text:
# Суперкубок України з волейболу серед чоловіків 2021
Суперкубок України з волейболу серед чоловіків у 2021 році пройшов у новому форматі: збільшилася кількість учасників з двох до чотирьох і, відповідно, кількість матчів.
Того ж тижня у Слобожанському Дніпропетровської області відбувся аналогічний турнір серед жіночих команд.

## Учасники
Результати виступів команд у попередньому сезоні:
| Команда                                        | Місто   | Сезон 2020/2021 | Сезон 2020/2021 | Сезон 2020/2021 |
| Команда                                        | Місто   | Чемпіонат       | Кубок           | Суперкубок      |
| ---------------------------------------------- | ------- | --------------- | --------------- | --------------- |
| «Барком-Кажани»                                | Львів   | 1               | 1               | 1               |
| «Епіцентр-Подоляни»                            | Городок | 2               | 3               |                 |
| «Житичі-Поліський університет»                 | Житомир | 4               | 2               | 2               |
| «Збірна Харківської області—Юридична академія» | Харків  | 3               | 9-10            |                 |

## Півфінал
| Дата       | Час   |                                | Рахунок |                                                | Сет 1 | Сет 2 | Сет 3 | Сет 4 | Сет 5 | Всього | Звіт  |
| ---------- | ----- | ------------------------------ | ------- | ---------------------------------------------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ------ | ----- |
| 26.11.2021 | 15:00 | «Барком-Кажани»                | 3-2     | «Епіцентр-Подоляни»                            | 20–25 | 25–23 | 25–14 | 14–25 | 15–7  | 99–94  | [ 2 ] |
| 26.11.2021 | 18:00 | «Житичі-Поліський університет» | 3-0     | «Збірна Харківської області—Юридична академія» | 25–15 | 25–20 | 25–21 |       |       | 75–56  | [ 3 ] |

## Фінал
| Дата       | Час   |                 | Рахунок |                                | Сет 1 | Сет 2 | Сет 3 | Сет 4 | Сет 5 | Всього  | Звіт  |
| ---------- | ----- | --------------- | ------- | ------------------------------ | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ------- | ----- |
| 27.11.2021 | 13:00 | «Барком-Кажани» | 2-3     | «Житичі-Поліський університет» | 25–16 | 21–25 | 30–32 | 25–17 | 13–15 | 114–105 | [ 4 ] |

| 2                | Олександр Дьячков  | 20  |
| 6                | Олексій Головень   | 5   |
| 7                | Олександр Наложний | 17  |
| 8                | Олександр Коваль   | 11  |
| 10               | Андрій Жуков       | (л) |
| 11               | Ілля Поліщук       |     |
| 14               | Ілля Довгий        | 2   |
| 16               | Віталій Кучер      | 9   |
| 18               | Михайло Бібер      |     |
| 25               | Артем Смоляр       | 15  |
| Резерв:          |                    |     |
| 4                | Олег Шевченко      |     |
| Головний тренер: |                    |     |
| Угіс Крастінш    |                    |     |

| 2                    | Владислав Павлюк    |     |
| 3                    | Богдан Мазенко      | 5   |
| 7                    | Дмитро Шоркін       | 11  |
| 8                    | Андрій Тупчій       | 14  |
| 9                    | Віталій Бондар      | 2   |
| 10                   | Олександр Прокопець |     |
| 11                   | Микола Рудницький   | 6   |
| 15                   | Віталій Щитков      | 3   |
| 16                   | Даніїл Анохін       | (л) |
| 20                   | Олександр Буздуган  | 19  |
| 22                   | Анатолій Хваста     | (л) |
| Резерв:              |                     |     |
| 12                   | Дмитро Кузьменко    |     |
| Головний тренер:     |                     |     |
| Сергій Терейковський |                     |     |

- Арбітри: Михайло Медвідь, Сергій Гулька

wikitext:
{{Infobox International Football Competition
| tourney_name = Суперкубок України
| year =
| other_titles =
| image =
| size =150px
| caption =
| country = [[Городок (Хмельницька область)|Городок]]
| dates = 26-27 листопада 2021
| num_teams = 4
| confederations =
| venues = СК «Епіцентр»
| cities =
| champion_other = [[Житичі-Поліський університет (волейбольний клуб)|«Житичі-Поліський університет» (Житомир)]]
| count =
| second_other =[[Барком-Кажани (волейбольний клуб)|«Барком-Кажани» (Львів)]]
| third_other =
| fourth_other =
| matches =
| goals =
| attendance =
| top_scorer =
| prevseason  = [[Суперкубок України з волейболу серед чоловіків 2020|2020]]
| nextseason  = [[Суперкубок України з волейболу серед чоловіків 2022|2022]]
}}
'''Суперкубок України з волейболу серед чоловіків''' у 2021 році пройшов у новому форматі: збільшилася кількість учасників з двох до чотирьох і, відповідно, кількість матчів<ref>{{cite web
|url=https://www.volleyball.ua/news/7779-viznachilisia-superniki-u-superkubku-ukrayini-2021
|title=Визначилися суперники у Суперкубку України-2021
|publisher=[https://www.volleyball.ua/ Волейбол в Україні]
|language=
|accessdate=28 листопада 2021
|archive-date=2 листопада 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20211102080628/https://www.volleyball.ua/news/7779-viznachilisia-superniki-u-superkubku-ukrayini-2021
|url-status=no
}}</ref>.

Того ж тижня у Слобожанському Дніпропетровської області відбувся [[Суперкубок України з волейболу серед жінок 2021|аналогічний турнір]] серед жіночих команд.

== Учасники ==
Результати виступів команд у попередньому сезоні:
{| class="wikitable"
|+
|-
!rowspan="2"|Команда
!rowspan="2"|Місто
!colspan="3" |Сезон 2020/2021
|-
! width=80| Чемпіонат
! width=80| Кубок
! width=80| Суперкубок
|-
| [[Барком-Кажани (волейбольний клуб)|«Барком-Кажани»]] || [[Львів]] ||align=center| {{золото1}} ||align=center| {{золото1}} ||align=center| {{золото1}}
|-
| «[[Епіцентр-Подоляни]]» || [[Городок (Хмельницька область)|Городок]] ||align=center| {{срібло2}} ||align=center| {{бронза3}} ||align=center|
|-
| [[Житичі-Поліський університет (волейбольний клуб)|«Житичі-Поліський університет»]] || [[Житомир]] ||align=center| 4 ||align=center| {{срібло2}} ||align=center| {{срібло2}}
|-
| [[ВСК «Юридична академія»|«Збірна Харківської області—Юридична академія»]] || [[Харків]] ||align=center| {{бронза3}} ||align=center| 9-10 ||align=center|
|}

== Півфінал ==
{{Vb res start 5}}
{{Vb res 51|26.11.2021|15:00|[[Барком-Кажани (волейбольний клуб)|'''«Барком-Кажани»''']]|3-2|[[Епіцентр-Подоляни|'''«Епіцентр-Подоляни»''']]|20–25|25–23|25–14|14–25|15–7|11=<ref>{{cite web
|url=https://uvf-web.dataproject.com/MatchStatistics.aspx?mID=3257&ID=45&CID=236&PID=159&type=LegList
|title=«Барком-Кажани» — «Житичі-Поліський університет»
|publisher=[https://www.fvu.in.ua/ Федерація волейболу України]
|language=
|accessdate=28 листопада 2021
|archive-date=29 листопада 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20211129101022/https://uvf-web.dataproject.com/MatchStatistics.aspx?mID=3257&ID=45&CID=236&PID=159&type=LegList
|url-status=no
}}</ref> }}
{{Vb res 51|26.11.2021|18:00|[[Житичі-Поліський університет (волейбольний клуб)|'''«Житичі-Поліський університет»''']]|3-0|[[ВСК «Юридична академія»|'''«Збірна Харківської області—Юридична академія»''']]|25–15|25–20|25–21|||11=<ref>{{cite web
|url=https://uvf-web.dataproject.com/MatchStatistics.aspx?mID=3256&ID=45&CID=236&PID=159&type=LegList
|title=«Житичі-Поліський університет» — «Збірна Харківської області—Юридична академія»
|publisher=[https://www.fvu.in.ua/ Федерація волейболу України]
|language=
|accessdate=29 листопада 2021
|archive-date=29 листопада 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20211129101023/https://uvf-web.dataproject.com/MatchStatistics.aspx?mID=3256&ID=45&CID=236&PID=159&type=LegList
|url-status=no
}}</ref> }}
|}

