

=== Велетні-йотуни ===
* Ґіслі Йорн Ґардарссон — Відар Йотул, голова сім'ї велетнів-йотунів, підтримує імідж бізнесмена, найбагатшої людини міста, власника найбільшого місцевого підприємства і маєтку [[Йотунгейм]].
* Сінньове Макоді Лунд — Ран, дружина Відара, велетка-йотун, підтримує імідж директорки місцевої школи.
* Герман Тьоммераас — Фйор, велет-йотун ''Йотнар'', який намагається порвати зі своєю «сім'єю». В людському образі — старшокласник місцевої школи, однокласник Маґне, Лауріца та Сакси, «син» Відара.
* Тереза Фростад Еґґесбьо — Сакса, велетка-йотун ''[[Ярнсакса]]'', заміняє Фйора в ролі спадкоємиці Відара. В людському образі — старшокласниця місцевої школи, однокласниця Маґне, Лауріца та Фйора, «донька» Відара.

== Список серій ==
{{Series overview
| released    = y
| allreleased = y
| color1      = #6B8E23
| link1       = #Сезон 1 (2020)
| episodes1   = 6
| start1      = {{Start date|2020|1|31}}

| color2      = #06799F
| link2       = #Сезон 2 (2021)
| episodes2   = 6
| start2      = {{Start date|2021|5|27}}
|link3=#Сезон 3 (2023)|color3=#7EC5C7|episodes3=6|start3={{Start date|2023|08|24}}}}

=== Сезон 1 (2020) ===
{|class="wikitable" style="width:100%;"
|-style="color:#FFF"
! style="background: #6B8E23" width="3%" | №
! style="background: #6B8E23" width="3%" | #
! style="background: #6B8E23" width="15%"| Назва
! style="background: #6B8E23" width="15%"| Режисер
! style="background: #6B8E23" width="15%"| Сценарист
! style="background: #6B8E23" width="15%"| Перший ефір
у США
|-
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 1
|EpisodeNumber2  = 1
|Title           = Новенький
|AltTitle        = New Boy
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Адам Прайс
|ShortSummary    = Повернувшись у рідний дім, підліток Маґне виявляє в собі незбагненну силу. Крім того, велич природи цього селища приховує темні секрети.
|OriginalAirDate = {{Start date|2020|1|31}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 2
|EpisodeNumber2  = 2
|Title           = 541 метр
|AltTitle        = 541 Meters
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Сімен Альсвік
|ShortSummary    = Маґне разом з новими однокласниками намагаються прийти до тями після трагічної втрати, а поліція, схоже, не зацікавлена в розкритті справи. Ґрі бачить справжнє обличчя Відара.
|OriginalAirDate = {{Start date|2020|1|31}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 3
|EpisodeNumber2  = 3
|Title           = Ютулгейм
|AltTitle        = Jutulheim
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Маріетта Фон Гауссвольф фон Баумґартен
|ShortSummary    = Вторгнення змушує Маґне визнати: він мусить сам взятися за все. Зачистивши сліди, Ютули вирішують влаштувати йому випробування.
|OriginalAirDate = {{Start date|2020|1|31}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 4
|EpisodeNumber2  = 4
|Title           = Ґіннунґаґап
|AltTitle        = Ginnungagap
|DirectedBy      = Янник Йогансен
|WrittenBy       = Крістіан Гамст Міллер‑Гарріс
|ShortSummary    = У пошуках правди Маґне знову йде до загадкової жінки — і до таємничої гори. Турід протистоїть Ран, а колишні подруги Ґрі й Сакса все більш розпалюють взаємне напруження.
|OriginalAirDate = {{Start date|2020|1|31}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 5
|EpisodeNumber2  = 5
|Title           = 48-й елемент
|AltTitle        = Atomic Number 48
|DirectedBy      = Янник Йогансен
|WrittenBy       = Крістіан Гамст Міллер‑Гарріс
|ShortSummary    = Фйор зупиняє Відара. Маґне бере провину на себе і шукає нові шляхи. Загроз занадто багато, та найбільша — вибухова знахідка на пам'ять від Ізольди.
|OriginalAirDate = {{Start date|2020|1|31}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 6
|EpisodeNumber2  = 6
|Title           = Так, ми любимо нашу країну
|AltTitle        = Yes, We Love This Country
|DirectedBy      = Янник Йогансен
|WrittenBy       = Джейкоб Кац Гансен
|ShortSummary    = У своїх пошуках Маґне робить чергове неймовірне відкриття. Здається, надії немає, але мала ймовірність, що Ютули недооцінили свого супротивника й силу добра?
|OriginalAirDate = {{Start date|2020|1|31}}
}}
|}

