text:
# Кірк Елін
Кірк Елін (англ. Kirk Alyn), справжнє ім'я Джон Фегг-молодший (англ. John Feggo Jr., 8 жовтня 1910 а, Оксфорд, Нью-Джерсі — 14 березня 1999 рік, Зе-Вудлендс,  США) — американський актор.

## Біографія
Джон ФЕГГ-молодший народився 8 жовтня 1910 в Оксфорд, штат Нью-Джерсі, в сім'ї угорських іммігрантів. Закінчивши школу, майбутній актор навчався в Колумбійському Університеті. Його акторська кар'єра почалася з того, що Кірк Елін співав і танцював в кордебалеті, виступав у водевілях, і, нарешті, в 30-х роках взяв участь у кількох бродвейських постановках.
У 1930-му він вперше з'явився на екрані в складі масовки. У 1934-му він під ім'ям Джека Фаго (англ. Jack Fago) отримав невелику роль в романтичній музичній комедії «Приватні уроки», але активно зніматися став тільки з 1942 року. Кірк Елін був високим (185 см) і вельми привабливим брюнетом, але тільки в 10 з 28 фільмів, в яких він зіграв за 6 років, його ім'я було згадано в титрах.
Перелом у кар'єрі настав у 1948 році, коли Еліну запропонували роль у першій екранізації «Супермена». Чорно-білий кіносеріал складався з 15 коротких епізодів, їх загальна тривалість — 244 хвилини. Серію показували в кінотеатрах по одній в тиждень, як правило, перед показом основного фільму, і обривали на найцікавішому місці. З розвитком телебачення жанр кіносеріалу зжив себе.
Супермен Кірка Еліна виглядав абсолютно так само, як в коміксах — з точеним обличчям і завитком чорного волосся на лобі. Серіал розповідав про прибуття Супермена на Землю, про те, як він під виглядом скромного тюхтія Кларка Кента влаштувався репортером в газету «Daily Planet», як зустрів Лоїс Лейн. Сюжет закручується навколо протистояння Супермена і суперзлодейкі Леді-павучиха. Роль Лоїс Лейн виконала актриса Ноель Нілл, яка потім зіграла ту ж роль вже в телевізійному серіалі «Пригоди Супермена» з Джорджем Рівзом. Еліну пропонували головну роль в телесеріалі 1951, але він з якоїсь причини відмовився.
Через два роки вийшов другий кіносеріал, теж складається з 15 коротких серій, «Атомна Людина проти Супермена», в якому з'явився звичний нам лиходій Лекс Лютор.
Здавалося б, роль Супермена повинна була вивести Кірка Еліна до лав голлівудських зірок, але цього не сталося. Якийсь час він утримувався на плаву, отримуючи крихітні ролі на телебаченні, потім зовсім зник, переїхавши кудись до Аризони.
У 1974-му актор опублікував автобіографію «Робота для Супермена».
Після десятирічної перерви Кірк Елін ненадовго повернувся в кіно. Насамперед він майнув у відродженні 'Супермена', фільмі 1978 року, в якому роль Кларка Кента / Супермена зіграв ще один голлівудський красень Крістофер Рів. Кірк Елін з'явився в крихітній ролі доктора Сема Лейна, батька Лоїс. У 1979 році актор зіграв старого в одному з епізодів культового телесеріалу «Зоряний крейсер» Галактика "", в 1981-му виконав одну з невеликих ролей в пародійної комедії «Супербмен: Інше кіно» (Superbman: The Other Movie). Його останньою роботою стала роль професора Мечін у фільмі жахів «Скальпи» (Scalps), і після цього він вже не знімався.
У 1942 році Кірк Елін одружився з актрисою Вірджинією О'Браєн, відомою не тільки своєю красою, але і безпристрасним, незворушним виразом обличчя і рівним тоном голосу, які стали її фірмовими знаками. Вона навіть співала з крижаним виразом. Вірджинія народила чоловікові двох дочок і сина, але з їхнього шлюбу все одно нічого не вийшло, і в 1955 році вони розлучилися. Для Вірджинії це був другий шлюб з трьох, а ось Елін більше не одружився.
Актор помер 14 березня 1999 року в Зе-Вудлендс, штат Техас, у віці 88 років.

title: Кірк Елін

wikitext:
{{Особа}}
'''Кірк Елін''' ({{lang-en | Kirk Alyn}}), справжнє ім'я '''Джон Фегг-молодший''' ({{lang-en | John Feggo Jr.}}, [[8 жовтня]] [[1910]] а, [[Оксфорд Тауншип (Нью-Джерсі)|Оксфорд]], [[Нью-Джерсі]] — [[14 березня]] [[1999 рік]], [[Зе-Вудлендс (Техас)|Зе-Вудлендс]], [[Сполучені Штати Америки | США]]) — американський [[актор]].
[[Файл:The Trap (1946) - Toler Alyn.jpg|250px|thumb]]

== Біографія ==
Джон ФЕГГ-молодший народився 8 жовтня 1910 в [[Оксфорд Тауншип (Нью-Джерсі)|Оксфорд]], штат Нью-Джерсі, в сім'ї угорських іммігрантів. Закінчивши школу, майбутній актор навчався в Колумбійському Університеті. Його акторська кар'єра почалася з того, що Кірк Елін співав і танцював в кордебалеті, виступав у водевілях, і, нарешті, в 30-х роках взяв участь у кількох бродвейських постановках.

У 1930-му він вперше з'явився на екрані в складі масовки. У 1934-му він під ім'ям Джека Фаго ({{lang-en | Jack Fago}}) отримав невелику роль в романтичній музичній комедії «Приватні уроки», але активно зніматися став тільки з 1942 року. Кірк Елін був високим (185 см) і вельми привабливим брюнетом, але тільки в 10 з 28 фільмів, в яких він зіграв за 6 років, його ім'я було згадано в титрах.

Перелом у кар'єрі настав у 1948 році, коли Еліну запропонували роль у першій екранізації «Супермена». Чорно-білий кіносеріал складався з 15 коротких епізодів, їх загальна тривалість — 244 хвилини. Серію показували в кінотеатрах по одній в тиждень, як правило, перед показом основного фільму, і обривали на найцікавішому місці. З розвитком телебачення жанр кіносеріалу зжив себе.

Супермен Кірка Еліна виглядав абсолютно так само, як в коміксах — з точеним обличчям і завитком чорного волосся на лобі. Серіал розповідав про прибуття Супермена на Землю, про те, як він під виглядом скромного тюхтія Кларка Кента влаштувався репортером в газету «Daily Planet», як зустрів Лоїс Лейн. Сюжет закручується навколо протистояння Супермена і суперзлодейкі Леді-павучиха. Роль Лоїс Лейн виконала актриса Ноель Нілл, яка потім зіграла ту ж роль вже в телевізійному серіалі «Пригоди Супермена» з [[Джордж Рівз|Джорджем Рівзом]]. Еліну пропонували головну роль в телесеріалі 1951, але він з якоїсь причини відмовився.

Через два роки вийшов другий кіносеріал, теж складається з 15 коротких серій, «Атомна Людина проти Супермена», в якому з'явився звичний нам лиходій Лекс Лютор.

Здавалося б, роль Супермена повинна була вивести Кірка Еліна до лав голлівудських зірок, але цього не сталося. Якийсь час він утримувався на плаву, отримуючи крихітні ролі на телебаченні, потім зовсім зник, переїхавши кудись до Аризони.
У 1974-му актор опублікував автобіографію «Робота для Супермена».

Після десятирічної перерви Кірк Елін ненадовго повернувся в кіно. Насамперед він майнув у відродженні 'Супермена', фільмі 1978 року, в якому роль Кларка Кента / Супермена зіграв ще один голлівудський красень Крістофер Рів. Кірк Елін з'явився в крихітній ролі доктора Сема Лейна, батька Лоїс. У 1979 році актор зіграв старого в одному з епізодів культового телесеріалу «Зоряний крейсер» Галактика "", в 1981-му виконав одну з невеликих ролей в пародійної комедії «Супербмен: Інше кіно» (Superbman: The Other Movie). Його останньою роботою стала роль професора Мечін у фільмі жахів «Скальпи» (Scalps), і після цього він вже не знімався.

У 1942 році Кірк Елін одружився з актрисою Вірджинією О'Браєн, відомою не тільки своєю красою, але і безпристрасним, незворушним виразом обличчя і рівним тоном голосу, які стали її фірмовими знаками. Вона навіть співала з крижаним виразом. Вірджинія народила чоловікові двох дочок і сина, але з їхнього шлюбу все одно нічого не вийшло, і в 1955 році вони розлучилися. Для Вірджинії це був другий шлюб з трьох, а ось Елін більше не одружився.

