text:
# Партія Свободи та Справедливості
Партія Свободи та Справедливості (англ. Liberty and Justice Party) — політична партія в Гаяні. Її лідером є Ленокс Шуман, що обіймає посаду заступника спікера Національної асамблеї з 1 вересня 2020 року.

## Заснування
Партія Свободи та справедливості (ПСС) була заснована 12 січня 2019 року Леноксом Шуманом, колишнім тошао (керівником) Місії Святого Катберта. Хоча партія отримала найбільшу підтримку від корінних виборців, вона прагнула бути інклюзивною для всіх гаянців. У своїй установчій промові Шуман заявив, що ПСС виступатиме проти расової політики та домагатиметься більш ефективних державних послуг.

## Загальні вибори-2020
ПСС брала участь у загальних виборах 2020 року з Шуманом як кандидатом у президенти. У своєму маніфесті під назвою «Стовпи процвітання» партія пообіцяла ініціативи, спрямовані на зростання гаянської економіки та покращення освітніх можливостей. Отримавши 2 657 голосів, вона здобула спільне місце в парламенті завдяки виборчому альянсу з партіями «Нова та об'єднана Гаяна» та «Новий рух». Шуман був обраний депутатом від альянсу. Він також був обраний віцеспікером Національної асамблеї.

title: Партія Свободи та Справедливості

wikitext:
{{Партія
| назва_партії =
| країна =
| вебсайт = [https://web.archive.org/web/20210124185942/http://voteljp.com/ voteljp.com]
}}

'''Партія Свободи та Справедливості''' ({{Lang-en|Liberty and Justice Party}}) — [[політична партія]] в [[Гаяна|Гаяні]]. Її лідером є [[Ленокс Шуман]], що обіймає посаду заступника спікера [[Національна асамблея Гаяни|Національної асамблеї]] з 1 вересня 2020 року.

== Заснування ==
Партія Свободи та справедливості (ПСС) була заснована 12 січня 2019 року Леноксом Шуманом, колишнім тошао (керівником) Місії Святого Катберта. Хоча партія отримала найбільшу підтримку від корінних виборців, вона прагнула бути інклюзивною для всіх гаянців. У своїй установчій промові Шуман заявив, що ПСС виступатиме проти расової політики та домагатиметься більш ефективних державних послуг.<ref>{{Cite web|date=2019-01-10|title=Shuman-fronted Liberty and Justice Party launch for Georgetown Club|url=https://www.stabroeknews.com/2019/01/10/news/guyana/shuman-fronted-liberty-and-justice-party-launch-for-georgetown-club/|access-date=2021-08-22|website=Stabroek News|language=en-US}}</ref><ref>{{Cite web|date=2019-01-14|title=Shuman pushes inclusive approach for governance with his Liberty and Justice Party|url=https://newssourcegy.com/news/shuman-pushes-inclusive-approach-for-governance-with-his-liberty-and-justice-party/|access-date=2021-08-31|website=News Source Guyana|language=en-US}}</ref>

== Загальні вибори-2020 ==
ПСС брала участь у загальних виборах 2020 року з Шуманом як кандидатом у президенти.<ref name=":0">{{Cite news|date=4 серпня 2020|title=Joinder list meets today to finalize parliamentary seat|work=Kaieteur News|url=https://www.kaieteurnewsonline.com/2020/08/04/joinder-list-meets-today-to-finalize-parliamentary-seat/|access-date=15 липня 2021|language=en-US}}</ref> У своєму маніфесті під назвою «Стовпи процвітання» партія пообіцяла ініціативи, спрямовані на зростання гаянської економіки та покращення освітніх можливостей.<ref>{{Cite web|title=Manifesto|url=http://voteljp.com/manifesto/|url-status=dead|archive-url=https://web.archive.org/web/20210124191304/http://voteljp.com/manifesto/|archive-date=2021-01-24|website=Liberty and Justice Party|language=en-US}}</ref> Отримавши 2 657 голосів, вона здобула спільне місце в парламенті завдяки виборчому альянсу з партіями «Нова та об'єднана Гаяна» та «Новий рух». Шуман був обраний депутатом від альянсу.<ref>{{Cite web|date=2020-08-08|title=Shuman to be first MP for joined lists of new parties|url=https://www.stabroeknews.com/2020/08/08/news/guyana/shuman-to-be-first-mp-for-joined-lists-of-new-parties/|access-date=2022-02-27|website=Stabroek News|language=en-US}}</ref> Він також був обраний віцеспікером Національної асамблеї.<ref name="first">{{cite news|last=Braithwaite|first=Isaiah|date=1 вересня 2020|title=Manzoor Nadir elected Speaker of 12th Parliament|website=Department of Public Information|url=https://dpi.gov.gy/manzoor-nadir-elected-speaker-of-12th-parliament/|access-date=26 листопада 2021|language=en-US}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Політичні партії, засновані 2019]]
[[Категорія:Політичні партії Гаяни]]
[[Категорія:Засновані в Гаяні 2019]]

title: Партія Свободи та Справедливості ·

Країна: Гаяна

Штаб-квартира: Джорджтаун, Гаяна


text:
# Печера 60-річчя Жовтня
Печера 60-річчя Жовтня (рос. 60-летия Октября) — печера в Архангельській області, на Біломорсько-Кулойському плато європейської півночі Росії. Карстова печера горизонтального типу простягання. Загальна протяжність — 820 м. Глибина печери становить 15 м. Категорія складності проходження ходів печери — 2А.

wikiname: ukwiki

title: Печера 60-річчя Жовтня

in_language: uk

wikitext:
{{Печера
| назва  = 60-річчя Жовтня
| оригінальна назва = {{lang-ru|60-летия Октября}}
| зображення =
| підпис =
| тип = карстова
| геологія =
| глибина = 15
| довжина = 820
| об'єм =
| амплітуда =
| висота  = <!-- над рівнем моря -->
| кількість входів =
| рік відкриття =
| труднощі = 2А
| небезпека =
| відкрита для відвідувачів =
| довжина відкритої частини =
| освітлення =
| сайт  = <!-- www.pechera.com -->
| країна = [[Росія]]
| регіон = [[Архангельська область]]
| розташування =
| координати = <!--{{coord||||N/S||||W/E| }}-->
}}
{{Otheruses|60-річчя Жовтня (значення)}}
'''Печера 60-річчя Жовтня''' ({{lang-ru|60-летия Октября}}) — [[печера]] в [[Архангельська область|Архангельській області]], на [[Біломорсько-Кулойське плато|Біломорсько-Кулойському плато]] європейської півночі [[Росія|Росії]]{{sfn|Шакир Ю. А. и др.|1989}}. [[Карст]]ова печера горизонтального типу простягання. Загальна протяжність — 820 м{{sfn|Шакир Ю. А. и др.|1989}}. Глибина печери становить 15 м{{sfn|Шакир Ю. А. и др.|1989}}. [[Категорія складності печер|Категорія складності]] проходження ходів печери — 2А{{sfn|Шакир Ю. А. и др.|1989}}.

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=

}}

== Література ==
* {{ref-ru}} {{книга |автор = |частина =  |посилання частина = |заголовок =Пещеры Пинего-Северодвинской карстовой области : Сборник статей  |посилання = http://www.nordspeleo.ru/cca/ppcko/index.htm |відповідальний = |місце = {{Л.}} |видавництво = [[Російське географічне товариство|Географическое общество СССР]]  |рік = 1974 |сторінок =189 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор =[[Дублянський Віктор Миколайович|Дублянский В. Н.]], Илюхин В. В. |заголовок = Крупнейшие карстовые пещеры и шахты СССР |посилання = |том= |відповідальний = |місце = {{М.}} |видавництво =[[Наука (видавництво)|Наука]] |рік =1982 |сторінок = 150 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref =Дублянский В. Н., Илюхин В. В. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = Чикишев А. Г.  |заголовок = Пещеры на территории СССР|посилання = |том= |відповідальний = |місце = {{М.}} |видавництво =[[Наука (видавництво)|Наука]] |рік =1973 |сторінок = 137 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref =Чикишев А. Г.}}
* {{ref-ru}} {{книга |автор =[[Шакір Юрій Олександрович|Шакир Ю. А.]] и др. |заголовок = Перечень классифицированных пещер |посилання = http://www.snowcave.ru/mcrgo/caves/cavelist1989.htm |том= |відповідальний =сост. Шакир Ю. А. |місце = {{М.}} |видавництво =ЦРИБ «Турист» |рік = 1989 |сторінок = |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref =Шакир Ю. А. и др.}}

== Посилання ==
* {{cite web 2  |date= |url=https://speleoatlas.ru/ |title=Информационно-поисковая система «Пещеры» |type= |publisher= [[Російське географічне товариство|Русское географическое общество]] |website=speleoatlas.ru |accessdate=24 серпня 2019 року |archiveurl=http://web.archive.org/web/20190328163932/https://speleoatlas.ru/ |deadlink= |archivedate=24 серпня 2019 року |lang=ru |showlang=1 |quote= |ref= ИПС «Пещеры» }}

{{Портали|Геоморфологія|Географія|Росія}}

{{DEFAULTSORT:60-річчя}}
[[Категорія:Печери Архангельської області]]

title: Характеристики

Тип: карстова

title: Дослідження

Категорія складності: 2А

title: Розташування

Країна: Росія

Регіон: Архангельська область


text:
# Кров Амбера
«Кров Амбера» (англ. Blood of Amber) — роман американського письменника Роджера Желязни, що вийшов у 1986 році. Друга книга з другої пенталогії циклу романів «Хроніки Амбера».
Була номінована в 1987 році на премію журналу «Локус» у номінації найкращий фентезійний роман.

## Сюжет
Роман починається з «роздумів у кришталевій печері» — головний герой Мерлін заточений в дивному місці, де він не може використовувати свою чарівну силу. Після сутички з Джасрою, яка намагається його вбити, він все-таки зв'язується зі своєю амберською тітонькою Флорою. Флора допомагає Мерліну перенестися на Землю, в Сан-Франциско.
Мерліну доводиться зіткнутися з новим для нього противником — чаклуном в масці. Чаклун в масці захопив Вежу Чотирьох Світів і знерухомив Джасру і вона тепер слугувала вішалкою для одягу. Після сутички з «Маскою» Мерлін забирає Джасру-вішалку в амберський палац.

title: Кров Амбера

wikitext:
{{Видання
|назва              = Кров Амбера
|назва_оригіналу    = Blood of Amber<!-- якщо оригінал видано іншою мовою -->
|зображення         =
|ширина             = 250px
|підпис             =
|автор              = [[Роджер Желязни]]
|ілюстрації         = <!-- автор-ілюстратор -->
|дизайн_обкладинки  = Нед Дамерон<!-- автор обкладинки -->
|країна             = {{USA}}<!-- країна оригінального видання -->
|мова               = [[англійська]]<!-- оригінальна мова видання -->
|серія              = [[Хроніки Амбера]]<!-- назва серії, якщо є -->
|тема               =
|жанр               = [[фентезі]]
|місце              = <!-- місце (місто) видання -->
|видавництво        = [[Arbor House]]<br/>[[Underwood–Miller]]
|дата_публікації    = 1986<!-- дата публікації оригінального видання -->
|публікація_українською_мовою = <!-- дата першого видання українською -->
|переклад           = <!-- перекладачі (рік) -->
|носій              = <!-- на папері/онлайн -->
|розмір             = <!-- фізичні х-ки: розміри/маса -->
|сторінки           = 215<!-- бажано для першого видання -->
|isbn               = 0-87795-829-7
|попередній_твір    = [[Козирі долі]]
|наступний_твір     = [[Знак Хаосу]]
|тираж              =
}}
'''«Кров Амбера»''' ({{lang-en|Blood of Amber}}) — [[Роман (жанр)|роман]] [[америка]]нського письменника [[Роджер Желязни|Роджера Желязни]], що вийшов у 1986 році. Друга книга з другої пенталогії циклу романів «[[Хроніки Амбера]]».

Була номінована в [[1987]] році на [[Премія Локус|премію журналу «Локус»]] у номінації [[Премія «Локус» за найкращий фентезійний роман (XX століття)|найкращий фентезійний роман]].<ref name="WWE-1987">{{cite web| url = http://www.worldswithoutend.com/books_year_index.asp?year=1987| title = 1987 Award Winners & Nominees| work = Worlds Without End| archiveurl = https://web.archive.org/web/20170709162306/https://www.worldswithoutend.com/books_year_index.asp?Year=1987| archivedate = 2017-07-09| accessdate = 2017-05-25}}</ref>

== Сюжет ==
Роман починається з «роздумів у кришталевій печері» — головний герой Мерлін заточений в дивному місці, де він не може використовувати свою чарівну силу. Після сутички з Джасрою, яка намагається його вбити, він все-таки зв'язується зі своєю амберською тітонькою Флорою. Флора допомагає Мерліну перенестися на Землю, в [[Сан-Франциско]].