== Фінал ==
{{Vb res start 5}}
{{Vb res 51|27.11.2021|13:00|[[Барком-Кажани (волейбольний клуб)|'''«Барком-Кажани»''']]|2-3|[[Житичі-Поліський університет (волейбольний клуб)|'''«Житичі-Поліський університет»''']]|25–16|21–25|30–32|25–17|13–15|11=<ref>{{cite web
|url=https://uvf-web.dataproject.com/MatchStatistics.aspx?mID=3526&ID=45&CID=236&PID=159&type=LegList
|title=«Барком-Кажани» — «Житичі-Поліський університет»
|publisher=[https://www.fvu.in.ua/ Федерація волейболу України]
|language=
|accessdate=28 листопада 2021
|archive-date=28 листопада 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20211128202838/https://uvf-web.dataproject.com/MatchStatistics.aspx?mID=3526&ID=45&CID=236&PID=159&type=LegList
|url-status=no
}}</ref> }}
|}
{| width="100%"
|valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 100%" cellspacing="0" cellpadding="0"
|-
!width="25"| !!width="200"|
|-
| 2 ||{{прапорець|Росія}} Олександр Дьячков || 20
|-
| 6 ||{{прапорець|Україна}} [[Головень Олексій Геннадійович|Олексій Головень]] || 5
|-
| 7 ||{{прапорець|Україна}} Олександр Наложний || 17
|-
| 8 ||{{прапорець|Україна}} Олександр Коваль || 11
|-
| 10 ||{{прапорець|Україна}} Андрій Жуков || ([[ліберо (волейбол)|л]])
|-
| 11 ||{{прапорець|Україна}} Ілля Поліщук ||
|-
| 14 ||{{прапорець|Україна}} Ілля Довгий || 2
|-
| 16 ||{{прапорець|Україна}} Віталій Кучер || 9
|-
| 18 ||{{прапорець|Україна}} [[Бібер Михайло Олександрович|Михайло Бібер]] ||
|-
| 25 ||{{прапорець|Росія}} Артем Смоляр || 15
|-
|colspan=2|'''Резерв:'''
|-
| 4 ||{{прапорець|Україна}} Олег Шевченко
|-
|colspan=2|'''Головний тренер:'''
|-
|colspan=2|{{прапорець|Латвія}} Угіс Крастінш
|}
|valign="top"|
|valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 100%" cellspacing="0" cellpadding="0" align=center
|-
!width="25"| !!width="200"|
|-
| 2 ||{{прапорець|Україна}} Владислав Павлюк ||
|-
| 3 ||{{прапорець|Україна}} Богдан Мазенко || 5
|-
| 7 ||{{прапорець|Україна}} Дмитро Шоркін || 11
|-
| 8 ||{{прапорець|Україна}} Андрій Тупчій || 14
|-
| 9 ||{{прапорець|Україна}} Віталій Бондар || 2
|-
| 10 ||{{прапорець|Україна}} Олександр Прокопець ||
|-
| 11 ||{{прапорець|Україна}} Микола Рудницький || 6
|-
| 15 ||{{прапорець|Україна}} Віталій Щитков || 3
|-
| 16 ||{{прапорець|Україна}} Даніїл Анохін || ([[ліберо (волейбол)|л]])
|-
| 20 ||{{прапорець|Україна}} Олександр Буздуган || 19
|-
| 22 ||{{прапорець|Україна}} Анатолій Хваста || ([[ліберо (волейбол)|л]])
|-
|colspan=2|'''Резерв:'''
|-
| 12 ||{{прапорець|Україна}} Дмитро Кузьменко ||
|-
|colspan=2|'''Головний тренер:'''
|-
|colspan=2|{{прапорець|Україна}} Сергій Терейковський
|}
|}
* Арбітри: Михайло Медвідь, Сергій Гулька

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Чоловічі волейбольні змагання в Україні]]
[[Категорія:2021 в українському спорті]]
[[Категорія:Спорт у Хмельницькій області]]

title: Суперкубок України

Господар: Городок

Дата: 26-27 листопада 2021

Стадіони: СК «Епіцентр»

title: Призери

Фіналіст: «Барком-Кажани» (Львів)


text:
# HD162639
HD162639 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу
A5 й має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,9.

## Пекулярний хімічний склад
Зоряна атмосфера HD162639 має підвищений вміст
Cr
.

wikiname: ukwiki

title: HD162639

in_language: uk

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD162639}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD162639}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|17|54|41,33}}
| схилення= {{DEC|-50|26|45,9}}
| вид_вел =  9,90<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A5]]
| u-b =  0,00
| b-v =  0,00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 162639,
[[Боннський огляд|CD-50 11621]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 8352-1618
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD162639
}}
{{Starbox end}}

'''HD162639''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]]
[[Зорі спектрального класу A|A5]] й має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,9.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

==Пекулярний хімічний склад==

[[Зоряна атмосфера]] HD162639 має підвищений вміст
[[хром|Cr]]
.<ref name=CPcat />

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (16h-18h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A5]]
[[Категорія:HD162000-162999|6]]

{{astro-stub}}

title: HD162639

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD162639


text:
# Sundasciurus jentinki
Sundasciurus jentinki — вид гризунів родини вивіркових (Sciuridae).

## Поширення
Ендемік Калімантану. Поширений на півночі Центрального нагір'я. Живе в гірських лісах на висоті вище 900 м.

## Опис
Самці досягають довжини тулуба 130,6 мм, довжини хвоста 125 мм і ваги 60 г, самиці довжини тулуба 126,6 мм, довжини хвоста 112,6 мм і ваги 55 г. Верхня частина тіла світло-коричнева з кремово-білими цяточками. Нижня сторона сіра. Вібриси, кільце очей і край вух кремово-білі. Дуже тонкий хвіст покритий рудуватим, чорно-білим волоссям. Підвид S. j. subsignanus має замість білих кінчиків на хвості волосся пісочного кольору.

## Підвиди
- S. j. jentinki — живе на горі Кінабалу, на хребті Крокер, в районі гори Трусмаді в Сабаху, на прикордонних пагорбах між Сабахом і Сараваком, а також у нагір'ї Келабіт і на інших горах Саравака.
- S. j. subsignanus — від Петаку до річок Сунгай Телен, Сунгай Баданг та Сунгай Каян у Східному Калімантані.

title: Sundasciurus jentinki

wikitext:
{{italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Sundasciurus jentinki''
| image =
| status = LC
| status_system = iucn3.1
| status_ref = <ref>{{IUCN|assessors= Meijaard, E.|year= 2016|id= 21156|title= Sundasciurus jentinki|downloaded= 9 березня 2021}}</ref>
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| ordo = [[Гризуни]] (Rodentia)
| familia = [[Вивіркові]] (Sciuridae)
| genus = ''[[Sundasciurus]]''
| species = '''''S. jentinki'''''
| binomial = ''Sundasciurus jentinki''
| binomial_authority = ([[Олдфілд Томас|Thomas]], 1887)
| wikispecies = Sundasciurus jentinki
 }}

'''''Sundasciurus jentinki''''' — вид [[Гризуни|гризунів]] родини [[вивіркові|вивіркових]] (Sciuridae).

== Поширення ==
Ендемік [[Калімантан]]у. Поширений на півночі Центрального нагір'я. Живе в гірських лісах на висоті вище 900 м.

== Опис ==
Самці досягають довжини тулуба 130,6 мм, довжини хвоста 125 мм і ваги 60 г, самиці довжини тулуба 126,6 мм, довжини хвоста 112,6 мм і ваги 55 г. Верхня частина тіла світло-коричнева з кремово-білими цяточками. Нижня сторона сіра. [[Вібриси]], кільце очей і край вух кремово-білі. Дуже тонкий хвіст покритий рудуватим, чорно-білим волоссям. Підвид ''S. j. subsignanus'' має замість білих кінчиків на хвості волосся пісочного кольору.

== Підвиди ==
* ''S. j. jentinki'' — живе на горі [[Кінабалу]], на хребті [[Крокер (хребет)|Крокер]], в районі гори [[Трусмаді]] в [[Сабах]]у, на прикордонних пагорбах між Сабахом і [[Саравак]]ом, а також у нагір'ї [[Келабіт (нагір'я)|Келабіт]] і на інших горах Саравака.
* ''S. j. subsignanus'' — від Петаку до річок [[Телен (річка)|Сунгай Телен]], Сунгай Баданг та [[Каян (річка)|Сунгай Каян]] у [[Східний Калімантан|Східному Калімантані]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* Thorington, R. W. Jr. and R. S. Hoffman. 2005. Family Sciuridae. pp. 754–818 ''in'' Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. E. Wilson and D. M. Reeder eds. Johns Hopkins University Press, Baltimore.

{{ссавці-доробити}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Вивіркові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1887]]
[[Категорія:Ссавці Малайзії]]
[[Категорія:Ссавці Індонезії]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Калімантану]]

title: ?Sundasciurus jentinki

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Гризуни (Rodentia)

Родина: Вивіркові (Sciuridae)

Рід: Sundasciurus

Вид: S. jentinki

Віківиди: Sundasciurus jentinki


text:
# Добрянський Леонід Цезарович
Леоні́д Це́зарович Добря́нський (1974—2020) — прапорщик Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

## З життєпису
Народився 1974 року в селі Зарудинці (Житомирська область). Від 1992-го мешкав у місті Київ (Оболонський район). З того ж року проходив строкову військову службу в Національній гвардії. 1994-го закінчив школу прапорщиків, служив до 1999 року. Працював у Державній службі охорони, по тому — в пожежній частині, згодом на склозаводі, з січня 2010 року — на ДП «Антонов»; плавильник металу та сплавів 4-го розряду. У 2013 році закінчив авіаційний технікум — спеціальність «виробництво авіаційних літальних апаратів», здобув професію техніка-технолога.
Одним з перших пішов на фронт, з 28 березня 2014-го по 2015 рік воював у складі 72-ї бригади, батальйонна розвідка. Влітку, під час боїв у Червонопартизанську зазнав контузії — міна впала біля бліндажа. З осені 2015-го проходив службу в 30-й бригаді; прапорщик, командир відділення взводу управління розвідувальної роти. Виконував завдання у багатьох гарячих точках — Маріуполь, Бахмут, Світлодарська дуга. Здавав в госпіталі кров для поранених побратимів.
13 червня 2020 року пізнього вечора загинув від мінно-вибухової травми — внаслідок мінометного обстрілу терористами, під час виконання бойового завдання на спостережному пункті поблизу села Троїцьке Попаснянського району.
Похований на Алеї Слави Лук'янівського військового кладовища міста Києва.

