text:
# 1688
Епоха великих географічних відкриттів •  Перша наукова революція • Річ Посполита •  Запорозька Січ •  Руїна

## Геополітична ситуація
Османську імперію очолює Сулейман II (до 1691). Під владою османського султана перебувають Близький Схід та Єгипет, Середземноморське узбережжя Північної Африки, частина Закавказзя, значні території в Європі: Греція, Болгарія і Сербія. Васалами османів є Волощина та Молдова.
Священна Римська імперія — наймогутніша держава Європи. Її територія охоплює, крім німецьких земель, Угорщину з Хорватією, Богемію, Північну Італію. Її імператор — Леопольд I Габсбург (до 1705).
Габсбург Карл II Зачарований є королем Іспанії (до 1700). Йому належать Іспанські Нідерланди, південь Італії, Нова Іспанія, Нова Гранада та Нова Кастилія в Америці, Філіппіни. Королем Португалії є Педру II (до 1706). Португалія має володіння у Бразилії, Африці, Індії, Індійському океані та Індонезії.
Північ Нідерландів займає Республіка Об'єднаних провінцій. Вона має колонії в Північній Америці, Індонезії, на Формозі та на Цейлоні. Король Франції — Людовик XIV (до 1715). Франція має колонії в Північній Америці. Короля Англії — Якова II Стюарта (до 1688) повалено. Англія має колонії в Північній Америці, на Карибах та в Індії. Король Данії та Норвегії — Кристіан V (до 1699), король Швеції — Карл XI (до 1697). На Апеннінському півострові незалежні Венеційська республіка та Папська область. Король Речі Посполитої — Ян III Собеський (до 1696). Формально царями Московії є Іван V (до 1696) та Петро I, фактичну владу тримає в своїх руках регентка Софія Олексіївна.
Україну розділено по Дніпру між Річчю Посполитою та Московією. Діють два гетьмани: Андрій Могила (польський протекторат) на Правобережжі, Іван Мазепа (московський протекторат) на Лівобережжі. На півдні України існує Запорозька Січ. Існують Кримське ханство, Ногайська орда.
В Ірані правлять Сефевіди. Значними державами Індостану є Імперія Великих Моголів, в якій править Аурангзеб, Голкондський султанат, Імперія Маратха. В Китаї править Династія Цін. У Японії триває період Едо.

## Події

### В Україні
- 8 січня село Чехи (Лугове) стало власністю домініканського монастиря в Підкамені (тепер Монастир) походження дерева Хреста Господнього, УГКЦ
- Кошовим отаманом Війська Запорізького обрано Івана Гусака.

### У світі
- Славна революція в Англії;
  - 10 червня у короля Якова II народився син Джеймс Френсіс Едвард Стюарт, що збільшило небезпеку встановлення католицької династії.
  - 30 червня «семеро безсмертних» англійських єпископів запросили штадтгальдера Нідерландів Віллема III Оранського та принцесу Мері на англійський трон.
  - 11 листопада Віллем III Оранський висадився в Англії з 15-тисячним військом для захисту англійських протестантів.
  - 11 грудня англійський король Яків II, війська якого розбіглися, спробував утекти до Франції.
  - 18 грудня Віллем III Оранський увійшов у Лондон.
- Французький король Людовик XIV напав на Пфальц — почалася війна Аугсбурзької ліги, що тривала 9 років.
- Велика Турецька війна:
  - Венеційці відступили з Афін та Пірею.
  - Облога венеційцями Негропонте зазнала невдачі.
  - 6 вересня габсбурзькі війська оволоділи Белградом.
  - У Болгарії спалахнуло Чипровицьке повстання проти османської влади.
- Курфюрстом Бранденбургу-Пруссії став Фрідріх III (майбутній король).
- На Онезькому озері 1500 старообрядців, монастир яких був під облогою царських військ, спалили себе заживо.
- Англійський мореплавець Вільям Дампір першим із європейців висадився на Острів Різдва.
- В Аюттхаї стався переворот. Проєвропейський правитель Нарай втратив владу, його радник Костянтин Геракіс — голову. Трон захопив Петрача.

### Наука та культура
- У Лондоні Едвард Ллойд відкрив кав'ярню, що стала популярною серед людей, пов'язаних з морською торгівлею. З неї виріс Лондонський Ллойдс.

## Народились
див. також Категорія:Народились 1688
- 4 квітня — Жозеф-Нікола Деліль, французький астроном і картограф
- 15 серпня — Фрідріх Вільгельм I, король Пруссії (1713—1740)

## Померли
див. також Категорія:Померли 1688
- 9 травня — у віці 68 років помер Фрідріх Вільгельм
- 25 серпня — у віці 53 років помер англійський пірат, губернатор Ямайки сер Генрі Морган

title: 1688

wikitext:
{{Значення|1688 (значення)}}
{{Навігація для року|1688}}
{{Рік в інших календарях}}
[[Епоха великих географічних відкриттів]]{{•}} [[Революція в науці#Перша наукова революція XVII–XVIII століть|Перша наукова революція]]{{•}}[[Річ Посполита]]{{•}} [[Запорозька Січ]]{{•}} [[Руїна]]

== Геополітична ситуація ==

[[Османська імперія|Османську імперію]] очолює [[Сулейман II]] (до 1691). Під владою османського султана перебувають [[Близький Схід]] та [[Єгипет]], Середземноморське узбережжя Північної Африки, частина [[Закавказзя]], значні території в Європі: [[Греція]], Болгарія і Сербія. Васалами османів є [[Волощина]] та [[Молдова]].

[[Священна Римська імперія]] — наймогутніша держава Європи. Її територія охоплює, крім німецьких земель, Угорщину з Хорватією, [[Богемія|Богемію]], [[Північна Італія|Північну Італію]]. Її імператор — [[Леопольд I Габсбург]] (до 1705).

Габсбург [[Карл II Зачарований]] є королем Іспанії (до 1700). Йому належать [[Іспанські Нідерланди]], південь Італії, [[Нова Іспанія]], [[Нова Гранада]] та [[Віцекоролівство Перу|Нова Кастилія]] в Америці, [[Філіппіни]]. Королем Португалії є [[Петро II Спокійний|Педру II]] (до 1706). Португалія має володіння у Бразилії, Африці, Індії, Індійському океані та Індонезії.

Північ Нідерландів займає [[Республіка Об'єднаних провінцій]]. Вона має колонії в Північній Америці, Індонезії, на Формозі та на Цейлоні. Король Франції — [[Людовик XIV]] (до 1715). Франція має колонії в Північній Америці. Короля Англії — [[Яків II (король Англії)|Якова II Стюарта]] (до 1688) повалено. Англія має колонії в Північній Америці, на Карибах та в Індії. Король Данії та Норвегії — [[Кристіан V]] (до 1699), король Швеції — [[Карл XI]] (до 1697). На Апеннінському півострові незалежні [[Венеційська республіка]] та [[Папська область]]. Король [[Річ Посполита|Речі Посполитої]] — [[Ян III Собеський]] (до 1696). Формально царями Московії є [[Іван V Олексійович|Іван V]] (до 1696) та [[Петро II Олексійович|Петро I]], фактичну владу тримає в своїх руках регентка [[Софія Олексіївна]].

Україну розділено по Дніпру між Річчю Посполитою та Московією. Діють два гетьмани: [[Андрій Могила]] (польський протекторат) на Правобережжі, [[Іван Мазепа]] (московський протекторат) на Лівобережжі. На півдні України існує [[Запорозька Січ]]. Існують [[Кримське ханство]], [[Ногайська орда]].

В Ірані правлять [[Сефевіди]]. Значними державами Індостану є [[Імперія Великих Моголів]], в якій править [[Аурангзеб]], [[Голкондський султанат]], [[Імперія Маратха]]. В Китаї править [[Династія Цін]]. У Японії триває [[період Едо]].

== Події ==

=== В Україні ===
* 8 січня село [[Лугове (Бродівський район)|Чехи (Лугове)]] стало власністю домініканського монастиря в Підкамені (тепер Монастир) походження дерева Хреста Господнього, УГКЦ
* Кошовим отаманом Війська Запорізького обрано [[Іван Гусак|Івана Гусака]].

=== У світі ===
* [[Славна революція]] в Англії;
** 10 червня у короля [[Яків II (король Англії)|Якова II]] народився син Джеймс Френсіс Едвард Стюарт, що збільшило небезпеку встановлення католицької династії.
** 30 червня «семеро безсмертних» англійських єпископів запросили штадтгальдера Нідерландів [[Вільгельм III Оранський|Віллема III Оранського]] та [[Марія II (королева Англії)|принцесу Мері]] на англійський трон.
** 11 листопада [[Вільгельм III Оранський|Віллем III Оранський]] висадився в Англії з 15-тисячним військом для захисту англійських протестантів.
** 11 грудня англійський король [[Яків II (король Англії)|Яків II]], війська якого розбіглися, спробував утекти до Франції.
** 18 грудня Віллем III Оранський увійшов у Лондон.
* Французький король [[Людовик XIV]] напав на Пфальц — почалася [[війна Аугсбурзької ліги]], що тривала 9 років.
* [[Велика Турецька війна]]:
** Венеційці відступили з [[Афіни|Афін]] та [[Пірей|Пірею]].
** Облога венеційцями Негропонте зазнала невдачі.
** 6 вересня габсбурзькі війська оволоділи Белградом.
** У Болгарії спалахнуло [[Чипровицьке повстання]] проти османської влади.
* Курфюрстом Бранденбургу-Пруссії став [[Фрідріх I (король Пруссії)|Фрідріх III]] (майбутній король).
* На Онезькому озері 1500 [[старообрядці]]в, монастир яких був під облогою царських військ, спалили себе заживо.
* Англійський мореплавець [[Вільям Дампір]] першим із європейців висадився на [[Острів Різдва]].
* В [[Аюттхая (держава)|Аюттхаї]] стався переворот. Проєвропейський правитель [[Нарай]] втратив владу, його радник Костянтин Геракіс — голову. Трон захопив Петрача.

=== Наука та культура ===
* У Лондоні [[Едвард Ллойд]] відкрив кав'ярню, що стала популярною серед людей, пов'язаних з морською торгівлею. З неї виріс [[Лондонський Ллойдс]].

== Народились ==
''див. також [[:Категорія:Народились 1688]]''
* 4 квітня — [[Жозеф-Нікола Деліль]], французький астроном і картограф
* 15 серпня — [[Фрідріх Вільгельм I]], король [[Прусське королівство|Пруссії]] (1713—1740)

== Померли ==
''див. також [[:Категорія:Померли 1688]]''
* 9 травня — у віці 68 років помер [[Фрідріх-Вільгельм (маркграф Бранденбургу)|Фрідріх Вільгельм]]
* 25 серпня — у віці 53 років помер англійський [[пірат]], [[губернатор]] [[Ямайка|Ямайки]] сер [[Генрі Морган]]

== Див. також ==
* [[Список керівників держав 1688 року]]
[[Категорія:1680-ті]]

title: Рік:

Століття: XV · XVI — XVII — XVIII · XIX

Тисячоліття: 1-ше — 2-ге — 3-тє

title: 1688 в інших календарях

Григоріанський: 1688 · MDCLXXXVIII

Вірменський: 1137 · ԹՎ ՌՃԼԷ

Китайський: 丁卯年 (вогняний кролик) · 4385 або 4178 · — до — · 戊辰年 (земляний дракон) · 4386 або 4179

Тайванський: 224 до РК · 民前224年

Юліанський: Григоріанський мінус 10 д.

