text:
# Оточево
Ото́чево (рос. Оточево, чув. Очăкасси) — село у Чувашії Російської Федерації, у складі Сятракасинського сільського поселення Моргауського району.
Населення — 154 особи (2010; 179 в 2002, 280 в 1979, 416 в 1939, 400 в 1926, 365 в 1906, 242 в 1858, 1109 в 1795). Щодо національного складу, село населяють чуваші та росіяни.

## Історія
Село вперше згадується 1586 року (різні згадки під назвами Отучево, Богоявленське, Атачево). До 1724 року було заселене ясачними чувашами, які до 1866 року були у статусі державних селян. Займались землеробством, тваринництвом, виробництвом взуття. У 1843–1866 роках у селі діяла школа Міністерства державного майна, у 1884–1918 роках — земське училище. 1887 року відкрито парафіяльну школу. До 1926 року село перебувало у складі Кінярської волості Чебоксарського повіту та Чувасько-Сормінської волості Ядрінського повіту. 1930 року створено колгосп «Червоне Оточево». У період 1926–1927 років село булу у складі Акрамовської волості Чебоксарського повіту. З переходом на райони 1927 року село увійшло до складу Татаркасинського району. 1935 року передане до складу Ішлейського, 1944 року — до складу Моргауського, 1959 року — до складу Сундирського, 1962 року — до складу Чебоксарського, а з 1964 року повернуто до складу Моргауського району.

## Господарство
У селі діє Богоявленська церква, збудована 1748 року, закрита у період 1936–1991 років.
Діють фельдшерсько-акушерський пункт, клуб, бібліотека, магазин.

title: Оточево

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Оточево
 | назва ін.       = {{lang-ru|Оточево}}<br/>{{lang-cv|Очăкасси}}
 | прапор          =
 | опис прапора    =
 | герб            =
 | опис герба      =
 | розташування    =
 | опис розташування   =
 | карта розташування1 = Росія Чувашія
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | суб'єкт РФ      = [[Чувашія]]
 | район           = [[Моргауський район]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[Сятракасинське сільське поселення]]
 | рада            =
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | перша згадка    = [[1586]] року
 | завойоване      =
 | статус          = [[1748]]
 | поділ           =
 | населення       = 154 особи ([[2010]]<ref>{{ cite web | url = http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | title = Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, населённых пунктов Чувашской Республики | accessdate = 2015-03-23 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210727110743/http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | archive-date = 2021-07-27 |lang=ru}}</ref>)
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | густота         =
 | поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
 | код             = <!--або телефонний код-->
 | координати      =
 | часовий пояс    = [[UTC+3]] ([[UTC+4]])
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань        = <!--відстань до станції-->

 <!--До центру муніципального району/міського округу-->
 | залізниця р     =
 | ref-залізниця р =
 | автошлях р      =
 | ref-автошлях р  =
 | фізична р       = <!--або відстань р-->
 | ref-фізична р   =
 <!--До центру суб'єкта РФ-->
 | залізниця о     =
 | ref-залізниця о =
 | автошлях о      =
 | ref-автошлях о  =
 | фізична о       = <!--або відстань о-->
 | ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
 | залізниця с     =
 | ref-залізниця с =
 | автошлях с      =
 | ref-автошлях с  =
 | фізична с       = <!--або відстань с-->
 | ref-фізична с   =

 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | катойконіми     =
 | адреса          =
 | вебсторінка     = https://bits.wikimedia.org/static-1.22wmf21/skins/common/images/cyrl/button_link.png
 | мер             = <!--або голова-->
 | ремарки         =
 }}

'''Ото́чево''' ({{lang-ru|Оточево}}, {{lang-cv|Очăкасси}}) — [[село]] у [[чувашія|Чувашії]] [[росія|Російської Федерації]], у складі [[сятракасинське сільське поселення|Сятракасинського сільського поселення]] [[моргауський район|Моргауського району]].

Населення — 154 особи ([[2010]]; 179 в [[2002]], 280 в [[1979]], 416 в [[1939]], 400 в [[1926]], 365 в [[1906]], 242 в [[1858]], 1109 в [[1795]]). Щодо національного складу, село населяють [[чуваші]] та [[росіяни]].

== Історія ==
Село вперше згадується [[1586]] року (різні згадки під назвами Отучево, Богоявленське, Атачево). До [[1724]] року було заселене ясачними чувашами, які до [[1866]] року були у статусі державних селян. Займались землеробством, тваринництвом, виробництвом взуття. У [[1843]]–[[1866]] роках у селі діяла школа Міністерства державного майна, у [[1884]]–[[1918]] роках — земське училище. [[1887]] року відкрито парафіяльну школу. До [[1926]] року село перебувало у складі [[кінярська волость|Кінярської волості]] [[чебоксарський повіт|Чебоксарського повіту]] та [[чувасько-Сормінська волость|Чувасько-Сормінської волості]] [[ядрінський повіт|Ядрінського повіту]]. [[1930]] року створено колгосп «Червоне Оточево». У період [[1926]]–[[1927]] років село булу у складі [[акрамовська волость|Акрамовської волості]] Чебоксарського повіту. З переходом на райони [[1927]] року село увійшло до складу [[татаркасинський район|Татаркасинського району]]. [[1935]] року передане до складу [[ішлейський район|Ішлейського]], [[1944]] року — до складу Моргауського, [[1959]] року — до складу [[сундирський район|Сундирського]], [[1962]] року — до складу [[чебоксарський район|Чебоксарського]], а з [[1964]] року повернуто до складу Моргауського району.

== Господарство ==
У селі діє Богоявленська церква, збудована [[1748]] року, закрита у період [[1936]]–[[1991]] років.

Діють фельдшерсько-акушерський пункт, клуб, бібліотека, магазин.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=55.912970&lon=46.882610&z=15&m=b&show=/11854075/uk На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=55.912970&lon=46.882610&z=15&m=b&show=/11854075/uk |date=25 серпня 2011 }} {{ref-uk}}
* [http://enc.cap.ru/?t=world&lnk=1061 Чуваська енциклопедія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131030185845/http://enc.cap.ru/?t=world&lnk=1061 |date=30 жовтня 2013 }} {{ref-ru}}

{{chuv-stub}}
{{Моргауський район}}

[[Категорія:Населені пункти Моргауського району]]
[[Категорія:Села Чувашії]]

title: село Оточево

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Чувашія

Муніципальний район: Моргауський район

Поселення: Сятракасинське сільське поселення

title: Основні дані

Перша згадка: 1586 року

Часовий пояс: UTC+3 (UTC+4)

Основні дані:
Влада
Мапа
· Оточево · Оточево


text:
# Влад Рейляну
Влад Рейляну (рум. Vlad Răileanu; нар. 9 січня 2003, Аненій-Ной, Молдова) — молдовський футболіст, центральний півзахисник кишиневського «Зімбру», який виступає в оренді за львівський «Рух».

## Клубна кар'єра
Народився в місті Аненій-Ной. Вихованець академії «Зімбру». На початку 2021 року переведений до дорослої команди. За першу команду столичного клубу дебютував 24 лютого 2021 року в програному (0:4) домашньому поєдинку 22-го туру Національного Дивізіону Молдови проти тираспольського «Шерифа». Влад вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч. Першим голом за «Зімбру» відзначився 9 листопада 2022 року на 44-й хвилині переможного (1:0) домашнього поєдинку 14-го туру Суперліги Молдови проти «Сфинтул Георге». Рейляну вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч.
30 липня 2025 року відправився в оренду з правом викупу до «Руху».

## Кар'єра в збірній
У футболці юнацької збірної Молдови (U-19) дебютував 4 червня 2021 року в нічийному (1:1) домашньому товариському поєдинку проти однолітків з Азербайджану. Влад вийшов на поле в стартовому скаді, а на 56-й хвилині його замінив Сорін Челе. Загалом за юнацькі збірні Молдови старших вікових категорій зіграв 7 матчів.
У футболці молодіжної збірної Молдови дебютував 27 вересня 2022 року в нічийному (0:0) виїзному товариському поєдинку проти молодіжної збірної Азербайджану. Рейляну вийшов на поле на 46-й хвилині замість Даніеля Дану. Першими голами за «молодіжку» відзначився 15 червня 2023 року на 31-й та 67-й хвилинах переможного (3:1) виїзного поєдинку групи C кваліфікації молодіжного чемпіонату Європи проти Гібралтару. Рейляну вийшов на поле в стартовому складі, а на 89-й хвилині його замінив Даніель Мунтян. Загалом за молодіжну збірну Молдови зіграв 12 матчів, в яких відзначився 5-ма голами.

wikiname: ukwiki

title: Влад Рейляну

in_language: uk

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Влад Рейляну
| зображення =
| зображення розмір =
| підпис =
| повне-ім'я = Влад Рейляну
| дата-народження = 09.01.2003
| місце-народження = [[Аненій-Ной]]
| країна-народження = [[Молдова]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 182 см
| вага = 72 кг
| прізвисько =
| громадянство = {{MDA}}
{{ROU}}
| позиція = центральний [[півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|UKR}} [[Рух (Львів)|«Рух» (Л)]]
| номер = 8
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|MDA}} [[Зімбру (футбольний клуб)|«Зімбру»]]
| юнацькі-роки = 20??—2020
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2019—н.ч.|{{Прапорець|MDA}}|[[Зімбру (футбольний клуб)|«Зімбру»]] |103|10}}
{{Футболіст рядок 1|2025—н.ч.|{{оренда}}{{Прапорець|UKR}}|[[Рух (Львів)|«Рух» (Л)]] |0|0}}
{{Футболіст кінець}}
| футзал-роки =
| футзал-клуби =
| футзал-ігри(голи) =
| збірна-команда = {{Прапорець|MDA}} [[Юнацька збірна Молдови з футболу (U-19)|Молдова (U-19)]]
{{Прапорець|MDA}} [[Юнацька збірна Молдови з футболу (U-20)|Молдова (U-20)]]
{{Прапорець|MDA}} [[Молодіжна збірна Молдови з футболу|Молдова (U-21)]]
| збірна-роки = 2021
2022
2022—2024
| збірна-ігри(голи) = 5 (0)
2 (0)
12 (5)
| тренер-команда =
| тренер-сезон =
| тренер-місце =
| тренер =
| суддя-громадянство =
| суддя-місто =
| суддя-категорія =
| суддя-професія =
| суддя =
| звання =
| нагороди =
| пк-поновлення = 14 серпня 2025 року
| збірна-поновлення = 14 серпня 2025 року
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}
'''Влад Рейляну''' ({{lang-ro|Vlad Răileanu}}; {{н}} [[9 січня]] [[2003]], [[Аненій-Ной]], [[Молдова]]) — молдовський футболіст, центральний [[півзахисник]] кишиневського [[Зімбру (футбольний клуб)|«Зімбру»]], який виступає в оренді за львівський [[Рух (Львів)|«Рух»]].

