text:
# Населення Люксембургу
Населення Люксембургу. Чисельність населення країни 2015 року становила 570,3 тис. осіб (173-тє місце у світі). Чисельність люксембурзців стабільно збільшується, народжуваність 2015 року становила 11,37 ‰ (173-тє місце у світі), смертність — 7,24 ‰ (122-ге місце у світі), природний приріст — 2,13 % (44-те місце у світі) .

## Природний рух

### Відтворення
Народжуваність у Люксембурзі, станом на 2015 рік, дорівнює 11,37 ‰ (173-тє місце у світі). Коефіцієнт потенційної народжуваності 2015 року становив 1,61 дитини на одну жінку (178-ме місце у світі). Середній вік матері при народженні першої дитини становив 30,2 року (оцінка на 2012 рік).
Смертність у Люксембурзі 2015 року становила 7,24 ‰ (122-ге місце у світі).
Природний приріст населення в країні 2015 року становив 2,13 % (44-те місце у світі).
- Тенденції народжуваності (жовтий), смертності (червоний) і природного приросту (блакитний) (англ.)

### Вікова структура
Середній вік населення Люксембургу становить 39,2 року (52-ге місце у світі): для чоловіків — 38,6, для жінок — 39,9 року. Очікувана середня тривалість життя 2015 року становила 82,17 року (12-те місце у світі), для чоловіків — 79,73 року, для жінок — 84,76 року.
Вікова структура населення Люксембургу, станом на 2015 рік, виглядає таким чином:
- діти віком до 14 років — 16,93 % (49 677 чоловіків, 46 886 жінок);
- молодь віком 15—24 роки — 12,28 % (35 983 чоловіки, 34 061 жінка);
- дорослі віком 25—54 роки — 44,37 % (129 660 чоловіків, 123 355 жінок);
- особи передпохилого віку (55—64 роки) — 11,51 % (33 280 чоловіків, 32 351 жінка);
- особи похилого віку (65 років і старіші) — 14,91 % (37 460 чоловіків, 47 538 жінок)[1].

### Шлюбність— розлучуваність
Коефіцієнт шлюбності, тобто кількість шлюбів на 1 тис. осіб за календарний рік, дорівнює 3,5; коефіцієнт розлучуваності — 2,1; індекс розлучуваності, тобто відношення шлюбів до розлучень за календарний рік — 60 (дані за 2010 рік). Середній вік, коли чоловіки беруть перший шлюб, дорівнює 33 роки, жінки — 30,9 року, загалом — 32 роки (дані за 2014 рік).

## Розселення
Густота населення країни 2015 року становила 219,0 особи/км² (62-ге місце у світі). Більша частина населення країни проживає на півдні, вздовж французького кордону.

### Урбанізація
Люксембург надзвичайно урбанізована країна. Рівень урбанізованості становить 90,2 % населення країни (станом на 2015 рік), темпи зростання частки міського населення — 1,71 % (оцінка тренду за 2010—2015 роки).
Головні міста держави: Люксембург (столиця) — 107,0 тис. осіб (дані за 2014 рік); Еш-сюр-Альзетт — 28,7 тис. осіб; Дюделанж — 18,4 тис. осіб.

### Міграції
Річний рівень імміграції 2015 року становив 17,16 ‰ (3-тє місце у світі). Цей показник не враховує різниці між законними і незаконними мігрантами, між біженцями, трудовими мігрантами та іншими. Число іноземних громадян, які постійно проживають в Люксембурзі, в даний час налічує 170 700, що відповідає 38 % загальної чисельності населення (порівняно з 17 % 1960 року). Ці іммігранти переважко є громадянами країн ЄС (на них припадає понад 90 %), на сьогодні більшість з них приїхали з Португалії, Італії та сусідніх Франції та Бельгії. Більш детальна розбивка за національністю показує, що найчисельнішою імігрантською громадою залишається португальська, кожен третій іноземець в Люксембурзі є португальцем. Чисельність італійських імігрантів є стабільною протягом останніх десяти років і становить 20 000 осіб. Ще 47 тис. іноземців приїхали з сусідніх країн (Франції, Бельгії і Німеччини).

#### Біженці й вимушені переселенці
У країні мешкає 82 особи без громадянства. Спостерігається значне збільшення числа іммігрантів та осіб, які шукають притулку з країн Східної Європи, і особливо нових республік, що виникли на території колишньої Югославії (Боснія і Герцеговина, Сербія і Чорногорія). Серед цих іммігрантів значною є частка молодих людей. Іммігранти (особливо особи, які шукають притулок) справляють сильний вплив на рівень народжуваності, на них припадає майже 50 % пологів у Люксембурзі.
Люксембург є членом Міжнародної організації з міграції (IOM).

## Расово-етнічний склад
| Етнічний склад (2015 рік) | Етнічний склад (2015 рік) | Етнічний склад (2015 рік) | Етнічний склад (2015 рік) | Етнічний склад (2015 рік) |
| ------------------------- | ------------------------- | ------------------------- | ------------------------- | ------------------------- |
| Етнос:                    |                           |                           | Відсоток:                 |                           |
| люксембуржці              | люксембуржці              |                           | 54.1%                     | 54.1%                     |
| португальці               | португальці               |                           | 16.4%                     | 16.4%                     |
| французи                  | французи                  |                           | 7%                        | 7%                        |
| італійці                  | італійці                  |                           | 3.5%                      | 3.5%                      |
| бельгійці                 | бельгійці                 |                           | 3.3%                      | 3.3%                      |
| німці                     | німці                     |                           | 2.3%                      | 2.3%                      |
| британці                  | британці                  |                           | 1.1%                      | 1.1%                      |
| інші                      | інші                      |                           | 12.3%                     | 12.3%                     |

Головні етноси країни: люксембуржці — 54,1 %, португальці — 16,4 %, французи — 7 %, італійці — 3,5 %, бельгійці — 3,3 %, німці — 2,3 %, британці — 1,1 %, інші — 12,3 % населення (оціночні дані за 2015 рік).

## Мови
| Мови Люксембургу (2012 рік) | Мови Люксембургу (2012 рік) | Мови Люксембургу (2012 рік) | Мови Люксембургу (2012 рік) | Мови Люксембургу (2012 рік) |
| --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- |
| Мова:                       |                             |                             | Відсоток:                   |                             |
| люксембурзька               | люксембурзька               |                             | 88.8%                       | 88.8%                       |
| французька                  | французька                  |                             | 4.2%                        | 4.2%                        |
| німецька                    | німецька                    |                             | 1.1%                        | 1.1%                        |
| португальська               | португальська               |                             | 2.3%                        | 2.3%                        |
| інші                        | інші                        |                             | 3.5%                        | 3.5%                        |

Офіційні мови: люксембурзька — розмовляє 88,8 % населення країни, французька — 4,2 %, німецька — 1,1 %. Інші поширені мови: португальська — 2,3 %, інші — 3,5 % (дані на 2011 рік). Люксембург, як член Ради Європи, 5 листопада 1992 року підписав і ратифікував 18 листопада 1997 року Європейську хартію регіональних мов (вступила в дію 1 жовтня 2005 року). Регіональні мови не визначені, оскільки в державі не проживає жодної етнічної меншості.

## Релігії
| Релігії в Люксембурзі (2009 рік) | Релігії в Люксембурзі (2009 рік) | Релігії в Люксембурзі (2009 рік) | Релігії в Люксембурзі (2009 рік) | Релігії в Люксембурзі (2009 рік) |
| -------------------------------- | -------------------------------- | -------------------------------- | -------------------------------- | -------------------------------- |
| Віросповідання:                  |                                  |                                  | Відсоток:                        |                                  |
| католики                         | католики                         |                                  | 87%                              | 87%                              |
| інші                             | інші                             |                                  | 13%                              | 13%                              |

Головні релігії й вірування, які сповідує, і конфесії та церковні організації, до яких відносить себе населення країни: римо-католицтво — 87 %, інші (протестантизм, юдаїзм, іслам) — 13 % (станом на 2001 рік).

## Освіта
Рівень письменності 2015 року становив 99 % дорослого населення (віком від 15 років): 99 % — серед чоловіків, 99 % — серед жінок. (118-те місце у світі). Середня тривалість освіти становить 14 років, для хлопців — до 14 років, для дівчат — до 14 років (станом на 2012 рік).

## Охорона здоров'я
Забезпеченість лікарями у країні на рівні 2,9 лікаря на 1000 мешканців (станом на 2013 рік). Забезпеченість лікарняними ліжками в стаціонарах — 5,4 ліжка на 1000 мешканців (станом на 2010 рік). Загальні витрати на охорону здоров'я 2014 року становили 6,6 % ВВП країни (82-ге місце у світі).
Смертність немовлят до 1 року, станом на 2015 рік, становила 3,46 ‰ (205-те місце у світі); хлопчиків — 3,84 ‰, дівчаток — 3,05 ‰. Рівень материнської смертності 2015 року становив 10 випадків на 100 тис. народжень (141-ше місце у світі).
Люксембург входить до складу ряду міжнародних організацій: Міжнародного руху (ICRM) і Міжнародної федерації товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця (IFRCS), Дитячого фонду ООН (UNISEF), Всесвітньої організації охорони здоров'я (WHO).

### Захворювання
Кількість хворих на СНІД невідома, дані про відсоток інфікованого населення в репродуктивному віці 15—49 років відсутні. Дані про кількість смертей від цієї хвороби за 2014 рік відсутні.
Частка дорослого населення з високим індексом маси тіла 2014 року становила 24,8 % (50-те місце у світі).

### Санітарія
Доступ до облаштованих джерел питної води 2015 року мало 100 % населення в містах і 100 % в сільській місцевості; загалом 100 % населення країни. Відсоток забезпеченості населення доступом до облаштованого водовідведення (каналізація, септик): у містах — 97,5 %, в сільській місцевості — 98,5 %, загалом по країні — 97,6 % (станом на 2015 рік). Споживання прісної води, станом на 2010 рік, дорівнює 0,06 км³ на рік, або 135,9 тонни на одного мешканця на рік: з яких 65 % припадає на побутові, 33 % — на промислові, 1 % — на сільськогосподарські потреби.

## Соціально-економічне становище
Співвідношення осіб, що в економічному плані залежать від інших, до осіб працездатного віку (15—64 роки) загалом становить 43,7 % (станом на 2015 рік): частка дітей — 23,6 %; частка осіб похилого віку — 20,1 %, або 5 потенційно працездатних на 1 пенсіонера. Загалом ці показники характеризують рівень потреби державної допомоги в секторах освіти, охорони здоров'я і пенсійного забезпечення, відповідно. Дані про відсоток населення країни, що перебуває за межею бідності відсутні. Розподіл доходів домогосподарств у країні виглядає таким чином: нижній дециль — 3,5 %, верхній дециль — 23,8 % (станом на 2000 рік).
Станом на 2016 рік, уся країна була електрифікована, усе населення країни мало доступ до електромереж. Рівень проникнення інтернет-технологій надзвичайно високий. Станом на липень 2015 року в країні налічувалось 555 тис. унікальних інтернет-користувачів (130-те місце у світі), що становило 97,3 % загальної кількості населення країни.

### Трудові ресурси
Загальні трудові ресурси 2015 року становили 265,8 тис. осіб, додатково щоденно до країни в'їздить 150 тис. працівників з Франції, Німеччини й Бельгії (165-те місце у світі). Зайнятість економічно активного населення у господарстві країни розподіляється таким чином: аграрне, лісове і рибне господарства — 1,1 %; промисловість і будівництво — 20 %; сфера послуг — 78,9 % (станом на 2013 рік). Безробіття 2015 року дорівнювало 6,9 % працездатного населення, 2014 року — 7,1 % (83-тє місце у світі); серед молоді у віці 15—24 років ця частка становила 22,6 %, серед юнаків — 26,1 %, серед дівчат — 18,1 % (59-те місце у світі).

## Кримінал

### Торгівля людьми
Згідно зі щорічною доповіддю про торгівлю людьми (англ. Trafficking in Persons Report) Управління з моніторингу та боротьби з торгівлею людьми Державного департаменту США, уряд Люксембургу докладає усіх можливих зусиль у боротьбі з явищем примусової праці, сексуальної експлуатації, незаконною торгівлею внутрішніми органами, законодавство відповідає усім вимогам американського закону 2000 року щодо захисту жертв (англ. Trafficking Victims Protection Act’s), держава перебуває у списку першого рівня.
- Країни-донори (червоний) і країни-реципієнти кримінальних потоків  (англ.)
- Глобальна боротьба з торгівлею людьми (англ.)