Мерліну доводиться зіткнутися з новим для нього противником — чаклуном в масці. Чаклун в масці захопив Вежу Чотирьох Світів і знерухомив Джасру і вона тепер слугувала вішалкою для одягу. Після сутички з «Маскою» Мерлін забирає Джасру-вішалку в амберський палац.
{{Заготівля розділу|дата=травень 2017}}

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Посилання ==
* {{Fantlab | http://fantlab.ru/work46}}
* [http://lib.ru/ZELQZNY/amber7.txt «Кров Амбера»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171002185017/http://www.lib.ru/ZELQZNY/amber7.txt |date=2 жовтня 2017 }} в бібліотеці Мошкова
* [https://www.kirkusreviews.com/book-reviews/roger-zelazny-2/blood-of-amber/ Blood of Amber.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304110320/https://www.kirkusreviews.com/book-reviews/roger-zelazny-2/blood-of-amber/ |date=4 березня 2016 }} Kirkus books reviews, 25 вересня 1986 {{ref-en}}

{{Твори Роджера Желязни}}
{{ВП-портали|Література|Фантастика|Фентезі||США}}

[[Категорія:Фентезійні романи 1986]]
[[Категорія:Фентезійні романи США]]
[[Категорія:Твори Роджера Желязни]]
[[Категорія:Англомовні фантастичні романи]]
[[Категорія:Науково-фентезійні романи]]
[[Категорія:Хроніки Амбера]]
[[Категорія:Книги за алфавітом]]
[[Категорія:Романи, перекладені українською мовою]]

title: «Кров Амбера»

Автор: Роджер Желязни

Назва мовою оригіналу: Blood of Amber

Дизайн обкладинки: Нед Дамерон

Країна: США

Мова: англійська

Серія: Хроніки Амбера

Жанр: фентезі

Місце: США

Видавництво: Arbor House · Underwood–Miller

Попередній твір: Козирі долі

Наступний твір: Знак Хаосу


text:
# Сульфоніламіни
Сульфоніламіни (англ. sulfonylamines, [sulfimides]) — хімічні сполуки зі структурою RN=S(=O)2. Приміром, N-сульфонілметиламін CH3N=S(=O)2.

title: Сульфоніламіни

wikitext:
'''Сульфоніламіни''' ({{lang-en|sulfonylamines, [sulfimides]}}) — [[хімічні сполуки]] зі структурою RN=S(=O)2. Приміром, N-сульфонілметиламін CH3N=S(=O)2.

== Література ==
* Глосарій термінів з хімії // Й. Опейда, О. Швайка. Ін-т фізико-органічної хімії та вуглехімії ім. Л. М. Литвиненка НАН України, Донецький національний університет. — Донецьк : Вебер, 2008. — 758 с. — ISBN 978-966-335-206-0

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Chem-stub}}
{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Хімічні сполуки]]
[[Категорія:Хімічна термінологія]]


text:
# Анна Катерина Констанція Ваза
Анна Катерина Констанція Ваза (пол. Anna Katarzyna Konstancja Waza; 7 серпня 1619, Варшава — 8 жовтня 1651, Кельн) — польська принцеса, дочка короля Сигізмунда III і Констанції Австрійської.

## Біографія
Після смерті її матері у 1631 році і батька у 1632 році, парламент, щоб забезпечити принцесі належне виховання, дарував їй Бродницькі, Голубскі і Тухольські повіти, які раніше належали її матері; вона заволоділа ними тільки по досягненню повноліття в 1638 році.
З 1637 року передбачалося шлюб між Анною Катериною Констанцією та Фердинандом Карлом Австрійським, спадкоємцем Тіролю і племінником Фердинанда II, імператора Священної Римської імперії. Попри домовленості в 1639 і 1642 роках, шлюб так і не відбувся через вік Карла Фердинанда і розбіжностей з приводу посагу.
Також кандидатами на руку принцеси були курфюрст Бранденбургу Фредерік Вільгельм і Гастон Орлеанський (брат короля Франції Людовика XIII), але зрештою Анна Катерина Констанція стала дружиною курфюрста Пфальца Філіпа Вільгельма. Весілля відбулося в Варшаві 8 червня 1642 року. У неї був великий посаг у вигляді дорогоцінних каменів і грошей, в цілому вартістю 2 мільйони талерів. 18 липня 1645 року вона народила свою єдину дитину, сина, який помер в той же день.

title: Анна Катерина Констанція Ваза

wikitext:
{{Інші імена|Анна-Катерина{{!}}Анна Катерина}}
{{Особа}}
'''Анна Катерина Констанція Ваза''' ({{lang-pl|Anna Katarzyna Konstancja Waza}}; [[7 серпня]] [[1619]], [[Варшава]] — [[8 жовтня]] [[1651]], [[Кельн]]) — [[Польща|польська]] принцеса, дочка короля [[Сигізмунд III|Сигізмунда III]] і [[Констанція Австрійська Габсбург|Констанції Австрійської]].

== Біографія ==
Після смерті її матері у 1631 році і батька у 1632 році, парламент, щоб забезпечити принцесі належне виховання, дарував їй Бродницькі, Голубскі і Тухольські повіти, які раніше належали її матері; вона заволоділа ними тільки по досягненню повноліття в 1638 році.

З 1637 року передбачалося шлюб між Анною Катериною Констанцією та [[Фердинанд Карл (ерцгерцог Передньої Австрії)|Фердинандом Карлом Австрійським]], спадкоємцем Тіролю і племінником [[Фердинанд II (імператор Священної Римської імперії)|Фердинанда II]], імператора Священної Римської імперії. Попри домовленості в 1639 і 1642 роках, шлюб так і не відбувся через вік Карла Фердинанда і розбіжностей з приводу [[Посаг|посагу]].

Також кандидатами на руку принцеси були курфюрст Бранденбургу [[Фрідріх Вільгельм I (курфюрст Бранденбургу)|Фредерік Вільгельм]] і [[Гастон Орлеанський]] (брат короля Франції [[Людовик XIII|Людовика XIII]]), але зрештою Анна Катерина Констанція стала дружиною курфюрста Пфальца [[Філіпп Вільгельм (курфюрст Пфальцу)|Філіпа Вільгельма]]. Весілля відбулося в [[Варшава|Варшаві]] 8 червня 1642 року. У неї був великий посаг у вигляді дорогоцінних каменів і грошей, в цілому вартістю 2 мільйони [[талер]]ів. 18 липня 1645 року вона народила свою єдину дитину, сина, який помер в той же день.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.ipsb.nina.gov.pl/a/biografia/anna-katarzyna-konstancja-krolewna Anna Katarzyna Konstancja] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190417093337/https://www.ipsb.nina.gov.pl/a/biografia/anna-katarzyna-konstancja-krolewna |date=17 квітня 2019 }} // Polski Slownik Biograficzny {{ref-pl}}

{{нормативний контроль}}

{{bio-stub}}

[[Категорія:Польські принцеси]]

title: Анна Катерина Констанція Ваза

Народилася: 7 серпня 1619 · Варшава, Річ Посполита

Померла: 8 жовтня 1651 (32 роки) · Кельн, Куррейнський округd, Священна Римська імперія

Поховання: Церква Святого Андрія

Країна: Річ Посполита

Діяльність: політична діячка, Electress

Титул: принцеса

Посада: староста Бродницькийd

Рід: Ваза

Батько: Сигізмунд III Ваза

Мати: Констанція Австрійська Габсбург

Брати, сестри: Олександр Карл Ваза, Ян II Казимир, Ян Альберт Ваза, Владислав IV Ваза і Кароль Фердинанд Ваза

У шлюбі з: Філіпп Вільгельм (курфюрст Пфальцу)


text:
# Рачини (Седлецький повіт)
Рачини (пол. Raczyny) — село в Польщі, у гміні Пшесмики Седлецького повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 157 осіб (2011).
У 1975—1998 роках село належало до Седлецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 78      | 13                 | 47               | 18                   |
| Жінки    | 79      | 12                 | 38               | 29                   |
| Разом    | 157     | 25                 | 85               | 47                   |

title: Рачини (Седлецький повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Рачини
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Raczyny}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Седлецький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Пшесмики (гміна){{!}}Пшесмики
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 157
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 25
|поштовий індекс        = 08-109
|автомобільний код      = WSI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0684599
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Рачини}}

'''Рачини''' ({{lang-pl|Raczyny}}) — село в Польщі, у [[Пшесмики (гміна)|гміні Пшесмики]] [[Седлецький повіт|Седлецького повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:157}} {{МНОЖИНА:157|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975—1998 роках]] село належало до [[Седлецьке воєводство|Седлецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=78 |ЧолПре=13 |ЧолПрац=47 |ЧолПост=18
|Жін=79 |ЖінПре=12 |ЖінПрац=38 |ЖінПост=29
|Разом=157 |РазомПре=25 |РазомПрац=85 |РазомПост=47
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS, працездатний вік для чоловіків становить 18—64 років, для жінок — 18—59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Пшесмики}}

[[Категорія:Села Седлецького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Седлецький повіт

Гміна: Пшесмики

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WSI

OSM: ↑1386755 ·R (Ґміна Пшесмики)


text:
# Збройні сили Китайської Республіки
Збройні сили Китайської Республіки (кит.: 中華民國 軍事) — сукупність військ Китайської Республіки,  яка раніше охоплювала територію континентального Китаю та зараз охоплює залишки юрисдикції які включають острови Тайвань, Пенху, Цзіньмень, Мацзу, та інші менші острови під контролем республіканських сил, таких як Тайпін у Південнокитайському морі.
Вони складаються з сухопутних військ, військово-морських сил (включаючи морську піхоту), повітряні сили та військову поліцію. Військові перебувають під цивільним контролем Міністерства національної оборони, агенція на рівні кабінету міністрів, яку контролює Законодавчий юань. Вони раніше називалися Національно-революційною армією (НРА) перед перейменуванням на збройні сили Республіки Китай в 1947 внаслідок виконання новооприлюдненої Конституції Республіки Китай. Вони також історично згадувалися як Національні збройні сили Китаю (НЗСК)  перед створенням Китайської Народної Республіки та території континентального Китаю та поступової втрати міжнародного визнання у 1970-х роках від Організації Об'єднаних Націй та багатьох країн, як наприклад Сполучених Штатів Америки.
До 1970-х років та до закінчення воєнного стану, Основна місія військових полягала в тому, щоб РК зрештою відбила материковий Китай від комуністично-контольованої Китайської Народної Республіки (КНР) через такі кампанії, як Проект Національна слава. Поточна головна місія військових – захист островів, які залишаються під контролем РК, від можливого військового вторгнення з боку Народно-визвольної армії Китаю КНР, яке розглядається як головна загроза для РК у триваючій суперечці про неоднозначний політичний статус Тайваню починаючи з Громадянської війни в Китаї та капітуляції Японії.

## Історія

### Походження та націоналізація
Найбільш раннє використання назви «Збройні сили Республіки Китай (中華民國國軍)" можна знайти в першій Конституції Республіки Китай в уряді Нанкіна в 1947 році.
Армія Республіки Китай була відома як «Національна революційна армія», яка була заснована на материковому Китаї в 1925 році. Національна революційна армія була військовим підрозділом Гоміндану (Націоналістична партія - ГМД) з 1925 по 1947 рік у Китайській Республіці. Вона також стала регулярною армією під час початку періоду правління партії Гоміньдан, починаючи з 1928 року.
Проте з оприлюдненням другої Конституції Республіки Китай у 1947 році та формальним закінченням партії-держави Гоміндану, Національна революційна армія була перейменована на Збройні сили Республіки Китай (中華民國國軍), тоді як основну частину її сил формувала армія Республіки Китай. Збройні сили були націоналізовані й, таким чином, більше не належали до Гоміндану. Збройні сили РК перемістилися на острів Тайвань після завершення другої фази Громадянської війни в Китаї в 1949 році.

### Сухопутні війська
Сухопутні війська були створені в 1924 році. Це можна простежити до заснування військової академії Вампу у Кантоні одним з лідерів реполюції  1911 року Сунь Ятсеном і побудованих як Національна революційна армія, військова частина Гоміндану. Військова академія Вампу була переміщена в Район Фоншань, Місто Гаосюн, Тайвань після 1949 року. Вона була відновлена, як Військова академія Китайської Республіки (中華民國陸軍軍官學校).

### Військово-морські сили
Військово-морський флот династії Цін вперше піддався впливу Заходу. Зі створенням Китайської республіки в 1912 році багато колишніх військово-морських офіцерів Цин погодилися з революційним ідеалом Сіньхая і приєдналися до ВМС РК. Однак, оскільки воєначальники продовжували вражати територію Республіки Китай, розвиток республіканського флоту був дещо повільним. Крім того, під час його розвитку були внутрішні конфлікти. Під час 2-ї японо-китайської війни більша частина військово-морського флоту РК була знищена Імперським флотом Японії. У 1946 році в Шанхаї була заснована Військово-морська академія Республіки Китай; у 1949 році її було перевезено до Тайваню.

