text:
# Яструбичі
Я́струбичі — село в Україні, в Шептицькому районі Львівської області. Населення становить 1191 мешканець.

## Загальний опис
Село Яструбичі розташоване в Шептицькому районі Львівської області, на правому березі річки Західний Буг, за 28 км від найближчого міста — м. Радехова, за 7 км від залізничної станції Соснівка. З 1960 року є автобусне сполучення з Шептицьким (13км).
На півночі знаходиться село Поздимир, на північному сході — Гоголів та Корчин, на південному сході — Радванці, на півдні — с. Тишиця, на південному заході Сілець та місто Соснівка, на північному заході — Волсвин.
Вздовж південного кордону пливе р. Західний Буг: від південного сходу на північний захід. З малих річок залишилися: Пересіка, Кравець, Золотва. Інші річки, що колись утворювали густу водяну мережу на північному сході Бугу, озерця, болота — повисихали. Джерельця, колись з чистою питною водою, або пропали зовсім, або стали непридатними до пиття, внаслідок хімізації землеробства.
Поверхня плоска, рівнинна. Сільські забудови займають південно-східну частину простору. На схід від них є найвищий пункт до 221 м, на захід знижуються, до 213 м, а на південний захід до 203 м. Більшість перепадів висот не перевищують 5 м.
Село розташоване в зоні, так званого, «малого полісся». Клімат помірний, з достатнім, у деякі роки, надмірним зволоженням (500 — 9000 мм). Зима м'яка, іноді з тривалими відлигами і нестійким сніговим покровом, літо не спекотне, середня температура липня 18-20 С, з частими похолоданнями, затяжними дощами.
Місцеві ґрунти різноманітні: супіски, чорноземні ґрунти, місцями глинисті, але переважає — порховина (порхковина) — це родючий торф'янистий ґрунт, який легко вивітрюються, перетворюються на порох, звідси і назва. З будівельних матеріалів є пісок, глина.
Південна частина території лісиста.

## Історія
Перша документальна згадка про село датується 1519 роком.
Від 17 січня до 13 вересня 1940 р. належало до Шевченківського району.
7.05.1944 відділ «Сіроманці» (командир: «Яструб») звів бій з більшовицькими партизанами.

## Коментар щодо походження назви села і його присілка
Сприятливі природні умови, ліси і дубові гаї (зарослі), річки і озера багаті рибою та дикою птицею, відкритий простір для полювання сприяли розмноженню хижих птахів — яструбів. Найбільш ймовірно, що саме назва села Яструбичі походить від великої кількості цих хижих птахів, які облюбували цей простір. Або, як вказує М. Кордуба, можливо це патронімічна похідна від особового імені Яструб.
Розгалужена система водних потоків навколо Бугу багата на птицю і рибу, довколишні ліси з дикою звіриною, відкритий простір створювали прекрасні угіддя для полювання, та риболовства. Згодом у цих місцях побудували хату для мисливців — «ізбу — ізбіцу», що на польській і старослов'янській мові означає хата, де можна було відпочити, з'їсти, зігрітися, сховатися від негоди, переночувати. Пізніше в цьому місці поселилося декілька родин з Яструбич, і урочище це почали називати по-місцевому «Збиця», воно стає присілком Яструбич. У довоєнні часи на Збиці жило близько 14 родин. Воєнне і післявоєнне лихоліття зовсім спустошило присілок і сьогодні там немає нічого.

## Пам'ятки

### Церква Св. Архістратига Михаїла
Згідно історичних даних у 1578 р. в селі вже існувала парафіяльна церква. Теперішня збудована у 1757 р., відновлювалася у 1912 р. По другій світовій війні весь час чинна. В Яструбичах триває облаштування нового мурованого храму за проектом Івана Коваленка.
Дерев'яна святиня знаходиться в центрі села, біля вулиці, на просторій ділянці обмеженій дерев'яним плотом. Будівля тризрубна, на бетонному фундаменті, значно витягнута у довжину, одноверха. Така форма у плані зумовлена розбудовою, очевидно, колишнього присінку або ж новою добудовою до західної стіни бабинця, щоб помістити більше парафіян великого села (церква в Яструбичах одна).
Ця добудова має два входи (від заходу та півночі), а вище центральних дверей, на причілку, побачите симпатичну кольорову фігурку св. архистратига Михайла. До вівтаря з обидвох сторін добудовані ризниці, дахи яких суміщені з покриттям вівтаря. Уздовж його стіни (як і стін нави та бабинця) є широке піддашшя, яке плавно переходить у покриття ризниць.
Стіни повністю вертикально шальовані дошками з лиштвами. Світловий восьмерик нави накритий банею з ліхтарем та маківкою. На церковному подвір'ї збереглися дві дерев'яні каплиці. Дерев'яна дзвіниця відсутня.

## Відомі люди
- Баран Василь Васильович — організаційно-мобілізаційний референт Сокальщини, організатор сотень УПА «ім. Галайди» і «Тигри», працівник Служби Безпеки ОУН Сокальської округи, співробітник штабу Воєнної Округи УПА «Буг». Загинув у селі.
- Данча Іван Іванович — український професійний боксер.. Чемпіон України з боксу (2015) у першій напівсередній вазі. Майстер спорту України. Входив у список спортсменів Львівської області — кандидатів до участі в Іграх ХХХІ Олімпіади 2016 року Ріо-де-Жанейро (Бразилія) Учень школи вищої спортивної майстерності (або скорочено — ШВСМ) Учасник забігів ГОНКА НАЦІЇ «SNOW RACE» Race Nation «За Тверезу Націю». Найкращий спортсмен колишнього Радехівського району. Брав участь у зйомках фільму «Король Данило».
- Шиба Богдан Павлович — український політик.

title: Яструбичі

wikitext:
{{Село
| назва           = Яструбичі
| область         = [[Львівська область]]
| район           = [[Шептицький район]]
| громада         = [[Радехівська міська громада|Радехівська міська]]
| код КОАТУУ      = 4623988401
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 1214
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 28,15
| ref-площа       =
| щільність       = 43,126
| поштовий індекс = 80215
| телефонний код  = 3255
| координати      = {{coord|50|18|57|N|24|20|48|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 18|
| lat_sec         = 57
| lon_deg         = 24|
| lon_min         = 20|
| lon_sec         = 48
| висота          = 202
| ref-висота      =
| водойма         = Західний Буг
| адреса          = 80215, Львівська обл., Шептицький р-н, с.Яструбичі, вул.Зелена,53
| староста        =
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Я́струбичі''' — [[село]] в Україні, в [[Шептицький район|Шептицькому районі]] [[Львівська область|Львівської області]]. Населення становить 1191 мешканець<ref>{{Cite web |url=https://miskrada-radekhiv.gov.ua/card |title=Картка громади - Радехівська міська територіальна громада |website=miskrada-radekhiv.gov.ua |access-date=2025-08-13}}</ref>.

== Загальний опис ==

Село Яструбичі розташоване в Шептицькому районі Львівської області, на правому березі річки Західний Буг, за 28 км від найближчого міста — м. Радехова, за 7 км від залізничної станції Соснівка. З 1960 року є автобусне сполучення з Шептицьким (13км).

На півночі знаходиться село Поздимир, на північному сході — Гоголів та Корчин, на південному сході — Радванці, на півдні — с. Тишиця, на південному заході Сілець та місто Соснівка, на північному заході — Волсвин.
Вздовж південного кордону пливе р. Західний Буг: від південного сходу на північний захід. З малих річок залишилися: Пересіка, Кравець, Золотва. Інші річки, що колись утворювали густу водяну мережу на північному сході Бугу, озерця, болота — повисихали. Джерельця, колись з чистою питною водою, або пропали зовсім, або стали непридатними до пиття, внаслідок [[Хімізація сільського господарства|хімізації землеробства]].
Поверхня плоска, рівнинна. Сільські забудови займають південно-східну частину простору. На схід від них є найвищий пункт до 221 м, на захід знижуються, до 213 м, а на південний захід до 203 м. Більшість перепадів висот не перевищують 5 м.

Село розташоване в зоні, так званого, «малого полісся». Клімат помірний, з достатнім, у деякі роки, надмірним зволоженням (500 — 9000 мм). Зима м'яка, іноді з тривалими відлигами і нестійким сніговим покровом, літо не спекотне, середня температура липня 18-20 С, з частими похолоданнями, затяжними дощами.

Місцеві ґрунти різноманітні: супіски, чорноземні ґрунти, місцями глинисті, але переважає — порховина (порхковина) — це родючий торф'янистий ґрунт, який легко вивітрюються, перетворюються на порох, звідси і назва. З будівельних матеріалів є пісок, глина.

Південна частина території лісиста.

== Історія ==

Перша документальна згадка про село датується 1519 роком.

Від 17 січня до 13 вересня 1940 р. належало до [[Шевченківський район (Львівська область)|Шевченківського району]].

7.05.1944 відділ [[Сіроманці (сотня УПА)|«Сіроманці»]] (командир: [[Дмитро Карпенко|«Яструб»]]) звів бій з більшовицькими партизанами.<ref>{{Cite web |url=http://avr.org.ua/index.php/viewDoc/4826/ |title=Бій з більшовицькими партизанами в селі Яструбичі дня 7.5.1944. |accessdate=11 листопада 2018 |archive-date=11 листопада 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181111000059/http://avr.org.ua/index.php/viewDoc/4826/ }}</ref>

== Коментар щодо походження назви села і його присілка ==

Сприятливі природні умови, ліси і дубові гаї (зарослі), річки і озера багаті рибою та дикою птицею, відкритий простір для полювання сприяли розмноженню хижих птахів — яструбів. Найбільш ймовірно, що саме назва села Яструбичі походить від великої кількості цих хижих птахів, які облюбували цей простір. Або, як вказує М. Кордуба, можливо це патронімічна похідна від особового імені Яструб.

Розгалужена система водних потоків навколо Бугу багата на птицю і рибу, довколишні ліси з дикою звіриною, відкритий простір створювали прекрасні угіддя для полювання, та риболовства. Згодом у цих місцях побудували хату для мисливців — «ізбу — ізбіцу», що на польській і старослов'янській мові означає хата, де можна було відпочити, з'їсти, зігрітися, сховатися від негоди, переночувати. Пізніше в цьому місці поселилося декілька родин з Яструбич, і урочище це почали називати по-місцевому «Збиця», воно стає присілком Яструбич. У довоєнні часи на Збиці жило близько 14 родин. Воєнне і післявоєнне лихоліття зовсім спустошило присілок і сьогодні там немає нічого.

== Пам'ятки ==

=== Церква Св. Архістратига Михаїла ===
Згідно історичних даних у 1578 р. в селі вже існувала парафіяльна церква. Теперішня збудована у 1757 р., відновлювалася у 1912 р. По другій світовій війні весь час чинна. В Яструбичах триває облаштування нового мурованого храму за проектом Івана Коваленка.

Дерев'яна святиня [https://goo.gl/maps/J8BgtK8CWvz знаходиться в центрі села], біля вулиці, на просторій ділянці обмеженій дерев'яним плотом. Будівля тризрубна, на бетонному фундаменті, значно витягнута у довжину, одноверха. Така форма у плані зумовлена розбудовою, очевидно, колишнього присінку або ж новою добудовою до західної стіни бабинця, щоб помістити більше парафіян великого села (церква в Яструбичах одна).

Ця добудова має два входи (від заходу та півночі), а вище центральних дверей, на причілку, побачите симпатичну кольорову фігурку св. архистратига Михайла. До вівтаря з обидвох сторін добудовані ризниці, дахи яких суміщені з покриттям вівтаря. Уздовж його стіни (як і стін нави та бабинця) є широке піддашшя, яке плавно переходить у покриття ризниць.