Японський: Jōkyō 5 / Genroku 1 · (元禄元年)


text:
# Лютарі
Лютарі́ — село в Україні, у Обухівському районі Київської області. Населення становить 127 осіб.

wikiname: ukwiki

title: Лютарі

in_language: uk

wikitext:
{{Село
| назва           = Лютарі
| область         = [[Київська область]]
| район           = [[Обухівський район]]
| громада         = [[Богуславська міська громада]]
| рада            = [[Саварська сільська рада]]
| код КОАТУУ      = 3220686602
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 127
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 0,7
| ref-площа       =
| щільність       = 181,43
| поштовий індекс = 09713
| телефонний код  = 4561
| координати      = {{coord|49|33|52|N|30|44|52|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 33|
| lat_sec         = 52
| lon_deg         = 30|
| lon_min         = 44|
| lon_sec         = 52
| висота          = 135
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 09710, Київська обл., Обухівський р-н, с.Саварка
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Лютарі́''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Обухівський район|Обухівському районі]] [[Київська область|Київської області]]. Населення становить 127 осіб.
[[Файл:Ros-river.jpg|міні|ліворуч|300пкс|«Саварка», село Лютарі, ріка [[Рось]]]]

== Див. також ==
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Київська область)]]

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/kievskaja/14225 Погода в селі Лютарі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160509142607/http://weather.in.ua/ua/kievskaja/14225 |date=9 травня 2016 }}
* [https://www.navkolonas.org.ua/skrynya/?place=liutari Українські старожитності та старі світлини з села у музейних та приватних колекціях на сайті «Навколо Нас. UA»]
{{Богуславська міська громада}}
{{Портали|Географія|Україна}}

[[Категорія:Села Київської області]]
[[Категорія:Села, занесені на «чорні дошки» (Голодомор)]]
[[Категорія:Богуславська міська громада]]

title: село Лютарі

Країна: Україна

Область: Київська область

Район: Обухівський район

Тер. громада: Богуславська міська громада

title: Основні дані

Площа: 0,7 км²

Густота населення: 181,43 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Лютарі


text:
# Норт-Бранфорд (Коннектикут)
Норт-Бранфорд (англ. North Branford) — місто (англ. town) в США, в окрузі Нью-Гейвен штату Коннектикут. Населення — 13 544 особи (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 14 407 осіб у 5441 домогосподарстві у складі 4037 родин. Було 5629 помешкань
Расовий склад населення:
| - 95,5 % — білих - 1,6 % — азіатів - 1,3 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 1,0 %. Частка іспаномовних становила 2,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,1 % — особи молодші 18 років, 60,4 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 44,6 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 94,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 108 083 долари США (медіана — 83 637), а середній дохід на одну сім'ю — 125 385 доларів (медіана — 99 277). Медіана доходів становила 62 365 доларів для чоловіків та 53 361 долар для жінок. За межею бідності перебувало 2,4 % осіб, у тому числі 1,8 % дітей у віці до 18 років та 2,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 7866 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 27,0 %, роздрібна торгівля — 12,6 %, виробництво — 11,7 %.

title: Норт-Бранфорд (Коннектикут)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Норт-Бранфорд
|оригінальна назва  = {{lang-en|North Branford}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = http://peakery.com/totoket-mountain-connecticut/
|опис зображення= <!-- North Branford, a town 7 Miles from Downtown New Haven and Yale University. -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Коннектикут
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Нью-Гейвен (округ)|Нью-Гейвен]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 69,2
|висота центру НП   = 35
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 208,19
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 203/475
|поштовий індекс        = 06471, 06472
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0900953890
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Норт-Бранфорд''' ({{lang-en|North Branford}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Нью-Гейвен (округ)|Нью-Гейвен]] штату [[Коннектикут]]. Населення — {{formatnum:13544}} особи (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 998
| 1860 = 1050
| 1870 = 1035
| 1880 = 1025
| 1890 = 825
| 1900 = 814
| 1910 = 833
| 1920 = 1110
| 1930 = 1329
| 1940 = 1438
| 1950 = 2017
| 1960 = 6771
| 1970 = 10778
| 1980 = 11554
| 1990 = 12996
| 2000 = 13906
| 2010 = 14407
| 2020 = 13544
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:14407}} осіб у {{formatnum:5441}} домогосподарстві у складі {{formatnum:4037}} родин. Було 5629 помешкань

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 95,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,6 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 1,3 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,0 %. Частка іспаномовних становила 2,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,1 % — особи молодші 18 років, 60,4 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 44,6 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 94,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:108083}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:83637}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:125385}} доларів (медіана — {{formatnum:99277}}). Медіана доходів становила {{formatnum:62365}} доларів для чоловіків та {{formatnum:53361}} долар для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 2,4 % осіб, у тому числі 1,8 % дітей у віці до 18 років та 2,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:7866}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 27,0 %, роздрібна торгівля — 12,6 %, виробництво — 11,7 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Нью-Гейвен (округ)}}

[[Категорія:Містечка Коннектикуту]]
[[Категорія:Населені пункти округу Нью-Гейвен (округ)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1831]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Коннектикут

Округ: Нью-Гейвен

Густота населення: 208,19 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Чигиринська полкова сотня
Чигиринська полкова сотня — військовий підрозділ та адміністративна одиниця Чигиринського полку з центром у місті Чигирин.

## Історія
Створена до 1648 року як військово-територіальний підрозділ Чигиринського полку. За «Реєстром» 1649 р. мала 472 козаків.
Ліквідована разом з полком у 1678 році. Відновлювалася в період з 1702 по 1711 роки.

## Населені пункти
У 1649 р. сотенне містечко Чигирин та села: Кам'янка, Суботів.

## Сотенний устрій

### Сотники
- Петрановський Іван (? — 07.1637 — ?)
- Богдан Хмельницький (1638  — 1647)
- Климченко Василь (? — 1648 — ?)
- Сомченко Сава (? — 1648 — ?)
- Тиміш Хмельницький (? — 26.02.1649. — ?)
- Лісницький Дем'ян (? — 02.1654 — ?)
- Шульга Іван (? — 05.1654 — ?)
- Степан (? — 11.1668 — ?)
- Макидон Ян (? — 06.1669 — 21.07.1669 —?)
- Ковалевський Костянтин Васильович, Білаш Іван (близько 1675 —1676)

### Городові отамани
- Кузьминський Федір (? — 1615 — ?)
- Бут Онисим (? — 1638 — ?)
- Томиленко Василь (? — 1648 — ?)
- Коробка Федір (? — 10.1649 — 19.11 —?)
- Олексій (Лесько Хильченко) (? — 10.1650 — ?)
- Коробка Федір (? — 12.11.1650 — ?)
- Капуста Лаврін, Ничипоренко Яцько (? — 07.1653 — ?)
- Сивий Харко (? — 10.1653 — ?)
- Снитко Василь (? — 05.1654 — ?)
- Гапонович Герасим (? — 1654 — ?)
- Максимович Мартин (? — 03.1655 — ?)
- Пухальський Лукаш (? — 1655 — ?)
- Лавренко Павло (? — 02.1659 — ?)
- Ковалевський Іван, Білоцерківець Семен (? — 1666 — ?)
- Махненко Стефан (? — 02.1669 — ?)
- Білоцерківець Семен (? — 1670 — ?)
- Сенкевич Іван (? — 1673 — ?)
- Колоша Яцько (? — 1674 — ?)
- Величко Андрій (раніше 1717)

title: Чигиринська полкова сотня

wikitext:
{{Сотня
 |назва                 = Чигиринська
 |прапор                =
 |опис прапора          =
 |герб                  =
 |опис герба            =
 |розташування          =
 |мапа                  =
 |полк                  = [[File:Chyhyryn polk.svg|25px]] [[Чигиринський полк]]
 |утворена              = 1610-ті
 |ліквідована           = 1711
 |населення             =
 |площа                 =
 |густота               =
 |центр                 = [[Чигирин]]
 |містечка              =
 |села                  = 2: [[Кам'янка (Черкаська область)|Кам'янка]], [[Суботів]]
 |слобода               =
 |хутори                =
 |сотники               =
}}

'''Чигиринська полкова сотня''' — військовий підрозділ та адміністративна одиниця [[Чигиринський полк|Чигиринського полку]] з центром у [[Чигирин|місті Чигирин]].

== Історія ==
Створена до 1648 року як військово-територіальний підрозділ Чигиринського полку. За [[Реєстр Війська Запорозького (1649)|«Реєстром» 1649 р.]] мала 472 козаків.

Ліквідована разом з полком у 1678 році. Відновлювалася в період з 1702 по 1711 роки.

== Населені пункти ==
У 1649 р. сотенне містечко [[Чигирин]] та села: [[Кам'янка (Черкаська область)|Кам'янка]], [[Суботів]].

== Сотенний устрій ==

=== [[Сотник]]и ===
* Петрановський Іван (? — 07.1637 — ?)
* [[Богдан Хмельницький]] (1638  — 1647)
* Климченко Василь (? — 1648 — ?)
* Сомченко Сава (? — 1648 — ?)
* [[Тиміш Хмельницький]] (? — 26.02.1649. — ?)
* Лісницький Дем'ян (? — 02.1654 — ?)
* Шульга Іван (? — 05.1654 — ?)
* Степан (? — 11.1668 — ?)
* Макидон Ян (? — 06.1669 — 21.07.1669 —?)
* Ковалевський Костянтин Васильович, Білаш Іван (близько 1675 —1676)

=== [[Городовий отаман|Городові отамани]] ===
* Кузьминський Федір (? — 1615 — ?)
* Бут Онисим (? — 1638 — ?)
* Томиленко Василь (? — 1648 — ?)
* Коробка Федір (? — 10.1649 — 19.11 —?)
* Олексій (Лесько Хильченко) (? — 10.1650 — ?)
* Коробка Федір (? — 12.11.1650 — ?)
* Капуста Лаврін, Ничипоренко Яцько (? — 07.1653 — ?)
* Сивий Харко (? — 10.1653 — ?)
* Снитко Василь (? — 05.1654 — ?)
* Гапонович Герасим (? — 1654 — ?)
* Максимович Мартин (? — 03.1655 — ?)
* Пухальський Лукаш (? — 1655 — ?)
* Лавренко Павло (? — 02.1659 — ?)
* Ковалевський Іван, Білоцерківець Семен (? — 1666 — ?)
* Махненко Стефан (? — 02.1669 — ?)
* Білоцерківець Семен (? — 1670 — ?)
* Сенкевич Іван (? — 1673 — ?)
* Колоша Яцько (? — 1674 — ?)
* Величко Андрій (раніше 1717)

== Джерела ==
* {{книга|автор=[[Заруба Віктор Миколайович|Заруба В.М.]]|назва=Адміністративно-територіальний устрій та адміністрація Війська Запорозького у 1648-1782 рр.|місце=Дніпропетровськ|рік=2007|сторінки=217}}
* {{книга|автор=[[Кривошея Володимир Володимирович|Кривошея В.В.]]|назва=Козацька старшина Гетьманщини|місце=Київ|рік=2010|сторінки=7-8}}

{{Чигиринський полк}}

[[Категорія:Чигиринський полк]]
[[Категорія:Полкові сотні Гетьманщини]]
[[Категорія:Засновані в Україні 1648]]

title: Основні дані

Полк: Чигиринський полк

title: Населені пункти

Центр: Чигирин

Кількість сіл: 2: Кам'янка, Суботів

title: Сотенна влада

Сотенна влада: Сотники


text:
# S-подібний канал повітрозабірника
S-подібний канал повітрозабірника (англ. S-duct) — тип вхідного каналу повітрозабірника реактивного двигуна, що використовується на деяких типах реактивних літаків, переважно тридвигунних. Вхідний отвір розміщується над або під фюзеляжем, а сам двигун знаходиться всередині хвостової частини, тому повітропровід має вигнуту форму, яка нагадує букву «S» (звідси назва). Рішення було вперше застосовано в 1962 році на англійському пасажирському лайнері Hawker Siddeley Trident. Також використовувалося на літаках Boeing 727, Ту-154, Як-40, Як-42 тощо. З пасажирських літаків, що виробляються сьогодні, конструкцію можна зустріти на Dassault Falcon 7X і Dassault Falcon 900. S-подібна форма повітряного каналу також застосовується на шерезі ЛА зі зниженою радіолокаційною помітністю для зниження ефективної площі розсіювання радіохвиль.