=== Сезон 2 (2021) ===
{|class="wikitable" style="width:100%;"
|-style="color:#FFF"
! style="background: #06799F" width="3%" | №
! style="background: #06799F" width="3%" | #
! style="background: #06799F" width="15%"| Назва
! style="background: #06799F" width="15%"| Режисер
! style="background: #06799F" width="15%"| Сценарист
! style="background: #06799F" width="15%"| Перший ефір
у США
|-
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 7
|EpisodeNumber2  = 1
|Title           = Брати по зброї
|AltTitle        = Brothers in Arms
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Битва закінчується вибухом і погрозою. Повернувшись з іншого світу, Маґне починає шукати союзників, а Відар збирає свої сили.
|OriginalAirDate = {{Start date|2021|5|27}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 8
|EpisodeNumber2  = 2
|Title           = Що сталося з милою літньою дамою?
|AltTitle        = What Happened to the Nice, Old Lady
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Правда завдає болю. Починається битва за розуми й серця. Відар виводить Маґне з рівноваги, Іман відчуває свою силу, а Лауріц відкриває свій темний бік.
|OriginalAirDate = {{Start date|2021|5|27}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 9
|EpisodeNumber2  = 3
|Title           = Владу — народу
|AltTitle        = Power to the People
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Мешканці Едди повстають: Маґне сперечається з Ран, а Лауріц доводить свою правоту. Протести посилюються, король знову може ходити, а майстер маніпуляцій програє.
|OriginalAirDate = {{Start date|2021|5|27}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 10
|EpisodeNumber2  = 4
|Title           = Господь є Господь, хоча всі люди пізнали смерть
|AltTitle        = God Is God, Though All Men Death Had Tasted
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Голова сім’ї помирає, і народжується нова дивна істота. Маґне намагається змінитися, Лауріц зривається, а Ф’йор обирає новий шлях. Сакса й Іман беруть справи у свої руки.
|OriginalAirDate = {{Start date|2021|5|27}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 11
|EpisodeNumber2  = 5
|Title           = Пізнай себе
|AltTitle        = Know Yourself
|DirectedBy      = Мадс Камп Тулструп
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Відбуваються кардинальні зміни. Маґне відмовляється від суперсили, Ф’йор захоплює владу. Коло замикається. Лауріц дізнається правду, а Іман намагається поговорити з Ран.
|OriginalAirDate = {{Start date|2021|5|27}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 12
|EpisodeNumber2  = 6
|Title           = Все, що тобі потрібно — це кохання
|AltTitle        = All You Need Is Love
|DirectedBy      = Мадс Камп Тулструп
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Відчайдушні часи спонукають Маґне та його команду до ризикованої місії. Ютули стикаються з несподіваним ворогом, коли прокидається грізна стародавня сила.
|OriginalAirDate = {{Start date|2021|5|27}}
}}
|}
=== Сезон 3 (2023) ===
{|class="wikitable" style="width:100%;"
|-style="color:#FFF"
! style="background: #7EC5C7" width="3%" | №
! style="background: #7EC5C7" width="3%" | #
! style="background: #7EC5C7" width="15%"| Назва
! style="background: #7EC5C7" width="15%"| Режисер
! style="background: #7EC5C7" width="15%"| Сценарист
! style="background: #7EC5C7" width="15%"| Перший ефір
у США
|-
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 13
|EpisodeNumber2  = 1
|Title           = Кінець війни
|AltTitle        = War Is Over
|DirectedBy      = Могенс Хагедорн
|WrittenBy       = Адам Прайс, Емілі Каае Лебех
|ShortSummary    = Позбавившись молота й дотримуючись сучасних правил, Маґне продовжує битися з гігантами. Але коли він порушує умову, перемир’ю настає кінець.
|OriginalAirDate = {{Start date|2023|08|24}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 14
|EpisodeNumber2  = 2
|Title           = Доки смерть не розлучить нас
|AltTitle        = Till Death Do Us Part
|DirectedBy      = -
|WrittenBy       = -
|ShortSummary    = Ютули вирішують підіграти Маґне, щоб підготувати його до плану Сакси. Лауріц почувається знехтуваним і знаходить підтримку в Єнсі.
|OriginalAirDate = {{Start date|2023|08|24}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 15
|EpisodeNumber2  = 3
|Title           = Втрачаю розум
|AltTitle        = Losing My Religion
|DirectedBy      = -
|WrittenBy       = -
|ShortSummary    = Завдяки чарам Сакси Маґне продовжує змінюватись, а Фйор користується цією ідеальною можливістю втілити свій жорстокий план і влаштувати небезпечну пастку.
|OriginalAirDate = {{Start date|2023|08|24}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 16
|EpisodeNumber2  = 4
|Title           = Моє золотце
|AltTitle        = My Precious
|DirectedBy      = -
|WrittenBy       = -
|ShortSummary    = Вразливішому, ніж будь-коли, Маґне потрібна підтримка, щоб протистояти наполегливим ворогам. Неймовірний ультиматум загрожує близьким Лауріца.
|OriginalAirDate = {{Start date|2023|08|24}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 17
|EpisodeNumber2  = 5
|Title           = Прощавай, зброє
|AltTitle        = A Farewell to Arms
|DirectedBy      = -
|WrittenBy       = -
|ShortSummary    = Зарозумілість Маґне сіє розбрат серед його союзників, а боги стоять на роздоріжжі між міцним миром і грандіозною битвою.
|OriginalAirDate = {{Start date|2023|08|24}}
}}
{{Список серій
|EpisodeNumber   = 18
|EpisodeNumber2  = 6
|Title           = Рагнарок
|AltTitle        = Ragnarok
|DirectedBy      = -
|WrittenBy       = -
|ShortSummary    = Едда зустрічає новий світанок, але молодий бог грому не зможе уникнути вже визначеної долі, яка на нього чекає.
|OriginalAirDate = {{Start date|2023|08|24}}
}}
|}
== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{IMDb title|id=9251798}}
* {{Netflix назва|id=80232926}}