### Морська піхота
Корпус морської піхоти РК був сформований з колишнього сторожового корпусу військово-морського флоту в грудні 1914 року. Раніше він мав дві дивізії, 66-ту та 99-ту дивізії, коли її доктрина була зосереджена на відвоюванні материкового Китаю. З моменту переходу до оборонної позиції ROCMC було скорочено з приблизно 38 000 активного персоналу до лише 9 000. У 2004 році МП РК передислокувала бригаду поблизу району Тайбей для захисту від можливого обезголовлюючого удару НВАК. Офіційний девіз Корпусу морської піхоти РК: «永遠忠誠» (Вічна вірність), китайський переклад «Semper Fidelis».

### Повітряні сили
У 1920 році Сунь Ятсен заснував Міністерство авіації в Кантоні (провінція Гуандун). Але через поділ південних воєначальників його згодом розібрали. У 1929 році Чан Кайші заснував авіаційний клас у Військовій академії Республіки Китай. Його було переведено до Ханчжоу в 1931 році. Після початку 2-ї японо-китайської війни ПС Республіки Китай відповідали за збиття багатьох винищувачів ПС Японії. Після 1949 року Академія ПС РК була переведена на острів Тайвань.

### Військова поліція
Військова поліція Республіки Китай була створена в 1914 році, коли Сунь Ятсен обійняв посаду тимчасового президента. Він був створений як поліцейська охорона і для підтримки дисципліни в армії. У 1932 році націоналістичний уряд встановив «Командну роботу військової поліції» (憲兵勤務令) і Порядок служби у військовій поліції (憲兵服務章程), які створили систему військової поліції. У 1936 році в Нанкіні була заснована Військова поліцейська академія. Після 1949 року школа переїхала до Тайваню.

### Піднесення КНР
У 21 столітті, коли КНР значно збільшила свої витрати на оборону, Китайська Республіка зареєструвала найнижче зростання витрат на оборону серед основних держав Азійсько-Тихоокеанського регіону.. Ці скорочення відчули, оскільки життєво важливі наземні системи були скорочені, щоб дозволити собі модернізацію застарілих реактивних винищувачів четвертого покоління (потрібних для відповіді на програми винищувачів п’ятого покоління КНР). І навіть модернізацію реактивних винищувачів було скорочено в таких сферах, як високопродуктивні реактивні двигуни. Американо-китайська комісія з огляду економіки та безпеки виявила, що ці скорочення оборони можуть поставити під загрозу військову готовність Тайваню.

## Персонал
Через історичну спадщину, щодо колишнього контролю материкового Китаю, армія традиційно була найважливішою з військових сил Республіки Китай, хоча в 1990-х і на початку 2000-х років цей показник зменшився через усвідомлення того, що роль традиційної армії в захисті від вторгнення КНР обмежена. У результаті нещодавні програми модернізації сил призвели до реорганізації армії на менші підрозділи, як мобільні війська швидкого розгортання. З тієї ж причини більше уваги приділяється розвитку ВМС і ПС, щоб відбивати напади в Тайванській протоці, подалі від власне Тайваню.
Офіцерський корпус Збройних Сил Республіки Китай вважається компетентним, демонструючи високий рівень професіоналізму. Однак, загалом, культура в офіцерському корпусі має тенденцію бути дуже обережною та консервативною. Збройні сили також стикаються з труднощами під час найму та утримання молодших офіцерів і сержантів через конкуренцію з приватним сектором. Є, однак, плани зробити це добровольчими збройними силами.
У 2012 році Міністерство національної оборони Республіки Китай оголосило, що тривалість служби була скорочена до 4 місяців з початкового 1 року в грудні 2011 року для тих, хто народився після 1 січня 1994 року, через мету створити повністю добровольчі сили. Відтак усі придатні за станом здоров'я чоловіки, які досягли призовного віку, проходитимуть військову підготовку тривалістю 4 місяці, а не 1 рік, як це було раніше. Ті, хто народився до 1 січня 1994 року і ще не завершили військову службу, мали можливість проходити службу на не бойових посадах протягом одного року.

### Тотальна оборона
З 2021 року підготовку резервних формувань було розширено з акцентом на веденні міської та асиметричної війни. Термін підготовки резервістів збільшено до двох тижнів з 5-7 днів. У 2022 році кількість резервістів становила 2,31 млн осіб. Російське вторгнення в Україну у 2022 році посилило підтримку та розуміння громадськістю ефективності добре підготовлених і оснащених резервів.
Військові під час канікул проводять збори бойової підготовки для старшокласників.

## Організація

### Види та структура
У безпосередньому підпорядкуванні Генерального штабу на чолі з начальником Генерального штабу, який підпорядковується цивільному командному складу під керівництвом міністра оборони та президента РК, безпосередньо підпорядковані наступні командування:
- Сухопутні війська Китайської Республіки (ROCA)
- Військово-морські сили Китайської Республіки (ROCN)
  - Морська піхота Китайської Республіки (ROCMC)
- Повітряні сили Китайської Республіки (ROCAF)
- Військова поліція Китайської Республіки (ROCMP)

Адміністрація берегової охорони була створена в 2001 році з пов'язаних поліцейських і військових підрозділів і управляється виконавчим юанем і може бути включена як військова гілка під час надзвичайних ситуацій, але здебільшого залишається під цивільним контролем.
У складі збройних сил Республіки Китай (армія, флот, повітряні сили) також існують об'єднані служби, такі як політичні військові сили, зв’язківці, військові медики, адміністративні сили, фінанси тощо. Посада заступника головнокомандувача Об’єднаними силами існує в збройних силах Республіки Китай. Останньою відомою особою, яка обіймала цю посаду, був мусульманський генерал-лейтенант Ма Чін-Чіанг.
Див. також: Об'єднане командування логістики (Китайська Республіка)

## Закупівля та розробка озброєння

### Закупівлі озброєння
Придбання протягом наступних кількох років будуть спрямовані на сучасне обладнання C 4 ISR, яке значно покращить зв’язок і обмін даними між службами. Ці та інші заплановані придбання поступово перенесуть стратегічний акцент острова на офшорні дії сил вторгнення КНР. Є надія, що це допоможе зменшити жертви серед цивільного населення та пошкодження інфраструктури у разі збройного конфлікту.
Збройні сили РПЦ оснащені зброєю, отриманою в основному із США, Франції, Великої Британії та Нідерландів.
У липні 2007 року було повідомлено, що армія РК запросить придбання 30 ударних гелікоптерів AH-64D II Apache на основі оборонного бюджету на 2008 рік. Газета United Daily News повідомили, що також буде замовлено 90 гелікоптерів UH-60 Black Hawk для заміни UH-1H, які перебувають на озброєнні.
У серпні ROC запросила 60 ракет AGM-84L Harpoon Block II, 2 блоки керування наведенням Harpoon, 30 контейнерів Harpoon, 30 ракет повітряного пуску Harpoon подовженого типу, 50 комплектів модернізації Harpoon від AGM -84G до конфігурації AGM-84L та інші відповідні елементи логістики та програмної підтримки загальною вартістю дол. США125 мільйонів. Уряд Сполучених Штатів заявив про схвалення розпорядження, повідомивши Конгрес Сполучених Штатів про потенційний продаж.
У середині вересня 2007 року Пентагон повідомив Конгрес США про замовлення P-3C Orion, яке включало 12 Orion і три «запасних літака», а також замовлення на 144 ракети SM-2 Block IIIA. Загальна вартість 12 P-3C Orions оцінюється приблизно в 1,96 мільярда доларів США та 272 мільйони доларів США за 144 ракети SM-2. A contract was awarded to Lockheed Martin to refurbish the 12 P-3C Orion aircraft for the ROC on 2009-03-13, with deliveries to start in 2012.
У середині листопада 2007 року Пентагон повідомив Конгрес США про можливий продаж для модернізації наявних у РК трьох ракетних батарей Patriot до стандарту PAC-3. Загальна вартість оновлення може скласти 939 мільйонів доларів.
3 жовтня уряд США оголосив, що планує продати зброї на суму 6,5 мільярдів доларів до Республіки Китай, припинивши заморожування продажу зброї до Республіки Китай. Плани включають 30 ударних гелікоптерів AH-64D Block III Apache Longbow з датчиками нічного бачення, радаром на суму 2,5 мільярда доларів, 174 ракети повітря-повітря Stinger Block I, 1000 ракет AGM-114L Hellfire, ракети PAC-3 (330), 4 ракетні батареї, радіолокаційні комплекси, наземні станції та інше обладнання вартістю до 3,1 млрд дол. Було також включено оновлення 4 літаків E-2T до E-2C Hawkeye 2000 вартістю до 250 мільйонів доларів. Ракети Harpoon Block II (32) для підводних човнів на суму 200 мільйонів доларів США також будуть доступні для продажу, різні запасні частини для літаків на суму 334 мільйони доларів США та 182 ракети Javelin із 20 командними пусковими установками Javelin.
Однак у продаж озброєнь не входили нові винищувачі F-16 C/D, техніко-економічне обґрунтування дизель-електричних підводних човнів або гелікоптери UH-60 Black Hawk. Білий дім відмовився продати 66 винищувачів F-16C/D, оскільки Тихоокеанське командування США не відчуває потреби в продажу новітнього озброєння Республіці Китай.
29 січня 2010 року уряд США надісла Конгресу США п'ять повідомлень про продаж зброї республіці Китай, двох міношукачів класу Osprey за 105 мільйонів доларів (усі цифри в доларах США), 25 терміналів Link 16 на кораблях за 340 мільйонів доларів, двох корабельних і двох повітряних ракет Harpoon L/II за 37 мільйонів доларів, 60 UH-60M та інші супутні товари за 3,1 мільярда доларів і три батареї PAC-3 із 26 пусковими установками та 114 ракетами PAC-3 за 2,81 мільярда доларів, на загальну суму 6,392 мільярда доларів.
Зусилля РК із закупівлі зброї постійно стикаються з опозицією КНР.

### Локальні військові розробки
Легке військове озброєння, як правило, управляється Бюро озброєнь Міністерства національної оборони, чий 205-й арсенал (第205廠) відповідає за розробку та виробництво легкої зброї, такої як штурмова гвинтівка T65, легкий кулемет T75, штурмова гвинтівка T86, штурмова гвинтівка T91, пістолет T75, різні типи куль тощо.
Військові також наголошують на військовій «самостійності», що призвело до зростання місцевого військового виробництва, виробляючи такі предмети, як Національний оборонний винищувач РК, реактивну систему залпового вогню Thunderbolt 2000, броньовану машину CM-32 Yunpao, ЗРК Sky Bow II і Sky Bow III і протикорабельні ракети серії Hsiung Feng.

## Реформи та розвиток

### Цивільний контроль
Сучасні збройні сили РК побудована на основі західних військових систем, переважно армії США. Внутрішньо вони мають вид/відділ політичних воєн, який жорстко контролює та спостерігає за кожним рівнем збройних сил РК і підпорядковується безпосередньо Генеральному штабу збройних сил РК, а за потреби — безпосередньо президенту РК. Це пережиток епохи до 1949 року, коли у Гоміньдан та його армію неодноразово проникали комуністичні агенти, що призводило до того, що підрозділи на передовій перебігали до комуністичного Китаю. Щоб зміцнити свій контроль над армією та запобігти масовій втечі після відступу на Тайвань у 1949 році, CKS і CCK застосували жорсткий контроль над армією, призначивши політичних офіцерів і комісарів до рівня роти, щоб забезпечити політичну коректність у війську та лояльність до керівництва РК. Це надавало політичним офіцерам/комісарам велику владу, дозволяючи їм відмінити наказ командира підрозділу та взяти на себе управління підрозділом. Лише в останні роки департамент політичних воєн (через скорочення) зменшив свою владу в армії РК.
Два закони про оборонну реформу, запроваджені в 2002 році, надали цивільному міністру оборони контроль над усією армією та вперше в історії розширили повноваження законодавчого контролю. У минулому армія РПЦ була тісно пов’язана з Гоміньданом (націоналістичною партією) і контролювалася нею. Після демократизації 1990-х років армія перейшла на політично нейтральну позицію, хоча у 2001 році в старших офіцерських званнях домінували члени Гоміндан.

### Боротьба з корупцією
Наприкінці липня 2023 року, Комісія з дисципліни та аудиторське управління Центральної військової ради (ЦВС) Китаю розпочали розслідування щодо командувача ракетних військ та двох його заступників. За даними агентства South China Morning Post, розслідування щодо генералів розпочалося у березні поточного року, а цього місяця свою посаду залишив міністр оборони КНР Вей Фенхе, який до цього був першим головкомом Ракетних військ після їх створення.

