text:
# Мелешко Роман Іванович
Роман Іванович Мелешко (нар. 8 вересня 1971, Запоріжжя, УРСР) — радянський та український футболіст, півзахисник та нападник.

## Життєпис
Вихованець ОШІСП Дніпропетровська. Клубну кар'єру розпочинав 1988 року в «Дніпрі», виступаючи за дублюючий склад клубу, також у 1989 та 1990 рік провів за Дніпро один та два матчі відповідно в Кубку Федерації, ставши в складі дніпрян його переможцем та фіналістом. На початку 1991 року перебцував у заявці запорізького «Металурга», проте незабаром перебрався в «Балтику», за яку провів 21 матч у другій нижчій союзній лізі. Після розпаду СРСР виступав за білоруський «Ведрич». Далі грав за мінське «Динамо». У 1993 році разом з колишнім одноклубником по «Балтиці» та «Ведричі» Володимиром Коноваловим поповнив ряди владикавказького «Спартака». Дебютував у чемпіонаті Росії 7 березня 1993 року в домашньому матчі 1-о туру проти московського «Асмарала», замінивши на 62-й хвилині матчу Олександра Костіна. Всього за сезон провів 22 матчі в чемпіонаті Росії. За повідомленнями преси тих років, був неодноразово відрахований з команди, але кожного разу заслуговував пробачення. Коли ж його і Коновалова остаточно вигнали з команди, то перейшли у першу лігу Білорусії у клуб МПКЦ Мозир, який виплатила компенсацію в касу російського клубу. Далі грав за «Бобруйськ». У сезоні 1995/96 років грав за клуб «Зоря-МАЛС». У 1997 році перебував у заявці «Фабуса». Завершив кар'єру в «Спартаку» (Луховиці).

## Досягнення

### Командні
«Дніпро» (Дніпропетровськ)
- Кубок Федерації футболу СРСР
  -  Володар (1): 1989
  -  Фіналіст (1): 1990

«Динамо» (Мінськ)
- Білоруська футбольна вища ліга
  -  Чемпіон (1): 1992/93

title: Мелешко Роман Іванович

wikitext:
{{Однофамільці|Мелешко}}
{{Футболіст
| ім'я              = Роман Мелешко
| зображення        =
| зображення розмір =
| підпис            =
| повне-ім'я        = Роман Іванович Мелешко
| зріст             = 182 см
| вага              = 77 кг
| прізвисько        =
| громадянство      = {{URS}}
{{UKR}}
| позиція           = [[півзахисник]],
[[Нападник (футбол)|нападник]]
| поточний-клуб     =
| номер             =
| юнацькі-клуби     = {{Прапорець|URS}} ОШІСП (Дніпроп.)
| юнацькі-роки      = 198?—1988
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1988—1990 |{{Прапорець|URS}}|[[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпро» (Дніпроп.)]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 1|1991 |{{Прапорець|URS}}|[[Металург (Запоріжжя)|«Металург» (З)]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 0|1991 |{{Прапорець|URS}}|[[Балтика (футбольний клуб)|«Балтика»]] |21|1}}
{{Футболіст рядок 1|1992 |{{Прапорець|BLR|1991}}|[[Супутник (Річиця)|«Ведрич»]] |15|1}}
{{Футболіст рядок 0|1992—1993 |{{Прапорець|BLR|1991}}|[[Динамо (футбольний клуб, Мінськ)|«Динамо» (Мн)]] |11|2}}
{{Футболіст рядок 1|1992 |{{Прапорець|RUS|1991}}|[[Спартак (Владикавказ)|«Спартак» (Вл)]] |22|0}}
{{Футболіст рядок 0|1994 |{{Прапорець|BLR|1991}}|[[Славія-Мозир|МПКЦ]] |21|12}}
{{Футболіст рядок 1|1995 |{{Прапорець|BLR|1991}}|[[Бобруйськ (футбольний клуб)|«Бобруйськ»]] |2|1}}
{{Футболіст рядок 0|1995—1996 |{{Прапорець|UKR}}|[[Зоря (Луганськ)|«Зоря-МАЛС»]] |2|0}}
{{Футболіст рядок 1|1997 |{{Прапорець|RUS}}|«Фабус» |0|0}}
{{Футболіст рядок 0|1997 |{{Прапорець|RUS}}|[[Луховиці (футбольний клуб)|«Спартак» (Л)]] |2|1}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-клуби =
| футзал-роки =
| футзал-ігри(голи) =
| клубний гравець футзал =
| пляжний-клуби =
| пляжний-роки =
| пляжний-ігри(голи) =
| гравець пляжний футбол =
| збірна-команда = {{Прапорець|URS}} СРСР (юн.)
| збірна-роки = 198?—198?
| збірна-ігри(голи) = 13 (1)
| гравець збірної =
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}
'''Роман Іванович Мелешко''' ({{н}} [[8 вересня]] [[1971]], [[Запоріжжя]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]]) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] та [[Україна|український]] [[футболіст]], [[півзахисник]] та [[Нападник (футбол)|нападник]].

== Життєпис ==
Вихованець ОШІСП [[Дніпро (місто)|Дніпропетровська]]. Клубну кар'єру розпочинав 1988 року в [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпрі»]], виступаючи за дублюючий склад клубу, також у 1989 та 1990 рік провів за Дніпро один та два матчі відповідно в [[Кубок Федерації футболу СРСР|Кубку Федерації]], ставши в складі дніпрян його переможцем та фіналістом. На початку 1991 року перебцував у заявці запорізького [[Металург (Запоріжжя)|«Металурга»]], проте незабаром перебрався в [[Балтика (футбольний клуб)|«Балтику»]], за яку провів 21 матч у другій нижчій союзній лізі. Після [[Розпад СРСР|розпаду СРСР]] виступав за білоруський [[Супутник (Річиця)|«Ведрич»]]. Далі грав за [[Динамо (футбольний клуб, Мінськ)|мінське «Динамо»]]. У 1993 році разом з колишнім одноклубником по «Балтиці» та «Ведричі» [[Коновалов Володимир Вікторович|Володимиром Коноваловим]] поповнив ряди [[Спартак (Владикавказ)|владикавказького «Спартака»]]. Дебютував у [[Прем'єр-ліга (Росія)|чемпіонаті Росії]] 7 березня 1993 року в домашньому матчі 1-о туру проти [[Пресня (футбольний клуб)|московського «Асмарала»]], замінивши на 62-й хвилині матчу Олександра Костіна<ref>[http://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Russia/premier_league/stats/turnir_690/game_1311345166 Протокол матча «Спартак» Вл — «Асмарал»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201222015344/https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Russia/premier_league/stats/turnir_690/game_1311345166 |date=22 грудня 2020 }} {{ref-ru}}</ref>. Всього за сезон провів 22 матчі в чемпіонаті Росії. За повідомленнями преси тих років, був неодноразово відрахований з команди, але кожного разу заслуговував пробачення. Коли ж його і Коновалова остаточно вигнали з команди, то перейшли у першу лігу Білорусії у клуб [[Славія-Мозир|МПКЦ Мозир]], який виплатила компенсацію в касу російського клубу<ref>[http://forum.pressball.by/viewtopic.php?t=12177 Легионеры в Чемпионатах Белоруссии. Часть 1. Сезон-1992] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210504165431/http://forum.pressball.by/viewtopic.php?t=12177 |date=4 травня 2021 }} {{ref-ru}}</ref>. Далі грав за [[Бобруйськ (футбольний клуб)|«Бобруйськ»]]. У сезоні 1995/96 років грав за клуб [[Зоря (Луганськ)|«Зоря-МАЛС»]]. У 1997 році перебував у заявці «Фабуса». Завершив кар'єру в [[Луховиці (футбольний клуб)|«Спартаку» (Луховиці)]].

== Досягнення ==
=== Командні ===
;«Дніпро» (Дніпропетровськ)
* {{Прапорець|URS}} '''[[Кубок Федерації футболу СРСР]]'''
** [[Файл:Cup Winner.png]] Володар (1): [[Кубок Федерації футболу СРСР 1989|1989]]
** [[Файл:Cup Finalist.png]] Фіналіст (1): [[Кубок Федерації футболу СРСР 1990|1990]]

;«Динамо» (Мінськ)
* {{Прапорець|BLR|1991}} '''[[Білоруська футбольна вища ліга]]'''
** [[Файл:Gold medal icon.svg|15px]] Чемпіон (1): [[Білоруська футбольна вища ліга 1992—1993|1992/93]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://upl.ua/ua/people/view/45023 Візитна картка футболіста на офіційному сайті УПЛ]
* {{transfermarkt|492033}}
* {{Zerozero profile|449046}}
* {{allplayers|1519}}
* {{ff|22648}}
* [https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/405761-roman-meleshko Профіль гравця] на сайті footballdatabase.eu
* [https://ukr-footbal.org.ua/personalii/hravtsi/3042--1971-sp-29077.html Профіль гравця] на сайті «Український футбол»
* [http://footbook.ru/index.php?type=3&pid=4844 Профіль гравця] на сайті footbook.ru {{ref-ru}}
* [http://football.lg.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=7531%3Ameleshkori&catid=22%3Aforward&Itemid=811 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170415202036/http://football.lg.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=7531%3Ameleshkori&catid=22%3Aforward&Itemid=811 |date=15 квітня 2017 }} на сайті «Луганський футбол» {{ref-ru}}
* [https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Roman-Ivanovich-Meleshko-Futbol-08091971 Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161009214410/http://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Roman-Ivanovich-Meleshko-Futbol-08091971 |date=9 жовтня 2016 }} на сайті sportbox.ru {{ref-ru}}
* [https://teams.by/roman-meieshko/player-877/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200406114140/https://teams.by/roman-meieshko/player-877/ |date=6 квітня 2020 }} на сайті teams.by {{ref-ru}}
* [http://bombarder.narod.ru/ru/player/m/roman_meleshko.535.htm Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200808211635/http://bombarder.narod.ru/ru/player/m/roman_meleshko.535.htm |date=8 серпня 2020 }} на сайті bombarder.narod.ru {{ref-ru}}
* [https://www.sport-express.ru/football/L/player/19171/seasons/1993-1994/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210516125548/https://www.sport-express.ru/football/L/player/19171/seasons/1993-1994/ |date=16 травня 2021 }} на сайті sport-express.ru {{ref-ru}}

{{ac}}

[[Категорія:Радянські футболісти]]
[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Українські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Білорусі]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Росії]]
[[Категорія:Футболісти «Дніпра» (Дніпро)]]
[[Категорія:Футболісти «Балтики»]]
[[Категорія:Футболісти «Речиці-2014»]]
[[Категорія:Футболісти «Динамо» (Мінськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Аланії»]]
[[Категорія:Футболісти «Славії» (Мозир)]]
[[Категорія:Футболісти «Зорі» (Луганськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Луховиць»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Роман Іванович Мелешко

Народження: 8 вересня 1971 (53 роки)

Вага: 77 кг

Громадянство: СРСР · Україна

Позиція: півзахисник, · нападник

title: Юнацькі клуби

ОШІСП (Дніпроп.)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Дніпро» (Дніпроп.) · 0 · (0)

«Металург» (З) · 0 · (0)
«Балтика» · 21 · (1)

«Ведрич» · 15 · (1)
«Спартак» (Вл) · 22 · (0)

«Динамо» (Мн) · 11 · (2)

МПКЦ · 21 · (12)

«Бобруйськ» · 2 · (1)

«Зоря-МАЛС» · 2 · (0)

«Фабус» · 0 · (0)
«Спартак» (Л) · 2 · (1)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Боркгайде
Боркгайде (нім. Borkheide) — громада в Німеччині, розташована в землі Бранденбург. Входить до складу району Потсдам-Міттельмарк. Складова частина об'єднання громад Брюк.
Площа — 6,73 км2. Населення становить 2121 ос. (станом на 31 грудня 2020).

wikiname: ukwiki

title: Боркгайде

in_language: uk

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Боркгайде
| місцева_назва       = Borkheide
| тип_НП              = громада
| зображення          = Fliegerheim Borkheide.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = Wappen Borkheide.png
| прапор              =
| карта               = Borkheide in PM.png
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Боркгайде на карті району
| земля               = [[Бранденбург]]
| округ               =
| район               = [[Потсдам-Міттельмарк (район)|Потсдам-Міттельмарк]]
| об'єднання громад = [[Брюк (об'єднання громад)|Брюк]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 58
| площа               = 6.73
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-BB||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-BB||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-BB|12069052}}
| latd=52 | latm=13| lats=00
| longd=12| longm=50| longs=59
| розміщення_підпису = left
| поштовий_код        = 14822
| телефонний_код      = 033845
| стат_код            = 12 0 69 052
| авто_номер          = PM
| вебсайт             = [http://www.borkheide.de www.borkheide.de]
}}
'''Боркгайде''' ({{lang-de|Borkheide}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Бранденбург]]. Входить до складу району [[Потсдам-Міттельмарк (район)|Потсдам-Міттельмарк]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Брюк (об'єднання громад)|Брюк]].