## Особливості
S-подібний канал застосовувався на більшості тридвигунних реактивних літаків для подачі повітря до середнього двигуна. Винятком стали лише лайнери DC-10 і MD-11, де було вирішено розташувати середній двигун над фюзеляжем, на основі кіля. Однак, такий дизайн збільшив аеродинамічний опір на 2—4 % і ускладнив доступ до силової установки для технічного обслуговування, схема також вимагала збільшення висоти кіля і віддалення керма напрямку від поздовжньої осі літака.
Дослідження при проєктуванні літака L-1011 показали, що коефіцієнт відновлення повного тиску в S-подібному каналі повітроводу практично не відрізнявся б від такого в разі використання прямого повітроводу, при цьому конструкція дозволяла зменшити як суху вагу літака, так і аеродинамічний опір, що давало економію палива. Схема давала помітне покращення льотних якостей, стійкості при бічному вітрі, економічності літака.
Наразі S-подібні повітропроводи в цивільній авіації практично не застосовуються у зв'язку з тим, що на переважній більшості сучасних пасажирських літаків використовується дводвигунна схема. Серед літаків, що виробляються на даний час, такий канал можна зустріти лише на тридвигунних бізнес-джетах Dassault Falcon 7X та Dassault Falcon 900, бо для бізнес-джетів покращені льотні характеристики (швидкість, можливість злітати з відносно коротких ЗПС) можуть мати перевагу перед паливною ефективністю.
У військовій авіації S-подібні повітряні канали використовуються на деяких моделях пілотованих і безпілотних літальних апаратів з метою зниження радіолокаційної помітності, оскільки застосування таких каналів істотно знижує ЕПР повітрозабірника з допомогою екранування першого ступеня компресора двигуна

## Застосування
Типи повітряних суден, на яких застосовувався або застосовується S-подібний канал повітрозабірника:

### Пасажирські
- Boeing 727
- Dassault Falcon 50
- Dassault Falcon 7X
- Dassault Falcon 900
- Epic Victory
- Lockheed L-1011 TriStar
- Ту-154
- Hawker Siddeley Trident
- Як-40
- Як-42

### Військові
- IAI Lavi
- Northrop/Grumman B-2 Spirit
- Northrop/McDonnell Douglas YF-23

У тому числі БпЛА:
- Northrop Grumman X-47B
- Dassault nEUROn

### Експериментальні
- Short SC.1
- Boeing X-45

### Нереалізовані проєкти
- Boeing 747-300 Trijet — нездійснений проєкт тридвигунного варіанта Boeing 747
- Ранній проєкт Ту-204, що передбачав тридвигунну схему

title: S-подібний канал повітрозабірника

wikitext:
[[Файл:S-duct-Boeing-727.jpg|thumb|250px|Схема S-подібного повітроводу 2 двигуна на літаку Boeing 727 (повітровід виділено червоним).]]
'''S-подібний канал повітрозабірника''' ({{lang-en|S-duct}}) — тип вхідного каналу [[повітрозабірник]]а [[Реактивний двигун|реактивного двигуна]], що використовується на деяких типах реактивних [[літак]]ів, переважно тридвигунних. Вхідний отвір розміщується над або під фюзеляжем, а сам двигун знаходиться всередині хвостової частини, тому повітропровід має вигнуту форму, яка нагадує букву «S» (звідси назва). Рішення було вперше застосовано в 1962 році на англійському пасажирському лайнері [[Hawker Siddeley Trident]]. Також використовувалося на літаках [[Boeing 727]], [[Ту-154]], [[Як-40]], [[Як-42]] тощо. З пасажирських літаків, що виробляються сьогодні, конструкцію можна зустріти на [[Dassault Falcon 7X]] і [[Dassault Falcon 900]]. S-подібна форма повітряного каналу також застосовується на шерезі [[Літальний апарат|ЛА]] зі зниженою радіолокаційною помітністю для зниження [[Ефективна площа розсіювання|ефективної площі розсіювання]] радіохвиль.

== Особливості ==
S-подібний канал застосовувався на більшості тридвигунних реактивних літаків для подачі повітря до середнього двигуна. Винятком стали лише лайнери [[McDonnell Douglas DC-10|DC-10]] і [[McDonnell Douglas MD-11|MD-11]], де було вирішено розташувати середній двигун над фюзеляжем, на основі кіля<ref name="aeroJournal" />. Однак, такий дизайн збільшив аеродинамічний опір на 2—4 % і ускладнив доступ до силової установки для технічного обслуговування, схема також вимагала збільшення висоти кіля і віддалення керма напрямку від [[Зв'язана система координат літака|поздовжньої осі літака]]<ref name="aeroJournal">{{Книга
|посилання=https://books.google.com/books?id=bEdWAAAAMAAJ&q=s-duct&dq=s-duct&pgis=1
|заголовок=The Aeronautical Journal
|видавництво=Royal Aeronautical Society
|сторінки=392, 398
|мова=en
|рік=1974
|назва=
|archivedate=31 березня 2022
|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220331190753/https://books.google.com/books?id=bEdWAAAAMAAJ&q=s-duct&dq=s-duct&pgis=1
}}</ref>.

Дослідження при проєктуванні літака [[Lockheed L-1011 TriStar|L-1011]] показали, що коефіцієнт відновлення повного тиску в S-подібному каналі повітроводу практично не відрізнявся б від такого в разі використання прямого повітроводу, при цьому конструкція дозволяла зменшити як суху вагу літака, так і [[Аерогідродинамічний опір|аеродинамічний опір]], що давало економію палива. Схема давала помітне покращення льотних якостей, стійкості при [[Бічний вітер|бічному вітрі]], економічності літака<ref name="saeJournal">{{книга
|посилання=https://books.google.com/books?lr=&id=0GVTAAAAMAAJ&dq=s-duct+aircraft&q=s-duct+&pgis=1#search_anchor
|заголовок=SAE Transactions
|видавництво=Society of Automotive Engineers
|сторінки=1436
|язык=en
|рік=1970
}}
</ref>.

Наразі S-подібні повітропроводи в цивільній авіації практично не застосовуються у зв'язку з тим, що на переважній більшості сучасних пасажирських літаків використовується дводвигунна схема. Серед літаків, що виробляються на даний час, такий канал можна зустріти лише на тридвигунних [[Адміністративний літак|бізнес-джетах]] Dassault Falcon 7X та Dassault Falcon 900, бо для бізнес-джетів покращені льотні характеристики (швидкість, можливість злітати з відносно коротких [[Злітно-посадкова смуга|ЗПС]]) можуть мати перевагу перед паливною ефективністю.

У військовій авіації S-подібні повітряні канали використовуються на деяких моделях пілотованих і [[Безпілотний літальний апарат|безпілотних]] літальних апаратів з метою [[Стелс (технологія)|зниження радіолокаційної помітності]], оскільки застосування таких каналів істотно знижує [[Ефективна площа розсіювання|ЕПР]] повітрозабірника з допомогою екранування першого ступеня компресора двигуна<ref name="авиапанорама">{{Стаття
 |автор         = Вождаев, Валерий
 |назва         = Воздухозаборник определяет ЭПР самолёта в передней полусфере
 |посилання = https://www.aviapanorama.ru/2016/08/vozduxozabornik-opredelyaet-epr-samoleta-v-perednej-polusfere/
 |мова           = ru
 |видання     = Авиапанорама
 |тип             = журнал
 |дата           = 2016-08-28
 |том             =
 |номер         = 4 (118)
 |сторінки   = 19
 |doi                =
 |issn               =
 |accessdate         = 31 березня 2022
 |archivedate        = 4 лютого 2018
 |archiveurl         = https://web.archive.org/web/20180204151440/http://www.aviapanorama.ru/2016/08/vozduxozabornik-opredelyaet-epr-samoleta-v-perednej-polusfere/
}}</ref><ref name="Авиашедевры Сухого">{{книга
 | автор         = Якубович, Николай
 | частина       = Введение
 | заголовок     = Все авиашедевры Сухого — от Су-2 до Су-27 и Т-50
 | мова          = ru
 | посилання     = https://books.google.com/books?id=R5WyBwAAQBAJ
 | видання       =
 | місце         = Москва
 | видавництво   = Яуза, Эксмо
 | рік           = 2015
 | сторінки      = 424
 | сторінок      = 480
 | isbn          = 978-5-699-78965-8
}}</ref>

== Застосування ==
{{Multiple image
| align       = right
| direction   = horizontal
| width       = 250
| image1      = Dassault Falcon 900EX, Italy - Air Force JP6346097.jpg
| caption1    = [[Dassault Falcon 900|Dassault Falcon 900EX]]
| image2      = Falcon 50 centre engine S-duct1.JPG
| caption2    = S-подібний канал на [[Dassault Falcon 50]]
}}
{{Multiple image
| align       = right
| direction   = horizontal
| width       = 250
| image1      = Falcon 50 centre engine S-duct3.JPG
| caption1    = Вид зсередини хвостової частини фюзеляжу (Dassault Falcon 50).
| image2      = Falcon 50 centre engine S-duct4.JPG
| caption2    = Внутрішня частина каналу, видно вентилятор двигуна.
}}
Типи повітряних суден, на яких застосовувався або застосовується S-подібний канал повітрозабірника:

=== Пасажирські ===
* [[Boeing 727]]
* [[Dassault Falcon 50]]
* [[Dassault Falcon 7X]]
* [[Dassault Falcon 900]]
* [[Epic Victory]]
* [[Lockheed L-1011 TriStar]]
* [[Ту-154]]
* [[Hawker Siddeley Trident]]
* [[Як-40]]
* [[Як-42]]

=== Військові ===
* [[IAI Lavi]]
* [[Northrop B-2 Spirit|Northrop/Grumman B-2 Spirit]]
* [[Northrop/McDonnell Douglas YF-23]]
У тому числі БпЛА:
* [[Northrop Grumman X-47B]]
* [[Dassault nEUROn]]

=== Експериментальні ===
* [[Short SC.1]]
* [[Boeing X-45]]

=== Нереалізовані проєкти ===
* [[Boeing 747-300 Trijet]] — нездійснений проєкт тридвигунного варіанта [[Boeing 747]]
* Ранній проєкт [[Ту-204]], що передбачав тридвигунну схему

== Примітки ==
{{примітки}}
{{Commons category|S-ducts (engine air intakes)}}
{{Елементи конструкції літального апарата}}

[[Категорія:Конструкція літальних апаратів]]


text:
# Шумицький Станіслав Васильович
Станіслав Васильович Шумицький (нар. 20 березня 1937, Саратов — пом. 3 січня 1974, місце смерті достеменно не відомо) — український журналіст, перекладач, літературний редактор та поет.  Член  Спілки письменників СРСР та  Спілки журналістів СРСР.