## Нагороди та вшанування
- Указом Президента України № 290/2020 від 24 липня 2020 року за «особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України» нагороджений орденом За мужність III ступеня (посмертно)[1]
- відзнака Начальника Генерального Штабу Збройних сил України «Учасник АТО»
- відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції»

title: Добрянський Леонід Цезарович

wikitext:
{{Військовик2
| портрет             =Добрянський Леонід Цезарович.jpg
| місце народження    =
| місце смерті        =
| прізвисько          =«Старий»
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{FСВ ЗСУ}}
| рід військ          = {{InМЕХ Укр}}
| роки служби         =2014—2020
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Прапорщик}}
| формування          = {{30 ОМБр ЗСУ|2}}
| командування        =[[командир відділення]]
| битви               =[[Російсько-українська війна]]
* [[Бої на українсько-російському кордоні (2014)]]
* [[Оборона Маріуполя]]
* [[Бої на Світлодарській дузі]]
* [[Бої за Бахмутку (з 2017)]]
| нагороди            ={{Орден За мужність III ступеня}}{{Нагрудний знак «Учасник АТО» (НГШ)}} {{Відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції»}}
}}{{Однофамільці|Добрянський}}
'''Леоні́д Це́зарович Добря́нський''' (1974—2020) — прапорщик Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

== З життєпису ==
Народився 1974 року в селі Зарудинці ([[Житомирська область]]). Від 1992-го мешкав у місті Київ (Оболонський район). З того ж року проходив строкову військову службу в Національній гвардії. 1994-го закінчив школу прапорщиків, служив до 1999 року. Працював у Державній службі охорони, по тому — в пожежній частині, згодом на склозаводі, з січня 2010 року — на ДП «Антонов»; плавильник металу та сплавів 4-го розряду. У 2013 році закінчив авіаційний технікум — спеціальність «виробництво авіаційних літальних апаратів», здобув професію техніка-технолога.

Одним з перших пішов на фронт, з 28 березня 2014-го по 2015 рік воював у складі 72-ї бригади, батальйонна розвідка. Влітку, під час боїв у [[Вознесенівка|Червонопартизанську]] зазнав контузії — міна впала біля бліндажа. З осені 2015-го проходив службу в 30-й бригаді; прапорщик, командир відділення взводу управління розвідувальної роти. Виконував завдання у багатьох гарячих точках — Маріуполь, Бахмут, Світлодарська дуга. Здавав в госпіталі кров для поранених побратимів.

13 червня 2020 року пізнього вечора загинув від мінно-вибухової травми — внаслідок мінометного обстрілу терористами, під час виконання бойового завдання на спостережному пункті поблизу села Троїцьке Попаснянського району.
[[Файл:Могила Леоніда Добрянського.jpg|міні|ліворуч|170пкс|Могила Леоніда Добрянського.]]
Похований на Алеї Слави [[Лук'янівське військове кладовище|Лук'янівського військового кладовища]] міста Києва.

== Нагороди та вшанування ==
* Указом Президента України № 290/2020 від 24 липня 2020 року за «особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України» нагороджений орденом За мужність III ступеня (посмертно)<ref>{{УПУ|290/2020|24 липня 2020|Про відзначення державними нагородами України|особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України}}</ref>
* відзнака Начальника Генерального Штабу Збройних сил України «Учасник АТО»
* відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції»

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://memorybook.org.ua/5/dobryanskyleo.htm Добрянський Леонід Цезарович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210731082349/http://memorybook.org.ua/5/dobryanskyleo.htm |date=31 липня 2021 }} // ''[[Книга пам'яті полеглих за Україну|Книга пам'яті]]''
* [https://armyinform.com.ua/2020/06/na-luganshhyni-zagynuv-praporshhyk-leonid-dobryanskyj-z-30-ombr/ На Луганщині загинув прапорщик Леонід Добрянський з 30-ї ОМБр]
* [https://varta1.com.ua/u-zoni-oos-zagynuv-45-richnyj-leonid-dobryanskyj/ У зоні ООС загинув 45-річний Леонід Добрянський] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200928174505/https://varta1.com.ua/u-zoni-oos-zagynuv-45-richnyj-leonid-dobryanskyj/ |date=28 вересня 2020 }}
{{Бібліоінформація}}
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
{{ukr-mil-bio-stub}}

title: Загальна інформація

Народження: 31 липня 1974 · Зарудинці, Ружинський район, Житомирська область, Українська РСР, СРСР

Смерть: 13 червня 2020 (45 років) · Троїцьке, Попаснянський район, Луганська область, Україна

Поховання: Лук'янівське військове кладовище

Псевдо: «Старий»

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Сухопутні війська

Рід військ: Механізовані війська

Формування: 30 ОМБр

Війни / битви: Російсько-українська війна - Бої на українсько-російському кордоні (2014) - Оборона Маріуполя - Бої на Світлодарській дузі - Бої за Бахмутку (з 2017)

title: Командування

Командування: командир відділення

title: Нагороди та відзнаки

Нагороди та відзнаки: Орден «За мужність» ІІІ ступеня Нагрудний знак «Учасник АТО» Відзнака Президента України «За участь в антитерористичній операції»


text:
# Щасливець
Щасливець — романтична драма 2007 року.

## Сюжет
Дія фільму розвертається в світі професійного покеру. Головний герой стрічки — гравець Гек Чивер береться виграти чемпіонат світу по покеру, а заразом і зачарувати молоду співачку Біллі Оффер, але зустрічає на своїй дорозі несподівану перешкоду — в особі свого батька, легендарного гравця в покер, що кинув матір Гека багато років тому. У результаті батько і син стають суперниками не лише в житті, але і за картковим столом.

title: Щасливець

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Щасливець
| оригінальна назва = Lucky You
| жанр              = драма, романтичний, спорт
| режисер           = [[Кертіс Генсон]]
| продюсер          =
| сценарист         =
| актори            = [[Ерік Бана]]
 [[Дрю Беррімор]]
 [[Роберт Дюваль]]
 [[Дебра Мессінг]]
 [[Чарльз Мартін Сміт]]
 [[Роберт Дауні-молодший ]]
| композитор        =
| оператор          =
| монтаж            =
| кінокомпанія      = [[Village Roadshow Pictures]]
| дистриб’ютор      = [[Warner Bros.|Warner Bros. Pictures]]
| тривалість        = 01:58:30
| мова              =
| країна            = США, Німеччина, Австралія
| рік               = 2007
| дата виходу       =
| кошторис          = $55 млн.<ref name=numbers>{{cite web |url=http://www.the-numbers.com/movies/2007/LUCKY.php |title=Movie Lucky You - Box Office Data |publisher=The Numbers |accessdate=11 серпня 2011 |archive-date=5 листопада 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111105121211/http://www.the-numbers.com/movies/2007/LUCKY.php }}</ref>
| касові збори      = $8.4 млн.<ref name=mojo>{{cite web |url=http://boxofficemojo.com/movies/?id=luckyyou.htm |title=Lucky You (2007) |website=Box Office Mojo |accessdate=11 серпня 2011 |archive-date=12 листопада 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111112100248/http://boxofficemojo.com/movies/?id=luckyyou.htm }}</ref>
| рейтинг           =
| imdb_id           = 0338216
| сайт              =
| попередній        =
| наступний         =
| зображення= Lucky you.jpg
}}
'''Щасливець''' — романтична драма 2007 року.

== Сюжет ==
Дія фільму розвертається в світі професійного покеру. Головний герой стрічки — гравець Гек Чивер береться виграти чемпіонат світу по покеру, а заразом і зачарувати молоду співачку Біллі Оффер, але зустрічає на своїй дорозі несподівану перешкоду — в особі свого батька, легендарного гравця в покер, що кинув матір Гека багато років тому. У результаті батько і син стають суперниками не лише в житті, але і за картковим столом.

== Посилання ==
* {{IMDb title|0338216}}
* [https://toloka.to/t28270 Щасливець на порталі Гуртом]

== Примітки ==
{{Примітки}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Фільми-драми США]]
[[Категорія:Фільми США 2007]]
[[Категорія:Фільми про покер]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Фільми Кертіса Генсона]]
[[Категорія:Фільми, дія яких відбувається в Лас-Вегасі]]
[[Категорія:Фільми Village Roadshow Pictures]]

title: Lucky You

Жанр: драма, романтичний, спорт

Режисер: Кертіс Генсон

Продюсер: Деніз Ді Новіd і Curtis Hansond

Сценарист: Ерік Ротd і Curtis Hansond

У головних · ролях: Ерік Бана · Дрю Беррімор · Роберт Дюваль · Дебра Мессінг · Чарльз Мартін Сміт · Роберт Дауні-молодший

Оператор: Пітер Демінгd

Композитор: Крістофер Янґ

Кінокомпанія: Village Roadshow Pictures

Дистриб'ютор: Warner Bros. Pictures

Мова: англійська

Країна: США, Німеччина, Австралія


text:
# Шеперд Артур
Артур Шеперд (нар. 19 лютого 1880, Париж, Айдахо, США  — 12 січня 1958, Клівленд, Огайо ) — американський композитор, диригент.
Шеперд народився в мормонській родині, навчався в Консерваторії Нової Англії з 1892 по 1897 рік у Персі Гетшіуса та Джорджа Чедвіка . Потім він працював диригентом, піаністом і композитором у Солт-Лейк-Сіті до 1909 року. До 1920 року він викладав у консерваторії Нової Англії, а потім переїхав до Клівленда. Там він працював диригентом Клівлендського оркестру та викладав у Західному резервному університеті . У 1938 році він був обраний членом Американської академії мистецтв і літератури .
Є автором двох симфоній, інших творів для оркестру, камерної музики та численних вокальних творів.

## Твори
- Увертюра «Радуйка», 1901
- 1. Фортепіанна соната , 1907
- Місто в морі для баритона, хору та оркестру, 1913
- Соната для скрипки, 1918
- Увертюра до драми, 1919
- Горизонти (1-ша симфонія), 1927
- 2. Фортепіанна соната , 1930 рік
- 2. Симфонія , 1938 рік
- Фортепіанний квінтет, 1940
- Fantasy on Down East Spirituals, 1946
- Концерт для скрипки з оркестром, 1946

title: Шеперд Артур

wikitext:
[[Файл:Arthur_Shepherd_001.JPG|міні| Артур Шеперд, близько 1908 року]]
'''Артур Шеперд''' (нар. [[19 лютого]] [[1880]], [[Перис (Айдахо)|Париж]], [[Айдахо]], США  — [[12 січня]] [[1958]], [[Клівленд]], [[Огайо]] ) — [[Сполучені Штати Америки|американський]] композитор, диригент.