== Клубна кар'єра ==
Народився в місті [[Аненій-Ной]]. Вихованець академії [[Зімбру (футбольний клуб)|«Зімбру»]]. На початку 2021 року переведений до дорослої команди. За першу команду столичного клубу дебютував 24 лютого 2021 року в програному (0:4) домашньому поєдинку 22-го туру [[Молдовська Суперліга|Національного Дивізіону Молдови]] проти тираспольського [[Шериф (футбольний клуб)|«Шерифа»]]. Влад вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч<ref>[https://www.transfermarkt.com/fc-zimbru-chisinau_fc-sheriff-tiraspol/index/spielbericht/3490672 Divizia Nationala. FC Zimbru Chisinau 0:4 FC Sheriff Tiraspol]. ''Transfermarkt'' {{ref-en}}</ref>. Першим голом за «Зімбру» відзначився 9 листопада 2022 року на 44-й хвилині переможного (1:0) домашнього поєдинку 14-го туру [[Молдовська Суперліга|Суперліги Молдови]] проти «[[Сфинтул Георге]]». Рейляну вийшов на поле в стартовому складі та відіграв увесь матч<ref>[https://www.transfermarkt.com/fk-sfintul-gheorghe-suruceni-2023-_fc-zimbru-chisinau/index/spielbericht/3882690 Super Liga. FK Sfîntul Gheorghe Suruceni (- 2023) 0:1 FC Zimbru Chisinau]. ''Transfermarkt'' {{ref-en}}</ref>.

30 липня 2025 року відправився в оренду з правом викупу до [[Рух (Львів)|«Руху»]]<ref>[https://www.ua-football.com/ua/ukrainian/high/1753881198-ruh-orenduvav-perspektivnogo-moldavskogo-havbeka.html Рух орендував перспективного молдавського хавбека]</ref>.

== Кар'єра в збірній ==
У футболці [[Юнацька збірна Молдови з футболу (U-19)|юнацької збірної Молдови (U-19)]] дебютував 4 червня 2021 року в нічийному (1:1) домашньому товариському поєдинку проти [[Юнацька збірна Азербайджану з футболу (U-19)|однолітків з Азербайджану]]. Влад вийшов на поле в стартовому скаді, а на 56-й хвилині його замінив Сорін Челе<ref>[https://www.transfermarkt.com/spielbericht/index/spielbericht/3569599 International Friendlies. Moldova U19 1:1 Azerbaijan U19]. ''Transfermarkt'' {{ref-en}}</ref>. Загалом за юнацькі збірні Молдови старших вікових категорій зіграв 7 матчів.

У футболці [[Молодіжна збірна Молдови з футболу|молодіжної збірної Молдови]] дебютував 27 вересня 2022 року в нічийному (0:0) виїзному товариському поєдинку проти [[Молодіжна збірна Азербайджану з футболу|молодіжної збірної Азербайджану]]. Рейляну вийшов на поле на 46-й хвилині замість Даніеля Дану<ref>[https://www.transfermarkt.com/spielbericht/index/spielbericht/3924331 International Friendlies. Azerbaijan U21 0:0 Moldova U21]. ''Transfermarkt'' {{ref-en}}</ref>. Першими голами за «молодіжку» відзначився 15 червня 2023 року на 31-й та 67-й хвилинах переможного (3:1) виїзного поєдинку групи C кваліфікації молодіжного чемпіонату Європи проти [[Молодіжна збірна Гібралтару з футболу|Гібралтару]]. Рейляну вийшов на поле в стартовому складі, а на 89-й хвилині його замінив Даніель Мунтян<ref>[https://www.transfermarkt.com/spielbericht/index/spielbericht/4046385 UEFA European Under-21 Championship Qualifying. Gibraltar U21 1:3 Moldova U21]. ''Transfermarkt'' {{ref-en}}</ref>. Загалом за молодіжну збірну Молдови зіграв 12 матчів, в яких відзначився 5-ма голами.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{ФФУ|30154456}}
* [https://upl.ua/ua/people/view/71769 Візитна картка гравця на офіційному сайті УПЛ]
* [https://pfl.ua/player/view/71769 Профіль футболіста на офіційному сайті ПФЛ України]
* {{soccerway|vlad-raileanu/660294}}
* {{transfermarkt|800015}}
* {{Zerozero profile|813611}}
* [https://www.soccerpunter.com/player/37522568/Vlad-Raileanu Профіль гравця] на сайті soccerpunter.com
* [https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/426301-vlad-raileanu Профіль гравця] на сайті footballdatabase.eu
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/vlad-raileanu/ Профіль гравця] на сайті worldfootball.net
* [https://fbref.com/en/players/7cdf6bc3/Vlad-Raileanu Профіль гравця] на сайті fbref.com
* [https://fcruhlviv.com/team/80/player/485 Профіль та біографія гравця] на офіційному сайті ФК «Рух» (Львів)
{{DEFAULTSORT:Рейляну, Влад}}
{{Склад ФК Рух Львів}}
[[Категорія:Уродженці Аненій-Нойського району]]
[[Категорія:Молдовські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Молдови з футболу]]
[[Категорія:Молдовські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Україні]]
[[Категорія:Футболісти «Зімбру»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Влад Рейляну

Народження: 9 січня 2003 (22 роки)

Вага: 72 кг

Громадянство: Молдова · Румунія

Позиція: центральний півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Рух» (Л)

title: Юнацькі клуби

«Зімбру»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

2019—н.ч.: «Зімбру» · 103 · (10)

2025—н.ч.: → «Рух» (Л) · 0 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Молдова (U-19) · Молдова (U-20) · Молдова (U-21) · 5 (0) · 2 (0) · 12 (5)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 14 серпня 2025 року.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 14 серпня 2025 року.


text:
# Arundinoideae
Arundinoideae — підродина родини злакових, що включає рівно 40 видів (з них 1 вимерлий), згідно з Plants of the World Online. На відміну від багатьох інших представників клади трав PACMAD, всі Arundinoideae використовують C3-фотосинтез. Їхня сестринська група — підродина Micrairoideae.
Раніше Arundinoideae були досить великими в старих таксономічних системах, налічуючи понад 700 видів, але більшість з них були переміщені в інші підродини після філогенетичного аналізу. Зараз види поділяються на 16 родів і дві триби.
В Україні ростуть: Molinia arundinacea (сумнівно рідний вид), безколінець блакитний (Molinia caerulea) та очерет звичайний (Phragmites australis); арундо тростинний (Arundo donax) є інтродукованим у Криму.

## Триби й роди
Arundineae
- Amphipogon (syn. Diplopogon)
- Arundo
- Dregeochloa
- Monachather

Molinieae
Subtribe Crinipinae
- Crinipes
- Elytrophorus
- Pratochloa
- Styppeiochloa

Subtribe Moliniinae
- Hakonechloa
- Molinia
- Moliniopsis
- Phragmites

incertae sedis
Leptagrostis
Piptophyllum
Zenkeria

title: Arundinoideae

wikitext:
{{Automatic taxobox
|image = Arundo.donax2web.jpg
|image_caption = ''[[Arundo donax]]''
|image_upright = 1.25
|taxon = Arundinoideae
|authority = [[Carl Sigismund Kunth|Kunth]] ex [[Carl Traugott Beilschmied|Beilschm.]] (1833)
|subdivision_ranks = Роди
|subdivision = 16 родів, див текст
|synonyms=
*Arundinoideae {{small|Tateoka (1957, isonym)}}
*Phragmitoideae {{small|Parodi (1958, [[nom. inval.]])}}
*Phragmitoideae {{small|Parodi ex Caro (1982)}}
*Arundinaceae {{small|Burmeist. (1837, unranked)}}
|synonyms_ref = <ref name="SorengPeterson2017">{{cite journal|last1=Soreng|first1=Robert J.|last2=Peterson|first2=Paul M.|last3=Romaschenko|first3=Konstantin|last4=Davidse|first4=Gerrit|last5=Teisher|first5=Jordan K.|last6=Clark|first6=Lynn G.|last7=Barberá|first7=Patricia|last8=Gillespie|first8=Lynn J.|last9=Zuloaga|first9=Fernando O.|title=A worldwide phylogenetic classification of the Poaceae (Gramineae) II: An update and a comparison of two 2015 classifications|journal=Journal of Systematics and Evolution|volume=55|issue=4|year=2017|pages=259–290|issn=16744918|doi=10.1111/jse.12262|doi-access=free}} {{open access}}</ref>
}}
'''Arundinoideae''' — підродина родини злакових, що включає рівно 40 видів (з них 1 вимерлий), згідно з [[Plants of the World Online]]. На відміну від багатьох інших представників клади трав [[клада PACMAD|PACMAD]], всі Arundinoideae використовують [[C3-фотосинтез]]. Їхня [[сестринська група]] — підродина [[Micrairoideae]]<ref name="SorengPeterson2017"/>.

Раніше Arundinoideae були досить великими в старих таксономічних системах, налічуючи понад 700 видів, але більшість з них були переміщені в інші підродини після філогенетичного аналізу. Зараз види поділяються на 16 родів і дві триби<ref name="SorengPeterson2017"/>.