{{Бібліоінформація}}{{Телесеріали Netflix}}

[[Категорія:Фентезійні телесеріали]]
[[Категорія:Фантастичні телесеріали Норвегії]]
[[Категорія:Оригінальні програми Netflix]]
[[Категорія:Телесеріали норвезькою мовою]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: Ragnarok ·

Тип: телесеріал

Телеканал(и): Netflix

Дистриб'ютор(и): Netflix

Жанр: фентезі · драма

Формат звуку: Dolby Atmos

Компанія: SAM Productions

Керівник проєкту: Адам Прайс

Сценарист: Адам Прайс · Симен Альсвік · Марієтта фон Гауссвольф фон Баумгартен · Крістіан Гамст Міллер-Гарріс · Джейкоб Кац Гансен

Режисер: Могенс Гагедорн · Яннік Йогансен · Мадс Камп Тулструп

Продюсер: Стіне Мельдгаард Мадсен

Виконавчий продюсер: Адам Прайс · Мета Луїза Фолдагер Соренсен

У головних ролях: Девід Стакстон · Йонас Странд Гравлі · Герман Тьоммераас · Тереза Фростад Еггесбо · Емма Боунс · Генрієта Стінструп · Гіслі Орн Гардарссон · Синнове Макоді Лунд

Композитор: Галфдан Е

Країна-виробник: Норвегія Данія

Місце знімань: Норвегія

Мова оригіналу: норвезька

Перший показ: 31 січня 2020 — 24 серпня 2023

Кількість серій: 18 (список серій)


text:
# Жуніор Годой
Луї́с Анто́ніу Годо́й А́лвіш Жуніо́р (порт. Luiz Antônio de Godoy Alves Júnior), більш відомий як Жуніор Годой (порт. Junior Godoi; 20 вересня 1978 року, Сан-Паулу, Бразилія) — бразильський футболіст, півзахисник.