Стіни повністю вертикально шальовані дошками з лиштвами. Світловий восьмерик нави накритий банею з ліхтарем та маківкою. На церковному подвір'ї збереглися дві дерев'яні каплиці. Дерев'яна дзвіниця відсутня.<ref>{{Cite book|title="Церкви України. Перемиська єпархія"|last=Василь Слободян|first=Василь Слободян|year=1998|publisher=Василь Слободян ; Наук. т-во ім. Шевченка у Львові ; Ін-т українознавства ім. І. Крип"якевича НАН України|location=Львів|pages=864|language=укр.|isbn=966-02-0362-4}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://decerkva.org.ua/yastrubychi.html|title=Дерев'яні Церкви Західної України|last=Громик|first=Віктор|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=16 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181216163529/http://decerkva.org.ua/yastrubychi.html}}</ref>

== Відомі люди ==
* [[Баран Василь Васильович]] — організаційно-мобілізаційний референт Сокальщини, організатор сотень [[Українська повстанська армія|УПА]] «ім. Галайди» і «Тигри», працівник [[Служба безпеки ОУН (б)|Служби Безпеки ОУН]] Сокальської округи, співробітник штабу [[ВО-2 «Буг»|Воєнної Округи УПА «Буг»]]. Загинув у селі.
* [[Данча Іван Іванович]] — [[Українці|український]] професійний [[Бокс|боксер]].. Чемпіон України з боксу ([[Чемпіонат України з боксу 2015|2015]]) у [[Вагові категорії в боксі|першій напівсередній вазі]]. [[Майстер спорту України]]. Входив у список спортсменів Львівської області — кандидатів до участі в Іграх ХХХІ Олімпіади 2016 року Ріо-де-Жанейро (Бразилія) Учень школи вищої спортивної майстерності ''(або скорочено — [[Школа вищої спортивної майстерності|ШВСМ]])'' Учасник забігів ГОНКА НАЦІЇ «SNOW RACE» Race Nation «За Тверезу Націю». Найкращий спортсмен колишнього [[Радехівський район|Радехівського району]]. Брав участь у зйомках [[Король Данило (фільм)|фільму «Король Данило»]].
* [[Шиба Богдан Павлович]] — український політик.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/l'vovskaja/29770 Погода в селі Яструбичі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220331080106/https://weather.in.ua/ua/l'vovskaja/29770 |date=31 березня 2022 }}

{{Радехівська міська громада}}
{{Червоноградський район}}
{{Радехівський район}}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Населені пункти Радехівської міської громади]]
[[Категорія:Населені пункти Шептицького району]]
[[Категорія:Села Шептицького району]]
[[Категорія:Села Львівської області]]

title: село Яструбичі

Країна: Україна

Область: Львівська область

Район: Шептицький район

Тер. громада: Радехівська міська

title: Основні дані

Густота населення: 43,126 осіб/км²

title: Географічні дані

Водойми: Західний Буг

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Яструбичі

title: Мапа

Мапа: Яструбичі у Вікісховищі


text:
# Росс Кемпбелл
Росс Кемпбелл (англ. Ross Campbell, нар. 3 липня 1987, Единбург) — шотландський футболіст, що грав на позиції нападника.

## Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 2006 року виступами за команду «Гіберніан», в якій провів три сезони, взявши участь в 11 матчах чемпіонату. У вересні 2008 року на місяць здавався в короткотривалу оренду в «Данфермлін Атлетік».
2009 року Кемпбелл перейшов у шведський «Естерсунд», але там не зіграв і наступного року знову був відданий в оренду в «Данфермлін Атлетік».
У лютому 2010 року Кемпбелл підписав контракт до кінця сезону з «Дамбартоном», по закінченні якого перейшов у «Іст Файф», де наступного року і завершив ігрову кар'єру.

## Виступи за збірну
27 березня 2007 року Кемпбелл дебютував за збірну Шотландії до 20 років у грі проти однолітків з Канади, забивши два голи, які принесли перемогу 2:1. Згодом Кемпбелл поїхав з командою на молодіжний чемпіонат світу 2007 року у Канаді. На турнірі він забив один гол у матчі проти Японії (1:3), а його команда програла всі три гри і не вийшла з групи.
Протягом 2007—2008 років залучався до складу молодіжної збірної Шотландії. На молодіжному рівні зіграв у 6 офіційних матчах.

## Титули і досягнення
- Володар Кубка шотландської ліги (1):

«Гіберніан»: 2006/07

wikiname: ukwiki

title: Росс Кемпбелл

in_language: uk

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Росс Кемпбелл
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Единбург]]
| країна-народження = [[Шотландія]]
| дата-народження = 3.7.1987
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2006–2009 | {{Прапорець|SCO}} | «[[Гіберніан]]» | 11 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2008 |{{оренда}} {{Прапорець|SCO}} | «[[Данфермлін Атлетік]]» | 2 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2009–2010 | {{Прапорець|SWE}} | [[Естерсунд (футбольний клуб)|«Естерсунд»]] | ? |?}}
{{Футболіст рядок 0|2010 |{{оренда}} {{Прапорець|SCO}} | «[[Данфермлін Атлетік]]» | 12 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2010–2013 | {{Прапорець|SCO}} | [[Дамбартон (футбольний клуб)|«Дамбартон»]] | 17 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2014–2015 | {{Прапорець|SCO}} | «[[Іст Файф]]» | 11 |1}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2007 | {{Прапорець|SCO}} | [[Юнацька збірна Шотландії з футболу (U-20)|Шотландія U-20]] | 4 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2007–2008 | {{Прапорець|SCO}} | [[Молодіжна збірна Шотландії з футболу|Шотландія U-21]] | 6 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
{{Однофамільці|Кемпбелл (прізвище)|Кемпбелл}}
'''Росс Кемпбелл''' ({{lang-en|Ross Campbell}}, {{нар}} [[3 липня]] [[1987]], [[Единбург]]) — шотландський [[футболіст]], що грав на позиції [[Нападник (футбол)|нападника]].

== Клубна кар'єра ==

У дорослому футболі дебютував 2006 року виступами за команду «[[Гіберніан]]», в якій провів три сезони, взявши участь в 11 матчах чемпіонату. У вересні 2008 року на місяць здавався в короткотривалу оренду в «[[Данфермлін Атлетік]]»<ref>{{cite web|url=http://sport.scotsman.com/football/-Hibs-forward-Campbell-goes.4509122.jp|title=Hibs forward Campbell goes Forth in Dunfemline loan deal|publisher=scotsman.com|accessdate=19 вересня 2008|archive-date=21 вересня 2008|archive-url=https://web.archive.org/web/20080921231458/http://sport.scotsman.com/football/-Hibs-forward-Campbell-goes.4509122.jp}}</ref>.

2009 року Кемпбелл перейшов у шведський [[Естерсунд (футбольний клуб)|«Естерсунд»]]<ref>[http://sport.scotsman.com/football/Hibs-Campbell-confirms-Ostersunds-FK.5515228.jp Hibs: Campbell confirms Ostersunds FK switch], ''[[Edinburgh Evening News]]'', 1 August 2009.</ref>, але там не зіграв і наступного року знову був відданий в оренду в «[[Данфермлін Атлетік]]»<ref>{{Cite web |url=http://www.sportgrimsby.co.uk/headlines/Mariners-big-Symes-bid-turned/article-1747706-detail/article.html |title=Архівована копія |accessdate=28 липня 2020 |archive-date=27 січня 2010 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100127173941/http://www.sportgrimsby.co.uk/headlines/Mariners-big-Symes-bid-turned/article-1747706-detail/article.html }}</ref>.

У лютому 2010 року Кемпбелл підписав контракт до кінця сезону з [[Дамбартон (футбольний клуб)|«Дамбартоном»]]<ref>{{cite web|url=http://www.dafc.co.uk/articles/20100218/ross-campbell-becomes-a-par-graham-extends-stay_2207955_1970034|title=Ross Campbell Becomes a Par & Graham extends stay|publisher=DAFC Official Web Site|accessdate=18 лютого 2010|url-status=dead|archiveurl=https://archive.today/20120723142508/http://www.dafc.co.uk/articles/20100218/ross-campbell-becomes-a-par-graham-extends-stay_2207955_1970034|archivedate=23 July 2012}}</ref><ref>{{cite web|url=http://www.scottishfootballleague.com/news/article/sfl-daily-round-up---player-news-2010-06-18/|title=SFL Daily Round Up – Player News|publisher=Scottish Football League Official Web Site|accessdate=18 червня 2010|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110522002650/http://www.scottishfootballleague.com/news/article/sfl-daily-round-up---player-news-2010-06-18|archivedate=22 May 2011}}</ref>, по закінченні якого перейшов у «[[Іст Файф]]», де наступного року і завершив ігрову кар'єру.

== Виступи за збірну ==
27 березня 2007 року Кемпбелл дебютував за [[Юнацька збірна Шотландії з футболу (U-20)|збірну Шотландії до 20 років]] у грі проти однолітків з Канади, забивши два голи, які принесли перемогу 2:1. Згодом Кемпбелл поїхав з командою на [[Молодіжний чемпіонат світу з футболу 2007|молодіжний чемпіонат світу 2007 року]] у Канаді. На турнірі він забив один гол у матчі проти Японії (1:3), а його команда програла всі три гри і не вийшла з групи<ref>[http://www.scottishfa.co.uk/football_player_profile.cfm?page=105&playerID=32652&squadID=7 Ross Campbell – U20 Squad] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110616035445/http://www.scottishfa.co.uk/football_player_profile.cfm?page=105&playerID=32652&squadID=7 |date=16 червня 2011 }}, [[Шотландська футбольна асоціація]].</ref>.

Протягом 2007—2008 років залучався до складу [[Молодіжна збірна Шотландії з футболу|молодіжної збірної Шотландії]]. На молодіжному рівні зіграв у 6 офіційних матчах<ref>[http://www.scottishfa.co.uk/football_player_profile.cfm?page=105&playerID=32652&squadID=5 Ross Campbell – U21 Squad] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110616035500/http://www.scottishfa.co.uk/football_player_profile.cfm?page=105&playerID=32652&squadID=5 |date=16 червня 2011 }}, [[Шотландська футбольна асоціація]].</ref>.

== Титули і досягнення ==
* Володар [[Кубок шотландської ліги з футболу|Кубка шотландської ліги]] '''(1)''':
: «[[Гіберніан]]»: 2006/07

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{Wfb}}
* {{Soccerbase}}

{{Склад збірної Шотландії U20 на чемпіонаті світу 2007}}
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Кемпбелл, Росс}}
[[Категорія:Шотландські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Шотландії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Гіберніана»]]
[[Категорія:Футболісти «Данфермлін Атлетік»]]
[[Категорія:Футболісти «Естерсунда»]]
[[Категорія:Футболісти «Дамбартона»]]
[[Категорія:Футболісти «Іст Файфа»]]
[[Категорія:Шотландські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Швеції]]
[[Категорія:Уродженці Единбурга]]

title: Особисті дані

Народження: 3 липня 1987 (38 років)

Вага: 63 кг

Громадянство: Шотландія

Позиція: нападник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Гіберніан» · 11 · (0)

→ «Данфермлін Атлетік» · 2 · (1)

«Естерсунд» · ? · (?)

→ «Данфермлін Атлетік» · 12 · (1)

«Дамбартон» · 17 · (1)

«Іст Файф» · 11 · (1)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Шотландія U-20 · 4 · (3)

Шотландія U-21 · 6 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Позолота
Позолота, або Золочення — нанесення на поверхню металевих і неметалевих виробів тонкого шару золота (від часток мкм до кількох мкм) в декоративних, захисних або захисно-декоративних цілях. . Товщина такого покриття досягає 0,01…3,5 мкм (іноді 30…35 мкм). Золоченням називають також покривання виробів речовинами золотистого кольору.

## Використання
Золоченням створюють антикорозійні покриття, захисні покриття, декоративні, герметизуючі, електропровідні, антифрикційні та покриття з комплексом різних властивостей. 3олочення використовують у ювелірному і годинниковому виробництві, напівпровідниковій техніці, прикладному мистецтві.

## Традиційні техніки золочення

### Вогневе золочення
Вважається найдавнішою технікою золочення. На Русі цей спосіб носив назву паленого злата. Широко використовувалося на Русі з IX століття. Спосіб являє собою прокалювання розчиненого у ртуті високопробного золота (амальгами) до повного випаровування ртуті.
Ця технологія була широко поширена в архітектурі, найвідоміше: позолота куполів Ісаакіївського собору Санкт-Петербурга (1838—1841) і шпиль дзвіниці Петропавлівського собору в Санкт-Петербурзі був визолочені вогневим способом в 1735 і 1744 роках.
Ще одним з напрямків використання вогневого золочення була однойменна техніка іконопису на металі. Одним з найвідоміших пам'ятників у цій техніці є Золоті врата Різдвяного собору в Суздалі.
Вогневе золочення відрізняє висока корозійна стійкість. Недолік — висока токсичність. Так, при золоченні куполів Ісаакіївського собору загинуло близько 60 осіб від отруєння парами ртуті.

### Золочення на масляній основі
Також на мордан, на мікстьєн, на відлип — застосовується для золочення металевих поверхонь (пам'ятники, огорожі, купола, свинцеві фігури), гіпсових і кам'яних поверхонь, а також для інтер'єрного золочення. Золочення на мордан виходить матовим, в разі, якщо поверхня під нанесення позолоти підготовлена відповідним чином, або з ним працює не досвідчений майстер.

### Позолота на «гульфарбу»
Застосовується на всіх ґрунтах по дереву, по полотну, склу та металу. Гульфарба складається з лаку мордана з домішкою невеликої кількості оранжевого крона, розтертого на лляній олії. Крон до лаку домішується як підкладка під золото, щоб воно мало більш сильний і глибокий тон. Місце для позолоти ретельно готується, так щоб поверхня, на яку буде накладатися золото, була рівна і чиста. Далі ці місця прокрашиваются пензлем жирним шаром гульфарби і потім просушуються. Треба довести просушку гульфарби до невеликого відлипу, тоді золото буде добре до неї чіплятися і матиме хороший блиск. Золото накладається на гульфарбу лампемзелем, який злегка притискається ватою. Полірують його не агатом, як позолоту на полімент, а злегка притискаючи «притамповуванням» і протираючи тампоном вати.

### Золочення з використанням засобів на водній основі
Застосовується для золочення дерев'яних, гіпсових, металевих, поліуретанових і кам'яних поверхнях, в основному для інтер'єрного золочення.