Актор помер 14 березня 1999 року в [[Зе-Вудлендс (Техас)|Зе-Вудлендс]], штат Техас, у віці 88 років.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* {{Amg name|1276}}
{{бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Елін Кірк}}
[[Категорія:Випускники Колумбійського університету]]
[[Категорія:Кіноактори США]]
[[Категорія:Актори XX століття]]
[[Категорія:Угорці США]]

title: англ. Kirk Alyn

Народився: 8 жовтня 1910 · Оксфорд Тауншип, Воррен, Нью-Джерсі, США

Помер: 14 березня 1999 (88 років) · Зе-Вудлендс

Країна: США

Діяльність: актор театру, кіноактор, телеактор, актор

Alma mater: Колумбійський університет

Знання мов: англійська

У шлюбі з: Virginia O'Briend

Нагороди: Премія «Інкпот»

англ. Kirk Alyn: п о р


text:
# Передавання файлів
Передавання файлів — це передавання комп'ютерних файлів через канал зв'язку з однієї комп'ютерної системи в іншу. Як правило, здійснюється за допомогою протоколу зв'язку. З розвитком обчислювальної техніки розроблено багато протоколів передавання файлів для різних контекстів.

## Протоколи
Протокол передавання файлів — це домовленість, яка описує, як передати файли між двома кінцевими точками. Крім потоку бітів із файлу, який зберігається як єдине ціле у файловій системі, деякі протоколи передбачають надсилання певних метаданих, таких як назва файлу, його розмір та позначка часу, і навіть дозволи файлової системи та атрибути файлу.
Деякі приклади:
- FTP — це порівняно старий міжплатформний протокол передавання файлів[1].
- SSH File Transfer Protocol — протокол передавання файлів, захищений протоколом Secure Shell (SSH).
- Secure Copy (SCP; з англ. — захищена копія) базується на протоколі Secure Shell (SSH).
- HTTP підтримує передавання файлів.
- BitTorrent, Gnutella та інші розподілені системи передавання файлів використовують одноранговий зв'язок.
- У Systems Network Architecture[en] для передавання файлів традиційно використовують LU 6.2[en] Connect:Direct[en] і XCOM Data Transport[en].
- Багато систем обміну миттєвими повідомленнями та локальних месенджерів дозволяють передавати файли.
- Комп'ютери можуть передавати файли на периферійні пристрої, наприклад USB-накопичувачі.
- Для нуль-модемного з'єднання через модеми комутованого зв'язку використовували XMODEM[en], YMODEM[en], ZMODEM[en] тощо.

wikiname: ukwiki

title: Передавання файлів

in_language: uk

wikitext:
'''Передавання файлів''' — це передавання комп'ютерних файлів через канал зв'язку з однієї комп'ютерної системи в іншу. Як правило, здійснюється за допомогою [[Протокол передавання даних|протоколу зв'язку]]. З розвитком обчислювальної техніки розроблено багато {{Нп|Порівняння протоколів передавання файлів|протоколів передавання файлів|en|Comparison of file transfer protocols}} для різних контекстів.

== Протоколи ==
Протокол передавання файлів — це домовленість, яка описує, як передати файли між двома кінцевими точками. Крім потоку [[біт]]ів із файлу, який зберігається як єдине ціле у [[Файлова система|файловій системі]], деякі протоколи передбачають надсилання певних [[Метадані|метаданих,]] таких як [[назва файлу]], його розмір та [[Timestamp|позначка часу]], і навіть [[Право доступу|дозволи файлової системи]] та [[Атрибут файлу|атрибути файлу]].

Деякі приклади:

* [[FTP]] — це порівняно старий міжплатформний протокол передавання файлів<ref>{{Cite web|last=Prince|first=Brian|title=Should Organizations Retire FTP for Security?|url=http://www.securityweek.com/should-organizations-retire-ftp-security|website=Security Week|date=24 січня 2012|accessdate=14 вересня 2017}}</ref>.
* [[SFTP|SSH File Transfer Protocol]] — протокол передавання файлів, захищений протоколом [[SSH|Secure Shell]] (SSH).
* [[SCP|Secure Copy]] (''SCP;'' з [[Англійська мова|англ.]] — ''захищена копія'') базується на протоколі [[SSH|Secure Shell]] (SSH).
* [[HTTP]] підтримує передавання файлів.
* [[BitTorrent (протокол)|BitTorrent]], [[Gnutella]] та інші розподілені системи передавання файлів використовують [[Peer-to-peer|одноранговий зв'язок]].
* У {{Нп|Systems Network Architecture||en|}} для передавання файлів традиційно використовують {{Нп|Advanced Program-to-Program Communication|LU 6.2|en|IBM Advanced Program-to-Program Communication}} {{Нп|Connect:Direct|3=en}} і {{Нп|XCOM Data Transport|3=en}}.
* Багато систем обміну [[Миттєві повідомлення|миттєвими повідомленнями]] та [[Локальний месенджер|локальних месенджерів]] дозволяють передавати файли.
* [[Комп'ютер]]и можуть передавати файли на [[Периферійний пристрій|периферійні пристрої,]] наприклад [[USB-флеш-накопичувач|USB-накопичувачі]].
* Для [[Нуль-модемне з'єднання|нуль-модемного]] з'єднання через [[модем]]и [[Комутована лінія зв'язку|комутованого зв'язку]] використовували {{Нп|XMODEM|3=en}}, {{Нп|YMODEM|3=en}}, {{Нп|ZMODEM|3=en}} тощо.

== Див. також ==
* [[Завантаження файлів]]
* [[Спільне використання файлів]]
* [[Технологія pull]]
* [[Технологія push]]
* [[Файлообмінна мережа]]

== Примітки ==
{{Reflist}}
{{Передавання даних}}
[[Категорія:Термінологія Інтернету]]
[[Категорія:Протоколи прикладного рівня]]
[[Категорія:Файли]]


text:
# Боньково-Косьцельне
Боньково-Косьцельне (пол. Bońkowo Kościelne) — село в Польщі, у гміні Радзанув Млавського повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 182 особи (2011).

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 95      | 15                 | 69               | 11                   |
| Жінки    | 87      | 18                 | 40               | 29                   |
| Разом    | 182     | 33                 | 109              | 40                   |

title: Боньково-Косьцельне

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Боньково-Косьцельне
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Bońkowo Kościelne}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Млавський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Радзанув (гміна, Млавський повіт){{!}}Радзанув
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 182
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 23
|поштовий індекс        = 06-540
|автомобільний код      = WML
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0124191
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Боньково-Косьцельне''' ({{lang-pl|Bońkowo Kościelne}}) — село в Польщі, у [[Радзанув (гміна, Млавський повіт)|гміні Радзанув]] [[Млавський повіт|Млавського повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:182}} {{МНОЖИНА:182|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=95 |ЧолПре=15 |ЧолПрац=69 |ЧолПост=11
|Жін=87 |ЖінПре=18 |ЖінПрац=40 |ЖінПост=29
|Разом=182 |РазомПре=33 |РазомПрац=109 |РазомПост=40
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Радзанув (Млавський повіт)}}

[[Категорія:Села Млавського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Млавський повіт

Гміна: Радзанув

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WML

OSM: ↑2718371 ·R (Ґміна Радзанув)


text:
# Тванн-Тюшерц
Тванн-Тюшерц (нім. Twann-Tüscherz) — громада  в Швейцарії в кантоні Берн, адміністративний округ Біль.

## Географія
Громада розташована на відстані близько 28 км на північний захід від Берна.
Тванн-Тюшерц має площу 12,3 км², з яких на 8,2% дозволяється будівництво (житлове та будівництво доріг), 24,1% використовуються в сільськогосподарських цілях, 65,3% зайнято лісами, 2,4% не є продуктивними (річки, льодовики або гори).

## Демографія
2019 року в громаді мешкало 1163 особи (+2,1% порівняно з 2010 роком), іноземців було 13,8%. Густота населення становила 94 осіб/км².
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 13,8% — особи молодші 20 років, 58% — особи у віці 20—64 років, 28,2% — особи у віці 65 років та старші. Було 578 помешкань (у середньому 2 особи в помешканні).
Із загальної кількості 377 працюючих 115 було зайнятих в первинному секторі, 70 — в обробній промисловості, 192 — в галузі послуг.

title: Тванн-Тюшерц

wikitext:
{{Адміністративна одиниця Швейцарії|CH-BE|0756}}

'''Тванн-Тюшерц''' ({{lang-de|Twann-Tüscherz}}) — громада  в [[Швейцарія|Швейцарії]] в [[Кантони Швейцарії|кантоні]] [[Берн (кантон)|Берн]], адміністративний округ [[Біль (округ)|Біль]]<ref>{{cite web |url=https://www.bfs.admin.ch/bfs/en/home/basics/swiss-official-commune-register.assetdetail.22484825.html |title=Amtliches Gemeindeverzeichnis der Schweiz |date= 01.05.2022 |publisher=Bundesamt für Statistik |accessdate=10 листопада 2022}}{{ref-de}}</ref>.