## Гендерний стан
Статеве співвідношення (оцінка 2015 року):
- при народженні — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці до 14 років — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 15—24 років — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 25—54 років — 1,05 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці 55—64 років — 1,03 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- у віці за 64 роки — 0,79 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
- загалом — 1,01 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої[1].

## Демографічні дослідження
Демографічні дослідження у країні ведуться рядом державних і наукових установ:
- Статистичне управління Люксембургу.

### Українською
- Атлас. 10—11 клас. Економічна і соціальна географія світу / упорядники :  О. Я. Скуратович, Н. І. Чанцева. — К. : ДНВП «Картографія», 2010. — ISBN 978-966-475-639-3.
- Атлас світу / голов. ред. І. С. Руденко ; зав. ред. В. В. Радченко ; відп. ред. О. В. Вакуленко. — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — ISBN 9666315467.
- Безуглий В. В. Економічна і соціальна географія зарубіжних країн : Навчальний посібник. — К. : ВЦ «Академія», 2007. — 704 с. — ISBN 978-966-580-239-6.
- Безуглий В. В., Козинець С. В. Регіональна економічна і соціальна географія світу : Навчальний посібник. — видання 2-ге, доп., перероб. — К. : ВЦ «Академія», 2007. — 688 с. — ISBN 966-580-144-9.
- Гудзеляк І. І. Географія населення: Навчальний посібник / І. Гудзеляк. — Л. : Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2008. — 232 с. — ISBN 978-966-613-599-8.
- Дахно І. І. Країни світу: Енциклопедичний довідник / І. І. Дахно, С. М. Тимофієв. — К. : Мапа, 2011. — 606 с. — (Бібліотека нового українця) — ISBN 978-966-8804-23-6.
- Дахно І. І. Економічна географія зарубіжних країн : навчальний посібник. — К. : Центр учбової літератури, 2014. — 319 с. — ISBN 978-611-01-0682-5.
- Джаман В. О. Регіональні системи розселення: демографічні аспекти. — Чернівці : Рута, 2003. — 392 с. — ISBN 9665685988.
- Дорошенко Л. С. Демографія: Навчальний посібник. — К. : МАУП, 2005. — 112 с. — ISBN 966-608-442-2.
- Дубович І. А. Країнознавчий словник-довідник. — 5-те вид., перероб. і доп. — К. : Знання, 2008. — 839 с. — ISBN 978-966-346-330-8.
- Економічна і соціальна географія країн світу. Навчальний посібник / За ред. Кузика С. П. — Л. : Світ, 2002. — 672 с. — ISBN 966-603-178-7.
- Загальна медична географія світу / В. О. Шевченко [та ін.] — К. : [б.в.], 1998. — 178 с.
- Крисаченко В. С. Динаміка населення: Популяційні, етнічні та глобальні виміри. — К. : Видавництво Національного інституту стратегічних досліджень, 2005. — 368 с. — ISBN 966-554-083-1.
- Любіцева О. О., Мезенцев К. В., Павлов С. В. Географія релігій. — К. : АртЕК, 1999. — 504 с. — ISBN 966-505-006-0.
- Масляк П. О. Країнознавство. — К. : Знання, 2007. — 292 с. — (Вища освіта XXI століття)
- Масляк П. О., Дахно І. І. Економічна і соціальна географія світу / П. О. Масляк, І. І. Дахно ; за ред. П. О. Масляка. — К. : Вежа, 2003. — 280 с. — ISBN 966-7091-53-8.

### Російською
- (рос.) Люксембург // Демографический энциклопедический словарь / главн. ред. Валентей Д. И. — М. : Советская энциклопедия, 1985. — 608 с.
- (рос.) Люксембург // Страны и народы. Зарубежная Европа. Западная Европа / Редкол. : В. П. Максаковский (отв. ред.) и др. — М. : «Мысль», 1979. — 381 с. — (Страны и народы) — 180 тис. прим.
- (рос.) Атлас народов мира / Отв. ред. С. И. Брук и В. С. Апенченко. — М. : ГУГК ГГК СССР и Институт этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая АН СССР, 1964. — 185 с. — 20 тис. прим.
- (рос.) Численность и расселение народов мира. Этнографические очерки / под ред. С. И. Брука. — М. : Издательство АН СССР, 1962. — 487 с.
- (рос.) Лаппо Г. М. География городов: Учебное пособие для географических факультетов вузов. — М. : Туманит, изд. центр ВЛАДОС, 1997. — 476 с. — ISBN 5-691-00047-0.
- (рос.) Урланис Б. Ц. Рост населения в Европе (опыт исчисления). — М. : ОГИЗ-Госполитиздат, 1941. — 436 с.
- (рос.) Ягельский А. География населения. — М. : Прогресс, 1980. — 383 с.

title: Населення Люксембургу

wikitext:
{{Населення країни
| країни              = Люксембургу
| графік              = Luxembourg demography.png
| графік_розмір       =
| графік_підпис       = Ріст чисельності населення країни
| чисельність        = 570,3 тис.
| густота       = 219,0
| природний_приріст   = {{Збільшення}}2,13
| народжуваність     = 11,37
| смертність         = 7,24
| тривалість_життя   = 82,17
| вік_чоловіків      = 79,73
| вік_жінок          = 84,76
| фертильність       = 1,61
| смертність_немовлят= 3,46
| к_міграції         = 17,16
| 0–14_років     = 16,93
| 15–64_років    = 68,16
| 65_років       = 14,91
| сс_народження     = 1,06
| сс_15_років       = 1,06
| сс_15–64_років   = 1,05
| сс_65_років       = 0,79
| статева_структура = 1,01
| нація            = [[люксембуржці]]
| найбільший_етнос = [[люксембуржці]]
| нацменшини       = [[португальці]], [[французи]], [[німці]]
| оф_мова             = [[люксембурзька мова|люксембурзька]], [[французька мова|французька]], [[німецька мова|німецька]]
| роз_мова            = [[португальська мова|португальська]] }}

'''Населення [[Люксембург]]у.''' Чисельність населення країни 2015 року становила 570,3 тис. осіб (173-тє місце у світі)<ref name="WF"/>. Чисельність люксембурзців стабільно збільшується, народжуваність 2015 року становила 11,37 ‰ (173-тє місце у світі), смертність — 7,24 ‰ (122-ге місце у світі), природний приріст — 2,13 % (44-те місце у світі) {{перехід|#Відтворення|2|}}.

== Природний рух ==

=== Відтворення ===
[[Народжуваність]] у Люксембурзі, станом на 2015 рік, дорівнює 11,37 ‰ (173-тє місце у світі)<ref name="WF"/>. [[Коефіцієнт потенційної народжуваності]] 2015 року становив 1,61 дитини на одну жінку (178-ме місце у світі)<ref name="WF"/>. Середній вік матері при народженні першої дитини становив 30,2 року (оцінка на 2012 рік)<ref name="WF"/>.

[[Смертність]] у Люксембурзі 2015 року становила 7,24 ‰ (122-ге місце у світі)<ref name="WF"/>.

[[Природний приріст]] населення в країні 2015 року становив 2,13 % (44-те місце у світі)<ref name="WF"/>.

{{Демографія/Населення Люксембургу
|Ширина зображення  = 700
|Висота зображення  = 200
|Максимум шкали     = 600000
|Крок більшої шкали = 100000
|Крок меншої шкали  = 20000
|1821 = 134082
|1851 = 194719
|1871 = 204028
|1880 = 210507
|1890 = 211481
|1900 = 236125
|1910 = 259027
|1922 = 261643
|1930 = 299872
|1935 = 296913
|1947 = 290992
|1960 = 314889
|1970 = 339841
|1981 = 364597
|1991 = 384634
|2001 = 439539
|2011 = 511840
}}

<gallery caption="" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
Luxemburg vital statistics.png|border|Тенденції народжуваності (жовтий), смертності (червоний) і природного приросту (блакитний) {{ref-en}}
|border|
|border|
</gallery>

=== Вікова структура ===
[[Файл:Population pyramid of Luxembourg 2016.png|міні|праворуч|[[Віково-статева піраміда]] населення Люксембургу, 2016 рік {{ref-en}}]]
[[Середній вік]] населення Люксембургу становить 39,2 року (52-ге місце у світі): для чоловіків — 38,6, для жінок — 39,9 року<ref name="WF"/>. Очікувана [[середня тривалість життя]] 2015 року становила 82,17 року (12-те місце у світі), для чоловіків — 79,73 року, для жінок — 84,76 року<ref name="WF"/>.

[[Вікова структура населення]] Люксембургу, станом на 2015 рік, виглядає таким чином:
* діти віком до 14 років — 16,93 % (49 677 чоловіків, 46 886 жінок);
* молодь віком 15—24 роки — 12,28 % (35 983 чоловіки, 34 061 жінка);
* дорослі віком 25—54 роки — 44,37 % (129 660 чоловіків, 123 355 жінок);
* особи передпохилого віку (55—64 роки) — 11,51 % (33 280 чоловіків, 32 351 жінка);
* особи похилого віку (65 років і старіші) — 14,91 % (37 460 чоловіків, 47 538 жінок)<ref name="WF"/>.

=== Шлюбність — розлучуваність ===
[[Коефіцієнт шлюбності]], тобто кількість шлюбів на 1 тис. осіб за календарний рік, дорівнює 3,5; [[коефіцієнт розлучуваності]] — 2,1; [[індекс розлучуваності]], тобто відношення шлюбів до розлучень за календарний рік — {{#expr: 2.1 / 3.5 * 100 round 0}} (дані за 2010 рік)<ref name="Eurostat2011" />. Середній вік, коли чоловіки беруть перший [[шлюб]], дорівнює 33 роки, жінки — 30,9 року, загалом — 32 роки (дані за 2014 рік)<ref name="Eurostat"/>.

== Розселення ==
[[Густота населення]] країни 2015 року становила 219,0 особи/км² (62-ге місце у світі)<ref name="WF"/>. Більша частина населення країни проживає на півдні, вздовж французького кордону.

=== Урбанізація ===
{{main|Міста Люксембургу}}
Люксембург надзвичайно урбанізована країна. Рівень [[Урбанізація|урбанізованості]] становить 90,2 % населення країни (станом на 2015 рік), темпи зростання частки міського населення — 1,71 % (оцінка тренду за 2010—2015 роки)<ref name="WF"/>.

Головні міста держави: [[Люксембург]] (столиця) — 107,0 тис. осіб (дані за 2014 рік)<ref name="WF"/>; [[Еш-сюр-Альзетт]] — 28,7 тис. осіб; [[Дюделанж]] — 18,4 тис. осіб.

{{Найбільші міста Люксембургу}}

=== Міграції ===
[[Файл:COB Luxembourg.PNG|міні|праворуч|Країни походження мігрантів до Люксембургу {{ref-en}}]]
Річний рівень [[імміграція|імміграції]] 2015 року становив 17,16 ‰ (3-тє місце у світі)<ref name="WF"/>. Цей показник не враховує різниці між законними і незаконними мігрантами, між біженцями, трудовими мігрантами та іншими. Число іноземних громадян, які постійно проживають в Люксембурзі, в даний час налічує 170 700, що відповідає 38 % загальної чисельності населення (порівняно з 17 % 1960 року). Ці іммігранти переважко є громадянами країн ЄС (на них припадає понад 90 %), на сьогодні більшість з них приїхали з [[Португалія|Португалії]], [[Італія|Італії]] та сусідніх [[Франція|Франції]] та [[Бельгія|Бельгії]]. Більш детальна розбивка за національністю показує, що найчисельнішою імігрантською громадою залишається португальська, кожен третій іноземець в Люксембурзі є португальцем. Чисельність італійських імігрантів є стабільною протягом останніх десяти років і становить 20 000 осіб. Ще 47 тис. іноземців приїхали з сусідніх країн ([[Франція|Франції]], [[Бельгія|Бельгії]] і [[Німеччина|Німеччини]]).

==== Біженці й вимушені переселенці ====
У країні мешкає 82 [[Апатрид|особи без громадянства]]<ref name="WF"/>. Спостерігається значне збільшення числа іммігрантів та осіб, які шукають притулку з країн [[Східна Європа|Східної Європи]], і особливо нових республік, що виникли на території колишньої [[Югославія|Югославії]] ([[Боснія і Герцеговина]], [[Сербія]] і [[Чорногорія]]). Серед цих іммігрантів значною є частка молодих людей. Іммігранти (особливо особи, які шукають притулок) справляють сильний вплив на рівень народжуваності, на них припадає майже 50 % пологів у Люксембурзі.