## Сучасні технології
У сучасному вигляді технологія золочення, як правило, заснована на принципі гальваніки, що дозволяє отримувати найтонші покриття з золота. Іноді для цих цілей використовується сусальне золото. Застосовується для золочення різних поверхонь. Позолота як технологічний прийом широко поширена в ювелірній справі. Гальванічний процес заснований на електроосадженні золота. В основному цим процесом передбачається застосування ціаністих електролітів, які дуже шкідливі. В даний час розроблені і набули широкого поширення кислі неціаністі електроліти, які забезпечують осадження блискучих покриттів сплавами золото-кобальт і золото-нікель.

## Імітація позолоти
Часто при покритті куполів ефект позолоти досягається використанням нітриду титану.

title: Позолота

wikitext:
{{unibox}}[[Файл:Gilded frame being burnished with agate tool.jpg|міні|200пкс|Позолочений оклад, готовий для обробки агатом]]
[[Файл:Sculpture DominicansChurch Lvov 2007.jpg|міні|200пкс|Позолочені скульптури [[Себастьян Фесінгер|Себастьяна Фесінгера]], [[Костел домініканців (Львів)|костел домініканців]], [[Львів]]]]
[[Файл:Gilding Rock Cen Prometheus jeh.jpg|міні|200пкс|Процес золочення наскельної скульптури [[Прометей|Прометея]]]]

'''Позолота''', або '''Золочення''' — нанесення на поверхню металевих і неметалевих виробів тонкого шару [[золото|золота]] (від часток мкм до кількох мкм) в декоративних, захисних або захисно-декоративних цілях. . Товщина такого покриття досягає 0,01…3,5 мкм (іноді 30…35 мкм). Золоченням називають також покривання виробів речовинами золотистого кольору<ref>[http://leksika.com.ua/14411119/ure/zolochennya Золочення] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161120011530/http://leksika.com.ua/14411119/ure/zolochennya |date=20 листопада 2016 }} / {{УРЕ}}</ref>.

== Використання ==
Золоченням створюють антикорозійні покриття, захисні покриття, декоративні, герметизуючі, електропровідні, антифрикційні та покриття з комплексом різних властивостей. 3олочення використовують у ювелірному і годинниковому виробництві, напівпровідниковій техніці, прикладному мистецтві.

== Традиційні техніки золочення ==

=== Вогневе золочення ===
Вважається найдавнішою технікою золочення. На Русі цей спосіб носив назву ''паленого злата''. Широко використовувалося на Русі з IX століття. Спосіб являє собою прокалювання розчиненого у [[ртуть|ртуті]] високопробного золота ([[амальгама|амальгами]]) до повного [[випаровування]] ртуті.

Ця технологія була широко поширена в архітектурі, найвідоміше: позолота куполів [[Ісаакіївський собор|Ісаакіївського собору]] Санкт-Петербурга (1838—1841) і шпиль дзвіниці [[Петропавлівський собор (Санкт-Петербург)|Петропавлівського собору]] в [[Санкт-Петербург|Санкт-Петербурзі]] був визолочені вогневим способом в 1735 і 1744 роках.

Ще одним з напрямків використання вогневого золочення була однойменна техніка [[іконопис]]у на металі. Одним з найвідоміших пам'ятників у цій техніці є Золоті врата [[Різдвяний собор (Суздаль)|Різдвяного собору]] в [[Суздаль|Суздалі]].

Вогневе золочення відрізняє висока [[корозія|корозійна]] стійкість. Недолік — висока [[токсичність]]. Так, при золоченні куполів Ісаакіївського собору загинуло близько 60 осіб від отруєння парами ртуті.

=== Золочення на масляній основі ===
Також ''на мордан, на мікстьєн, на відлип'' — застосовується для золочення металевих поверхонь ([[пам'ятник]]и, огорожі, [[купол]]а, свинцеві фігури), гіпсових і кам'яних поверхонь, а також для [[інтер'єр]]ного золочення. Золочення на мордан виходить матовим, в разі, якщо поверхня під нанесення позолоти підготовлена відповідним чином, або з ним працює не досвідчений майстер.

=== Позолота на «гульфарбу» ===
Застосовується на всіх [[ґрунт (малярство)|ґрунтах]] по дереву, по полотну, склу та металу. Гульфарба складається з лаку [[мордан]]а з домішкою невеликої кількості [[Хромат свинцю (II)|оранжевого крона]], розтертого на лляній олії. Крон до лаку домішується як підкладка під золото, щоб воно мало більш сильний і глибокий тон. Місце для позолоти ретельно готується, так щоб поверхня, на яку буде накладатися золото, була рівна і чиста. Далі ці місця прокрашиваются пензлем жирним шаром гульфарби і потім просушуються. Треба довести просушку гульфарби до невеликого відлипу, тоді золото буде добре до неї чіплятися і матиме хороший [[блиск]]. Золото накладається на гульфарбу лампемзелем, який злегка притискається ватою. Полірують його не [[агат (мінерал)|агатом]], як позолоту на полімент, а злегка притискаючи «притамповуванням» і протираючи тампоном вати.

=== Золочення з використанням засобів на водній основі ===
Застосовується для золочення дерев'яних, гіпсових, металевих, поліуретанових і кам'яних поверхнях, в основному для інтер'єрного золочення.

== Сучасні технології ==
У сучасному вигляді технологія золочення, як правило, заснована на принципі [[гальваніка|гальваніки]], що дозволяє отримувати найтонші покриття з золота. Іноді для цих цілей використовується [[сусальне золото]]. Застосовується для золочення різних поверхонь. Позолота як технологічний прийом широко поширена в [[ювелір]]ній справі. Гальванічний процес заснований на [[Осадження#Електроосадження|електроосадженн]]і золота. В основному цим процесом передбачається застосування [[ціанід|ціаністих]] [[електроліт]]ів, які дуже шкідливі. В даний час розроблені і набули широкого поширення кислі неціаністі електроліти, які забезпечують осадження блискучих покриттів сплавами золото-[[кобальт]] і золото-[[нікель]].

== Імітація позолоти ==
Часто при покритті [[купол]]ів ефект позолоти досягається використанням [[нітрид титану|нітриду титану]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
{{commonscat|Gilding}}
* Моисеивич В. М. Работа мастера-позолотчика, Л-М.: Госстройиздат, 1957. 32 с.
* Н. М. Зиновьев; / Искусство Палеха. — Л.: Художник РСФСР, 1981. — 216 с.

{{Metalworking-stub}}

[[Категорія:Золото]]
[[Категорія:Художня техніка]]
[[Категорія:Металообробка]]
[[Категорія:Покриття]]
[[Категорія:Ювелірні техніки]]

З матеріалу: сусальне золото, металевий порошокd і зв’язник

Статус нематеріальної культурної спадщини: National Inventory of Intangible Cultural Heritage in Franced


text:
# Хоан Гонсалес
Хоан Гонсалес Каньєллас (ісп. Joan González Cañellas, нар. 1 лютого 2002, Барселона, Іспанія) — іспанський футболіст, опорний півзахисник італійського клубу «Лечче».

## Ігрова кар'єра
Хоан Гонсалес народився у місті Барселона і з вересня 2019 року займався футболом в академії місцевого клубу «Барселона».
Через два роки футболіст перейшов до футбольної школи італійського клубу «Лечче», де продовжив займатися в молодіжній команді. Перед сезоном 2022/23 Гонсалес почав тренуватися з основним складом, після того, як «Лечче» виборов право на підвищення до Серії А. Дебют Гонсалеса на професійному рівні в першій команді відбувся 5 серпня 2022 року у кубковому матчі.

## Стиль гри
Хоан Гонсалес починав займатися як гравець півзахисту, у «Барселоні» він був переведений в центр захисту. А в Італії знову повернувся до середини поля.

title: Хоан Гонсалес

wikitext:
{{Футболіст
| дата-народження = 1.02.2002
| зображення = Joan_González_2024.jpg
| повне-ім'я = Хоан Гонсалес Каньєллас
| місце-народження = [[Барселона]], [[Іспанія]]
| зріст = 190 см
| вага = 78 кг
| громадянство = {{ESP}}
| позиція = [[півзахисник (футбол)|півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|ITA}} [[Лечче (футбольний клуб)|«Лечче»]]
| номер = 16
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|ESP}} [[Барселона (футбольний клуб)|«Барселона»]]
{{Прапорець|ITA}} [[Лечче (футбольний клуб)|«Лечче»]]
| юнацькі-роки = 2019–2021
2021–2022
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2022–    | {{Прапорець|ITA}} | [[Лечче (футбольний клуб)|«Лечче»]] | 62 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної =
| пк-поновлення = 18 травня 2024
| збірна-поновлення =
| ім'я = Хоан Гонсалес
}}

'''Хоан Гонсалес Каньєллас''' ({{lang-es|Joan González Cañellas}}, {{нар}} 1 лютого 2002, [[Барселона]], [[Іспанія]]) — іспанський футболіст, опорний [[півзахисник (футбол)|півзахисник]] італійського клубу [[Лечче (футбольний клуб)|«Лечче»]].

== Ігрова кар'єра ==
Хоан Гонсалес народився у місті [[Барселона]] і з вересня 2019 року займався футболом в академії місцевого клубу [[Барселона (футбольний клуб)|«Барселона»]].<ref>https://www.uecornella.cat/el-juvenil-joan-gonzalez-tambien-ficha-por-el-fc-barcelona/</ref>

Через два роки футболіст перейшов до футбольної школи італійського клубу [[Лечче (футбольний клуб)|«Лечче»]],<ref>http://www.uslecce.it/news/537035968006/primavera-1-acquisizione-joan-gonzalez-canellas</ref> де продовжив займатися в молодіжній команді. Перед сезоном 2022/23 Гонсалес почав тренуватися з основним складом, після того, як «Лечче» виборов право на підвищення до [[Серія А (Італія)|Серії А]].<ref>https://as.com/futbol/joan-gonzalez-conquista-el-lecce-n/</ref> Дебют Гонсалеса на професійному рівні в першій команді відбувся 5 серпня 2022 року у [[Кубок Італії з футболу|кубковому матчі]].<ref>https://www.calciolecce.it/2022/08/05/lecce-cittadella-segui-il-live-di-calciolecce-2/</ref>

== Стиль гри ==
Хоан Гонсалес починав займатися як гравець півзахисту, у «Барселоні» він був переведений в центр захисту. А в Італії знову повернувся до середини поля.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.bdfutbol.com/en/j/j45196.html Хоан Гонсалес] на сайті BDFutbol
* [https://www.lapreferente.com/J279702/.html#marcoCentral Хоан Гонсалес] на сайті LaPreferente.com (in Spanish)
* [https://soccer365.com.ua/players/2435785/ Хоан Гонсалес] на soccer365.com.ua
* {{transfermarkt}}
* {{soccerway}}

{{DEFAULTSORT:Гонсалес Хоан}}

{{Склад ФК Лечче}}

[[Категорія:Уродженці Барселони]]
[[Категорія:Іспанські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Лечче»]]
[[Категорія:Іспанські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Італії]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Хоан Гонсалес Каньєллас

Народження: 1 лютого 2002 (23 роки)

Вага: 78 кг

Громадянство: Іспанія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Лечче»

title: Юнацькі клуби

«Барселона» · «Лечче»

title: Професіональні клуби*

Роки: клуб · І (г)

«Лечче» · 62 · (2)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 18 травня 2024.


text:
# Соловцов Валерій Михайлович
Соловцов Валерій Михайлович (рос. Соловцов, Валерий Михайлович (1904-1977) — радянський актор і режисер. Заслужений діяч мистецтв РРФСР (1964). Лауреат двох Сталінських премій (1941, 1943). Член ВКП (б) з 1939 року.

## Біографія
Народився 28 січня 1904 року в селі Данилівка Псковської губернії. У 1926 році закінчив Інститут екранного мистецтва в Ленінграді. Під час навчання почав зніматися в кіно. З 1924 року актор студії Ф. М. Ермлера. З 1937 року працював у документальному кіно. З 1967 року був на адміністративній роботі (очолював ЛСДФ). Помер 29 листопада 1977 року в Ленінграді, похований на Південному кладовищі.
Донька — режисер Соловцова Марія Валеріївна.