В Україні ростуть: ''[[Molinia arundinacea]]'' (сумнівно рідний вид), [[безколінець блакитний]] (''Molinia caerulea'') та [[очерет звичайний]] (''Phragmites australis''); [[арундо тростинний]] (''Arundo donax'') є інтродукованим у Криму.

== Триби й роди ==

;[[Arundineae]]
::*''[[Amphipogon]]'' (syn. ''[[Diplopogon]]'')
::*''[[Arundo]]''
::*''[[Dregeochloa]]''
::*''[[Monachather]]''

;[[Molinieae]]
:Subtribe [[Crinipinae]]
::*''[[Crinipes]]''
::*''[[Elytrophorus]]''
::*''[[Pratochloa]]''
::*''[[Styppeiochloa]]''

:Subtribe [[Moliniinae]]
::*''[[Hakonechloa]]''
::*''[[Molinia]]''
::*''[[Moliniopsis]]''
::*''[[Phragmites]]''

:''[[incertae sedis]]''
::''[[Leptagrostis]]''
::''[[Piptophyllum]]''
::''[[Zenkeria]]''

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q1366250}}

[[Категорія:Підродини рослин]]
[[Категорія:Злакові]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocotyledon)
Комелініди (Commelinids)
Клада PACMAD (PACMAD clade)

Порядок: Тонконогоцвіті (Poales)

Родина: Злакові (Poaceae)

Підродина: Arundinoideae · Kunth ex Beilschm. (1833)

title: Роди

Роди: 16 родів, див текст

title: Синоніми

Синоніми: - Arundinoideae Tateoka (1957, isonym) - Phragmitoideae Parodi (1958, nom. inval.) - Phragmitoideae Parodi ex Caro (1982) - Arundinaceae Burmeist. (1837, unranked)


text:
# Пилюшенко Віталій Лаврентійович
Пилюшенко Віталій Лаврентійович (1 серпня 1937, Донецьк — 31 серпня 2015, с. Ямпіль Донецької області) — радянський, український вчений — металург, заслужений діяч науки і техніки України (2002), лауреат Державної премії СРСР (1989) та України (2002) в галузі науки і техніки, член — кореспондент Національної Академії наук України, доктор технічних наук, професор.

## Біографія
Віталій Лаврентійович Пилюшенко народився 1 серпня 1937 року у місті Донецьк (колиш. Сталіно). У 1944 році пішов до школи у місті Гур'єв (тепер Атирау, Казахстан), куди родина була евакуйована під час війни. З 1945 по 1948 рок вчився у школі м. Кутаісі (Грузія). У 1948 році родина повернулась у м. Сталіно, де закінчив середню школу № 1. У 1959 році закінчив Донецький політехнічний інститут (тепер Донецький національний технічний університет) за фахом «Металознавство та термічна обробка металів» та розпочав трудову діяльність контрольним майстром на підприємстві у м. Саратов. У тому ж році був переведений на Новокраматорський машинобудівний завод, де працював старшим інженером металографічної лабораторії, начальником лабораторії прокатних валків, начальником термічної лабораторії. У 1965 −1967 роках брав участь у будівництві металургійного комбінату у місті Бхілаї (Індія). У 1971 році був переведений на Краматорський завод лиття та поковок (тепер Енергомашспецсталь), де працював заступником начальника ЦЗЛ, а потім головним металургом підприємства. У 1973 році В. Л. Пилюшенка було переведено на Донецький металургійний завод, де він пройшов шлях від керівника групи ЦЗЛ до заступника головного інженера заводу з нової техніки та технології.
З 1984 по 1986 роки В. Л. Пилюшенко — професор та завідувач кафедри «Технологія металів» Донецького політехнічного інституту. У 1986 році рішенням Міністерства чорної металургії СРСР В. Л. Пилюшенка переведено в Інститут чорної металургії імені З. І. Некрасова НАН України (м. Дніпропетровськ) заступником директора з наукової роботи, а у 1988 році його обрали його директором. У 1996 році був запрошений на Донецький металургійний завод на посаду заступника генерального директора з реконструкції.
У 1998 році доктор технічних наук, професор, член — кореспондент НАН України В. Л. Пилюшенко був запрошений у Донецький державний університет управління, де працював до 2014 року проректором з наукової роботи, завідувачем кафедри маркетингового менеджменту (тепер кафедра маркетингу).
Після тривалої тяжкої хвороби Віталій Лаврентійович Пилюшенко помер 31 серпня 2015 року. Похований в селищі Ямпіль Лиманського району Донецької області.

## Наукова діяльність
Під керівництвом та за безпосередньою участю В. Л. Пилюшенка були виконані численні дослідження в галузі якості металовиробів, мікролегування конструкційних сталей, створення нових марок сталей та розробки нових металургійних технологій. Були розроблені і впроваджені технології виробництва деталей турбін-роторів, дисків, робочих та опорних валків гарячої, холодної та теплої прокатки. Виконані дослідження впливу технології виплавки, розливки та пластичної деформації на формування якісних характеристик безперервнолитої заготівки, листу та трубної заготівки. Створені технології позапічної обробки сталі та чавуну, виробництва вакуумованої шарикопідшипникової сталі, листового прокату для суднобудівництва. Виконані фундаментальні дослідження процесів кристалізації під час зовнішнього впливу та формування структури та фізично-механічних властивостей мікролегованих сталей. Віталий Лаврентійович Пилюшенко брав участь в розробці Концепції розвитку чорної металургії України, прийнятою Верховною Радою у 1995 році.
Під час роботи в Донецькому державному університеті управління основними напрямками досліджень В. Л. Пилюшенка були якість та конкурентоспроможність металовиробів, промисловий маркетинг, проблеми логістики та природокористування.
Віталій Лаврентійович Пилюшенко є автором 282 наукових праць, 33 монографій та навчальних посібників, 145 авторських свідоцтв та патентів. Под його керівництвом захищено 2 докторських та 17 кандидатських дисертацій.

## Визнання та нагороди
Наукова, виробнича та педагогічна діяльність Віталія Лаврентійовича Пилюшенка відзначена державними нагородами та званнями.
Постановою ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 30 жовтня 1989 року В. Л. Пилюшенку присуджена Державна премія СРСР в галузі науки і техніки за створення наукових основ та технологій термомеханічного зміцнення сталей та сплавів.
У 1995 році В. Л. Пилюшенка було обрано членом — кореспондентом Національної Академії наук України за фахом «Металургія».
У 2002 році йому присвоєно почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України», а у грудні того ж року присуджена Державна премія України в галузі науки і техніки за розробку і реалізацію енерго- та ресурсозберігаючих технологічних циклів виробництва конкурентоспроможних металовиробів на основі комплексу печей-ковшів і машин безперервного лиття заготовок.
В. Л. Пилюшенко був членом металургійної секції Комітету по Державним преміям України в галузі науки і техніки, членом редколегій журналів «Металл и литье Украины», «Металознавство та обробка металів», членом двох спеціалізованих нарад по захисту докторських дисертацій. Був обраний іноземним членом Королівського товариства матеріалознавства (Англія), академіком Академії гірничих наук України, академіком Академії технологічних наук України, академіком Академії економічних наук України.
Нагороджений урядовими нагородами та грамотами.

## Сім'я
Батько — Пилюшенко Лаврентій Несторович (1909 — 1985), народився у с. Гюнівка (Великобілозерський район) Запорізької області. Працював водієм та механіком.
Мати — Мурзенко Анастасія Михайлівна (1913 — 1991), народилась у с. Великий Янісоль (Великоновосілківський район) Донецької області. Працювала медичною сестрою.
Сестра — Пилюшенко Тамара Лаврентіївна (1941-2022). Дружина — Пилюшенко (Тихонова) Рімма Олександрівна (1936—2017).
Діти — Олександр (1959), Анастасія. Онуки — Павло (1987), Дмитро (1998), Сергій (2003). Правнуки — Міла (2016), Міхаель (2023).

title: Пилюшенко Віталій Лаврентійович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Віталій Лаврентійович Пилюшенко
| жінка                = <!-- будь-яке значення якщо жінка -->
| оригінал імені       =
| зображення           = Пилюшенко В.Л.jpg
| розмір_зображення    =
| дата_народження      = 1.8.1937
| місце_народження = [[Донецьк]]
| дата_смерті = 31.8.2015
| місце_смерті = с. [[Ямпіль (Краснолиманська міська громада)|Ямпіль]] [[Донецька область|Донецької області]]
| поховання =
| громадянство = {{UKR}}
| підданство =
| національність =українець
| військове звання =
| партія =
| нагороди ={{Заслужений діяч науки і техніки України}}{{Державна премія України в галузі науки і техніки}}{{Державна премія СРСР}}
| місце_проживання     =
| інші_імена           =
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| причина_смерті =
| Alma_mater = [[ДонНТУ]]
| відомий_(відома) =
| рід_діяльності = металургія
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки =
| зріст =
| вага =
| герб =
| підпис_герба =
}}
'''Пилюшенко Віталій Лаврентійович''' ([[1 серпня]] [[1937]], [[Донецьк]] — [[31 серпня]] [[2015]], с. [[Ямпіль (Краснолиманська міська громада)|Ямпіль]] [[Донецька область|Донецької області]]) — радянський, український вчений — металург, [[заслужений діяч науки і техніки України]] (2002)<ref>{{Cite web|url=http://www.nas.gov.ua/UA/PersonalSite/ParticipationCompetitions/Pages/default.aspx?PersonID=0000010476|title=Біографічна сторінка на сайті НАН України|website=www.nas.gov.ua|accessdate=2019-03-31|archive-date=31 березня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190331172438/http://www.nas.gov.ua/UA/PersonalSite/ParticipationCompetitions/Pages/default.aspx%3FPersonID%3D0000010476}}</ref>, лауреат Державної премії СРСР (1989) та України<ref>{{Cite web|url=http://www.kdpu-nt.gov.ua/content/za-rozrobku-i-realizatsiyu-energo-i-resursozberigayuchikh-tekhnologichnikh-tsikliv-virobnits|title=За розробку і реалізацію енерго- і ресурсозберігаючих технологічних циклів виробництва конкурентоспроможних металовиробів на основі комплексу [[Піч-ківш|печей-ковшів]] і машин безперервного лиття заготовок. {{!}} Комітет з Державних премій України в галузі науки і техніки|website=www.kdpu-nt.gov.ua|accessdate=2016-08-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160923221943/http://www.kdpu-nt.gov.ua/content/za-rozrobku-i-realizatsiyu-energo-i-resursozberigayuchikh-tekhnologichnikh-tsikliv-virobnits|archivedate=2016-09-23|deadurl=yes}}</ref> (2002) в галузі науки і техніки, член — кореспондент Національної Академії наук України<ref>{{Cite web|url=http://www.nas.gov.ua/UA/Staff/Pages/Correspondingmembers.aspx|title=Кадри. Члени-кореспонденти НАН України|website=www.nas.gov.ua|accessdate=2016-08-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160917085152/http://www.nas.gov.ua/UA/Staff/Pages/Correspondingmembers.aspx|archivedate=2016-09-17|deadurl=yes}}</ref>, доктор технічних наук, професор.