Люксембург є членом [[Міжнародна організація з міграції|Міжнародної організації з міграції]] (IOM)<ref name="IOM"/>.

== Расово-етнічний склад ==
{{bar box
| title=Етнічний склад (2015 рік)<ref name="WF"/>
| titlebar=#ddd
| left1=Етнос:
| right1=Відсоток:
| float=right
| bars= {{bar percent|[[люксембуржці]]|black|54.1}} {{bar percent|[[португальці]]|green|16.4}} {{bar percent|[[французи]]|blue|7}} {{bar percent|[[італійці]]|green|3.5}} {{bar percent|[[бельгійці]]|yellow|3.3}} {{bar percent|[[німці]]|brown|2.3}} {{bar percent|[[британці]]|red|1.1}}{{bar percent|інші|gray|12.3}}}}
{{main|Народи Люксембургу}}
Головні [[етнос]]и країни: [[люксембуржці]] — 54,1 %, [[португальці]] — 16,4 %, [[французи]] — 7 %, [[італійці]] — 3,5 %, [[бельгійці]] — 3,3 %, [[німці]] — 2,3 %, [[британці]] — 1,1 %, інші — 12,3 % населення (оціночні дані за 2015 рік)<ref name="WF"/>.

=== Українська діаспора ===
{{main|Українці Люксембургу}}

== Мови ==
{{bar box
| title=Мови Люксембургу (2012 рік)<ref name="WF"/>
| titlebar=#ddd
| left1=Мова:
| right1=Відсоток:
| float=right
| bars=  {{bar percent|[[люксембурзька мова|люксембурзька]]|red|88.8}}{{bar percent|[[французька мова|французька]]|blue|4.2}} {{bar percent|[[німецька мова|німецька]]|green|1.1}} {{bar percent|[[португальська мова|португальська]]|cyan|2.3}}{{bar percent|інші|gray|3.5}}}}
{{main|Мови Люксембургу}}
[[Державна мова|Офіційні мови]]<ref name="Державна"/>: [[люксембурзька мова|люксембурзька]] — розмовляє 88,8 % населення країни, [[французька мова|французька]] — 4,2 %, [[німецька мова|німецька]] — 1,1 %. Інші поширені мови: [[португальська мова|португальська]] — 2,3 %, інші — 3,5 % (дані на 2011 рік). Люксембург, як член [[Рада Європи|Ради Європи]], 5 листопада 1992 року підписав і ратифікував 18 листопада 1997 року [[Європейська хартія регіональних мов|Європейську хартію регіональних мов]] (вступила в дію 1 жовтня 2005 року). Регіональні мови не визначені, оскільки в державі не проживає жодної етнічної меншості<ref name="EC"/>.

== Релігії ==
{{bar box
| title=Релігії в Люксембурзі (2009 рік)<ref name="WF"/>
| titlebar=#ddd
| left1=Віросповідання:
| right1=Відсоток:
| float=right
| bars= {{bar percent|[[Католицька церква в Люксембурзі|католики]]|purple|87}}{{bar percent|[[Свобода віросповідання в Люксембурзі|інші]]|gray|13}}}}
{{main|Релігія в Люксембурзі}}
Головні [[релігія|релігії]] й вірування, які сповідує, і конфесії та церковні організації, до яких відносить себе населення країни: [[Римо-католицька церква|римо-католицтво]] — 87 %, інші ([[протестантизм]], [[юдаїзм]], [[іслам]]) — 13 % (станом на 2001 рік)<ref name="WF"/>.

== Освіта ==
{{main|Освіта в Люксембурзі}}
Рівень [[Грамотність|письменності]] 2015 року становив 99 % дорослого населення (віком від 15 років): 99 % — серед чоловіків, 99 % — серед жінок. (118-те місце у світі)<ref name="WF"/>. Середня тривалість освіти становить 14 років, для хлопців — до 14 років, для дівчат — до 14 років (станом на 2012 рік).

=== Середня і професійна ===

=== Вища ===

== Охорона здоров'я ==
{{main|Охорона здоров'я в Люксембурзі}}
Забезпеченість лікарями у країні на рівні 2,9 лікаря на 1000 мешканців (станом на 2013 рік)<ref name="WF"/>. Забезпеченість лікарняними ліжками в стаціонарах — 5,4 ліжка на 1000 мешканців (станом на 2010 рік)<ref name="WF"/>. Загальні витрати на охорону здоров'я 2014 року становили 6,6 % ВВП країни (82-ге місце у світі)<ref name="WF"/>.

[[Смертність немовлят]] до 1 року, станом на 2015 рік, становила 3,46 ‰ (205-те місце у світі); хлопчиків — 3,84 ‰, дівчаток — 3,05 ‰<ref name="WF"/>. Рівень [[материнська смертність|материнської смертності]] 2015 року становив 10 випадків на 100 тис. народжень (141-ше місце у світі)<ref name="WF"/>.

Люксембург входить до складу ряду міжнародних організацій: [[Міжнародний рух Червоного Хреста і Червоного Півмісяця|Міжнародного руху]] (ICRM) і [[Міжнародна федерація товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця|Міжнародної федерації товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця]] (IFRCS), [[ЮНІСЕФ|Дитячого фонду ООН]] (UNISEF), [[Всесвітня організація охорони здоров'я|Всесвітньої організації охорони здоров'я]] (WHO).

=== Захворювання ===

Кількість хворих на [[СНІД]] невідома, дані про відсоток інфікованого населення в репродуктивному віці 15—49 років відсутні<ref name="WF"/>. Дані про кількість смертей від цієї хвороби за 2014 рік відсутні<ref name="WF"/>.

Частка дорослого населення з високим [[Індекс маси тіла|індексом маси тіла]] 2014 року становила 24,8 % (50-те місце у світі)<ref name="WF"/>.

=== Санітарія ===
Доступ до облаштованих джерел [[Питна вода|питної води]] 2015 року мало 100 % населення в містах і 100 % в сільській місцевості; загалом 100 % населення країни<ref name="WF"/>. Відсоток забезпеченості населення доступом до облаштованого водовідведення ([[каналізація]], [[септик]]): у містах — 97,5 %, в сільській місцевості — 98,5 %, загалом по країні — 97,6 % (станом на 2015 рік)<ref name="WF"/>. Споживання прісної води, станом на 2010 рік, дорівнює 0,06 км³ на рік, або 135,9 тонни на одного мешканця на рік: з яких 65 % припадає на побутові, 33 % — на промислові, 1 % — на сільськогосподарські потреби<ref name="WF"/>.

== Соціально-економічне становище ==
Співвідношення осіб, що в економічному плані залежать від інших, до осіб працездатного віку (15—64 роки) загалом становить 43,7 % (станом на 2015 рік): частка дітей — 23,6 %; частка осіб похилого віку — 20,1 %, або 5 потенційно працездатних на 1 пенсіонера<ref name="WF"/>. Загалом ці показники характеризують рівень потреби державної допомоги в секторах освіти, охорони здоров'я і пенсійного забезпечення, відповідно. Дані про відсоток населення країни, що перебуває за [[Бідність|межею бідності]] відсутні. Розподіл [[Дохід домогосподарства|доходів домогосподарств]] у країні виглядає таким чином: нижній дециль — 3,5 %, верхній дециль — 23,8 % (станом на 2000 рік)<ref name="WF"/>.

Станом на 2016 рік, уся країна була [[електрифікація|електрифікована]], усе населення країни мало доступ до [[Електрична енергія|електромереж]]<ref name="WF"/>. Рівень проникнення [[інтернет]]-технологій надзвичайно високий. Станом на липень 2015 року в країні налічувалось 555 тис. унікальних інтернет-користувачів (130-те місце у світі), що становило 97,3 % загальної кількості населення країни<ref name="WF"/>.

=== Трудові ресурси ===
Загальні [[трудові ресурси]] 2015 року становили 265,8 тис. осіб, додатково щоденно до країни в'їздить 150 тис. працівників з Франції, Німеччини й Бельгії (165-те місце у світі)<ref name="WF"/>. Зайнятість [[Економічно активне населення|економічно активного населення]] у господарстві країни розподіляється таким чином: аграрне, лісове і рибне господарства — 1,1 %; промисловість і будівництво — 20 %; сфера послуг — 78,9 % (станом на 2013 рік)<ref name="WF"/>. [[Безробіття]] 2015 року дорівнювало 6,9 % працездатного населення, 2014 року — 7,1 % (83-тє місце у світі); серед молоді у віці 15—24 років ця частка становила 22,6 %, серед юнаків — 26,1 %, серед дівчат — 18,1 % (59-те місце у світі)<ref name="WF"/>.

== Кримінал ==
{{main|Злочинність у Люксембурзі}}

=== Торгівля людьми ===
{{main|Торгівля людьми в Люксембурзі}}
Згідно зі [[Доповідь про торгівлю людьми|щорічною доповіддю]] про [[Торгівля людьми|торгівлю людьми]] ({{lang-en|Trafficking in Persons Report}}) [[Управління з моніторингу та боротьби з торгівлею людьми]] [[Державний департамент США|Державного департаменту США]], уряд Люксембургу докладає усіх можливих зусиль у боротьбі з явищем примусової праці, сексуальної експлуатації, незаконною торгівлею внутрішніми органами, законодавство відповідає усім вимогам американського закону 2000 року щодо захисту жертв ({{lang-en|Trafficking Victims Protection Act’s}}), держава перебуває у списку першого рівня<ref name="trafficking"/><ref name="UNDOC"/>.

<gallery caption="" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
Trafficking of women, children and men.png|border|Країни-донори (червоний) і країни-реципієнти кримінальних потоків  {{ref-en}}
Trafficking in Persons.svg|border|Глобальна боротьба з торгівлею людьми {{ref-en}}</gallery>

== Гендерний стан ==
Статеве співвідношення (оцінка 2015 року):
* при народженні — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
* у віці до 14 років — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
* у віці 15—24 років — 1,06 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
* у віці 25—54 років — 1,05 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
* у віці 55—64 років — 1,03 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
* у віці за 64 роки — 0,79 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої;
* загалом — 1,01 особи чоловічої статі на 1 особу жіночої<ref name="WF"/>.

== Демографічні дослідження ==
{{Historical populations
| source = Дані Статистичного управління Люксембургу<ref name="statistiques"/>.
| align       = right
| title       = Населення Люксембургу
| shading     = black
| percentages = pagr
|1821 | 134082
|1851 | 194719
|1871 | 204028
|1880 | 210507
|1890 | 211481
|1900 | 236125
|1910 | 259027
|1922 | 261643
|1930 | 299872
|1935 | 296913
|1947 | 290992
|1960 | 314889
|1970 | 339841
|1981 | 364597
|1991 | 384634
|2001 | 439539
|2011 | 511840
| }}
Демографічні дослідження у країні ведуться рядом державних і наукових установ:
* [[Статистичне управління Люксембургу]].