== Географія ==
Громада розташована на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 28 км на північний захід від [[Берн]]а.
Тванн-Тюшерц має площу<ref name="data2019">{{cite web |url=https://www.bfs.admin.ch/bfs/de/home/statistiken/regionalstatistik/regionale-portraets-kennzahlen/gemeinden.assetdetail.15864450.html |title=Regionalporträts 2021: Kennzahlen aller Gemeinden  |date= 26.03.2021 |publisher=Bundesamt für Statistik |accessdate=10 листопада 2022}}{{ref-de}}</ref> 12,3 км², з яких на 8,2% дозволяється будівництво (житлове та будівництво доріг), 24,1% використовуються в сільськогосподарських цілях, 65,3% зайнято лісами, 2,4% не є продуктивними (річки, льодовики або гори).

== Демографія ==
2019 року в громаді мешкало 1163 особи<ref name="data2019" /> (+2,1% порівняно з 2010 роком), іноземців було 13,8%. [[Густота населення]] становила 94 осіб/км².
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 13,8% — особи молодші 20 років, 58% — особи у віці 20—64 років, 28,2% — особи у віці 65 років та старші. Було 578 помешкань (у середньому 2 особи в помешканні).
Із загальної кількості 377 працюючих 115 було зайнятих в [[Первинний сектор економіки|первинному секторі]], 70 — в обробній промисловості, 192 — в галузі послуг.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Біль (округ)}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Громади Берну]]

title: нім. Twann-Tüscherz

Країна: Швейцарія

Кантон: Берн

Номерний знак: BE

Офіційна мова: німецька


text:
# Гельмут Мольтке (молодший)
Ге́льмут Йога́нн Лю́двіг фон Мо́льтке (нім. Helmuth Johannes Ludwig von Moltke, *25 травня 1848, Герсдорф, Мекленбург — †18 червня 1916, Берлін) — німецький військовий діяч, генерал-полковник, начальник Генерального штабу (1906 — 14 вересня 1914). Племінник прусського генерала Гельмута Карла Бернхарда фон Мольтке.

## Біографія
Гельмут Мольтке народився 25 травня 1848 року в місті Герсдорф у Мекленбурзі.
У 1870 році вступив на службу до гренадерського полку; брав участь у франко-пруській війні. З 1875 по 1878 роки навчався у військовій академії.
Після смерті свого дядька у 1891 році Мольтке став ад'ютантом Вільгельма II. Був командиром бригади, з 1902 року — генерал-лейтенант. У 1904 році призначений генерал-квартирмейстером армії. З 1 січня 1906 року — начальник німецького Генерального штабу.
Вважаючи, що План Шліффена застарів, Мольтке вніс до нього зміни, намагаючись пристосувати до нових умов. Так, два корпуси було перекинуто з Західного фронту на Схід. У вересні 1914 року Мольтке був одним з командувачів битви на Марні. Відомою стала фраза генерала, яку він сказав на полі бою імператору: «Ваша величносте, ми програли війну!» (нім. «Majestät, wir haben den Krieg verloren!»). Внаслідок провалу операції, через два дні після закінчення битви він був відправлений Вільгельмом II у відставку.
У серпні 1915 року Мольтке був нагороджений найвищою військовою нагородою імперії — медаллю «Pour le Mérite», а також підвищений до звання генерала армії.
Гельмут Мольтке помер 18 червня 1916 року в Берліні. Похований на цвинтарі Інвалідів. У 1993 році були вперше опубліковані його мемуари (нім. «Post-mortem-Mitteilungen»).

## Нагороди
- Залізний хрест 2-го класу із застібками «25» і «1914»
- Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71
- Хрест «За вислугу років» (Пруссія) (1894)
- Столітня медаль
- Королівський орден дому Гогенцоллернів, командорський хрест з короною
- Орден Вюртемберзької корони
- Орден Вендської корони, великий хрест
- Орден Данеброг (Данія)
- Військовий орден Святого Генріха, лицарський хрест
- Орден Чорного орла (1909)
- Орден Червоного орла, великий хрест
- Королівський Вікторіанський орден, почесний лицар-командор (Британська імперія)
- Королівський угорський орден Святого Стефана, великий хрест (Австро-Угорщина)
- Орден Зірки Румунії, великий хрест
- Орден Церінгенського лева, великий хрест
- Залізний хрест 1-го класу
- Pour le Mérite (7 серпня 1915)

## Вшанування пам'яті
- В 1912 року, під час Другої антарктичної експедиції, Вільгельм Фільхнер назвав на честь Фрідріха і Гельмута фон Мольтке нунатак в Антарктиді.

title: Гельмут Мольтке (молодший)

wikitext:
{{Особа
|ім'я              = Гельмут Мольтке
|оригінал імені    = {{lang-de|Helmuth Johannes Ludwig von Moltke}}
|жінка             = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
|місце_проживання  =
|інші_імена        =
|псевдонім         =
|прізвисько        =
|зображення        = Helmuth Johannes Ludwig von Moltke 1914.jpg
|розмір_зображення = 200px
|підпис_зображення =
|ім'я_при_народженні =
|дата_народження   = 25.5.1848
|місце_народження  = [[Герсдорф (Мекленбург)|Герсдорф]], <br/>[[Файл:Flagge Großherzogtümer Mecklenburg.svg|22x20px|border]] [[Мекленбург]]
|дата_смерті       = 18.6.1916
|місце_смерті      = [[Берлін]]
|причина_смерті    =
|громадянство      = {{GERold}}
|національність    = [[Німці|німець]]
|Alma_mater        =
|відомий_(відома)  =
|рід_діяльності    =
|титул             =
|посада            = [[Начальник Генерального штабу (Німеччина)|начальник Генерального штабу]]
|військове звання  = [[генерал-полковник]]
|платня            =
|термін            =
|попередник        = [[Альфред фон Шліффен]]
|наступник         = [[Еріх фон Фалькенгайн]]
|партія            = Пора (партія)
|головував_(-ла)   =
|конфесія          =
|батько            =
|матір             =
|рід               =
|родичі            =
|дружина           =
|чоловік           =
|діти              =
|підпис            =
|нагороди          = {{{!}}
{{!}}{{Pour le Mérite}}{{!!}}{{Залізний хрест 1-го класу}}{{!!}}{{Залізний хрест 2-го класу}}
{{!}}-
{{!}}{{Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71}}{{!!}}{{Хрест «За вислугу років» (Пруссія)}}{{!!}}{{Столітня медаль}}
{{!}}-
{{!}}{{Командор ордена дому Гогенцоллернів}}{{!!}}{{Орден Корони (Вюртемберг)}}{{!!}}{{Орден Вендської корони}}
{{!}}-
{{!}}{{Орден Даненброг}}{{!!}}{{Кавалер Військового ордена Святого Генріха}}{{!!}}{{Орден Чорного орла}}
{{!}}-
{{!}}{{Великий Хрест ордена Червоного орла}}{{!!}}{{Королівський Вікторіанський орден}}{{!!}}{{Кавалер Великого хреста Королівського угорського ордена Святого Стефана}}
{{!}}-
{{!}}{{Королівський Вікторіанський орден}}{{!!}}{{Кавалер Великого хреста ордена Зірки Румунії}}{{!!}}{{Великий хрест ордена Церінгенського лева}}
{{!}}}
|сторінка_в_інтернеті =
|примітки          =
|зріст             =
|вага              =
|герб              =
|підпис_герба      =
}}
'''Ге́льмут Йога́нн Лю́двіг фон Мо́льтке''' ({{lang-de|Helmuth Johannes Ludwig von Moltke}}, *[[25 травня]] [[1848]], [[Герсдорф (Мекленбург)|Герсдорф]], [[Мекленбург]] — †[[18 червня]] [[1916]], [[Берлін]]) — [[Німецька імперія|німецький]] [[військовий діяч]], [[генерал-полковник]], [[Начальник Генерального штабу (Німеччина)|начальник Генерального штабу]] ([[1906]] — [[14 вересня]] [[1914]]). [[Племінник]] [[Королівство Пруссія|прусського]] [[генерал]]а [[Гельмут Мольтке (старший)|Гельмута Карла Бернхарда фон Мольтке]].

== Біографія ==

Гельмут Мольтке народився [[25 травня]] [[1848]] року в місті [[Герсдорф (Мекленбург)|Герсдорф]] у [[Мекленбург|Мекленбурзі]].

У [[1870]] році вступив на [[Військова служба|службу]] до [[гренадер]]ського [[полк]]у; брав участь у [[Франко-пруська війна|франко-пруській війні]]. З [[1875]] по [[1878]] роки навчався у [[Військова академія|військовій академії]].