== Біографія ==
'''Віталій Лаврентійович Пилюшенко''' народився 1 серпня 1937 року у місті Донецьк (колиш. Сталіно). У 1944 році пішов до школи у місті Гур'єв (тепер [[Атирау]], Казахстан), куди родина була евакуйована під час війни. З 1945 по 1948 рок вчився у школі м. Кутаісі (Грузія). У 1948 році родина повернулась у м. Сталіно, де закінчив середню школу № 1. У 1959 році закінчив Донецький політехнічний інститут (тепер [[Донецький політехнічний інститут|Донецький національний технічний університет]]) за фахом «Металознавство та термічна обробка металів» та розпочав трудову діяльність контрольним майстром на підприємстві у м. Саратов. У тому ж році був переведений на [[Новокраматорський машинобудівний завод]], де працював старшим інженером металографічної лабораторії, начальником лабораторії прокатних валків<ref>{{Cite web|url=http://www.nkmz.com/index.php?id=242&tx_ttnews%25255Btt_news%25255D=158&cHash=bfbb5e246b9e583f9a2e95460f088d37|title=Новость|website=www.nkmz.com|accessdate=2016-08-15|archive-date=22 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160822162516/http://www.nkmz.com/index.php?id=242&tx_ttnews%25255Btt_news%25255D=158&cHash=bfbb5e246b9e583f9a2e95460f088d37}}</ref>, начальником термічної лабораторії. У 1965 −1967 роках брав участь у будівництві металургійного комбінату у місті Бхілаї (Індія). У 1971 році був переведений на Краматорський завод лиття та поковок (тепер Енергомашспецсталь), де працював заступником начальника ЦЗЛ, а потім головним металургом підприємства. У 1973 році В. Л. Пилюшенка було переведено на [[Донецький металургійний завод]], де він пройшов шлях від керівника групи ЦЗЛ до заступника головного інженера заводу з нової техніки та технології.

З 1984 по 1986 роки В. Л. Пилюшенко — професор та завідувач кафедри «Технологія металів» Донецького політехнічного інституту. У 1986 році рішенням Міністерства чорної металургії СРСР В. Л. Пилюшенка переведено в [[Інститут чорної металургії імені З. І. Некрасова НАН України]] (м. Дніпропетровськ) заступником директора з наукової роботи, а у 1988 році його обрали його директором. У 1996 році був запрошений на Донецький металургійний завод на посаду заступника генерального директора з реконструкції.

У 1998 році доктор технічних наук, професор, член — кореспондент НАН України В. Л. Пилюшенко був запрошений у [[Донецький державний університет управління]], де працював до 2014 року проректором з наукової роботи, завідувачем кафедри маркетингового менеджменту (тепер кафедра маркетингу).

Після тривалої тяжкої хвороби Віталій Лаврентійович Пилюшенко помер 31 серпня 2015 року. Похований в селищі Ямпіль Лиманського району Донецької області.

== Наукова діяльність ==
Під керівництвом та за безпосередньою участю В. Л. Пилюшенка були виконані численні дослідження в галузі якості металовиробів, мікролегування конструкційних сталей, створення нових марок сталей та розробки нових металургійних технологій. Були розроблені і впроваджені технології виробництва деталей турбін-роторів, дисків, робочих та опорних валків гарячої, холодної та теплої прокатки. Виконані дослідження впливу технології виплавки, розливки та пластичної деформації на формування якісних характеристик безперервнолитої заготівки, листу та трубної заготівки. Створені технології позапічної обробки сталі та чавуну, виробництва вакуумованої шарикопідшипникової сталі, листового прокату для суднобудівництва. Виконані фундаментальні дослідження процесів кристалізації під час зовнішнього впливу та формування структури та фізично-механічних властивостей мікролегованих сталей. Віталий Лаврентійович Пилюшенко брав участь в розробці Концепції розвитку чорної металургії України, прийнятою Верховною Радою у 1995 році.

Під час роботи в Донецькому державному університеті управління основними напрямками досліджень В. Л. Пилюшенка були якість та конкурентоспроможність металовиробів, промисловий маркетинг, проблеми логістики та природокористування.

Віталій Лаврентійович Пилюшенко є автором 282 наукових праць, 33 монографій та навчальних посібників, 145 авторських свідоцтв та патентів. Под його керівництвом захищено 2 докторських та 17 кандидатських дисертацій.

== Визнання та нагороди ==
Наукова, виробнича та педагогічна діяльність Віталія Лаврентійовича Пилюшенка відзначена державними нагородами та званнями.

Постановою ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 30 жовтня 1989 року В. Л. Пилюшенку присуджена Державна премія СРСР в галузі науки і техніки за створення наукових основ та технологій термомеханічного зміцнення сталей та сплавів.

У 1995 році В. Л. Пилюшенка було обрано членом — кореспондентом Національної Академії наук України за фахом «Металургія».

У 2002 році йому присвоєно почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України», а у грудні того ж року присуджена Державна премія України в галузі науки і техніки за розробку і реалізацію енерго- та ресурсозберігаючих технологічних циклів виробництва конкурентоспроможних металовиробів на основі комплексу печей-ковшів і машин безперервного лиття заготовок.

В. Л. Пилюшенко був членом металургійної секції Комітету по Державним преміям України в галузі науки і техніки, членом редколегій журналів «Металл и литье Украины», «Металознавство та обробка металів», членом двох спеціалізованих нарад по захисту докторських дисертацій. Був обраний іноземним членом Королівського товариства матеріалознавства ([[Англія]]), академіком Академії гірничих наук України, академіком Академії технологічних наук України<ref>{{Cite web|url=http://www.atsukr.org.ua/membership/index.html?printable=true|title=Академики АТН|website=www.atsukr.org.ua|accessdate=2016-08-15|archive-date=29 січня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180129041646/http://www.atsukr.org.ua/membership/index.html?printable=true}}</ref>, академіком Академії економічних наук України.

Нагороджений урядовими нагородами та грамотами.

== Сім'я ==
Батько — Пилюшенко Лаврентій Несторович (1909 — 1985), народився у с. [[Гюнівка (Великобілозерський район)]] Запорізької області. Працював водієм та механіком.

Мати — Мурзенко Анастасія Михайлівна (1913 — 1991), народилась у с. Великий Янісоль ([[Великоновосілківський район]]) Донецької області. Працювала медичною сестрою.

Сестра — Пилюшенко Тамара Лаврентіївна (1941-2022). Дружина — Пилюшенко (Тихонова) Рімма Олександрівна (1936—2017).

Діти — Олександр (1959), Анастасія. Онуки — Павло (1987), Дмитро (1998), Сергій (2003). Правнуки — Міла (2016), Міхаель (2023).

== Посилання ==
http://www.nas.gov.ua/UA/news/Pages/contents.aspx?ffn1=ID&fft1=Eq&ffv1=2517{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

http://www.metaljournal.com.ua/Vitaly-Lavrent-evich-Pilyushenko/

http://archive.ec/OfzJf{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

http://uas.su/articles/continuouscasting/00002.php {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161019034543/http://uas.su/articles/continuouscasting/00002.php |date=19 жовтня 2016 }}

http://www.vuzlib.com.ua/articles/book/20866-Vіsnik_luganskogo_naсіonaln/19.html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160828145034/http://www.vuzlib.com.ua/articles/book/20866-Vіsnik_luganskogo_naсіonaln/19.html |date=28 серпня 2016 }}

== Література ==
* Календар знаменних і пам'ятних дат Донецької області. 2012 рік [Текст] / Донец. облдержадмін., упр. культури і туризму, Донец. обл. універс. наук. б-ка ім. Н. К. Крупської ; уклад. І. В. Гайдишева ; ред. Т. С. Литвин ; наук. ред. Н. П. Авдєєнко, Н. В. Петренко ; відп. за вип. Л. О. Новакова, засл. працівник культури України. — Донецьк: Сх. вид. дім, 2011. — 113 с.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Wikify|дата=серпень 2016}}

[[Категорія:Уродженці Донецька]]
[[Категорія:Українські металурги]]
[[Категорія:Члени-кореспонденти НАН України]]
[[Категорія:Померли в Лиманському районі (Донецька область)]]

title: Віталій Лаврентійович Пилюшенко

Народився: 1 серпня 1937 · Донецьк

Помер: 31 серпня 2015 (78 років) · с. Ямпіль Донецької області

Громадянство: Україна

Національність: українець

Діяльність: металургія

Галузь: металургія

Alma mater: ДонНТУ

Науковий ступінь: доктор технічних наук

Вчене звання: професор і професор

Нагороди: Заслужений діяч науки і техніки України · Державна премія України в галузі науки і техніки · Державна премія СРСР


text:
# Еміль Зінсу
Еміль Дерлін Зінсу (23 березня 1918 — 28 липня 2016) — бенінський політичний діяч, президент Дагомеї (нині Бенін) з 17 липня 1968 до 10 грудня 1969 року, його підтримував військовий режим, що прийшов до влади 1967 року. Зінсу також займав місце у французькому сенаті з 1955 до 1958 року. Займав пост міністра закордонних справ у 1962—1963 та 1965—1967 роках. Пізніше перебував в опозиції до однопартійного марксистського режиму Матьє Кереку, який правив Беніном з 1972 до 1990 року. Зінсу був присутнім під час підписання угоди, яку було покладено в основу Африканського Союзу 12 липня 2000 в Того.