=== Переписи ===

== Див. також ==
* [[Населення Землі]]
* [[Населення Європи]]
* [[Населення Європейського Союзу]]

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="WF">{{cite web 2 |url = https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/lu.html |title = Luxembourg |work = [[The World Factbook]]  |publisher = {{comment|Washington, D.C.|Вашингтон, округ Колумбія}} : [[Центральне розвідувальне управління|Central Intelligence Agency]] |date = 21 січня 2017 |issn = 1553-8133 |accessdate = 21 лютого 2017 року |lang= en |showlang = 1 |ref = The World Factbook }}</ref>
<ref name="IOM">{{Cite web 2 |url= http://www.iom.int/countries |title= International Organization for Migration |author= |website= |type= |date= |accessdate= 12 січня 2017 року |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — країни-члени [[Міжнародна організація з міграції|Міжнародної організації з міграції]].</ref>
<ref name="EC">{{Cite web 2 |url= https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list/-/conventions/treaty/148/signatures  |title= European Charter for Regional or Minority Languages. The list of signatories. |author= |website= [[Рада Європи|Council of Europe]] |type= |date= |accessdate= 12 січня 2017 року |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — країни-підписанти [[Європейська хартія регіональних мов|Європейської хартії регіональних мов]].</ref>
<ref name="trafficking">{{Cite web 2 |url= http://www.state.gov/g/tip/rls/tiprpt/2013/   |title= Trafficking in Persons Report 2013 |author= [[Управління з моніторингу та боротьби з торгівлею людьми США|Office to Monitor and Combat Trafficking in Persons]] |website= [[Державний департамент США|U.S. State Department]] |type= |date= 2013 рік |accessdate= 12 січня 2018 року |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — щорічна доповідь про моніторинг та боротьбу з торгівлею людьми за 2013 рік.</ref>
<ref name="statistiques">{{ref-fr}} {{cite web|url=http://www.statistiques.public.lu/stat/ReportFolders/ReportFolder.aspx?IF_Language=fra&MainTheme=2&FldrName=2|title=Mouvement de la population|publisher=Portail des statistiques du Grand-Duché de Luxembourg|language=|accessdate=26 січня 2012 року|archiveurl=https://www.webcitation.org/6HyNMZqGS?url=http://www.statistiques.public.lu/stat/TableViewer/tableView.aspx?ReportId=397|archivedate=9 липня 2013}}</ref>
<ref name="UNDOC">{{Cite web 2 |url= http://www.unodc.org/unodc/en/human-trafficking/global-report-on-trafficking-in-persons.html  |title= UNODC report on human trafficking exposes modern form of slavery |author= |website= [[Управління ООН з наркотиків і злочинності|UNODC]] |type= |date= 2009 рік |accessdate= 12 січня 2018 року |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — доповідь про стан боротьби з торгівлею людьми у світі за 2009 рік.</ref>
<ref name="Державна">Значна кількість держав і територій розрізняють статуси державної, національної і офіційної мов. Державні мови у різних країнах мають різний правовий статус, або його відсутність, сферу застосування. У даному випадку під офіційною мовою розуміється мова, якою користуються державні, адміністративні, інші управлінські органи конкретних територій у повсякденному діловодстві.</ref>
<ref name="Eurostat">{{Cite web 2 |headingon= yes  |url= http://ec.europa.eu/eurostat/web/products-datasets/-/demo_nind |author=  |authorlink= |title= Marriage indicators |website= [[Євростат|Eurostat]], [[Європейська комісія|European Commission]] |type=  |date=  10 серпня 2016 |accessdate=  |lang= en |showlang = 1 |quote=  |ref = }}</ref>
<ref name="Eurostat2011">{{Cite web 2 |url= http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Marriage_and_divorce_statistics |title= Marriage and divorce statistics |author= |website= [[Євростат|Eurostat]], [[Європейська комісія|European Commission]] |type= |date= 2011 рік |accessdate= 12 січня 2018 року |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — статистика шлюбів і розлучень в Європі.</ref>
}}

== Література ==

=== Українською ===
* {{книга|автор = |заголовок = Атлас. 10—11 клас. Економічна і соціальна географія світу |відповідальний = упорядники :  [[Скуратович Олег Ярославович|О. Я. Скуратович]], [[Чанцева Ніна Іванівна|Н. І. Чанцева]] |місце = {{К.}} |видавництво = [[ДНВП «Картографія»]] |рік = 2010 |isbn= 978-966-475-639-3 | ref = Атлас. Економічна і соціальна географія світу}}
* {{книга |автор = |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Атлас світу |посилання =   |том= |відповідальний = голов. ред. [[Руденко Ірина Станіславівна|І. С. Руденко]] ; зав. ред. [[Радченко Вероніка Вікторівна|В. В. Радченко]] ; відп. ред. [[Вакуленко Олена Володимирівна|О. В. Вакуленко]] |місце =  {{К.}} |видавництво = [[ДНВП «Картографія»]] |рік = 2005 |сторінок = 336 |сторінки = |isbn= 9666315467 |ref = Атлас світу }}
* {{книга |автор = [[Безуглий Віталій Вікторович|Безуглий В. В.]] |заголовок = Економічна і соціальна географія зарубіжних країн : Навчальний посібник |місце = {{К.}} |видавництво = [[Академія (видавничий центр)|ВЦ «Академія»]] |рік = 2007 |сторінок = 704 |isbn = 978-966-580-239-6}}
* {{книга |автор = [[Безуглий Віталій Вікторович|Безуглий В. В.]], Козинець С. В. |заголовок = Регіональна економічна і соціальна географія світу : Навчальний посібник |видання =  видання 2-ге, доп., перероб |місце = {{К.}} |видавництво = [[Академія (видавничий центр)|ВЦ «Академія»]] |рік = 2007 |сторінок = 688 |isbn = 966-580-144-9}}
* {{книга |автор = [[Гудзеляк Ірина Іванівна|Гудзеляк І. І.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Географія населення: Навчальний посібник |посилання =  |том=  |відповідальний = І. Гудзеляк |місце = {{Льв.}} |видавництво = Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка |рік = 2008 |сторінок = 232 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 978-966-613-599-8 |ref = Гудзеляк І. І. }}
* {{книга |автор = [[Дахно Іван Іванович|Дахно І. І.]]  |заголовок = Країни світу: Енциклопедичний довідник |відповідальний = І. І. Дахно, С. М. Тимофієв |місце = {{К.}} |видавництво = [[Мапа (видавництво)|Мапа]] |рік = 2011 |сторінок = 606 |серія = Бібліотека нового українця |isbn = 978-966-8804-23-6}}
* {{книга |автор = [[Дахно Іван Іванович|Дахно І. І.]]  |заголовок = Економічна географія зарубіжних країн : навчальний посібник |місце = {{К.}} |видавництво = [[Центр учбової літератури]] |рік = 2014 |сторінок = 319 |isbn = 978-611-01-0682-5}}
* {{книга |автор = [[Джаман Василь Олексійович|Джаман В. О.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Регіональні системи розселення: демографічні аспекти |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{comment|Чернівці|Чернівці}} |видавництво = [[Рута (видавництво)|Рута]] |рік = 2003 |сторінок = 392 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 9665685988 |ref = Джаман В. О. }}
* {{книга |автор = [[Дорошенко Лідія Степанівна|Дорошенко Л. С.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Демографія: Навчальний посібник |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{К.}} |видавництво = [[Міжрегіональна академія управління персоналом|МАУП]] |рік = 2005 |сторінок = 112 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 966-608-442-2 |ref = Дорошенко Л. С. }}
* {{книга |автор = [[Дубович Іван Андрійович|Дубович І. А.]] |заголовок = Країнознавчий словник-довідник |посилання = |відповідальний = |місце = {{К.}} |видавництво = [[Знання (видавництво)|Знання]] |видання = 5-те вид., перероб. і доп. |рік = 2008 |том = |сторінок = 839 |сторінки = |isbn = 978-966-346-330-8 |ref= Дубович І. А. }}
* {{книга |автор =  |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Економічна і соціальна географія країн світу. Навчальний посібник |посилання =  |том=  |відповідальний = За ред. [[Кузик Степан Петрович|Кузика С. П.]] |місце = {{Льв.}} |видавництво = [[Світ (видавництво)|Світ]] |рік = 2002 |сторінок = 672 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 966-603-178-7 |ref = Кузик С. П. }}
* {{книга |автор =  |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Загальна медична географія світу |посилання =  |том=  |відповідальний = В. О. Шевченко [та ін.] |місце = {{К.}} |видавництво = [б.в.] |рік = 1998 |сторінок = 178 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = Шевченко В. О. }}
* {{книга |автор = [[Крисаченко Валентин Семенович|Крисаченко В. С.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Динаміка населення: Популяційні, етнічні та глобальні виміри |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{К.}} |видавництво = Видавництво [[Національний інститут стратегічних досліджень|Національного інституту стратегічних досліджень]] |рік = 2005 |сторінок = 368 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 966-554-083-1 |ref = Крисаченко В. С. }}
* {{книга |автор = [[Любіцева Ольга Олександрівна|Любіцева О. О.]], [[Мезенцев Костянтин Володимирович|Мезенцев К. В.]], [[Павлов Сергій Валентинович|Павлов С. В.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Географія релігій |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{К.}} |видавництво = [[АртЕК]] |рік = 1999 |сторінок = 504 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 966-505-006-0 |ref = Любіцева О. О. та ін. }}
* {{книга |автор = [[Масляк Петро Олексійович|Масляк П. О.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Країнознавство |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{К.}} |видавництво = [[Знання (видавництво)|Знання]] |рік = 2007 |сторінок = 292 |сторінки = |серія = Вища освіта XXI століття |тираж = |isbn= |ref = Масляк П. О. }}
* {{книга |автор = [[Масляк Петро Олексійович|Масляк П. О.]], [[Дахно Іван Іванович|Дахно І. І.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Економічна і соціальна географія світу |посилання =  |том=  |відповідальний = П. О. Масляк, І. І. Дахно ; за ред. П. О. Масляка |місце = {{К.}} |видавництво = [[Вежа (видавництво)|Вежа]] |рік = 2003 |сторінок = 280 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 966-7091-53-8 |ref = Масляк П. О. }}

=== Російською ===
* {{ref-ru}} {{книга |автор = |частина = Люксембург |посилання частина = http://nation.geoman.ru |заголовок = [[Демографический энциклопедический словарь]] |відповідальний = главн. ред. [[Валентей Дмитро Ігнатович|Валентей Д. И.]] |місце = {{М.}} |видавництво = [[Велика російська енциклопедія (видавництво)|Советская энциклопедия]] |рік = 1985 |сторінок = 608 |сторінки =   |серія =  |isbn=  |ref = ДЭС }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = |частина = Люксембург |посилання частина =  |заголовок = [[Країни і народи (Мысль)|Страны и народы]]. Зарубежная Европа. Западная Европа |посилання =  |том=  |відповідальний = Редкол. : [[Максаковський Володимир Павлович|В. П. Максаковский]] (отв. ред.) и др |місце = {{comment|М.|Мысль}} |видавництво = «[[Мысль]]» |рік = 1979 |сторінок = 381 |сторінки = |серія = Страны и народы |тираж = 180 тис. |isbn= |ref = Страны и народы. Том 4 }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор =  |частина =  |посилання частина =  |заголовок = [[Атлас народів світу|Атлас народов мира]] |посилання =  |том=  |відповідальний = Отв. ред. [[Брук Соломон Ілліч|С. И. Брук]] и В. С. Апенченко |місце = {{М.}} |видавництво = [[Головне управління геодезії та картографії СРСР|ГУГК ГГК СССР]] и [[Інститут етнології та антропології РАН|Институт этнографии им. Н. Н. Миклухо-Маклая АН СССР]] |рік = 1964 |сторінок = 185 |сторінки = |серія = |тираж = 20 тис. |isbn= |ref = Атлас народов мира }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор =  |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Численность и расселение народов мира. Этнографические очерки |посилання =  |том=  |відповідальний = под ред. [[Брук Соломон Ілліч|С. И. Брука]] |місце = {{М.}} |видавництво = [[Наука (видавництво)|Издательство АН СССР]] |рік = 1962 |сторінок = 487 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = Брук С. И. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = [[Лаппо Георгій Михайлович|Лаппо Г. М.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = География городов: Учебное пособие для географических факультетов вузов |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{М.}} |видавництво = Туманит, изд. центр ВЛАДОС |рік = 1997 |сторінок = 476 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 5-691-00047-0 |ref = Лаппо Г. М. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = [[Урланіс Борис Цезарович|Урланис Б. Ц.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Рост населения в Европе (опыт исчисления) |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{М.}} |видавництво = [[ОГИЗ-Госполитиздат]] |рік = 1941 |сторінок = 436  |сторінки =   |серія =  |тираж =  |isbn=  |ref = Урланис Б. Ц. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = [[Анджей Ягельський|Ягельский А.]] |частина =  |посилання частина =  |заголовок = География населения |посилання =  |том=  |відповідальний =  |місце = {{М.}} |видавництво = [[Прогресс (видавництво)|Прогресс]] |рік = 1980 |сторінок = 383 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = Ягельский А. }}