### Доктрина та навчання
Основна мета Збройних сил Республіки Китай - забезпечити надійний стримуючий фактор проти ворожих дій шляхом створення ефективного контрудару та оборонного потенціалу. Військова доктрина Республіки Китай у 2004 році була зосереджена на принципі «офшорного залучення», згідно з яким головною метою збройних сил у будь-якому конфлікті з КНР було б утримати якомога довше бойові дії від власне Тайваню, щоб мінімізувати шкоду для інфраструктури та жертв серед цивільного населення. Станом на 2004 рік військові також почали серйозно сприймати загрозу раптової «атаки обезголовлення» з боку КНР. Отже, зростав наголос на ролі ВМС і ПС (де армія традиційно домінувала); а також розвиток сил швидкого реагування та швидка мобілізація місцевих резервних сил.
Станом на 2021 рік наголошувалося на підготовці електронної боротьби із запровадженням значних наступальних і оборонних можливостей.
Навчання Han Kuang Exercise — це щорічні військові навчання Збройних сил Республіки Китай для приведення в бойову готовність у разі нападу Народно-визвольної армії.

### Стратегія
КНР прибрла фразу «мирний» з офіційних урядових документів щодо планів повернення Тайваню.  Хоча армія РК раніше була домінуючою силою, перехід до оборонної орієнтації змінив важливість військово-морського флоту та авіації для ведення більшості боїв подалі від населених пунктів. Враховуючи нинішню бюджетну та чисельну перевагу китайської армії, Тайвань перейшов до асиметричної системи антидоступ/відмова в зоні, щоб поставити під загрозу здатність Китаю діяти в Тайванській протоці, а не намагатися порівняти свою силу. RoCN, яка колись була найбільш знехтуваною силою, стала найважливішою для перемоги над флотом вторгнення. Боротьба з ворожим флотом і потоплення транспортних кораблів призвели б до знищення великої кількості наземних сил вторгнення та назавжди погіршили б десантні можливості. Надводні кораблі в основному складаються з есмінців з керованими ракетами та фрегатів, а також чотирьох десятків невеликих, швидких ракетних катерів для знищення набагато більших китайських надводних і десантних кораблів. RoCAF оптимізований для забезпечення переваги в повітрі і колись був найсильнішим із двох країн, але поточні китайські інвестиції в технології зробили Китай набагато більш спроможним конкурувати за повітряний простір. Повітряні бази, ймовірно, піддадуться ударам китайських звичайних балістичних ракет у зоні дії острова. Тайвань має обладнання для забезпечення роботи відкритих баз під час обстрілу за допомогою систем ремонту злітно-посадкової смуги та мобільних систем ремонту літаків. Існує дві підземні авіабази, які використовуються RoCAF: База ПС Чіашань, розташована в видовбаній горі, яка може захистити 200 винищувачів, і Авіабаза Чіххан, яка може захистити 80 літаків. RoCAF керує загальнонаціональною мережею протиповітряної оборони для ураження цілей будь-де над материком; деякі зенітно-ракетні батареї також розташовані в підземних шахтах. Армія буде воювати лише в тому випадку, якщо китайським силам вдасться висадитися, і вестиме асиметричну війну. У 2014 році міністр національної оборони Тайваню Єнь Мін вважав, що країна зможе стримати китайське вторгнення принаймні один місяць.
Наприкінці 2010-х років армія Тайваню прийняла нову стратегію під назвою Загальна концепція оборони (ODC), згідно з The Diplomat. «Коротше кажучи, ODC є цілісно інтегрованою стратегією для керівництва розвитком військових сил Тайваню та спільних операцій, підкреслюючи існуючі природні переваги Тайваню, цивільної інфраструктури та засоби асиметричної війни. Він призначений для стримування та, якщо необхідно, перемоги над вторгненням Народно-визвольної армії Китаю (НВАК)». У 2021 році міністр оборони Чіу Куо-чен сказав, що «я завжди кажу своїм колегам припинити запитувати: «Скільки днів нам потрібно протриматися?» Питання полягає в тому, «скільки днів Китай хоче воювати?» Ми будемо складати їм компанію стільки днів, скільки вони захочуть битися».

title: Збройні сили Китайської Республіки

wikitext:
{{Картка збройних сил
| країна            =
| назва             = Озброєні сили Китайської Республіки
| місцева_назва     = {{noitalic|{{lang|zh-Hant|中華民國國軍}}}}
Zhōnghuá Mínguó Guójūn (мандаринська)
 Tiong-huâ Bîn-kok Kok-kun ([[Тайванська мова|тайванська]])
Chûng-fà Mìn-koet Koet-kiûn (хаккаська)
| зобр              = ROC Ministry of National Defense Seal.svg
| розмір_зобр       =
| підпис            = Емблема Міністерства національної оборони Китайської Республіки
| зобр2             = ROC Ministry of National Defense Flag.svg
| розмір_зобр2      =
| підпис2           = Прапор збройних сил Китайської Республіки
| гасло             =
| засновані         = {{start date and age|df=yes|1924|6|16}}
| поточна_форма     = {{start date and age|df=yes|1947|12|25}}
| розпущені         =

| види              = {{br list
|{{nowrap|[[Файл:Republic of China Army (ROCA) Logo.svg|40пкс]] [[Сухопутні війська Китайської Республіки|Сухопутні війська]]}}
|{{nowrap|[[Файл:Republic of China Navy (ROCN) Logo.svg|40пкс]] [[Військово-морські сили Китайської Республіки|Військово-морські сили]]}}
|{{nowrap|[[Файл:Coat of arms of the Republic of China Marine Corps.svg|40пкс]] [[Морська піхота Китайської Республіки|Морська піхота]]}}
|{{nowrap|[[Файл:Republic of China Air Force (ROCAF) Logo.svg|40пкс]] [[Повітряні сили Китайської Республіки|Повітряні сили]]}}
|Управління берегової охорони
|Командування резерву збройних сил
|Об'єднане командування збройних сил
|Командування військової поліції
}}
| штаб              = Будівля Міністерства оборони, [[Чжуншань|район Чжуншань]], [[Тайбей]]
| льотні_години     =

| головком          = {{Flagicon image|Commander-in-Chief Flag of the Republic of China.svg|size=23px}} [[Лай Цінде]]
| головком_назва    = [[Президент Республіки Китай|Головнокомандувач]]
| міністр           = {{Flagicon image|ROC Ministry of National Defense Flag.svg|size=23px}} {{нп|Гу Лісюнь||en|Wellington Koo (politician, born 1958)}}
| міністр_назва     = {{нп|Міністр національної оборони (Республіка Китай)|Міністр національної оборони|en|Minister of National Defense (Republic of China)}}
| командувач        = {{Flagicon image|ROC General Chief of Staff of the Ministry of National Defense Flag.svg}} [[адмірал]] {{нп|Мей Цзяшу||zh|梅家樹}}
| командувач_назва  = [[Начальник Генерального штабу (Республіка Китай)|Начальник Генерального штабу]]
| нач_штабу         =
| нач_штабу_назва   =

| вік               = 19 років<ref>{{Cite web |url=https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/tw.html |title=Military of Taiwan, CIA  — The World Factbook |accessdate=10 грудня 2014 |archive-date=15 жовтня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20151015212434/https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/tw.html }}</ref>
| призов            = 4 місяців<ref name=":0">{{Cite web| url=https://taiwantoday.tw/news.php?unit=2&post=2137| title=Taiwan cuts compulsory military service to 4 months| date=2 January 2012| access-date=6 July 2019| archive-url=https://web.archive.org/web/20190227122415/https://taiwantoday.tw/news.php?unit=2&post=2137| archive-date=27 February 2019| url-status=live}}</ref>
| людські_дані      = оц. 2009
| людські_вік       = 16-49
| доступні          = 6,283,134
| доступні_ж        = 6,098,599
| придатні          = 5,106,730
| придатні_ж        = 5,008,563
| досягають         = 165,738
| досягають_ж       = 154,123
| активні           = 165,000<ref name="globalfirepower.com">{{Cite web|url=https://www.globalfirepower.com/country-military-strength-detail.php?country_id=taiwan|title=2021 Taiwan Military Strength|accessdate=13 листопада 2021|archive-date=16 листопада 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211116105106/https://www.globalfirepower.com/country-military-strength-detail.php?country_id=Taiwan}}</ref>
| рейтинг           = 30
| резерв            = 1,655,000<ref name="globalfirepower.com" />
| розгорнуті        =

| бюджет            = {{USD|17 млрд.|link=yes}} (2022)<ref>{{cite news |last1=SAITO |first1=MARI |last2=LEE |first2=YIMOU |last3=LAGUE |first3=DAVID |title=The leader who's standing up to China |url=https://www.reuters.com/investigates/special-report/taiwan-china-tsai/ |website=www.reuters.com |agency=Reuters |access-date=27 грудня 2021 |archive-date=26 грудня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211226165804/https://www.reuters.com/investigates/special-report/taiwan-china-tsai/ }}</ref>
| відсоток_ВВП      = 2.3% (2020)<ref>{{Cite web |url=https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/taiwan/#military-and-security |title=https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/taiwan/#military-and-security |accessdate=2021-04-23 |lang=en |archive-date=9 січня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210109223447/https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/taiwan/#military-and-security }}</ref>

| дом_постачальники =
| зак_постачальники =
| імпорт            =
| експорт           =

| історія           = [[Японсько-китайська війна (1937—1945)|Японо-китайська війна (1937 — 1945)]]
[[Друга світова війна]]
[[Громадянська війна в Китаї]]
[[Перша криза у Тайванській протоці]] (1955)
[[Друга криза у Тайванській протоці]] (1958)
[[Війна у В'єтнамі|В'єтнамська війна]] (1965–1973)
{{не перекладено|Повстання НДФ||en|NDF Rebellion}} (1978-1982; Peace Bell Program)
[[Третя криза у Тайванській протоці]] (1995–1996)
[[Війна проти тероризму]]
[[Військова операція проти Ісламської держави]]
| відзнаки          =
| нагороди          =
}}
{{не плутати|Народно-визвольна армія Китаю}}

'''Збройні сили Китайської Республіки''' ({{lang-zh|中華民國 軍事}}) — сукупність військ [[Республіка Китай|Китайської Республіки]],  [[Республіка Китай (1912—1949)|яка раніше охоплювала]] територію [[континентальний Китай|континентального Китаю]] та зараз охоплює [[Вільна територія Китайської Республіки|залишки юрисдикції]] які включають острови [[Тайвань (острів)|Тайвань]], [[Пенху]], [[Цзіньмень]], [[Мацзу (острови)|Мацзу]], та інші менші острови під контролем республіканських сил, таких як {{нп|Острів Тайпін|Тайпін|en|Taiping Island}} у [[Південнокитайське море|Південнокитайському морі]].

Вони складаються з [[Сухопутні війська Китайської Республіки|сухопутних військ]], [[Військово-морські сили Китайської Республіки|військово-морських сил]] (включаючи {{нп|Морська піхота Республіки Китай|морську піхоту|en|Republic of China Marine Corps}}), [[Повітряні сили Китайської Республіки|повітряні сили]] та {{нп|Військова поліція Республіки Китай|військову поліцію|en|Republic of China Military Police}}. Військові перебувають під цивільним контролем {{нп|Міністерство національної оборони (Республіка Китай)|Міністерства національної оборони|en|Ministry of National Defense (Republic of China)}}, агенція на рівні кабінету міністрів, яку контролює [[Законодавчий юань]]. Вони раніше називалися [[Національно-революційна армія|Національно-революційною армією]] (НРА) перед перейменуванням на збройні сили Республіки Китай в 1947 внаслідок виконання новооприлюдненої [[Конституція Республіки Китай|Конституції Республіки Китай]].<ref name=Const1>{{cite book |url = https://zh.wikisource.org/zh-hant/%E4%B8%AD%E8%8F%AF%E6%B0%91%E5%9C%8B%E6%86%B2%E6%B3%95 |script-title=zh:''中華民國憲法'' |language = zh-Hant |trans-title = [[Конституція Республіки Китай]] |section = Clause 138 |author = [[National Assembly (Republic of China)|National Assembly]] (制憲國民大會) |location = [[Nanjing]] |publisher = National Assembly |date = 1946-12-25 |quote = 全國陸海空軍，須超出個人、地域及黨派關係以外，效忠國家，愛護人民。(English translation: The land, sea and air forces of the whole country shall be above personal, regional, or party affiliations, shall be loyal to the state, and shall protect the people.) |access-date = 2014-01-14 |website = Wikisource |archive-url = https://web.archive.org/web/20140726022245/https://zh.wikisource.org/zh-hant/%E4%B8%AD%E8%8F%AF%E6%B0%91%E5%9C%8B%E6%86%B2%E6%B3%95 |archive-date = 2014-07-26 |url-status = live }}</ref> Вони також історично згадувалися як '''Національні збройні сили Китаю''' ('''НЗСК''')  перед {{нп|Проголошення Китайської Народної Республіки|створенням Китайської Народної Республіки|en|Proclamation of the People's Republic of China}} та території континентального Китаю та поступової [[Резолюція Генеральної Асамблеї ООН 2758|втрати міжнародного визнання]] у 1970-х роках від [[Організація Об'єднаних Націй|Організації Об'єднаних Націй]] та багатьох країн, як наприклад [[Сполучені Штати Америки|Сполучених Штатів Америки]].