Площа — 6,73 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-BB|12069052}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-BB||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:BfBorkheide.jpg|
Файл:Borkheide Karl-Marx-Straße 19.JPG|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Borkheide}}
* [http://www.borkheide.de Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220531042657/http://www.borkheide.de/ |date=31 травня 2022 }} {{ref-de}}

{{Район Потсдам-Міттельмарк}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4452857-7}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Бранденбургу]]

title: — громада —

— громада —: Вид Боркгайде

title: Координати: 52°13′00″ пн. ш. 12°50′59″ сх. д. / 52.21667° пн. ш. 12.84972° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Бранденбург

Район: Потсдам-Міттельмарк

Об'єднання громад: Брюк

Населення (31 грудня 2020)

Боркгайде на карті району

БоркгайдеРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Трилопатія вирізаноформна
Трилопатія вирізаноформна (Tritomaria exsectiformis) — вид печіночників порядку юнгерманіальних (Jungermanniales).

## Поширення
Батьківщиною є Європа, Азія, Північна Америка.
Вид живе у від сонячних до помірно тінистих, від сухих до помірно вологих, з низьким вмістом вапна, кислих місцях на силікатних породах і брилах, на торф'янистих, піщаних або суглинистих ґрунтах, на ґрунтових дренажах, епіфітно на основі дерев, рідше на мертвій деревині. Вище межі дерев росте на кислому гумусі на кам'янистих луках, альпійських галявинах і в карликових чагарниках.

## Характеристика
Рослини від зеленого до коричневого забарвлення, висхідні, завдовжки до 2,5 сантиметра. Вони часто утворюють невеликі нещільні килимки. Листки поперечні, часто розпростерті, бороздчасті, але не кілеві. Кінчик листка зазвичай розділений на три загострені частки різного розміру. На одну клітину листка припадає приблизно від 6 до 9, іноді кілька масляних тілець. Підлистки відсутні. Статевий розподіл дводомний. Спорогони трапляються рідко. Виводкові тіла утворюються у великій кількості на кінчиках самих верхніх листків, вони червонувато-коричневі, зазвичай тупотрикутні, двоклітинні і розміром від 20 до 26 мікрометрів. Tritomaria exsectiformis навряд чи можна відрізнити від її сестринського виду Tritomaria exsecta в природі. Tritomaria exsectiformis має більші клітини листя та більші, часто дещо кутасті виводкові тіла.

title: Трилопатія вирізаноформна

wikitext:
{{Speciesbox
| image = Tritomaria exsectiformis (a, 113305-471422) 4573.JPG
| taxon = Tritomaria exsectiformis
| authority = (Breidl.) Schiffn. ex Loeske
}}
'''Трилопатія вирізаноформна''' (''Tritomaria exsectiformis'') — [[вид]] печіночників порядку юнгерманіальних (Jungermanniales)<ref name="CoL">{{cite web |title=''Tritomaria exsectiformis'' |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/594P3 |website=The Catalogue of Life |access-date=17.02.2024 |language=en}}</ref>.

== Поширення ==
Батьківщиною є [[Європа]], [[Азія]], [[Північна Америка]]<ref name="GBIF">{{cite web |title=''Tritomaria exsectiformis'' |url=https://www.gbif.org/species/2689223 |website=Global Biodiversity Information Facility |access-date=17.02.2024 |language=en}}</ref>.

Вид живе у від сонячних до помірно тінистих, від сухих до помірно вологих, з низьким вмістом вапна, кислих місцях на силікатних породах і брилах, на торф'янистих, піщаних або суглинистих ґрунтах, на ґрунтових дренажах, епіфітно на основі дерев, рідше на мертвій деревині. Вище межі дерев росте на кислому гумусі на кам'янистих луках, альпійських галявинах і в карликових чагарниках.

== Характеристика ==
Рослини від зеленого до коричневого забарвлення, висхідні, завдовжки до 2,5 сантиметра. Вони часто утворюють невеликі нещільні килимки. Листки поперечні, часто розпростерті, бороздчасті, але не кілеві. Кінчик листка зазвичай розділений на три загострені частки різного розміру. На одну клітину листка припадає приблизно від 6 до 9, іноді кілька масляних тілець. Підлистки відсутні. Статевий розподіл [[Діеція|дводомний]]. Спорогони трапляються рідко. [[Живець (садівництво)|Виводкові тіла]] утворюються у великій кількості на кінчиках самих верхніх листків, вони червонувато-коричневі, зазвичай тупотрикутні, двоклітинні і розміром від 20 до 26 мікрометрів. ''Tritomaria exsectiformis'' навряд чи можна відрізнити від її сестринського виду ''Tritomaria exsecta'' в природі. ''Tritomaria exsectiformis'' має більші клітини листя та більші, часто дещо кутасті виводкові тіла.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Jan-Peter Frahm, Wolfgang Frey: Moosflora (= UTB. 1250). 4., neubearbeitete und erweiterte Auflage. Ulmer, Stuttgart 2004, ISBN 3-8252-1250-5. {{ref-de}}
* Martin Nebel, Georg Philippi (Hrsg.): Die Moose Baden-Württembergs. Band 3: Spezieller Teil (Bryophyta: Sphagnopsida, Marchantiophyta, Anthocerotophyta). Ulmer, Stuttgart 2005, ISBN 3-8001-3278-8. {{ref-de}}
* Heribert Köckinger: Die Horn- und Lebermoose Österreichs (Anthocerotophyta und Marchantiophyta), Catalogus Florae Austriae, II Teil, Heft 2, ISBN 978-3-7001-8153-8. {{ref-de}}

{{Taxonbar|from1=Q15317223}}

[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Азії]]
[[Категорія:Флора Північної Америки]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Відділ: Печіночники (Marchantiophyta)

Клас: Jungermanniopsida

Порядок: Юнгерманіальні (Jungermanniales)

Родина: Lophoziaceae

Рід: Трилопатія (Tritomaria)

Вид: T. exsectiformis

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Tritomaria exsectiformis · (Breidl.) Schiffn. ex Loeske


text:
# Тепаньський Врх
Тепаньський Врх (словен. Tepanjski Vrh) — поселення в общині Словенське Коніце, Савинський регіон, Словенія. Висота над рівнем моря: 355,3 м.

title: Тепаньський Врх

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Тепаньський Врх
 | місцева_назва       = Tepanjski Vrh
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Савинський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 142 (2013)
 | площа           = 0,4
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd=46|latm=20 |lats=46.64 |latNS=N
|longd=15|longm=27 |longs=23.1|longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Тепаньський Врх''' ({{lang-sl|Tepanjski Vrh}}) — поселення в общині [[Словенське Коніце (община)|Словенське Коніце]], [[Савинський регіон]], [[Словенія]]. Висота над рівнем моря: 355,3 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Словенське Кониці}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Тепаньський Врх · Tepanjski Vrh

Країна: Словенія

Регіон: Савинський регіон

Площа: 0,4 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

OSM: ↑1676314 ·R (Словенське Коніце (община))


text:
# Бірліцький сільський округ (Баянаульський район)
Бірлі́цький сільський округ (каз. Бірлік ауылдық округі, рос. Бирликский сельский округ) — адміністративна одиниця у складі Баянаульського району Павлодарської області Казахстану. Адміністративний центр — село Бірлік.
Населення — 900 осіб (2021; 1095 у 2009, 1383 у 1999, 1715 у 1989).
Станом на 1989 рік існувала Бірліцька сільська рада (села Акмектеп, Байти, Бірлік, Жаман, Жантайма, Карашоки, Підхоз). Села Байти, Жаман, Жантайма були ліквідовані 2004 року, села Карашоки, Підхоз — 2005 року. 2004 року зі складу округу було виділено територію площею 49,02 км² і передано до складу Шоптикольського сільського округу.

## Склад
До складу округу входять такі населені пункти:
| Населений пункт | Старі назви | Населення, осіб (1989) | Населення, осіб (1999) | Населення, осіб (2009) | Населення, осіб (2021) |
| --------------- | ----------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| Акмектеп, село  | -           | 257                    | 193                    | 149                    | 71                     |
| Байти, село     | -           | 16                     | 15                     | -                      | -                      |
| Бірлік, село    | -           | 1235                   | 1125                   | 946                    | 829                    |
| Жаман, село     | -           | 11                     | 13                     | -                      | -                      |
| Жантайма, село  | -           | 15                     | 30                     | -                      | -                      |
| Карашоки, село  | -           | 24                     | 7                      | -                      | -                      |
| Підхоз, село    | -           | 157                    | -                      | -                      | -                      |

wikitext:
{{Сільський округ Казахстану
| назва укр.      = Бірліцький сільський округ
| назва ін.       = {{lang-kk|Бірлік ауылдық округі}}
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    =
| мапа            =
| область         = [[Павлодарська область]]
| район           = [[Баянаульський район]]
| утворений       =
| населення       = 900 осіб
| дані            = [[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}}
| площа           = 3271<ref>https://adilet.zan.kz/rus/docs/G25PE32133M</ref>
| густота         = 0,28
| код округу      =
| поштові індекси =
| центр           = село [[бірлік (Баянаульський район)|Бірлік]]
| аули            =
| села            = 2
| інші НП         =
| адреса          =
| вебсторінка     =
| голова округу   =
}}

{{Otheruses|Бірліцький сільський округ}}

'''Бірлі́цький сільський округ''' ({{lang-kk|Бірлік ауылдық округі}}, {{lang-ru|Бирликский сельский округ}}) — [[адміністративний поділ Казахстану|адміністративна одиниця]] у складі [[баянаульський район|Баянаульського району]] [[павлодарська область|Павлодарської області]] [[Казахстан]]у. Адміністративний центр — село [[бірлік (Баянаульський район)|Бірлік]].

Населення — 900 осіб ([[2021]]; 1095 у [[2009]], 1383 у [[1999]], 1715 у [[1989]]<ref>[https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA249#v=onepage&q&f=false Итоги Всесоюзной переписи населения 1989 года по Казахской ССР. Том 3] {{ref-ru}}</ref>).