title: Еміль Зінсу

wikitext:
{{Державний діяч
| українське ім'я    = Еміль Зінсу
| оригінальне ім'я   = Emile Derlin Zinsou
| портрет            =
| підпис             =
| ширина портрета    =
| титул              = [[Список президентів Беніну|Президент Дагомеї]]
| порядок            =
| прапор             = Flag of Benin.svg
| періодпочаток      = [[17 липня]] [[1968]]
| періодкінець       = [[10 грудня]] [[1969]] року
| попередник         = [[Альфонс Амаду Алле]]
| наступник          = [[Моріс Куандете]]
| національність     =
| віросповідання     =
| дата народження    = 23.3.1918
| місце народження   =
| дата смерті        = 28.7.2016
| місце смерті       =
| похований          =
| похована           =
| династія           =
| ім'я при народженні =
| батько             =
| мати               =
| чоловік            =
| дружина            =
| діти               =
| роки служби        =
| приналежність     =
| рід військ         =
| звання             =
| командував         =
| битви              =
| наукова сфера      =
| місце роботи       =
| відомий як         =
| партія             =
| діяльність         =
| професія           =
| освіта             =
| вчена ступінь      =
| нагороди           =
| автограф           =
| монограма          =
| сайт               =
| Commons            =
| Rodovid            =
}}
'''Еміль Дерлін Зінсу''' ([[23 березня]] [[1918]] — [[28 липня]] [[2016]]) — [[бенін]]ський політичний діяч, [[Список президентів Беніну|президент Дагомеї]] (нині [[Бенін]]) з 17 липня 1968 до 10 грудня 1969 року, його підтримував військовий режим, що прийшов до влади 1967 року. Зінсу також займав місце у французькому сенаті з 1955 до 1958 року. Займав пост міністра закордонних справ у 1962—1963 та 1965—1967 роках. Пізніше перебував в опозиції до однопартійного [[Марксизм|марксистського]] режиму [[Матьє Кереку]], який правив Беніном з 1972 до 1990 року. Зінсу був присутнім під час підписання угоди, яку було покладено в основу [[Африканський Союз|Африканського Союзу]] 12 липня 2000 в [[Того]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.senat.fr/senateur-4eme-republique/zinsou_emile_derlin0225r4.html Сторінка на сайті Сенату Франції] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151208113028/http://www.senat.fr/senateur-4eme-republique/zinsou_emile_derlin0225r4.html |date=8 грудня 2015 }}

{{Президенти Беніну}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Зінсу Еміль}}
[[Категорія:Міністри закордонних справ Беніну]]
[[Категорія:Сенатори Франції]]

title: 17 липня 1968 — 10 грудня 1969 року

Попередник: Альфонс Амаду Алле

Наступник: Моріс Куандете

Народження: 23 березня 1918 · Уїда, Бенін

Смерть: 28 липня 2016 (98 років) · Котону, Бенін

Країна: Бенін · Франція

Освіта: Вища нормальна школа Вільяма Понтіd

Партія: National Union for Democracy and Progressd

Нагороди: Великий Хрест ордена Почесного легіону

17 липня 1968 — 10 грудня 1969 року: Медіафайли у Вікісховищі

Прапор: Президент Дагомеї


text:
# Дулібівська сільська рада (Турійський район)
| Дулібівська сільська рада — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Турійському районі Волинської області з адміністративним центром у селі Дуліби. Сільській раді підпорядковані населені пункти: - с. Дуліби - с. Туричани |

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.

### Керівний склад ради
| ПІБ                          | Основні відомості                                                               | Дата обрання | Дата звільнення |
| ---------------------------- | ------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Шаринда Ростислав Васильович | Сільський голова, 1952 року народження, освіта                                  | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Ляховський Сергій Григорович | Сільський голова, 1977 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

## Загальні відомості
Історична дата утворення: в 1944 році. Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річка Турія, озеро Туричанське.
В Дулібіській сільській раді працює 1 середня школа, 2 клуби, 1 бібліотека, 4 медичних заклада, 1 відділення зв'язку, 1 АТС на 100 номерів, 3 торговельних заклади.
Всі села сільської ради не газифіковані. Дороги здебільшо з ґрунтовим покриттям. Стан доріг задовільний.

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення сільської ради становила 737 осіб, з яких 328 чоловіків та 409 жінок.
За переписом населення України 2001 року в сільській раді мешкало 719 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 99,31 %  |
| російська  | 0,55 %   |
| білоруська | 0,14 %   |

wikitext:
{{Сільрада|
   | назва               = Дулібівська сільська рада
   | будівля             =
   | область             = [[Волинська область]]
   | район               = [[Турійський район]]
   | центр               = с. [[Дуліби (Турійський район)|Дуліби]]
   | голова              = Ляховський Сергій Григорович
   | кількість членів    = 16
   | код КОАТУУ          = 0725581000
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=4931 Дулібівська сільська рада]
   | площа               = 40,86
   | населення           = 727 ''(станом на 2001 рік)''
   | населені пункти     = 2
   | поштовий індекс     =
   | телефонний код      = 3363
   | адреса              = с. Дуліби, Турійський р-н, Волинська обл., 44832
| вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|тип=інші ради з назвою|Дулібівська сільська рада}}

{|
| valign="top" | '''Дулібівська сільська рада''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[органи місцевого самоврядування|орган місцевого самоврядування]] у [[Турійський район|Турійському районі]] [[Волинська область|Волинської області]] з [[адміністративний центр|адміністративним центром]] у [[село|селі]] [[Дуліби_(Турійський_район)|Дуліби]].

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Дуліби (Турійський район)|Дуліби]]
* с. [[Туричани]]
| width="30%" | __TOC__
|}

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.

=== Керівний склад ради ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|-bgcolor="#FFFFBB"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Шаринда Ростислав Васильович
| Сільський голова, 1952 року народження, освіта
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Ляховський Сергій Григорович
| Сільський голова, 1977 року народження, освіта середня спеціальна, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними джерела''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=851&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

== Загальні відомості ==
Історична дата утворення: в 1944 році. Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річка [[Турія (притока Прип'яті)|Турія]], озеро [[Туричанське]].

В Дулібіській сільській раді працює 1 середня школа, 2 клуби, 1 [[бібліотека]], 4 [[медицина|медичних]] заклада, 1 відділення зв'язку, 1 [[АТС]] на 100 номерів, 3 [[торгівля|торговельних]] заклади.

Всі села сільської ради не газифіковані. Дороги здебільшо з ґрунтовим покриттям. Стан [[дорога|доріг]] задовільний.

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення сільської ради становила 737 осіб, з яких 328 чоловіків та 409 жінок.<ref name="населення 1989"/>

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в сільській раді мешкало 719 осіб.<ref name="населення 2001"/>

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:<ref name="населення 2001 мова"/>
{| class="standard"
|-
! Мова
! Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 99,31 %
|-
| [[російська мова|російська]]
| align="right"| 0,55 %
|-
| [[білоруська мова|білоруська]]
| align="right"| 0,14 %
|}

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Волинська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=20 жовтня 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Волинська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=20 жовтня 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Розподіл населення за рідною мовою, Волинська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=20 жовтня 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}}</ref>

}}

== Джерела ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=4931 Картка ради на сайті Верховної Ради України]

{{Органи місцевого самоврядування Турійського району}}

[[Категорія:Сільські ради Турійського району]]
[[Категорія:Адміністративний устрій Турійського району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Волинська область

Район: Турійський район

Адм. центр: с. Дуліби

Облікова картка: Дулібівська сільська рада

title: Склад

Голова ради: Ляховський Сергій Григорович

title: Територія та населення

Населення: 727 (станом на 2001 рік)

title: Контактні дані


text:
# Антипертит
Антипертит (рос. антипертит; англ. antiperthite; нім. Antiperthit) — плагіоклаз із закономірно орієнтованими включеннями ортоклазу, що утворився внаслідок розпаду ізоморфної суміші.

title: Антипертит

wikitext:
{{Мінерал
|Зображення мінералу = Antiperthitic feldspar.jpg
|Розмір зображення = 250px
|Підпис зображення = Антипертитовий [[польовий шпат]]
}}
'''Антипертит''' ({{lang-ru|антипертит}}; {{lang-en|antiperthite}}; {{lang-de|Antiperthit}}) — [[плагіоклаз]] із закономірно орієнтованими включеннями [[ортоклаз]]у, що утворився внаслідок розпаду ізоморфної суміші.