До 1970-х років та до закінчення {{нп|Воєнний стан на Тайвані|воєнного стану|en|Martial law in Taiwan}}, Основна місія військових полягала в тому, щоб РК зрештою відбила материковий Китай від [[Комуністична партія Китаю|комуністично]]-контольованої [[Китайська Народна Республіка|Китайської Народної Республіки]] (КНР) через такі кампанії, як {{нп|Проект Національна слава||en|Project National Glory}}.<ref>{{cite web |url = http://www.globalsecurity.org/military/world/taiwan/intro.htm |title = Overview – Taiwan Military Agencies |website = globalsecurity.org |access-date = 2006-03-05 |archive-url = https://web.archive.org/web/20060303030427/http://www.globalsecurity.org/military/world/taiwan/intro.htm |archive-date = 2006-03-03 |url-status = live}}</ref> Поточна головна місія військових – захист островів, які залишаються під контролем РК, від можливого військового вторгнення з боку [[Народно-визвольна армія Китаю|Народно-визвольної армії Китаю]] КНР, яке розглядається як головна загроза для РК<ref name="mnd2004wp">{{cite web |url = http://english.www.gov.tw/web/upload/11006614337393.pdf |title = 2004 National Defense White Paper |publisher=ROC Ministry of National Defense |access-date=2006-03-05 |url-status=dead |archive-url = https://web.archive.org/web/20060901214436/http://english.www.gov.tw/web/upload/11006614337393.pdf |archive-date = 1 вересня 2006 }}</ref><ref name="mnd2004">{{cite web |year=2004 |title=2004 National Defense Report |work=ROC Ministry of National Defense |url = http://report.mnd.gov.tw/eng/pdf/all-1-360.pdf |access-date=2006-03-05 |url-status=dead |archive-url = https://web.archive.org/web/20060311012134/http://report.mnd.gov.tw/eng/pdf/all-1-360.pdf |archive-date = 11 березня 2006 }}</ref> у триваючій суперечці про неоднозначний [[політичний статус Тайваню]] починаючи з [[Громадянська війна в Китаї|Громадянської війни в Китаї]] та [[Капітуляція Японії|капітуляції Японії]].

== Історія ==

=== Походження та націоналізація ===
{{Main|Національно-революційна армія}}
{{See also|Військова академія Китайської Республіки}}
{{Further|Військова історія Китаю перед 1911 роком}}

[[File:NRA machinegunners.jpg|thumb|300px|Солдати 185-ї піхотної дивізії під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]]]]
Найбільш раннє використання назви «Збройні сили Республіки Китай (中華民國國軍)" можна знайти в першій [[Конституція Республіки Китай|Конституції Республіки Китай]] в уряді Нанкіна в 1947 році.<ref>第三十二条 国军之组织，以义务民兵制为基础 (Clause 32, Organization of Nationalist Army, with volunteer militia as its foundation)</ref>

Армія Республіки Китай була відома як «Національна революційна армія», яка була заснована на материковому Китаї в 1925 році. Національна революційна армія була військовим підрозділом [[Гоміндан]]у (Націоналістична партія - ГМД) з 1925 по 1947 рік у Китайській Республіці. Вона також стала [[регулярна армія|регулярною армією]] під час початку періоду правління партії Гоміньдан, починаючи з 1928 року.

Проте з оприлюдненням другої [[Конституція Республіки Китай|Конституції Республіки Китай]] у 1947 році та формальним закінченням партії-держави Гоміндану, Національна революційна армія була перейменована на Збройні сили Республіки Китай (中華民國國軍), тоді як основну частину її сил формувала армія Республіки Китай. Збройні сили були [[Націоналізація|націоналізовані]] й, таким чином, більше не належали до Гоміндану. Збройні сили РК перемістилися на острів [[Республіка Китай|Тайвань]] після завершення другої фази [[Громадянська війна в Китаї|Громадянської війни в Китаї]] в 1949 році.

=== Сухопутні війська ===
{{Main|Сухопутні війська Китайської Республіки}}

[[File:ROCA CM-11 in Hukou Camp after Exercise 20111105a.jpg|thumb|300px|{{нп|CM-11|CM-11 Хоробрий Тигр|en|CM-11 Brave Tiger}} на військовій базі {{нп|Хукоу, Хсінчу|Хукоу|en|Hukou, Hsinchu}}]]

Сухопутні війська були створені в 1924 році. Це можна простежити до заснування [[Академія Вампу|військової академії Вампу]] у [[Гуандун|Кантоні]] одним з лідерів [[Синьхайська революція|реполюції]]  1911 року [[Сунь Ятсен]]ом і побудованих як Національна революційна армія, військова частина Гоміндану. Військова академія Вампу була переміщена в {{нп|Район Фоншань|Район Фоншань, Місто Гаосюн, Тайвань|en|Fengshan District}} після 1949 року. Вона була відновлена, як [[Військова академія Китайської Республіки]] (中華民國陸軍軍官學校).

=== Військово-морські сили ===
{{Main|Військово-морські сили Китайської Республіки}}

[[File:Panshi Fast Combat Support Ship (AOE-532).jpg|thumb|300px|{{нп|Швидкий корабель підтримки типу Паншіх|ROCS Pan Shih (AOE-532)|en|Panshih-class fast combat support ship}}]]

Військово-морський флот [[Династія Цін|династії Цін]] вперше піддався впливу Заходу. Зі створенням Китайської республіки в 1912 році багато колишніх військово-морських офіцерів Цин погодилися з революційним ідеалом Сіньхая і приєдналися до ВМС РК. Однак, оскільки воєначальники продовжували вражати територію Республіки Китай, розвиток республіканського флоту був дещо повільним. Крім того, під час його розвитку були внутрішні конфлікти. Під час 2-ї японо-китайської війни більша частина військово-морського флоту РК була знищена [[Імперський флот Японії|Імперським флотом Японії]]. У 1946 році в Шанхаї була заснована {{нп|Військово-морська академія Республіки Китай||en|Republic of China Naval Academy}}; у 1949 році її було перевезено до Тайваню.

=== Морська піхота ===
{{Main|Морська піхота Китайської Республіки}}

[[File:ROCMC Frogmen Balance an Inflatable Boat Over Their Heads While Heading toward the Pier 20141123.jpg|thumb|300px|{{нп|Розвідувально-патрульний амфібійний підрозділ||en|Amphibious Reconnaissance and Patrol Unit}} корпусу МП РК]]

Корпус морської піхоти РК був сформований з колишнього сторожового корпусу військово-морського флоту в грудні 1914 року. Раніше він мав дві дивізії, 66-ту та 99-ту дивізії, коли її доктрина була зосереджена на {{нп|Проект Національна слава|відвоюванні материкового Китаю|en|Project National Glory}}. З моменту переходу до оборонної позиції ROCMC було скорочено з приблизно 38 000 активного персоналу до лише 9 000. У 2004 році МП РК передислокувала бригаду поблизу району Тайбей для захисту від можливого обезголовлюючого удару НВАК. Офіційний девіз Корпусу морської піхоти РК: «永遠忠誠» (Вічна вірність), китайський переклад ''«[[Semper fidelis|Semper Fidelis]]»''.

=== Повітряні сили ===
{{Main|Повітряні сили Китайської Республіки}}

[[File:Skyguard-Sparrow Missile Launcher in Songshan Air Force Base Display.jpg|thumb|300px|Пускова установка [[AIM-7 Sparrow|ракет Sparrow]] [[Ерлікон GDF|системи Skyguard]] сил ППО повітряних сил РК]]

У 1920 році Сунь Ятсен заснував Міністерство авіації в [[Гуандун|Кантоні]] (провінція Гуандун). Але через поділ південних воєначальників його згодом розібрали. У 1929 році [[Чан Кайші]] заснував авіаційний клас у Військовій академії Республіки Китай. Його було переведено до Ханчжоу в 1931 році. Після початку 2-ї японо-китайської війни ПС Республіки Китай відповідали за збиття багатьох винищувачів ПС Японії. Після 1949 року Академія ПС РК була переведена на острів Тайвань.

=== Військова поліція ===
{{Main|Військова поліція Китайської Республіки}}

[[File:CM-32 Yunpao APC Display in Chengkungling 20111009.jpg|thumb|300px|БТР [[CM-32 Yunpao|CM-32 Юнпао]] на виставці]]

Військова поліція Республіки Китай була створена в 1914 році, коли Сунь Ятсен обійняв посаду тимчасового президента. Він був створений як поліцейська охорона і для підтримки дисципліни в армії. У 1932 році націоналістичний уряд встановив «Командну роботу військової поліції» (憲兵勤務令) і Порядок служби у військовій поліції (憲兵服務章程), які створили систему військової поліції. У 1936 році в Нанкіні була заснована Військова поліцейська академія. Після 1949 року школа переїхала до Тайваню.

=== Піднесення КНР ===
{{Main|Модернізація Народно-визвольної армії КНР}}
{{See also|Два Китаї|Політичний статус Тайваню}}

У 21 столітті, коли КНР значно збільшила свої витрати на оборону, Китайська Республіка зареєструвала найнижче зростання витрат на оборону серед основних держав Азійсько-Тихоокеанського регіону..<ref>Isenberg, David. [http://nation.time.com/2012/10/26/shifting-defense-expenditures-in-east-asia/ "Shifting Defense Expenditures in East Asia".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121030072431/http://nation.time.com/2012/10/26/shifting-defense-expenditures-in-east-asia/ |date=2012-10-30 }} ''Time'', 26 October 2012.</ref> Ці скорочення відчули, оскільки життєво важливі наземні системи були скорочені, щоб дозволити собі модернізацію застарілих реактивних винищувачів четвертого покоління (потрібних для відповіді на програми винищувачів п’ятого покоління КНР).<ref>{{cite web |url = http://www.globalsecurity.org/wmd/library/news/taiwan/2012/taiwan-121024-cna02.htm |title = Upgrade of F16 fleet squeezes budgets for other weapons: minister |first = John |last = Pike |website = globalsecurity.org |access-date = 30 січня 2016 |archive-url = https://web.archive.org/web/20160101181848/http://www.globalsecurity.org/wmd/library/news/taiwan/2012/taiwan-121024-cna02.htm |archive-date = 2016-01-01 |url-status = live }}</ref> І навіть модернізацію реактивних винищувачів було скорочено в таких сферах, як високопродуктивні реактивні двигуни.<ref>Cole, Michael J. [http://www.taipeitimes.com/News/front/archives/2012/02/10/2003525112 "Taipei cuts budget for F-16 upgrades".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121019035609/http://www.taipeitimes.com/News/front/archives/2012/02/10/2003525112 |date=2012-10-19 }} ''Taipei Times'', 10 February 2012.</ref><ref>[http://www.globalsecurity.org/wmd/library/news/taiwan/2012/taiwan-120524-cna02.htm "Taiwan hopes upgraded fighters will be on par with F-16C/Ds".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141218172738/http://www.globalsecurity.org/wmd/library/news/taiwan/2012/taiwan-120524-cna02.htm |date=2014-12-18 }} ''ROC Central News Agency'', 14 May 2012.</ref> Американо-китайська комісія з огляду економіки та безпеки виявила, що ці скорочення оборони можуть поставити під загрозу військову готовність Тайваню.<ref>{{cite web |url = http://origin.www.uscc.gov/Research/taiwan%E2%80%99s-declining-defense-spending-could-jeopardize-military-preparedness |title = Taiwan's Declining Defense Spending Could Jeopardize Military Preparedness |website = uscc.gov |access-date = 30 січня 2016 |url-status = dead |archive-url = https://web.archive.org/web/20160101181848/http://origin.www.uscc.gov/Research/taiwan%E2%80%99s-declining-defense-spending-could-jeopardize-military-preparedness |archive-date = 1 січня 2016 }}</ref>

== Персонал ==
{{See also|Призов в Республіці Китай}}

[[File:Two Children Photoing with ROCMP Armor Battalion Soldiers by Mother 20120908.jpg|thumb|300px|Двоє дітей фотографуються з військовою поліцією РК на базі в [[Лінькоу]]]]
[[File:Three ROCN Honor Guards Talking at Hsinchu AFB Parking Lots 20120602.jpg|thumb|300px|Три військовослужбовці Почесної варти ВМС РК розмовляють на {{нп|Авіабаза Хсінчю|Авіабазі Хсінчю|en|Hsinchu Air Base}}]]

Через історичну спадщину, щодо колишнього контролю материкового Китаю, армія традиційно була найважливішою з військових сил Республіки Китай, хоча в 1990-х і на початку 2000-х років цей показник зменшився через усвідомлення того, що роль традиційної армії в захисті від вторгнення КНР обмежена. У результаті нещодавні програми модернізації сил призвели до реорганізації армії на менші підрозділи, як мобільні війська швидкого розгортання. З тієї ж причини більше уваги приділяється розвитку ВМС і ПС, щоб відбивати напади в Тайванській протоці, подалі від власне Тайваню.<ref>{{cite web |last = Roy |first = Denny |title = Taiwan's Threat Perceptions: The Enemy Within |publisher = Asia-Pacific Center for Security Studies |year = 2003 |url = http://www.apcss.org/Publications/Ocasional%20Papers/OPTaiwanThreat.pdf |access-date = 2006-03-05 |archive-url = https://web.archive.org/web/20060422035851/http://www.apcss.org/Publications/Ocasional%20Papers/OPTaiwanThreat.pdf |archive-date = 22 квітня 2006 |url-status = dead }}</ref>

Офіцерський корпус Збройних Сил Республіки Китай вважається компетентним, демонструючи високий рівень професіоналізму. Однак, загалом, культура в офіцерському корпусі має тенденцію бути дуже обережною та консервативною. Збройні сили також стикаються з труднощами під час найму та утримання молодших офіцерів і сержантів через конкуренцію з приватним сектором. Є, однак, плани зробити це добровольчими збройними силами.