Станом на [[1989]] рік існувала '''Бірліцька сільська рада''' (села Акмектеп, Байти, ''Бірлік'', Жаман, Жантайма, Карашоки, Підхоз). Села '''Байти''', '''Жаман''', '''Жантайма''' були ліквідовані [[2004]] року<ref>[http://adilet.zan.kz/rus/docs/V04P0002855 Решение Павлодарского областного Маслихата от 24 декабря 2004 года N 86/9. Зарегистрировано Департаментом юстиции Павлодарской области 11 января 2004 года за N 2855. «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Баянаульского района Павлодарской области.»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180831174717/http://adilet.zan.kz/rus/docs/V04P0002855 |date=31 серпня 2018 }} - Информационно-правовая система нормативных правовых актов Республики Казахстан {{ref-ru}}</ref>, села '''Карашоки''', '''Підхоз''' — [[2005]] року<ref>[http://adilet.zan.kz/rus/docs/V05P0003052 Решение Павлодарского областного маслихата от 7 октября 2005 года N 69/14. Зарегистрировано департаментом юстиции Павлодарской области 8 ноября 2005 года за N 3052 «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Баянаульского района Павлодарской области»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180831174643/http://adilet.zan.kz/rus/docs/V05P0003052 |date=31 серпня 2018 }} - Информационно-правовая система нормативных правовых актов Республики Казахстан {{ref-ru}}</ref>. [[2004]] року зі складу округу було виділено територію площею 49,02 км² і передано до складу [[шоптикольський сільський округ (Баянаульський район)|Шоптикольського сільського округу]]<ref>[http://adilet.zan.kz/rus/docs/V04P0002331 Решение Павлодарского областного маслихата от 10 февраля 2004 года N 13/3. Зарегистрировано Департаментом юстиции Павлодарской области 11 марта 2004 года за N 2331 «О некоторых вопросах изменения границ сельских округов Баянаульского района»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180831174727/http://adilet.zan.kz/rus/docs/V04P0002331 |date=31 серпня 2018 }} - Информационно-правовая система нормативных правовых актов Республики Казахстан {{ref-ru}}</ref>.

== Склад ==
До складу округу входять такі населені пункти:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Старі назви
! |Населення,
осіб ([[1989]])
! |Населення,
осіб ([[1999]])
! |Населення,
осіб ([[2009]])
! |Населення,
осіб ([[2021]])
|-----
| [[акмектеп (Баянаульський район)|Акмектеп]], село
| -
| align="right"| 257
| align="right"| 193
| align="right"| 149
| align="right"| 71
|-----
| Байти, село
| -
| align="right"| 16<ref>З них [[казахи]] — 100 %.</ref>
| align="right"| 15
| align="right"| -
| align="right"| -
|-----
| [[бірлік (Баянаульський район)|Бірлік]], село
| -
| align="right"| 1235
| align="right"| 1125
| align="right"| 946
| align="right"| 829
|-----
| Жаман, село
| -
| align="right"| 11<ref name=":0">З них казахи — 100 %.</ref>
| align="right"| 13
| align="right"| -
| align="right"| -
|-----
| Жантайма, село
| -
| align="right"| 15<ref name=":0"/>
| align="right"| 30
| align="right"| -
| align="right"| -
|-----
| Карашоки, село
| -
| align="right"| 24<ref name=":0"/>
| align="right"| 7
| align="right"| -
| align="right"| -
|-----
| Підхоз, село
| -
| align="right"| 157<ref>З них казахи — 75 %.</ref>
| align="right"| -
| align="right"| -
| align="right"| -
|+
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{баянаульський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Сільські округи Баянаульського району]]

title: Основні дані

Область: Павлодарська область

Район: Баянаульський район

Населення (2021): 900 осіб

Густота населення: 0,28 осіб/км²

title: Населені пункти

Адміністративний центр: село Бірлік


text:
# Сміт (округ, Міссісіпі)
Шаблон:StateAbbr_ 32°01′ пн. ш. 89°30′ зх. д. / 32.02° пн. ш. 89.5° зх. д.
Округ  Сміт (англ. Smith County) — округ (графство) у штаті Міссісіпі, США. Ідентифікатор округу 28129.

## Історія
Округ утворений 1833 року.

## Демографія
За даними перепису
2000 року
загальне населення округу становило 16182 осіб, усе сільське.
Серед мешканців округу чоловіків було 7905, а жінок — 8277. В окрузі було 6046 домогосподарств, 4556 родин, які мешкали в 7005 будинках.
Середній розмір родини становив 3,13.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 1877        | 878   | 778   | 1069  | 1111  | 1273  | 841   | 78       |
| Жінки    | 1804        | 769   | 820   | 1110  | 1119  | 1329  | 1126  | 200      |

## Суміжні округи
- Скотт — північ
- Джеспер — схід
- Джонс — південний схід
- Ковінґтон — південь
- Сімпсон — захід
- Ренкін — північний захід

## Виноски
1. ↑  U.S. Decennial Census. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 2 серпня 2018. Процитовано 7 листопада 2014.
2. ↑  Historical Census Browser. University of Virginia Library. Архів оригіналу за 11 серпня 2012. Процитовано 7 листопада 2014.
3. ↑  Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 28 грудня 2014. Процитовано 7 листопада 2014.
4. ↑  Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000 (PDF). United States Census Bureau. Архів оригіналу (PDF) за 18 грудня 2014. Процитовано 7 листопада 2014.
5. ↑  State & County QuickFacts. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 18 липня 2011. Процитовано 5 вересня 2013. [Архівовано 2011-08-06 у Wayback Machine.](англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
6. ↑  American FactFinder. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 26 лютого 2012. Процитовано 31 січня 2008. [Архівовано 2008-05-21 у Wayback Machine.]

| США | Це незавершена стаття з географії США. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Сміт (округ, Міссісіпі)

wikitext:
{{Округ США
 | county           = Округ  Сміт
 | english_county   = Smith County
 | state            = Міссісіпі
 | english_state    = Mississippi
 | seal        =
 | map         = Map of  Mississippi  highlighting Smith County.png
 | map size    = 250
 | founded     =
 | seat             = [[Ралі (Міссісіпі)|Ралі]]
 | largest city     = Ралі
 | area_total_sq_mi = 637
 | area_land_sq_mi  = 636
 | area_water_sq_mi = 1
 | area percentage  = 0.16 %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 14209
 | density_km2 = 8.61
 | web   =
 | ID    = 28129
 | US_ID = 05000US28129
}}
'''Округ  Сміт''' ({{lang-en|Smith County}}) — округ (графство) у штаті [[Міссісіпі (штат)|Міссісіпі]], [[США]]. Ідентифікатор округу 28129.

== Історія ==
Округ утворений [[1833]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1840 = 1961
| 1850 = 4071
| 1860 = 7638
| 1870 = 7126
| 1880 = 8088
| 1890 = 10635
| 1900 = 13055
| 1910 = 16603
| 1920 = 16178
| 1930 = 18405
| 1940 = 19403
| 1950 = 16740
| 1960 = 14303
| 1970 = 13561
| 1980 = 15077
| 1990 = 14798
| 2000 = 16182
| 2010 = 16491
| 2020 = 14209
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = U.S. Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=U.S. Decennial Census|publisher=United States Census Bureau|accessdate=7 листопада 2014|archive-date=2 серпня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180802145418/https://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref>
1790-1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=7 листопада 2014|archive-date=11 серпня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/}}</ref> 1900-1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/ms190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=United States Census Bureau|accessdate=7 листопада 2014|archive-date=28 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141228223614/http://www.census.gov/population/cencounts/ms190090.txt}}</ref>
1990-2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=United States Census Bureau|accessdate=7 листопада 2014|archive-date=18 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141218203824/http://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf}}</ref> 2010-2013<ref name="QF"/>
}}
За даними перепису
2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://www.webcitation.org/65jESGrbU?url=http://factfinder2.census.gov/legacy/aff_sunset.html|archivedate=2012-02-26|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./ |date=2008-05-21 }}</ref>
загальне населення округу становило 16182 осіб, усе сільське.
Серед мешканців округу чоловіків було 7905, а жінок — 8277. В окрузі було 6046 домогосподарств, 4556 родин, які мешкали в 7005 будинках.
Середній розмір родини становив 3,13.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:

{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|1877
|878
|778
|1069
|1111
|1273
|841
|78
|-
| Жінки
|1804
|769
|820
|1110
|1119
|1329
|1126
|200
|}

== Суміжні округи ==
* [[Скотт (округ, Міссісіпі)|Скотт]] — північ
* [[Джеспер (округ, Міссісіпі)|Джеспер]] — схід
* [[Джонс (округ, Міссісіпі)|Джонс]] — південний схід
* [[Ковінґтон (округ, Міссісіпі)|Ковінґтон]] — південь
* [[Сімпсон (округ, Міссісіпі)|Сімпсон]] — захід
* [[Ренкін (округ, Міссісіпі)|Ренкін]] — північний захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Міссісіпі]]

== Виноски ==
{{reflist|refs=<ref name="QF">{{cite web|title=State & County QuickFacts|url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/28/28129.html|publisher=United States Census Bureau|accessdate=5 вересня 2013|archive-date=18 липня 2011|archive-url=https://www.webcitation.org/60HQp1bvK?url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/28/28129.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110806011126/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/28/28129.html |date=2011-08-06 }}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{Сміт (округ, Міссісіпі)}}
{{Штат Міссісіпі}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}

Центр: Ралі

Найбільше місто: Ралі


text:
# Станіславчицька сільська рада (Бродівський район)
Станіславчицька сільська рада — орган місцевого самоврядування у Бродівському районі Львівської області. Адміністративний центр — село Станіславчик.

## Загальні відомості
Станіславчицька сільська рада утворена в 1939 році.
05.02.1965 Указом Президії Верховної Ради Української РСР передано Станіславчицьку сільраду Радехівського  району до складу Бродівського району.

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Станіславчик
- с. Бордуляки
- с. Збруї
- с. Кути
- с. Монастирок
- с. Панькова

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.

### Керівний склад попередніх скликань
| ПІБ                       | Основні відомості                                                 | Дата обрання | Дата звільнення |
| ------------------------- | ----------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Котовська Надія Романівна | Сільський голова, 1957 року народження, освіта вища               | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Котовська Надія Романівна | Сільський голова, 1957 року народження, освіта вища, позапартійна | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Станіславчицька сільська рада
   | будівля             =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Львівська область]]
   | район               = [[Бродівський район]]
   | центр               = с. [[Станіславчик (Бродівський район)|Станіславчик]]
   | утворена            = в 1939 році
   | голова              = Котовська Надія Романівна
   | кількість членів    = 16 депутатів
   | код КОАТУУ          = 4620386600
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=19164 Станіславчицька сільська рада]
   | площа               = 83,292
   | населення           = 1281 ''(2001 рік)''
   | щільність           = 15,38
   | населені пункти     = 6 сіл
   | поштовий індекс     = 80622
   | телефонний код      = 3266
   | адреса              = 80622, Львівська обл., Бродівський р-н, с. Станіславчик
| вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|Станіславчицька сільська рада}}

'''Станіславчицька сільська рада''' — [[орган місцевого самоврядування]] у [[Бродівський район|Бродівському районі]] [[Львівська область|Львівської області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Станіславчик (Бродівський район)|Станіславчик]].

== Загальні відомості ==
Станіславчицька сільська рада утворена в 1939 році.

05.02.1965 Указом Президії Верховної Ради Української РСР передано Станіславчицьку сільраду [[Радехівський район|Радехівського  району]] до складу [[Бродівський район|Бродівського району]].<ref>[http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/3н-06 Про внесення змін до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 4 січня 1965 року "Про внесення змін в адміністративне районування Української РСР"]</ref>

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Станіславчик (Бродівський район)|Станіславчик]]
* с. [[Бордуляки]]
* с. [[Збруї]]
* с. [[Кути (Бродівський район)|Кути]]
* с. [[Монастирок (Бродівський район)|Монастирок]]
* с. [[Панькова]]

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|-bgcolor="#FAEBD7"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFF9E8"
| Котовська Надія Романівна
| Сільський голова, 1957 року народження, освіта вища
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFF9E8"
| Котовська Надія Романівна
| Сільський голова, 1957 року народження, освіта вища, позапартійна
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними джерела''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=2983&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=19164 Картка ради на сайті Верховної Ради України]

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Станіславчицька сільська рада}}
{{Адміністративний устрій Бродівського району}}
[[Категорія:Сільські ради Бродівського району]]
[[Категорія:Адміністративний устрій Бродівського району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Львівська область

Район: Бродівський район

Адм. центр: с. Станіславчик

Утворена: в 1939 році

Облікова картка: Станіславчицька сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 16 депутатів

Голова ради: Котовська Надія Романівна

title: Територія та населення

Густота: 15,38 осіб/км²

Населені пункти: 6 сіл

title: Контактні дані


text:
# Глікон (скульптор)
Глікон — давньогрецький скульптор I ст. н. е. Працював в Афінах та Римі.