== Див. також ==
* [[Пертит]]
* [[Список мінералів]]

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=

}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* {{книга |автор = [[Лазаренко Євген Костянтинович|Лазаренко Є. К.]], Винар О. М. |частина = Антипертит |посилання частина = |заголовок =Мінералогічний словник |посилання = |том= |відповідальний = |місце = {{К.}} |видавництво = Наукова думка |рік = 1975 |сторінок = 774 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = Лазаренко Є. К. }}
* {{книга |автор = |частина = Антипертит |посилання частина = |заголовок =Мінералого-петрографічний словник |посилання = |том= 1. Мінералогічний словник |відповідальний = Укл. : [[Білецький Володимир Стефанович|Білецький В. С.]], [[Суярко Василь Григорович|Суярко В. Г.]], Іщенко Л. В. |місце = {{Х.}} |видавництво = НТУ «ХПІ» |рік = 2018 |сторінок = 444 |сторінки = |тираж = |isbn= 978-617-7565-14-6 |ref = Білецький В. С. }}

== Посилання ==

{{Портали|Геологія|Мінералогія}}
{{Authority control}}
[[Категорія:Польові шпати]]


text:
# Жанаауил (Курмангазинський район)
Жанаауи́л (каз. Жаңаауыл) — село у складі Курмангазинського району Атирауської області Казахстану. Входить до складу Кудряшовського сільського округу.
У радянські часи село називалось Жанааул.
Населення — 511 осіб (2021; 451 у 2009, 569 у 1999, 563 у 1989).

title: Жанаауил (Курмангазинський район)

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Жанаауил
| місцева назва          = {{Lang-kk|Жаңаауыл}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[атирауська область|Атирауська]]
| район                  = [[курмангазинський район|Курмангазинський]]
| округ                  = [[кудряшовський сільський округ|Кудряшовський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 511 осіб ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  = 0,91<ref>[http://adilet.zan.kz/rus/docs/V20TH004624 Совместное постановление Курмангазинского районного акимата Атырауской области от 18 марта 2020 года № 84 и решение Курмангазинского районного маслихата Атырауской области от 18 марта 2020 года № 496-VI. Зарегистрировано Департаментом юстиции Атырауской области 30 марта 2020 года № 4624 «Об установлении границ некоторых населенных пунктов Курмангазинского района»] - Информационно-правовая система нормативных правовых актов Республики Казахстан {{ref-ru}}</ref>
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 46 | lat_min= 29
           | lat_sec= 24
|lon_dir=E | lon_deg= 48 | lon_min= 49
           | lon_sec= 21
| карта розташування1    = Казахстан Атирауська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

{{Otheruses|Жанаауил}}

'''Жанаауи́л''' ({{Lang-kk|Жаңаауыл}}) — [[село]] у складі [[курмангазинський район|Курмангазинського району]] [[атирауська область|Атирауської області]] [[Казахстан]]у. Входить до складу [[кудряшовський сільський округ|Кудряшовського сільського округу]].

У радянські часи село називалось '''Жанааул'''<ref>[https://web.archive.org/web/20160329005018/http://loadmap.net/ru/m9445 Карта 100k--l39-050] - картографічний форум loadmap.net {{ref-ru}}</ref>.

Населення — 511 осіб ([[2021]]; 451 у [[2009]], 569 у [[1999]], 563 у [[1989]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|L-39-50}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=46.490534&lon=48.821526&z=15&m=b&show=/10080616/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=46.490534&lon=48.821526&z=15&m=b&show=/10080616/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{Курмангазинський район}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Курмангазинського району]]
[[Категорія:Села Атирауської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Атирауська

Район: Курмангазинський

Округ: Кудряшовський

Основні дані:
Карта
· Жанаауил · Жанаауил


text:
# Кієвець
Кієвець — струмок у Воложинському районі, Мінська область, Білорусь. Права притока річки Іслоч (басейн Німану).

## Опис
Довжина струмка 5 км. Формується безіменними струмками та загатами. Річище упродовж 4 км каналізоване.

## Розташування
Бере початок біля села Маньківщина. Спочатку тече на південний схід, далі тече переважно на південний захід через село Петровічи і на південно-східній околиці села Кієвець впадає у річку Іслоч, ліву притоку річки Березини.

title: Кієвець

wikitext:
{{Річка
| назва             = Кієвець
| оригінальна_назва =
| зображення        =
| зображення_розмір =
| підпис            =
| довжина           = 5 км
| висота_витоку     =
| висота_гирла      =
| похил_річки       =
| стік              =
| площа_басейну     =
| витік             = біля села Маньківщина<ref name="openstreetmap"/>
| витік_коорд       = {{coord|54|01|13|N|26|50|44|E|scale:6000}}
| гирло             = [[Іслоч]]
| гирло_коорд       = {{coord|53|58|46|N|26|53|31|E|scale:6000}}
| басейн            = [[Німан]]у
| країни_басейну    = {{BLR}}<br/>
                      [[Мінська область]]
| прирічкові_країни =
| притоки           =
| мапа              =
| мапа_розмір       =
| мапа_підпис       =
}}
'''Кієвець'''<ref name="openstreetmap"/> — [[струмок]] у [[Воложинський район|Воложинському районі]], [[Мінська область]], [[Білорусь]]. Права притока річки [[Іслоч]] (басейн [[Німан]]у).

== Опис ==
Довжина струмка 5 км. Формується безіменними струмками та загатами. Річище упродовж 4 км каналізоване.

== Розташування ==
Бере початок біля села Маньківщина<ref name="openstreetmap"/>. Спочатку тече на південний схід, далі тече переважно на південний захід через село Петровічи і на південно-східній околиці села Кієвець впадає у річку Іслоч, ліву притоку річки [[Березина (притока Німану)|Березини]].

== Джерела ==
{{reflist|2|refs=

<ref name="openstreetmap">[https://www.openstreetmap.org/#map=15/54.0167/26.8680 openstreetmap].</ref>

}}

== Посилання ==
* Блакитна книга Білорусі: енциклопедія. / Редкол.: Н. А. Дісько, М. М. Курлович, Я. В. Малашевич та ін.; Худож. В. Г. Загародні. — Мн.: БелЕн, 1994. — 415 с. ISBN 5-85700-133-1 {{ref-be}}

{{Портали|Географія|Гідрологія|Білорусь}}

[[Категорія:Річки Мінської області]]

title: Кієвець

Витік: біля села Маньківщина

Гирло: Іслоч

Басейн: Німану

Країни: Білорусь · Мінська область

Регіон: Мінська область

Довжина: 5 км


text:
# Кисельовське сільське поселення (Ульчський район)
Кисельо́вське сільське поселення (рос. Киселёвское сельское поселение) — сільське поселення у складі Ульчського району Хабаровського краю Росії.
Адміністративний центр — село Кисельовка.

## Населення
Населення сільського поселення становить 638 осіб (2019; 899 у 2010, 1348 у 2002).

## Склад
До складу сільського поселення входять:
| Населений пункт              | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) |
| ---------------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| імені Максима Горького, село | 30                     | 4                      |
| Кисельовка, село             | 1092                   | 789                    |
| Ключевий, селище             | 226                    | 106                    |

wikitext:
{{Сільське поселення Росії|
  | назва               = Кисельовське сільське поселення
{{lang-ru|Киселёвское сельское поселение}}
  | прапор              =
  | опис прапора        =
  | герб                =
  | опис герба          =
  | розташування        =
  | країна              = {{RUS}}
  | регіон              = [[Хабаровський край]]
  | район               = [[Ульчський район]]
  | центр               = село [[кисельовка (Ульчський район)|Кисельовка]]
  | голова              =
  | дата утворення      =
  | депутатський корпус =
  | площа               = 786,12
  | населення           = 638 осіб ([[2019]]{{RUS-population|2019}})
  | щільність           = 0,81
  | населені пункти     = 3 сільських нп
  | телефонний код      =
  | поштові індекси     =
  | часовий пояс        =
  | ЗКАТО               =
  | сайт                =
 }}

{{Otheruses|Кисельовське сільське поселення}}

'''Кисельо́вське сільське поселення''' ({{lang-ru|Киселёвское сельское поселение}}) — [[сільське поселення Росії|сільське поселення]] у складі [[ульчський район|Ульчського району]] [[хабаровський край|Хабаровського краю]] [[росія|Росії]].

Адміністративний центр — село [[кисельовка (Ульчський район)|Кисельовка]].

== Населення ==
Населення сільського поселення становить 638 осіб ([[2019]]; 899 у [[2010]]{{RUS-KHA-census-2010}}, 1348 у [[2002]]{{RUS-KHA-lingvarium-2015}}).

== Склад ==
До складу сільського поселення входять:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| [[імені Максима Горького]], село
| align="right"| 30
| align="right"| 4
|-----
| [[кисельовка (Ульчський район)|Кисельовка]], село
| align="right"| 1092
| align="right"| 789
|-----
| [[ключевий (Ульчський район)|Ключевий]], селище
| align="right"| 226
| align="right"| 106
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Khabar-kr-geo-stub}}
{{ульчський район}}

[[Категорія:Поселення Ульчського району]]

title: Кисельовське сільське поселення · рос. Киселёвское сельское поселение

Регіон: Хабаровський край

Район: Ульчський район

Центр: село Кисельовка

title: Основні дані

Густота населення: 0,81 осіб/км²

Населені пункти: 3 сільських нп


text:
# Заросляк еквадорський
Заросляк еквадорський (Atlapetes leucopis) — вид горобцеподібних птахів родини Passerellidae. Мешкає у вологих гірських тропічних лісах Еквадору і Колумбії на висоті 2100–3100 м над рівнем моря.

title: Заросляк еквадорський

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Заросляк еквадорський
| status_system = iucn3.1
| status = LC
| status_ref = <ref>{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/22721424/132009007 |title=''Atlapetes leucopis'' |author=BirdLife International |author-link=BirdLife International |year=2016 |accessdate=10 липня 2021 |archive-date=10 липня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210710132903/https://www.iucnredlist.org/species/22721424/132009007 }}</ref>
| image         = BuarremonLeucopisSmit.jpg
| image_caption =
| domain = [[Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| infraphylum = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Passerellidae]]
| genus = [[Заросляк (рід птахів)|Заросляк]] (''Atlapetes'')
| species = '''Заросляк еквадорський'''
| binomial = ''Atlapetes leucopis''
| binomial_authority = ([[Філіп Склейтер|Sclater]] & [[Осберт Селвін|Salvin]], 1878)
| range_map = Atlapetes leucopis map.svg
| range_map_caption = Ареал виду
| synonyms = ''Buarremon leucopis''
| wikispecies = Atlapetes leucopis
| commonscat = Atlapetes leucopis
| commons = Atlapetes leucopis
}}
'''Заросляк еквадорський'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Atlapetes leucopis'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Passerellidae]].<ref name=ioc>{{cite web | editor1-last=Gill | editor1-first=Frank | editor1-link=Frank Gill (ornithologist) | editor2-last=Donsker | editor2-first=David | editor3-last=Rasmussen | editor3-first=Pamela | editor3-link=Pamela Rasmussen | year=2020 | title=New World Sparrows, Bush Tanagers | work=IOC World Bird List Version 10.1 | url=https://www.worldbirdnames.org/bow/sparrows/ | publisher=International Ornithologists' Union | accessdate=31 May 2020 | archive-date=10 серпня 2019 | archive-url=https://web.archive.org/web/20190810044332/https://www.worldbirdnames.org/BOW/sparrows/ }}</ref> Мешкає у вологих гірських тропічних лісах [[Еквадор]]у і [[Колумбія|Колумбії]] на висоті 2100–3100 м над рівнем моря.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q2226731}}
{{bird-stub}}

[[Категорія:Passerellidae]]
[[Категорія:Птахи, описані 1878]]
[[Категорія:Птахи Колумбії]]
[[Категорія:Птахи Еквадору]]

title: ?Заросляк еквадорський

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Інфратип: Хребетні (Vertebrata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Passerellidae

Рід: Заросляк (Atlapetes)

Вид: Заросляк еквадорський

Вікісховище: Atlapetes leucopis

Віківиди: Atlapetes leucopis


text:
# Димокор'я
Димокор'я (рос. Дымокорье) — присілок в Гдовському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Добручинська волость.