Після смерті свого дядька у [[1891]] році Мольтке став [[ад'ютант]]ом [[Вільгельм II Гогенцоллерн|Вільгельма II]]. Був командиром [[Бригада (військова справа)|бригади]], з [[1902]] року — [[генерал-лейтенант]]. У [[1904]] році призначений [[генерал-квартирмейстер]]ом армії. З [[1 січня]] [[1906]] року — начальник німецького [[Генеральний штаб|Генерального штабу]].

Вважаючи, що [[План Шліффена]] застарів, Мольтке вніс до нього зміни, намагаючись пристосувати до нових умов. Так, два [[Корпус (армія)|корпуси]] було перекинуто з [[Західний фронт, Західна Європа (1914-1918)|Західного фронту]] на Схід. У вересні [[1914]] року Мольтке був одним з командувачів [[Битва на Марні (1914)|битви на Марні]]. Відомою стала фраза генерала, яку він сказав на полі бою імператору: «Ваша величносте, ми програли війну!» ({{lang-de|«Majestät, wir haben den Krieg verloren!»}}). Внаслідок провалу операції, через два дні після закінчення битви він був відправлений Вільгельмом II у відставку.

У серпні [[1915]] року Мольтке був нагороджений найвищою військовою нагородою імперії — [[Медаль|медаллю]] «[[Pour le Mérite]]», а також підвищений до звання [[Генерал армії|генерала армії]].

Гельмут Мольтке помер [[18 червня]] [[1916]] року в [[Берлін]]і. Похований на цвинтарі Інвалідів. У [[1993]] році були вперше опубліковані його [[мемуари]] ({{lang-de|«Post-mortem-Mitteilungen»}}).

== Нагороди ==

* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]] 2-го класу із застібками «25» і «1914»
* [[Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71]]
* [[Хрест «За вислугу років» (Пруссія)]] (1894)
* [[Столітня медаль]]
* Королівський [[орден дому Гогенцоллернів]], командорський хрест з короною
* [[Орден Вюртемберзької корони]]
* [[Орден Вендської корони]], великий хрест
* [[Орден Данеброг]] ([[Данія]])
* [[Військовий орден Святого Генріха]], лицарський хрест
* [[Орден Чорного орла]] (1909)
* [[Орден Червоного орла]], великий хрест
* [[Королівський Вікторіанський орден]], почесний лицар-командор ([[Британська імперія]])
* [[Королівський угорський орден Святого Стефана]], великий хрест ([[Австро-Угорщина]])
* [[Орден Зірки Румунії]], великий хрест
* [[Орден Церінгенського лева]], великий хрест
* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]] 1-го класу
* [[Pour le Mérite]] (7 серпня 1915)

== Вшанування пам'яті ==

* В 1912 року, під час [[Друга німецька антарктична експедиція|Другої антарктичної експедиції]], [[Вільгельм Фільхнер]] назвав на честь Фрідріха і Гельмута фон Мольтке [[нунатак]] в [[Антарктида|Антарктиді]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==

* Eliza von Moltke: ''[https://archive.org/download/erinnerungenbrie00molt/erinnerungenbrie00molt.pdf Erinnerungen, Briefe, Dokumente, 1877–1916, ein Bild vom Kriegsausbruch, erster Kriegsführung und Persönlichkeit des ersten militärischen Führers des Krieges]'' (1922)

== Посилання ==

* [http://www.firstworldwar.com/bio/moltke.htm Who's Who — Helmuth von Moltke. Firstworldwar.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110902022409/http://www.firstworldwar.com/bio/moltke.htm |date=2 вересня 2011 }} {{ref-en}}
* [http://www.armianiemiecka.tpf.pl/Biografie/moltke.htm Helmuth von Moltke. Armianiemiecka.tpf.pl] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100329083320/http://www.armianiemiecka.tpf.pl/Biografie/moltke.htm |date=29 березня 2010 }} {{ref-pl}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Мольтке Гельмут}}
[[Категорія:Мольтке|Г]]
[[Категорія:Учасники французько-прусської війни]]
[[Категорія:Німецькі начальники Генерального штабу]]
[[Категорія:Генерал-полковники (Пруссія)]]
[[Категорія:Німецькі генерали Першої світової війни]]
[[Категорія:Померли від інсульту]]
[[Категорія:Люди з інвалідністю за професією]]

title: нім. Helmuth Johannes Ludwig von Moltke

Народився: 25 травня 1848 · Герсдорф, · Мекленбург

Помер: 18 червня 1916 (68 років) · Берлін · ·інсульт

Поховання: Інваліденфрідгоф

Громадянство: Німецька імперія

Національність: німець

Діяльність: офіцер, солдат

Галузь: збройні сили, війська, Перша світова війна і history of ward

Знання мов: німецька

Учасник: французько-прусська війна і Перша світова війна

Напрямок: натуризм

Посада: начальник Генерального штабу

Військове звання: генерал-полковник

Попередник: Альфред фон Шліффен

Наступник: Еріх фон Фалькенгайн

Партія: Пора (партія)

Рід: Moltked

Батько: Adolf von Moltked

Брати, сестри: Фрідріх фон Мольткеd

Нагороди: | Орден «Pour le Mérite» (Пруссія) | Залізний хрест 1-го класу | Залізний хрест 2-го класу | | Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71 | Хрест «За вислугу років» (Пруссія) | Столітня медаль | | Командор ордена дому Гогенцоллернів | Орден Корони (Вюртемберг) | Орден Вендської корони | | Орден Данеброг | Лицарський хрест Військового ордена Святого Генріха | Орден Чорного орла | | Великий Хрест ордена Червоного орла | Королівський Вікторіанський орден | Кавалер Великого хреста Королівського угорського ордена Святого Стефана | | Королівський Вікторіанський орден | Кавалер Великого хреста ордена Зірки Румунії | Великий хрест ордена Церінгенського лева |

title: Брати, сестри

Орден «Pour le Mérite» (Пруссія): Залізний хрест 1-го класу · Залізний хрест 2-го класу

Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71: Хрест «За вислугу років» (Пруссія) · Столітня медаль

Командор ордена дому Гогенцоллернів: Орден Корони (Вюртемберг) · Орден Вендської корони

Орден Данеброг: Лицарський хрест Військового ордена Святого Генріха · Орден Чорного орла

Великий Хрест ордена Червоного орла: Королівський Вікторіанський орден · Кавалер Великого хреста Королівського угорського ордена Святого Стефана

Королівський Вікторіанський орден: Кавалер Великого хреста ордена Зірки Румунії · Великий хрест ордена Церінгенського лева


text:
# Павлівка (Казанківська селищна громада)
Павлі́вка — село в Україні, у Казанківській селищній громаді Баштанського району Миколаївської області. Населення становить 44 особи.

title: Павлівка (Казанківська селищна громада)

wikitext:
{{Село
| назва           = Павлівка
| область         = [[Миколаївська область]]
| район           = [[Баштанський район]]
| громада         = [[Казанківська селищна громада]]
| засновано       = 1820
| населення       = 44
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 0,675
| ref-площа       =
| щільність       = 65,19
| поштовий індекс = 56050
| телефонний код  = 5164
| координати      = {{coord|47|43|9|N|32|56|43|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 47|
| lat_min         = 43|
| lat_sec         = 9
| lon_deg         = 32|
| lon_min         = 56|
| lon_sec         = 43
| висота          = 90
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 56000, Миколаївська обл., Баштанський р-н, смт Казанка, вул. Миру, 228
| код КАТОТТГ     = UA48020130350036232
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}
{{Otheruses|тип=НП}}

'''Павлі́вка''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Казанківська селищна громада|Казанківській селищній громаді]] [[Баштанський район|Баштанського району]] [[Миколаївська область|Миколаївської області]]. Населення становить 44 особи.
{{Mykolaiv-geo-stub}}

{{Казанківська селищна громада}}
{{Баштанський район}}
{{Казанківський район}}
{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Села Баштанського району]]

title: село Павлівка

Країна: Україна

Область: Миколаївська область

Район: Баштанський район

Тер. громада: Казанківська селищна громада

title: Основні дані

Густота населення: 65,19 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Павлівка


text:
# SIGSYS
SIGSYS — сигнал на POSIX-сумісних платформах, який посилається процесу при виявленні помилки в аргументах системного виклику. Символьна змінна SIGSYS оголошена у заголовному файлі signal.h. Символьні імена для процесів використовуються через те, що їхні номери залежать від конкретної платформи.

## Етимологія
SIG є загальноприйнятий префіксом для назв сигналів. SYS (англ. system [call]) — системний виклик.

title: SIGSYS

wikitext:
{{Сигнал операційної системи
|description = Помилка в аргументах [[системний виклик|системного виклику]] (може бути перехопленим або проігнорованим)
|action      = Завершує процес
}}
'''SIGSYS''' — [[Сигнал (операційні системи)|сигнал]] на [[POSIX]]-сумісних платформах, який посилається [[Процес (інформатика)|процесу]] при виявленні помилки в аргументах [[системний виклик|системного виклику]]. Символьна змінна SIGSYS оголошена у [[Заголовний файл|заголовному файлі]] signal.h. Символьні імена для процесів використовуються через те, що їхні номери залежать від конкретної платформи.