## Життєпис
Відомостей щодо народження та родини Глікона не має. Імовірно, він народився в Афінах, де й працював над своїми творами. Ймовірно виїздив для значних замовників в інші міста. Бував і в Римі. Глікон не створював нових індивідуальних робіт; за звичаями того часу Глікон робив копії з робіт відомих майстрів.
До нашого часу збереглася лише одна робота цього давньогрецького скульптора — це «Геракл». Вона виконана з оригінальної роботи відомого давньогрецького скульптора Лісіппа. Знайдено «Геракла» Глікона у термах імператора Каракалли, а потім повторно у XVI ст., згодом стала власністю родини Фарнезе. Звідси її теперішня назва Геракл Фарнезе, під якою скульптура зберігається в музеї Неаполя.

title: Глікон (скульптор)

wikitext:
[[Файл:Napoli Museo Archeologico Ercole Farnese.jpg|міні|праворуч|200пкс|Робота Глікона — Геракл Фарнезе. [[:Національний археологічний музей (Неаполь)]]. ]]
'''Глікон''' — [[Давня Греція|давньогрецький]] [[скульптор]] I ст. н. е. Працював в [[Афіни|Афінах]] та [[Рим]]і.

== Життєпис ==
Відомостей щодо народження та родини Глікона не має. Імовірно, він народився в Афінах, де й працював над своїми творами. Ймовірно виїздив для значних замовників в інші міста. Бував і в Римі. Глікон не створював нових індивідуальних робіт; за звичаями того часу Глікон робив копії з робіт відомих майстрів.

До нашого часу збереглася лише одна робота цього давньогрецького скульптора — це ''«Геракл»''. Вона виконана з оригінальної роботи відомого давньогрецького скульптора [[Лісіпп]]а. Знайдено ''«Геракла»'' Глікона у [[Терми Каракалли|термах імператора Каракалли]], а потім повторно у XVI ст., згодом стала власністю родини Фарнезе. Звідси її теперішня назва ''Геракл Фарнезе'', під якою скульптура зберігається в музеї [[Неаполь|Неаполя]].

== Джерела ==
* Ókori lexikon I–VI. Szerk. Pecz Vilmos. Budapest: Franklin Társulat. 1904. Online hozzáférés

{{sculptor-stub}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Давньогрецькі скульптори]]
[[Категорія:Персоналії I століття]]


text:
# Підкамінська школа для дітей зі зниженим слухом
Підкамінська спеціальна школа з поглибленою професійною підготовкою, раніше - Підкамінська школа для дітей зі зниженим слухом — школа-інтернат у Підкамені, Львівської області.

## Історія
1950 року була створена Бродівська спеціальна школа-інтернат для туговухих дітей Львівського обласного відділу народної освіти. 1960 року її перевели до Підкаменя.
Під керівництвом лабораторії сурдопедагогіки Інституту спеціальної педагогіки НАПН України у 2002-2009 роках у школі було проведено експеримент з залучення учнів до професійної підготовки, зокрема до навчання роботі на верстатах, різьбярству тощо.
У школи діти йдуть із 6-8 років і навчаються до 12 класу. Тут навчаються діти як із вадами слуху, так і повністю нечуючі. Уроки проводяться жестовою мовою (сурдо). Для дітей, які використовують слухові апарати для поліпшення слуху проводять також уроки звичайною мовою, щоб навчити їх розмовляти.
Це є школа-інтернат, тому кожен учень має особисте ліжко, тумбу, де може зберігати особисті речі.

## Підтримка дітей
З 2010 року діє система подарунків від імені школи за відмінне навчання у вигляді путівок на Азовське море. За цих 3 роки на відпочинку побувало близько 70 дітей. Такі подарунки добре відзначилися на навчанні дітей, адже з'явився новий стимул[джерело?].
Узимку 2020/2021 років меценати зі Злученого українського американського допомогового комітету передали до школи подарунки до різдва в рамках програми допомоги інтернатам України

## Відомі випускники
Серед випускників школи - низка відомих спортсменів, зокрема:
- Косенко Ігор Володимирович — український футболіст, Заслужений майстер спорту України. Дворазовий паралімпійський чемпіон 2004 та 2008 років, срібний призер Літніх Паралімпійських ігор 2012 року, повний кавалер ордену За заслуги; навчався в школі
- Василь Ажнюк — майстер спорту України міжнародного класу з футболу серед спортсменів з вадами слуху; навчався в школі в 1984—1996 роках
- Олександр Колодій — триразовий чемпіон Дефлімпійських ігор у стрільбі з швидкострільного пістолету (2009, 2013, 2017)
- Сергій Драч — майстер спорту України міжнародного класу з легкої атлетики серед спортсменів з вадами слуху

wikitext:
{{Школа
|назва        =
|лого         =
|лого підпис  =
|зображення   =
|підпис       =
|координати   =
|тип          =
|релігія      =
|країна       =
|девіз        =
|засновано    =
|засновано-ref=
|закрито      =
|директор     = Українець Богдан Михайлович
|учителі      =
|учні         =
|кольори      =
|вартість     =
|інфраструктура =
|адреса       = Львівська область, Бродівський р-н, смт. [[Підкамінь (селище)|Підкамінь]], вул. Незалежності, 53.
|сайт         =
|мова         =
}}
'''Підкамінська спеціальна школа з поглибленою професійною підготовкою''', раніше - '''Підкамінська школа для дітей зі зниженим слухом''' — школа-інтернат у Підкамені, Львівської області.

== Історія ==
1950 року була створена Бродівська спеціальна школа-інтернат для туговухих дітей Львівського обласного відділу народної освіти. 1960 року її перевели до [[Підкамінь (селище)|Підкаменя]].

Під керівництвом лабораторії сурдопедагогіки Інституту спеціальної педагогіки НАПН України у 2002-2009 роках у школі було проведено експеримент з залучення учнів до професійної підготовки, зокрема до навчання роботі на верстатах, різьбярству тощо<ref>[https://lib.iitta.gov.ua/716978/1/Навчально-метод%20посібник_2017_сурдо.pdf Освіта дітей з порушеннями слуху: сучасні тенденції та технології]: навч.-метод. посіб. / О. М. Таранченко, С. В. Литовченко, О. Ф. Федоренко, В. В. Жук, В. В. Литвинова, В. М. Шевченко. — К. : Вид ФОП Симоненко О. І., 2018. — 250 с. С. 69—78</ref>.

У школи діти йдуть із 6-8 років і навчаються до 12 класу. Тут навчаються діти як із вадами слуху, так і повністю нечуючі. Уроки проводяться жестовою мовою (сурдо). Для дітей, які використовують слухові апарати для поліпшення слуху проводять також уроки звичайною мовою, щоб навчити їх розмовляти.

Це є школа-інтернат, тому кожен учень має особисте ліжко, тумбу, де може зберігати особисті речі.

== Підтримка дітей ==
З 2010 року діє система подарунків від імені школи за відмінне навчання у вигляді путівок на Азовське море. За цих 3 роки на відпочинку побувало близько 70 дітей. Такі подарунки добре відзначилися на навчанні дітей, адже з'явився новий стимул{{джерело}}.

Узимку 2020/2021 років меценати зі [[Злучений Український Американський Допомоговий Комітет|Злученого українського американського допомогового комітету]] передали до школи подарунки до різдва в рамках програми допомоги інтернатам України<ref>[https://svit11.files.wordpress.com/2021/03/s_194.pdf Злучений український американський допомоговий комітет роздав 1700 подарунків]. Світ-інфо, № 194 4 березня 2021, с. 7</ref>

== Відомі випускники ==
Серед випускників школи - низка відомих спортсменів, зокрема<ref>[http://pidkamin-szosh.lviv.sch.in.ua/nasha_gordistj/ Наша гордість]. Підкамінська спеціальна школа з поглибленою професійною підготовкою</ref>:
* [[Косенко Ігор Володимирович]] — український футболіст, Заслужений майстер спорту України. Дворазовий паралімпійський чемпіон 2004 та 2008 років, срібний призер Літніх Паралімпійських ігор 2012 року, повний кавалер ордену За заслуги; навчався в школі
* Василь Ажнюк — майстер спорту України міжнародного класу з футболу серед спортсменів з вадами слуху; навчався в школі в 1984—1996 роках
* Олександр Колодій — триразовий чемпіон Дефлімпійських ігор у стрільбі з швидкострільного пістолету (2009, 2013, 2017)
* Сергій Драч — майстер спорту України міжнародного класу з легкої атлетики серед спортсменів з вадами слуху

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Литовченко, С. В. (2008). [https://lib.iitta.gov.ua/731043/1/_Жестова%20мова%20й%20сучасність-160-166.pdf Досвід гуманістичної освіти на прикладі Підкамінської школи-інтернату]. Жестова мова й сучасність, (3), 160-166.

== Посилання ==
* http://pidkamin-szosh.lviv.sch.in.ua {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200222153336/http://pidkamin-szosh.lviv.sch.in.ua/ |date=22 лютого 2020 }}
# Список установ освіти для дітей з вадами слуху[http://www.onp-ua.narod.ru/spisok_ustanov]
# Освітні заклади для неповносправних [https://web.archive.org/web/20130427000807/http://www.children.lviv.ua/education/centers.html]
# Загальноосвітні школи-інтернат для дітей з порушенням слуху [http://usllab.ucoz.ua/index/zagalnoosvitni_specialni_shkoli_internati_dlja_ditej_z_porushennjam_slukhu_stanom_na_01012008/0-35] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161006233445/http://usllab.ucoz.ua/index/zagalnoosvitni_specialni_shkoli_internati_dlja_ditej_z_porushennjam_slukhu_stanom_na_01012008/0-35 |date=6 жовтня 2016 }}
# Клуб працівників спеціальної освіти [http://www.krok.org.ua/sluh-ukr.php] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130914050925/http://www.krok.org.ua/sluh-ukr.php |date=14 вересня 2013 }}.

{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Школи Львівської області]]

Розташування: Підкамінь

Директор: Українець Богдан Михайлович

Адреса: Львівська область, Бродівський р-н, смт. Підкамінь, вул. Незалежності, 53.


text:
# Франсуа Мубандже
Франсуа Мубандже (фр. François Moubandje, нар. 21 червня 1990, Дуала) — швейцарський футболіст камерунського походження, захисник клубу «Сьйон».