Шеперд народився в мормонській родині, навчався в Консерваторії Нової Англії з 1892 по 1897 рік у Персі Гетшіуса та Джорджа Чедвіка . Потім він працював диригентом, піаністом і композитором у [[Солт-Лейк-Сіті]] до 1909 року. До 1920 року він викладав у консерваторії Нової Англії, а потім переїхав до Клівленда. Там він працював диригентом [[Клівлендський симфонічний оркестр|Клівлендського оркестру]] та викладав у [[Кейс-Вестерн-Резерв університет|Західному резервному університеті]] . У 1938 році він був обраний членом [[Американська академія мистецтв та літератури|Американської академії мистецтв і літератури]] .

Є автором двох [[Симфонія|симфоній]], інших творів для оркестру, [[Камерна музика|камерної музики]] та численних вокальних творів.

== Твори ==

* ''Увертюра «Радуйка»'', 1901
* ''1.'' ''Фортепіанна соната'' , 1907
* ''Місто в морі'' для баритона, хору та оркестру, 1913
* ''Соната для скрипки'', 1918
* ''Увертюра до драми'', 1919
* ''Горизонти (1-ша симфонія)'', 1927
* ''2.'' ''Фортепіанна соната'' , 1930 рік
* ''2.'' С''имфонія'' , 1938 рік
* ''Фортепіанний квінтет'', 1940
* ''Fantasy on Down East Spirituals'', 1946
* ''Концерт для скрипки з оркестром'', 1946

== Посилання ==

* {{IMSLP|id=Shepherd, Arthur|cname=Arthur Shepherd}} Noten und Audiodateien von Arthur Shepherd im International Music Score Library Project
* {{Amg|artist|id=mn0000582335}}

== Примітки ==

[[Категорія:Американці]]
[[Категорія:Померли 1958]]
[[Категорія:Народились 1880]]
[[Категорія:Члени Американської академії мистецтв і літератури]]
[[Категорія:Композитори США]]
[[Категорія:Композитори академічної музики XX століття]]


text:
# Асламазян Маріам Аршаківна
Маріам Аршаківна Асламазян  (вірм. Մարիամ Արշակի Ասլամազյան, нар. 20 жовтня 1907, Баш-Ширак, Карська область, Російська імперія — пом. 16 липня 2006, Москва, Росія) — вірменська художниця, Народний артист Вірменської РСР (1965) та Народний артист СРСР (1990).

## Біографія
Народилась в селі Баш-Ширак Карської області. Середню освіту здобуло в Александрополі. Закінчила Єреванський художньо-промисловий технікум (1929, вчилась у Аракеляна та Агаджаняна) та ленінградський Інститут пролетарського образотворчого мистецтва (1933, вчилась у Петрова-Водкіна та Савінова).
Представник вірменської школи декоративно-плаского натюрморту («Вірменський натюрморт», 1955, «Квітучий червоний кактус», 1957), автор тематичних картин («Повернення героя», 1943, «Пісня героя», 1944, «Мати-героїня», 1949), портретів.
Померла в 2006 році в Москві, Росія. Похована на Пантеоні імені Комітаса в Єревані.
Сестра — Ерануї Асламазян (1909—1998), живописець. Заслужений художник Вірменської РСР. Велика колекція їхніх робіт знаходиться в Музеї сестер Асламазян в Ґюмрі.

title: Асламазян Маріам Аршаківна

wikitext:
{{Художник
|ім'я                = Маріам Аршаківна Асламазян
|оригінал імені      = Մարիամ Արշակի Ասլամազյան
|зображення          = Aslamazian photo.jpg
|ширина              = 200 px
|підпис              =
|ім'я при народженні =
|дата народження     = 20.10.1907
|місце народження    = Баш-Ширак, [[Карська область]], [[Російська імперія]]
|дата смерті         = 16.07.2006
|місце смерті        = [[Москва]], [[Росія]]
|національність      = {{ARM}}
|громадянство        = {{URS}}
{{ARM}}
{{RUS}}
|жанр                =
|навчання            =
|напрямок            =
|роки творчості      =
|покровитель         =
|вплив               =
|вплив на            =
|твори               =
|нагороди            =
|премії              =
|звання              =
|автограф            =
|сайт                =
}}

'''Маріам Аршаківна Асламазян ''' ({{lang-hy|Մարիամ Արշակի Ասլամազյան}}, {{н}} [[20 жовтня]] [[1907]], Баш-Ширак, [[Карська область]], [[Російська імперія]] — {{†}} [[16 липня]] [[2006]], [[Москва]], [[Росія]]) — вірменська художниця, Народний артист Вірменської РСР (1965) та Народний артист СРСР (1990).

== Біографія ==
Народилась в селі Баш-Ширак Карської області. Середню освіту здобуло в [[Ґюмрі|Александрополі]]. Закінчила Єреванський художньо-промисловий технікум (1929, вчилась у Аракеляна та [[Агаджанян Степан Меліксетович|Агаджаняна]]) та [[Петербурзька академія мистецтв|ленінградський Інститут пролетарського образотворчого мистецтва]] (1933, вчилась у [[Петров-Водкін Кузьма Сергійович|Петрова-Водкіна]] та Савінова).

Представник вірменської школи декоративно-плаского натюрморту («Вірменський натюрморт», 1955, «Квітучий червоний кактус», 1957), автор тематичних картин («Повернення героя», 1943, «Пісня героя», 1944, «Мати-героїня», 1949), портретів.

Померла в 2006 році в Москві, Росія. Похована на [[Пантеон імені Комітаса|Пантеоні імені Комітаса]] в Єревані.

Сестра — [[Асламазян Ерануї Аршаківна|Ерануї Асламазян]] (1909—1998), живописець. Заслужений художник Вірменської РСР. Велика колекція їхніх робіт знаходиться в Музеї сестер Асламазян в [[Ґюмрі]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://slovari.yandex.ru/dict/bse/article/00004/80300.htm?text=асламазян Асламазян в Радянській енциклопедії]
* [http://www.artpanorama.su/eng/index.php?category=artist&id=191&show=short&right=no Асламазян на ArtPanorama] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180309054102/http://www.artpanorama.su/eng/index.php?category=artist&id=191&show=short&right=no |date=9 березня 2018 }}

{{художник-доробити}}
{{бібліоінформація}}

[[Категорія:Радянські художники]]
[[Категорія:Народні художники СРСР]]
[[Категорія:Персоналії:Ґюмрі]]
[[Категорія:Поховані в пантеоні імені Комітаса]]

title: Մարիամ Արշակի Ասլամազյան

Народження: 20 жовтня 1907 · Баш-Ширак, Карська область, Російська імперія

Смерть: 16 липня 2006 (98 років)

Поховання: Пантеон імені Комітаса

Національність: Вірменія

Країна: СРСР · Вірменія · Росія

Жанр: портрет

Навчання: Санкт-Петербурзький державний академічний інститут живопису, скульптури та архітектури імені Іллі Рєпіна

Діяльність: художниця, керамістка

Партія: ВКП(б)

Брати, сестри: Асламазян Ерануї Аршаківна

Роботи в колекції: Vanadzor Fine Arts Museumd, Національна галерея Вірменії і Gallery of Aslamazyan sistersd

Нагороди: · премія імені Джавахарлала Неруd

Մարիամ Արշակի Ասլամազյան: Асламазян Маріам Аршаківна у Вікісховищі


text:
# Кшчонув (Нижньосілезьке воєводство)
Кшчонув (пол. Krzczonów, нім. Weiß Kirschdorf) — село в Польщі, у гміні Свідниця Свідницького повіту Нижньосілезького воєводства.
Населення — 283 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Валбжиського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 156     | 20                 | 123              | 13                   |
| Жінки    | 127     | 22                 | 86               | 19                   |
| Разом    | 283     | 42                 | 209              | 32                   |

title: Кшчонув (Нижньосілезьке воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Кшчонув
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Krzczonów}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Нижньосілезьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Свідницький повіт (Нижньосілезьке воєводство)|Свідницький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Свідниця (гміна, Свідницький повіт){{!}}Свідниця
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 283
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 74
|поштовий індекс        = 58-112
|автомобільний код      = DSW
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0856089
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Кшчонув}}

'''Кшчонув''' ({{lang-pl|Krzczonów}}, {{lang-de|Weiß Kirschdorf}}) — село в Польщі, у [[Свідниця (гміна, Свідницький повіт)|гміні Свідниця]] [[Свідницький повіт (Нижньосілезьке воєводство)|Свідницького повіту]] [[Нижньосілезьке воєводство|Нижньосілезького воєводства]].
Населення — {{formatnum:283}} {{МНОЖИНА:283|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Валбжиське воєводство|Валбжиського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=156 |ЧолПре=20 |ЧолПрац=123 |ЧолПост=13
|Жін=127 |ЖінПре=22 |ЖінПрац=86 |ЖінПост=19
|Разом=283 |РазомПре=42 |РазомПрац=209 |РазомПост=32
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Свідниця (Свідницький повіт)}}

[[Категорія:Села Свідницького повіту (Нижньосілезьке воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Нижньосілезьке воєводство

Повіт: Свідницький повіт

Гміна: Свідниця

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: DSW

OSM: ↑3019952 ·R (Ґміна Свідниця)


text:
# Ольшанський Андрій Віталійович
Андрі́й Віта́лійович Ольшан́ський (26 січня 1990 — 26 жовтня 2024) — український військовослужбовець, старший лейтенант ЗСУ, заступник командира розвідувальної роти під час російсько-української війни (2022—2024), ветеран АТО. Нагороджений Хрестом бойових заслуг (2024).