## Нагороди
- Сталінська премія другого ступеня (1941) — за фільм «Лінія Маннергейма» (1940)
- Сталінська премія першого ступеня (1943) — за фільм «Ленінград у боротьбі» (1942)
- заслужений діяч мистецтв РРФСР (1964).
- орден Вітчизняної війни I ступеня (24.02.1945)
- орден Червоної Зірки (14.04.1944)
- медаль «За оборону Ленінграда»

## Фільмографія

### Режисерські роботи
- 1940 — Лінія Маннергейма
- 1942 — Мсті, боєць !
- 1943 — Ленінград у боротьбі
- 1944 — велика перемога під Ленінградом (з Н. Комарцевим і п. Палеєм)
- 1953 — на зимовому стадіоні
- 1954 — Подвиг Ленінграда (з Є. Ю. Учителем)
- 1955 — перебування англійських кораблів в Ленінграді
- 1962 — однополчани
- 1965 — 900 незабутніх днів

### Сценарії до фільмів
- 1943 — Ленінград у боротьбі

### Акторські роботи
- 1924 — Червоні Партизани
- 1926 — діти бурі — Бистров
- 1926 — «Катька — паперовий ранет» — Сьомка джгут
- 1927 — «Будинок в заметах» — спекулянт
- 1927 — «Паризький швець» — Андрій
- 1928 — «Два броньовики» — матрос
- 1929 — «Заколот» — Вінчецький
- 1929 — «Уламок імперії» — культпрацівник
- 1932 — «Серце Соломона» — голова комуни
- 1934 — «Секрет фірми» — секретар укома
- 1935 — «Три товариші» — Губенко
- 1935 — «Скарб загиблого корабля» — слідчий
- 1936 — «Воротар» — Бухвостов, капітан футбольної команди «Гідраер»
- 1937 — «Волочаєвські дні» — епізод

title: Соловцов Валерій Михайлович

wikitext:
{{Однофамільці|Соловцов}}
{{Актор
|bgcolour             =
|ім'я                 = Соловцов Валерій Михайлович
|оригінал імені       = '''[[Російська мова|рос.]] Соловцов, Валерий Михайлович'''
|зображення           = Соловцов Валерій Михайлович11.jpg
|розмір               = 250px
|підпис               =
|ім'я при народженні  = [[Російська мова|рос.]] Валерий Михайлович Соловцов
|дата народження      = [[15 січня]] [[1904]] або [[28 січня]] [[1904]]
|місце народження     = с.[[Данилівка]], [[Псковська губернія]], {{Країна з прапорцем|Російська імперія}}
|дата смерті          = 29.01.1977
|місце смерті         = [[Ленінград]], {{RSFSR}}, {{USSR}}
|причина смерті       =
|громадянство         = {{Країна з прапорцем|Російська імперія}}→{{USSR}}
|національність       = [[Росія]]н
|рід діяльності       = [[Кінорежисер]], [[режисер]], [[актор]]
|роки діяльності      = [[1924]]-[[1965]]
|дружина              =
|діти                 = Соловцова Марія Валеріївна
|батьки               =
|нагороди             = {{Орден Червоної Зірки}} {{Медаль «За оборону Ленінграда»}} {{Медаль «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»}} {{Медаль «У пам'ять 250-річчя Ленінграда»}} {{Сталінська премія}} {{Сталінська премія}}
|премії               =
|imdb_id              =
|провідні ролі        =
 }}
'''Соловцов Валерій Михайлович''' ([[Російська мова|рос.]] ''Соловцов, Валерий Михайлович'' ([[1904]]-[[1977]]) — радянський [[актор]] і [[режисер]]. Заслужений діяч мистецтв РРФСР (1964). Лауреат двох [[Сталінська премія|Сталінських премій]] (1941, 1943). Член [[Комуністична партія Радянського Союзу|ВКП (б)]] з 1939 року.

== Біографія ==
Народився [[28 січня]] [[1904]] року в селі [[Данилівка]] [[Псковська губернія|Псковської губернії]]. У 1926 році закінчив Інститут екранного мистецтва в [[Ленінград]]і. Під час навчання почав зніматися в [[кіно]]. З 1924 року [[актор]] студії [[Ермлер Фрідріх Маркович|Ф. М. Ермлера.]] З 1937 року працював у документальному кіно. З 1967 року був на адміністративній роботі (очолював ЛСДФ). Помер [[29 листопада]] [[1977]] року в Ленінграді, похований на [[Південний цвинтар (Санкт-Петербург)|Південному кладовищі]].<ref>{{cite web|title=Соловцов Валерий Михайлович (1904—1977)|url=http://nekropol-spb.ru/main/cemeteries/uzhnoe/solovtcov_valeriy-mikhailovich/|publisher=Некрополь Санкт-Петербурга і околиць|accessdate=2017-05-04|language=ru}}</ref>

Донька — [[режисер]] Соловцова Марія Валеріївна.

== Нагороди ==
* [[Сталінська премія|Сталінська премія другого ступеня]] (1941) — за фільм «Лінія Маннергейма» (1940)
* [[Сталінська премія|Сталінська премія першого ступеня]] (1943) — за фільм «Ленінград у боротьбі» (1942)
* заслужений діяч мистецтв РРФСР (1964).
* [[Орден Вітчизняної війни|орден Вітчизняної війни I ступеня]] (24.02.1945)
* [[орден Червоної Зірки]] (14.04.1944)
* [[медаль «За оборону Ленінграда»]]

== Фільмографія ==

=== Режисерські роботи ===
* 1940 — Лінія Маннергейма
* 1942 — Мсті, боєць !
* 1943 — Ленінград у боротьбі
* 1944 — велика перемога під Ленінградом (''з Н. Комарцевим і п. Палеєм'')
* 1953 — на зимовому стадіоні
* 1954 — Подвиг Ленінграда (з ''Є. Ю. Учителем'')
* 1955 — перебування англійських кораблів в Ленінграді
* 1962 — однополчани
* 1965 — 900 незабутніх днів

=== Сценарії до фільмів ===
* 1943 — Ленінград у боротьбі

=== Акторські роботи ===
* 1924 — Червоні Партизани
* 1926 — діти бурі — ''Бистров''
* 1926 — «[[Катька — паперовий ранет]]» — ''Сьомка джгут''
* 1927 — «[[Будинок в заметах]]» — спекулянт
* 1927 — «[[Паризький швець]]» — ''Андрій''
* 1928 — «[[Два броньовики]]» — ''матрос''
* 1929 — [[Заколот (фільм, 1928)|«Заколот»]] — ''Вінчецький''
* 1929 — «[[Уламок імперії]]» — ''культпрацівник''
* 1932 — «[[Серце Соломона]]» — ''голова комуни''
* 1934 — [[Секрет фірми (фільм)|«Секрет фірми»]] — ''секретар укома''
* 1935 — [[Три товариші (фільм)|«Три товариші»]] — ''Губенко''
* 1935 — «[[Скарб загиблого корабля]]» — ''слідчий''
* 1936 — [[Воротар (фільм, 1936)|«Воротар»]] — ''Бухвостов, капітан футбольної команди «Гідраер»''
* 1937 — «[[Волочаєвські дні]]» — ''епізод''

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.kinopoisk.ru/name/342158/ Валерій Соловцов-фільми-Кінопошук]
{{Бібліоінформація}}

title: рос. Соловцов, Валерий Михайлович

Ім'я при народженні: рос. Валерий Михайлович Соловцов

Народився: 15 січня 1904 або 28 січня 1904 · с.Данилівка, Псковська губернія, Російська імперія

Помер: 29 січня 1977 · Ленінград, РРФСР, СРСР

Поховання: Південний цвинтар (Санкт-Петербург)

Національність: Росіян

Громадянство: Російська імперія→ СРСР

Діяльність: Кінорежисер, режисер, актор

Партія: ВКП(б)

Діти: Соловцова Марія Валеріївна

Членство: СК СРСР

рос. Соловцов, Валерий Михайлович: Нагороди та премії

рос. Соловцов, Валерий Михайлович: Медаль «За оборону Ленінграда» Медаль «У пам'ять 250-річчя Ленінграда»


text:
# Єршов Іван Дмитрович
Іван Дмитрович Єршов (нар. 1921, тепер Лівенського району Орловської області, Російська Федерація — пом. 1995, місто Москва) — радянський військовий діяч, начальник штабу — 1-й заступник командувача військами Київського військового округу, генерал-полковник. Депутат Верховної Ради УРСР 9-го скликання. Член Президії Верховної Ради УРСР 9-го скликання.

## Біографія
У Червоній Армії з 1938 року, призваний Лівенським районним військовим комісаріатом Орловської області.
У 1939 році закінчив Київське піхотне училище.
У 1939 — 1940 р. — командир кулеметної роти, у 1940 — командир стрілецького взводу. Учасник радянсько-фінської війни 1939—1940 років.
У 1940 — 1941 р. — командир взводу, командир роти курсантів піхотного училища.
Учасник радянсько-німецької війни. З 1942 — начальник штаба стрілецького полку. У 1942 — 1946 р. — помічник начальника 1-го оперативного відділення штабу 173-ї стрілецької дивізії.
Член ВКП(б) з 1943 року.
У 1946 — 1948 р. — начальник 1-го відділення штабу окремої стрілецької бригади.
У 1951 році закінчив військову академію імені Фрунзе.
У 1951 — 1955 р. — начальник штабу — заступник командира стрілецької дивізії 1-го стрілецького корпусу Туркестанського військового округу.
У 1957 році закінчив Військову академію Генерального штабу Збройних Сил СРСР.
У 1957 — 1960 р. — начальник штабу армійського корпусу Одеського військового округу. У 1960 р. — начальник штабу армії.
У 1960 — 1967 р. — начальник оперативного управління — заступник начальника штабу Московського військового округу.
У 1967 — 1969 р. — начальник оперативного управління Головного штабу Сухопутних військ СРСР. У 1969 — 1970 р. — начальник оперативного управління — заступник начальника Головного штабу Сухопутних військ СРСР.
У березні 1970 — червні 1977 р. — начальник штабу — 1-й заступник командувача військами Червонопрапорного Київського військового округу.
У 1977 — 1982 р. — начальник штабу Цивільної оборони СРСР — 1-й заступник начальника Цивільної оборони СРСР.
У 1982 — звільнений у запас. Проживав у Москві.
Дочка Тетяна одружена з дисидентом Едуардом Лозанським.

## Звання
- генерал-майор
- генерал-лейтенант
- генерал-полковник (1977)

## Нагороди
- чотири ордени Червоного Прапора
- орден Трудового Червоного Прапора
- орден Червоної Зірки
- три ордени Вітчизняної війни 1-го ст.
- медалі

title: Єршов Іван Дмитрович

wikitext:
{{Однофамільці|Єршов}}{{Особа}}
'''Іван Дмитрович Єршов''' ({{н.}} {{ДН|||1921}}, тепер Лівенського району [[Орловська область|Орловської області]], [[Росія|Російська Федерація]] — {{†}} {{ДС|||1995}}, місто [[Москва]]) — радянський військовий діяч, начальник штабу — 1-й заступник командувача військами Київського військового округу, генерал-полковник. Депутат [[Верховна рада УРСР|Верховної Ради УРСР]] 9-го скликання. Член Президії [[Верховна рада УРСР|Верховної Ради УРСР]] 9-го скликання.

== Біографія ==
У Червоній Армії з 1938 року, призваний Лівенським районним військовим комісаріатом Орловської області.

У 1939 році закінчив Київське піхотне училище.

У 1939 — 1940 р. — командир кулеметної роти, у 1940 — командир стрілецького взводу. Учасник радянсько-фінської війни 1939—1940 років.

У 1940 — 1941 р. — командир взводу, командир роти курсантів піхотного училища.

Учасник радянсько-німецької війни. З 1942 — начальник штаба стрілецького полку. У 1942 — 1946 р. — помічник начальника 1-го оперативного відділення штабу 173-ї стрілецької дивізії.

Член [[ВКП(б)]] з [[1943]] року.

У 1946 — 1948 р. — начальник 1-го відділення штабу окремої стрілецької бригади.

У 1951 році закінчив військову академію імені Фрунзе.

У 1951 — 1955 р. — начальник штабу — заступник командира стрілецької дивізії 1-го стрілецького корпусу Туркестанського військового округу.

У 1957 році закінчив Військову академію Генерального штабу Збройних Сил СРСР.

У 1957 — 1960 р. — начальник штабу армійського корпусу Одеського військового округу. У 1960 р. — начальник штабу армії.

У 1960 — 1967 р. — начальник оперативного управління — заступник начальника штабу Московського військового округу.

У 1967 — 1969 р. — начальник оперативного управління Головного штабу Сухопутних військ СРСР. У 1969 — 1970 р. — начальник оперативного управління — заступник начальника Головного штабу Сухопутних військ СРСР.

У березні 1970 — червні 1977 р. — начальник штабу — 1-й заступник командувача військами Червонопрапорного Київського військового округу.

У 1977 — 1982 р. — начальник штабу Цивільної оборони СРСР — 1-й заступник начальника Цивільної оборони СРСР.

У 1982 — звільнений у запас. Проживав у Москві.

Дочка Тетяна одружена з дисидентом Едуардом Лозанським.

== Звання ==
* генерал-майор
* генерал-лейтенант
* генерал-полковник (1977)

== Нагороди ==
* чотири [[орден Червоного Прапора|ордени Червоного Прапора]]
* [[орден Трудового Червоного Прапора]]
* [[орден Червоної Зірки]]
* три [[орден Вітчизняної війни|ордени Вітчизняної війни]] 1-го ст.
* медалі

== Література ==
* Депутати Верховної Ради УРСР. 9-е скликання — 1975 р.