## Клубна кар'єра
Народився 21 червня 1990 року в місті Дуала.
У дорослому футболі дебютував 2007 року виступами за команду клубу «Мерен», в якій провів три сезони, взявши участь у 26 матчах чемпіонату.
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Серветт», до складу якого приєднався 2010 року. Відіграв за женевську команду наступні три сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Серветта», був основним гравцем захисту команди.
До складу клубу «Тулуза» приєднався 2013 року. Влітку 2016 року подовжив свій контракт з французьким клубом до 2019 року. У сезоні 2017/18 провів свою соту гру за «Тулузу» в національному чемпіонаті.
У липні 2019, після завершення контракту з «Тулузою», перейшов до загребського «Динамо» як вільний агент. Восени 2019 в складі хорватського клубу дебютував у Лізі чемпіонів УЄФА.
| Дата       | Місто               | Господарі         | Результат | Гості                | Турнір                               | Голи | Примітки |
| ---------- | ------------------- | ----------------- | --------- | -------------------- | ------------------------------------ | ---- | -------- |
| 15-11-2014 | Базель              | Швейцарія         | 4 – 0     | Литва                | Відбір до ЧЄ 2016                    | -    | 24' 75'  |
| 18-11-2014 | Вроцлав             | Польща            | 2 – 2     | Швейцарія            | товариський матч                     | -    |          |
| 31-3-2015  | Цюрих               | Швейцарія         | 1 – 1     | США                  | товариський матч                     | -    |          |
| 10-6-2015  | Тун                 | Швейцарія         | 3 – 0     | Ліхтенштейн          | товариський матч                     | -    | 46'      |
| 14-10-2014 | Серравалле          | Сан-Марино        | 0 – 4     | Швейцарія            | Відбір до ЧЄ 2016                    | -    | 72'      |
| 12-10-2015 | Таллінн             | Естонія           | 0 – 1     | Швейцарія            | Відбір до ЧЄ 2016                    | -    | 80'      |
| 13-11-2015 | Трнава              | Словаччина        | 3 – 2     | Швейцарія            | товариський матч                     | -    | 58'      |
| 17-11-2015 | Відень              | Австрія           | 1 – 2     | Швейцарія            | товариський матч                     | -    |          |
| 25-3-2016  | Дублін              | Ірландія          | 1 – 0     | Швейцарія            | товариський матч                     | -    | 78'      |
| 29-3-2016  | Цюрих               | Швейцарія         | 0 – 2     | Боснія і Герцеговина | товариський матч                     | -    | 65'      |
| 3-6-2016   | Лугано              | Швейцарія         | 2 – 1     | Молдова              | товариський матч                     | -    | 63'      |
| 25-3-2017  | Каруж               | Швейцарія         | 1 – 0     | Латвія               | Відбір до ЧС 2018                    | -    |          |
| 1-6-2017   | Невшатель           | Швейцарія         | 1 – 0     | Білорусь             | товариський матч                     | -    |          |
| 9-6-2017   | Торсгавн            | Фарерські острови | 0 – 2     | Швейцарія            | Відбір до ЧС 2018                    | -    |          |
| 7-10-2017  | Базель              | Швейцарія         | 5 – 2     | Угорщина             | Відбір до ЧС 2018                    | -    |          |
| 27-3-2018  | Базель              | Швейцарія         | 6 – 0     | Панама               | товариський матч                     | -    |          |
| 3-6-2018   | Віла-Реал (Іспанія) | Іспанія           | 1 – 1     | Швейцарія            | товариський матч                     | -    | 78'      |
| 8-6-2018   | Лугано              | Швейцарія         | 2 – 0     | Японія               | товариський матч                     | -    | 73'      |
| 11-9-2018  | Лестер              | Англія            | 1 – 0     | Швейцарія            | товариський матч                     | -    | 46'      |
| 15-10-2018 | Рейк'явік           | Ісландія          | 1 – 2     | Швейцарія            | Ліга націй УЄФА 2018-2019 - 1-й етап | -    |          |
| 14-11-2018 | Лугано              | Швейцарія         | 0 – 1     | Катар                | товариський матч                     | -    | 46'      |
| Усього     |                     | Матчів            | 21        |                      | Голів                                | 0    |          |

## Титули і досягнення
- Чемпіон Хорватії (1):

«Динамо»: 2019-20

title: Франсуа Мубандже

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Франсуа Мубандже
| зображення = AUT vs. SUI 2015-11-17 (152).jpg
| підпис =
| повне-ім'я = Жак Франсуа Мубандже
| місце-народження = [[Дуала]]
| країна-народження = {{CMR}}
| дата-народження = 21.6.1990
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 182 см
| вага =
| поточний-клуб  = {{Прапорець|SUI}} [[Сьйон (футбольний клуб)|«Сьйон»]]
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| номер  = 90
| юнацькі-роки = 2003–2006
2006–2007
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|SUI}} «[[Серветт]]»
{{Прапорець|SUI}} [[Мерен (футбольний клуб)|«Мерен»]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2007–2010 | {{Прапорець|SUI}} | [[Мерен (футбольний клуб)|«Мерен»]] | 26 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2010–2013 | {{Прапорець|SUI}} | «[[Серветт]]» | 73 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2013–2019 | {{Прапорець|FRA}} | [[Тулуза (футбольний клуб)|«Тулуза»]] | 136 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2019–2022 | {{Прапорець|CRO}} | [[Динамо (Загреб)|«Динамо» (Загреб)]] | 17 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2020–2021 |{{оренда}} {{Прапорець|TUR}} | «[[Аланіяспор]]» | 35 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2022 |{{оренда}} {{Прапорець|TUR}} | [[Гезтепе (футбольний клуб)|«Гезтепе»]] | 8 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2022– | {{Прапорець|SUI}} | [[Сьйон (футбольний клуб)|«Сьйон»]] | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2011–2012 | {{Прапорець|CHE}} | [[Молодіжна збірна Швейцарії з футболу|Швейцарія U-21]] | 3 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2014–2018 | {{Прапорець|CHE}} | [[збірна Швейцарії з футболу|Швейцарія]] | 21 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 17 вересня 2022
| збірна-поновлення =
}}
'''Франсуа Мубандже''' ({{lang-fr|François Moubandje}}, {{н}} [[21 червня]] [[1990]], [[Дуала]]) — [[Швейцарія|швейцарський]] [[футболіст]] [[камерун]]ського походження, [[Захисник (футбол)|захисник]] клубу [[Сьйон (футбольний клуб)|«Сьйон»]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[21 червня]] [[1990]] року в місті [[Дуала]].

У дорослому футболі дебютував [[2007]] року виступами за команду клубу [[Мерен (футбольний клуб)|«Мерен»]], в якій провів три сезони, взявши участь у 26 матчах чемпіонату.

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «[[Серветт]]», до складу якого приєднався [[2010]] року. Відіграв за женевську команду наступні три сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Серветта», був основним гравцем захисту команди.

До складу клубу [[Тулуза (футбольний клуб)|«Тулуза»]] приєднався [[2013]] року. Влітку 2016 року подовжив свій контракт з французьким клубом до 2019 року. У сезоні 2017/18 провів свою соту гру за «Тулузу» в національному чемпіонаті.

У липні 2019, після завершення контракту з «Тулузою», перейшов до [[Динамо (Загреб)|загребського «Динамо»]] як [[вільний агент]]. Восени 2019 в складі хорватського клубу дебютував у [[Ліга чемпіонів УЄФА 2019—2020|Лізі чемпіонів УЄФА]].

== Виступи за збірні ==
Протягом [[2011]]–[[2012]] років залучався до складу [[Молодіжна збірна Швейцарії з футболу|молодіжної збірної Швейцарії]]. На молодіжному рівні зіграв у 3 офіційних матчах.

У 2014 році дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Швейцарії з футболу|національної збірної Швейцарії]]. У подальшому періодично залучався до ігор збірної, був невикористаним резервним гравцем національної команди під час [[Чемпіонат Європи з футболу 2016|чемпіонату Європи 2016 року]] у [[Франція|Франції]].

2018 року був також включений до заявки збірної Швейцарії для участі у [[Чемпіонат світу з футболу 2018|тогорічному чемпіонаті світу]] в [[Росія|Росії]], щоправда знову як резервний гравець.

=== Матчі за збірну ===
''Станом на 29 січня 2020 року''
{{Матчі за збірну початок|SUI}}
{{Матчі за збірну|15-11-2014|Базель|CHE|4|0|LTU|-|ВідбірЧЄ|2016|13={{Cartellinogiallo|24}} {{Sostout|75}}}}
{{Матчі за збірну|18-11-2014|Вроцлав|POL|2|2|CHE|-|Тов}}
{{Матчі за збірну|31-3-2015|Цюрих|CHE|1|1|USA|-|Тов}}
{{Матчі за збірну|10-6-2015|Тун|CHE|3|0|LIE|-|Тов|13={{Sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|14-10-2014|Серравалле|SMR|0|4|CHE|-|ВідбірЧЄ|2016|13={{sostin|72}}}}
{{Матчі за збірну|12-10-2015|Таллінн|EST|0|1|CHE|-|ВідбірЧЄ|2016|13={{Sostin|80}}}}
{{Матчі за збірну|13-11-2015|Трнава|SVK|3|2|CHE|-|Тов|13={{sostout|58}}}}
{{Матчі за збірну|17-11-2015|Відень|AUT|1|2|CHE|-|Тов}}
{{Матчі за збірну|25-3-2016|Дублін|IRL|1|0|CHE|-|Тов|13={{sostin|78}}}}
{{Матчі за збірну|29-3-2016|Цюрих|CHE|0|2|BIH|-|Тов|13={{sostin|65}}}}
{{Матчі за збірну|3-6-2016|Лугано|CHE|2|1|MDA|-|Тов|13={{Sostin|63}}}}
{{Матчі за збірну|25-3-2017|Каруж|CHE|1|0|LVA|-|ВідбірЧС|2018}}
{{Матчі за збірну|1-6-2017|Невшатель|CHE|1|0|BLR|-|Тов}}
{{Матчі за збірну|9-6-2017|Торсгавн|FRO|0|2|CHE|-|ВідбірЧС|2018}}
{{Матчі за збірну|7-10-2017|Базель|CHE|5|2|HUN|-|ВідбірЧС|2018}}
{{Матчі за збірну|27-3-2018|Базель|CHE|6|0|PAN|-|Тов}}
{{Матчі за збірну|3-6-2018|Віла-Реал (Іспанія)|ESP|1|1|SWI|-|Тов|13={{Sostin|78}}}}
{{Матчі за збірну|8-6-2018|Лугано|SWI|2|0|JPN|-|Тов|13={{Sostin|73}}}}
{{Матчі за збірну|11-9-2018|Лестер|ENG|1|0|CHE|-|Тов|13={{Sostin|46}}}}
{{Матчі за збірну|15-10-2018|Рейк'явік|ISL|1|2|CHE|-|Ліга націй УЄФА|2018-2019|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|14-11-2018|Лугано|CHE|0|1|QAT|-|Тов|13={{Sostin|46}}}}
{{Матчі за збірну кінець|21|0}}

== Титули і досягнення ==
* [[Чемпіонат Хорватії з футболу|Чемпіон Хорватії]] '''(1)''':
: [[Динамо (Загреб)|«Динамо»]]: [[Перша хорватська футбольна ліга 2019—2020|2019-20]]

== Посилання ==
*{{Soccerway}}
*{{Transfermarkt}}
*{{Wfb}}

{{Navboxes colour
|title = Склади збірної Швейцарії на міжнародних турнірах
|bg        = #d81e05
|fg        = #ffffff
|bordercolor=
|list1={{Склад збірної Швейцарії на чемпіонаті Європи 2016}}
{{Склад збірної Швейцарії на чемпіонаті світу 2018}}
}}
{{нк}}
{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Мубандже Франсуа}}
[[Категорія:Швейцарські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Швейцарії з футболу]]
[[Категорія:Гравці збірної Швейцарії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Мерена»]]
[[Категорія:Футболісти «Серветта»]]
[[Категорія:Футболісти «Тулузи»]]
[[Категорія:Футболісти «Динамо» (Загреб)]]
[[Категорія:Футболісти «Аланьяспора»]]
[[Категорія:Футболісти «Гезтепе»]]
[[Категорія:Футболісти «Сьйона»]]
[[Категорія:Швейцарські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Франції]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Хорватії]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Туреччині]]
[[Категорія:Уродженці Дуали]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Жак Франсуа Мубандже

Народження: 21 червня 1990 (34 роки)

Громадянство: Швейцарія

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Сьйон»

title: Юнацькі клуби

«Серветт» · «Мерен»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Мерен» · 26 · (1)

«Серветт» · 73 · (2)

«Тулуза» · 136 · (0)

«Динамо» (Загреб) · 17 · (0)

→ «Аланіяспор» · 35 · (3)

→ «Гезтепе» · 8 · (0)

«Сьйон» · 0 · (0)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Швейцарія U-21 · 3 · (0)

Швейцарія · 21 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 17 вересня 2022.