## Біографія
| Текст вилучений зі статті через підозру в порушенні авторських прав                                                                                |
| ----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Текст, що раніше перебував на цій сторінці, запідозрено в порушенні авторських прав на текст із таких джерел: https://rvnews.rv.ua/post/view/1730351007-rivnenschina-proschatimetsya-z-geroem-andriy-olshanskiy-viddav-za-ukrainu-naycinnishe-svoe-zhittya Дата, коли було знайдено порушення: 6 червня 2025. Тому, хто повісив цей шаблон: На сторінку обговорення користувача, який розмістив цю статтю, варто додати повідомлення {{subst:nothanks cv\|Ольшанський Андрій Віталійович\|url=https://rvnews.rv.ua/post/view/1730351007-rivnenschina-proschatimetsya-z-geroem-andriy-olshanskiy-viddav-za-ukrainu-naycinnishe-svoe-zhittya.                                                                                |
| До уваги користувача, який розмістив цю статтю Не редагуйте статтю зараз, навіть якщо ви збираєтеся її переписати. Дотримуйтесь вказівок нижче. - Якщо власник авторських прав на зазначений вище матеріал дозволяє використовувати його на умовах GNU FDL без незмінюваних секцій та Creative Commons із зазначенням автора / розповсюдження на тих самих умовах, будь ласка, сповістіть про це на сторінці обговорення цієї статті. - Якщо правовласником є ви, додайте на зазначеному вище ресурсі примітку: «Матеріали дозволено використовувати на умовах GNU FDL без незмінюваних секцій та Creative Commons із зазначенням автора / розповсюдження на тих самих умовах». - Якщо дозволу на використання цього матеріалу немає, будь ласка, зробіть одне з двох: 1. Напишіть хоча б гарний накид статті на цій підсторінці. Зверніть увагу: не треба копіювати текст, що порушує авторські права, на зазначену підсторінку й редагувати його. Якщо ви взялися за написання нової статті, не забудьте сповістити про це на сторінці обговорення. 2. Залиште все як є, і тоді статтю буде вилучено. У випадку, якщо новий текст написано не буде, цю статтю буде вилучено через тиждень після появи цього попередження (детальніше див. документацію шаблону). Вихідний текст цієї статті з можливим порушенням копірайту можна знайти в історії змін. Зверніть увагу, що розміщення у Вікіпедії матеріалів, автор яких не надав явного дозволу на їхнє використання відповідно до ліцензії GNU FDL без незмінюваних секцій та Creative Commons із зазначенням автора / розповсюдження на тих самих умовах, може бути порушенням законів про авторське право. Користувачів, які додають до Вікіпедії такі матеріали, може бути тимчасово позбавлено права редагувати статті. Попри все, ми завжди раді вашим оригінальним статтям. Дякуємо. Цю сторінку внесено до категорії Вікіпедія:Можливе порушення авторських прав. |

## Нагороди
- відзнака Хрест бойових заслуг (2 лютого 2024 року) — за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов'язку[1]

title: Ольшанський Андрій Віталійович

wikitext:
<noinclude>{{Delete|8 лютого 2025}}</noinclude>
{{Недоліки|вікіфікувати=листопад 2024|значимість=листопад 2024|без виносок=листопад 2024}}
{{Військовик2
| ім'я                = Ольшанський Андрій Віталійович
| оригінал імені      =
| портрет             = Ольшанський Андрій Віталійович.jpg
| ім'я при народженні =
| дата народження     = 26.01.1990
| місце народження    =
| дата смерті         = 26.10.2024
| місце смерті        =
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    ={{fЗСУ}}
| рід військ          ={{InРОЗ Укр}}
| роки служби         =
| звання              ={{Ранг|країна=Україна|звання=Старший лейтенант}}
| формування          = {{130 ОРБ ЗСУ|2}}
| командування        =
| битви               =[[російсько-українська війна]]
| нагороди            = {{ряд2|{{Хрест бойових заслуг}} {{Почесний нагрудний знак «Срібний хрест»}} {{Нагрудний знак «За зразкову службу» (МОУ)}} }}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
'''Андрі́й Віта́лійович Ольшан́ський''' ([[26 січня]] [[1990]] — [[26 жовтня]] [[2024]]) — український військовослужбовець, старший лейтенант ЗСУ, заступник командира розвідувальної роти під час [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-української війни]] (2022—2024), ветеран АТО. Нагороджений [[Хрест бойових заслуг|Хрестом бойових заслуг]] (2024).

== Біографія ==
{{copyvio|url=https://rvnews.rv.ua/post/view/1730351007-rivnenschina-proschatimetsya-z-geroem-andriy-olshanskiy-viddav-za-ukrainu-naycinnishe-svoe-zhittya|дата=6 червня 2025}}

== Нагороди ==
* відзнака [[Хрест бойових заслуг]] (2 лютого 2024 року) — ''за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов'язку''<ref>{{Cite web|url=https://www.president.gov.ua/documents/452024-49645|назва=Указ Президента України №45/2024 «Про відзначення державними нагородами України»|видавець=[[Президент України]]|дата=2 лютого 2024|url-архіву=http://web.archive.org/web/20240912090922/https://www.president.gov.ua/documents/452024-49645|дата-архіву=12 вересня 2024|мертвий-url=no|дата-доступу=6 лютого 2025}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Cite web|url=https://rvnews.rv.ua/|title=«Новини Рівненщини»}}

== Посилання ==

* {{Cite web|url=https://uatv.ua/uk/na-vashyh-plechah-vyrishalna-misiya-zelenskyj-vidvidav-peredovi-pozytsiyi-u-zaporizkij-oblasti-ta-nagorodyv-oborontsiv-foto/|title=“На ваших плечах вирішальна місія”: Зеленський відвідав передові позиції у Запорізькій області та нагородив оборонців (ФОТО, ВІДЕО)}}
* {{Cite web|url=https://www.ukrinform.ua/amp/rubric-ato/3822667-prezident-nagorodiv-patoh-zahisnikiv-zaporizkogo-napramku.html|title=Президент нагородив п'ятьох захисників Запорізького напрямку}}
* {{Cite web|url=https://rvnews.rv.ua/post/view/1730351007-rivnenschina-proschatimetsya-z-geroem-andriy-olshanskiy-viddav-za-ukrainu-naycinnishe-svoe-zhittya|title=Рівненщина прощатиметься з Героєм: Андрій Ольшанський віддав за Україну найцінніше – своє життя}}

{{Учасники РУВ|загинув=так}}
[[Категорія:Померли в Сумській області]]

title: Загальна інформація

Народження: 26 січня 1990 · Москва, СРСР

Смерть: 26 жовтня 2024 (34 роки) · Павлівка

title: Військова служба

Вид ЗС: Збройні сили

Рід військ: Військова розвідка

Формування: 130 ОРБ

Війни / битви: російсько-українська війна


text:
# Біла-Парцеля-Друга
Біла-Парцеля-Друга (пол. Biała-Parcela Druga) — село в Польщі, у гміні Біла Велюнського повіту Лодзинського воєводства.

title: Біла-Парцеля-Друга

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Біла-Парцеля-Друга
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Biała-Parcela Druga}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Велюнський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Біла (гміна, Велюнський повіт){{!}}Біла
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48)
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = EWI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0697254
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Біла-Парцеля-Друга''' ({{lang-pl|Biała-Parcela Druga}}) — село в Польщі, у [[Біла (гміна, Велюнський повіт)|гміні Біла]] [[Велюнський повіт|Велюнського повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Біла (Велюнський повіт)}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Велюнського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Велюнський повіт

Гміна: Біла

Автомобільний код: EWI

OSM: ↑2910015 ·R (Ґміна Біла)


text:
# Влодек Петро Панасович
Отець Петро Влодек (9 січня 1924, Оженин, Волинське воєводство, Польська Республіка — 7 жовтня 2017, Луцьк, Україна), священнослужитель Української православної церкви (Московського патріархату), митрофорний протоієрей, професор богослов'я, перший ректор відродженої Київської духовної семінарії (1989—1991).