## Історія
Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Добручинська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 0    | →0   | →0   |

title: Димокор'я

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Димокор'я
|назва ін.       = Дымокорье
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Гдовський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Добручинська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Димокор'я''' ({{lang-ru|Дымокорье}}) — [[присілок]] в [[Гдовський район|Гдовському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Добручинська волость]].

== Історія ==

Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Добручинська волость<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/924013744 |title=Закон Псковской области от 28.02.2005 N 420-ОЗ «Об установлении границ и статусе вновь образуемых муниципальных образований на территории Псковской области» |access-date=2019-07-02 |archive-date=2020-03-18 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200318103329/http://docs.cntd.ru/document/924013744 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Дымокорье  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Гдовський район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Гдовського району]]

title: присілок Димокор'я

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Гдовський район

Поселення: Добручинська волость

title: Основні дані

Населення: ▬ 0

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Димокор'я · Димокор'я


text:
# Банниково (Нижньогородська область)
Банниково (рос. Банниково) — присілок в Богородському районі Нижньогородської області Російської Федерації.
Населення становить 16 осіб. Входить до складу муніципального утворення Доскинська сільрада.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Доскинська сільрада.

## Населення
| 1999 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 3    | ↗4   | ↗16  |

title: Банниково (Нижньогородська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Банниково
|назва ін.       = Банниково
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Нижньогородська область]]
|район           = [[Богородський район (Нижньогородська область)|Богородський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Доскинська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 16
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Нижньогородська область
}}
'''Банниково''' ({{lang-ru|Банниково}}) — [[присілок]] в [[Богородський район (Нижньогородська область)|Богородському районі]] [[Нижньогородська область|Нижньогородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 16 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Доскинська сільрада]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Доскинська сільрада<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/944920562 |title=Закон Нижегородской области от 15 июня 2004 года № 60-З «О наделении муниципальных образований — городов, рабочих поселков и сельсоветов Нижегородской области статусом городского, сельского поселения» |access-date=2019-10-22 |archive-date=2016-11-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161105130833/http://docs.cntd.ru/document/944920562 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Банниково (Нижегородская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Богородський район (Нижньогородська область)}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Богородського району Нижньогородської області]]

title: присілок Банниково

Суб'єкт Російської Федерації: Нижньогородська область

Муніципальний район: Богородський район

Поселення: Доскинська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Банниково · Банниково


text:
# Мала Кандарать
Мала Кандарать (рос. Малая Кандарать) — село в Карсунському районі Ульяновської області Російської Федерації.
Населення становить 150 осіб. Входить до складу муніципального утворення Вальдиватське сільське поселення.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Вальдиватське сільське поселення.

## Населення
| 1996 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 252  | ↘150 |

title: Мала Кандарать

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Мала Кандарать
|назва ін.       = Малая Кандарать
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Ульяновська область]]
|район           = [[Карсунський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Вальдиватське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 150
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Самарський час|SAMT]] ([[UTC+4]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Ульяновська область
}}
'''Мала Кандарать''' ({{lang-ru|Малая Кандарать}}) — [[село]] в [[Карсунський район|Карсунському районі]] [[Ульяновська область|Ульяновської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 150 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Вальдиватське сільське поселення]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Вальдиватське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/918001564 |title=Закон Ульяновской области от 13 июля 2004 года № 043-ЗО «О муниципальных образованиях Ульяновской области» |access-date=2020-07-23 |archive-date=2020-09-27 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200927114928/http://docs.cntd.ru/document/918001564 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Малая Кандарать  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Карсунський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Карсунського району]]

title: село Мала Кандарать

Суб'єкт Російської Федерації: Ульяновська область

Муніципальний район: Карсунський район

Поселення: Вальдиватське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: SAMT (UTC+4)

Основні дані:
Мапа
· Мала Кандарать · Мала Кандарать


text:
# OSR1
OSR1 (англ. Odd-skipped related transciption factor 1) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 2-ї хромосоми.  Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 266 амінокислот, а молекулярна маса — 29 611.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MGSKTLPAPV |  | PIHPSLQLTN |  | YSFLQAVNGL |  | PTVPSDHLPN |  | LYGFSALHAV |
| HLHQWTLGYP |  | AMHLPRSSFS |  | KVPGTVSSLV |  | DARFQLPAFP |  | WFPHVIQPKP |
| EITAGGSVPA |  | LKTKPRFDFA |  | NLALAATQED |  | PAKLGRGEGP |  | GSPAGGLGAL |
| LDVTKLSPEK |  | KPTRGRLPSK |  | TKKEFVCKFC |  | GRHFTKSYNL |  | LIHERTHTDE |
| RPYTCDICHK |  | AFRRQDHLRD |  | HRYIHSKEKP |  | FKCQECGKGF |  | CQSRTLAVHK |
| TLHSQVKELK |  | TSKIKC     |  |            |  |            |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Задіяний у таких біологічних процесах як транскрипція, регуляція транскрипції.
Білок має сайт для зв'язування з іонами металів, іоном цинку.
Локалізований у ядрі.

title: OSR1

wikitext:
{{Картка гена}}
'''OSR1''' ({{lang-en|Odd-skipped related transciption factor 1}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 2-ї хромосоми. <ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:8111 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:8111 |language=англ. |accessdate=29 серпня 2017 |url-status=dead }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 266 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 29 611<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/Q8TAX0#sequences |title=UniProt, Q8TAX0 |language=англ. |accessdate=29 серпня 2017 |archive-date=22 вересня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160922231524/http://www.uniprot.org/uniprot/Q8TAX0#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MGSKTLPAPV		PIHPSLQLTN		YSFLQAVNGL		PTVPSDHLPN		LYGFSALHAV

HLHQWTLGYP		AMHLPRSSFS		KVPGTVSSLV		DARFQLPAFP		WFPHVIQPKP

EITAGGSVPA		LKTKPRFDFA		NLALAATQED		PAKLGRGEGP		GSPAGGLGAL

LDVTKLSPEK		KPTRGRLPSK		TKKEFVCKFC		GRHFTKSYNL		LIHERTHTDE

RPYTCDICHK		AFRRQDHLRD		HRYIHSKEKP		FKCQECGKGF		CQSRTLAVHK

TLHSQVKELK		TSKIKC

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Задіяний у таких біологічних процесах як [[транскрипція (біологія)|транскрипція]], регуляція [[транскрипція (біологія)|транскрипції]].
Білок має сайт для зв'язування з іонами металів, іоном [[цинк]]у.
Локалізований у [[клітинне ядро|ядрі]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
* {{cite journal|назва=Molecular cloning and characterization of OSR1 on human chromosome 2p24. |journal=Int. J. Mol. Med. |автор=Katoh M. |дата=2002 |сторінки=221 — 225|volume=10}} {{PMID|12119563}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 2 (людина)|Хромосома 2]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Фактори транскрипції}}
[[Категорія:Некатегоризовані білки]]

title: Ідентифікатори

Символи: OSR1, ODD, odd-skipped related transcription factor 1, odd-skipped related transciption factor 1

Зовнішні ІД: OMIM: 608891 MGI: 1344424 HomoloGene: 8035 GeneCards: OSR1

Молекулярна функція: • зв'язування з іоном металу · • nucleic acid binding · • protein serine/threonine kinase activity · • GO:0001948, GO:0016582 protein binding · • protein kinase binding · • GO:0001200, GO:0001133, GO:0001201 DNA-binding transcription factor activity, RNA polymerase II-specific · • RNA polymerase II transcription regulatory region sequence-specific DNA binding

Клітинна компонента: • клітинне ядро · • гіалоплазма · • extrinsic component of membrane