## Життєпис
Народився 20 березня 1937 року у  Саратові в родині радянського офіцера. З початком 1940-х родина переїхала в Україну. Мешкали спочатку в  Гутах, потім - в  Коломаку. Батька було переведено на службу на західний кордон і згодом він загинув на фронті під час  Другої Світової війни.
У 1952 році мати з малим Станіславом остаточно переїхала до своїх батьків у село  Караван на околиці міста  Люботина  на Харківщині. На виховання майбутнього поета сильно вплинув його дід - самодіяльний виконавець народних пісень Василь Якович Яременко. А природа Люботинщини, де поет прожив більшу частину життя, стала одним з провідних мотивів творчості.
У 1953 році закінчив Караванську семирічну школу. Цікаво, що будучи від народження російськомовним, спочатку він не був атестований в школі з української мови. Але не зважаючи на необов'язковість такої атестації, Станіслав вважав своїм обов'язком вивчити мову своїх дідів. Він почав наполегливо навчатися і того ж року почав писати вірші українською. Його вчителька була його першим слухачем і рецензентом. Саме їй згодом було присвячено першу видану друком збірку Шумицького.
У 1954 році здобув повну середню освіту, екстерном склавши іспити за середню школу в селі   Малинівка Чугуївського району Харківської області.
У 1961-1972 роках працював у редакціях районних, обласних і республіканських газет ("Ленінська зміна", "Вечірній Харків", "Соціалістична Харківщина", "Молодь України"). Його переклади прози і лірики з російської, киргизької та азербайджанської друкували у журналах "Прапор", "Ранок", "Вітчизна", "Дніпро". Крім того, Шумицький публікував там також свої  байки та дружні шаржі з власноручними замальовками.
У 1963 році друком виходить перша поетична збірка Шумицького під назвою "Ознаки вірності". 7 лютого 1964 року Харківська філія Спілки письменників України приймає молодого поета до своїх лав. Неформальне навчання Шумицького поетичному мистецтву здійснював  Володимир Сосюра, якому згодом було присвячено вірш "Поет".
У 1966 році у харківському видавництві "Прапор" опубліковано другу збірку поезії Шумицького - "Сорок ударів серця". Філософські мотиви збірки наближають автора до поетів-шестидесятників.
У 1968 році разом з Робертом Третьяковим і Олександром Черевченком Шумицький став співзасновником газети "Вечірній Харків".
У 1971 році виходить друком остання прижиттєва збірка поета - "Герої приходять у пісню".
3 січня 1974 року Станіслав Шумицький трагічно загинув за нез'ясованих обставин. Під час відрядження він безслідно зник, а через 21 день його тіло було знайдене у морзі з проламаним черепом і слідами побиття.
Останні роки свого життя Шумицький продовжував активно працювати на поетичній ниві. 43 нові його поезії, були зібрані під назвою "Осінь відкриває обрій", але так і не опубліковані.
У 1974 році (вже по смерті поета) опубліковано збірку пісень Бориса Михайловського, серед яких були і покладені на музику вірші Шумицького.

## Вшанування пам'яті
При спеціалізованій школі N108 міста Харкова працює літературний гурток "Грудка" ім.С.Шумицього.
Вірші Шумицького неодноразово покладалися на музику композиторами Борисом Михайловським, Іллею Летюком та Олексієм Еткалом. Пісня "Сніги" (написана на слова вірша "Знайди мене в снігах") брала участь у "Пісенному вернісажі-2006", і отримала Гран-прі цього конкурсу у 2007 році. Пісня "Шевченківський сад" на слова Шумицького у слобідських літературних колах називається неофіційним гімном Харкова.
У Люботині, де поет прожив більшу частину свого життя, з'явилася вулиця, що носить ім'я Станіслава Шумицького.

title: Шумицький Станіслав Васильович

wikitext:
{{Особа
| ім'я = Станіслав Шумицький
| місце_проживання =
| інші_імена =
| зображення =
| розмір_зображення =
| підпис_зображення =
| ім'я_при_народженні =
| дата_народження = 20.3.1937
| місце_народження =  [[Саратов]],
[[РСФРР]],
[[СРСР]]|
дата_смерті = 3.1.1974
| місце_смерті = достеменно не відоме [[УРСР]]
| причина_смерті = вбивство
| відомий_(відома) =
| рід_діяльності = [[поет]], [[журналіст]], [[перекладач]]
| громадянство = {{USSR}}
| титул =
| платня =
| термін =
| попередник =
| наступник =
| партія =
| головував_(-ла) =
| конфесія =
| дружина =
| діти =
| родичі =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки =
| employer =
| зріст =
| вага =
}}

'''Станіслав Васильович Шумицький''' ({{н}} [[20 березня]] [[1937]], [[Саратов]] — {{с}} [[3 січня]] [[1974]], місце смерті достеменно не відомо) — український журналіст, перекладач, літературний редактор та поет.  Член [[Спілка письменників СРСР| Спілки письменників СРСР]] та [[Спілка журналістів СРСР| Спілки журналістів СРСР]].

== Життєпис ==
Народився [[20 березня]] [[1937]] року у [[Саратов| Саратові]] в родині радянського офіцера. З початком 1940-х родина переїхала в Україну. Мешкали спочатку в [[Гути (смт)| Гутах]], потім - в [[Коломак (смт)| Коломаку]]. Батька було переведено на службу на західний кордон і згодом він загинув на фронті під час [[Друга світова війна| Другої Світової війни]].

У [[1952]] році мати з малим Станіславом остаточно переїхала до своїх батьків у село [[Караван (селище)| Караван]] на околиці міста [[Люботин| Люботина]] [[Харківська область| на Харківщині]]. На виховання майбутнього поета сильно вплинув його дід - самодіяльний виконавець народних пісень Василь Якович Яременко. А природа Люботинщини, де поет прожив більшу частину життя, стала одним з провідних мотивів творчості.

У [[1953]] році закінчив Караванську семирічну школу. Цікаво, що будучи від народження російськомовним, спочатку він не був атестований в школі з української мови. Але не зважаючи на необов'язковість такої атестації, Станіслав вважав своїм обов'язком вивчити мову своїх дідів. Він почав наполегливо навчатися і того ж року почав писати вірші українською. Його вчителька була його першим слухачем і рецензентом. Саме їй згодом було присвячено першу видану друком збірку Шумицького.

У [[1954]] році здобув повну середню освіту, екстерном склавши іспити за середню школу в селі [[Малинівка (смт) |  Малинівка]] [[Чугуївський район|Чугуївського району]] [[Харківська область|Харківської області]].

У [[1961]]-[[1972]] роках працював у редакціях районних, обласних і республіканських газет ("Ленінська зміна", "Вечірній Харків", "Соціалістична Харківщина", "Молодь України"). Його переклади прози і лірики з російської, киргизької та азербайджанської друкували у журналах "Прапор", "Ранок", "Вітчизна", "Дніпро". Крім того, Шумицький публікував там також свої  байки та дружні шаржі з власноручними замальовками.

У [[1963]] році друком виходить перша поетична збірка Шумицького під назвою "Ознаки вірності". 7 лютого [[1964]] року Харківська філія Спілки письменників України приймає молодого поета до своїх лав. Неформальне навчання Шумицького поетичному мистецтву здійснював  [[Сосюра Володимир Миколайович|Володимир Сосюра]], якому згодом було присвячено вірш "Поет".

У [[1966]] році у харківському видавництві "Прапор" опубліковано другу збірку поезії Шумицького - "Сорок ударів серця". Філософські мотиви збірки наближають автора до поетів-шестидесятників.

У [[1968]] році разом з Робертом Третьяковим і Олександром Черевченком Шумицький став співзасновником газети "Вечірній Харків".

У [[1971]] році виходить друком остання прижиттєва збірка поета - "Герої приходять у пісню".

[[3 січня]] [[1974]] року Станіслав Шумицький трагічно загинув за нез'ясованих обставин. Під час відрядження він безслідно зник, а через 21 день його тіло було знайдене у морзі з проламаним черепом і слідами побиття.

Останні роки свого життя Шумицький продовжував активно працювати на поетичній ниві. 43 нові його поезії, були зібрані під назвою "Осінь відкриває обрій", але так і не опубліковані.

У [[1974]] році (вже по смерті поета) опубліковано збірку пісень Бориса Михайловського, серед яких були і покладені на музику вірші Шумицького.

== Вшанування пам'яті ==

При спеціалізованій школі N108 міста Харкова працює літературний гурток "Грудка" ім.С.Шумицього.

Вірші Шумицького неодноразово покладалися на музику композиторами Борисом Михайловським, Іллею Летюком та Олексієм Еткалом. Пісня "Сніги" (написана на слова вірша "Знайди мене в снігах") брала участь у "Пісенному вернісажі-2006", і отримала Гран-прі цього конкурсу у 2007 році. Пісня "Шевченківський сад" на слова Шумицького у слобідських літературних колах називається неофіційним гімном Харкова.

У Люботині, де поет прожив більшу частину свого життя, з'явилася вулиця, що носить ім'я Станіслава Шумицького.

== Джерела ==
* Шумицький Станіслав Васильович - поет, журналіст – офіційний сайт м.Люботин - http://lubotin-rada.gov.ua/info/page/2642
* В. Кривенчук. Станіслав Шумицький і його середовище — ХарківLit (літературно-художній та громадсько-політичний журнал Національної Спілки письменників України та Харківської організації НСПУ - № 7 жовтень-грудень 2016 р. - с.193-200
* Л. Кучерява. Пам'яті поета-земляка Станіслава Шумицького (1937-1974) — ХарківLit (літературно-художній та громадсько-політичний журнал Національної Спілки письменників України та Харківської організації НСПУ - № 7 жовтень-грудень 2016 р. - с. 201-204

[[Категорія:Українські поети]]
[[Категорія:Персоналії:Люботин]]
[[Категорія:Уродженці Саратова]]

title: Станіслав Шумицький

Народився: 20 березня 1937 · Саратов, · РСФРР, · СРСР

Помер: 3 січня 1974 (36 років) · достеменно не відоме УРСР · ·вбивство

Громадянство: СРСР

Діяльність: поет, журналіст, перекладач


text:
# Комишка (Ішимський район)
Коми́шка (рос. Камышка) — присілок у складі Ішимського району Тюменської області, Росія.
Населення — 46 осіб (2010, 84 у 2002).
Національний склад станом на 2002 рік:
- росіяни — 77 %

title: Комишка (Ішимський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Комишка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Камышка}}
 | карта розташування1 = Росія Тюменська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Тюменська область]]
 | район           = [[ішимський район|Ішимський]]
 | поселення       = [[десятовське сільське поселення|Десятовське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 46 осіб ([[2010]]{{RUS-TYU-popstat-2010}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
| lat_deg= 56
| lat_min= 14
| lat_sec= 44
 | lon_dir=E
| lon_deg= 68
| lon_min= 44
| lon_sec= 22
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Комишка}}

'''Коми́шка''' ({{lang-ru|Камышка}}) — [[присілок]] у складі [[ішимський район|Ішимського району]] [[тюменська область|Тюменської області]], [[Росія]].

Населення — 46 осіб ([[2010]], 84 у [[2002]]{{RUS-TYU-popstat}}).

Національний склад станом на 2002 рік:
* [[росіяни]] — 77 %

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|O-42-138}}

{{tumen-geo-stub}}
{{ішимський район}}

[[Категорія:Населені пункти Ішимського району]]
[[Категорія:Присілки Тюменської області]]

title: присілок Комишка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Тюменська область

Муніципальний район: Ішимський

Поселення: Десятовське

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Комишка · Комишка


text:
# Перевірка благонадійності
Лояльність, благонадійність — вірність діючим законам, постановам органів влади.

У результаті перевірки благонадійності особам надається статус, який дозволяє отримувати доступ до секретної інформації або до місць з обмеженим доступом. Зазвичай процес передбачає уважну перевірку всього життя людини.
Термін «перевірка благонадійності» застосовують як для державних структур, так і для приватних організацій, якщо посада передбачає роботу з конфіденційною інформацією. Сама перевірка ще не означає передачу доступу. Організація має запевнити, що людина, яка пройшла перевірку, має знати зазначену інформацію. Ніхто не має автоматично надавати доступ до таємної інформації просто через посаду або проходження перевірки.

title: Перевірка благонадійності

wikitext:
'''Лояльність, благонадійність''' — вірність діючим законам, постановам органів влади.<br/>
У результаті перевірки благонадійності особам надається статус, який дозволяє отримувати доступ до секретної інформації або до місць з обмеженим доступом. Зазвичай процес передбачає уважну перевірку всього життя людини.

Термін «перевірка благонадійності» застосовують як для державних структур, так і для приватних організацій, якщо посада передбачає роботу з [[Конфіденційна інформація|конфіденційною інформацією]]. Сама перевірка ще не означає передачу доступу. Організація має запевнити, що людина, яка пройшла перевірку, має знати зазначену інформацію. Ніхто не має автоматично надавати доступ до таємної інформації просто через посаду або проходження перевірки.