Швейцарія


text:
# Сковрода-Пулноцна
Сковрода-Пулноцна (пол. Skowroda Północna) — село в Польщі, у гміні Хонсно Ловицького повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 170 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Скерневицького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 83      | 12                 | 60               | 11                   |
| Жінки    | 87      | 18                 | 45               | 24                   |
| Разом    | 170     | 30                 | 105              | 35                   |

title: Сковрода-Пулноцна

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Сковрода-Пулноцна
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Skowroda Północna}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Ловицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Хонсно (гміна){{!}}Хонсно
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 102
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 170
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 46
|поштовий індекс        = 99-413
|автомобільний код      = ELC
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0726211
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Сковрода-Пулноцна''' ({{lang-pl|Skowroda Północna}}) — село в Польщі, у [[Хонсно (гміна)|гміні Хонсно]] [[Ловицький повіт|Ловицького повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:170}} {{МНОЖИНА:170|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Скерневицьке воєводство|Скерневицького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=83 |ЧолПре=12 |ЧолПрац=60 |ЧолПост=11
|Жін=87 |ЖінПре=18 |ЖінПрац=45 |ЖінПост=24
|Разом=170 |РазомПре=30 |РазомПрац=105 |РазомПост=35
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Хонсно}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Ловицького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Ловицький повіт

Гміна: Хонсно

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: ELC

OSM: ↑1403635 ·R (Ґміна Хонсно)


text:
# Потік Куетта
Потік Куетта, або Плоский потік Куетта (рос. поток Куэтта, або течение Куэтта; англ. Couette flow; нім. Couette-Strom m) — в гідродинаміці плоский потік між двома паралельними площинами із заданою відстанню між ними і відносною швидкістю їх руху. Одна з паралельних площин (нижня) є нерухомою, а інша рухається з постійною швидкістю.
Названо на честь Моріса Куетте — французького вченого, відомого своїми дослідженнями в області текучості рідин.
Визначається за формулою {\displaystyle V_{x}=f(x,y)}

title: Потік Куетта

wikitext:
{{unibox}}
'''Потік Куетта''', або '''Плоский потік Куетта''' ({{lang-ru|поток Куэтта}}, або {{lang|ru|течение Куэтта}}; {{lang-en|Couette flow}}; {{lang-de|Couette-Strom m}}) — в [[гідродинаміка|гідродинаміці]] плоский [[потік]] між двома паралельними площинами із заданою відстанню між ними і відносною швидкістю їх руху. Одна з паралельних площин (нижня) є нерухомою, а інша рухається з постійною швидкістю<ref>[http://vedeneev.ru/papers/lecture1.pdf Плоское течение Куэтта] {{ref-ru}}</ref>.

Названо на честь Моріса Куетте — французького вченого, відомого своїми дослідженнями в області [[Рідина#Текучість_рідини|текучості рідин]].

Визначається за формулою {{#statements:P2534}}

== Див. також ==
* [[Потік]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* Wendl, Michael C. ''General solution for the Couette flow profile'', 1999 {{ref-en}}
{{hydraulics-stub}}

[[Категорія:Гідродинаміка]]

Названо на честь: Maurice Couetted

Формула: {\displaystyle V_{x}=f(x,y)} · Редагувати інформацію у Вікіданих

Підтримується Вікіпроєктом: Вікіпедія:Проєкт:Математика


text:
# Вегенді
Ве́генді (ест. Vehendi küla) — село в Естонії, у волості Елва повіту Тартумаа.

## Населення
Чисельність населення на 31 грудня 2011 року становила 71 особу.

## Географія
Через населений пункт проходить автошлях 22176 (Валлапалу — Раннакюла).
У селі, що лежить на східному березі Виртс'ярв, розташовується Виртс'ярвський лімнологічний центр.

## Історія
До 24 жовтня 2017 року село входило до складу волості Ранну.

title: Вегенді

wikitext:
{{Населений пункт Естонії
 |статус                  = [[село]]
 |назва                   = Вегенді
 |оригінальна назва       = Vehendi küla
 |герб                    =
 |прапор                  =
 |опис герба              =
 |опис прапора            =
 |ширина герба            =
 |ширина прапора          =
 |зображення              =
 |зображення_розмір       =
 |зображення_підпис       =
  |lat_dir = N|lat_deg = 58|lat_min =  13|lat_sec = 27
  |lon_dir = E|lon_deg = 26|lon_min =  7|lon_sec = 43
  |CoordAddon             =
  |CoordScale             =
 |розмір карти країни     =
 |розмір карти регіону    =
 |розмір карти району     =
 |position                =
 |повіт                   = [[Тартумаа]]
 |волость                 = [[Елва (волость)|Елва]]
 |підпорядкування         =
 |вид общини              =
 |община                  =
 |карта країни            =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |внутрішній поділ        =
 |вид голови              =
 |голова                  =
 |дата заснування         =
 |рік заснування          =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   =
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              = 71
  |рік перепису           = (31.12.2011)<ref name="lp1">{{Rahvastik2011}}</ref>
  |густота населення      =
  |агломерація            =
  |національний склад     =
  |конфесійний склад      =
  |катойконім             =
 |часовий пояс            = +2
 |DST                     = +1
 |телефонний код          =
 |поштовий індекс         = 61117
 |поштові індекси         =
 |автомобільний код       =
 |цифровий ідентифікатор  = 9178
 |категорія в Commons     =
 |назва для Commons       =
 |сайт                    =
 |мова сайту              =
 |мова сайту 2            =
 |мова сайту 3            =
 |мова сайту 4            =
 |мова сайту 5            =
 |add1n                   =
 |add1                    =
 |add2n                   =
 |add2                    =
 |add3n                   =
 |add3                    =
}}
'''Ве́генді''' ({{lang-et|Vehendi küla}}) — [[село]] в [[Естонія|Естонії]], у волості [[Елва (волость)|Елва]] повіту [[Тартумаа]].

== Населення ==
Чисельність населення на [[31 грудня]] [[2011]] року становила 71 особу<ref name="lp1" />.

== Географія ==
Через населений пункт проходить автошлях {{Автошлях Естонії|3|22176}} ([[Валлапалу]] — [[Раннакюла (Елва)|Раннакюла]]).

У селі, що лежить на східному березі [[Виртс'ярв]], розташовується Виртс'ярвський лімнологічний центр.

== Історія ==
До [[24 жовтня]] [[2017]] року село входило до складу волості [[Ранну (волость)|Ранну]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Rahvastik2011}}

== Посилання ==
* [http://elva.kovtp.ee/ Офіційний сайт волості Елва] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180205013420/http://elva.kovtp.ee/ |date=5 лютого 2018 }} {{ref-et}}
* [http://www.rannu.ee/ Офіційний сайт волості Ранну] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070502195337/http://www.rannu.ee/ |date=2 травня 2007 }} {{ref-et}}

{{Портали|Географія|Естонія}}

{{Estonia-geo-stub}}
{{Волость Елва}}

[[Категорія:Волость Елва]]
[[Категорія:Села Тартумаа]]
[[Категорія:Волость Ранну]]

Країна: Естонія

Повіт: Тартумаа

Волость: Елва

Часовий пояс: UTC+2, влітку UTC+3


text:
# Гітлер'югенд
Гітлер'ю́генд (також поширене написання Гітлерюгенд, нім. Hitler-Jugend, Hitlerjugend, HJ) — молодіжна нацистська воєнізована організація, головний кадровий резерв НСДАП. Створена у березні 1922 року як Молодіжна Федерація націонал-соціалістів. 30 жовтня 1931 Гітлер'югенд очолив рейхс'югендфюрер Бальдур фон Ширах, що підпорядковувався безпосередньо Гітлеру. Приналежність молоді Німеччини до «Гітлер'югенду» була обов'язковою. Заборонена 10 жовтня 1945.
Гасло Гітлер'югенду — «Кров і честь» (нім. Blut und Ehre).

## Історія організації

### Розвиток організації з 1922 до 1933 року
У 1923 році, через 4 роки після заснування
нацистської партії і через рік заснування Молодіжної Федерації
націонал-соціалістів, за пропозицією Адольфа
Гітлера була створена молодіжна секція при НСДАП, яка після серії перейменувань в 1926 р. з подачі Юліуса Штрейхера отримала назву «Гітлер'югенд» — «гітлерівська молодь».
З 1925 по 1931 рік організацію очолював Курт Грубер. У жовтні 1931 року він
зайняв посаду у вищому керівництві СА, на зміну йому прийшов Адріан фон Рентельн.
До початку 1933 року кількість членів «Гітлер'югенду»
збільшилася в 30 разів, досягнувши 300 000 осіб. [1]. Однак повністю підпорядкувати і нацифікувати молодіжний рух Німеччини
вдалося значно пізніше, лише за допомогою насильницьких силових методів «Третього Рейху».
В останні роки Веймарської республіки «Гітлер'югенд»
зробив свій вклад в ескалацію насильства на вулицях німецьких міст. Так, наприклад, організовані групи «Гітлерюгенда» нападали на кінотеатри, де демонструвався
антивоєнний фільм «На Західному фронті без змін», який був знятий за мотивами
книги німецького письменника Еріха Марії
Ремарка. Сам Е. М. Ремарк переслідувався нацистами за свої антивоєнні
погляди. Насильство проти власників кінотеатрів і глядачів призвело до того, що
фільм був вилучений з прокату у багатьох регіонах Німеччини. [1].

### Розвиток організації з 1933 до 1939 року
Прихід нацистів до влади 30 січня 1933 року
дозволив організації зайняти своє місце у структурі державного апарату
Німеччини. З цього часу фактично вся німецька молодь, за планами партії, зобов'язана
була вступати до «Гітлер'югенду». Після 30 січня керівництво «Гітлер'югенду»
почало  претендувати на виключну роль у
роботі з молоддю. У цьому ж році керівником організації був призначений Бальдур фон Ширах.
5 квітня 1933 року фон Ширах наказав підрозділам «Гітлер'югенду»
зненацька захопити канцелярії Державного Комітету Німецьких Молодіжних
Організацій. Від цієї акції керівництво «Гітлер'югенду» отримало важливі
матеріали про інші молодіжні організації, зокрема про їх керівництво та їх
адреси. Це сприяло політиці ліквідації інших молодіжних організацій зі
структури державного апарату Німеччини.
Значно зросла кількість членів організації: до
кінця 1934 року вона налічувала 3,5 мільйона осіб. [2].
У 1934 році було підписано угоду між імперськими
керівниками молоді, селян і спортсменів, з метою включення сільської та спортивної
молоді у склад «Гітлер'югенду». Включення спортивної молоді до «Гітлер'югенду»
було завершено у червні 1936 року, а сільської — у липні 1935 року. Угода, підписана Бальдуром фон Ширахом та імперським спортивним керівником
забезпечувала «Гітлер'югенду» фактичну монополію у сфері молодіжного спорту до
18 років. [2].

### Розвиток організації з 1939 до 1945 року
Головним напрямком роботи «Гітлер'югенду» під час війни стає залучення молоді до підтримки Вермахту. У 1940 році імперське
керівництво «Гітлерюгенду» очолив Артур Аксман, колишній заступник Бальдура фон Шираха. Сам фон Ширах, після
проведеної проти нього обвинувальної кампанії (зокрема, висміювалося його
аристократичне походження), був призначений на пост гауляйтера Відня.
У січні 1943 року у Німеччині було запроваджено
обов'язкову службу молоді допризовного віку. Як правило, це були школярі
старших класів, вони залучалися до служби в зенітно артилерійських частинах
цілими підрозділами «Гітлер'югенду». Вони вважалися такими, що виконують
«молодіжну службу», а не солдатами, але фактично служили у Вермахті, роблячи
можливим відправку дорослих зенітників на фронт.
У січні 1945 року керівництво «Гітлер'югенду»
оголосило «імперський призов» до лав збройних сил. Понад 70 % юнаків 1928 року
народження повинні були заявити про готовність служити у вермахті. Дівчата
призивалися у допоміжні корпуси. З вересня 1944 по січень 1945 року на службу в
гітлерівську армію було залучено 150 000 дівчат.
Після поразки Третього Рейху організацію було
розпущено.