== Посилання ==
{{Commonscat|Demographics of Luxembourg}}
* {{Cite web 2 |url= https://esa.un.org/unpd/wpp/ |title= World Population Prospects |author=  |website= [[Організація Об'єднаних Націй|United Nation]]. [[Відділ економічних і соціальних справ ООН|Department of Economic and Social Affairs]]  |type=  |date= |lang= en |showlang = 1  |ref = World Population Prospects }} — демографічні показники населення світу.
* {{Cite web 2 |url= http://www.who.int/countries/lux/en/ |title= Global Health Observatory. Luxembourg  |author=  |website= [[Всесвітня організація охорони здоров'я|World Health Organization]] (WHO) |type=  |date= |lang= en |showlang = 1  |ref = Global Health Observatory }} — медико-статистичні показники Люксембургу.
* {{Cite web 2 |url= http://www.unicef.org/infobycountry/luxembourg_statistics.html |title= At a glance: Luxembourg. Statistics and Monitoring |author=  |website=  [[ЮНІСЕФ|UNICEF]] |type=  |date= |lang= en |showlang = 1  |ref = UNICEF }} — статистичні дані про стан і становище дітей Люксембургу.
* {{Cite web 2 |url= http://www.worldbank.org/en/country/luxembourg  |title= Luxembourg. World Bank Open Data |author=  |website= [[Світовий банк|The World Bank]]  |type=  |date= |lang= en |showlang = 1  |ref = The World Bank }} — статистично-економічні показники Люксембургу.
* {{Cite web 2 |url= http://www.ilo.org/gateway/faces/home/ctryHome?locale=EN&countryCode=LUX  |title= Luxembourg. Country Profile |author=  |website= [[Міжнародна організація праці|International Labor Organization]] |type=  |date= |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — економіко-статистичні показники Люксембургу від Міжнародної організації праці.
* {{Cite web 2 |url= http://www.undp.org/content/brussels/en/home.html  |title= United Nations Development Programme in EU |author=  |website= [[Програма розвитку ООН|UNDP]] |type=  |date= |lang= en |showlang = 1 |ref = UNDP }} — сторінка локального відділення Програми розвитку ООН.
* {{Cite web 2 |url= http://www.unece.org/info/ece-homepage.html  |title= United Nations Economic Commission for Europe (UNECE) |author=  |website= |type=  |date= |lang= en |showlang = 1 |ref = }} — [[Європейська економічна комісія ООН|Європейська економічна комісія ООН (ЄЕК ООН)]].
* {{Cite web 2 |url= http://www.census.gov/population/international/   |title= World Population Estimates |author=  |website= [[Бюро перепису населення США|U.S. Census Bureau]] |type=  |date= |lang= en |showlang = 1 |ref = U.S. Census Bureau }} — оцінки населення світу.

{{Люксембург у темах}}
{{Демографія країн світу}}
{{Населення Люксембургу}}
{{Портали|Географія|Європа|Люксембург|Соціологія|Етнологія|Медицина|Освіта|Релігія|колір=}}

[[Категорія:Населення Люксембургу| ]]

title: Населення Люксембургу

Чисельність: 570,3 тис. осіб

Густота: 219,0 особи/км²

title: Природний рух

Фертильність: 1,61 дітей на 1 жінку

title: Вікова структура

title: Статева структура

title: Етнічні групи

Нація: люксембуржці

Найбільший етнос: люксембуржці

Нацменшини: португальці, французи, німці

title: Мови

Офіційна: люксембурзька, французька, німецька

Також у побуті: португальська

title: Населення Люксембургу

Рік: Населення · Зміна


text:
# Картон (мистецтво)
Картон (італ. cartone) — підсобний великоформатний малюнок (іноді розфарбований), що виконується в розмірі майбутнього твору фрескового живопису, мозаїки, вітражу, гобелену.
Картон вимальовується вуглем або олівцем (або в два олівці — білий і чорний), зроблений на папері або на ґрунтованому полотні, з чого вже пишеться картина фарбами. Спочатку подібні малюнки робилися виключно для фресок, товстий папір, на якому робився малюнок, проколювався по його контуру, накладався на ґрунт, приготований для фрескового живопису, і посипався вугільним порошком по проколюванню, через що на ґрунті утворювався слабкий чорний контур. Фресковий живопис писався відразу без поправок, і тому вироблення готового, абсолютно обдуманого контуру було необхідно.
Картон або картони у ткацтві — ескіз для створення килиму-аррасу (гобелену). Він створюється художником-картоньєром у розмір майбутнього килима-арраса (гобелена), по якому і працюють ткалі. Нерідко знамениті художники виконували картони для тканих килимів-картин; відомі сім картонів Рафаеля з «Діянь апостольських», виконані їм для фландрських ткачів (зберігаються в Кенсінгтонському музеї в Лондоні), чотири картони Мантеньї. Картони до аррасів створювали Пітер Пауль Рубенс, Джуліо Романо, ціла низка художників Фландрії XVI—XVII століть, Франції XVI—XIX століть. З найближчого до нас часу можна згадати про картони Овербека, Шнорра, Корнеліуса («Руйнування Трої», «Страшний Суд» та ін), Каульбаха («Руйнування Єрусалиму», «Битви гунів» та ін), Енгра — для живопису на склі в усипальниці Орлеанського дому. Іноді картон написаний одним художником, а живопис з нього — іншим. Так, Корнеліус віддавав деякі картони майже в повне розпорядження своїх учнів. В XX столітті до створення картонів для гобеленів звернувся Жан Люрса.
Закінчені картони часто мають цінність картин; такі картони Мікеланджело, Леонардо да Вінчі, Рафаеля, Мантеньї, Джуліо Романо та ін. мають самостійне мистецьке значення і століттями слугували школою вивчення художниками минулих часів. Збережені картони художників Високого Відродження Італії зберігаються в музеях як самостійні мистецькі твори (картон Рафаеля до фрески «Афінська школа», Мілан, Амброзіана; картони Джуліо Романо до килимів «Тріумф Сципіона Африканського», перший — у Луврі, Париж, другий — в Ермітажі, Петербург).
Картони також використовуються для виготовлення вітражу.

wikiname: ukwiki

title: Картон (мистецтво)

in_language: uk

wikitext:
{{Otheruses|Картон (значення)}}
[[Файл:Smf, vetrata san lorenzo, cartone di l. ghiberti.JPG|міні|праворуч|200пкс|[[Вітраж]] в [[Сан Лоренцо]]. Картон роботи [[скульптор]]а [[Гіберті]]]]

'''Картон''' ({{lang-it|cartone}}) — підсобний великоформатний [[малюнок]] (іноді розфарбований), що виконується в розмірі майбутнього твору [[фреска|фрескового]] [[живопис]]у, [[мозаїка|мозаїки]], [[вітраж]]у, [[гобелен]]у.

Картон вимальовується [[вугілля|вуглем]] або [[олівець|олівцем]] (або в два олівці — білий і чорний), зроблений на [[папір|папері]] або на ґрунтованому [[полотно|полотні]], з чого вже пишеться [[картина]] [[фарба]]ми. Спочатку подібні малюнки робилися виключно для [[фреска|фресок]], товстий [[папір]], на якому робився малюнок, проколювався по його [[контур]]у, накладався на [[Ґрунт (малярство)|ґрунт]], приготований для фрескового [[живопис]]у, і посипався вугільним [[порошок|порошком]] по проколюванню, через що на ґрунті утворювався слабкий чорний контур. Фресковий живопис писався відразу без поправок, і тому вироблення готового, абсолютно обдуманого контуру було необхідно.

Картон або картони у [[ткацтво|ткацтві]] — [[Ескіз (живопис)|ескіз]] для створення килиму-аррасу ([[гобелен]]у). Він створюється художником-картоньєром у розмір майбутнього килима-арраса ([[гобелен|гобелена]]), по якому і працюють ткалі. Нерідко знамениті художники виконували картони для тканих килимів-картин; відомі сім картонів [[Рафаель Санті|Рафаеля]] з «Діянь апостольських», виконані їм для [[Фландрія|фландрських]] ткачів (зберігаються в [[Кенсінгтонський музей|Кенсінгтонському музеї]] в [[Лондон]]і), чотири картони [[Мантенья|Мантеньї]]. Картони до [[аррас]]ів створювали [[Пітер Пауль Рубенс]], [[Джуліо Романо]], ціла низка художників [[Фландрія|Фландрії]] [[XVI]]—[[XVII]] століть, [[Франція|Франції]] [[XVI]]—[[XIX]] століть. З найближчого до нас часу можна згадати про картони [[Йоганн Фридрих Овербек|Овербека]], [[Юліус Шнорр фон Карольсфельд|Шнорра]], [[Петер Йозеф фон Корнеліус|Корнеліуса]] («Руйнування Трої», «Страшний Суд» та ін), [[Вільгельм фон Каульбах|Каульбаха]] («Руйнування Єрусалиму», «Битви гунів» та ін), [[Жан Огюст Домінік Енгр|Енгра]] — для живопису на склі в [[усипальниця|усипальниці]] Орлеанського дому. Іноді картон написаний одним [[художник]]ом, а живопис з нього — іншим. Так, Корнеліус віддавав деякі картони майже в повне розпорядження своїх учнів. В [[XX]] столітті до створення картонів для гобеленів звернувся [[Жан Люрса]].

Закінчені картони часто мають цінність картин; такі картони [[Мікеланджело]], [[Леонардо да Вінчі]], [[Рафаель|Рафаеля]], [[Андреа Мантенья|Мантеньї]], [[Джуліо Романо]] та ін. мають самостійне мистецьке значення і століттями слугували школою вивчення художниками минулих часів. Збережені картони художників Високого [[Ренесанс|Відродження]] [[Італія|Італії]] зберігаються в [[музей|музеях]] як самостійні мистецькі твори (картон Рафаеля до фрески [[Рафаель Санті#Фреска «Афінська школа»|«Афінська школа»]], [[Мілан]], [[Амброзіана]]; картони [[Джуліо Романо]] до килимів «Тріумф Сципіона Африканського», перший — у [[Лувр|Луврі]], [[Париж]], другий — в [[Ермітаж|Ермітажі]], [[Петербург]]).

Картони також використовуються для виготовлення [[вітраж|вітражу]].

== Джерела ==

* [http://dic.academic.ru/dic.nsf/brokgauz_efron/50027/Картон [[Енциклопедичний словник Брокгауза і Єфрона|Энциклопедический словарь Ф.А. Брокгауза и И.А. Ефрона]] {{ref-ru}}] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170611102618/http://dic.academic.ru/dic.nsf/brokgauz_efron/50027/Картон |date=11 червня 2017 }}
* [http://dic.academic.ru/dic.nsf/bse/93960/Картон [[ВРЕ]] {{ref-ru}}] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220613052848/https://dic.academic.ru/dic.nsf/bse/93960/Картон |date=13 червня 2022 }}

[[Категорія:Техніка живопису]]


text:
# Руновщанський район (Полтавська округа)
Руновща́нський райо́н (також Рунівщанський, Рунівщинський, Руновський) — адміністративно-територіальна одиниця УСРР, утворена 7 березня 1923 у складі Полтавської округи з  Руновщанської, Васильцівської і Василівської волостей Полтавського повіту Полтавської губернії. Охоплювала 10 сільських рад. Станом на 1923 рік район налічував 39 830 жителів.
2 вересня 1930 район було ліквідовано з переданням його території в підпорядкування Полтавської міської Ради та частково Рублівського району Полтавської округи.

title: Руновщанський район (Полтавська округа)

wikitext:
{{Otheruses|Руновщанський район}}
{{Район УРСР
| назва           = Руновщанський
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    =
| мапа            =
| країна          = {{Прапорець|USR}} [[СРСР]], [[Файл:Flag of Ukrainian SSR (1937-1949).svg|border|20пкс]] [[УСРР]]
| регіон          = [[Полтавська округа]]
| утворений       = [[7 березня]] [[1923]]
| ліквідований    = [[2 вересня]] [[1930]]
| населення       =39 830 осіб
| площа           =
| густота         =
| код району      =
| поштові індекси =
| центр           = [[Рунівщина (Полтавський район)|Руновщина]]
| міські ради     =
| селищні ради    =
| сільські ради   = <br>10
| міста           =
| смт             =
| села            =
| селища          =
| хутори          =
| адреса          = Українська СРР, Полтавська округа, Руновщанський р-н, с. Руновщина
| газета          =
| голова РДА      =
| голова ради     =
}}
'''Руновща́нський райо́н''' (також '''Рунівщанський''', '''Рунівщинський''', '''Руновський''') — [[адміністративно-територіальна одиниця]] [[УСРР]], утворена [[7 березня]] [[1923]] у складі [[Полтавська округа|Полтавської округи]] з [[Рунівщинська волость (Полтавський повіт)| Руновщанської]], [[Васильці]]вської і [[Василівська волость (Полтавський повіт)|Василівської]] волостей [[Полтавський повіт|Полтавського повіту]] [[Полтавська губернія|Полтавської губернії]]. Охоплювала 10 [[Сільська рада|сільських рад]]. Станом на [[1923]] рік район налічував 39 830 жителів.