== Посилання ==
* [http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/first_book/part1.pdf Благонадійність] // {{УМЕ1|сторінки=93}}
* [http://leksika.com.ua/14201019/legal/loyalnist Лояльність] // {{Юридична енциклопедія|3}}

{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Державне управління]]
[[Категорія:Державна безпека]]


text:
# Tetradonematidae
Tetradonematidae — родина нематод класу Enoplea.

## Спосіб життя
Всі представники родини є ендопаразитами комах (в основному жуків та мурах).
Цікавий вид Myrmeconema neotropicum, що заражає мурах виду Cephalotes atratus. Він викликає у мурахи передсмертне почервоніння черевця, що приваблює птахів, у яких проходить один із життєвих циклів паразита. Інший вид нематод Tetradonema solenopsis паразитує у мурахах виду Solenopsis invicta, що є цікавим для біологічного контролю цих мурах.

## Опис
Представники родини характеризуються наявністю одонтостилю- трубчастого колючого органу, який використовується для живлення та виділення відходів життєдіяльності, мають гладку кутикулу з мікропорами та трофосому (залозистий орган, що утворений зі стінок фаринксу).

## Класифікація
Родина містить 20 видів у 13 родах:
- Aproctonema Keilin, 1917
  - Aproctonema chapmani Nickle, 1969
  - Aproctonema entomophagum Keilin, 1917
  - Aproctonema simuliophaga Rubtsov, 1966
- Bispiculum Zervos, 1980
  - Bispiculum inaequale Zervos, 1980
- Bissonema Rubtsov, 1978
  - Bissonema acicularis (Rubtsov, 1978)
- Brevinema Rubtsov, 1978
  - Brevinema brevis (Rubtsov, 1978)
- Corethrellonema Nickle, 1969
  - Corethrellonema grandispiculosum  Nickle, 1969
- Crassinema Rubtsov, 1978
  - Crassinema glustschenkovae Rubtsov, 1978
- Didilia Tang et al., 1993
  - Didilia ooglypta Tang et al., 1993
- Heterogonema van Waerebeke & Remillet, 1973
  - Heterogonema ovomasculis van Waerebeke & Remillet, 1973
- Myrmeconema
  - †Myrmeconema antiqua
  - Myrmeconema neotropicum
- Mermithonema Goodey, 1941
  - Mermithonema entomophilum Goodey, 1941
- Nematimermis Tchesunov et Spiridonov, 1993
  - Nematimermis enoplivora Tchesunov et Spiridonov, 1993
- Paraproctonema Rubtsov, 1978
  - Paraproctonema simuliophaga
- Tetradonema Cobb, 1919
  - Tetradonema plicans Cobb, 1919
  - Tetradonema solenopsis Nickle & Jouvenaz, 1987
- Trichonema  Rubtsov, 1978
  - Trichonema binucleata Rubtsov, 1978

title: Tetradonematidae

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Tetradonematidae
| image =
| image_caption = Мураха ''[[Cephalotes atratus]]'', що заражений нематодою ''[[Myrmeconema neotropicum]]''.
| image_width = 260px
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| subregnum = [[Справжні багатоклітинні]] (Eumetazoa)
| unranked_phylum = [[Двобічно-симетричні]] (Bilateralia)
| unranked_phylum2 = [[Первиннороті]] (Protostomia)
| phylum = [[Нематоди]] (Nematoda)
| classis = [[Enoplea]]
| subclassis = [[Dorylaimia]]
| ordo = [[Mermithida]]
| familia = '''Tetradonematidae'''
| familia_authority = [[Nathan Cobb|Cobb]], 1919
| subdivision_ranks = Роди та види
| subdivision =
дивитись текст
}}
'''Tetradonematidae''' — родина [[Нематоди|нематод]] класу [[Enoplea]].

== Спосіб життя ==
Всі представники родини є ендопаразитами комах (в основному [[Твердокрилі|жуків]] та [[мурахи|мурах]]).

Цікавий вид ''Myrmeconema neotropicum'', що заражає мурах виду ''[[Cephalotes atratus]]''. Він викликає у мурахи передсмертне почервоніння черевця, що приваблює птахів, у яких проходить один із життєвих циклів паразита. Інший вид нематод ''Tetradonema solenopsis'' паразитує у мурахах виду ''[[Solenopsis invicta]]'', що є цікавим для біологічного контролю цих мурах.<ref>{{cite journal|journal=Systematic Parasitology|title=''Myrmeconema neotropicum''  n. g., n. sp., a new tetradonematid nematode parasitising South American populations of ''Cephalotes atratus'' (Hymenoptera: Formicidae), with the discovery of an apparent parasite-induced host morph|url=https://archive.org/details/sim_systematic-parasitology_2008-02_69_2/page/145| volume=69|issue=2|pages=145–153|year=2008|author=Poinar, G & Stephen P. Yanoviak|doi=10.1007/s11230-007-9125-3|pmid=18038201}}</ref><ref>{{cite journal|author=Jouvenaz, DP, DP Wojcik, MA Naves & CS Lofgren|title=Observations on a parasitic nematode (Tetraodnematidae) of fire ants ''Solenopsis'' (Formicidae), from Mato Grosso|journal=Pesq. Agropec. Bras|volume=23|issue=5|pages=525–528|year=1988|url=http://www.ars.usda.gov/sp2UserFiles/Place/66151015/publications/Jouvenaz_et_al-1988(M-1680).pdf|accessdate=18 серпня 2014|archive-date=15 березня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120315223925/http://www.ars.usda.gov/sp2UserFiles/Place/66151015/publications/Jouvenaz_et_al-1988(M-1680).pdf}}</ref>

== Опис ==
Представники родини характеризуються наявністю одонтостилю- трубчастого колючого органу, який використовується для живлення та виділення відходів життєдіяльності, мають гладку кутикулу з мікропорами та трофосому (залозистий орган, що утворений зі стінок [[фаринкс]]у).

== Класифікація ==
Родина містить 20 видів у 13 родах:
* {{btname|[[Aproctonema]]|Keilin, 1917}}
** {{btname|[[Aproctonema chapmani]]|Nickle, 1969}}
** {{btname|[[Aproctonema entomophagum]]|Keilin, 1917}}
** {{btname|[[Aproctonema simuliophaga]]|Rubtsov, 1966}}
* {{btname|[[Bispiculum]]|Zervos, 1980}}
** {{btname|[[Bispiculum inaequale]]|Zervos, 1980}}
* {{btname|[[Bissonema]]|Rubtsov, 1978}}
** {{btname|[[Bissonema acicularis]]|(Rubtsov, 1978)}}
* {{btname|[[Brevinema]]|Rubtsov, 1978}}
** {{btname|[[Brevinema brevis]]|(Rubtsov, 1978)}}
* {{btname|[[Corethrellonema]]|Nickle, 1969}}
** {{btname|[[Corethrellonema grandispiculosum]]| Nickle, 1969}}
* {{btname|[[Crassinema]]|Rubtsov, 1978}}
** {{btname|[[Crassinema glustschenkovae]]|Rubtsov, 1978}}
* {{btname|[[Didilia]]|Tang et al., 1993}}
** {{btname|[[Didilia ooglypta]]|Tang et al., 1993}}
* {{btname|[[Heterogonema]]|van Waerebeke & Remillet, 1973}}
** {{btname|[[Heterogonema ovomasculis]]|van Waerebeke & Remillet, 1973}}
* {{btname|[[Myrmeconema]]|}}
** {{вимер}}{{btname|[[Myrmeconema antiqua]]|}}
** {{btname|[[Myrmeconema neotropicum]]|}}
* {{btname|[[Mermithonema]]|Goodey, 1941}}
** {{btname|[[Mermithonema entomophilum]]|Goodey, 1941 }}
* {{btname|[[Nematimermis]]|Tchesunov et Spiridonov, 1993}}
** {{btname|[[Nematimermis enoplivora]]|Tchesunov et Spiridonov, 1993}}
* {{btname|[[Paraproctonema]]|Rubtsov, 1978}}
** {{btname|[[Paraproctonema simuliophaga]]|}}
* {{btname|[[Tetradonema]]|Cobb, 1919}}
** {{btname|[[Tetradonema plicans]]|Cobb, 1919}}
** {{btname|[[Tetradonema solenopsis]]|Nickle & Jouvenaz, 1987}}
* {{btname|[[Trichonema ]]|Rubtsov, 1978}}
** {{btname|[[Trichonema binucleata]]|Rubtsov, 1978}}

== Примітки ==
{{примітки}}

{{invertebrate-stub}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Нематоди]]
[[Категорія:Родини тварин]]

title: ?Tetradonematidae

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Підцарство: Справжні багатоклітинні (Eumetazoa)

Двобічно-симетричні (Bilateralia)
Первиннороті (Protostomia)

Тип: Нематоди (Nematoda)

Клас: Enoplea

Підклас: Dorylaimia

Ряд: Mermithida

Родина: Tetradonematidae · Cobb, 1919


text:
# Гриценко Володимир Ігорович
Володи́мир І́горович Грице́нко (нар. 15 лютого 1989 — 30 липня 2015) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

## З життєпису
Народився 1989 року в селі Осташівці Тернопільської області. Батько помер, коли Володимир ще був маленький, і мама виховувала його самотужки. Служив за контрактом.
Мобілізований у квітні 2015-го; солдат, стрілець-помічник гранатометника 43-го окремого мотопіхотного батальйону. Вишкіл пройшов на Яворівському полігоні.
30 липня 2015 року загинув під час виконання бойового завдання поблизу смт Новгородське Донецької області — зазнав кульових поранень в ногу, це спричинило артеріальну кровотечу. Помер внаслідок масивної крововтрати.
Похований 1 серпня в селі Осташівцях Зборівського району.

## Нагороди
- орден «За мужність» ІІІ ступеня (21.3.2016, посмертно) — за особисту мужність, сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, зразкове виконання військового обов'язку[1];
- почесний громадянин Тернопільської області (21 грудня 2022, посмертно)[2].

title: Гриценко Володимир Ігорович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                = Гриценко Володимир Ігорович
| оригінал імені      =
| портрет             = Гриценко Володимир Ігорович.jpg
| ім'я при народженні =
| дата народження     = 15.2.1989
| місце народження    = [[Осташівці]]
| дата смерті         = 30.7.2015
| місце смерті        = [[Новгородське (смт)|Новгородське]]
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fСВ ЗСУ}}
| рід військ          = {{InМЕХ Укр}}
| роки служби         =2015
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}
| формування          = {{43 ОМПБ ЗСУ|2}}
| командування        =
| битви               = [[Війна на сході України]]
* [[Бої під Горлівкою]]
| нагороди            = {{ряд2|{{Орден За мужність III ступеня}} }} {{ряд2|{{Почесний громадянин Тернопільської області}}}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
{{Однофамільці|Гриценко}}
'''Володи́мир І́горович Грице́нко''' ({{нар}} {{ДН|15|2|1989}} — {{ДС|30|7|2015}}) — солдат [[Збройні сили України|Збройних сил України]], учасник російсько-української війни.

== З життєпису ==
Народився 1989 року в селі Осташівці Тернопільської області. Батько помер, коли Володимир ще був маленький, і мама виховувала його самотужки. Служив за контрактом.

Мобілізований у квітні 2015-го; солдат, стрілець-помічник гранатометника 43-го окремого мотопіхотного батальйону. Вишкіл пройшов на Яворівському полігоні.

30 липня 2015 року загинув під час виконання бойового завдання поблизу смт Новгородське Донецької області — зазнав кульових поранень в ногу, це спричинило артеріальну кровотечу. Помер внаслідок масивної крововтрати.

Похований 1 серпня в селі Осташівцях Зборівського району.