== Етимологія ==
''SIG'' є загальноприйнятий [[Префікс (мовознавство)|префіксом]] для назв сигналів. ''SYS'' ({{lang-en|system [call]}}) — системний виклик.

{{Сигнали_операційних_систем}}

[[Категорія:Сигнали POSIX]]

title: SIGSYS

Опис: Помилка в аргументах системного виклику (може бути перехопленим або проігнорованим)

Дія за замовчуванням: Завершує процес


text:
# Морі Масаакі
Морі Масаакі (яп. 森 正明, нар. 12 липня 1961, Наґасакі —) — японський футболіст, що грав на позиції півзахисника.

## Клубна кар'єра
Грав за команду Фудзіта.

## Виступи за збірну
Дебютував 1988 року в офіційних матчах у складі національної збірної Японії. У формі головної команди країни зіграв 8 матчів.

## Статистика
Статистика виступів у національній збірній.
| Збірна Японії | Збірна Японії | Збірна Японії |
| Роки          | Ігри          | голи          |
| ------------- | ------------- | ------------- |
| 1988          | 1             | 0             |
| 1989          | 7             | 0             |
| Усього        | 8             | 0             |

title: Морі Масаакі

wikitext:
{{Футболіст
|ім'я=Морі Масаакі
|зображення=
|підпис=
|повне-ім'я=
|дата-народження=
|місце-народження=
|дата-смерті=
|місце-смерті=
|зріст=
|вага=
|позиція=[[Півзахисник]]
|клубний гравець={{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1984–1992|{{Прапорець|JPN}}|[[Сьонан Бельмаре|Фудзіта]]||}}
{{Футболіст кінець}}
|гравець збірної={{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1988–1989|{{Прапорець|JPN}}|[[збірна Японії з футболу|Японія]]|8|0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Морі Масаакі''' ({{lang-ja|森 正明}}, {{н}} [[12 липня]] [[1961]], [[префектура Наґасакі|Наґасакі]] —) — японський [[футболіст]], що грав на позиції [[Півзахисник|півзахисника]].

==Клубна кар'єра==
Грав за команду [[Сьонан Бельмаре|Фудзіта]].

==Виступи за збірну==
Дебютував 1988 року в офіційних матчах у складі [[Збірна Японії з футболу|національної збірної Японії]]. У формі головної команди країни зіграв 8 матчів.<ref name=JNFTD>{{Cite web |url=http://www.japannationalfootballteam.com/en/players/mori_masaaki.html |title=Japan National Football Team Database |accessdate=7 лютого 2017 |archive-date=19 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160319090046/http://www.japannationalfootballteam.com/en/players/mori_masaaki.html }}</ref>

==Статистика==
Статистика виступів у національній збірній.<ref name=JNFTD/>
{|class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 |[[Збірна Японії з футболу|Збірна Японії]]
|-
!Роки!!Ігри!!голи
|-
|1988||1||0
|-
|1989||7||0
|-
!Усього||8||0
|}

==Примітки==
{{Reflist}}

==Посилання==
*[http://www.national-football-teams.com/player/33548/Masaaki_Mori.html National Football Teams] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160306093848/http://www.national-football-teams.com/player/33548/Masaaki_Mori.html |date=6 березня 2016 }}

{{footballer-stub}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Японські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Японії з футболу]]

title: Особисті дані

Громадянство: Японія

Позиція: Півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

Фудзіта · ()

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Японія · 8 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Зульцбах-ам-Майн
Зульцбах-ам-Майн (нім. Sulzbach am Main) — громада в Німеччині, розташована в землі Баварія. Підпорядковується адміністративному округу Нижня Франконія. Входить до складу району Мільтенберг.
Площа — 20,10 км2. Населення становить 7359 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Зульцбах-ам-Майн

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Зульцбах-ам-Майн
| місцева_назва       = Sulzbach am Main
| тип_НП              = громада
| зображення          = Sulzbach am Main Aerial fg178.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Sulzbach am Main COA.svg
| прапор              =
| карта               = Sulzbach am Main in MIL.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Зульцбах-ам-Майн на карті району
| земля               = [[Баварія]]
| округ               = [[Нижня Франконія]]
| район               = [[Мільтенберг (район)|Мільтенберг]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 123
| площа               = 20.10
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-BY||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-BY||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-BY|09676160}}
| latd=49 | latm=54| lats=28
| longd=09| longm=09| longs=24
| розміщення_підпису = bottom
| поштовий_код        = 63834
| телефонний_код      = 06028
| стат_код            = 09 6 76 160
| авто_номер          = MIL
| вебсайт             = [http://www.sulzbach-main.de www.sulzbach-main.de]
}}
'''Зульцбах-ам-Майн''' ({{lang-de|Sulzbach am Main}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Баварія]]. Підпорядковується [[Округ (Німеччина)|адміністративному округу]] [[Нижня Франконія]]. Входить до складу району [[Мільтенберг (район)|Мільтенберг]].

Площа — 20,10 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-BY|09676160}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-BY||дата}}).

== Галерея ==
<gallery>Файл:Sulzbach am Main Rundturm Bahnhofstraße links 2.JPG|alt=Rundturm der Ortsbefestigung|
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Sulzbach am Main}}
* [http://www.sulzbach-main.de Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://archive.today/20121205103435/http://www.sulzbach-main.de/ |date=5 грудня 2012 }} {{ref-de}}

{{Район Мільтенберг}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4058577-3}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Баварії]]

title: — громада —

— громада —: Вид Зульцбах-ам-Майн

title: Координати: 49°54′28″ пн. ш. 09°09′24″ сх. д. / 49.90778° пн. ш. 9.15667° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Баварія

Округ: Нижня Франконія

Район: Мільтенберг

Населення (31 грудня 2020)

Зульцбах-ам-Майн на карті району

Зульцбах-ам-МайнРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Лунай, тамтаме!
«Лунай, тамтаме!» — радянський кольоровий художній фільм 1967 року, знятий на кіностудії «Казахфільм».

## Сюжет
Кінокомедія про прагнення хлопців до романтики і героїзму. Вирішивши бігти в Африку, три казахських школяра — Арман, Мурун і Теміртон — наспіх вивчають англійську мову і етнографію африканських племен. Їм часто сняться подвиги, які зробить їх загін, захищаючи поневолені африканські народи. У день втечі вони побачили на вокзалі справжніх негрів, які приїхали в гості до колгоспників. І хлопці залишилися.

## У ролях
- Архімед Іскаков — Арман
- Мухтар Ішмухамедов — Мурун
- Мурад Абусеїтов — Теміртон
- Сапар Базарбаєв — Кортик
- Бікен Римова — мати Муруна
- Лідія Ашрапова — мати Армана
- Мухтар Бахтигереєв — батько Армана
- Каукен Кенжетаєв — Керімбек
- Л. Отиншиєва — вчителька
- Віктор Пусурманов — парторг
- Мухтар Отебаєв — дядько
- Чапай Зулхашев — міліціонер
- В. Лобанов — міліціонер
- Ахат Толубаєв — епізод

## Знімальна група
- Режисер — Шаріп Бейсембаєв
- Сценарист — Акім Таразі
- Оператор — Михайло Аранишев
- Композитор — Анатолій Бичков
- Художник — Віктор Тихоненко

title: Лунай, тамтаме!

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =Лунай, тамтаме!
|оригінальна назва =
|зображення =Лунай, тамтаме!.jpg
|жанр       =дитячий фільм
комедія
|режисер    =[[Шаріп Бейсембаєв]]
|сценарист  =[[Акім Таразі]]
|Актори     =[[Архімед Іскаков]]
[[Мухтар Ішмухамедов]]
|оператор   =[[Михайло Аранишев]]
|композитор =[[Анатолій Бичков]]
|художник   =
|кінокомпанія =«[[Казахфільм]]»
|країна     = {{USSR}}
|тривалість = 73 хв.
|рік        = 1967
| ідентифікатор =0348498
}}
'''«Лунай, тамтаме!»''' — радянський кольоровий художній фільм 1967 року, знятий на кіностудії «[[Казахфільм]]».

== Сюжет ==
Кінокомедія про прагнення хлопців до романтики і героїзму. Вирішивши бігти в Африку, три казахських школяра — Арман, Мурун і Теміртон — наспіх вивчають англійську мову і етнографію африканських племен. Їм часто сняться подвиги, які зробить їх загін, захищаючи поневолені африканські народи. У день втечі вони побачили на вокзалі справжніх негрів, які приїхали в гості до колгоспників. І хлопці залишилися.