## Біографія
Почав займатися футболом в Бразилії в 13 років. Займався в дитячій школі «Палмейраса». Також є інформація, що він займався в клубі «Сан-Паулу». У 19 років він підписав перший професійний контракт з «Палмейрасом». Потім захищав кольори клубу «Уніан Барбаренсе».
У зимове міжсезоння 2003/04 Жуніор перейшов в сімферопольську «Таврію», завдяки своєму агентові. У команді разом з ним грав співвітчизник Едмар. У чемпіонаті України дебютував 14 березня 2004 року в матчі проти київського «Динамо» (0:0). 6 листопада 2005 в матчі проти «Волині» (1:2), Жуніор забив гол і тим самим став автором 500-го гола «Таврії» в чемпіонатах України [2]. У команді став основним гравцем, у Вищій лізі зіграв 70 матчів і забив 11 голів, в Кубку України провів 8 матчів і забив 1 м'яч. «Таврію» покинув через розбіжності з тренером Михайлом Фоменко.
В кінці серпня 2006 року перейшов на правах вільного агента в варшавську «Легію», підписавши чотирирічний контракт. Клуб за нього заплатив 500 000 євро. Хоча також в інтернеті з'явилася інформація, що Жуніор може перейти в румунські «Стяуа» і «Рапід». У Екстракласі дебютував 8 вересня 2006 року в матчі проти «Арки» (1:1). 14 вересня 2006 дебютував у єврокубках у матчі Кубка УЄФА проти «Аустрії» (1:1), на 44 хвилині Жуніор забив гол у ворота Сабольч Шафара. «Аустрію» «Легія» не змогла пройти, в наступному матчі програвши (1:0). У «Легії» він отримав травму коліна, на відновлення пішло 7 місяців. У сезоні 2006/07 «Легія» стала бронзовим призером чемпіонату, поступившись «Белхатув» і любинському «Заглембе». Жуніор провів 13 матчів і забив 1 гол в чемпіонаті, також зіграв в 1 матчі Кубка Польщі і в Кубку Екстракласи провів 2 матчі і забив 1 м'яч.
Взимку 2008 року побував на перегляді у харківському «Металісті», але клубу не підійшов.
У вересні 2008 року підписав контракт з луганською «Зорею». У команді дебютував 20 вересня 2008 року в матчі проти «Харкова» (2:3), на 27-й хвилині він забив гол у ворота Дмитра Стойка. У сезоні 2008/09 Жуніор став основним гравцем команди, зігравши 14 матчів і забивши 4 голи. Влітку 2009 року покинув клуб, після став тренувати юнаків у Бразилії і підтримувати ігрову форму. У січні 2010 року отримав статус вільного агента.
Після виступав у бразильському клубі «Віла-Нова» з міста Гоянія в Серія B, провів 20 матчів і забив 1 м'яч. У тому сезоні «Віла-Нова» зайняла 16-е місце з 20 команд і тільки за різницею забитих і пропущених голів не вилетіла в Серію С. Потім грав за команду «Лондріна» з однойменного міста.
У вересні 2010 року підписав контракт із запорізьким «Металургом». У складі команди дебютував 26 вересня 2010 року в виїзному матчі проти полтавської «Ворскли» (2:1), Жуніор почав матч в основі, але в перерві був замінений на Сергія Сидорчука. У жовтні 2010 року разом з командою став переможцем Кубка Кучеревського, у фіналі «Металург» обіграв дніпропетровський «Дніпро» (2:3). 21 листопада 2010 в матчі проти львівських «Карпат» (0:0) Жуніор після зіткнення з воротарем гостей Віталієм Руденко отримав важку травму, його винесли з поля на носилках і відвезли в машині швидкої допомоги в лікарню. Там йому під наркозом виправили плече, після чого він не міг грати протягом декількох місяців.
У «Металурзі» Жуніор став основним гравцем і лідером команди, також він виступав як капітан. За підсумками сезону 2010/11 «Металург» посів останнє 16 місце і вилетів у Першу лігу України. У цьому сезоні він забив 2 м'ячі в 19 матчах.