== Нагороди ==
* орден «[[Орден «За мужність»|За мужність]]» ІІІ ступеня (21.3.2016, посмертно) — ''за особисту [[мужність]], сумлінне та бездоганне служіння Українському народові, зразкове виконання військового обов'язку''<ref>{{УПУ|103/2016|21 березня|Про відзначення державними нагородами України|http://www.president.gov.ua/documents/1032016-19849}}</ref>;
* [[Почесні громадяни Тернопільської області|почесний громадянин Тернопільської області]] (21 грудня 2022, посмертно)<ref>[https://ternopoliany.te.ua/zhittya/77103-ridni-otrymaiut-po-65-tysiach-10-viiskovykh-otrymaly-zvannia-pochesnyi-hromadianyn-ternopilskoi-oblasti Рідні матимуть по 65 тисяч: 10 військових отримали звання «Почесний громадянин Тернопільської області»] // Тернополяни. — 2022. — 21 грудня.</ref>.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Джерела ==
* [http://memorybook.org.ua/4/gricenkovol.htm Книга пам'яті] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171107030232/http://memorybook.org.ua/4/gricenkovol.htm |date=7 листопада 2017 }}
* [http://irp.te.ua/gry-tsenko-volody-my-r-igorovy-ch/ Гриценко Володимир Ігорович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170303114845/http://irp.te.ua/gry-tsenko-volody-my-r-igorovy-ch/ |date=3 березня 2017 }}

{{Бібліоінформація}}
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
{{ukr-mil-bio-stub}}

[[Категорія:Уродженці Осташівців]]
[[Категорія:Померли в Торецькій міській громаді]]
[[Категорія:Поховані у Зборівському районі]]

title: Загальна інформація

Народження: 15 лютого 1989 · Осташівці

Смерть: 30 липня 2015 (26 років) · Новгородське

Поховання: Осташівці

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Сухопутні війська

Рід військ: Механізовані війська

Формування: 43 ОМПБ

Війни / битви: Війна на сході України - Бої під Горлівкою


text:
# Мозок Альберта Ейнштейна
Мозок Альберта Ейнштейна є предметом досліджень і спекуляцій. Мозок Ейнштейна було видалено протягом семи з половиною годин після його смерті. Він привернув до себе увагу через репутацію Ейнштейна як одного з головних геніїв XX століття, очевидні закономірності або порушення в головному мозку були використані для підтримки різних уявлень про кореляцію в нейроанатомії із загальним або математичним інтелектом. Наукові дослідження показали, що області мозку Ейнштейна, відповідальні за мову і мовлення, зменшені, тоді як області, відповідальні за обробку числової та просторової інформації, збільшені. Інші дослідження показали збільшення числа нейрогліальних клітин у мозку Ейнштейна.

## Фільми
- National Geographic: Riddles of the Dead: Einstein's Genius (2006)

title: Мозок Альберта Ейнштейна

wikitext:
[[Файл:Albert Einstein Head.jpg|thumb|right|Мозок Ейнштейна було збережено після його смерті в 1955 році, але цей факт не розголошувався до 1986 року.]]
'''Мозок [[Альберт Ейнштейн|Альберта Ейнштейна]]''' є предметом досліджень і спекуляцій. Мозок Ейнштейна було видалено протягом семи з половиною годин після його смерті. Він привернув до себе увагу через репутацію Ейнштейна як одного з головних геніїв [[XX століття]], очевидні закономірності або порушення в головному мозку були використані для підтримки різних уявлень про кореляцію в нейроанатомії із загальним або математичним інтелектом. Наукові дослідження показали, що області мозку Ейнштейна, відповідальні за мову і мовлення, зменшені, тоді як області, відповідальні за обробку числової та просторової інформації, збільшені. Інші дослідження показали збільшення числа нейрогліальних клітин у мозку Ейнштейна.<ref>Fields, R. Douglas (2009). The Other Brain: From Dementia to Schizophrenia. New York: Simon & Schuster. p. 7. ISBN 978-0-7432-9141-5</ref>

== Фільми ==
* National Geographic: Riddles of the Dead: Einstein's Genius (2006)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20150427111346/http://scienceukraine.in.ua/allnews/health/intelligence/khto-vykrav-mozok-einshteina Хто вкрав мозок Ейнштейна? (Стаття Science Ukraine від 21.04.15 до 60-річчя з дня смерті вченого)]

{{Neuroscience-stub}}
[[Категорія:Альберт Ейнштейн]]
[[Категорія:Нейроанатомія]]


text:
# Ковалі (залізничний блокпост, Амурська область)
Ковалі (рос. Ковали) — залізничний блокпост у Сковородінському районі Амурської області Російської Федерації. Розташоване на території українського історичного та етнічного краю Зелений Клин.
Входить до складу муніципального утворення робітниче селище Уруша. Населення становить 1 особу (2018).

## Історія
З 20 жовтня 1932 року входить до складу новоутвореної Амурської області.
З 1 січня 2006 року входить до складу муніципального утворення робітниче селище Уруша.

## Населення
| 2002 | 2010 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 6    | ↘0   | →0   | →0   | →0   | →0   | ↗1   |
| 2017 | 2018 |      |      |      |      |      |
| →1   | →1   |      |      |      |      |      |

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[залізничний блокпост]]
|тип_род         = залізничного блокпосту
|назва           = Ковалі
|назва ін.       = Ковали
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Амурська область]]
|район           = [[Сковородінський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[робітниче селище Уруша]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 1{{RUS-census2018}} (2018)
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Якутський час|MSK+6]] ([[UTC+9]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Амурська область
}}
'''Ковалі''' ({{lang-ru|Ковали}}) — [[залізничний блокпост]] у [[Сковородінський район|Сковородінському районі]] [[Амурська область|Амурської області]] [[Росія|Російської Федерації]]. Розташоване на території українського історичного та етнічного краю [[Зелений Клин]].

Входить до складу муніципального утворення [[робітниче селище Уруша]]. Населення становить 1 особу (2018){{RUS-census2018}}.

== Історія ==

З [[20 жовтня]] [[1932]] року входить до складу новоутвореної Амурської області.

З [[1 січня]] [[2006]] року входить до складу муніципального утворення робітниче селище Уруша<ref>[http://docs.cntd.ru/document/961703332 ЗАКОН АМУРСКОЙ ОБЛАСТИ от 11 апреля 2005 года № 473-ОЗ Об установлении границ и наделении соответствующим статусом муниципального образования Сковородинского района и муниципальных образований в его составе] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140826113251/http://docs.cntd.ru/document/961703332 |date=26 Серпня 2014 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Ковали (железнодорожный блокпост, Амурская область) }}

{{Населення РФ | Ковали (железнодорожный блокпост, Амурская область) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Сковородінський район}}
{{Amur-obl-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Сковородінського району]]

title: залізничний блокпост Ковалі

Суб'єкт Російської Федерації: Амурська область

Муніципальний район: Сковородінський район

Поселення: робітниче селище Уруша

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK+6 (UTC+9)

Основні дані:
Мапа
· Ковалі · Ковалі


text:
# Фернандо Мартінес
Фернандо Даніель Мартінес (ісп. Fernando Daniel Martínez; 18 липня 1991, Авельянеда) — аргентинський професійний боксер, чемпіон світу за версією IBF (2022—2024) та WBA (2024–н.ч.) у другій найлегшій вазі.

## Аматорська кар'єра
2010 року завоював бронзову медаль на Південноамериканських іграх.
На чемпіонаті світу 2011 програв у другому бою Чатчай Бутді (Таїланд).
На чемпіонаті світу 2015 програв у першому бою Ху Цзяньгуань (Китай).
На Олімпійських іграх 2016 програв у першому бою Даніелю Асенову (Болгарія).

## Професіональна кар'єра
Мартінес дебютував на профірингу 2017 року.

### Мартінес проти Анкахаса
26 лютого 2022 року Фернандо Мартінес вийшов на бій проти діючого чемпіона світу за версією IBF у другій найлегшій вазі Джервіна Анкахаса (Філіппіни), для якого це був вже десятий захист титулу. Незважаючи на те, що він вступив у бій як аутсайдер, Мартінес відібрав титул одностайним рішенням суддів.
8 жовтня 2022 року бійці провели негайний реванш, в якому Мартінес знов переміг одностайним рішенням суддів.

### Мартінес проти Йоки
Провівши 24 червня 2024 року переможний бій проти обов'язкового претендента Джейда Борнеа (Філіппіни), вже 7 липня 2024 року в Токіо вийшов на об'єднавчий бій з чемпіоном WBA Йока Казуто. Обидва боксера, працюючи багатоударними комбінаціями, викинули за бій велику кількість важких ударів. Все ж у аргентинця було більше влучань, і він здобув перемогу одностайним рішенням суддів.

title: Фернандо Мартінес

wikitext:
{{Боксер
|ім'я                      = Фернандо Мартінес
|зображення                =
|підпис                    =
|повне ім'я                =
|прізвисько                =Пума
|громадянство              = {{ARG}}
|дата народження           = 18.7.1991
|місце народження          = [[Авельянеда]]
|дата смерті               =
|місце смерті              =
|місце проживання          =
|вагова категорія          = [[друга найлегша вага в боксі|друга найлегша вага]]
|стійка                    = [[ортодокс (позиція)|ортодокс]]
|зріст                     = 160
|розмах рук                = 163
|стиль                     =
|спортивний клуб           =
|боїв                      = 18
|перший бій                = [[25 серпня]] [[2017]]
|останній бій              = [[11 травня]] [[2025]]
|пояс                      = [[WBA]]
|перемог                   = 18
|нокаутів                  = 9
|поразок                   = 0
|нічиїх                    =0
|не відбулося              =
|боїв любительських        =
|перемог любительських     =
|нокаутів любительських    =
|поразок любительських     =
|ничиїх любительських      =
}}
{{MedalTableTop|}}
{{MedalCountry|{{ARG}}}}
{{MedalSport|[[Бокс]]}}
{{MedalCompetition|[[Південноамериканські ігри]]}}
{{MedalBronze|Медельїн 2010|до 51 кг}}
{{MedalBottom}}
{{Однофамільці|Мартінес}}
'''Фернандо Даніель Мартінес''' ({{lang-es|Fernando Daniel Martínez}}; [[18 липня]] [[1991]], [[Авельянеда]]) — [[Аргентина|аргентинський]] [[професійний бокс]]ер, чемпіон світу за версією [[IBF]] (2022—2024) та [[Світова боксерська асоціація|WBA]] (2024–н.ч.) у [[друга найлегша вага в боксі|другій найлегшій вазі]].

== Аматорська кар'єра ==
2010 року завоював бронзову медаль на Південноамериканських іграх.

На чемпіонаті світу 2011 програв у другому бою [[Чатчай Бутді]] (Таїланд).

На чемпіонаті світу 2015 програв у першому бою [[Ху Цзяньгуань]] (Китай).

На [[Літні Олімпійські ігри 2016|Олімпійських іграх 2016]] програв у першому бою [[Даніель Асенов|Даніелю Асенову]] (Болгарія).

== Професіональна кар'єра ==
Мартінес дебютував на профірингу 2017 року.

=== Мартінес проти Анкахаса ===
26 лютого 2022 року Фернандо Мартінес вийшов на бій проти діючого чемпіона світу за версією [[IBF]] у [[друга найлегша вага в боксі|другій найлегшій вазі]] [[Джервін Анкахас|Джервіна Анкахаса]] (Філіппіни), для якого це був вже десятий захист титулу. Незважаючи на те, що він вступив у бій як аутсайдер, Мартінес відібрав титул [[одностайне рішення|одностайним рішенням]] суддів.

8 жовтня 2022 року бійці провели негайний реванш, в якому Мартінес знов переміг одностайним рішенням суддів.