== У ролях ==
{{div col}}
* [[Архімед Іскаков]] — ''Арман
* [[Мухтар Ішмухамедов]] — ''Мурун
* [[Мурад Абусеїтов]] — ''Теміртон
* [[Сапар Базарбаєв]] — ''Кортик
* [[Бікен Римова]] — ''мати Муруна
* [[Лідія Ашрапова]] — ''мати Армана
* [[Мухтар Бахтигереєв]] — ''батько Армана
* [[Каукен Кенжетаєв]] — ''Керімбек
* Л. Отиншиєва — ''вчителька
* [[Віктор Пусурманов]] — ''парторг
* [[Мухтар Отебаєв]] — ''дядько
* [[Чапай Зулхашев]] — ''міліціонер
* В. Лобанов — ''міліціонер
* [[Ахат Толубаєв]] — епізод
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* Режисер — [[Шаріп Бейсембаєв]]
* Сценарист — [[Акім Таразі]]
* Оператор — [[Михайло Аранишев]]
* Композитор — [[Анатолій Бичков]]
* Художник — [[Тихоненко Віктор Олександрович|Віктор Тихоненко]]

== Посилання ==
* {{imdb|id=0348498|name=''Лунай, тамтаме!''}}
{{Бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми СРСР 1967]]
[[Категорія:Фільми студії «Казахфільм»]]

title: Лунай, тамтаме! ·

Жанр: дитячий фільм · комедія

Режисер: Шаріп Бейсембаєв

Сценарист: Акім Таразі

У головних · ролях: Архімед Іскаков · Мухтар Ішмухамедов

Оператор: Михайло Аранишев

Композитор: Анатолій Бичков

Художник: Віктор Тихоненкоd

Кінокомпанія: «Казахфільм»

Країна: СРСР


text:
# Хрущово-Микитівська волость
Хрущово-Микитівська волость — історична адміністративно-територіальна одиниця Богодухівського повіту Харківської губернії з центром у селі Хрущова Микитівка.
Станом на 1885 рік складалася з 9 поселень, 5 сільських громад. Населення — 3755 осіб (1954 чоловічої статі та 1801 — жіночої), 615 дворових господарств.
|                     | Площа, десятин | У тому числі орної, дес. |
| ------------------- | -------------- | ------------------------ |
| Сільських громад    | 3735           | 3336                     |
| Приватної власності | 8585           | 4444                     |
| Іншої власності     | 110            | 96                       |
| Загалом             | 12430          | 7876                     |

Найбільші поселення волості станом на 1885:
- Хрущова Микитівка (містечко Чернетчина) — колишнє власницьке село при річці Вільховатка за 10 верст від повітового міста, 866 осіб, 230 дворів, православна церква, школа, аптека, поштова станція, 2 лавки й винокурний завод, базари по неділях й 2 ярмарки на рік. За 4 версти — винокурний і цегельний заводи. За 3 версти — лісопильня. За 12 верст — залізнична станція Максимівка.
- Шарівка — колишнє власницьке село при річці Мерчик, 942 особи, 153 двори, православна церква, школа, 3 лавки, 2 ярмарки на рік.

title: Хрущово-Микитівська волость

wikitext:
{{Адміністративна одиниця Російської імперії
 |назва         = Хрущово-Микитівська волость
 |статус        = волость
 |Герб          =
 |герб_підпис   =
 |карта         =
 |центр         = [[Хрущова Микитівка]]
 |утворена      =
 |Площа         = 12430
 |Одиниця       = [[Десятина (одиниця площі)|дес.]]
 |Дата обрахунку= [[1885]]
 |Населення     = 3755
 |Дата перепису = [[1885]]
 |до            =
 |після         =
}}
'''Хрущово-Микитівська волость''' — історична [[адміністративно-територіальна одиниця]] [[Богодухівський повіт|Богодухівського повіту]] [[Харківська губернія|Харківської губернії]] з центром у селі [[Хрущова Микитівка]].

Станом на [[1885]] рік складалася з 9 поселень, 5 сільських громад. Населення — {{formatnum:3755}} {{МНОЖИНА:3755|особа|особи|осіб}} (1954 чоловічої статі та 1801 — жіночої), 615 дворових господарств<ref>{{ВВСЕР-3-1885}}</ref>.
{| align="center" class="standard"
|+Земля волості
! |
! |Площа, десятин
! |У тому числі орної, [[Десятина (одиниця площі)|дес.]]
|-----
! Сільських громад
| align=right| 3735 || align=right| 3336
|-----
! Приватної власності
| align=right| 8585 || align=right| 4444
|-----
! Іншої власності
| align=right| 110 || align=right| 96
|-----
! Загалом
| align=right| 12430 || align=right| 7876
|+
|}

Найбільші поселення волості станом на [[1885]]:
* [[Хрущова Микитівка]] (містечко ''Чернетчина'') — колишнє власницьке село при річці ''Вільховатка'' за 10 [[верста|верст]] від повітового міста, {{formatnum:866}} {{МНОЖИНА:866|особа|особи|осіб}}, 230 дворів, православна церква, школа, аптека, поштова станція, 2 лавки й винокурний завод, базари по неділях й 2 [[ярмарок|ярмарки]] на рік. За 4 версти — винокурний і цегельний заводи. За 3 версти — лісопильня. За 12 верст — залізнична станція [[Максимівка (станція)|Максимівка]].
* [[Шарівка (смт)|Шарівка]] — колишнє власницьке село при річці [[Мерчик]], {{formatnum:942}} {{МНОЖИНА:942|особа|особи|осіб}}, 153 двори, православна церква, школа, 3 лавки, 2 [[ярмарок|ярмарки]] на рік.

== Джерела ==
* {{ВВСЕР-3-1885}}
* {{ХкГ-СНМ-1869}}
* {{АКХкГ-1914}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{RE-geo-stub}}
{{Бібліоінформація}}
{{Богодухівський повіт}}

[[Категорія:Історія Богодухівського району]]
[[Категорія:Волості Харківської губернії]]

Центр: Хрущова Микитівка

Густота: 27.7 осіб / км²


text:
# Одеська евакуація (1919)
Оде́ська евакуа́ція 4—7 квітня 1919 року — евакуація у перший тиждень квітня 1919 року морем з Одеси військових контингентів, озброєнь, боєприпасів та іншого матеріального майна військ Антанти. Офіційно евакуацію було оголошено ввечері 2 квітня 1919 року і вона мала відбутися за «48 годин».
Евакуація завдала катастрофічних наслідків для російського Білого руху під час громадянської війни в Росії, місцевої адміністрації та цивільного населення, яке не побажало залишатися на територіях, що займала Червона Армія.  Історики та спостерігачі вважають, що для такої блискавичної евакуації не було жодних причин. Існують різні версії про мотиви, що спонукали французьке командування оголосити такий поспішний відхід. Хоча подробиці та механізм ухвалення рішення історикам досі не відомі, проте безсумнівно, що евакуація трапилася через політичне рішення французького уряду згорнути військову інтервенцію в колишню Російську імперію.
В результаті евакуації тодішню 600-тисячну Одесу, яку захищали військові контингенти Антанти та їхніх союзників чисельністю до двадцяти п'яти тисяч бійців, зайняли іррегулярні військові формування отамана Григор'єва, чия кількість навряд чи досягала шістьох тисяч. Переможцям дісталися великі трофеї. Престижу Франції в регіоні, так само як і ідеї прямого збройного втручання Антанти в конфлікти на території колишньої Російської імперії, було завдано істотної шкоди.

### Наукова й науково-популярна
- Варнек П. А. Гражданская война в России: Черноморский флот. — 5100 прим. — ISBN 5–17–012874–6.
- Изместьев, Ю. В. Россия в XX веке. Исторический очерк. 1894 — 1964. — ISBN 0-9616413-5-5.
- Лехович, Д. В. Деникин. Жизнь русского офицера. — 3000 прим. — ISBN 5-93494-071-6.
- Малахов В. П., Степаненко Б. А. Одесса, 1900—1920 / Люди… События… Факты…. — ISBN 966-8072-85-5.
- Михайлов В. В., Пученков А. С. Борьба политических направлений в Одессе в дни французской интервенции // Вопросы истории : журнал. — № 6. — С. 93—104.
- Рогачевский А. Пинхас Рутенберг в Одессе (по британским архивным материалам). — Т. 28. — ISBN 966-8099-99-0.
- Савченко В. А. Двенадцать войн за Украину.
- Савченко В. А., Бутоннэ П. Французское военное присутствие в Одесском районе (декабрь 1918 — апрель 1919): к вопросу о причинах неудач «южнорусской» экспедиции. — Т. 13. — ISBN 978-966-389-291-8. Архівовано з джерела 15 жовтня 2013.
- Файтельберг-Бланк В. Р., Савченко В. А. Одесса в эпоху войн и революций. 1914—1920. — ISBN 978-966-344-247-1. Архівовано жовтень 15, 2013 на сайті Wayback Machine.
- Цветков В. Ж. Белое дело в России. 1919 г. (формирование и эволюция политических структур Белого движения в России). — 250 прим. — ISBN 978-5-85824-184-3.
- Хазан В. И. Пинхас Рутенберг, Одесса, 1919 год. — Т. 7. — ISBN 966-8169-90-4. Архівовано з джерела 12 жовтня 2014.