== Посилання ==
* [http://www.obzh.ru/dictionary/e/ershov-ivan-dmitrievich.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304230455/http://www.obzh.ru/dictionary/e/ershov-ivan-dmitrievich.html |date=4 березня 2016 }}

[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Діячі УРСР]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради УРСР 9-го скликання]]

title: Єршов Іван Дмитрович

Народився: 1921 · Лівенський районd, Орловська округа, Центрально-Чорноземна область, РСФРР

Помер: 1995 · Москва, Росія

Країна: РРФСР · СРСР · Росія

Діяльність: державний діяч, військовослужбовець, політик

Alma mater: Перше Київське Костянтинівське військове училище і Військова академія імені М. В. Фрунзе

Знання мов: російська

Посада: депутат Верховної Ради УРСР і member of the Presidium of the Supreme Sovietd

Військове звання: генерал-полковник

Партія: КПРС і Військова академія Генерального штабу Збройних сил СРСР ім. К. Є. Ворошиловаd

Нагороди: орден Червоного Прапора · орден Вітчизняної війни I ступеня · орден Трудового Червоного Прапора · орден Червоної Зірки


text:
# Авунда (річка)
Авунда (крим. Avunda) — гірська річка на Південному березі Криму. Бере початок на кордоні Гурзуфської і Нікітській яйл на висоті понад 1000 метрів над рівнем моря, неподалік від однойменної вершини. Впадає в Чорне море на території Гурзуфу. Протікає по території ДОТ «Перлинний берег» в пробитих скельних траншеях. Всі потоки річки збираються біля санаторію. У нижній течії річка також називається Сюнарпутан (Су-нар-Путан) і Салгир.
Авунда маловодна. Режим річки характеризується літньо-осіннім мінімумом і зимово-весняним максимумом. Після рясних опадів, можливі короткочасні паводки в будь-який час року.
У селищі Гурзуф річку перетинає євроавтошлях E105Н19.

title: Авунда (річка)

wikitext:
{{Річка
| назва             = Авунда
| оригінальна_назва =
| зображення        =
| зображення_розмір =
| підпис            =
| довжина           = 7,6 [[км]]
| висота_витоку     = 1200 м
| стік              = 0,12 м³/с
| площа_басейну     = 24 км²
| витік             = схили [[Нікітська яйла|Нікітської яйли]]
| гирло             = [[Чорне море]]
| країни_басейну    =  {{UKR}}
| регіон            = [[Автономна Республіка Крим]]
| прирічкові_країни =
| притоки =
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}
'''Авунда''' ({{lang-crh|Avunda}}) — гірська річка на [[Південний берег Криму|Південному березі Криму]]. Бере початок на кордоні [[Гурзуфська яйла|Гурзуфської]] і [[Нікітська яйла|Нікітській яйл]] на висоті понад 1000 метрів над рівнем моря, неподалік від однойменної вершини. Впадає в [[Чорне море]] на території [[Гурзуф]]у. Протікає по території ДОТ «Перлинний берег» в пробитих скельних траншеях. Всі потоки річки збираються біля санаторію. У нижній течії річка також називається ''Сюнарпутан (Су-нар-Путан)'' і'' Салгир''.

Авунда маловодна. Режим річки характеризується літньо-осіннім мінімумом і зимово-весняним максимумом. Після рясних опадів, можливі короткочасні паводки в будь-який час року.

У селищі Гурзуф річку перетинає євроавтошлях {{Автошлях E|105}}{{Автошлях Н|19}}.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Джерела ==
* [http://shron1.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf «Каталог річок України»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161221091748/http://shron1.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf |date=21 грудня 2016 }}. — К. : Видавництво АН УРСР, 1957. — С. 129. — (№ 2238).
* Горный Крым. Атлас туриста / ГНПП «Картографія», Укргеодезкартографія ; ред.: Д. И. Тихомиров, Д. В. Исаев, геоинформ. подгот. Е. А. Стахова. — К. : ДНВП «Картографія», 2010. — 112 с.
* [https://shron1.chtyvo.org.ua/Zheliezniak_Iryna/Slovnyk_hidronimiv_Ukrainy.pdf? Словник гідронімів України] — К.: Наукова думка, 1979. — С. 19
{{river-stub}}

{{Річки Криму}}
[[Категорія:Малі річки Криму]]
[[Категорія:Річки Ялти]]
[[Категорія:Статті про річки Криму без зображення в картці]]

title: 44°32′30″ пн. ш. 34°16′44″ сх. д. / 44.541712° пн. ш. 34.27891° сх. д.

Витік: схили Нікітської яйли

Гирло: Чорне море

Країни: Україна

Регіон: Автономна Республіка Крим

Площа басейну: 24 км²

Притоки: Цибуруd і Каткаd


text:
# Змова (політика)
Змова (лат . conspiratio), підпілля, конспірація — взагалі: таємниця або таємна організація; у сфері політики, військових, підприємництва та інших, негласна діяльність, спрямована проти чинної влади, економічної конкуренції, громадян, окупантів та інших, що здійснюється політичними організаціями, підприємствами, недержавними організаціями, збройними організаціями тощо.

title: Змова (політика)

wikitext:
'''Змова''' ([[Латинська мова|лат]] . ''conspiratio''), '''підпілля''', '''конспірація''' — взагалі: [[таємниця]] або таємна [[організація]]; у сфері [[Політика|політики]], [[Збройні сили|військових]], [[Господарська діяльність|підприємництва]] та інших, негласна діяльність, спрямована проти чинної [[Влада|влади]], економічної конкуренції, [[Громадянство|громадян]], [[Військова окупація|окупантів]] та інших, що здійснюється політичними організаціями, підприємствами, [[недержавна організація|недержавними організаціями]], збройними організаціями тощо.

== Див. також ==

* [[Дезінформування]]
* [[Диверсія]]
* [[Рух опору]]
* [[Тероризм]]
* [[Державний переворот]]
* [[Прокляті солдати]]

{{нк}}

[[Категорія:Організація]]
[[Категорія:Воєнне мистецтво]]


text:
# Прапор Катару
Прапор Катару — один з офіційних символів Катару. Затверджений 9 липня 1971 року. Пропорції прапора становить 11:28. Він є найбільш довгим і вузьким прапором серед прапорів незалежних країн.
Прапор є прямокутним полотнищем, поділеним на дві частини білого та бордового кольорів. Частини розділені між собою дев'яти трикутниками, які утворюють зигзаг. Білий колір символізує міжнародне визнання та мир. Бордовий колір символізує кров пролиту за незалежність країни. Слід зазначити, що наявний дизайн прапора існує з 1949 року, проте замість бордового кольору використовувався червоний. Проте через постійну дію сонця колір постійно вигорав і перетворювався на бордовий. Щоб постійно не міняти прапори, було прийнято рішення використовувати бордовий колір.

## Історія
- Прапор Катару
1916—1936
- Прапор Катару
1936—1949
- Прапор Катару
1949—1971

title: Прапор Катару

wikitext:
{{Картка:Прапор|
|назва        = Прапор Катару
|зображення   = Flag of Qatar.svg
|використання = 111111
|пропорції    = 11:28
|затверджений = [[9 липня]] [[1971]]
|тип          = Державний
|колір1       = білий
|колір2       = бордовий
}}
'''Прапор Катару''' — один з офіційних символів [[Катар]]у. Затверджений [[9 липня]] [[1971]] року. Пропорції прапора становить 11:28. Він є найбільш довгим і вузьким прапором серед [[Прапори незалежних держав|прапорів незалежних країн]].

Прапор є прямокутним полотнищем, поділеним на дві частини [[білий колір|білого]] та [[Бордовий колір|бордового]] кольорів. Частини розділені між собою дев'яти [[трикутник]]ами, які утворюють [[зигзаг]]. Білий колір символізує міжнародне визнання та мир. Бордовий колір символізує кров пролиту за незалежність країни. Слід зазначити, що наявний дизайн прапора існує з [[1949]] року, проте замість бордового кольору використовувався [[червоний колір|червоний]]. Проте через постійну дію сонця колір постійно вигорав і перетворювався на бордовий. Щоб постійно не міняти прапори, було прийнято рішення використовувати бордовий колір.

== Історія ==
<gallery style="text-align:center">
Файл:Flag of Qatar (c. 1860-1916, 1916-1932).svg|Прапор Катару
1916—1936
Файл:Flag of Qatar (1936-1949).svg|Прапор Катару
1936—1949
Файл:Flag_of_Qatar_(1949).svg|Прапор Катару
1949—1971
</gallery>

== Див. також ==
* [[Герб Катару]]
* [[Гімн Катару]]

== Примітки ==
{{reflist|refs=
}}

== Література ==
* Все про світ. Країни. Прапори. Герби: енциклопедичний довідник / [відповідальний за випуск М. Ілляш]. — {{К.}} : [[Школа (видавництво, Київ)|Школа]], 2001. — 622 с. ISBN 966-7657-79-5.

== Посилання ==
{{Commonscat|Flags of Qatar}}

{{Прапори країн світу}}
{{Катар у темах}}

[[Категорія:Національні символи Катару]]
[[Категорія:Прапори держав|Катар]]
[[Категорія:Прапори країн Азії|Катар]]
[[Категорія:Липень 1971]]
[[Категорія:Прапори, запроваджені 1916|Катару]]
[[Категорія:Прапори, запроваджені 1936|Катару]]
[[Категорія:Прапори, запроваджені 1949|Катару]]
[[Категорія:Прапори, запроваджені 1971|Катару]]

title: Прапор Катару

Затверджений: 9 липня 1971

Кольори: | | білий | | | бордовий |

Тип: Державний

Приналежність: Катар


text:
# Людина геніальна
Людина геніальна — сатиричний науково-фантастичний роман Лайона Спрега де Кемпа та Пітера Шуйлера Міллера.
Вперше твір опублікований у журналі наукової фантастики в березні 1941. 1950 виданий друком в твердій палітурці, у м'якій обкладинці — 1961-го, «Berkley Books». 2011 здійснено видання в електронному вигляді під час загального випуску творів Спрега де Кемпа в електронному вигляді. Твір перекладено італійською, німецькою та французькою.
«Людина геніальна» — єдиний роман Шуйлера Міллера, твір є одним з найперших творів у тематиці інтелектуальних приматів майбутнього, найяскравішим втіленням якої є «Планета мавп» П'єра Буля.

## Короткий зміст
1939 в Пенсільванії автобус потрапляє у пастку часового тунелю, його 20 пасажирів «проїхали» тисячоліття. При виїзді із тунелю вони опиняються в майбутньому, у якому людству нема місця на Землі. Панівним видом стали горили, що розвинулися інтелектуально. При цьому горили поводять себе набагато розумніше, ніж колись люди — вони турбуються про давно зниклих реліктів (людей).
Люди, що врятувалися, мають адаптуватися до світу, в якому вони анахронізми, серед них — четверо вчених, що їхали на конференцію в Колумбус, адвокат, бізнесмен, діяч із нічного клубу, вчителі, родина.
У кінці твору люди бачать сутичку горил з войовничими бабуїнами.

title: Людина геніальна

wikitext:
{{Літературний твір
 |Зображення            = GenusHomo.jpg
 |Опис до зображення    = оправа першого окремого видання
 |Жанр                  = [[наукова фантастика]]
 }}
'''Людина геніальна''' — сатиричний науково-фантастичний роман [[Лайон Спрег де Кемп|Лайона Спрега де Кемпа]] та [[Пітер Шуйлер Міллер|Пітера Шуйлера Міллера]].

Вперше твір опублікований у журналі наукової фантастики в березні 1941. 1950 виданий друком в твердій палітурці, у м'якій обкладинці — 1961-го, «Berkley Books». 2011 здійснено видання в електронному вигляді під час загального випуску творів Спрега де Кемпа в електронному вигляді. Твір перекладено італійською, німецькою та французькою.

«Людина геніальна» — єдиний роман Шуйлера Міллера, твір є одним з найперших творів у тематиці інтелектуальних приматів майбутнього, найяскравішим втіленням якої є [[Планета мавп (роман)|«Планета мавп»]] [[П'єр Буль|П'єра Буля]].

== Короткий зміст ==
1939 в Пенсільванії автобус потрапляє у пастку часового тунелю, його 20 пасажирів «проїхали» тисячоліття. При виїзді із тунелю вони опиняються в майбутньому, у якому людству нема місця на Землі. Панівним видом стали горили, що розвинулися інтелектуально. При цьому горили поводять себе набагато розумніше, ніж колись люди — вони турбуються про давно зниклих реліктів (людей).

Люди, що врятувалися, мають адаптуватися до світу, в якому вони анахронізми, серед них — четверо вчених, що їхали на конференцію в Колумбус, адвокат, бізнесмен, діяч із нічного клубу, вчителі, родина.

У кінці твору люди бачать сутичку горил з войовничими бабуїнами.