Біологічний процес: • pronephros development · • cellular response to retinoic acid · • metanephric glomerulus vasculature development · • roof of mouth development · • диференціація клітин · • specification of posterior mesonephric tubule identity · • ureteric bud development · • specification of anterior mesonephric tubule identity · • GO:0009373 regulation of transcription, DNA-templated · • chondrocyte differentiation · • negative regulation of nephron tubule epithelial cell differentiation · • positive regulation of gastrulation · • embryonic skeletal joint development · • metanephric cap mesenchymal cell proliferation involved in metanephros development · • positive regulation of bone mineralization · • positive regulation of epithelial cell proliferation · • embryonic skeletal limb joint morphogenesis · • metanephric mesenchymal cell differentiation · • posterior mesonephric tubule development · • intermediate mesoderm development · • embryonic digit morphogenesis · • metanephric epithelium development · • negative regulation of apoptotic process · • GO:1901227 negative regulation of transcription by RNA polymerase II · • mesonephric duct morphogenesis · • transcription, DNA-templated · • stem cell differentiation · • odontogenesis · • mesonephros development · • cell proliferation involved in kidney development · • heart development · • metanephric nephron tubule development · • ureter urothelium development · • GO:1901313 positive regulation of gene expression · • mesangial cell development · • pattern specification involved in metanephros development · • metanephric smooth muscle tissue development · • renal vesicle progenitor cell differentiation · • middle ear morphogenesis · • embryonic skeletal joint morphogenesis · • urogenital system development · • metanephric mesenchyme morphogenesis · • metanephros development · • negative regulation of epithelial cell differentiation · • metanephric interstitial fibroblast development · • gonad development · • embryonic forelimb morphogenesis · • metanephric mesenchyme development · • GO:0003257, GO:0010735, GO:1901228, GO:1900622, GO:1904488 positive regulation of transcription by RNA polymerase II · • embryonic hindlimb morphogenesis · • osmosensory signaling pathway · • peptidyl-threonine phosphorylation · • negative regulation of creatine transmembrane transporter activity · • negative regulation of sodium ion transmembrane transporter activity

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

UniProt: | Q8TAX0 | · | Q9WVG7 |

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Ємність подвійного шару
Ємність подвійного шару є важливою характеристикою подвійного електричного шару , який з’являється на межі між поверхнею та рідиною (наприклад, між провідним електродом і сусіднім рідким електролітом). На цій межі утворюються два шари електричного заряду з протилежною полярністю, один на поверхні електрода, а інший в електроліті. Ці два шари, електрони на електроді та іони в електроліті, зазвичай розділені одним шаром молекул розчинника, які прилипають до поверхні електрода і діють як діелектрик у звичайному конденсаторі. Кількість заряду, що зберігається в двошаровому конденсаторі, залежить від прикладеної напруги.
Двошарова ємність — це фізичний принцип електростатичного двошарового типу суперконденсаторів.
Гельмгольц заклав теоретичні основи для розуміння явища подвійного шару. Утворення подвійних шарів використовується в кожному електрохімічному конденсаторі для зберігання електричної енергії.
Кожен конденсатор має два електроди, механічно розділених сепаратором. Вони електрично з’єднані через електроліт, суміш позитивних і негативних іонів, розчинених у розчиннику, такому як вода. Там, де рідкий електроліт контактує з провідною металевою поверхнею електрода, утворюється межа розділу, яка представляє спільний кордон між двома фазами речовини. Саме на цьому інтерфейсі виникає ефект подвійного шару.
Коли до конденсатора прикладається напруга, на межі розділу електродів утворюються два шари поляризованих іонів. Один шар знаходиться всередині твердого електрода (на поверхні кристалічних зерен, з яких він виготовлений, які контактують з електролітом). Інший шар із протилежною полярністю утворюється з розчинених і сольватованих іонів, розподілених в електроліті, які рухаються до поляризованого електрода. Ці два шари поляризованих іонів розділені моношаром молекул розчинника. Молекулярний моношар утворює внутрішню площину Гельмгольца (ВГП). Він прилипає за допомогою фізичної адсорбції на поверхні електрода та відокремлює протилежно поляризовані іони один від одного, утворюючи молекулярний діелектрик.
Величина заряду в електроді узгоджується з величиною зустрічних зарядів у зовнішній площині Гельмгольца. Це область, близька до ВГП, в якій збираються поляризовані іони електроліту. Це розділення двох шарів поляризованих іонів через подвійний шар зберігає електричні заряди так само, як у звичайному конденсаторі. Подвійний заряд утворює статичне електричне поле в молекулярному шарі IHP молекул розчинника, що відповідає силі прикладеної напруги.

title: Ємність подвійного шару

wikitext:
{{unibox}}

'''Ємність подвійного шару''' є важливою характеристикою подвійного електричного шару <ref name="Stojek">[http://de.scribd.com/doc/23724566/The-Electrical-Double-Layer-and-Its-Structure Z. Stojek, The Electrical Double Layer and Its Structure]</ref><ref name="EDL">{{Cite web| title = The electrical double layer| year = 2011| url = http://www.cartage.org.lb/en/themes/sciences/Chemistry/Electrochemis/Electrochemical/ElectricalDouble/ElectricalDouble.htm| access-date = 2014-01-20| url-status = dead| archive-url = https://web.archive.org/web/20110531014449/http://www.cartage.org.lb/en/themes/Sciences/Chemistry/Electrochemis/Electrochemical/ElectricalDouble/ElectricalDouble.htm| archive-date = 2011-05-31}}</ref>, який з’являється на межі між поверхнею та рідиною (наприклад, між провідним [[електрод]]ом і сусіднім рідким [[електроліт]]ом). На цій межі утворюються два шари електричного заряду з протилежною полярністю, один на поверхні електрода, а інший в електроліті. Ці два шари, [[електрон]]и на електроді та [[іон]]и в електроліті, зазвичай розділені одним шаром молекул розчинника, які прилипають до поверхні електрода і діють як діелектрик у звичайному конденсаторі. Кількість заряду, що зберігається в двошаровому конденсаторі, залежить від прикладеної напруги.

Двошарова ємність — це фізичний принцип електростатичного двошарового типу [[Іоністор|суперконденсатор]]ів.

[[File:EDLC-simplified-principle.png|thumb|right|250px|Спрощене зображення подвійного шару негативних іонів в електроді та сольватованих позитивних іонів у рідкому електроліті, розділених шаром поляризованих молекул розчинника.]]

[[Герман фон Гельмгольц|Гельмгольц]] заклав теоретичні основи для розуміння явища подвійного шару. Утворення подвійних шарів використовується в кожному [[Суперконденсатор|електрохімічному конденсаторі]] для зберігання електричної енергії.

Кожен конденсатор має два електроди, механічно розділених сепаратором. Вони електрично з’єднані через електроліт, суміш позитивних і негативних іонів, розчинених у [[розчинник]]у, такому як вода. Там, де рідкий електроліт контактує з провідною металевою поверхнею електрода, утворюється межа розділу, яка представляє спільний кордон між двома фазами речовини. Саме на цьому інтерфейсі виникає ефект подвійного шару.<ref name=Stojek /><ref name="EDL" />

Коли до конденсатора прикладається напруга, на межі розділу електродів утворюються два шари поляризованих іонів. Один шар знаходиться всередині твердого електрода (на поверхні кристалічних зерен, з яких він виготовлений, які контактують з електролітом). Інший шар із протилежною полярністю утворюється з [[Дисоціація (хімія)|розчинених]] і [[Сольватація|сольватованих]] іонів, розподілених в електроліті, які рухаються до поляризованого електрода. Ці два шари поляризованих іонів розділені моношаром молекул розчинника. Молекулярний моношар утворює внутрішню площину Гельмгольца (ВГП). Він прилипає за допомогою фізичної [[адсорбція|адсорбції]] на поверхні електрода та відокремлює протилежно поляризовані іони один від одного, утворюючи молекулярний [[діелектрик]].

Величина заряду в електроді узгоджується з величиною зустрічних зарядів у зовнішній площині Гельмгольца. Це область, близька до ВГП, в якій збираються поляризовані іони електроліту. Це розділення двох шарів поляризованих іонів через подвійний шар зберігає електричні заряди так само, як у звичайному конденсаторі. Подвійний заряд утворює [[Статична електрика|статичне електричне]] [[Електричне поле|поле]] в молекулярному шарі IHP молекул розчинника, що відповідає силі прикладеної напруги.

== Примітки ==
{{reflist}}
== Література ==

*{{cite book|first1=Francois |last1=Béguin|first2=Elzbieta |last2=Frackowiak|author2-link=Elżbieta Frąckowiak|title=Carbons for Electrochemical Energy Storage and Conversion Systems|chapter-url={{google books |plainurl=y |id=kEP6mAEACAAJ}}|date=18 листопада 2009|publisher=Taylor & Francis|isbn=978-1-4200-5307-4 |chapter =8 Electrical Double-Layer Capacitors and Pseudocapacitors |pages =329–375|doi=10.1201/9781420055405-c8}}
*{{cite book|first=Klaus |last=Müller|title=On the Structure of Charged Interfaces|url={{google books |plainurl=y |id=Yd67SgAACAAJ}}|publisher=Graduate School of Arts and Sciences, University of Pennsylvania |work=Proceedings of the Royal Society|volume=274|pages=55–79|number=1356|year=1963|doi=10.1098/rspa.1963.0114 |bibcode=1963RSPSA.274...55B |s2cid=94958336 }}
*{{citation|surname1=B. E. Conway|title=Electrochemical Supercapacitors: Scientific Fundamentals and Technological Applications |publisher=Springer|location=Berlin|date=  1999|language=de|url={{Google books|8yvzlr9TqI0C|page=1|plainurl=yes}}}}
*{{cite journal|first1=K. W. |last1=Leitner |first2=M. |last2=Winter |first3=J. O. |last3=Besenhard |title=Composite supercapacitor electrodes |journal=Journal of Solid State Electrochemistry |volume =8 |issue =1 |pages=15–16 |date =2003-12-01 |doi= 10.1007/s10008-003-0412-x |s2cid=95416761 |issn=1433-0768 }}
*{{cite journal |last1=Yu. |first1=M. |last2=Volfkovich |first2=T. M. |title= Electrochemical Capacitors |journal=Russian Journal of Electrochemistry |date=September 2002 |volume =38 |issue =9 |pages=935–959 |doi= 10.1023/A:1020220425954 |issn=1608-3342 }}
*{{citation|title=Electrochemical Technologies for Energy Storage and Conversion, Band 1 |location=Weinheim|language=de}}
[[Категорія:Конденсатори]]

Формула: {\displaystyle E={\frac {U}{d}}={\frac {2\ {\text{V}}}{0{,}4\ {\text{nm}}}}=5000\ {\text{kV/mm}}} · Редагувати інформацію у Вікіданих

Підтримується Вікіпроєктом: Вікіпедія:Проєкт:Математика