=== Мартінес проти Йоки ===
Провівши 24 червня 2024 року переможний бій проти обов'язкового претендента Джейда Борнеа (Філіппіни), вже 7 липня 2024 року в [[Токіо]] вийшов на об'єднавчий бій з чемпіоном [[WBA]] [[Йока Казуто]]. Обидва боксера, працюючи багатоударними комбінаціями, викинули за бій велику кількість важких ударів. Все ж у аргентинця було більше влучань, і він здобув перемогу одностайним рішенням суддів.<ref>{{Cite web|url=https://ua.tribuna.com/uk/boxing/1000000164229-fernando-martines-pobedil-ioku-i-obedinil-tituly-vo-vtor/|title=Фернандо Мартінес переміг Іоку і об’єднав титули у другій найлегшій вазі|last=Проданчук|first=Оксана|website=ua.tribuna.com|access-date=2024-07-09}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.amateur-boxing.strefa.pl/Championships/ Результати змагань на amateur-boxing.strefa]{{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210110020550/http://www.amateur-boxing.strefa.pl/Championships/ |date=10 січня 2021 }}
* [https://www.olympedia.org/athletes/132343 На сайті olympedia]
{{BoxRec|809729}}

{{Портали|Біографії|Спорт}}
{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Мартінес Фернандо}}
[[Категорія:Уродженці Авельянеди]]
[[Категорія:Аргентинські боксери]]
[[Категорія:Боксери другої найлегшої ваги]]
[[Категорія:Чемпіони світу з боксу в другій найлегшій вазі]]
[[Категорія:Чемпіони IBF]]
[[Категорія:Чемпіони WBA]]
[[Категорія:Боксери на літніх Олімпійських іграх 2016]]
[[Категорія:Спортсмени Авельянеди]]
[[Категорія:Аргентинські чемпіони світу]]
[[Категорія:Аргентинські бронзові призери Південноамериканських ігор]]

title: Загальна інформація

Прізвисько: Пума

Громадянство: Аргентина

Народження: 18 липня 1991 (33 роки) · Авельянеда

Вагова категорія: друга найлегша вага

Стійка: ортодокс

title: Професіональна кар'єра

Перший бій: 25 серпня 2017

Останній бій: 11 травня 2025

Пояс: WBA

title: Південноамериканські ігри

Бронза: Медельїн 2010 · до 51 кг


text:
# Йосеф Лапід
Йосеф (Томмі) Лапід (івр. יוסף (טומי) לפיד; 27 грудня 1931 — 1 червня 2008) — ізраїльський журналіст, політик. Колишній голова ліберально-секуляристської партії. У коаліційному уряді Арієля Шарона був заступником прем'єр-міністра і міністром юстиції.

## Біографія
Народився як Томислав Лампел у м. Нові-Сад, Югославія (теперішня Сербія). Частину дитинства провів в єврейському гетто в Будапешті. Після війни у 1948 р. 17 річним хлопцем емігрував до Ізраїлю. У 1955 р. почав працювати журналістом у журналі Маарів, де пропрацював 44 роки від журналіста до головного редактора. Пізніше став головою Ізраїльського телерадіомовного комітету і Асоціації кабельних компаній. Як журналіст Йосеф Лапід не тільки часто дописував до різних ізраїльських видань, але також вів декілька полемічних ток-шоу на телебаченні та на радіо. У своїх передачах і в подальшій політичній діяльності Лапід відзначався своєю критикою праворадикальних релігійних партій та політиків.

## Політична діяльність
Приєднання Йосефа Лапіда до партії «Шиннуй» надало їй нової популярності і вивело її на третє місце в рейтингу популярності ізраїльських партій. На виборах 1999 року вона отримала 6 місць в парламенті, а вже в 2003 році кількість здобутих місць в парламенті збільшилася до 15 зі 120 можливих. У парламенті Лапід працював в підкомітеті з міжнародних справ.
2003 року він увійшов до коаліції прем'єр-міністра Арієля Шарона, де став заступником прем'єр-міністра та міністром юстиції. Пізніше коаліція розпалася і 2004 року Й. Лапід став лідером опозиції в парламенті.
2006 року в перегонах на лідерство в партії «Шиннуй» він зазнав поразки і відійшов від політики.
З 2005 року Й. Лапід жив у Тель-Авіві. 1 червня 2008 року політик помер унаслідок ракового захворювання.

title: Йосеф Лапід

wikitext:
{{othernames|Лапід}}
{{Картка:Лідер
| ім'я = Йосеф Лапід<br>יוסף לפיד
| зображення =Tommy Lapid at Eichman trial1961.jpg
| зображення_підпис =
| початок_терміну = лютий [[2003]]
| кінець_терміну = грудень [[2004]]
| попередник =
| наступник =
| дата_народження = 27.12.1931
| місце_народження = м. [[Нові-Сад]], [[Югославія]]
| дата_смерті = 1.6.2008
| місце_смерті = м. [[Тель-Авів]], [[Ізраїль]]
| дружина =
| партія = «[[Шиннуй]]»
| посада = Міністр юстиції Ізраїлю
| посада2 = Голова партії «Шиннуй»
| початок_терміну2 = 1974
| кінець_терміну2= 2006
| попередник2 =
| наступник2 =
| президент на той час2=
}}
'''Йосеф (Томмі) Лапід''' ({{lang-he|יוסף (טומי) לפיד}}; [[27 грудня]] [[1931]] — [[1 червня]] [[2008]]) — [[ізраїль]]ський [[журналіст]], політик. Колишній голова ліберально-секуляристської партії. У коаліційному уряді [[Арієль Шарон|Арієля Шарона]] був заступником [[прем'єр-міністр]]а і міністром юстиції.

== Біографія ==
Народився як ''Томислав Лампел'' у м. [[Нові-Сад]], [[Югославія]] (теперішня [[Сербія]]). Частину дитинства провів в [[єврей]]ському [[гетто]] в [[Будапешт]]і. Після війни у [[1948]] р. 17 річним хлопцем емігрував до [[Ізраїль|Ізраїлю]]. У [[1955]] р. почав працювати [[журналіст]]ом у [[журнал]]і [[Маарів]], де пропрацював 44 роки від журналіста до головного редактора. Пізніше став головою Ізраїльського телерадіомовного комітету і Асоціації кабельних компаній. Як журналіст Йосеф Лапід не тільки часто дописував до різних ізраїльських видань, але також вів декілька полемічних [[ток-шоу]] на [[Телебачення|телебаченні]] та на [[радіо]]. У своїх передачах і в подальшій політичній діяльності Лапід відзначався своєю критикою праворадикальних релігійних партій та політиків.

== Політична діяльність ==
Приєднання Йосефа Лапіда до партії «[[Шиннуй]]» надало їй нової популярності і вивело її на третє місце в рейтингу популярності ізраїльських партій. На виборах [[1999]] року вона отримала 6 місць в парламенті, а вже в [[2003]] році кількість здобутих місць в парламенті збільшилася до 15 зі 120 можливих. У парламенті Лапід працював в підкомітеті з міжнародних справ.

[[2003]] року він увійшов до коаліції прем'єр-міністра Арієля Шарона, де став заступником прем'єр-міністра та міністром юстиції. Пізніше коаліція розпалася і [[2004]] року Й. Лапід став лідером опозиції в парламенті.

[[2006]] року в перегонах на лідерство в партії «Шиннуй» він зазнав поразки і відійшов від політики.

З [[2005]] року Й. Лапід жив у [[Тель-Авів]]і. [[1 червня]] [[2008]] року політик помер унаслідок [[Рак (хвороба)|ракового захворювання]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20081202104100/http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/biography/lapid.html Yosef (Tomy) Lapid] {{ref-en}}
* [http://www.jpost.com/servlet/Satellite?pagename=JPost%2FJPArticle%2FShowFull&cid=1167467756320 Стаття Йосефа Лапіда в газеті Jerusalem Post] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070929205542/http://www.jpost.com/servlet/Satellite?pagename=JPost%2FJPArticle%2FShowFull&cid=1167467756320 |date=29 вересня 2007 }} {{ref-en}}
{{бібліоінформація}}
{{Міністри юстиції Ізраїлю}}
[[Категорія:Ізраїльські журналісти]]
[[Категорія:Уродженці Нового Сада]]
[[Категорія:Лідери політичних партій Ізраїлю]]
[[Категорія:Сербські євреї]]
[[Категорія:Сербські євреї Ізраїлю]]
[[Категорія:Югославські емігранти до Ізраїлю]]
[[Категорія:Ізраїльські колумністи]]

title: Міністр юстиції Ізраїлю

Міністр юстиції Ізраїлю: лютий 2003 — грудень 2004

title: Голова партії «Шиннуй»

Голова партії «Шиннуй»:
1974 — 2006
Медіафайли у Вікісховищі

Народився: 27 грудня 1931 · м. Нові-Сад, Югославія

Помер: 1 червня 2008 (76 років) · м. Тель-Авів, Ізраїль

Відомий як: журналіст, політик, письменник, телеведучий, публіцист

Місце роботи: Ізраїльське управління мовленняd і Армія оборони Ізраїлю

Країна: Ізраїль

Alma mater: Тель-Авівський університет

Політична партія: «Шиннуй»

Батько: Dr. Bela Meir Lampeld

Мати: Katalin Lampeld

У шлюбі з: Shulamit Lapidd

Діти: Яір Лапід і Merav Rothd

Нагороди: Премія ім. Соколоваd (1998)


text:
# Нейлор (Міссурі)
Нейлор (англ. Naylor) — місто (англ. city) в США, в окрузі Ріплі штату Міссурі. Населення — 440 осіб (2020).

## Географія
Нейлор розташований за координатами 36°34′28″ пн. ш. 90°36′20″ зх. д. / 36.57444° пн. ш. 90.60556° зх. д. (36.574469, -90.605575).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 1,43 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 632 особи в 270 домогосподарствах у складі 172 родин. Густота населення становила 441 особа/км².  Було 290 помешкань (202/км²).
Расовий склад населення:
| - 93,5 % — білих - 0,8 % — корінних американців - 0,3 % — чорних або афроамериканців |

До двох чи більше рас належало 5,2 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,4 % — особи молодші 18 років, 55,2 % — особи у віці 18—64 років, 21,4 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 42,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 93,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 89,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 35 634 долари США (медіана — 31 667), а середній дохід на одну сім'ю — 41 022 долари (медіана — 35 652). Медіана доходів становила 26 484 долари для чоловіків та 25 313 долари для жінок. За межею бідності перебувало 27,5 % осіб, у тому числі 29,4 % дітей у віці до 18 років та 18,3 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 319 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 32,0 %, виробництво — 21,9 %, роздрібна торгівля — 12,2 %, будівництво — 7,8 %.

title: Нейлор (Міссурі)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Нейлор
|оригінальна назва  = {{lang-en|Naylor}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Міссурі (штат){{!}}Міссурі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Ріплі (округ, Міссурі)|Ріплі]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 1,43
|висота центру НП   = 93
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 441,96
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 573
|поштовий індекс        = 63953
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 2951302
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Нейлор''' ({{lang-en|Naylor}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Ріплі (округ, Міссурі)|Ріплі]] штату [[Міссурі (штат)|Міссурі]]. Населення — 440 осіб (2020).