== Джерела ==
* [http://www.fantastika3000.ru/authors/m/miller.s/millersh.htm П. Шуйлер Міллер у «Энциклопедия фантастики. Кто есть кто». Под ред. Вл. Гакова. Минск, Галаксиас, 1995, 10000, 694 стр.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151223060152/http://www.fantastika3000.ru/authors/m/miller.s/millersh.htm |date=23 грудня 2015 }}
* [http://www.sf-encyclopedia.com/entry/miller_p_schuyler The Encyclopedia of Science Fiction. Edited by John Clute and Peter Nicholls. ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304193936/http://www.sf-encyclopedia.com/entry/miller_p_schuyler |date=4 березня 2016 }}
* https://fantlab.ru/work13737 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150330072359/http://fantlab.ru/work13737 |date=30 березня 2015 }}

{{ВП-портали|Книги|Література|Фантастика|Наукова фантастика| США}}

[[Категорія:Науково-фантастичні романи США]]
[[Категорія:Англомовні фантастичні романи]]
[[Категорія:Науково-фантастичні романи 1941]]
[[Категорія:Твори Лайона Спрега де Кемпа]]
[[Категорія:Сатирико-фантастичні романи]]
[[Категорія:Фантастичні романи, вперше опубліковані серійно]]

title: англ. Genus Homo · фр. Le Règne du gorille

англ. Genus Homo · фр. Le Règne du gorille: оправа першого окремого видання

Жанр: наукова фантастика

Форма: роман

Автор: Лайон Спрег де Камп і P. Schuyler Millerd

Мова: англійська

Країна: США


text:
# Травник (громада)
Травник (хорв. і босн. Opština Travnik, серб. Општина Травник) — боснійська громада, розташована в Середньобоснійському кантоні Федерації Боснії і Герцеговини. Адміністративним центром є місто Травник.
| Боснія і Герцеговина | Це незавершена стаття з географії Боснії і Герцеговини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Травник (громада)

wikitext:
{{Infobox settlement
| name                    = Травник
| native_name             = {{lang2|hr|bs|Opština Travnik}}<br/>{{lang-sr|Општина Травник}}
| native_name_lang        =
| settlement_type         = [[Громади Федерації Боснії і Герцеговини|Громада]]
| image_skyline           =
| image_alt               =
| image_caption           =
| image_flag              =
| flag_alt                =
| image_shield            =
| shield_alt              =
| image_map               = BiH municipality location Travnik.svg
| map_alt                 =
| map_caption             = Розташування громади в межах Боснії і Герцеговини
| subdivision_type  = [[Країна]]
| subdivision_name  = {{BIH}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Боснії і Герцеговини|Автономна одиниця]]
| subdivision_name1 = [[Файл:Flag_of_Central_Bosnia.svg|border|20 px]] [[Середньобоснійський кантон]]
| seat_type               = [[Адміністративний центр]]
| seat                    = [[Травник (місто)|Травник]]
| leader_title            = Голова громади
| leader_name             = Адмир Хаджиємрич
| leader_party            =
| area_total_km2          = 529
| area_footnotes          =
| population_as_of        = 2013
| population_total        = 57543
| population_footnotes   =
| population_density_km2  = auto
| latd  = |latm  = |latNS  = N
| longd = |longm = |longEW = E
| coordinates_type        =
| coordinates_display     = title
| iso_code                =
| website                 = [http://www.opcinatravnik.com.ba/ www.opcinatravnik.com.ba]
| footnotes               =
| area_code_type          =
| area_code               =
}}
{{Otheruses}}
'''Травник''' ({{lang2|hr|bs|Opština Travnik}}, {{lang-sr|Општина Травник}}) — боснійська громада, розташована в [[Середньобоснійський кантон|Середньобоснійському кантоні]] [[Федерація Боснія і Герцеговина|Федерації Боснії і Герцеговини]]. Адміністративним центром є місто [[Травник (місто)|Травник]].

{{B&H-geo-stub}}
{{Адміністративний поділ Боснії і Герцеговини}}

[[Категорія:Громади Федерації Боснії і Герцеговини]]

title: — Громада —

Країна: Боснія і Герцеговина

Автономна одиниця: Середньобоснійський кантон

Адміністративний центр: Травник

— Громада —: Населення (2013)

- Голова громади: Адмир Хаджиємрич

- Повна: 529 км²


text:
# Королівський полк артилерії
Королівський полк артилерії (англ. Royal Regiment of Artillery), незважаючи на назву, — рід військ Британської Армії (Сухопутні війська Великої Британії). Складається з полків королівської кінної артилерії й полків королівської артилерії. Також має у своєму складі гвардійський підрозділ, який використовують для церемоніальних цілей. Один з артилерійських полків, Почесна артилерійська рота — є найстарішим чинним полком Британської армії.

## Полки королівської кінної артилерії

### Гвардійські полки
Її Величності загін королівської кінної артилерії (англ. King's Troop Royal Horse Artillery)

### Армійські полки
- 1-й полк королівської кінної артилерії (англ. 1st Regiment Royal Horse Artillery)
- 3-й полк королівської кінної артилерії (англ. 3rd Regiment Royal Horse Artillery)
- 7-й парашутний полк королівської кінної артилерії (англ. 7th Parachute Regiment Royal Horse Artillery)

## Полки королівської артилерії

### Регулярна армія
- 4-й полк королівської артилерії (англ. 4th Regiment Royal Artillery)
- 5-й полк королівської артилерії (англ. 5th Regiment Royal Artillery)
- 12-й полк королівської артилерії (англ. 12th Regiment Royal Artillery)
- 16-й полк королівської артилерії (англ. 16th Regiment Royal Artillery)
- 19-й полк королівської артилерії (англ. 19th Regiment Royal Artillery)
- 26-й полк королівської артилерії (англ. 26th Regiment Royal Artillery)
- 29-й диверсійно-десантний полк королівської артилерії (англ. 29th Commando Regiment Royal Artillery)
- 32-й полк королівської артилерії (англ. 32th Regiment Royal Artillery)
- 39-й полк королівської артилерії (англ. 39th Regiment Royal Artillery)
- 40-й полк королівської артилерії (англ. 40th Regiment Royal Artillery)
- 47-й полк королівської артилерії (англ. 47th Regiment Royal Artillery)

### Територіальна армія
- 100-й полк королівської артилерії (англ. 100th Regiment Royal Artillery)
- 101-й полк королівської артилерії (англ. 101st Regiment Royal Artillery)
- 102-й полк королівської артилерії (англ. 102nd Regiment Royal Artillery)
- 103-й полк королівської артилерії (англ. 103rd Regiment Royal Artillery)
- 104-й полк королівської артилерії (англ. 104th Regiment Royal Artillery)
- 105-й полк королівської артилерії (англ. 105th Regiment Royal Artillery)
- 106-й полк королівської артилерії (англ. 106th Regiment Royal Artillery)

## Почесна артилерійська рота
Почесна артилерійська рота (англ. Honourable Artillery Company) — є найстарішим чинним полком Британської армії.

## Військовий оркестр
Оркестр королівської артилерії (англ. Royal Artillery Band)

## Техніка та озброєння
| Тип                                                            | Виробництво     | Призначення                                 | Кількість   | На озброєнні                                                                                |             |
| Системи ППО                                                    | Системи ППО     | Системи ППО                                 | Системи ППО | Системи ППО                                                                                | Системи ППО |
| -------------------------------------------------------------- | --------------- | ------------------------------------------- | ----------- | ---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ----------- |
| Rapier Field Standard C (FSC)                                  | Велика Британія | ЗРК малої дальності                         | немає даних | 16-й полк королівської артилерії                                                                                |             |
| Starstreak High Velocity Missile                               | Велика Британія | ЗРК малої дальності                         | немає даних | *12-й полк королівської артилерії - 47-й полк королівської артилерії                                                                                |             |
| Артилерійські системи                                          |                 |                                             |             |                                                                                |             |
| AS90                                                           | Велика Британія | САУ 155 мм                                  | немає даних | *1-й полк королівської кінної артилерії - 3-й полк королівської кінної артилерії - 4-й полк королівської артилерії - 19-й полк королівської артилерії - 26-й полк королівської артилерії |             |
| L118 Light Gun                                                 | Велика Британія | рухома (буксир) гаубиця 105 мм              | немає даних | *7-й парашутний полк королівської кінної артилерії - 29-й диверсійно-десантний полк королівської артилерії - 40-й полк королівської артилерії                                            |             |
| M270 MLRS                                                      | США             | РСЗВ                                        | немає даних | 39-й полк королівської артилерії                                                                                |             |
| Системи спостереження                                          |                 |                                             |             |                                                                                |             |
| Lockheed Martin Desert Hawk                                    | США             | розвідувальний БПЛА                         | немає даних | 32-й полк королівської артилерії                                                                                |             |
| Mobile Artillery Monitoring Battlefield Asset (MAMBA)          | Велика Британія | мобільний артилерійський радар              | немає даних | 5-й полк королівської артилерії                                                                                |             |
| Man-portable Surveillance and Target Acquisition Radar (MSTAR) | Велика Британія | переносний радар спостереження та наведення | немає даних | Почесна артилерійська рота                                                                                |             |

title: Королівський полк артилерії

wikitext:
{{Infobox Military Unit
|unit_name= '''Royal Regiment of Artillery <br/>Королівський полк артилерії'''
|image= Royal Artillery Badge.jpg
|caption= Емблема британської артилерії
|dates= з [[26 травня]] [[1716]] року<ref>[http://www.army.mod.uk/artillery/history/default.aspx Royal Artillery History]</ref>
|country= {{GBR}}
|allegiance=
|branch= Міністерство оборони Великої Британії
|type= [[Сухопутні війська Великої Британії]]
|role= [[Артилерія]]
|size= [[Бригада (військова справа)|бригада]]
|command_structure=
|current_commander=
|garrison=
|battle_honours=
|march= «[[Британські гренадери]]»
|motto=
|mascot=
|battles=
|notable_commanders=
|anniversaries=
}}
'''Королівський полк артилерії''' ({{lang-en|Royal Regiment of Artillery}}), незважаючи на назву, — [[рід військ]] [[Британська Армія|Британської Армії]] (Сухопутні війська Великої Британії). Складається з полків королівської кінної артилерії й полків королівської артилерії. Також має у своєму складі гвардійський підрозділ, який використовують для церемоніальних цілей. Один з артилерійських полків, Почесна артилерійська рота — є найстарішим чинним полком Британської армії.

== Полки королівської кінної артилерії ==

=== Гвардійські полки ===
'''Її Величності загін королівської кінної артилерії''' ({{lang-en|King's Troop Royal Horse Artillery}})

=== Армійські полки ===
* '''1-й полк королівської кінної артилерії''' ({{lang-en|1st Regiment Royal Horse Artillery}})
* '''3-й полк королівської кінної артилерії''' ({{lang-en|3rd Regiment Royal Horse Artillery}})
* '''7-й парашутний полк королівської кінної артилерії''' ({{lang-en|7th Parachute Regiment Royal Horse Artillery}})

== Полки королівської артилерії ==

=== Регулярна армія ===
* '''4-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|4th Regiment Royal Artillery}})
* '''5-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|5th Regiment Royal Artillery}})
* '''12-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|12th Regiment Royal Artillery}})
* '''16-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|16th Regiment Royal Artillery}})
* '''19-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|19th Regiment Royal Artillery}})
* '''26-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|26th Regiment Royal Artillery}})
* '''29-й диверсійно-десантний полк королівської артилерії''' ({{lang-en|29th Commando Regiment Royal Artillery}})
* '''32-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|32th Regiment Royal Artillery}})
* '''39-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|39th Regiment Royal Artillery}})
* '''40-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|40th Regiment Royal Artillery}})
* '''47-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|47th Regiment Royal Artillery}})

=== [[Територіальна армія (Велика Британія)|Територіальна армія]] ===
* '''100-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|100th Regiment Royal Artillery}})
* '''101-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|101st Regiment Royal Artillery}})
* '''102-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|102nd Regiment Royal Artillery}})
* '''103-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|103rd Regiment Royal Artillery}})
* '''104-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|104th Regiment Royal Artillery}})
* '''105-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|105th Regiment Royal Artillery}})
* '''106-й полк королівської артилерії''' ({{lang-en|106th Regiment Royal Artillery}})

== Почесна артилерійська рота ==
'''Почесна артилерійська рота''' ({{lang-en|Honourable Artillery Company}}) — є найстарішим чинним полком Британської армії.

== Військовий оркестр ==
'''Оркестр королівської артилерії''' ({{lang-en|Royal Artillery Band}})

== Техніка та озброєння ==
{| class="wikitable"
! style="text-align: center; background: lightsteelblue;"|Тип
! style="text-align: center; background: lightsteelblue;"|Виробництво
! style="text-align: center; background: lightsteelblue;"|Призначення
! style="text-align: center; background: lightsteelblue;"|Кількість
! style="text-align: center; background: lightsteelblue;"|На озброєнні
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="6" |Системи [[Протиповітряна оборона|ППО]]
|-
|[[Рапіра (ЗРК)|Rapier Field Standard C (FSC)]]
|{{GBR}}
|[[Зенітно-ракетний комплекс|ЗРК]] малої дальності
|немає даних
|16-й полк королівської артилерії
|-
|[[Starstreak (ПЗРК)|Starstreak High Velocity Missile]]
|{{GBR}}
|[[Зенітно-ракетний комплекс|ЗРК]] малої дальності
|немає даних
|*12-й полк королівської артилерії
* 47-й полк королівської артилерії
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="6" |Артилерійські системи
|-
|[[AS-90|AS90]]
|{{GBR}}
|[[Самохідна артилерійська установка|САУ]] 155 мм
|немає даних
|*1-й полк королівської кінної артилерії
* 3-й полк королівської кінної артилерії
* 4-й полк королівської артилерії
* 19-й полк королівської артилерії
* 26-й полк королівської артилерії
|-
|L118 Light Gun
|{{GBR}}
|рухома (буксир) [[гаубиця]] 105 мм
|немає даних
|*7-й парашутний полк королівської кінної артилерії
* 29-й диверсійно-десантний полк королівської артилерії
* 40-й полк королівської артилерії
|-
|[[M270 MLRS]]
|{{USA}}
|[[Реактивна система залпового вогню|РСЗВ]]
|немає даних
|39-й полк королівської артилерії
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="6" |Системи спостереження
|-
|[[Lockheed Martin Desert Hawk]]
|{{USA}}
|розвідувальний [[Безпілотний літальний апарат|БПЛА]]
|немає даних
|32-й полк королівської артилерії
|-
|Mobile Artillery Monitoring Battlefield Asset (MAMBA)
|{{GBR}}
|мобільний артилерійський радар
|немає даних
|5-й полк королівської артилерії
|-
|Man-portable Surveillance and Target Acquisition Radar (MSTAR)
|{{GBR}}
|переносний радар спостереження та наведення
|немає даних
|Почесна артилерійська рота
|}

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Посилання ==
* [http://www.army.mod.uk/artillery/artillery.aspx Офіційна сторінка королівської артилерії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180112001059/http://www.army.mod.uk/artillery/artillery.aspx |date=12 січня 2018 }} {{ref-en}}

[[Категорія:Корпуси Великої Британії]]
[[Категорія:Військові формування, засновані 1716]]
[[Категорія:Засновані у Великій Британії 1716]]

title: Royal Regiment of Artillery · Королівський полк артилерії

На службі: з 26 травня 1716 року

Країна: Велика Британія

Вид: Міністерство оборони Великої Британії

Тип: Сухопутні війська Великої Британії

Роль: Артилерія

Чисельність: бригада

Гарнізон/Штаб: Larkhilld, Catterick Garrisond, Tidworth Campd, Colchester Garrisond і Гоне

Марш: «Британські гренадери»


text:
# Хатія Чконія
Хатія Чконія (груз. ხატია ჭყონია; нар. 16 жовтня 1989, Тбілісі, Грузинська РСР) — грузинська футболістка, півзахисниця грузинського «Ланчхуті 2016» та національної збірної Грузії.