[[2 вересня]] [[1930]] район було ліквідовано з переданням його території в підпорядкування [[Полтавська міська рада|Полтавської міської Ради]] та частково [[Рублівський район|Рублівського району]] [[Полтавська округа|Полтавської округи]].

== Література ==
* ''Руновщанський район'' // {{Література
 |автор =За ред. [[Кудрицький Анатолій Вікторович|А. В. Кудрицького]]
 |частина =
 |заголовок =[[Полтавщина:Енциклопедичний довідник|Полтавщина : Енцикл. довід.]]
 |назва_оригіналу =
 |посилання =
 |видання =
 |місце =К.
 |видавництво =УЕ
 |рік =1992
 |том =
 |сторінки =1024
 |isbn =5-88500-033-6
 }} — с. 846
[[Категорія:Колишні райони Полтавської області]]
[[Категорія:Історія Полтавської області]]
[[Категорія:Засновані в Полтавській області 1923]]

title: Основні дані

Країна: СРСР, УСРР

Округа/Область: Полтавська округа

Утворений: 7 березня 1923

Ліквідований: 2 вересня 1930

title: Населені пункти та ради

Районний центр: Руновщина

title: Районна влада


text:
# Шелбі (Небраска)
Шелбі (англ. Shelby) — селище (англ. village) в США, в окрузі Полк штату Небраска. Населення — 710 осіб (2020).

## Географія
Шелбі розташоване за координатами 41°11′39″ пн. ш. 97°25′35″ зх. д. / 41.19417° пн. ш. 97.42639° зх. д. (41.194247, -97.426267).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році селище мало площу 1,46 км², з яких 1,46 км² — суходіл та 0,00 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 714 осіб у 290 домогосподарствах у складі 193 родин. Густота населення становила 489 осіб/км².  Було 322 помешкання (221/км²).
Расовий склад населення:
| - 95,9 % — білих - 0,3 % — корінних американців - 0,1 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — азіатів - 2,0 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 12,2 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 27,6 % — особи молодші 18 років, 54,5 % — особи у віці 18—64 років, 17,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,0 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 90,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 90,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 58 705 доларів США (медіана — 42 750), а середній дохід на одну сім'ю — 71 428 доларів (медіана — 53 696). Медіана доходів становила 31 932 долари для чоловіків та 27 222 долари для жінок. За межею бідності перебувало 15,1 % осіб, у тому числі 16,4 % дітей у віці до 18 років та 4,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 385 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 17,4 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 17,1 %, виробництво — 15,1 %.

## Відомі люди
Народились
- Джон Рей Даннінг (1907—1975) — американський фізик, учасник Мангеттенського проєкту

title: Шелбі (Небраска)

wikitext:
{{Otherplaces|Шелбі}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Шелбі
|оригінальна назва  = {{lang-en|Shelby}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Shelby, Nebraska downtown 1.jpg
|опис зображення= <!-- Downtown Shelby -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Небраска
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Полк (округ, Небраска)|Полк]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 1,46
|висота центру НП   = 500
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 489,04
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 402
|поштовий індекс        = 68662
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3144595
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Шелбі''' ({{lang-en|Shelby}}) — селище ({{lang-en|village}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Полк (округ, Небраска)|Полк]] штату [[Небраска]]. Населення — 710 осіб (2020).

== Географія ==
Шелбі розташоване за координатами {{Coord|41|11|39|N|97|25|35|W|type:city_region:US-DE}} (41.194247, -97.426267){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році селище мало площу 1,46 км², з яких 1,46 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,00 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 333
| 1900 = 425
| 1910 = 503
| 1920 = 559
| 1930 = 630
| 1940 = 627
| 1950 = 624
| 1960 = 613
| 1970 = 647
| 1980 = 724
| 1990 = 690
| 2000 = 690
| 2010 = 714
| 2020 = 710
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало 714 осіб у 290 домогосподарствах у складі 193 родин. [[Густота населення]] становила 489 осіб/км².  Було 322 помешкання (221/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 95,9 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,3 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 2,0 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 12,2 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 27,6 % — особи молодші 18 років, 54,5 % — особи у віці 18—64 років, 17,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,0 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 90,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 90,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:58705}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:42750}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:71428}} доларів (медіана — {{formatnum:53696}}). Медіана доходів становила {{formatnum:31932}} долари для чоловіків та {{formatnum:27222}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 15,1 % осіб, у тому числі 16,4 % дітей у віці до 18 років та 4,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 385 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 17,4 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 17,1 %, виробництво — 15,1 %.

== Відомі люди ==
;Народились
* [[Джон Рей Даннінг]] (1907—1975) — американський фізик, учасник [[Мангеттенський проєкт|Мангеттенського проєкту]]

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Полк (округ, Небраска)}}

[[Категорія:Селища Небраски]]
[[Категорія:Населені пункти округу Полк (Небраска)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Небраска

Округ: Полк

Населення: 710 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 489,04 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Ліганд (біохімія)
Ліганд — молекула, що оборотно з'єднана з білком не ковалентним зв'язком. Ліганд може бути будь-якою молекулою, що формує комплекс з білком, включаючи інші білки. Зв'язування з лігандом змінює просторову конформацію білка, при чому якщо білок складається з декількох субодиниць, зв'язування однієї з субодиниць з лігандом може змінити конформацію інших субодиниць. Змінена конформація призводить до зміненої функції білка, якщо це фермент — він може переходити в активну чи не активну форму, тощо.

## Білок-лігандні взаємодії
Білки є досить динамічними молекулами, чия 3D конформація не є стабільною і легко піддається змінам залежно від умов навколишнього середовища, таких як температура, кислотність, вміст солей тощо. Зміни конформації білка можуть бути незначними (це називається «білковим диханням»), а можуть переміщуватися субодиниці на відстані до декількох нанометрів. При зміні форми білка сильно змінюється його функціональність. Ліганди як раз впливають на форму білка.
Важливим в білково-лігандній взаємодії є саме тимчасовий, оборотний характер зв'язку, таким чином в клітині білкові молекули легко модифікуються та змінюють свої функції, активуються чи інактивуються, залежно від зв'язаних лігандів, і при цьому ці зміни тимчасові і легко повертаються у вихідне положення.
Місце зв'язування ліганду з білком називається сайтом зв'язування. Сайт зв'язування підходить до ліганду розміром, формою, зарядом та гідрофобними чи гідрофільними властивостями. При чому мінімальна хімічна зміна ліганду може сильно вплинути на здатність його зв'язуватися (афінність) з сайтом зв'язування. Також білки можуть мати декілька сайтів зв'язування для різних лігандів. В деяких випадках сайт зв'язування для ліганду є активним або не активним залежно від конформації цього білка. Так, одне з найпоширеніших білкових модифікацій, фосфорилювання чи дефосфорилювання білків часто відкриває або закриває можливості ліганду зв'язатись з цим білком.
Алостеричні взаємодії білків з лігандами є такими, при яких зв'язування ліганду з білком впливає на можливість білка зв'язуватися з іншими молекулами в інших сайтах.
У випадку ліганд-ферментної взаємодії сайт зв'язування ферментів з лігандом називається каталітичним чи активним сайтом.
Оскільки реакція ліганду й білка оборотна, рівняння рівноваги виглядає як:
{\displaystyle P+L\rightleftharpoons PL}
де P — білок, L — ліганд, PL — комплекс ліганду й білка.
Реакція підпорядкована стандартній константа рівноваги, яка показує ступінь афіності ліганду до білка (чим більше константа рівноваги, тим більш споріднений цей ліганд до цього білка):
{\displaystyle K_{a}={\frac {[PL]}{[P][L]}}}
де [P] — концентрація вільного білка, [L] — концентрація не зв'язаного ліганду, [PL] — концентрація комплексу ліганду й білка.

### Лігандкеровані іонні канали та білкові рецептори
Ліганди є активаторами лігандкерованих іонних каналів. У відповідь на зв'язування з лігандом, іонний канал відкривається. Залежно від типу іонного каналу, це призводить до потоку таких іонів, як Na+, K+, Ca2+, Cl- та ін. через клітинну мембрану. Активація лігандкерованих іонних каналів, як і решти іоннів каналів, призводить до різноманітної реакції клітин, від скорочення до генерації потенціалу дії.
Рецептори на відміну від іонних каналів не починають пропускати певні іони через мембрану, їхня дія опосередкована каскадом хімічних реакцій, який запускається від активації рецептора від зв'язування з лігандом. Типів рецепторів дуже багато, відповідь клітини на них різноманітна, багато гормонів діють саме на рецептори. Прикладом є дія нейромедіатора адреналіну через різноманітні α1-, α2-, β1-, β2-, β3-адренорецепторина різні тканини організму. При чому, адреналін приводить як до скорочення певних м'язів, так і до розслаблення інших груп м'язів, залежно від типу рецептору, який знаходиться в даній тканині. Таким чином, регулюючи експресію генів різних рецепторів організм змінює тип відповіді певних різновидів тканин на один і той же самий ліганд. Також прикладом ліганд-рецепторної взаємодії є гормон інсулін і інсуліновий рецептор.

## Взаємодії лігандів і ДНК
Лігандом також називається молекула, яка оборотно з'єднується з ДНК. Найтиповішим прикладом ліганд-ДНК взаємодій є зв'язки різних транскрипційних факторів з молекулою ДНК.

## Вивчення лігандів
Один з основних напрямків досліджень науки біохімії як раз і займається взаємодією лігандів з білками загалом і ферментами зокрема.

### Фармакологія
Фармакологічна дія більшості ліків забезпечена саме специфічністю дії певних медичних компонентів ліків на певні білки організму — в цьому випадку діюча речовина є лігандом. Активна частина фармакологічних досліджень полягає в біоінформатичному пошуку нових лігандів, які будуть більш селективно діяти на певні білки.

title: Ліганд (біохімія)

wikitext:
{{Otheruses|Ліганд}}
[[Файл:Ligand a.jpeg|thumb|Взаємодія ліганду з білком ([[рибофлавін]] синтазою). Літерою та цифрою вказані [[амінокислота|амінокислотні]] [[Залишок (біохімія)|залишки]] (назва та порядковий номер) білка, які тісно взаємодіють з лігандом]]
'''Ліганд''' — [[молекула]], що оборотно з'єднана з [[білки|білком]] не [[Ковалентний зв'язок|ковалентним зв'язком]]. Ліганд може бути будь-якою молекулою, що формує [[Білковий комплекс|комплекс з білком]], включаючи інші білки. Зв'язування з лігандом змінює просторову конформацію білка, при чому якщо білок складається з декількох [[Білкова субодиниця|субодиниць]], зв'язування однієї з субодиниць з лігандом може змінити конформацію інших субодиниць. Змінена конформація призводить до зміненої функції білка, якщо це [[Ферменти|фермент]] — він може переходити в активну чи не активну форму, тощо.

== Білок-лігандні взаємодії ==

Білки є досить динамічними молекулами, чия 3D конформація не є стабільною і легко піддається змінам залежно від умов навколишнього середовища, таких як температура, [[кислотність]], вміст солей тощо. Зміни конформації білка можуть бути незначними (це називається «білковим диханням»), а можуть переміщуватися субодиниці на відстані до декількох нанометрів. При зміні форми білка сильно змінюється його функціональність. Ліганди як раз впливають на форму білка.

Важливим в білково-лігандній взаємодії є саме тимчасовий, оборотний характер зв'язку, таким чином в [[Клітина|клітині]] білкові молекули легко модифікуються та змінюють свої функції, активуються чи інактивуються, залежно від зв'язаних лігандів, і при цьому ці зміни тимчасові і легко повертаються у вихідне положення.

Місце зв'язування ліганду з білком називається '''сайтом зв'язування'''. Сайт зв'язування підходить до ліганду розміром, формою, зарядом та [[Гідрофобність|гідрофобними]] чи [[Гідрофільність|гідрофільними]] властивостями. При чому мінімальна хімічна зміна ліганду може сильно вплинути на здатність його зв'язуватися ([[афінність]]) з сайтом зв'язування. Також білки можуть мати декілька сайтів зв'язування для різних лігандів. В деяких випадках сайт зв'язування для ліганду є активним або не активним залежно від конформації цього білка. Так, одне з найпоширеніших білкових модифікацій, [[фосфорилювання]] чи дефосфорилювання білків часто відкриває або закриває можливості ліганду зв'язатись з цим білком.