### Мемуари та першоджерела
- Деникин А. И., Маргулиес М. С., Брайкевич М. В. Французы в Одессе. Из белых мемуаров. — 10000 прим.
- Глобачёв, К. И. Правда о русской революции: Воспоминания бывшего начальника Петроградского охранного отделения. — ISBN 978-5-8243-1056-6.
- Гурко, В. И. Изъ Петрограда черезъ Москву, Парижъ и Лондонъ въ Одессу 1917—1918 гг. // «Архивъ русской революціи». Берлин, 1924, Т. 15, стр. 5—84.
- Санников А. С. Одесские записки. — № 6.
- Шульгин В. В. Французская интервенция на юге России в 1918—1919 гг. (Отрывочные воспоминания).
- Черчиль, В. Мировой кризис. — 328 p. — 5000 прим.
- Україна. 1919 рік. Капустянський М. О. Похід Українських армій на Київ—Одесу в 1919 році. Маланюк Є. Ф. Уривки зі спогадів. Документи та матеріали. — 1000 прим. — ISBN 966-8201-05-1.

### У художній літературі
- Константин Паустовский. Начало неведомого века. // Москва, Художественная литература, 1970.
- Толстой, А. Н. Похождения Невзорова, или Ибикус. // Москва-Берлин, 1925.

title: Одеська евакуація (1919)

wikitext:
{{значення|Одеська евакуація}}
[[Файл:Odessa port French troops evacuation april 1919.jpg|thumb|500px|Судна на рейді та в Одеському порту у дні евакуації]]
[[Файл:Планъ города Одессы 1919.jpg|thumb|500px|План міста Одеси 1919 року]]
'''Оде́ська евакуа́ція''' 4—7 квітня 1919 року — [[евакуація]] у перший тиждень квітня [[1919]] року морем з [[Одеса|Одеси]] військових контингентів, озброєнь, боєприпасів та іншого матеріального майна [[Французька інтервенція на півдні України|військ Антанти]]. Офіційно евакуацію було оголошено ввечері 2 квітня 1919 року і вона мала відбутися за «48 годин».

Евакуація завдала катастрофічних наслідків для [[Білий рух|російського Білого руху]] під час [[Громадянська війна в Росії|громадянської війни в Росії]], місцевої адміністрації та цивільного населення, яке не побажало залишатися на територіях, що займала [[Червона Армія]].  Історики та спостерігачі вважають, що для такої блискавичної евакуації не було жодних причин. Існують різні версії про мотиви, що спонукали французьке командування оголосити такий поспішний відхід. Хоча подробиці та механізм ухвалення рішення історикам досі не відомі, проте безсумнівно, що евакуація трапилася через політичне рішення французького уряду згорнути військову інтервенцію в [[Розпад Російської імперії|колишню Російську імперію]].

В результаті евакуації тодішню 600-тисячну Одесу, яку захищали військові контингенти Антанти та їхніх союзників чисельністю до двадцяти п'яти тисяч бійців, зайняли [[іррегулярні війська|іррегулярні військові формування]] [[Григор'єв Никифор Олександрович|отамана Григор'єва]], чия кількість навряд чи досягала шістьох тисяч. Переможцям дісталися великі трофеї. Престижу Франції в регіоні, так само як і ідеї прямого збройного втручання Антанти в конфлікти на території колишньої Російської імперії, було завдано істотної шкоди.

== Література ==

=== Наукова й науково-популярна ===
* {{книга|автор= [[Варнек Петро Олександрович|Варнек П. А.]] |часть= Образование флота Добровольческой армии |ссылка часть= http://militera.lib.ru/h/civilwar_blacksea/02.html |заголовок= Гражданская война в России: Черноморский флот |оригинал= |ссылка= http://militera.lib.ru/h/civilwar_blacksea/index.html |викитека= |ответственный= Составитель В. Доценко |издание= 1-е |место= М. |издательство= ООО «Издательство ACT» |год= 2002 |том= |страницы= 123—151 |страниц= 544 |серия= Военно-историческая библиотека |isbn= 5–17–012874–6 |тираж=5100}}
* {{книга|автор= [[Ізместьєв Юрій Володимирович|Изместьев, Ю. В.]] |часть= 3. Революция |ссылка часть= http://www.dorogadomoj.com/dr60/dr60izm31.html |заголовок= Россия в XX веке. Исторический очерк. 1894 — 1964 |оригинал= |ссылка= http://www.dorogadomoj.com/dr60/dr60izm0.html#ogl |викитека= |ответственный= |издание= 1-е |место= Нью-Йорк |издательство= Перекличка |год= 1990 |том= |страницы= |страниц= |серия= |isbn= 0-9616413-5-5 |тираж=}}
* {{книга|автор= [[Лехович Дмитро Володимирович|Лехович, Д. В.]] |часть= Глава XIX. Надежды и разочарования |ссылка часть= |заголовок= Деникин. Жизнь русского офицера |оригинал= |ссылка= |викитека= |ответственный= |издание= 1-е |место= М. |издательство= «Евразия +» |год= 2004 |том= |страницы= 400—431 |страниц= 888 |серия= |isbn= 5-93494-071-6 |тираж=3000}}
* {{книга|автор= Малахов В. П., Степаненко Б. А. |заголовок=Одесса, 1900—1920 / Люди… События… Факты… |nodot=1 |издание= 1-е |место= Одесса |издательство= Optimum |год= 2004 |страниц = 448 |isbn = 966-8072-85-5}}
* {{стаття |автор= [[Михайлов Вадим Вікторович|Михайлов В. В.]], [[Пученков Олександр Сергійович|Пученков А. С.]] |заголовок= Борьба политических направлений в Одессе в дни французской интервенции |видання= Вопросы истории |тип= журнал |год= 2012 |том= |номер= 6 |сторінки= 93—104 |doi= |issn=}}
* {{стаття |автор= Рогачевский А. |заголовок= Пинхас Рутенберг в Одессе (по британским архивным материалам) |ссылка= http://www.odessitclub.org/publications/almanac/alm_28/alm_28_58-75.pdf |автор издания= [[Всесвітній клуб одеситів|Всемирный клуб одесситов]] |издание= Дерибасовская — Ришельевская: Одесский альманах |тип= Сборник |место= Одесса |издательство= Печатный дом |год= 2007 |том= 28 |страницы= 59—75 |isbn= 966-8099-99-0 |issn= |doi= |bibcode= |arxiv= |pmid=}}
* {{книга|автор= [[Савченко Віктор Анатолійович|Савченко В. А.]] |часть= Глава четвёртая. Военный конфликт в Северном Причерноморье. Война украинских повстанческих войск против войск Антанты и белогвардейцев (февраль — апрель 1919) |ссылка часть= http://militera.lib.ru/h/savchenko_va/04.html |заголовок= Двенадцать войн за Украину |оригинал= |ссылка= http://militera.lib.ru/h/savchenko_va/index.html |викитека= |ответственный= |издание= 2-е |место= Харьков |издательство= Фолио |год= 2006 |том= |страницы= |страниц= 415 |серия=Время и судьбы |isbn= |тираж=}}
* {{стаття |автор=Савченко В. А., Бутоннэ П. |заголовок=Французское военное присутствие в Одесском районе (декабрь 1918 — апрель 1919): к вопросу о причинах неудач «южнорусской» экспедиции |ссылка=http://memory.od.ua/books/Odessika_13.pdf#page=120 |автор издания= |издание=Юго-Запад. Одессика |тип=Историко-краеведческий научный альманах |место=Одесса |издательство=Печатный дом |год=2012 |том=13 |страницы=120—185 |isbn=978-966-389-291-8 |issn= |doi= |bibcode= |arxiv= |pmid= |ref=Савченко В. А., Бутоннэ П. |deadlink=да |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131015140247/http://memory.od.ua/books/Odessika_13.pdf#page=120 |archivedate=2013-10-15}}
* {{книга|автор=Файтельберг-Бланк В. Р., Савченко В. А. |часть= |заголовок=Одесса в эпоху войн и революций. 1914—1920 |оригинал= |ссылка=https://web.archive.org/web/20131015134133/http://memory.od.ua/books/odessa%20revolution.pdf |издание=1-е |место=Одесса |издательство=Оптимум |год=2008 |том= |страницы= |страниц=336 |isbn=978-966-344-247-1}} {{Wayback|url=http://memory.od.ua/books/odessa%20revolution.pdf |date=20131015134133 }}
* {{книга |автор= Цветков В. Ж. |часть= |заголовок= Белое дело в России. 1919 г. (формирование и эволюция политических структур Белого движения в России) |издание= 1-е |место= М. |издательство= Посев |год= 2009 |страниц = 636 |isbn= 978-5-85824-184-3 |тираж= 250}}
* {{стаття |автор=[[Хазан Володимир Ілліч|Хазан В. И.]] |заголовок=Пинхас Рутенберг, Одесса, 1919 год |ссылка=http://www.moria.hut1.ru/ru/almanah_07/01_11.htm |язык=ru |автор издания= |издание=Мория |тип=Альманах |место=Одесса |издательство=Друк |год=2007 |том=7 |страницы=276 |isbn=966-8169-90-4 |issn= |doi= |bibcode= |arxiv= |pmid= |deadlink=да |archiveurl=https://web.archive.org/web/20141012191734/http://www.moria.hut1.ru/ru/almanah_07/01_11.htm |archivedate=2014-10-12}}