## Внутрішня структура організації, її функції
«Гітлер'югенд» був організований за військовим
зразком і за принципом «молодь керує молоддю», організація охоплювала німецьку
молодь віком від 10 до 18 років і ділилася за віковими категоріями.
- Молодша група: хлопчики від 10 до 14 років — «Дойчес Юнгфольк» («Німецька молодь»);

- Старша група: з 14 до 18 років — власне «Гітлер'югенд».

Жіноча
організація в складі «Гітлер'югенд»:
- дівчата у віці від 10 до 14 років — «Юнгмедельбунд» («Союз дівчаток»);

- дівчата у віці від 14 до 18 років — «Бунд Дойчер Медель» («Союз німецьких дівчат»).

Члени «Гітлер'югенду» залучалися до роботи в
магазинах для розподілу та доставки продуктів, прибирали сніг і сміття.
«Почесною службою» для дівчат було оголошено надання допомоги сім'ям загиблих
на війні в догляді за дітьми, у веденні домашнього господарства. Вони працювали
в дитячих садках, лазаретах, будинках престарілих та інвалідів. Організовувалися
культурні відвідування молоддю з «Гітлер'югенду» сільської місцевості, де велася
пропагандистська робота з місцевою молоддю.

## Керівники «Гітлер'югенду»
- Г. А. Ленк (травень 1922 року — листопад 1923 року);
- К. П. Грубер (лютий 1925 року — жовтень 1931 року);
- А. фон Рентельн (жовтень 1931 року — червень 1932 року);
- Б. фон Ширах (жовтень 1931 року — серпень 1940 року);
- А. Аксман (серпень 1940 року — травень 1945 року).

title: Гітлер'югенд

wikitext:
{{Організація
|підпис = Форма «гітлер'югенд»
}}
[[Файл:Bundesarchiv Bild 119-5592-14A, Gruppe von HJ-Jungen.jpg|thumb|right|240px|Групове фото. Із зібрання фотознімків [[1933]] року]]
[[Файл:Eintrittserklaerung in die Hitler-Jugend.jpg|thumb|200px|right|Заява про вступ до гітлер'югенду 1938 року]]

'''Гітлер'ю́генд''' (також поширене написання '''Гітлерюгенд''', {{lang-de|Hitler-Jugend}}, {{langi|de|Hitlerjugend}}, {{langi|de|'''HJ'''}}) — молодіжна [[нацист]]ська воєнізована організація, головний кадровий резерв [[НСДАП]]. Створена у березні 1922 року як Молодіжна Федерація націонал-соціалістів. 30 жовтня 1931 Гітлер'югенд очолив рейхс'югендфюрер [[Бальдур фон Ширах]], що підпорядковувався безпосередньо [[Гітлер]]у. Приналежність молоді [[німеччина|Німеччини]] до «Гітлер'югенду» була обов'язковою. Заборонена [[10 жовтня]] [[1945]].

Гасло Гітлер'югенду — «Кров і честь» ({{lang-de|Blut und Ehre}})<ref>[http://www.augsburger-allgemeine.de/neu-ulm/Bei-Blut-und-Ehre-versteht-der-Richter-keinen-Spass-id4991456.html «Bei „Blut und Ehre“ versteht der Richter keinen Spaß»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140809015334/http://www.augsburger-allgemeine.de/neu-ulm/Bei-Blut-und-Ehre-versteht-der-Richter-keinen-Spass-id4991456.html |date=9 серпня 2014 }} augsburger-allgemeine.de vom 27. Januar 2009{{ref-de}}</ref><ref>Roman Trips-Hebert: [http://www.bundestag.de/dokumente/analysen/2009/Kennzeichen_verfassungswidriger_Organisationen.pdf Das strafbare Verwenden von Kennzeichen verfassungswidriger Organisationen — § 86a StGB im Spiegel der Rechtsprechung''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110125080744/http://www.bundestag.de/dokumente/analysen/2009/Kennzeichen_verfassungswidriger_Organisationen.pdf |date=25 січня 2011 }}. Berlin 2009.{{ref-de}}</ref><ref>''faz.net'' 13. August 2009: [http://www.faz.net/s/Rub594835B672714A1DB1A121534F010EE1/Doc~E6EAB0D42788943E386D0A44042DD071C~ATpl~Ecommon~Scontent.html ''Nazi-Parolen in fremder Sprache nicht strafbar''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090917012751/http://www.faz.net/s/Rub594835B672714A1DB1A121534F010EE1/Doc~E6EAB0D42788943E386D0A44042DD071C~ATpl~Ecommon~Scontent.html |date=17 вересня 2009 }}{{ref-de}}</ref><ref>''{{iw|BGHSt||de}}'' 54, S. 61-69.{{ref-de}}</ref><ref>[http://www.guardian.co.uk/commentisfree/2012/sep/04/greece-golden-dawn-not-political-party «Greece's Golden Dawn isn't a political party — it's more like a criminal gang»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120929103159/http://www.guardian.co.uk/commentisfree/2012/sep/04/greece-golden-dawn-not-political-party |date=29 вересня 2012 }} guardian.co.uk vom 04. September 2012{{ref-en}}</ref>.

[[Файл:Bundesarchiv Bild 146-1973-060-72, Wandernde Hitlerjungen.jpg|thumb|200px|В літніх таборах]]

== Історія організації ==

=== Розвиток організації з 1922 до 1933 року ===
У 1923 році, через 4 роки після заснування
нацистської партії і через рік заснування Молодіжної Федерації
націонал-соціалістів, за пропозицією [[Адольф Гітлер|Адольфа
Гітлера]]'' ''була створена молодіжна секція при НСДАП, яка після серії перейменувань в 1926 р. з подачі [[Юліус Штрейхер|Юліуса Штрейхера]] отримала назву «Гітлер'югенд''»'' — «гітлерівська молодь».

З 1925 по 1931 рік організацію очолював [[Курт Грубер]]. У жовтні 1931 року він
зайняв посаду у вищому керівництві [[СА]], на зміну йому прийшов [[Адріан фон Рентельн]].

До початку 1933 року кількість членів «Гітлер'югенду»
збільшилася в 30 разів, досягнувши 300 000 осіб. [1]. Однак повністю підпорядкувати і нацифікувати молодіжний рух Німеччини
вдалося значно пізніше, лише за допомогою насильницьких силових методів [[Третій Рейх|«Третього Рейху»]].

В останні роки [[Веймарська республіка|Веймарської республіки]] «Гітлер'югенд»
зробив свій вклад в ескалацію насильства на вулицях німецьких міст. Так, наприклад, організовані групи «Гітлерюгенда» нападали на кінотеатри, де демонструвався
антивоєнний фільм [[На західному фронті без змін (фільм, 1930)|«На Західному фронті без змін»]], який був знятий за мотивами
книги німецького письменника [[Еріх Марія Ремарк|Еріха Марії
Ремарка]]'''. '''Сам Е. М. Ремарк переслідувався нацистами за свої антивоєнні
погляди. Насильство проти власників кінотеатрів і глядачів призвело до того, що
фільм був вилучений з прокату у багатьох регіонах Німеччини. [1].

=== Розвиток організації з 1933 до 1939 року ===
Прихід нацистів до влади 30 січня 1933 року
дозволив організації зайняти своє місце у структурі державного апарату
Німеччини. З цього часу фактично вся німецька молодь, за планами партії, зобов'язана
була вступати до «Гітлер'югенду». Після 30 січня керівництво «Гітлер'югенду»
почало  претендувати на виключну роль у
роботі з молоддю. У цьому ж році керівником організації був призначений [[Бальдур фон Ширах]].

5 квітня 1933 року фон Ширах наказав підрозділам «Гітлер'югенду»
зненацька захопити канцелярії Державного Комітету Німецьких Молодіжних
Організацій. Від цієї акції керівництво «Гітлер'югенду» отримало важливі
матеріали про інші молодіжні організації, зокрема про їх керівництво та їх
адреси. Це сприяло політиці ліквідації інших молодіжних організацій зі
структури державного апарату Німеччини.

Значно зросла кількість членів організації: до
кінця 1934 року вона налічувала 3,5 мільйона осіб. [2].

У 1934 році було підписано угоду між імперськими
керівниками молоді, селян і спортсменів, з метою включення сільської та спортивної
молоді у склад «Гітлер'югенду». Включення спортивної молоді до «Гітлер'югенду»
було завершено у червні 1936 року, а сільської — у липні 1935 року. Угода, підписана Бальдуром фон Ширахом та імперським спортивним керівником
забезпечувала «Гітлер'югенду» фактичну монополію у сфері молодіжного спорту до
18 років. [2].

=== Розвиток організації з 1939 до 1945 року ===
Головним напрямком роботи «Гітлер'югенду» під час війни стає залучення молоді до підтримки [[Вермахт]]у. У 1940 році імперське
керівництво «Гітлерюгенду» очолив [[Артур Аксман]]'', ''колишній заступник Бальдура фон Шираха. Сам фон Ширах, після
проведеної проти нього обвинувальної кампанії (зокрема, висміювалося його
аристократичне походження), був призначений на пост гауляйтера Відня.

У січні 1943 року у Німеччині було запроваджено
обов'язкову службу молоді допризовного віку. Як правило, це були школярі
старших класів, вони залучалися до служби в зенітно артилерійських частинах
цілими підрозділами «Гітлер'югенду». Вони вважалися такими, що виконують
«молодіжну службу», а не солдатами, але фактично служили у Вермахті, роблячи
можливим відправку дорослих зенітників на фронт.

У січні 1945 року керівництво «Гітлер'югенду»
оголосило «імперський призов» до лав збройних сил. Понад 70 % юнаків 1928 року
народження повинні були заявити про готовність служити у вермахті. Дівчата
призивалися у допоміжні корпуси. З вересня 1944 по січень 1945 року на службу в
гітлерівську армію було залучено 150 000 дівчат.

Після поразки Третього Рейху організацію було
розпущено.

== Внутрішня структура організації, її функції ==
«Гітлер'югенд» був організований за військовим
зразком і за принципом «молодь керує молоддю», організація охоплювала німецьку
молодь віком від 10 до 18 років і ділилася за віковими категоріями.
* Молодша група: хлопчики від 10 до 14 років — «[[Дойчес Юнгфольк]]» («Німецька молодь»);

* Старша група: з 14 до 18 років — власне «Гітлер'югенд».
Жіноча
організація в складі «Гітлер'югенд»:
* дівчата у віці від 10 до 14 років — «[[Союз дівчаток|Юнгмедельбунд]]» («Союз дівчаток»);

* дівчата у віці від 14 до 18 років — «[[Союз німецьких дівчат|Бунд Дойчер Медель]]» («Союз німецьких дівчат»).
Члени «Гітлер'югенду» залучалися до роботи в
магазинах для розподілу та доставки продуктів, прибирали сніг і сміття.
«Почесною службою» для дівчат було оголошено надання допомоги сім'ям загиблих
на війні в догляді за дітьми, у веденні домашнього господарства. Вони працювали
в дитячих садках, лазаретах, будинках престарілих та інвалідів. Організовувалися
культурні відвідування молоддю з «Гітлер'югенду» сільської місцевості, де велася
пропагандистська робота з місцевою молоддю.