[[Алостерія|Алостеричні]] взаємодії білків з лігандами є такими, при яких зв'язування ліганду з білком впливає на можливість білка зв'язуватися з іншими молекулами в інших сайтах.

У випадку ліганд-ферментної взаємодії сайт зв'язування ферментів з лігандом називається '''каталітичним''' чи '''активним сайтом'''.

Оскільки реакція ліганду й білка оборотна, [[Хімічна рівновага|рівняння рівноваги]] виглядає як:
: <math>P+L \rightleftharpoons PL</math>
де P — білок, L — ліганд, PL — комплекс ліганду й білка.

Реакція підпорядкована стандартній [[Константа рівноваги|константа рівноваги]], яка показує ступінь афіності ліганду до білка (чим більше константа рівноваги, тим більш споріднений цей ліганд до цього білка):
: <math>K_a=\frac{[PL]}{[P][L]}</math>
де [P] — концентрація вільного білка, [L] — концентрація не зв'язаного ліганду, [PL] — концентрація комплексу ліганду й білка.

=== Лігандкеровані іонні канали та білкові рецептори ===
{{main|Рецептор (білок)|Іонні канали}}

Ліганди є активаторами '''[[Ліганд-залежні іонні канали|лігандкерованих іонних каналів]]'''. У відповідь на зв'язування з лігандом, іонний канал відкривається. Залежно від типу іонного каналу, це призводить до потоку таких іонів, як [[Натрій|Na]]+, [[Калій|K]]+, [[Кальцій|Ca]]2+, [[Хлор|Cl]]- та ін. через клітинну мембрану. Активація лігандкерованих іонних каналів, як і решти іоннів каналів, призводить до різноманітної реакції клітин, від скорочення до генерації [[Потенціал дії|потенціалу дії]].

'''Рецептори''' на відміну від іонних каналів не починають пропускати певні іони через мембрану, їхня дія опосередкована каскадом хімічних реакцій, який запускається від активації рецептора від зв'язування з лігандом. Типів рецепторів дуже багато, відповідь клітини на них різноманітна, багато [[Гормони|гормонів]] діють саме на рецептори. Прикладом є дія [[нейромедіатор]]а [[адреналін]]у через різноманітні α1-, α2-, β1-, β2-, β3-{{нп|Адренорецептор|адренорецептори||Adrenergic receptor}}<nowiki/>на різні тканини організму. При чому, адреналін приводить як до скорочення певних м'язів, так і до розслаблення інших груп м'язів, залежно від типу рецептору, який знаходиться в даній тканині. Таким чином, регулюючи [[Експресія генів|експресію генів]] різних рецепторів організм змінює тип відповіді певних різновидів тканин на один і той же самий ліганд. Також прикладом ліганд-рецепторної взаємодії є гормон [[інсулін]] і [[інсуліновий рецептор]].

== Взаємодії лігандів і ДНК ==
[[Файл:PDB 1d66 EBI.jpg|thumb|Взаємодія молекули ДНК й білка, що має домен цинковий пальць]]
{{main|ДНК-зв'язуючі білки|ДНК}}
Лігандом також називається молекула, яка оборотно з'єднується з ДНК. Найтиповішим прикладом ліганд-ДНК взаємодій є зв'язки різних [[Фактори транскрипції|транскрипційних факторів]] з молекулою ДНК.

== Вивчення лігандів ==
Один з основних напрямків досліджень науки [[біохімія|біохімії]] як раз і займається взаємодією лігандів з білками загалом і ферментами зокрема.

=== Фармакологія ===
[[Фармакологія|Фармакологічна]] дія більшості ліків забезпечена саме специфічністю дії певних медичних компонентів ліків на певні білки організму — в цьому випадку діюча речовина є лігандом. Активна частина фармакологічних досліджень полягає в [[Біоінформатика|біоінформатичному]] пошуку нових лігандів, які будуть більш селективно діяти на певні білки.

== Джерела ==
* {{cite book | last=Lehninger | first=Albert | title=Lehninger principles of biochemistry | publisher=W.H. Freeman | location=New York | year=2005 | isbn=978-0-7167-4339-2 | ref=harv | url-access=registration | url=https://archive.org/details/lehningerprincip00lehn_0 }}
* {{cite book | last=Moran | first=Laurence | title=Principles of biochemistry | publisher=Pearson | location=Boston | year=2012 | isbn=978-0-321-70733-8 | ref=harv}}

[[Категорія:Біологічні ліганди|*]]
[[Категорія:Сигнальні системи клітин]]


text:
# Рац Микола Дмитрович
Микола Дмитрович Рац (15 липня 1911, станція Апостолове, тепер Криворізького району Дніпропетровської області — листопад 1968, місто Київ) — український радянський діяч, голова Комітету у справах фізкультури і спорту при РМ УРСР.

## Біографія
Член ВКП(б) з 1939 року.
У 1941—1944 роках — у Червоній армії, учасник німецько-радянської війни. Служив на політичній роботі в 17-му гвардійському стрілецькому корпусі Південно-Західного фронту, фронтовому розподільному евакуаційному пункті № 27 2-го Українського та Північно-Західного фронтів.
У серпні 1944 — квітні 1946 року — начальник Чернівецького обласного управління кінофікації.
У квітні 1946 року — заступник завідувача відділу кадрів Чернівецького обласного комітенту КП(б)У.
У квітні 1946 (затв. у березні 1947) — вересні 1949 року — заступник міністра кінематографії Української РСР з кадрів.
З вересня 1949 по вересень 1951 року — слухач Київської Вищої партійної школи при ЦК КП(б)У.
У вересні 1951 — квітні 1953 року — голова Комітету у справах фізкультури і спорту при РМ УРСР.
У червні (затв.) 1953 — березні 1954 року — начальник Управління фізичної культури та спорту Міністерства охорони здоров'я УРСР — заступник міністра охорони здоров'я УРСР.
У березні 1954 — березні 1957 року — голова Комітету із фізичної культури і спорту при РМ УРСР.
На 1957—1959 роки — директор Української кіностудії хронікально-документальних фільмів. Член Спілки кінематографістів України.
До 1968 року — персональний пенсіонер у Києві.
Помер наприкінці листопада 1968 року в Києві.

## Звання
- політрук
- капітан

## Нагороди
- орден «Знак Пошани» (23.01.1948)
- медалі

title: Рац Микола Дмитрович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Рац Микола Дмитрович
| зображення           = Рац Микола Дмитрович.jpg
| розмір_зображення    = 200 пкс
| дата_народження      = 15.07.1911
| місце_народження     = станція [[Апостолове]], тепер [[Криворізький район|Криворізького району]] [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]]
| дата_смерті          = 1968
| місце_смерті         = місто [[Київ]]
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[українець]]
| військове звання     =
| партія               = [[КПРС]]
| нагороди             = {{орден «Знак Пошани»}}
}}
{{Однофамільці|Рац}}
'''Микола Дмитрович Рац''' ({{ДН|15|07|1911}}, станція [[Апостолове]], тепер [[Криворізький район|Криворізького району]] [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]] — листопад {{ДС|||1968}}, місто [[Київ]]) — український [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянський]] діяч, голова Комітету у справах фізкультури і спорту при РМ УРСР.

== Біографія ==
Член [[ВКП(б)]] з 1939 року.

У 1941—1944 роках — у Червоній армії, учасник німецько-радянської війни. Служив на політичній роботі в 17-му гвардійському стрілецькому корпусі Південно-Західного фронту, фронтовому розподільному евакуаційному пункті № 27 2-го Українського та Північно-Західного фронтів.

У серпні 1944 — квітні 1946 року — начальник Чернівецького обласного управління кінофікації.

У квітні 1946 року — заступник завідувача відділу кадрів Чернівецького обласного комітенту КП(б)У.

У квітні 1946 (затв. у березні 1947) — вересні 1949 року — заступник міністра кінематографії Української РСР з кадрів.

З вересня 1949 по вересень 1951 року — слухач [[Вища партійна школа при ЦК КПУ|Київської Вищої партійної школи при ЦК КП(б)У]].

У вересні 1951 — квітні 1953 року — голова [[Комітет по фізичній культурі і спорту при РМ УРСР|Комітету у справах фізкультури і спорту при РМ УРСР]].

У червні (затв.) 1953 — березні 1954 року — начальник Управління фізичної культури та спорту Міністерства охорони здоров'я УРСР — заступник міністра охорони здоров'я УРСР.

У березні 1954 — березні 1957 року — голова [[Комітет по фізичній культурі і спорту при РМ УРСР|Комітету із фізичної культури і спорту при РМ УРСР]].

На 1957—1959 роки — директор Української кіностудії хронікально-документальних фільмів. Член Спілки кінематографістів України.

До 1968 року — персональний пенсіонер у Києві.

Помер наприкінці листопада 1968 року в Києві.

== Звання ==
* [[політрук]]
* [[капітан]]

== Нагороди ==
* [[орден «Знак Пошани»]] (23.01.1948)
* медалі

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* газета «Радянська Україна» (Київ), .09.1951
* [https://pamyat-naroda.ru/heroes/person-hero91827787/?backurl=%2Fheroes%2F%3Fadv_search%3Dy%26last_name%3DРац%26first_name%3DНиколай%26date_birth_from%3D%26static_hash%3Dff70013ee5a8dcd86573d518afdfc00db3573f3600cdbc1aa8742bd494516397v17%26group%3Dall%26types%3Dpamyat_commander%3Anagrady_nagrad_doc%3Anagrady_uchet_kartoteka%3Anagrady_ubilein_kartoteka%3Apdv_kart_in%3Apdv_kart_in_inostranec%3Apamyat_voenkomat%3Apotery_vpp%3Apamyat_zsp_parts%3Akld_ran%3Akld_bolezn%3Akld_polit%3Akld_upk%3Akld_vmf%3Akld_partizan%3Apotery_doneseniya_o_poteryah%3Apotery_gospitali%3Apotery_utochenie_poter%3Apotery_spiski_zahoroneniy%3Apotery_voennoplen%3Apotery_iskluchenie_iz_spiskov%3Apotery_kartoteki%3Apotery_rvk_extra%3Apotery_isp_extra%3Asame_doroga%26page%3D1%26grouppersons%3D1%26middle_name%3DДмитриевич&search_view_id=smperson_guk2913808 Рац Николай Дмитриевич] {{ref-ru}}

{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Члени КПРС]]

title: Рац Микола Дмитрович

Народився: 15 липня 1911 · станція Апостолове, тепер Криворізького району Дніпропетровської області

Помер: 1968 · місто Київ

Національність: українець

Партія: КПРС

Нагороди: Орден «Знак Пошани»


text:
# Ютрейп
Ютрейп (нід. Jutrijp) — село в нідерландській провінції Фрисландія. Входить до муніципалітету Південно-Західна Фрисландія.
Його площа становить 6,08км², а населення станом на 2021 рік складало 275 осіб.
Перша згадка про населений пункт датується 1482 роком.

title: Ютрейп

wikitext:
{{НП
|статус = село
|зображення = Overzicht voorzijde - Jutrijp - 20334249 - RCE.jpg
|площа = 6,08
|населення = 275
|рік перепису = 2021
}}
'''Ютрейп''' ({{lang-nl|Jutrijp}}) — село в [[Нідерланди|нідерландській]] провінції [[Фрисландія (Нідерланди)|Фрисландія]]. Входить до [[Муніципалітет (Нідерланди)|муніципалітету]] [[Південно-Західна Фрисландія]].

Його площа становить 6,08км², а населення станом на 2021 рік складало 275 осіб.

Перша згадка про населений пункт датується 1482 роком.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://sudwestfryslan.nl Офіційний сайт муніципалітету Південно-Західна Фрисландія] {{ref-nl}}

{{Муніципалітет Південно-Західна Фрисландія}}
{{Authority control}}
{{Netherlands-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти провінції Фрисландія (Нідерланди)]]
[[Категорія:Південно-Західна Фрисландія]]

title: Країна

Країна: Нідерланди

Адмінодиниця: Південно-Західна Фрисландія


text:
# Клонування людини
Клонування людини — етична і наукова проблема кінця 20 і початку 21 століття, що полягає у можливості формування і вирощування принципово нових людських істот, які би не тільки ззовні, але й на генетичному рівні відтворювали того чи іншого індивіда, тобто генетично ідентичних копій біологічної сутності.
Коли говорять про клонування людей, здебільшого мають на увазі не випадок однояйцевого близнюка при вагітності, а власне штампування людей, хоча однояйцеві близнюки є клонами один одного у повному розумінні цього слова, та цей процес, у разі загибелі ембріона вважається неетичним.