## Досягнення
- Бронзовий призер чемпіонату Польщі (1): 2006/07

title: Жуніор Годой

wikitext:
{{Інші прізвища|Алвіш}}
{{Футболіст
| ім'я = Жуніор Годой
| зображення = Junior Godoi2.jpg
| підпис =
| повне-ім'я = Луїс Антоніо Годой Алвіш Жуніор
| дата-народження = 20.9.1978
| місце-народження = [[Сан-Паулу]], [[Бразилія]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| прізвисько =
| зріст = 184 см
| вага =
| позиція = [[півзахисник]]
| громадянство =
| поточний-клуб =
| номер =
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби =
| роки = ?
 2003
 2004–2006
 2006–2007
 2008–2009
 2010–2013
| клуби = {{Прапорець|BRA}} «[[Сан-Паулу (футбольний клуб)|Сан-Паулу]]»
 {{Прапорець|BRA}} «[[Уніао Агрісола Бараренсе]]»
 {{Прапорець|UKR}} «[[Таврія (Сімферополь)|Таврія]]»
 {{Прапорець|POL}} «[[Легія (футбольний клуб)|Легія]]»
 {{Прапорець|UKR}} «[[Зоря (Луганськ)|Зоря]]»
 {{Прапорець|UKR}} [[Металург (Запоріжжя)|«Металург» З]]
| ігри(голи) = ? (?)
 ? (?)
 70 (11)
 13 (1)
 14 (4)
 85 (11)
| збірна-роки =
| збірна-команда =
| збірна-ігри(голи) =
| пк-поновлення = 18 лютого 2015
| збірна-поновлення =
}}

'''Луї́с Анто́ніу Годо́й А́лвіш Жуніо́р''' ({{lang-pt|Luiz Antônio de Godoy Alves Júnior}}), більш відомий як '''Жуніор Годой''' ({{lang-pt|Junior Godoi}}; 20 вересня 1978 року, [[Сан-Паулу]], [[Бразилія]]) — бразильський [[футболіст]], [[півзахисник]].

== Біографія ==
Почав займатися футболом в Бразилії в 13 років. Займався в дитячій школі «Палмейраса». Також є інформація, що він займався в клубі «Сан-Паулу». У 19 років він підписав перший професійний контракт з «Палмейрасом». Потім захищав кольори клубу «Уніан Барбаренсе».

У зимове міжсезоння 2003/04 Жуніор перейшов в сімферопольську «Таврію», завдяки своєму агентові. У команді разом з ним грав співвітчизник [[Едмар]]. У чемпіонаті України дебютував 14 березня 2004 року в матчі проти київського «Динамо» (0:0). 6 листопада 2005 в матчі проти «Волині» (1:2), Жуніор забив гол і тим самим став автором 500-го гола «Таврії» в чемпіонатах України [2]. У команді став основним гравцем, у Вищій лізі зіграв 70 матчів і забив 11 голів, в Кубку України провів 8 матчів і забив 1 м'яч. «Таврію» покинув через розбіжності з тренером Михайлом Фоменко.

В кінці серпня 2006 року перейшов на правах вільного агента в варшавську «Легію», підписавши чотирирічний контракт. Клуб за нього заплатив 500 000 євро. Хоча також в інтернеті з'явилася інформація, що Жуніор може перейти в румунські «Стяуа» і «Рапід». У Екстракласі дебютував 8 вересня 2006 року в матчі проти «Арки» (1:1). 14 вересня 2006 дебютував у єврокубках у матчі Кубка УЄФА проти «Аустрії» (1:1), на 44 хвилині Жуніор забив гол у ворота [[Сабольч Шафар]]а. «Аустрію» «Легія» не змогла пройти, в наступному матчі програвши (1:0). У «Легії» він отримав травму коліна, на відновлення пішло 7 місяців. У сезоні 2006/07 «Легія» стала бронзовим призером чемпіонату, поступившись «Белхатув» і любинському «Заглембе». Жуніор провів 13 матчів і забив 1 гол в чемпіонаті, також зіграв в 1 матчі Кубка Польщі і в Кубку Екстракласи провів 2 матчі і забив 1 м'яч.