### Життєпис
Народився в сім'ї вчителя села Оженіно Острозького повіту Волинського воєводства. Його дитинство випало на складні для Православ'я роки перебування українських земель у складі католицької Польщі. Попри всі складнощі, він ще у дитинстві твердо вирішив стати православним священником.
Згодом, коли на Волинь вдруге прийшла Світова війна, Петро Влодек став слухачем пастирських курсів при Свято-Успенській Почаївській Лаврі, згодом він успішно пройшов іспит на священника.
З 1944 по 1945 воював як солдат радянського війська і був очевидцем історичної зустрічі на Ельбі. Війну завершив під стінами рейхстагу у травні 1945 року, з численними нагородами — орденами та медалями.
З 1946 по 1948 роки Петро Влодек навчався у Волинській духовній семінарії, з 1948 по 1952 — у Московській духовній академії, де здобув вищу богословську освіту та ступінь кандидата наук.
Після закінчення академії направлений викладачем у рідну семінарію, де згодом став інспектором. З 1962 по 1964 рр. — ректор семінарії. Ревно обороняв волинську семінарію від закриття радянською владою. Опісля протоієрей Петро виконував пастирські послухи за кордоном: 6 років у Берлінському кафедральному соборі та 8 років настоятелем Едмонтонської парафії у Канаді.
Напередодні святкувань тисячоліття Хрещення Русі священник повернувся у Київ і протягом декількох років виконував обов'язки керуючого справами Українського екзархату. З 1989 року він перший ректор відновленої Київської духовної семінарії. У 1991-му повернувся на Волинь, через рік очолив Волинську духовну семінарію, яка після передачі її приміщень до УПЦ КП, розміщувалася у одній кімнаті. Очолюючи духовну школу у такий критичний момент, він повністю відновив навчальний процес (з 1993-го семінарія отримала у тимчасове користування нове приміщення).
Протоієрей Петро Влодек відомий в Україні як перший упорядник Закону Божого, написаного українською мовою. У 2003-му році він видав новий підручник для дітей молодших класів, багато конспектів та посібників з історії Церкви, що сьогодні використовуються у духовних школах УПЦ (МП).
13 грудня 2009 року, ректор КДАіС архієпископ Бориспільський Антоній (Паканич) оголосив рішення Вченої Ради КДА від 10 грудня 2009 року, згідно з яким першому ректору відродженої семінарії протоієрею Петру Влодеку присвоїли почесне звання доктора Honoris Causa.
З 2010 року отець Петро Влодек став Почесним громадянином Волині.
Помер 7 жовтня 2017 в Луцьку.

title: Влодек Петро Панасович

wikitext:
{{Особа}}
'''Отець Петро Влодек''' ([[9 січня]] [[1924]], [[Оженин]], [[Волинське воєводство (1921—1939)|Волинське воєводство]], [[Польська Республіка (1918—1939)|Польська Республіка]] — [[7 жовтня]] [[2017]], [[Луцьк]], [[Україна]]), священнослужитель [[Українська православна церква (Московський патріархат)|Української православної церкви (Московського патріархату)]], [[митра|митрофорний]] протоієрей, професор богослов'я, перший ректор відродженої [[Київська духовна семінарія|Київської духовної семінарії]] ([[1989]]—[[1991]]).

=== Життєпис ===
Народився в сім'ї вчителя села Оженіно [[Острозький повіт|Острозького повіту]] [[Волинське воєводство|Волинського воєводства]]. Його дитинство випало на складні для [[Православна церква|Православ'я]] роки перебування українських земель у складі католицької [[Польща|Польщі]]. Попри всі складнощі, він ще у дитинстві твердо вирішив стати православним священником.

Згодом, коли на Волинь вдруге прийшла Світова війна, Петро Влодек став слухачем пастирських курсів при [[Свято-Успенська Почаївська Лавра|Свято-Успенській Почаївській Лаврі]], згодом він успішно пройшов іспит на священника.

З [[1944]] по [[1945]] воював як солдат радянського війська і був очевидцем історичної зустрічі на Ельбі. Війну завершив під стінами [[рейхстаг]]у у травні [[1945]] року, з численними нагородами — орденами та медалями.

З [[1946]] по [[1948]] роки Петро Влодек навчався у [[Волинська духовна семінарія|Волинській духовній семінарії]], з [[1948]] по [[1952]] — у [[Московська духовна академія|Московській духовній академії]], де здобув вищу богословську освіту та ступінь [[Кандидат наук|кандидата наук]].

Після закінчення академії направлений викладачем у рідну семінарію, де згодом став інспектором. З [[1962]] по [[1964]] рр. — [[ректор]] семінарії. Ревно обороняв волинську семінарію від закриття радянською владою. Опісля протоієрей Петро виконував пастирські послухи за кордоном: 6 років у [[Берлінський кафедральний собор|Берлінському кафедральному соборі]] та 8 років настоятелем Едмонтонської парафії у Канаді.

Напередодні святкувань тисячоліття [[Хрещення Русі]] священник повернувся у Київ і протягом декількох років виконував обов'язки керуючого справами [[Український екзархат|Українського екзархату]]. З [[1989]] року він перший ректор відновленої [[Київська духовна семінарія|Київської духовної семінарії]]. У [[1991]]-му повернувся на [[Волинь]], через рік очолив [[Волинська духовна семінарія УПЦ (МП)|Волинську духовну семінарію]], яка після передачі її приміщень до [[УПЦ КП]], розміщувалася у одній кімнаті<ref>{{Cite web |url=http://pravoslavye.org.ua/2006/07/rektor_volinskoi_duhovnoi_semnari_protoierey_petro_vlodek_u_roki_hrushchovskih_gonn_pretenzy_do_studentv__vikladachv_duhovnoi_semnari_ne_malo_tlki_pohoronne_byuro/ |title=«У роки хрущовських гонінь претензій до студентів і викладачів Духовної семінарії не мало тільки похоронне бюро» (інтерв'ю) |accessdate=17 травня 2018 |archive-date=18 травня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180518130322/http://pravoslavye.org.ua/2006/07/rektor_volinskoi_duhovnoi_semnari_protoierey_petro_vlodek_u_roki_hrushchovskih_gonn_pretenzy_do_studentv__vikladachv_duhovnoi_semnari_ne_malo_tlki_pohoronne_byuro/ }}</ref>. Очолюючи духовну школу у такий критичний момент, він повністю відновив навчальний процес (з [[1993]]-го семінарія отримала у тимчасове користування нове приміщення).

Протоієрей Петро Влодек відомий в Україні як перший упорядник [[Закон Божий|Закону Божого]], написаного українською мовою. У [[2003]]-му році він видав новий підручник для дітей молодших класів, багато конспектів та посібників з історії Церкви, що сьогодні використовуються у духовних школах [[УПЦ (МП)]].

[[13 грудня]] [[2009]] року, ректор [[КДАіС]] архієпископ Бориспільський [[Антоній (Паканич)]] оголосив рішення Вченої Ради КДА від [[10 грудня]] [[2009]] року, згідно з яким першому ректору відродженої семінарії протоієрею Петру Влодеку присвоїли почесне звання доктора Honoris Causa.

З [[2010]] року отець Петро Влодек став Почесним громадянином Волині.

Помер [[7 жовтня]] [[2017]] в [[Луцьк]]у<ref>{{Cite web |url=http://volyn.church.ua/2017/10/07/pomer-protoijerej-petro-vlodek-pochesnij-rektor-volinskoji-duxovnoji-seminariji/ |title=Відійшов у вічність протоієрей Петро Влодек — Почесний ректор Волинської духовної семінарії |accessdate=30 жовтня 2017 |archive-date=7 листопада 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171107113646/http://volyn.church.ua/2017/10/07/pomer-protoijerej-petro-vlodek-pochesnij-rektor-volinskoji-duxovnoji-seminariji/ }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Бібліографія ==
* ''Протоієрей Петро Влодек''. Закон Божий. — Луцьк: Волинська обласна друкарня, 2009. — 576 с.; іл.
* {{ЕСУ|35171}}

== Посилання ==
https://esu.com.ua/search_articles.php?id=35171
* [http://pravoslavye.org.ua/2006/07/rektor_volinskoi_duhovnoi_semnari_protoierey_petro_vlodek_u_roki_hrushchovskih_gonn_pretenzy_do_studentv__vikladachv_duhovnoi_semnari_ne_malo_tlki_pohoronne_byuro/ «У роки хрущовських гонінь претензій до студентів і викладачів Духовної семінарії не мало тільки похоронне бюро» (інтерв'ю)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180518130322/http://pravoslavye.org.ua/2006/07/rektor_volinskoi_duhovnoi_semnari_protoierey_petro_vlodek_u_roki_hrushchovskih_gonn_pretenzy_do_studentv__vikladachv_duhovnoi_semnari_ne_malo_tlki_pohoronne_byuro/ |date=18 травня 2018 }}
* [http://volyn.church.ua/2017/10/07/pomer-protoijerej-petro-vlodek-pochesnij-rektor-volinskoji-duxovnoji-seminariji/ Відійшов у вічність протоієрей Петро Влодек — Почесний ректор Волинської духовної семінарії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171107113646/http://volyn.church.ua/2017/10/07/pomer-protoijerej-petro-vlodek-pochesnij-rektor-volinskoji-duxovnoji-seminariji/ |date=7 листопада 2017 }}
* [https://www.volynnews.com/news/all/protoiyereia-petra-vlodeka-pokhovaiut-9-zhovtnia/ ПРОТОІЄРЕЯ ПЕТРА ВЛОДЕКА ПОХОВАЮТЬ 9 ЖОВТНЯ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171107013900/https://www.volynnews.com/news/all/protoiyereia-petra-vlodeka-pokhovaiut-9-zhovtnia/ |date=7 листопада 2017 }}

[[Категорія:Священники Російської православної церкви]]

title: Влодек Петро Панасович

Народився: 9 січня 1924 · Оженин, Острозький район, Рівненська область

Помер: 7 жовтня 2017 (93 роки) · Луцьк, Україна

Країна: Польська Республіка · СРСР · Україна

Діяльність: протоієрей, професор

Alma mater: Московська духовна академія

Науковий ступінь: доктор богослов'я

Знання мов: українська

Посада: ректор

Конфесія: православ'я

Нагороди: орден Вітчизняної війни II ступеня


text:
# Коматозники
«Коматозники» (англ. Flatliners) — американський психологічний трилер 1990 року режисера Джоела Шумахера. Стрічка була номінована на премію «Оскар» за найкращий монтаж звукових ефектів.

## Сюжет
Студент-медик на ім'я Нельсон намагається умовити своїх одногрупників провести небезпечний експеримент. Він хоче випробувати на собі клінічну смерть протягом однієї хвилини, після чого його повинні реанімувати. Нельсон дуже хоче дізнатися чи існує життя після смерті, тому і зважився на цей дослід. Після довгих суперечок його друзі все ж погоджуються і не дивлячись на виниклі труднощі, дослід все ж вдається провести. Тепер кожен зі студентів хоче пройти через клінічну смерть. Практично після експерименту кожен з учасників починає бачити дивні явища. Через деякий час друзі починають розуміти, що це не просто галюцинації, а деяка частина реальності, яка безпосередньо пов'язана з їх минулим.