У 2012 році Міністерство національної оборони Республіки Китай оголосило, що тривалість служби була скорочена до 4 місяців з початкового 1 року в грудні 2011 року для тих, хто народився після 1 січня 1994 року, через мету створити повністю добровольчі сили. Відтак усі придатні за станом здоров'я чоловіки, які досягли призовного віку, проходитимуть військову підготовку тривалістю 4 місяці, а не 1 рік, як це було раніше. Ті, хто народився до 1 січня 1994 року і ще не завершили військову службу, мали можливість проходити службу на не бойових посадах протягом одного року.<ref name=":0"/>

=== Тотальна оборона ===
{{Main|Мобілізаційна агенція тотальної оборони}}
З 2021 року підготовку резервних формувань було розширено з акцентом на веденні міської та асиметричної війни. Термін підготовки резервістів збільшено до двох тижнів з 5-7 днів. У 2022 році кількість резервістів становила 2,31 млн осіб. [[Російське вторгнення в Україну (2022)|Російське вторгнення в Україну у 2022 році]] посилило підтримку та розуміння громадськістю ефективності добре підготовлених і оснащених резервів.<ref>{{cite news |title=Taiwan's government boosts military reservists training as Ukraine war underlines China threat |url=https://www.abc.net.au/news/2022-03-13/ukraine-war-gives-taiwans-military-reservist-reform-new-impetus/100906062 |newspaper=ABC News |date=12 березня 2022 |publisher=Australian Broadcasting Corporation |access-date=13 березня 2022}}</ref>

Військові під час канікул проводять збори бойової підготовки для старшокласників.<ref>{{cite web |last1=Tzu-ti |first1=Huang |title=Combat camps resumed to boost defense awareness for Taiwan students |url=https://www.taiwannews.com.tw/en/news/4735002 |website=taiwannews.com.tw/ |publisher=Taiwan News |access-date=30 листопада 2022}}</ref>

== Організація ==

=== Види та структура ===
У безпосередньому підпорядкуванні Генерального штабу на чолі з начальником Генерального [[штаб]]у, який підпорядковується цивільному командному складу під керівництвом міністра оборони та президента РК, безпосередньо підпорядковані наступні командування:<ref name="mnd2004" />
* [[Сухопутні війська Китайської Республіки]] (ROCA)
* [[Військово-морські сили Китайської Республіки]] (ROCN)
** [[Морська піхота Китайської Республіки]] (ROCMC)
* [[Повітряні сили Китайської Республіки]] (ROCAF)
* [[Військова поліція Китайської Республіки]] (ROCMP)

{{нп|Адміністрація морської охорони (Китайська Республіка)|Адміністрація берегової охорони|en|Coast Guard Administration (Republic of China)}} була створена в 2001 році з пов'язаних поліцейських і військових підрозділів і управляється [[Виконавчий юань|виконавчим юанем]] і може бути включена як військова гілка під час надзвичайних ситуацій, але здебільшого залишається під цивільним контролем.

У складі збройних сил Республіки Китай (армія, флот, повітряні сили) також існують об'єднані служби, такі як [[Бюро політичної війни|політичні військові сили]], зв’язківці, військові медики, адміністративні сили, фінанси тощо. Посада заступника [[головнокомандувач]]а Об’єднаними силами існує в збройних силах Республіки Китай. Останньою відомою особою, яка обіймала цю посаду, був [[Хуейцзу|мусульманський]] генерал-лейтенант Ма Чін-Чіанг.<ref>{{cite news |title = Islam in Taiwan |first = Peter G. |last = Gowing |newspaper = SAUDI ARAMCO World |date = July–August 1970 |url = http://www.saudiaramcoworld.com/issue/197004/islam.in.taiwan.htm |access-date = 2014-05-07 |archive-url = https://web.archive.org/web/20140911170917/https://www.saudiaramcoworld.com/issue/197004/islam.in.taiwan.htm |archive-date = 2014-09-11 |url-status = dead }}</ref>

''Див. також: {{нп|Об'єднане командування логістики (Китайська Республіка)||en|Combined Logistics Command}}''

== Закупівля та розробка озброєння ==
=== Закупівлі озброєння ===
[[File:10.10 總統出席「中華民國中樞暨各界慶祝108年國慶大會」(48874882432).jpg|thumb|Оператор роти спеціальної служби морської піхоти РК з {{нп|SIG MPX||en|SIG MPX}}]]
Придбання протягом наступних кількох років будуть спрямовані на сучасне обладнання C 4 ISR, яке значно покращить зв’язок і обмін даними між службами. Ці та інші заплановані придбання поступово перенесуть стратегічний акцент острова на офшорні дії сил вторгнення КНР. Є надія, що це допоможе зменшити жертви серед цивільного населення та пошкодження інфраструктури у разі збройного конфлікту.<ref name=mnd2004 />

Збройні сили РПЦ оснащені зброєю, отриманою в основному із [[Сполучені Штати Америки|США]], [[Франція|Франції]], [[Велика Британія|Великої Британії]] та [[Нідерланди|Нідерландів]].<ref>{{cite web |title=TRADE REGISTERS |url=http://armstrade.sipri.org/armstrade/page/trade_register.php |website=sipri.org |publisher=SIPRI |access-date=28 травня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20100414022558/http://armstrade.sipri.org/armstrade/page/trade_register.php |archive-date=14 квітня 2010 |url-status=live }} {{dead link|date=August 2022}}</ref>

У липні 2007 року було повідомлено, що армія РК запросить придбання 30 ударних гелікоптерів [[AH-64 Apache#AH-64D|AH-64D II Apache]] на основі оборонного бюджету на 2008 рік.<ref>{{cite news |title = Apache helicopter most suited to the ROC's defense needs: Army |access-date=2007-08-10 |url = http://www.cna.com.tw/eng/cepread.php?id=200707100051&pt=1&LArr=200707100052,200707100051,200707100050,200707100049,200707100048,200707100047,200707100046,200707100045,200707100044,200707100042,200707100041,200707100040,200707100039,200707100038,200707100037,200707100036,200707100035,200707100034,200707100033,200707100032 |date=2007-08-10 |agency =[[Central News Agency (Republic of China)|Central News Agency]] |url-status=dead |archive-url = https://web.archive.org/web/20070927205908/http://www.cna.com.tw/eng/cepread.php?id=200707100051&pt=1&LArr=200707100052%2C200707100051%2C200707100050%2C200707100049%2C200707100048%2C200707100047%2C200707100046%2C200707100045%2C200707100044%2C200707100042%2C200707100041%2C200707100040%2C200707100039%2C200707100038%2C200707100037%2C200707100036%2C200707100035%2C200707100034%2C200707100033%2C200707100032 |archive-date=27 вересня 2007 }}</ref> Газета {{нп|United Daily News||en|United Daily News}} повідомили, що також буде замовлено 90 гелікоптерів [[UH-60 Black Hawk]] для заміни [[UH-1H]], які перебувають на озброєнні.

У серпні ROC запросила 60 [[Boeing Harpoon#Harpoon Block II|ракет AGM-84L Harpoon Block II]], 2 блоки керування наведенням Harpoon, 30 контейнерів Harpoon, 30 ракет повітряного пуску Harpoon подовженого типу, 50 комплектів модернізації Harpoon від AGM -84G до конфігурації AGM-84L та інші відповідні елементи логістики та програмної підтримки загальною вартістю [[дол. США]]125 мільйонів. Уряд Сполучених Штатів заявив про схвалення розпорядження, повідомивши [[Конгрес Сполучених Штатів]] про потенційний продаж.<ref>{{cite news |url = http://au.news.yahoo.com/070808/19/145op.html |title=Congress notified of possible anti-ship missile sale to Taiwan |publisher=Yahoo! news |date=2007-08-09 |access-date=2007-09-13 }}{{dead link|date=June 2016|bot=medic}}{{cbignore|bot=medic}}</ref>

У середині вересня 2007 року [[Пентагон]] повідомив Конгрес США про замовлення P-3C Orion, яке включало 12 Orion і три «запасних літака», а також замовлення на 144 ракети SM-2 Block IIIA. Загальна вартість 12 P-3C Orions оцінюється приблизно в 1,96 мільярда доларів США та 272 мільйони доларів США за 144 ракети SM-2.<ref>{{cite news|url=http://au.news.yahoo.com/070912/19/14evg.html |title=Pentagon could make 2.2 billion dollar arms sales to Taiwan |publisher=Yahoo! news |date=2007-09-13 |access-date=2007-09-13 }}{{dead link|date=June 2016|bot=medic}}{{cbignore|bot=medic}}</ref> A contract was awarded to Lockheed Martin to refurbish the 12 P-3C Orion aircraft for the ROC on 2009-03-13, with deliveries to start in 2012.<ref>{{cite news | url=https://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2009/03/13/AR2009031302806.html | title=U.S. in deal to refurbish aircraft for Taiwan | newspaper=Washington Post | date=2009-03-13 | access-date=2007-09-13 }}{{dead link|date=June 2021|bot=medic}}{{cbignore|bot=medic}}</ref>

У середині листопада 2007 року Пентагон повідомив Конгрес США про можливий продаж для модернізації наявних у РК трьох ракетних батарей Patriot до стандарту PAC-3. Загальна вартість оновлення може скласти 939 мільйонів доларів.<ref>{{cite news |title=Taipei Economic and Cultural Representative Office in the United States – PATRIOT Configuration 2 Ground Systems Upgrade |access-date=2007-11-14 |url=http://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2007/Tecro_08-10.pdf |date=2007-11-09 |work=[[Defense News]] |url-status=dead |archive-url=https://web.archive.org/web/20071128050234/https://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2007/Tecro_08-10.pdf |archive-date=2007-11-28 }}</ref>

3 жовтня уряд США оголосив, що планує продати зброї на суму 6,5 мільярдів доларів до Республіки Китай, припинивши заморожування продажу зброї до Республіки Китай. Плани включають 30 ударних гелікоптерів AH-64D Block III Apache Longbow з датчиками нічного бачення, радаром на суму 2,5 мільярда доларів, 174 ракети повітря-повітря Stinger Block I, 1000 ракет AGM-114L Hellfire, ракети PAC-3 (330), 4 ракетні батареї, радіолокаційні комплекси, наземні станції та інше обладнання вартістю до 3,1 млрд дол. Було також включено оновлення 4 літаків E-2T до E-2C Hawkeye 2000 вартістю до 250 мільйонів доларів. Ракети Harpoon Block II (32) для підводних човнів на суму 200 мільйонів доларів США також будуть доступні для продажу, різні запасні частини для літаків на суму 334 мільйони доларів США та 182 ракети Javelin із 20 командними пусковими установками Javelin.