Взимку 2008 року побував на перегляді у харківському «Металісті», але клубу не підійшов.

У вересні 2008 року підписав контракт з луганською «Зорею». У команді дебютував 20 вересня 2008 року в матчі проти «Харкова» (2:3), на 27-й хвилині він забив гол у ворота [[Стойко Дмитро Вікторович|Дмитра Стойка]]. У сезоні 2008/09 Жуніор став основним гравцем команди, зігравши 14 матчів і забивши 4 голи. Влітку 2009 року покинув клуб, після став тренувати юнаків у Бразилії і підтримувати ігрову форму. У січні 2010 року отримав статус вільного агента.

Після виступав у бразильському клубі «Віла-Нова» з міста Гоянія в Серія B, провів 20 матчів і забив 1 м'яч. У тому сезоні «Віла-Нова» зайняла 16-е місце з 20 команд і тільки за різницею забитих і пропущених голів не вилетіла в Серію С. Потім грав за команду «Лондріна» з однойменного міста.

У вересні 2010 року підписав контракт із запорізьким «Металургом». У складі команди дебютував 26 вересня 2010 року в виїзному матчі проти полтавської «Ворскли» (2:1), Жуніор почав матч в основі, але в перерві був замінений на [[Сидорчук Сергій Олександрович|Сергія Сидорчука]]. У жовтні 2010 року разом з командою став переможцем Кубка Кучеревського, у фіналі «Металург» обіграв дніпропетровський «Дніпро» (2:3). 21 листопада 2010 в матчі проти львівських «Карпат» (0:0) Жуніор після зіткнення з воротарем гостей [[Руденко Віталій Миколайович|Віталієм Руденко]] отримав важку травму, його винесли з поля на носилках і відвезли в машині швидкої допомоги в лікарню. Там йому під наркозом виправили плече, після чого він не міг грати протягом декількох місяців.

У «Металурзі» Жуніор став основним гравцем і лідером команди, також він виступав як капітан. За підсумками сезону 2010/11 «Металург» посів останнє 16 місце і вилетів у Першу лігу України. У цьому сезоні він забив 2 м'ячі в 19 матчах.

== Досягнення ==
* Бронзовий призер чемпіонату Польщі (1): 2006/07

== Джерела ==

* {{ФФУ|50300}}
* [https://web.archive.org/web/20121012151632/http://fcmetalurg.com/team/squad/357.html Профіль на сайті «Металурга»] {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20140312212801/http://www.zerozero.pt/jogador/junior/2008_2009/ficha/138/default/64960 Профіль на сайті zerozero.pt] {{ref-pt}}
* [http://www.90minut.pl/kariera.php?id=7914 Профіль на сайті 90minut.pl] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121031060439/http://www.90minut.pl/kariera.php?id=7914 |date=31 жовтня 2012 }} {{ref-pl}}

[[Категорія:Уродженці Сан-Паулу]]
[[Категорія:Бразильські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Сан-Паулу»]]
[[Категорія:Футболісти «Уніао Агрісола Бараренсе»]]
[[Категорія:Футболісти «Таврії» (Сімферополь)]]
[[Категорія:Футболісти «Легії»]]
[[Категорія:Футболісти «Зорі» (Луганськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Металурга» (Запоріжжя)]]
[[Категорія:Бразильські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Україні]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Польщі]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Луїс Антоніо Годой Алвіш Жуніор

Народження: 20 вересня 1978 (46 років)

Громадянство: Бразилія

Позиція: півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Сан-Паулу» · «Уніао Агрісола Бараренсе» · «Таврія» · «Легія» · «Зоря» · «Металург» З · ? (?) · ? (?) · 70 (11) · 13 (1) · 14 (4) · 85 (11)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 18 лютого 2015.