=== Мемуари та першоджерела ===
* {{книга |автор= Деникин А. И., Маргулиес М. С., Брайкевич М. В. |заголовок= Французы в Одессе. Из белых мемуаров |ответственный= |издание= 1-е |место= Ленинград |издательство= Красная газета |год= 1928 |том= |страницы= |столбцы= |страниц= 262 |серия= |isbn= |тираж= 10000 |ref=}}
* {{книга |автор =[[Глобачов Костянтин Іванович|Глобачёв, К. И.]] |часть =Глава IX |заголовок =Правда о русской революции: Воспоминания бывшего начальника Петроградского охранного отделения |оригинал = |ссылка =http://www.fedy-diary.ru/html/072009/glo01.html |издание = |место =М. |издательство =[[Российская политическая энциклопедия]] |год =2009 |том = |страницы = |страниц =519 |isbn =978-5-8243-1056-6}}
* [[Гурко Володимир Йосипович|''Гурко, В. И.'']] Изъ Петрограда черезъ Москву, Парижъ и Лондонъ въ Одессу 1917—1918 гг. // «Архивъ русской революціи». Берлин, 1924, Т. 15, стр. 5—84.
* {{стаття |автор= [[Санніков Олександр Сергійович|Санников А. С.]] |заголовок= Одесские записки |ссылка= |язык= ru |издание= [[Вопросы истории]] |тип= Журнал |год= 2001 |том= |номер= 6 |страницы= 86—102 |doi= |issn=}}
* {{стаття |автор=Шульгин В. В. |заголовок=Французская интервенция на юге России в 1918—1919 гг. (Отрывочные воспоминания) |автор издания=Публ. и предисл. H. H. Лисового. |издание=Домострой |год=1992, 4 февр |страницы=12}}
* {{книга|автор= Черчиль, В. |часть= Глава IX. Неоконченная задача |ссылка часть= http://militera.lib.ru/memo/english/churchill2/09.html |заголовок= Мировой кризис |оригинал=  The World Crisis 1918—1925 |ссылка= http://militera.lib.ru/memo/english/churchill2/index.html |викитека= |ответственный= |издание= 1-е |место= М. |издательство= Госвоениздат |год= 1932 |volume= |pages= |allpages= 328 |серия= |isbn= |тираж=5000}}
* {{книга|автор= |часть= |ссылка часть= |заголовок= Україна. 1919 рік. ''[[Капустянський Микола Олександрович|Капустянський М. О.]]'' Похід Українських армій на Київ—Одесу в 1919 році. ''[[Євген Маланюк|Маланюк Є. Ф.]]'' Уривки зі спогадів. Документи та матеріали |оригинал= |ссылка= |викитека= |ответственный= Я. Тинченко |издание= 1-е |место= Київ |издательство= Темпора |год= 2004 |том= |страницы= |страниц= 558 |серия= |isbn= 966-8201-05-1 |тираж=1000}}

=== У художній літературі ===
* ''[[Паустовський Костянтин Георгійович|Константин Паустовский]].'' Начало неведомого века. // Москва, Художественная литература, 1970.
* [[Толстой Олексій Миколайович|''Толстой, А. Н.'']] Похождения Невзорова, или Ибикус. // Москва-Берлин, 1925.

== Посилання ==
* {{стаття |автор=[[Володимир Косик]] |заголовок=Франція і питання самостійності України 1917—1919 роки |ссылка=http://shron.chtyvo.org.ua/Kosyk/Frantsiia_i_pytannia_samostiinosti_Ukrainy_1917-1919_roky.pdf |язык=uk |автор издания= |издание=ЗНТШ |тип= |место= |издательство= |год=1993 |том=225 |страницы=278—290 |isbn= |issn= |doi= |bibcode= |arxiv= |pmid= |deadlink=да |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131014172352/http://shron.chtyvo.org.ua/Kosyk/Frantsiia_i_pytannia_samostiinosti_Ukrainy_1917-1919_roky.pdf |archivedate=2013-10-14}}
* {{стаття |автор= Савченко В. А. |заголовок= Малая Франция. Как Одесса чуть не превратилась в заморскую провинцию Франции |ссылка= http://korrespondent.net/ukraine/events/1294361-korrespondent-malaya-franciya-kak-odessa-chut-ne-prevratilas-v-zamorskuyu-provinciyu-francii-arhiv |издание= Корреспондент |тип= журнал |год= 2011-12-09 |том= |номер= 48 |страницы= |doi= |issn=}}

[[Категорія:1919 в Одесі]]
[[Категорія:Збройні сили Півдня Росії]]
[[Категорія:Громадянська війна в Росії]]
[[Категорія:Події 4 квітня]]
[[Категорія:Події 7 квітня]]
[[Категорія:Квітень 1919]]


text:
# Головко Олександр Миколайович (плавець)
Головко Олександр Миколайович (нар. 26 червня 1972) — український плавець, Майстер спорту України міжнародного класу. Бронзовий призер Літніх Паралімпійських ігор 2012 року.
Займається у секції плавання Харківського обласного центру «Інваспорт».
Користується інвалідним візком.

title: Головко Олександр Миколайович (плавець)

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я = Головко Олександр Миколайович
| зображення =
| підпис =
| прізвисько =
| національність =
| місце_проживання =
| дата_народження = 26.6.1972
| місце_народження =
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст =
| вага =
| вебсторінка  =
| країна = [[Україна]]
| вид_спорту = [[плавання]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| статус_професіонала =
| тренери = Воронцова О. В.
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські = [[XIV літні Паралімпійські ігри]]
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| спортивне_звання    = {{Майстер спорту України міжнародного класу}}
| медалі =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry | {{UKR}} }}
{{MedalSport|[[Плавання]]}}
{{MedalBronze|[[XIV літні Паралімпійські ігри|2012 Лондон]]|[[Плавання на літніх Паралімпійських іграх 2012 – 50 метрів на спині (чоловіки, S1)|50 м на спині (S1)]]}}
| show-medals = yes
}}
{{Othernames|Головко}}
{{Otherpersons|Головко Олександр}}
{{Otherpersons|Головко Олександр Миколайович}}
'''Головко Олександр Миколайович''' ({{н}} [[26 червня]] [[1972]]) — [[українці|український]] [[плавання|плавець]], [[Майстер спорту міжнародного класу|Майстер спорту України міжнародного класу]]<ref name="para шлях">[http://www.paralympic.org.ua/images/paralympic2012.pdf Національна паралімпійська збірна команда України: шлях до Лондону-2012]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} на сайті [[Національний комітет спорту інвалідів України|Національного комітету спорту інвалідів України]]</ref>. Бронзовий призер [[Літні Паралімпійські ігри 2012|Літніх Паралімпійських ігор 2012 року]].

Займається у секції плавання Харківського обласного центру «[[Інваспорт]]».<ref name="para шлях"/>
Користується інвалідним візком.
== Див. також ==
* [[Список паралімпійських чемпіонів України]]
* [[Україна на літніх Паралімпійських іграх 2012]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Olympic-medalist-stub}}
{{Ukraine-swimming-bio-stub}}

[[Категорія:Українські плавці]]
[[Категорія:Учасники літніх Паралімпійських ігор 2012]]
[[Категорія:Учасники літніх Паралімпійських ігор 2016]]
[[Категорія:Українські бронзові паралімпійські медалісти]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Україна

Народження: 26 червня 1972 (52 роки)

title: Спорт

Вид спорту: плавання

Тренери: Воронцова О. В.

title: Участь і здобутки

Паралімпійські ігри: XIV літні Паралімпійські ігри

title: Плавання

Бронза: 2012 Лондон · 50 м на спині (S1)