== Географія ==
Нейлор розташований за координатами {{Coord|36|34|28|N|90|36|20|W|type:city_region:US-DE}} (36.574469, -90.605575){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 1,43 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1900 = 202
| 1910 = 406
| 1920 = 681
| 1930 = 553
| 1940 = 507
| 1950 = 520
| 1960 = 499
| 1970 = 586
| 1980 = 602
| 1990 = 642
| 2000 = 610
| 2010 = 632
| 2020 = 440
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали 632 особи в 270 домогосподарствах у складі 172 родин. [[Густота населення]] становила 441 особа/км².  Було 290 помешкань (202/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 93,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,8 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
|}
До двох чи більше рас належало 5,2 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,4 % — особи молодші 18 років, 55,2 % — особи у віці 18—64 років, 21,4 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 42,3 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 93,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 89,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:35634}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:31667}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:41022}} долари (медіана — {{formatnum:35652}}). Медіана доходів становила {{formatnum:26484}} долари для чоловіків та {{formatnum:25313}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 27,5 % осіб, у тому числі 29,4 % дітей у віці до 18 років та 18,3 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 319 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 32,0 %, виробництво — 21,9 %, роздрібна торгівля — 12,2 %, будівництво — 7,8 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Ріплі (округ, Міссурі)}}

[[Категорія:Міста Міссурі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Ріплі (Міссурі)]]

title: Країна

Штат: Міссурі

Округ: Ріплі

Населення: 440 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 441,96 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Голова Луганської обласної військово-цивільної адміністрації
Главою виконавчої влади Луганської області є Голова Луганської обласної адміністрації. У зв’язку з поточною російсько-українською війною з 5 березня 2015 року адміністрація була переструктурована як військово-цивільна адміністрація. Відтак, глова адміністрації офіційно називається головою Луганської обласної військово-цивільної адміністрації.
Посада голови обласної адміністрації є призначуваною, призначення у компетенції Президентом України за поданням Прем’єр-міністра України строком на чотири роки.
Офіційна резиденція губернатора спочатку була розташована в Луганську, а потім перенесена до Сєвєродонецька (до його захоплення російськими військами у 2022 році) через війну на Донбасі, починаючи з 5 березня 2015 року. З 25 жовтня 2019 року губернатором є Сергій Гайдай.

## Голови обласної адміністрації

### Голова Донецького облвиконкому
Про губернаторів об’єднаної області в 1932–38 рр. див. Губернатор Донецької області#Голова Донецького обласного виконавчого комітету .

### Голова Луганського (Ворошиловградського) обласного виконавчого комітету
- Петро Богиня (1938)
- Михайло Шевченко (1938–1942)
- Нацистська окупація (1942–1943)
- Михайло Шевченко (1943)
- Іван Орешко (1943–1947)
- ? (1947–1948)
- Степан Стеценко (1948–1950)
- Пилип Решетняк (1950–1960)
- Микола Гурєєв (1960–1963)
- Іван Іваненко (1963–1964)[a]
- Микола Давиденко (1963–1964)[b]
- Микола Гурєєв (1964–1971)
- Микола Давиденко (1971–1974)
- Віктор Лисицин (1974–1981)
- Альберт Мерзленко (1981–1986)
- Рід Звєрєв (1986–1987)
- Анатолій Касьянов (1987–1990)
- Едуард Хананов (1990–1991)
- Анатолій Касьянов (1991–1992)

### Представник Президента
- Едуард Хананов (1992–1994)

### Голова виконавчого комітету
- Петро Купін (1994–1995)

### Голови Адміністрації
- Петро Купін (1995)
- Геннадій Фоменко (1995–1998)
- Олександр Єфремов (1998–2005)
- Олексій Данилов (2005) [4]
- Геннадій Москаль (2005–2006)
- Олександр Кобітєв (2006) (актор)
- Олександр Антіпов (2006–2010)
- Валерій Голенко (2010)
- Володимир Пристюк (2010–2014)
- Михайло Болотських (2014)
- Ірина Верігіна (2014) (ак. р.)
- Геннадій Москаль (2014–2015)

#### Голова обласної військово-цивільної адміністрації[5][1]
- Юрій Клименко (2015)[6]
- Георгій Тука (2015–2016)[7][8]
- Юрій Гарбуз (29 квітня 2016 – 22 листопада 2018)[9]
- Сергій Філь (22 листопада 2018 – 5 липня 2019) (в.о.)
- Віталій Комарницький (5 липня – 25 жовтня 2019) [10]
- Сергій Гайдай (з 25.10.2019)

## Зовнішні посилання
- World Statesmen.org
- Уряд Луганської області

wikitext:
[[Файл:Theatral_square_Luhansk.JPG|міні| Адмінбудівля в [[Луганськ|Луганську]] на Театральній площі, до війни на Донбасі]]
[[Інститут голів держадміністрацій в Україні|Главою виконавчої влади]] '''Луганської області''' є Голова Луганської обласної адміністрації. У зв’язку з поточною [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-українською війною]] з 5 березня 2015 року адміністрація була переструктурована як [[військово-цивільна адміністрація]]. Відтак, глова адміністрації офіційно називається '''головою Луганської обласної військово-цивільної адміністрації'''.<ref name="numberCADOh4">[https://en.interfax.com.ua/news/general/511180.html President receives notice of resignation from Donetsk Regional Administration head, to be considered by Cabinet on Wed – Zhebrivsky], [[Interfax-Ukraine]] (11 June 2018)</ref>

Посада голови обласної адміністрації є призначуваною, призначення у компетенції [[Президент України|Президентом України]] за поданням [[Прем'єр-міністр України|Прем’єр-міністра України]] строком на чотири роки.

Офіційна резиденція губернатора спочатку була розташована в [[Луганськ|Луганську]], а потім перенесена до [[Сєвєродонецьк|Сєвєродонецька]] (до [[Бої за Сєвєродонецьк (2022)|його захоплення російськими військами у 2022 році]]) через війну на Донбасі, починаючи з 5 березня 2015 року.<ref>{{Cite web|url=http://www.president.gov.ua/en/news/31372.html|publisher=President of Ukraine, official website|title=In Severodonetsk, Petro Poroshenko presented Luhansk RSA Head Hennadiy Moskal|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150318021609/http://www.president.gov.ua/en/news/31372.html|archivedate=2015-03-18}}</ref> З 25 жовтня 2019 року губернатором є [[Гайдай Сергій Володимирович|Сергій Гайдай]].<ref>{{Cite web|url=https://www.unian.info/politics/10733517-zelensky-explains-move-to-change-luhansk-region-s-governor.html|title=Zelensky explains move to change Luhansk region's governor|website=[[UNIAN]]|date=28 жовтня 2019|accessdate=8 листопада 2019}}</ref>

== Голови обласної адміністрації ==

=== Голова Донецького облвиконкому ===
''Про губернаторів об’єднаної області в 1932–38 рр. див. [[Донецька обласна військово-цивільна адміністрація|Губернатор Донецької області#Голова Донецького обласного виконавчого комітету]] .''

=== Голова Луганського (Ворошиловградського) обласного виконавчого комітету ===

* [[Богиня Петро Іванович|Петро Богиня]] (1938)
* [[Шевченко Михайло Євгенович|Михайло Шевченко]] (1938–1942)
* ''[[Третій Рейх|Нацистська]] окупація (1942–1943)''
* [[Шевченко Михайло Євгенович|Михайло Шевченко]] (1943)
* [[Орішко Іван Сергійович|Іван Орешко]] (1943–1947)
*  ? (1947–1948)
* [[Стеценко Степан Омелянович|Степан Стеценко]] (1948–1950)
* [[Решетняк Пилип Несторович|Пилип Решетняк]] (1950–1960)
* [[Гуреєв Микола Михайлович|Микола Гурєєв]] (1960–1963)
* [[Іваненко Іван Степанович|Іван Іваненко]] (1963–1964){{Efn|For Industry|name=Ivanenko}}
* [[Давиденко Микола Степанович|Микола Давиденко]] (1963–1964){{Efn|For Agriculture|name=Davydenko}}
* [[Гуреєв Микола Михайлович|Микола Гурєєв]] (1964–1971)
* [[Давиденко Микола Степанович|Микола Давиденко]] (1971–1974)
* [[Лисицин Віктор Опанасович|Віктор Лисицин]] (1974–1981)
* [[Мерзленко Альберт Васильович|Альберт Мерзленко]] (1981–1986)
* [[Зверєв Рід Петрович|Рід Звєрєв]] (1986–1987)
* [[Касьянов Анатолій Васильович|Анатолій Касьянов]] (1987–1990)
* [[Хананов Едуард Ахатович|Едуард Хананов]] (1990–1991)
* [[Касьянов Анатолій Васильович|Анатолій Касьянов]] (1991–1992)

=== Представник Президента ===

* [[Хананов Едуард Ахатович|Едуард Хананов]] (1992–1994)

=== Голова виконавчого комітету ===

* [[Купін Петро Олександрович|Петро Купін]] (1994–1995)

=== Голови Адміністрації ===

* [[Купін Петро Олександрович|Петро Купін]] (1995)
* [[Фоменко Геннадій Петрович|Геннадій Фоменко]] (1995–1998)
* [[Єфремов Олександр Сергійович|Олександр Єфремов]] (1998–2005)
* [[Данілов Олексій Мячеславович|Олексій Данилов]] (2005) <ref>[https://en.interfax.com.ua/news/general/616788.html Ex-deputy secretary of NSDC Danilov appointed its secretary – decree], [[Interfax-Ukraine]] (3 October 2019)</ref>
* [[Москаль Геннадій Геннадійович|Геннадій Москаль]] (2005–2006)
* [[Кобітєв Олександр Євгенович|Олександр Кобітєв]] (2006) (актор)
* [[Антіпов Олександр Миколайович|Олександр Антіпов]] (2006–2010)
* [[Голенко Валерій Миколайович|Валерій Голенко]] (2010)
* [[Пристюк Володимир Миколайович|Володимир Пристюк]] (2010–2014)
* [[Болотських Михайло Васильович|Михайло Болотських]] (2014)
* [[Верігіна Ірина Костянтинівна|Ірина Верігіна]] (2014) (ак. р.)
* [[Москаль Геннадій Геннадійович|Геннадій Москаль]] (2014–2015)

==== Голова обласної військово-цивільної адміністрації<ref name="numberCADOh3">{{Cite news|date=5 березня 2015|title=Poroshenko created civil-military administrations in two oblasts|language=uk|work=[[Ukrayinska Pravda]]|url=http://www.pravda.com.ua/news/2015/03/5/7060589/|accessdate=6 березня 2015}}</ref><ref name="numberCADOh4"/> ====

* [[Клименко Юрій Юрійович|Юрій Клименко]] (2015)<ref>{{Cite web|title=УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №447/2015|url=https://www.president.gov.ua/documents/4472015-19274|accessdate=2022-03-14|website=Офіційне інтернет-представництво Президента України|language=uk}}</ref>
* [[Тука Георгій Борисович|Георгій Тука]] (2015–2016)<ref name="nglo22715">[http://uatoday.tv/news/poroshenko-appoints-volunteer-heorhiy-tuka-head-of-luhansk-regional-state-administration-460823.html Poroshenko appoints volunteer Heorhiy Tuka head of Luhansk Regional State Administration], [[Ukraine Today]] (22 July 2015)</ref><ref>[http://en.interfax.com.ua/news/general/340937.html Poroshenko dismisses head of Luhansk regional military and civil administration Tuka], [[Interfax-Ukraine]] (29 April 2016)</ref>
* [[Гарбуз Юрій Григорійович|Юрій Гарбуз]] (29 квітня 2016 – 22 листопада 2018)<ref>[http://en.interfax.com.ua/news/general/341008.html Poroshenko appoints MP Harbuz as governor of Luhansk region instead of Tuka], [[Interfax-Ukraine]] (29 April 2016)</ref>
* [[Філь Сергій Олександрович|Сергій Філь]] (22 листопада 2018 – 5 липня 2019) (в.о.)
* [[Комарницький Віталій Мар'янович|Віталій Комарницький]] (5 липня – 25 жовтня 2019) <ref>{{Cite web|url=https://www.president.gov.ua/en/news/volodimir-zelenskij-vruchiv-vitaliyu-komarnickomu-posvidchen-56249|title=Volodymyr Zelenskyy handed over a certificate of Luhansk RSA Head to Vitaliy Komarnytskyi|website=[[president.gov.ua]]|date=7 липня 2019|accessdate=8 липня 2019}}</ref>
* [[Гайдай Сергій Володимирович|Сергій Гайдай]] (з 25.10.2019)

== Див. також ==

* [[Луганський (Ворошиловградський) обласний комітет Комуністичної партії України|Луганський обласний комітет Компартії України]]

== Примітки ==
{{Notelist}}

== Список літератури ==
{{Reflist}}

== Зовнішні посилання ==

* World Statesmen.org
* [http://loga.gov.ua/ Уряд Луганської області]
[[Категорія:Голови Луганської облдержадміністрації| ]]