== Керівники «Гітлер'югенду» ==
* Г. А. Ленк (травень 1922 року — листопад 1923 року);
* К. П. Грубер (лютий 1925 року — жовтень 1931 року);
* А. фон Рентельн (жовтень 1931 року — червень 1932 року);
* Б. фон Ширах (жовтень 1931 року — серпень 1940 року);
* А. Аксман (серпень 1940 року — травень 1945 року).

== Див. також ==
{{commons|Category:Hitlerjugend|Гітлер'югенд}}
* [[Біла троянда]]
* [[Пірати Едельвейсу]]
* [[Піонерський рух]]
* [[Всесоюзна піонерська організація імені В. І. Леніна]]
* [[Комсомол]]
* [[Юнармія]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* [http://www.hrono.ru/organ/hitlerjugend.html Гітлер'югенд — бібліотека «Хронос»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081024091706/http://www.hrono.ru/organ/hitlerjugend.html |date=24 жовтня 2008 }} {{ref-ru}}

== Посилання ==
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53395/9038.html Гітлерюґенд]}}
{{Нацизм}}
{{ВП-портали|Німеччина}}
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Гітлер'югенд}}
[[Категорія:Гітлер'югенд]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1926]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1922]]

title: Гітлер'югенд

На честь: Адольф Гітлер

Тип: молодіжне крило організаціїd

Засновано: 3 січня 1926

Розпущено: 12 жовтня 1945 і 10 жовтня 1945

Ідеологія: націонал-соціалізм

Країна: Третій Райх · Веймарська республіка

Штаб-квартира: Берлін

Керівник: Бальдур фон Ширах і Артур Аксман

Афіліація: Націонал-соціалістична робітнича партія Німеччини


text:
# Герб Сваляви
Герб Сваляви — офіційний символ міста Свалява Свалявського району Закарпатської області, затверджений 15 вересня 2000 р. рішенням сесії міської ради.
У щиті, перетятому червоним зі срібною облямівкою і лазуровим, зелена балка. У першій частині селянин у срібних капелюсі, одязі і взутті, наливає срібну воду зі срібного відра в срібну бочку. У другій частині срібне коло, поверх якого срібний фонтан із лазуровими струменями води, увінчаними зеленим деревом.

title: Герб Сваляви

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Сваляви
|зображення         = Svalyava gerb.png
|зображення_розмір  = 200
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = [[Свалява]]
|дата_затвердження  = [[15 вересня]] [[2000]]
|нашоломник         =
|корона             =
|шолом              =
|щит                =
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}

'''Герб Сваляви''' — офіційний символ міста [[Свалява]] [[Свалявський район|Свалявського району]] [[Закарпатська область|Закарпатської області]], затверджений [[15 вересня]] [[2000]] р. рішенням сесії міської ради.

У [[геральдичний щит|щиті]], перетятому [[червінь (геральдика)|червоним]] зі срібною облямівкою і [[лазур (геральдика)|лазуровим]], зелена [[Балка (геральдика)|балка]]. У першій частині [[селянин]] у срібних [[Капелюх|капелюсі]], [[Одяг|одязі]] і [[Взуття|взутті]], наливає срібну [[Вода|воду]] зі срібного [[Відро|відра]] в срібну [[Бочка|бочку]]. У другій частині срібне [[коло]], поверх якого срібний [[фонтан]] із лазуровими струменями води, увінчаними зеленим [[дерево]]м.

== Див. також ==
* [[Прапор Сваляви]]
* [[Свалява]]

== Посилання ==
* [http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=12058#verh Українська геральдика] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210818194324/http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=12058#verh |date=18 серпня 2021 }}

{{Герби районних центрів Закарпатської області}}
[[Категорія:Герби міст Закарпатської області|Свалява]]
[[Категорія:Свалява]]

title: Деталі

Носій: Свалява

Затверджений: 15 вересня 2000


text:
# Залізнична лінія Рига-Даугавпілс
Залізнична лінія Рига — Даугавпілс — залізнична лінія в Латвії довжиною 218 кілометрів. Це одна з перших залізничних ліній в Латвії.
Сьогодні до її складу входять лінії Рига — Крустпілс та Крустпілс — Даугавпілс. Подорож з Риги до Даугавпілса дизель-поїздом займає від 3 годин 12 хвилин до 3 годин 33 хвилин (залежно від конкретного маршруту та напрямку руху), а експрес-дизель-поїздом — 2 години 45 хвилин. Дизель-поїзди маршрутів Рига — Даугавпілс, Рига — Краслава, Рига — Індра проїжджають лінію повністю, маршрутів Рига — Крустпілс, Рига — Резекне, Рига — Зилупе — на дільниці від Риги до Крустпілса, маршрутів Рига — Мадона, Рига — Гулбене — на дільниці від Риги до станції Плявіняс. Початкова дільниця лінії до Айзкраукле електрифікована, і електропоїзди курсують за маршрутами Рига — Огре, Рига — Ліелварде, Рига — Айзкраукле. Лінія інтенсивно використовується вантажними поїздами (наприклад, згідно з розкладом 2015/2016 року, у ризькому напрямку було заплановано 37 вантажних поїздів на день, у напрямку Плавіняс — Шкіротава — 33, у напрямку Крустпілса на ділянці Даугавпілс — Крустпілс — 38, у напрямку Даугавпілса — 37). Ділянка Рига — Крустпілс має дві колії, на решті лінії — одну колію.

## Історія
Побудована в 1858-1861 роках як Риго-Двінська залізниця, рух відкрито 1861 року. Лінія з'єднала Ригу з Петербурзько-Варшавською залізницею.
20 липня 1959 року було електрифіковано ділянку Рига-Огре, того ж року контактну підвіску подовжили до Парогре, 1968 року — до Юмправи, і 1972 року — до Айзкраукле. На початку 1990-х років на ділянках Лієлварде-Кайбала і Юмправа-Дендрарій прокладено другу рейкову колію. До 1990 року кілометраж на ділянці Рига-Крустпілс відраховувався від Москви.
У вересні 2011 року розпочалося будівництво другої колії на ділянці Скривері-Крустпілс. Під час проекту на ділянці Скривері-Крустпілс також було реконструйовано та модернізовано існуючу інфраструктуру (станції та їхні будівлі, переїзди, платформи, мости та водопропускні труби, системи сигналізації, телекомунікації та електропостачання). Будівельні роботи були повністю завершені, і друга колія була повністю введена в експлуатацію 18 грудня 2014 року, а офіційне відкриття відбулося на станції Айзкраукле 4 лютого 2015 року.
Станом на 2024 рік тривають роботи з благоустрою інфраструктури у зв'язку із закупівлями нових електричок.

## Станції, зупинки та маршрутні точки
1. Rīga
2. Vagonu parks
3. Jāņavārti
4. Daugmale
5. Šķirotava
6. Gaisma
7. Rumbula
8. Dārziņi
9. Dole
10. Salaspils
11. Saulkalne
12. Ikšķile
13. Jaunogre
14. Ogre
15. Pārogre
16. Ciemupe
17. Ķegums
18. Lielvārde
19. Kaibala
20. Jumprava
21. Skrīveri
22. Muldakmens
23. Aizkraukle
24. Koknese
25. Alotene
26. Pļaviņas
27. Krustpils
28. Asote
29. Trepe
30. Līvāni
31. Jersika
32. Sergunta
33. Nīcgale
34. Vabole
35. Līksna
36. 383. kilometrs
37. 387. kilometrs
38. Daugavpils

title: Залізнична лінія Рига-Даугавпілс

wikitext:
[[Файл:Dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils karte.png|міні|Залізнична лінія Рига-Даугавпілс]]
'''Залізнична лінія Рига — Даугавпілс''' — [[залізнична лінія]] в [[Латвія|Латвії]] довжиною 218 кілометрів. Це одна з перших залізничних ліній в Латвії.

Сьогодні до її складу входять лінії [[Рига]] — [[Крустпілс]] та Крустпілс — [[Даугавпілс]]. Подорож з Риги до Даугавпілса дизель-поїздом займає від 3 годин 12 хвилин до 3 годин 33 хвилин (залежно від конкретного маршруту та напрямку руху), а експрес-дизель-поїздом — 2 години 45 хвилин. Дизель-поїзди маршрутів Рига — {{ст.|Даугавпілс}}, Рига — {{ст.|Краслава}}, Рига — {{ст.|Індра}} проїжджають лінію повністю, маршрутів Рига — {{ст.|Крустпілс}}, Рига — [[Резекне II|Резекне]], Рига — [[Зилупе]] — на дільниці від Риги до Крустпілса, маршрутів Рига — {{ст.|Мадона}}, Рига — {{ст.|Гулбене}} — на дільниці від Риги до станції Плявіняс. Початкова дільниця лінії до {{ст.|Айзкраукле}} електрифікована, і електропоїзди курсують за маршрутами Рига — {{ст.|Огре}}, Рига — {{ст.|Ліелварде}}, Рига — {{ст.|Айзкраукле}}<ref>{{Cite web |url=https://www.vivi.lv/uploads/Saraksti/R%C4%ABga_Aizkraukle_15_12.pdf |title=Розклад руху поїздів зі станції Рига в напрямку станції Огре та інших |website=vivi.lv |language=lv}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.vivi.lv/uploads/Saraksti/Aizkraukle-R%C4%ABga_20_12_labots.pdf |title=Розклад руху поїздів у напрямку Риги з боку станції Огре та інших |website=vivi.lv |language=lv}}</ref>. Лінія інтенсивно використовується вантажними поїздами (наприклад, згідно з розкладом 2015/2016 року, у ризькому напрямку було заплановано 37 вантажних поїздів на день, у напрямку Плавіняс — Шкіротава — 33, у напрямку Крустпілса на ділянці Даугавпілс — Крустпілс — 38, у напрямку Даугавпілса — 37). Ділянка Рига — Крустпілс має дві колії, на решті лінії — одну колію.

== Історія ==
Побудована в 1858-1861 роках як Риго-Двінська залізниця, рух відкрито 1861 року. Лінія з'єднала Ригу з [[Залізниця Санкт-Петербург — Варшава|Петербурзько-Варшавською залізницею]].

20 липня 1959 року було електрифіковано ділянку Рига-Огре, того ж року контактну підвіску подовжили до Парогре, 1968 року — до Юмправи, і 1972 року — до Айзкраукле. На початку 1990-х років на ділянках Лієлварде-Кайбала і Юмправа-Дендрарій прокладено другу рейкову колію. До 1990 року кілометраж на ділянці Рига-Крустпілс відраховувався від [[Москва|Москви]].

У вересні 2011 року розпочалося будівництво другої колії на ділянці Скривері-Крустпілс. Під час проекту на ділянці Скривері-Крустпілс також було реконструйовано та модернізовано існуючу інфраструктуру (станції та їхні будівлі, переїзди, платформи, мости та водопропускні труби, системи сигналізації, телекомунікації та електропостачання). Будівельні роботи були повністю завершені, і друга колія була повністю введена в експлуатацію 18 грудня 2014 року, а офіційне відкриття відбулося на станції Айзкраукле 4 лютого 2015 року.

Станом на 2024 рік тривають роботи з благоустрою інфраструктури у зв'язку із закупівлями нових електричок.

== Станції, зупинки та маршрутні точки ==

# Rīga
# Vagonu parks
# Jāņavārti
# Daugmale
# Šķirotava
# Gaisma
# Rumbula
# Dārziņi
# Dole
# Salaspils
# Saulkalne
# Ikšķile
# Jaunogre
# Ogre
# Pārogre
# Ciemupe
# Ķegums
# Lielvārde
# Kaibala
# Jumprava
# Skrīveri
# Muldakmens
# Aizkraukle
# Koknese
# Alotene
# Pļaviņas
# Krustpils
# Asote
# Trepe
# Līvāni
# Jersika
# Sergunta
# Nīcgale
# Vabole
# Līksna
# 383. kilometrs
# 387. kilometrs
# Daugavpils

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Рига]]
[[Категорія:Даугавпілс]]
[[Категорія:Залізниці Латвії]]