## У ролях
- Кіфер Сазерленд — Нельсон Райт
- Джулія Робертс — Рейчел Манус
- Кевін Бейкон — Дейв Лабрачіо
- Вільям Болдвін — Джо Гарлі
- Олівер Платт — Ренді Штекль
- Кімберлі Скотт — Вінні Гікс
- Джошуа Рудой — Біллі Магоні
- Бенджамін Мутон — містер Манус
- Гоуп Девіс — Енн Колдрен
- Патріція Белчер — Една
- Бет Грант — домогосподарка

## Рімейк
У 2017 році данський режисер Нільс Арден Оплев зняв рімейк під назвою Коматозники.

title: Коматозники

wikitext:
{{Фільм
| тип               =
| українська назва  =
| оригінальна назва =
| зображення        = Flatliners.jpg
| зображення розмір =
| підпис            =
| жанр              =
| режисер           =
| продюсер          =
| сценарист         =
| на основі         =
| актори            = [[Кіфер Сазерленд]]
[[Джулія Робертс]]
[[Вільям Болдвін]]
[[Кевін Бейкон]]
| композитор        =
| музика            =
| оператор          =
| художник          =
| костюмер          =
| монтаж            =
| оповідач          =
| кінокомпанія      =
| дистриб'ютор      =
| тривалість        =
| мова              =
| озвучення українською =
| країна            =
| рік               = 1990
| дата виходу       = 10 серпня 1990
| кошторис          = [[долар США|$]]26 млн.<ref name=NUM>{{cite web|url=http://www.the-numbers.com/movie/Flatliners#tab=summary|title=Flatliners (1990)|work=[[The Numbers (website)|The Numbers]]|access-date=6 вересня 2015}}</ref>
| касові збори      = $61,5 млн.<ref name="BOM">{{cite web|url=http://www.boxofficemojo.com/movies/?id=flatliners.htm|title=Flatliners|work=[[Box Office Mojo]]|access-date=6 вересня 2015}}</ref>
| imdb_id           =
| сайт              =
| попередній        =
| наступний         =
}}
'''«Коматозники»''' ({{lang-en|Flatliners}}) — [[США|американський]] [[трилер|психологічний трилер]] 1990 року режисера [[Джоел Шумахер|Джоела Шумахера]]. Стрічка була номінована на премію «[[Оскар (премія)|Оскар]]» за [[Премія «Оскар» за найкращий звуковий монтаж|найкращий монтаж звукових ефектів]].

== Сюжет ==
Студент-медик на ім'я Нельсон намагається умовити своїх одногрупників провести небезпечний експеримент. Він хоче випробувати на собі [[Клінічна смерть|клінічну смерть]] протягом однієї хвилини, після чого його повинні [[Реанімація (медицина)|реанімувати]]. Нельсон дуже хоче дізнатися чи існує життя після смерті, тому і зважився на цей дослід. Після довгих суперечок його друзі все ж погоджуються і не дивлячись на виниклі труднощі, дослід все ж вдається провести. Тепер кожен зі студентів хоче пройти через клінічну смерть. Практично після експерименту кожен з учасників починає бачити дивні явища. Через деякий час друзі починають розуміти, що це не просто галюцинації, а деяка частина реальності, яка безпосередньо пов'язана з їх минулим.

== У ролях ==
* [[Кіфер Сазерленд]] — Нельсон Райт
* [[Джулія Робертс]] — Рейчел Манус
* [[Кевін Бейкон]] — Дейв Лабрачіо
* [[Вільям Болдвін]] — Джо Гарлі
* [[Олівер Платт]] — Ренді Штекль
* [[Кімберлі Скотт]] — Вінні Гікс
* [[Джошуа Рудой]] — Біллі Магоні
* [[Бенджамін Мутон]] — містер Манус
* [[Гоуп Девіс]] — Енн Колдрен
* [[Патріція Белчер]] — Една
* [[Бет Грант]] — домогосподарка

== Рімейк ==
У 2017 році данський режисер [[Нільс Арден Оплев]] зняв рімейк під назвою [[Коматозники (фільм, 2017)|Коматозники]].

== Примітки ==
{{Примітки}}
== Посилання ==
* {{IMDb title|id=0099582}}
* {{Amg movie|17756}}
* {{Rotten Tomatoes|id=flatliners}}

{{USA-film-stub}}
{{Фільми Джоела Шумахера}}
{{Бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми США 1990]]
[[Категорія:Фільми-драми США]]
[[Категорія:Науково-фантастичні фільми США]]
[[Категорія:Фільми-трилери США]]
[[Категорія:Фільми про смерть]]
[[Категорія:Психологічні драми]]
[[Категорія:Містичні трилери]]
[[Категорія:Фільми, дія яких відбувається у вищих навчальних закладах]]
[[Категорія:Фільми Columbia Pictures]]
[[Категорія:Фільми Джоела Шумахера]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Фільми про цькування]]

title: англ. Flatliners

Жанр: науково-фантастичний фільм, фільм-трилер, драматичний фільм, горор і психологічний хорор

Режисер: Джоел Шумахер

Продюсер: Майкл Дуглас і Скотт Рудін

Сценарист: Пітер Філардіd

У головних · ролях: Кіфер Сазерленд · Джулія Робертс · Вільям Болдвін · Кевін Бейкон

Оператор: Ян де Бонт

Композитор: Джеймс Ньютон Говард і Девід Стюарт

Художник: Eugenio Zanettid

Кінокомпанія: Columbia Pictures

Дистриб'ютор: Columbia Pictures і Netflix

Країна: США

Дата виходу: 10 серпня 1990

Наступний: Коматозники


text:
# Уйма-Дужа
Уйма-Дужа (пол. Ujma Duża) — село в Польщі, у гміні Закшево Александровського повіту Куявсько-Поморського воєводства.
Населення — 154 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Влоцлавського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 77      | 12                 | 56               | 9                    |
| Жінки    | 77      | 14                 | 45               | 18                   |
| Разом    | 154     | 26                 | 101              | 27                   |

title: Уйма-Дужа

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Уйма-Дужа
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Ujma Duża}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Куявсько-Поморське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Александровський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Закшево (гміна, Александровський повіт){{!}}Закшево
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 93
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 154
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 54
|поштовий індекс        = 87-705
|автомобільний код      = CAL
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0872220
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Уйма-Дужа''' ({{lang-pl|Ujma Duża}}) — село в Польщі, у [[Закшево (гміна, Александровський повіт)|гміні Закшево]] [[Александровський повіт|Александровського повіту]] [[Куявсько-Поморське воєводство|Куявсько-Поморського воєводства]].
Населення — {{formatnum:154}} {{МНОЖИНА:154|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Влоцлавське воєводство (1975–1998)|Влоцлавського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=77 |ЧолПре=12 |ЧолПрац=56 |ЧолПост=9
|Жін=77 |ЖінПре=14 |ЖінПрац=45 |ЖінПост=18
|Разом=154 |РазомПре=26 |РазомПрац=101 |РазомПост=27
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Закшево (Александровський повіт)}}

{{Куявсько-Поморське-доробити}}

[[Категорія:Села Александровського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Куявсько-Поморське воєводство

Повіт: Александровський повіт

Гміна: Закшево

Автомобільний код: CAL

OSM: ↑2635727 ·R (Ґміна Закшево)


text:
# Смажений сир
Смажений сир (чеськ. Smažený sýr) — чеська і словацька страва із сиру (зазвичай Едама), порізаного на товсті скибочки і панірованого в борошні, яйцях та сухарях, а потім підсмаженого на сковорідці. Подають з салатом, картоплею фрі (або картоплею, приготованою в іншому вигляді) і татарським соусом чи майонезом.
В Чехії та Словаччині є вуличною їжею і досить часто продається на вулицях. З початку 2000-х ця страва розповсюдилася по Європі, в тому числі в Україні.

## Галерея
- Смажений сир з картоплею та салатом
- Смажений сир з картоплею та салатом
- Чеський смажений сир
- Приготування
- Смажений сир на сковорідці
- Смажений сир із картоплею
- Смажений сир із картоплею фрі
- Смажений і звичайний сири
- Смажений сир із татарським соусом
- Смажений сир з помідорами (Дебрецен, Угорщина)

title: Смажений сир

wikitext:
'''Смажений сир''' ({{lang-cs|Smažený sýr}}) — [[чеська кухня|чеська і словацька страва]] із сиру (зазвичай [[Едам (сир)|Едама]]), порізаного на товсті скибочки і панірованого в борошні, яйцях та сухарях, а потім підсмаженого на сковорідці. Подають з салатом, картоплею фрі (або картоплею, приготованою в іншому вигляді) і татарським соусом чи майонезом.

В Чехії та Словаччині є вуличною їжею і досить часто продається на вулицях. З початку 2000-х ця страва розповсюдилася по Європі, в тому числі в Україні.

== Галерея ==
<gallery>
SMAZENY SYR 2020.jpg|Смажений сир з картоплею та салатом
Smažený sýr, hranolky, tatarská omáčka, obloha.jpg|Смажений сир з картоплею та салатом
Czech fried cheese.jpg|Чеський смажений сир
Smazeny syr suroviny.jpg|Приготування
Smazeny syr smazeni druha strana.jpg|Смажений сир на сковорідці
SmazenySyrBrambor.jpg|Смажений сир із картоплею
Smažený sýr, U Hradilů, Rusava (2).jpg|Смажений сир із картоплею фрі
Smažený sýr s bramborem 4869.jpg|Смажений і звичайний сири
Smažák.JPG|Смажений сир із татарським соусом
Debrecen in 2018 04 жарений сир.jpg|Смажений сир з помідорами (Дебрецен, Угорщина)
</gallery>

== Посилання ==
* [http://cookery.com.ua/zakuski/sirni-zakuski/295-smazhenij-sir.html#.VSfUFdysWsk Смажений сир]

{{food-stub}}
{{czech-stub}}
{{Бібліоінформація}}
{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Чеська кухня]]
[[Категорія:Страви з сиру]]
[[Категорія:Словацька кухня]]


text:
# Мір-Газі
Мір-Газі (д/н — 1229) — емір Волзької Болгарії у 1225—1229 роках. Низка дослідників ототожнюють його з Газі-Барадж Бурундаєм.