## Клубна кар'єра
Футболом захопилася з раннього дитинства. Футболом розпочала займатися в новоствореній команді «Кобулеті».
На батьківщині виступала за «Динамо» (Тбілісі). Вперше на міжнародному рівні зіграла у матчах групи А7 Кубку УЄФА 2007/08. Відзначилася двома голами у поєдинку проти сербської команди «Напредак» (Крушевац).
16 липня 2009 року, напередодні старту Ліги чемпіонів 2009/10, приєдналася до турецького клубу «Трабзонспор». Відзначилася голом у своєму першому матчі на турнірі проти словенської команди «Крка». Також зіграла й у двох наступних матчах Ліги чемпіонів 2009/10. Провела в команді один сезон, відзначився 9-ма голами у 17 матчах чемпіонату, після чого перейгла до іншої трабзонської команди «Трабзон Ідманокагі». Провела в команді три сезони, зігравла 51 матч та відзначився 34-ма голами. У сезоні 2012/13 років перейшла в інший чорноморський клуб «Кдз Ереджилспор», де вона продовжує грати. У другій половині сезону 2016/17 років вона перейшла до стамбульського клубу «Аташехр Беледієспор».
4 січня 2018 року перейшла в «Ількадим Беледієспор».
Після вильоту свого клубу до Другої ліги вона покинула свій клуб і в сезоні 2018/19 років перейшла до представника Першої ліги, ізмірського «Конак Беледієспор».
2 липня 2019 року покинула клуб «Конак Беледієспор» і повернулася на батьківщині. У 2019 році на щорічній церемонії нагородження, організованої Федерацією футболу Грузії, Хатія Чконія отримала приз найкращої гравчині жіночого чемпіонату Грузії. У жовтні Хатія встановила футбольний рекорд Грузії, відзначилася 15-ма голами в одній грі чемпіонату.
Восени 2020 року «Ланчхуті» будучи дебютантом жіночої Ліги чемпіонів УЄФА подолала два етапи і потрапила до числа 32-х найкращих команд. У чотирьох матчах на вище вказаному турнірі Хатія Чконя тричі відзначалася забитими м'ячами у ворота суперників, а переможний гол у ворота румунської «Олімпії», визнаний найкращим голом року за версією Федерації футболу Грузії. Це був перший випадок, коли приз отримала гравчиня жіночої команди. Також Чконія вдруге поспіль переміг у номінації «Найкраща футболістка року».

## Кар'єра в збірній
У футболці національної збірної Грузії 15 квітня 2010 року у групі 3 кваліфікації чемпіонату світу 2011 року проти Греції. Також зіграла на вище вказаному турнірі зіграла в матчі проти Болгарії. Брала участь у матчах кваліфікації чемпіонату Європи проти Мальти, Вірменії та Фарерських островів. Отримала виклик на матчі 2-ї групи кваліфікації чемпіонату світу 2015 року. На груповому етапі вище вказаного турініру зіграла в матчах проти Литви, Чорногорії та Фарерських Островів, в яких відзначилася одним голом.

## Особисте життя
У Хатії п’ять сестер, у тому числі й близнюки, а також один брат.

## Клубна статистика
Станом на 21 квітня 2019
| Клуб                   | Сезон             | Ліга                 | Ліга  | Ліга | Континентальні | Континентальні | Національні | Національні | Загалом | Загалом |
| Клуб                   | Сезон             | Дивізіон             | Матчі | Голи | Матчі          | Голи           | Матчі       | Голи        | Матчі   | Голи    |
| ---------------------- | ----------------- | -------------------- | ----- | ---- | -------------- | -------------- | ----------- | ----------- | ------- | ------- |
| «Трабзонспор»          | 2009–10           | Перша ліга Туреччини | 17    | 9    | 3              | 1              |             |             | 20      | 10      |
| «Трабзонспор»          | Загалом           | Загалом              | 17    | 9    | 3              | 1              |             |             | 20      | 10      |
| «Трабзон Ідманочаджи»  | 2010–11           | Перша ліга Туреччини | 21    | 19   | –              | –              | 3           | 0           | 24      | 19      |
| «Трабзон Ідманочаджи»  | 2011–12           | Перша ліга Туреччини | 21    | 15   | –              | –              |             |             | 21      | 15      |
| «Трабзон Ідманочаджи»  | 2012–13           | Перша ліга Туреччини | 9     | 0    | –              | –              | 3           | 1           | 10      | 1       |
| «Трабзон Ідманочаджи»  | Загалом           | Загалом              | 51    | 34   |                |                | 6           | 1           | 57      | 35      |
| «Кдз Ереджилспор»      | 2012–13           | Перша ліга Туреччини | 7     | 5    | –              | –              |             |             | 7       | 5       |
| «Кдз Ереджилспор»      | 2013–14           | Перша ліга Туреччини | 17    | 4    | –              | –              |             |             | 17      | 4       |
| «Кдз Ереджилспор»      | 2014–15           | Перша ліга Туреччини | 14    | 7    | –              | –              |             |             | 14      | 7       |
| «Кдз Ереджилспор»      | 2015–16           | Перша ліга Туреччини | 17    | 15   | –              | –              |             |             | 17      | 15      |
| «Кдз Ереджилспор»      | Загалом           | Загалом              | 55    | 31   | –              | –              | 0           | 0           | 55      | 31      |
| «Аташехір Беледієспор» | 2016–17           | Перша ліга Туреччини | 17    | 7    | –              | –              | 0           | 0           | 17      | 7       |
| «Аташехір Беледієспор» | 2017–18           | Перша ліга Туреччини | 4     | 0    | –              | –              | 0           | 0           | 4       | 0       |
| «Аташехір Беледієспор» | Загалом           | Загалом              | 21    | 7    | –              | –              | 0           | 0           | 21      | 7       |
| «Ількадим Беледієспор» | 2017–18           | Перша ліга Туреччини | 11    | 5    | –              | –              | 0           | 0           | 11      | 5       |
| «Ількадим Беледієспор» | Загалом           | Загалом              | 11    | 5    | –              | –              | 0           | 0           | 11      | 5       |
| «Конак Беледієспор»    | 2018–19           | Перша ліга Туреччини | 13    | 1    | –              | –              | 0           | 0           | 13      | 1       |
| «Конак Беледієспор»    | Загалом           | Загалом              | 13    | 1    | –              | –              | 0           | 0           | 13      | 1       |
| Усього за кар'єру      | Усього за кар'єру | Усього за кар'єру    | 168   | 87   | 3              | 1              | 6           | 1           | 177     | 89      |

## Досягнення
«Трабзонспор»
- Перша ліга Туреччини
  -  Чемпіон (1): 2009/10

«Кдз Ереджилспор»
- Перша ліга Туреччини
  -  Бронзовий призер (1): 2012/13

«Аташехір Беледієспор»
- Перша ліга Туреччини
  -  Бронзовий призер (1): 2016/17

«Конак Беледієспор»
- Перша ліга Туреччини
  -  Бронзовий призер (1): 2018/19

title: Хатія Чконія

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я              = Хатія Чконія
| зображення        = KhatiaTchkonia02.JPG
| зображення розмір = 200 пкс
| підпис            = Хатія Чконія у футболці «Кдз Ереджилспора»<br/>(сезон 2013/14)
| повне-ім'я        = Хатія Чконія
| дата-народження   = 16.10.1989
| місце-народження  = [[Тбілісі]], [[Грузинська Радянська Соціалістична Республіка|Грузинська РСР]]
| дата-смерті       =
| місце-смерті      =
| зріст             =
| вага              =
| прізвисько        =
| громадянство      = {{GEO}}
| позиція           = [[Півзахисник|півзахисниця]]
| поточний-клуб     = {{Прапорець|GEO}} «Ланчхуті 2016»
| номер             = ?
| юнацькі-клуби     =
| юнацькі-роки      =
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0||{{Прапорець|GEO}}|«Динамо» (Тб) |?|?}}
{{Футболіст рядок 1|2009—2010|{{Прапорець|TUR}}|«Трабзонспор» |17|9}}
{{Футболіст рядок 0|2010—2012|{{Прапорець|TUR}}|«Трабзон Ідманочаджи» |51|34}}
{{Футболіст рядок 1|2013—2016|{{Прапорець|TUR}}|«Кдз Ереджилспор» |55|31}}
{{Футболіст рядок 0|2017|{{Прапорець|TUR}}|«Аташехір Беледієспор» |21|7}}
{{Футболіст рядок 1|2018|{{Прапорець|TUR}}|«Ількадим Беледієспор» |11|5}}
{{Футболіст рядок 0|2018—2019|{{Прапорець|TUR}}|«Конак Беледієспор» |13|1}}
{{Футболіст рядок 1|2019—н.ч.|{{Прапорець|GEO}}|«Ланчхуті 2016» |?|?}}
{{Футболіст кінець}}
| збірна-команда = {{fbw|GEO}}
| збірна-роки = 2010—н.ч.
| збірна-ігри(голи) = 30 (7)
| гравець збірної =
| пк-поновлення =
| збірна-поновлення =
| дата-оновлення =
| вікісховище =
| nocat =
}}

'''Хатія Чконія''' ({{lang-ka|ხატია ჭყონია}}; {{н}} [[16 жовтня]] [[1989]], [[Тбілісі]], [[Грузинська Радянська Соціалістична Республіка|Грузинська РСР]]) — [[Грузія|грузинська]] [[футболіст]]ка, [[Півзахисник|півзахисниця]] грузинського «Ланчхуті 2016» та національної збірної Грузії.

== Клубна кар'єра ==
[[Файл:KhatiaTchkonia05.JPG|thumb|upright|left|Хатія Чконя (у бузовому) у виїзному матчі «Кдз. Ереджиліспора» проти «Аташехір Беледієспора» (сезон 2013/14).]]
[[Файл:KhatiaTchkonia (12).JPG|thumb|upright|Хатія Чконя (у бузовому) у виїзному матчі «Кдз. Ереджиліспора» проти «Аташехір Беледієспора» (сезон 2014/15).]]
Футболом захопилася з раннього дитинства. Футболом розпочала займатися в новоствореній команді «Кобулеті»<ref>[https://tbiliselebi.ge/ka/news/sport/khatia-chkonia-ver-archeven-gogo-var-tu-bichi ხატია ჭყონია: ვერ არჩევენ, გოგო ვარ თუ ბიჭი] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210124120622/https://tbiliselebi.ge/ka/news/sport/khatia-chkonia-ver-archeven-gogo-var-tu-bichi |date=24 січня 2021 }} tbiliselebi.ge, 7 დეკემბერი 2020</ref>.

На батьківщині виступала за «Динамо» (Тбілісі). Вперше на міжнародному рівні зіграла у матчах групи А7 Кубку УЄФА 2007/08. Відзначилася двома голами у поєдинку проти сербської команди «Напредак» (Крушевац)<ref name="a">{{cite web|url=http://www.pvv.ntnu.no/~steinl/football/2007/uefagrpa07.htm |publisher=Archive |title=UEFA Women's Cup 2007/08 – Group A7 |accessdate=2014-01-19|archiveurl=https://archive.today/20121220224933/http://www.pvv.ntnu.no/~steinl/football/2007/uefagrpa07.htm |archivedate=2012-12-20 }}</ref>.