Однак у продаж озброєнь не входили нові винищувачі F-16 C/D, техніко-економічне обґрунтування дизель-електричних підводних човнів або гелікоптери UH-60 Black Hawk.<ref>{{cite news | year = 2008 | url = http://www.taipeitimes.com/News/front/archives/2008/10/05/2003425092 | title = Taiwan supporters laud weapons sale | newspaper = Taipei Times | access-date = 2008-10-05 | archive-url = https://web.archive.org/web/20081006172721/http://www.taipeitimes.com/News/front/archives/2008/10/05/2003425092 | archive-date = 2008-10-06 | url-status = live }}</ref> Білий дім відмовився продати 66 винищувачів F-16C/D, оскільки Тихоокеанське командування США не відчуває потреби в продажу новітнього озброєння Республіці Китай.<ref>{{cite news  | url = https://www.reuters.com/article/politicsNews/idUSTRE5292WL20090310  | title = U.S. declines to sell F-16 fighter jets to Taiwan:MP  | work=Reuters  | date=2009-03-10  | access-date=2009-03-12  | archive-url=https://web.archive.org/web/20090312081613/http://www.reuters.com/article/politicsNews/idUSTRE5292WL20090310  |archive-date=2009-03-12  | url-status=live }}</ref>

29 січня 2010 року уряд США надісла Конгресу США п'ять повідомлень про продаж зброї республіці Китай, двох міношукачів класу Osprey за 105 мільйонів доларів (усі цифри в доларах США), 25 терміналів Link 16 на кораблях за 340 мільйонів доларів, двох корабельних і двох повітряних ракет Harpoon L/II за 37 мільйонів доларів, 60 UH-60M та інші супутні товари за 3,1 мільярда доларів і три батареї PAC-3 із 26 пусковими установками та 114 ракетами PAC-3 за 2,81 мільярда доларів, на загальну суму 6,392 мільярда доларів.<ref>{{cite news  | url = http://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-39.pdf  | title=USDA New Release  | publisher=dsca.mil  | date=2010-01-29  | access-date=2010-01-29  | url-status=dead  | archive-url=https://web.archive.org/web/20110721171931/https://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-39.pdf  | archive-date=2011-07-21 }}</ref><ref>{{cite news |url = http://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-37.pdf  | title=USDA New Release  | publisher=dsca.mil  | date=2010-01-29  | access-date=2010-01-29  | url-status=dead  | archive-url = https://web.archive.org/web/20110721171945/https://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-37.pdf | archive-date=2011-07-21 }}</ref><ref>{{cite news |url = http://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-57.pdf | title=USDA New Release  | publisher=dsca.mil  | date=2010-01-29  | access-date=2010-01-29 | url-status=dead |archive-url= https://web.archive.org/web/20110721171956/https://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-57.pdf  | archive-date=2011-07-21 }}</ref><ref>{{cite news | url = http://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-03.pdf  | title=USDA New Release  | publisher=dsca.mil  | date=2010-01-29  | access-date=2010-01-29  | url-status=dead  | archive-url=https://web.archive.org/web/20110721172006/https://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-03.pdf  | archive-date=2011-07-21  }}</ref><ref>{{cite news  | url=http://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-75.pdf  | title=USDA New Release  | publisher=dsca.mil  | date=2010-01-29  | access-date=2010-01-29  | url-status=dead  | archive-url=https://web.archive.org/web/20110721172014/https://www.dsca.osd.mil/PressReleases/36-b/2010/Taiwan_09-75.pdf  | archive-date=2011-07-21  }}</ref>

Зусилля РК із закупівлі зброї постійно стикаються з опозицією КНР.<ref>{{cite news  | url = http://english.people.com.cn/200410/10/eng20041010_159539.html  | title=China expresses strong indignation for "US-Taiwan defense conference": FM spokesman  | newspaper=People's Daily  | date=2004-10-10  | access-date=2006-03-05  | archive-url = https://web.archive.org/web/20060627143113/http://english.people.com.cn/200410/10/eng20041010_159539.html  | archive-date=2006-06-27}}</ref>

=== Локальні військові розробки ===
[[File:Launcher of Chien hsiang loitering munition.jpg|thumb|[[Дрон-камікадзе|баражуючий боєприпас]] {{нп|NCSIST Chien Hsiang||en|NCSIST Chien Hsiang}}]]
{{Main|Оборонно-промисловий комплекс Тайваню}}

Легке військове озброєння, як правило, управляється {{нп|Бюро озброєнь (Республіка Китай)|Бюро озброєнь|en|Armaments Bureau}} {{нп|Міністерство національної оборони (Ресубліка Китай)|Міністерства національної оборони|en|Ministry of National Defense (Republic of China)}}, чий 205-й арсенал (第205廠) відповідає за розробку та виробництво легкої зброї, такої як {{нп|штурмова гвинтівка T65||en|T65 assault rifle}}, {{нп|легкий кулемет T75||en|T75 Light machine gun}}, {{нп|штурмова гвинтівка T86||en|T86 assault rifle}}, {{нп|штурмова гвинтівка T91||en|T91 assault rifle}}, [[T75 (пістолет)|пістолет T75]], різні типи куль тощо.

Військові також наголошують на військовій «самостійності», що призвело до зростання місцевого військового виробництва, виробляючи такі предмети, як [[AIDC F-CK-1|Національний оборонний винищувач]] РК, реактивну систему залпового вогню {{нп|Thunderbolt 2000||en|Thunderbolt-2000}}, броньовану машину [[CM-32 Yunpao]], [[Зенітна ракета|ЗРК]] [[Sky Bow II]] і [[Sky Bow III]] і протикорабельні ракети серії {{нп|Hsiung Feng II|Hsiung Feng|en|Hsiung Feng II}}.

== Реформи та розвиток ==

=== Цивільний контроль ===
[[File:Soldiers Taken out Machine Guns of CM-12 Tank 20120211.jpg|thumb|300px|солдати [[Сухопутні війська Китайської Республіки|СВ РК]] знімають кулемети з танка СМ-12]]

Сучасні збройні сили РК побудована на основі західних військових систем, переважно армії США. Внутрішньо вони мають вид/відділ політичних воєн, який жорстко контролює та спостерігає за кожним рівнем збройних сил РК і підпорядковується безпосередньо Генеральному штабу збройних сил РК, а за потреби — безпосередньо президенту РК. Це пережиток епохи до 1949 року, коли у Гоміньдан та його армію неодноразово проникали комуністичні агенти, що призводило до того, що підрозділи на передовій перебігали до комуністичного Китаю. Щоб зміцнити свій контроль над армією та запобігти масовій втечі після відступу на Тайвань у 1949 році, CKS і CCK застосували жорсткий контроль над армією, призначивши політичних офіцерів і комісарів до рівня роти, щоб забезпечити політичну коректність у війську та лояльність до керівництва РК. Це надавало політичним офіцерам/комісарам велику владу, дозволяючи їм відмінити наказ командира підрозділу та взяти на себе управління підрозділом. Лише в останні роки департамент політичних воєн (через скорочення) зменшив свою владу в армії РК.

Два закони про оборонну реформу, запроваджені в 2002 році, надали цивільному міністру оборони [[цивільний контроль над армією|контроль]] над усією армією та вперше в історії розширили повноваження законодавчого контролю.<ref>{{cite web | last = Peter | first = Brookes | year = 2003 | url = http://www.heritage.org/Research/AsiaandthePacific/hl808.cfm | title = U.S.-Taiwan Defense Relations in the Bush Administration | work = Heritage Lecture #808 | publisher = The Heritage Foundation | access-date = 2006-03-05 | url-status = dead | archive-url = https://web.archive.org/web/20060316065901/http://www.heritage.org/Research/AsiaandthePacific/hl808.cfm | archive-date = 2006-03-16 }}</ref> У минулому армія РПЦ була тісно пов’язана з Гоміньданом (націоналістичною партією) і контролювалася нею. Після демократизації 1990-х років армія перейшла на політично нейтральну позицію, хоча у 2001 році в старших офіцерських званнях домінували члени [[Гоміндан]]<ref name=swaine>{{cite book | last1 = Swaine | first1 = Michael D. | author-link1 = Michael D. Swaine | first2 = James C. | last2 = Mulvenon | title = Tawian's Foreign and Defense Policies: Features and Determinants | chapter-url = http://www.rand.org/pubs/monograph_reports/MR1383/MR1383.ch3.pdf | access-date = 2006-03-05 | publisher = RAND Corporation | isbn = 0-8330-3094-9 | page = 65 | chapter = 3 | year = 2001 | archive-url = https://web.archive.org/web/20060311012120/http://www.rand.org/pubs/monograph_reports/MR1383/MR1383.ch3.pdf | archive-date = 11 March 2006 | url-status = dead }}</ref>.

=== Боротьба з корупцією ===
Наприкінці липня 2023 року, Комісія з дисципліни та аудиторське управління Центральної військової ради (ЦВС) Китаю розпочали розслідування щодо командувача ракетних військ та двох його заступників. За даними агентства ''South China Morning Post'', розслідування щодо генералів розпочалося у березні поточного року, а цього місяця свою посаду залишив міністр оборони КНР Вей Фенхе, який до цього був першим головкомом Ракетних військ після їх створення<ref>[https://toneto.net/news/kultura/v-kita---zatrimali-troh-general--v-raketnih-sil В Китаї затримали трьох генералів ракетних сил. 29.07.2023]</ref>.

=== Доктрина та навчання ===
[[File:IDF F-CK-1A Single Front View.jpg|thumb|300px|ROCAF [[AIDC F-CK-1|національний винищувач AIDC F-CK]]]]
[[File:ROCN cheng kung class PFG2-1105 and PFG2-1101 20050624.jpg|thumb|300px|ROCN {{нп|Фрегат тиу Ченг Кунг||en|Cheng Kung-class frigate}}]]
[[File:Thunderbolt 2000 MLRS Side View 20111105a.jpg|thumb|300px|ROCA [[Thunderbolt-2000]]]]

Основна мета Збройних сил Республіки Китай - забезпечити надійний стримуючий фактор проти ворожих дій шляхом створення ефективного контрудару та оборонного потенціалу. Військова доктрина Республіки Китай у 2004 році була зосереджена на принципі «офшорного залучення», згідно з яким головною метою збройних сил у будь-якому конфлікті з КНР було б утримати якомога довше бойові дії від власне Тайваню, щоб мінімізувати шкоду для інфраструктури та жертв серед цивільного населення. Станом на 2004 рік військові також почали серйозно сприймати загрозу раптової «атаки обезголовлення» з боку КНР. Отже, зростав наголос на ролі ВМС і ПС (де армія традиційно домінувала); а також розвиток сил швидкого реагування та швидка мобілізація місцевих резервних сил<ref name=mnd2004 />.

Станом на 2021 рік наголошувалося на підготовці [[Радіоелектронна боротьба|електронної боротьби]] із запровадженням значних наступальних і оборонних можливостей<ref>{{cite web |last1=Chen |first1=Kelvin |title=Taiwan rolls out Chinese electronic warfare countermeasures |url=https://www.taiwannews.com.tw/en/news/4194705 |website=www.taiwannews.com.tw |date=4 травня 2021 |publisher=Taiwan News |access-date=4 травня 2021}}</ref>.

Навчання [[Han Kuang Exercise]] — це щорічні [[Військове навчання|військові навчання]] Збройних сил Республіки Китай для приведення в бойову готовність у разі нападу Народно-визвольної армії<ref name="voanews">{{cite web|url=http://www.voanews.com/content/taiwan-begins-largest-military-drills-since-2008/1643028.html|title=Taiwan Begins Largest Military Drills Since 2008|publisher=voanews.com|access-date=2014-09-18}}</ref>.

=== Стратегія ===
КНР прибрла фразу «мирний» з офіційних урядових документів щодо планів повернення Тайваню.<ref>{{Cite news|url=https://www.reuters.com/article/us-china-parliament-taiwan/china-drops-word-peaceful-in-latest-push-for-taiwan-reunification-idUSKBN22Y06S|title=China drops word 'peaceful' in latest push for Taiwan 'reunification'|newspaper=Reuters|date=22 травня 2020}}</ref>  Хоча армія РК раніше була домінуючою силою, перехід до оборонної орієнтації змінив важливість військово-морського флоту та авіації для ведення більшості боїв подалі від населених пунктів. Враховуючи нинішню бюджетну та чисельну перевагу китайської армії, Тайвань перейшов до асиметричної системи {{нп|зона заборони досту|антидоступ/відмова в зоні|en|Anti-access/area denial}}, щоб поставити під загрозу здатність Китаю діяти в [[Тайванська протока|Тайванській протоці]], а не намагатися порівняти свою силу. RoCN, яка колись була найбільш знехтуваною силою, стала найважливішою для перемоги над флотом вторгнення. Боротьба з ворожим флотом і потоплення транспортних кораблів призвели б до знищення великої кількості наземних сил вторгнення та назавжди погіршили б десантні можливості. Надводні кораблі в основному складаються з есмінців з керованими ракетами та фрегатів, а також чотирьох десятків невеликих, швидких ракетних катерів для знищення набагато більших китайських надводних і десантних кораблів. RoCAF оптимізований для забезпечення переваги в повітрі і колись був найсильнішим із двох країн, але поточні китайські інвестиції в технології зробили Китай набагато більш спроможним конкурувати за повітряний простір. Повітряні бази, ймовірно, піддадуться ударам китайських звичайних балістичних ракет у зоні дії острова. Тайвань має обладнання для забезпечення роботи відкритих баз під час обстрілу за допомогою систем ремонту злітно-посадкової смуги та мобільних систем ремонту літаків. Існує дві {{нп|підземний ангар|підземні авіабази|en|underground hangar}}, які використовуються RoCAF: {{нп|База ПС Чіашань||en|Chiashan Air Force Base}}, розташована в видовбаній горі, яка може захистити 200 винищувачів, і {{нп|Авіабаза Чіххан||en|Chihhang Air Base}}, яка може захистити 80 літаків. RoCAF керує загальнонаціональною мережею протиповітряної оборони для ураження цілей будь-де над материком; деякі зенітно-ракетні батареї також розташовані в підземних шахтах. Армія буде воювати лише в тому випадку, якщо китайським силам вдасться висадитися, і вестиме асиметричну війну. У 2014 році міністр національної оборони Тайваню [[Єнь Мін]] вважав, що країна зможе стримати китайське вторгнення принаймні один місяць<ref>[http://news.usni.org/2014/03/26/taiwan-defend-chinese-attack How Taiwan Would Defend Against a Chinese Attack] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140330023130/http://news.usni.org/2014/03/26/taiwan-defend-chinese-attack |date=2014-03-30 }} – News.USNI.org, 26 March 2014</ref>.