## Життєпис
Походив з династії Дуло. Син еміра Отяка. Посів трон 1225 року після брата Абдалаха Челбіра. Доклав зусиль для відродження господарства після набігів. Також вимушений був протистояти намірам Юрія Всеволодовича, великого князя Володимирського, розширити свій вплив на мордовські племена. за  підтримки  еміра мордовський бек Пургас у  1227—1229 роках завдав низки поразок володимирським військам.
Помер Мір-Газі 1229 року. Йому спадкував брат Алтинбек.

title: Мір-Газі

wikitext:
{{особа}}
'''Мір-Газі''' (д/н — [[1229]]) — емір [[Волзька Болгарія|Волзької Болгарії]] у [[1225]]—[[1229]] роках. Низка дослідників ототожнюють його з Газі-Барадж Бурундаєм.

== Життєпис ==
Походив з династії [[Дуло (династія)|Дуло]]. Син еміра [[Отяк]]а. Посів трон 1225 року після брата [[Абдаллах Челбір|Абдалаха Челбіра]]. Доклав зусиль для відродження господарства після набігів. Також вимушений був протистояти намірам Юрія Всеволодовича, великого князя Володимирського, розширити свій вплив на мордовські племена. за  підтримки  еміра мордовський бек Пургас у  1227—1229 роках завдав низки поразок володимирським військам.

Помер Мір-Газі 1229 року. Йому спадкував брат [[Алтинбек]].

== Джерела ==
* Волжская Булгария и Русь. Казань, 1986.
* Чолов, Петър. Волжка България VII—XVI век. София, ИК Кама, 2008. ISBN 978-954-9890-84-6. с. 221.

{{Володарі Волзької Болгарії}}

[[Категорія:Володарі Волзької Болгарії]]
[[Категорія:Правителі Європи XIII століття]]


text:
# Томас Геєр
То́мас Ге́єр (англ. Thomas Hare; 28 березня 1806 — 6 травня 1891) — британський юрист, автор реформи виборчої системи. Вивчав право і був допущений до адвокатської практики в 1833. У 1853 його призначено інспектором благодійних закладів, пізніше спеціальним повіреним Королівської міської комісії благодійних закладів, про яку видав кілька книг. Був членом Консервативної партії. Відійшов від публічного життя 1846 р.
У «Трактаті про вибори депутатів» Геєр вперше запропонував схему математичного обрахунку кількості голосів необхідних для отримання депутатського мандату. У політичній теорії ця ідея відома як виборча квота — одиниця представництва, що визначається підрахунком середнього арифметичного між загальною кількістю виборців, що взяли участь у голосуванні та кількістю місць у парламенті.

## Праці
- Механізм представницького врядування (1857)
- Трактат про вибори депутатів (1859)
- Вибори депутатів (1865)

title: Томас Геєр

wikitext:
{{особа}}
{{Однофамільці|Геєр}}
'''То́мас Ге́єр''' ({{lang-en|Thomas Hare}}; [[28 березня]] [[1806]] — [[6 травня]] [[1891]]) — британський юрист, автор реформи виборчої системи. Вивчав право і був допущений до адвокатської практики в [[1833]]. У [[1853]] його призначено інспектором благодійних закладів, пізніше спеціальним повіреним Королівської міської комісії благодійних закладів, про яку видав кілька книг. Був членом Консервативної партії. Відійшов від публічного життя [[1846]] р.

У «Трактаті про вибори депутатів» Геєр вперше запропонував схему математичного обрахунку кількості голосів необхідних для отримання депутатського мандату.<ref>Міл Дж. С. Про свободу: Есе / Пер. з англ. — К.: Основи, 2001. — с.223-224</ref> У політичній теорії ця ідея відома як [[виборча квота]] — одиниця представництва, що визначається підрахунком середнього арифметичного між загальною кількістю виборців, що взяли участь у голосуванні та кількістю місць у [[парламент]]і.

== Праці ==
* ''Механізм представницького врядування'' (1857)
* ''Трактат про вибори депутатів'' (1859)
* ''Вибори депутатів'' (1865)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Єдиного перехідного голосу система]]

{{DEFAULTSORT:Геєр Томас}}

{{bio-stub}}

[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Англійські правники]]
[[Категорія:Британські правознавці]]
[[Категорія:Правознавці XIX століття]]

title: Томас Геєр

Народився: 28 березня 1806 · Англія, Сполучене Королівство

Помер: 6 травня 1891 (85 років)

Країна: Сполучене Королівство

Діяльність: політик, політолог, адвокат, court stenographer, баристер

Знання мов: англійська

Партія: Консервативна партія

У шлюбі з: Eleanor Bowes Bensond і Mary Samsond

Діти: Lancelot Hared, Alice Westlaked, Marian Andrewsd, Sherlock Hared, Katharine Claytond, Alfred Richard Hared і Mary Eleanor Hared


text:
# Пауль Феєрштейн
Пауль Феєрштейн (люксемб. Paul Feierstein; нар. 27 січня 1903, Нідеркорн — пом. 5 травня 1963, Дюделанж) — люксембурзький футболіст, який грав на позиції захисника. Відомий за виступами у складі клубу «Ред Бойз Дифферданж» та у складі збірної Люксембургу. По закінченні виступів на футбольних полях — люксембурзький футбольний тренер, був головним тренером збірної Люксембургу, очолював збірну на літніх Олімпійських іграх 1936 року.

## Біографія
Пауль Феєрштейн народився в місті Нідеркорн. На клубному рівні грав за команду «Ред Бойз Дифферданж». У 1924—1931 роках Феєрштейн грав також у складі національної збірної Люксембургу, у грав у складі збірної на літніх Олімпійських іграх 1924 року та літніх Олімпійських іграх 1928 року.
Після завершення виступів на футбольних полях Пауль Феєрштейн став футбольним тренером. У 1933—1948 році він був головним тренером збірної Люксембургу, очолював збірну на літніх Олімпійських іграх 1936 року в Берліні.
Помер Пауль Феєрштейн у 1963 році в місті Дюделанж.

title: Пауль Феєрштейн

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Пауль Феєрштейн
| зображення =
| підпис =
| повне-ім'я = Пауль Феєрштейн
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 27.1.1903
| дата-смерті = 5.5.1963
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[захисник (футбол)|захисник]]
| номер  =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|? | {{Прапорець|LUX}} | «[[Ред Бойз Дифферданж]]» | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1924–1931 | {{Прапорець|LUX}} | [[збірна Люксембургу з футболу|Люксембург]] | 15 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1933–1948 | {{Прапорець|LUX}} | [[Збірна Люксембургу з футболу|Люксембург]]}}
{{Футбольний тренер кінець}}
| пк-поновлення
| збірна-поновлення =
}}
'''Пауль Феєрштейн''' ({{lang-lb|Paul Feierstein}}; {{н}} [[27 січня]] [[1903]], [[Нідеркорн]] — {{†}} [[5 травня]] [[1963]], [[Дюделанж]]) — люксембурзький [[футболіст]], який грав на позиції [[захисник (футбол)|захисника]]. Відомий за виступами у складі клубу «[[Ред Бойз Дифферданж]]» та у складі [[збірна Люксембургу з футболу|збірної Люксембургу]]. По закінченні виступів на футбольних полях — люксембурзький футбольний тренер, був головним тренером збірної Люксембургу, очолював збірну на [[Футбол на літніх Олімпійських іграх 1936|літніх Олімпійських іграх 1936 року]].

== Біографія ==
Пауль Феєрштейн народився в місті Нідеркорн. На клубному рівні грав за команду «[[Ред Бойз Дифферданж]]». У 1924—1931 роках Феєрштейн грав також у складі [[збірна Люксембургу з футболу|національної збірної Люксембургу]], у грав у складі збірної на [[Футбол на літніх Олімпійських іграх 1924|літніх Олімпійських іграх 1924 року]] та [[Футбол на літніх Олімпійських іграх 1928|літніх Олімпійських іграх 1928 року]].

Після завершення виступів на футбольних полях Пауль Феєрштейн став футбольним тренером. У 1933—1948 році він був головним тренером збірної Люксембургу, очолював збірну на [[Футбол на літніх Олімпійських іграх 1936|літніх Олімпійських іграх 1936 року]] в [[Берлін]]і.

Помер Пауль Феєрштейн у 1963 році в місті Дюделанж.

== Посилання ==
* {{FIFA player}}
* {{Wfb}}
* {{Olympedia}}

{{Склад футбольної збірної Люксембургу на Олімпійських іграх 1924}}
{{Склад футбольної збірної Люксембургу на Олімпійських іграх 1928}}
{{Склад футбольної збірної Люксембургу на Олімпійських іграх 1936|nocat=1}}
{{Тренери збірної Люксембургу з футболу}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Феєрштейн Пауль}}
[[Категорія:Люксембурзькі футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Люксембургу з футболу]]
[[Категорія:Люксембурзькі футбольні тренери]]
[[Категорія:Тренери збірної Люксембургу з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Ред Бойз Дифферданж»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Пауль Феєрштейн

Смерть: 5 травня 1963 (60 років)

Громадянство: Люксембург

Позиція: захисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Ред Бойз Дифферданж» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Люксембург · 15 · (0)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

Люксембург

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.