16 липня 2009 року, напередодні старту Ліги чемпіонів 2009/10, приєдналася до турецького клубу «Трабзонспор». Відзначилася голом у своєму першому матчі на турнірі проти словенської команди «Крка»<ref name="tff1">{{cite web |url=http://www.tff.org/default.aspx?pageID=202&ftxtID=7572 |publisher=Türkiye Futbol Federasyonu |title=ZNK KRKA 0–2 Trabzonspor |date=2009-07-30 |language=Turkish |accessdate=2014-01-18 |archive-date=4 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160304071908/http://www.tff.org/default.aspx?pageID=202&ftxtID=7572 }}</ref>. Також зіграла й у двох наступних матчах Ліги чемпіонів 2009/10<ref name="tff2">{{cite web |url=http://www.tff.org/default.aspx?pageID=286&ftxtID=7599 |publisher=Türkiye Futbol Federasyonu |title=ASD Torres Calcio 9–0 Trabzonspor |date=2009-08-01 |language=Turkish |accessdate=2014-01-18 |archive-date=20 березня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220320073649/https://www.tff.org/default.aspx?pageID=286&ftxtID=7599 }}</ref><ref name="tff3">{{cite web |url=http://www.tff.org/default.aspx?pageID=250&ftxtID=7607 |publisher=Türkiye Futbol Federasyonu |title=Trabzonspor 1–2 FK Slovan Duslo Sala |date=2009-08-04 |language=Turkish |accessdate=2014-01-18 |archive-date=20 березня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220320073654/https://www.tff.org/default.aspx?pageID=250&ftxtID=7607 }}</ref>. Провела в команді один сезон, відзначився 9-ма голами у 17 матчах чемпіонату, після чого перейгла до іншої трабзонської команди «Трабзон Ідманокагі». Провела в команді три сезони, зігравла 51 матч та відзначився 34-ма голами. У сезоні 2012/13 років перейшла в інший чорноморський клуб «Кдз Ереджилспор», де вона продовжує грати. У другій половині сезону 2016/17 років вона перейшла до стамбульського клубу «Аташехр Беледієспор».

4 січня 2018 року перейшла в «Ількадим Беледієспор».

Після вильоту свого клубу до Другої ліги вона покинула свій клуб і в сезоні 2018/19 років перейшла до представника Першої ліги, [[ізмір]]ського «Конак Беледієспор».

2 липня 2019 року покинула клуб «Конак Беледієспор» і повернулася на батьківщині. У 2019 році на щорічній церемонії нагородження, організованої Федерацією футболу Грузії, Хатія Чконія отримала приз найкращої гравчині жіночого чемпіонату Грузії<ref>[https://mygoals.ge/wlis-rcheulebi-2019/ წლის რჩეულები] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220118222349/https://mygoals.ge/wlis-rcheulebi-2019/ |date=18 січня 2022 }} mygoals.ge</ref>. У жовтні Хатія встановила футбольний рекорд Грузії, відзначилася 15-ма голами в одній грі чемпіонату<ref>[https://www.crystalsport.ge/news/26859/ რეკორდი ქართულ ფეხბურთში] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201128102552/https://www.crystalsport.ge/news/26859 |date=28 листопада 2020 }} crystalsport.ge, 14 ოქტომბერი 2020</ref>.

Восени 2020 року «Ланчхуті» будучи дебютантом жіночої Ліги чемпіонів УЄФА подолала два етапи і потрапила до числа 32-х найкращих команд. У чотирьох матчах на вище вказаному турнірі Хатія Чконя тричі відзначалася забитими м'ячами у ворота суперників, а переможний гол у ворота румунської «Олімпії», визнаний найкращим голом року за версією Федерації футболу Грузії. Це був перший випадок, коли приз отримала гравчиня жіночої команди. Також Чконія вдруге поспіль переміг у номінації «Найкраща футболістка року»<ref>[https://1tv.ge/news/wlis-qali-fekhburtelisa-da-qalta-sauketeso-mwvrtnelis-prizebi-lanchkhutma-moipova/ წლის ქალი ფეხბურთელისა და ქალთა საუკეთესო მწვრთნელის პრიზები ლანჩხუთმა მოიპოვა] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210612233806/https://1tv.ge/news/wlis-qali-fekhburtelisa-da-qalta-sauketeso-mwvrtnelis-prizebi-lanchkhutma-moipova/ |date=12 червня 2021 }} 1tv.ge, 29 დეკემბერი 2020</ref>.

== Кар'єра в збірній ==
У футболці національної збірної Грузії 15 квітня 2010 року у групі 3 кваліфікації чемпіонату світу 2011 року проти Греції<ref name="uefa1">{{cite web |url=http://www.uefa.com/womensworldcup/matches/season=2011/round=2000048/match=2001097/index.html |publisher=UEFA |title=Women's World Cup Matches 2011 Qualif. Georgia-Greece |accessdate=2014-01-19 |archive-date=2 грудня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191202103332/https://www.uefa.com/womensworldcup/matches/season%3D2011/round%3D2000048/match%3D2001097/index.html }}</ref>. Також зіграла на вище вказаному турнірі зіграла в матчі проти Болгарії<ref name="uefa2">{{cite web |url=http://www.uefa.com/womensworldcup/matches/season=2011/round=2000048/match=2001142/index.html |publisher=UEFA |title=Women's World Cup Matches 2011 Qualif. Georgia-Bulgaria |accessdate=2014-01-19 |archive-date=1 грудня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191201181532/https://www.uefa.com/womensworldcup/matches/season%3D2011/round%3D2000048/match%3D2001142/index.html }}</ref>. Брала участь у матчах кваліфікації чемпіонату Європи проти Мальти, Вірменії та Фарерських островів. Отримала виклик на матчі 2-ї групи кваліфікації чемпіонату світу 2015 року. На груповому етапі вище вказаного турініру зіграла в матчах проти Литви, Чорногорії та Фарерських Островів, в яких відзначилася одним голом.

== Особисте життя ==
У Хатії п’ять сестер, у тому числі й близнюки, а також один брат<ref>[https://wikimili.com/en/Georgia_women's_national_football_team Georgia women's national football team] wikimili.com</ref>.

== Клубна статистика ==
{{updated|21 квітня 2019}}

{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan=2 |Клуб
!rowspan=2 |Сезон
!colspan=3 |Ліга
!colspan=2 |Континентальні
!colspan=2 |Національні
!colspan=2 |Загалом
|-
!Дивізіон!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи
|-
|rowspan=2 |«Трабзонспор»
|2009–10
|Перша ліга Туреччини
|17 ||9 ||3 ||1 || || ||20 ||10
|-
!colspan=2 |Загалом
!17 !!9 !!3 !!1 !! !! !!20 !!10
|-
|rowspan=4 |«Трабзон Ідманочаджи»
|2010–11
|Перша ліга Туреччини
|21 ||19 || – || – ||3 ||0 ||24 ||19
|-
|2011–12
|Перша ліга Туреччини
|21 ||15 || – || – || || ||21 ||15
|-
|2012–13
|Перша ліга Туреччини
|9 ||0 || – || – ||3 ||1 ||10 ||1
|-
!colspan=2 |Загалом
!51 !!34 !! !! !!6 !!1 !!57 !!35
|-
|rowspan=5 |«Кдз Ереджилспор»
|2012–13
|Перша ліга Туреччини
|7 ||5 || – || – || || ||7 ||5
|-
|2013–14
|Перша ліга Туреччини
|17 ||4 || – || – || || ||17 ||4
|-
|2014–15
|Перша ліга Туреччини
|14 ||7 || – || – || || ||14 ||7
|-
|2015–16
|Перша ліга Туреччини
|17 ||15 || – || – || || ||17 ||15
|-
!colspan=2 |Загалом
!55 !!31 !! – !! – !!0 !!0 !!55 !!31
|-
|rowspan=3 |«Аташехір Беледієспор»
|2016–17
|Перша ліга Туреччини
|17 ||7 || – || – ||0 ||0 ||17 ||7
|-
|2017–18
|Перша ліга Туреччини
|4 ||0 || – || – ||0 ||0 ||4 ||0
|-
!colspan=2 |Загалом
!21 !!7 !! – !! – !!0 !!0 !!21 !!7
|-
|rowspan=2 |«Ількадим Беледієспор»
|2017–18
|Перша ліга Туреччини
|11 ||5 || – || – ||0 ||0 ||11 ||5
|-
!colspan=2 |Загалом
!11 !!5 !! – !! – !!0 !!0 !!11 !!5
|-
|rowspan=2 |«Конак Беледієспор»
|2018–19
|Перша ліга Туреччини
|13 ||1 || – || – ||0 ||0 ||13 ||1
|-
!colspan=2 |Загалом
!13 !!1 !! – !! – !!0 !!0 !!13 !!1
|-
!colspan=3 |Усього за кар'єру
!168 !!87 !!3 !!1 !!6 !!1 !!177 !!89
|}

== Досягнення ==
;«Трабзонспор»
* {{Прапорець|TUR}} '''Перша ліга Туреччини'''
** [[Файл:Gold medal icon.svg|15px]] Чемпіон (1): 2009/10

;«Кдз Ереджилспор»
* {{Прапорець|TUR}} '''Перша ліга Туреччини'''
** [[Файл:Bronze medal icon.svg|15px]] Бронзовий призер (1): 2012/13

;«Аташехір Беледієспор»
* {{Прапорець|TUR}} '''Перша ліга Туреччини'''
** [[Файл:Bronze medal icon.svg|15px]] Бронзовий призер (1): 2016/17

;«Конак Беледієспор»
* {{Прапорець|TUR}} '''Перша ліга Туреччини'''
** [[Файл:Bronze medal icon.svg|15px]] Бронзовий призер (1): 2018/19

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{soccerway|khatia-chkonia/126418}}
* {{Zerozero profile|561823}}
* [https://www.soccerdonna.de/de/khatia-chkonia/leistungsdaten/spieler_15295.html Профіль гравчині] на сайті soccerdonna.de
* [https://www.soccerpunter.com/player/23738498/Khatia-Tchkonia Профіль гравчині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211103104610/https://www.soccerpunter.com/player/23738498/Khatia-Tchkonia |date=3 листопада 2021 }} на сайті soccerpunter.com
* [https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/435281-khatia-chkonia Профіль гравчині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220320074923/https://www.footballdatabase.eu/en/player/details/435281-khatia-chkonia |date=20 березня 2022 }} на сайті footballdatabase.eu
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/khatia-chkonia/ Профіль гравчині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220320073644/https://www.worldfootball.net/player_summary/khatia-chkonia/ |date=20 березня 2022 }} на сайті worldfootball.net
* [https://fbref.com/en/players/08c17270/Khatia-Tchkonia Профіль гравчині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220320074924/https://fbref.com/en/players/08c17270/Khatia-Tchkonia |date=20 березня 2022 }} на сайті fbref.com
{{DEFAULTSORT:Чконія, Хатія}}
[[Категорія:Уродженці Тбілісі]]
[[Категорія:Грузинські футболістки]]
[[Категорія:Гравчині збірної Грузії з футболу]]
[[Категорія:Футболістки «Динамо» (Тбілісі)]]
[[Категорія:Футболістки «Трабзонспора»]]
[[Категорія:Футболістки «Трабзон Ідманочаджи»]]
[[Категорія:Футболістки «Караденіз Ерджилспора»]]
[[Категорія:Футболістки «Аташехір Беледієспора»]]
[[Категорія:Футболістки «Ількадим Беледієспора»]]
[[Категорія:Футболістки «Конак Беледієспор»]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Хатія Чконія

Народження: 16 жовтня 1989 (35 років)

Громадянство: Грузія

Позиція: півзахисниця

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Ланчхуті 2016»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Трабзонспор» · 17 · (9)

«Трабзон Ідманочаджи» · 51 · (34)

«Кдз Ереджилспор» · 55 · (31)

«Аташехір Беледієспор» · 21 · (7)

«Ількадим Беледієспор» · 11 · (5)

«Конак Беледієспор» · 13 · (1)

2019—н.ч.: «Ланчхуті 2016» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

2010—н.ч.: Грузія · 30 (7)


text:
# Візування (маркшейдерія)
Візування (рос.визирование, англ. sighting; нім. Visur, Visieren n) – суміщення перехрестя сітки ниток у маркшейдерському приладі з зображенням візирної цілі.
Відстань візування найменша , (рос.визирования наименшее расстояние, англ. minimum sighting distance, нім. minimale Visur-Distanz f) – відстань від вертикальної осі обертання маркшейдерського приладу до найближчого до нього чітко видимого в зоровій трубі предмета.

title: Візування (маркшейдерія)

wikitext:
{{Otheruses|Візування}}
'''Візування''' ([[російська мова|рос.]]''визирование, ''[[англійська мова|англ.]]'' sighting; ''[[німецька мова|нім.]] Visur, Visieren n) – суміщення перехрестя сітки ниток у [[маркшейдер]]ському [[прилад]]і з зображенням візирної цілі.

'''Відстань візування найменша''' , ([[російська мова|рос.]]''визирования наименшее расстояние, ''[[англійська мова|англ.]]'' minimum sighting distance, ''[[німецька мова|нім.]] minimale Visur-Distanz f) – відстань від вертикальної осі обертання [[Маркшейдерсько-геодезичні прилади та інструменти|маркшейдерського приладу]] до найближчого до нього чітко видимого в зоровій трубі предмета.

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}

{{noiwiki}}
[[Категорія:Маркшейдерія]]