## Клонування в сучасному світі
Технологія клонування в наш час ще не повністю досліджена. Процес клонування порушує, крім технологічних та медичних багато етичних та правових питань, що лежать в області вивчення біоетики.
Одним із найбільш вивчених методів клонування є метод «перенесення ядра». Саме він і був застосований при клонуванні вівці Доллі у Великій Британії — організму, який прожив достатню кількість років, щоб говорити про успішність експерименту. На думку вчених, така методика є поки що найкращою серед тих, які ми маємо, щоб приступити безпосередньо до розробки методики клонування людей.
На початку 2008 року американські учені заявили, що їм вперше вдалося клонувати людину. Це 5 людських ембріонів, які прожили 5 днів. Далі, аби вивчити матеріал вчені вбили дані ембріони. Через 2 тижні після цього повідомлення Папа Римський виступив із заявою, в якій засудив проведення подібних експериментів, бо вони, на його думку, знищують людську особистість.
Іншим, більш обмеженим і менш вивченим є метод партеногенезу.
Так звана технологія «розщеплення ембріона», хоч і повинна давати генетично ідентичних між собою організмів, проте не може забезпечити їх ідентичності із батьківським організмом, і через це технологією клонування не вважається і як можливий його варіант не розглядається.

## Типи клонування людини

### Репродуктивне клонування людини
Репродуктивне клонування людини передбачає, що індивід, який народився у результаті клонування повинен отримати ім'я, громадянські права, освіту, виховання, тобто все те, що отримують інші повноправні громадяни держави, що створює правові суперечності та невизначеність щодо цього питання в сучасному світі. Репродуктивне клонування порушує питання природи людської ідентичності.
Репродуктивне клонування людей зустрілося із великою кількістю етичних, релігійних, юридичних проблем, що на сьогоднішній день не мають конкретного вирішення. В більшості країн світу репродуктивне клонування заборонено законом.

### Терапевтичне клонування людини
Терапевтичне клонування людини передбачає, що розвиток ембріону закінчується через 14 днів, використовується для отримання стовбурових клітин з ембріону.
Законодавці багатьох країн бояться, що легалізація терапевтичного клонування може призвести до переходу його у репродуктивне. Проте у деяких державах, як то Велика Британія, терапевтичне клонування є дозволеним.

## Біологічна безпека
Обговорюються проблеми біологічної безпеки клонування людини, зокрема довготривала непередбачуваність генетичних змін, небезпека витоку технологій клонування до різних кримінальних чи терористичних структур.

## Ідентичність клонів
Всупереч поширеній думці, клон не є завжди точною копією людини, на основі якої був клонований, оскільки при клонуванні копіюється лише генотип, а фенотип може бути відмінним, у залежності від навколишнього середовища, обставин. Так, наприклад, якщо взяти шість різних клонів і вирощувати їх у різних умовах:
- клон при поганому харчуванні виросте низьким і худим
- клон, якого постійно перегодовувати і обмежувати у фізичних навантаженнях, буде страждати ожирінням
- клон, який харчувався висококалорійною, але недостатньою на вітаміни та мінерали необхідні для росту їжею, виросте товстим, але невисоким
- клон, забезпечений нормальним харчуванням і серйозними фізичними навантаженнями, виросте сильним і мускулистим
- клон, якому довелося в період росту носити важкі речі, виросте невисоким, але мускулистим
- клон, якому в ембріональному періоді вводили тератогенні речовини, буде мати вроджені відхилення від розвитку

## Суспільство і клонування
Керівник Шотландського наукового центру Рослін Гаррі Ґріффін, в якому були успішно вперше були клоновано вівцю Доллі, повідомив, що у разі клонування людей, вони були би приречені на важкі захворювання і наголосив на необхідності припинення таких експериментів.

## Релігія і клонування
У Ватикані Папа Римський прийняв 7 нових смертних гріхів, серед яких є «маніпуляції на генному рівні».

## Закон і клонування
Питання про клонування людини викликало низку протестів, як зі сторони церкви, так і на законодавчому рівні.
В 1997 році ЮНЕСКО прийняла Загальну декларацію, яка забороняє клонування людини та передбачає суворий контроль держави над усіма дослідженнями в цьому напрямі. Ті або інші форми заборони клонування застосовують Німеччина, Іспанія, Данія, Велика Британія, Італія, Франція, Швеція, Нідерланди, Бельгія, а також Японія, Австралія та інші країни.
Близько 27 країн Європи підписали «Додатковий протокол про заборону клонування людини до Конвенції Ради Європи "Про права людини та біомедицину" 1997 року». У преамбулі Додаткового протоколу відзначається, що «інструменталізація людських істот шляхом навмисного створення генетично ідентичних людських істот є несумісною із гідністю людини і, таким чином, становить зловживання біологією та медициною».
За повну заборону усіх досліджень, пов'язаних з можливістю клонування людини, висловилася наукова рада при міністерстві освіти Японії. Аналогічною є позиція офіційного Вашингтона. Найкатегоричнішою є церква. Наприклад, Ватикан не раз наголошував на цілковитій неможливості втручання в акт божественного творіння.

title: Клонування людини

wikitext:
[[File:The development and the ways to rejuvenate cells - en.svg|thumb|upright=1.85|Діаграма, що ілюструє технології перепрограмування клітин людини.]]
'''Клонування людини''' — [[Етика|етична]] і наукова проблема кінця [[20 століття|20]] і початку [[21 століття]], що полягає у можливості формування і вирощування принципово нових людських істот, які би не тільки ззовні, але й на генетичному рівні відтворювали того чи іншого індивіда, тобто генетично ідентичних копій біологічної сутності.<ref name=":0">{{Cite web|url=https://life.pravda.com.ua/society/2022/05/22/248740/|title=Чому вчені досі не клонували людину?|website=Українська правда. Життя|language=uk|access-date=2025-01-26}}</ref>

Коли говорять про клонування людей, здебільшого мають на увазі не випадок однояйцевого [[близнюки|близнюка]] при [[вагітність|вагітності]], а власне штампування людей, хоча однояйцеві близнюки є клонами один одного у повному розумінні цього слова, та цей процес, у разі загибелі ембріона вважається неетичним.

== Клонування в сучасному світі ==

Технологія клонування в наш час ще не повністю досліджена. Процес клонування порушує, крім технологічних та медичних багато етичних та правових питань, що лежать в області вивчення [[Біоетика|біоетики]].

Одним із найбільш вивчених методів клонування є метод «[[перенесення ядра (клонування)|перенесення ядра]]». Саме він і був застосований при клонуванні [[вівця Доллі|вівці Доллі]] у Великій Британії — організму, який прожив достатню кількість років, щоб говорити про успішність експерименту. На думку вчених, така методика є поки що найкращою серед тих, які ми маємо, щоб приступити безпосередньо до розробки методики клонування людей.

На початку 2008 року американські учені заявили, що їм вперше вдалося клонувати людину. Це 5 людських ембріонів, які прожили 5 днів. Далі, аби вивчити матеріал вчені вбили дані ембріони. Через 2 тижні після цього повідомлення Папа Римський виступив із заявою, в якій засудив проведення подібних експериментів, бо вони, на його думку, знищують людську особистість. <ref>{{Cite web |url=https://futurum.today/klonuvannia-liudyny-mif-chy-realnist/ |title=Клонування людини: міф чи реальність |date=2017-08-20 |publisher=https://futurum.today |accessdate=2017-09-04 |archive-date=12 серпня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200812142005/https://futurum.today/klonuvannia-liudyny-mif-chy-realnist/ }}{{ref-ua}}</ref>

Іншим, більш обмеженим і менш вивченим є метод [[партеногенез]]у.

Так звана технологія «{{нп|розщеплення ембріона||en|Embryo splitting}}», хоч і повинна давати генетично ідентичних між собою організмів, проте не може забезпечити їх ідентичності із батьківським організмом, і через це технологією клонування не вважається і як можливий його варіант не розглядається.

== Типи клонування людини ==

=== Репродуктивне клонування людини ===
Репродуктивне клонування людини передбачає, що індивід, який народився у результаті клонування повинен отримати ім'я, громадянські права, освіту, виховання, тобто все те, що отримують інші повноправні громадяни держави, що створює правові суперечності та невизначеність щодо цього питання в сучасному світі. Репродуктивне клонування порушує питання природи людської ідентичності.<ref name=":0" />

Репродуктивне клонування людей зустрілося із великою кількістю етичних, релігійних, юридичних проблем, що на сьогоднішній день не мають конкретного вирішення. В більшості країн світу репродуктивне клонування заборонено законом.

=== Терапевтичне клонування людини ===

Терапевтичне клонування людини передбачає, що розвиток [[ембріон]]у закінчується через 14 днів, використовується для отримання [[стовбурові клітини|стовбурових клітин]] з ембріону.

Законодавці багатьох країн бояться, що легалізація терапевтичного клонування може призвести до переходу його у репродуктивне. Проте у деяких державах, як то [[Велика Британія]], терапевтичне клонування є дозволеним.

== Біологічна безпека ==

Обговорюються проблеми біологічної безпеки клонування людини, зокрема довготривала непередбачуваність генетичних змін, небезпека витоку технологій клонування до різних кримінальних чи терористичних структур.

== Ідентичність клонів ==

Всупереч поширеній думці, клон не є завжди точною копією людини, на основі якої був клонований, оскільки при клонуванні копіюється лише [[генотип]], а [[фенотип]] може бути відмінним, у залежності від навколишнього середовища, обставин. Так, наприклад, якщо взяти шість різних клонів і вирощувати їх у різних умовах:

* клон при поганому харчуванні виросте низьким і худим
* клон, якого постійно перегодовувати і обмежувати у фізичних навантаженнях, буде страждати ожирінням
* клон, який харчувався висококалорійною, але недостатньою на вітаміни та мінерали необхідні для росту їжею, виросте товстим, але невисоким
* клон, забезпечений нормальним харчуванням і серйозними фізичними навантаженнями, виросте сильним і мускулистим
* клон, якому довелося в період росту носити важкі речі, виросте невисоким, але мускулистим
* клон, якому в ембріональному періоді вводили тератогенні речовини, буде мати вроджені відхилення від розвитку

== Суспільство і клонування ==
Керівник Шотландського наукового центру Рослін Гаррі Ґріффін, в якому були успішно вперше були клоновано [[Вівця Доллі|вівцю Доллі,]] повідомив, що у разі клонування людей, вони були би приречені на важкі захворювання і наголосив на необхідності припинення таких експериментів.<ref>{{Cite news|url=https://www.radiosvoboda.org/a/897943.html|title=Проблема клонування людини|last=Свобода|first=Радіо|date=2020-09-28|language=uk|work=Радіо Свобода|access-date=2025-01-26}}</ref>

== Релігія і клонування ==

У Ватикані Папа Римський прийняв 7 нових смертних гріхів, серед яких є «маніпуляції на генному рівні».

== Закон і клонування ==

Питання про клонування людини викликало низку протестів, як зі сторони церкви, так і на законодавчому рівні.

В 1997 році ЮНЕСКО прийняла Загальну декларацію, яка забороняє клонування людини та передбачає суворий контроль держави над усіма дослідженнями в цьому напрямі. Ті або інші форми заборони клонування застосовують Німеччина, Іспанія, Данія, Велика Британія, Італія, Франція, Швеція, Нідерланди, Бельгія, а також Японія, Австралія та інші країни.

Близько 27 країн Європи підписали «Додатковий протокол про заборону клонування людини до Конвенції Ради Європи "Про права людини та біомедицину" 1997 року». У преамбулі Додаткового протоколу відзначається, що «інструменталізація людських істот шляхом навмисного створення генетично ідентичних людських істот є несумісною із гідністю людини і, таким чином, становить зловживання біологією та медициною».

За повну заборону усіх досліджень, пов'язаних з можливістю клонування людини, висловилася наукова рада при міністерстві освіти Японії. Аналогічною є позиція офіційного Вашингтона. Найкатегоричнішою є церква. Наприклад, Ватикан не раз наголошував на цілковитій неможливості втручання в акт божественного творіння.

== Див. також ==

* [[Вівця Доллі]]
* [[Медична етика]]
* [[Біоетика]]
{{Wikibooks|Genes, Technology and Policy}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Розмноження людей]]
[[Категорія:Клонування]]