Наприкінці 2010-х років армія Тайваню прийняла нову стратегію під назвою Загальна концепція оборони (ODC), згідно з The Diplomat. «Коротше кажучи, ODC є цілісно інтегрованою стратегією для керівництва розвитком військових сил Тайваню та спільних операцій, підкреслюючи існуючі природні переваги Тайваню, цивільної інфраструктури та засоби асиметричної війни. Він призначений для стримування та, якщо необхідно, перемоги над вторгненням Народно-визвольної армії Китаю (НВАК)».<ref>{{cite web |last1=Lee|first1=Hsi-min  |last2=Lee |first2=Eric |title=Taiwan's Overall Defense Concept, Explained |url=https://thediplomat.com/2020/11/taiwans-overall-defense-concept-explained/ |website=thediplomat.com |publisher=The Diplomat |access-date=4 травня 2021}}</ref> У 2021 році міністр оборони [[Чіу Куо-чен]] сказав, що «я завжди кажу своїм колегам припинити запитувати: «Скільки днів нам потрібно протриматися?» Питання полягає в тому, «скільки днів Китай хоче воювати?» Ми будемо складати їм компанію стільки днів, скільки вони захочуть битися»<ref>{{cite web |last1=Sun |first1=Shao-cheng |title=Biden's Taiwan Policy Under the Mounting China's Threat |url=https://indsr.org.tw/uploads/indsr/files/202202/ba595006-02f1-4458-a9a3-aee8a5fc6640.pdf |website=indsr.org.tw |publisher=INDSR |access-date=9 липня 2022}}</ref>.

== Див. також ==
* [[Військові звання Китайської Республіки]]
* [[Народно-визвольна армія Китаю|Збройні сили Китайської Народної Республіки]]
* [[Начальник Генерального штабу (Республіка Китай)]]
* [[Бюро національної безпеки Республіки Китай]]
* [[Бюро політичної війни]]

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Посилання ==
{{Commons category|Military of Taiwan}}
* [https://web.archive.org/web/20060209032450/http://www.mnd.gov.tw/ Офіційна сторінка Міністерства національної оборони Китайської Республіки] {{ref-zh}} {{ref-en}}
* [https://mil.in.ua/uk/news/tajvan-provede-vijskovi-navchannya-z-deblokady-ostrova/ Тайвань проведе військові навчання з деблокади острова]
* [https://royalcambodiaarmy.blogspot.com/2022/07/taiwan-army.html កងទ័ពជើងគៅក តៃវ៉ាន់. Taiwan Army] // វិទ្យាសាស្រ្តយោធាកម្ពុជា — July 16, 2022 {{ref-km}}
{{Збройні сили Китайської Республіки}}
{{Китайська Республіка за темами}}
{{Азія за темами|Збройні сили|колір = Китайська Республіка}}

[[Категорія:Збройні сили Китайської Республіки| ]]
[[Категорія:Засновані в Китаї 1924]]

title: Озброєні сили Китайської Республіки

title: Види збройних сил

Види збройних сил: Сухопутні війська · Військово-морські сили · Морська піхота · Повітряні сили · Управління берегової охорони · Командування резерву збройних сил · Об'єднане командування збройних сил · Командування військової поліції

Штаб: Будівля Міністерства оборони, район Чжуншань, Тайбей

title: Командування

Головнокомандувач: Лай Цінде

Міністр національної оборони: Гу Лісюнь

Начальник Генерального штабу: адмірал Мей Цзяшу

title: Людські ресурси

Вік: 19 років

Призов: 4 місяців

title: Витрати

title: Історія

Історія: Японо-китайська війна (1937 — 1945) · Друга світова війна · Громадянська війна в Китаї · Перша криза у Тайванській протоці (1955) · Друга криза у Тайванській протоці (1958) · В'єтнамська війна (1965–1973) · Повстання НДФ (1978-1982; Peace Bell Program) · Третя криза у Тайванській протоці (1995–1996) · Війна проти тероризму · Військова операція проти Ісламської держави


text:
# Знепилювач відцентровий
Знепилювач відцентровий (рос. обеспыливатель центробежный, англ. centrifugal deduster, нім. zentrifugal Entstauber m) — циліндрично-конічний апарат для видалення пилу (часток до 0,5 мм) з вугілля вологістю не більше 6-7 %.
Вихідне вугілля приводиться до завислого стану відцентровими силами, завдяки яким відбувається осадження крупних частинок. Циркулюючим повітряним потоком від обертання вентиляторного колеса дрібніші частинки направляються до зони пиловиділення, звідки пил вивантажується через конусний збірник. Внаслідок підвищенням вологості вугілля, що видобувається в Україні, відцентровий знепилювач на шахтах і фабриках протягом тривалого часу не застосовуються.
Як збагачувальний апарат відцентровий знепилювач застосовується при збагаченні азбесту, частинки якого значно легші породних і виносяться з апарату у зваженому стані в пиловловлюючі циклони.
Стара назва З.в. — віндзіхтер.

## Схема і принцип дії
У відцентровий знепилювач вихідний матеріал надходить через лійку 1 на диск 2, що обертається. Під дією відцентрової сили матеріал скидається з диска до стінок внутрішньої камери 3 і зсипається по жалюзі 4 у внутрішній конус 5. Тут матеріал пронизується висхідним повітряним потоком, що створюється вентилятором 6, змонтованим на валу 7 разом з диском 2. Частинки пилу захоплюються повітряним потоком, надходять на лопатки ротора вентилятора і відкидаються ними до стінок зовнішньої циліндричної камери 8. Пилові частинки рухаються по спіралі вниз у конічну ділянку зовнішньої камери 9 до розвантажувального патрубка 10 і виводяться з апарата. Знепилений продукт зі знепилювача видаляється через конус 5 і патрубок 11. Повітря, що викидається вентилятором у зовнішню камеру, по спіралі опускається вниз, проходить через жалюзі 4, повертається у камеру 3 і направляється крізь шар матеріалу у вентилятор 6. Таким чином, повітря циркулює у знепилювачі і одночасно є ще й пиловловлювачем.

## Ефективність роботи відцентрового знепилювача
Ефективність роботи відцентрового знепилювача залежить від швидкості руху повітряного потоку через внутрішню камеру — з її збільшенням підвищується вилучення пилу у пиловий продукт, але з ним можуть виноситися і крупні частинки. Ефективність роботи знепилювача залежить також і від вологості вихідного продукту: при вологості 5 % — ефективність знепилення становить 70 — 80 % , а при збільшенні вологості — знижується до 25 — 30 %. Крім того, важливою умовою ефективної роботи знепилювача є його повна герметизація від підсмоктувань атмосферного повітря. залежить від швидкості руху повітряного потоку через внутрішню камеру — з її збільшенням підвищується вилучення пилу у пиловий продукт, але з ним можуть виноситися і крупні частинки. Ефективність роботи знепилювача залежить також і від вологості вихідного продукту: при вологості 5 % — ефективність знепилення становить 70 — 80 % , а при збільшенні вологості — знижується до 25 — 30 %. Крім того, важливою умовою ефективної роботи знепилювача є його повна герметизація від підсмоктувань атмосферного повітря.

title: Знепилювач відцентровий

wikitext:
'''Знепилювач відцентровий''' ({{lang-ru|обеспыливатель центробежный}}, {{lang-en|centrifugal deduster}}, {{lang-de|zentrifugal Entstauber m}}) — циліндрично-конічний [[апарат]] для видалення [[пил]]у (часток до 0,5 мм) з [[вугілля]] вологістю не більше 6-7 %.

Вихідне вугілля приводиться до завислого стану відцентровими силами, завдяки яким відбувається осадження крупних частинок. Циркулюючим повітряним потоком від обертання [[вентилятор]]ного колеса дрібніші частинки направляються до зони пиловиділення, звідки пил вивантажується через конусний збірник. Внаслідок підвищенням вологості вугілля, що видобувається в Україні, відцентровий знепилювач на шахтах і фабриках протягом тривалого часу не застосовуються.

Як збагачувальний апарат відцентровий знепилювач застосовується при збагаченні [[азбест]]у, частинки якого значно легші породних і виносяться з апарату у зваженому стані в пиловловлюючі циклони.

Стара назва З.в. — ''віндзіхтер''.

== Схема і принцип дії ==
[[Файл:Відцентровий знепилювач.JPG|350px|thumb|right|Схема відцентрового знепилювала:
1 — завантажувальна лійка; 2 — диск; 3 — циліндрична ділянка внутрішньої камери;
4 — жалюзі; 5 — конічна ділянка внутрішньої камери; 6 — вентилятор; 7 — вал; 8 — циліндрична ділянка зовнішньої камери; 9 — конічна ділянка зовнішньої камери; 10, 11 — розвантажувальні патрубки.]]

У відцентровий знепилювач вихідний матеріал надходить через лійку 1 на диск 2, що обертається. Під дією відцентрової сили матеріал скидається з диска до стінок внутрішньої камери 3 і зсипається по жалюзі 4 у внутрішній конус 5. Тут матеріал пронизується висхідним повітряним потоком, що створюється вентилятором 6, змонтованим на валу 7 разом з диском 2. Частинки пилу захоплюються повітряним потоком, надходять на лопатки ротора вентилятора і відкидаються ними до стінок зовнішньої циліндричної камери 8. Пилові частинки рухаються по спіралі вниз у конічну ділянку зовнішньої камери 9 до розвантажувального патрубка 10 і виводяться з апарата. Знепилений продукт зі знепилювача видаляється через конус 5 і патрубок 11. Повітря, що викидається вентилятором у зовнішню камеру, по спіралі опускається вниз, проходить через жалюзі 4, повертається у камеру 3 і направляється крізь шар матеріалу у вентилятор 6. Таким чином, повітря циркулює у знепилювачі і одночасно є ще й пиловловлювачем.

== Ефективність роботи відцентрового знепилювача ==

Ефективність роботи відцентрового знепилювача залежить від швидкості руху повітряного потоку через внутрішню камеру — з її збільшенням підвищується вилучення пилу у пиловий продукт, але з ним можуть виноситися і крупні частинки. Ефективність роботи знепилювача залежить також і від вологості вихідного продукту: при вологості 5 % — ефективність знепилення становить 70 — 80 % , а при збільшенні вологості — знижується до 25 — 30 %. Крім того, важливою умовою ефективної роботи знепилювача є його повна герметизація від підсмоктувань атмосферного повітря. залежить від швидкості руху повітряного потоку через внутрішню камеру — з її збільшенням підвищується вилучення пилу у пиловий продукт, але з ним можуть виноситися і крупні частинки. Ефективність роботи знепилювача залежить також і від вологості вихідного продукту: при вологості 5 % — ефективність знепилення становить 70 — 80 % , а при збільшенні вологості — знижується до 25 — 30 %. Крім того, важливою умовою ефективної роботи знепилювача є його повна герметизація від підсмоктувань атмосферного повітря.

== Див. також ==

* [[Знепилення]]

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* Білецький В. С., Смирнов В. О. Технологія збагачення корисних копалин (посібник з грифом Мінвузу). — Донецьк: [[Східний видавничий дім]], 2004.- 272 с. (друге видання — 2009 р.)
* Смирнов В. О., Білецький В. С. Гравітаційні процеси збагачення корисних копалин. Навчальний посібник. — Донецьк: Східний видавничий дім, — 2005. — 300 с.
{{Вікіфікувати|дата=січень 2011}}

[[Категорія:Збагачувальне обладнання]]
[[Категорія:Заключні процеси збагачення]]