text:
# Оксово (Новгородська область)
Оксово (рос. Оксово) — присілок у Любитинському районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 7 осіб. Належить до муніципального утворення Неболицьке сільське поселення.

## Історія
До 1927 року населений пункт перебував у складі Новгородської губернії. У 1927-1944 роках перебував у складі Ленінградської області.
Орган місцевого самоврядування від 2010 року — Неболицьке сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 7    |

title: Оксово (Новгородська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Оксово
|назва ін.       = Оксово
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           = [[Любитинський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Неболицьке сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 7
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Оксово''' ({{lang-ru|Оксово}}) — [[присілок]] у [[Любитинський район|Любитинському районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 7 осіб. Належить до муніципального утворення [[Неболицьке сільське поселення]].

== Історія ==

До 1927 року населений пункт перебував у складі [[Новгородська губернія|Новгородської губернії]]. У 1927-1944 роках перебував у складі [[Ленінградська область|Ленінградської області]].

Орган місцевого самоврядування від 2010 року — Неболицьке сільське поселення<ref>[http://docs.cntd.ru/document/802051405 Закон Новгородской области от 11 ноября 2005 года № 559-ОЗ «Об административно-территориальном устройстве Новгородской области»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Оксово (Новгородская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Любитинський район}}
{{Novgorod-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Любитинського району]]

title: присілок Оксово

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Любитинський район

Поселення: Неболицьке сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Оксово · Оксово


text:
# Герб Переходів
Герб Переходів — офіційний символ села Переходи, Чортківського району Тернопільської області, затверджений 4 вересня 2023 року рішенням сесії Чортківської міської ради.
Автори — А. Гречило та О. Лісниченко.

## Опис герба
У чорному полі із зеленої основи з двома пагорбами обабіч виходить срібний міст, над яким два золоті дуби.

## Зміст
Символи відображають назву поселення та приєднаних до нього хуторів. Пам'ятка архітектури залізничний міст уособлює Переходи і хутір Вавринів, зелене поле основи і пагорби — хутір Зелений, чорне поле і два дуби — хутір Чорний Ліс.

wikiname: ukwiki

title: Герб Переходів

in_language: uk

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Герб Переходів
|зображення         =COA_of_Perekhody.png
|зображення_розмір  = 200px
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = [[Переходи]]
|дата_затвердження  = [[4 вересня]] [[2023]]
|нашоломник         =
|корона             = золота сільська
|шолом              =
|щит                = [[Іспанський щит|іспанський]]
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}

'''Герб Переходів''' — офіційний символ села [[Переходи]], [[Чортківський район|Чортківського району]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]], затверджений [[4 вересня]] [[2023]] року рішенням сесії [[Чортківська міська рада|Чортківської міської ради]].

Автори — [[Гречило Андрій Богданович|А. Гречило]] та О. Лісниченко.

== Опис герба ==
У чорному полі із зеленої основи з двома пагорбами обабіч виходить срібний міст, над яким два золоті дуби.

== Зміст ==
Символи відображають назву поселення та приєднаних до нього хуторів. Пам'ятка архітектури залізничний міст уособлює Переходи і хутір Вавринів, зелене поле основи і пагорби — хутір Зелений, чорне поле і два дуби — хутір Чорний Ліс.

== Див. також ==
* [[Прапор Переходів]]
* [[Переходи]]
* [[Методичні рекомендації з питань місцевої геральдики і прапорництва]]

== Джерела ==
* [http://uht.org.ua/forum/viewtopic.php?f=91&t=5520 Сайт УГТ]

[[Категорія:Герби сіл Тернопільської області|Переходи]]

title: Деталі

Носій: Переходи

Затверджений: 4 вересня 2023

Корона: золота сільська

Щит: іспанський


text:
# Сьєрра-де-ла-Маріна
Сьєрра-де-ла-Маріна — це гірський хребет, що належить до Каталонського узбережжя. З розширенням 2086 гектарів, цей простір є дуже помітним елементом завдяки його великому екологічному, культурному та ландшафтному інтересу, ще більше збільшеному його примиканням до одного з найбільш густонаселених районів столичного регіону Барселони.

## Рельєф
Рельєф, як правило, округлий, завдяки моделюванню, спричиненому ерозією на переважаючих гранітних матеріалах, розбитих у певних місцях іншими літологіями. Максимальна висота знаходиться на пагорбі Галзеран (485 м).

title: Сьєрра-де-ла-Маріна

wikitext:
{{гірська система}}

'''Сьєрра-де-ла-Маріна''' — це гірський хребет, що належить до Каталонського узбережжя. З розширенням 2086 гектарів, цей простір є дуже помітним елементом завдяки його великому екологічному, культурному та ландшафтному інтересу, ще більше збільшеному його примиканням до одного з найбільш густонаселених районів столичного регіону [[Барселона|Барселони]].

== Рельєф ==
Рельєф, як правило, округлий, завдяки моделюванню, спричиненому [[Ерозія|ерозією]] на переважаючих гранітних матеріалах, розбитих у певних місцях іншими літологіями. Максимальна висота знаходиться на пагорбі Галзеран (485 м).

{{без джерел|дата=лютий 2023}}

[[Категорія:Географія Каталонії]]


text:
# CHa-113
CHa-113 — мисливець за підводними човнами Імперського флоту Японії, який взяв участь у Другій світовій війні.
Корабель відносився до нідерландських тральщиків типу A та був споруджений під позначенням «A» в 1930 році на верфі Rijkswerf Willemsoord у Ден-Гелдері.
28 лютого 1942-го тральщик отримав певні пошкодженн під час японської повітряної атаки, а вже 1 березня на заході та сході Яви висадились японські десанти. Як наслідок, 2 березня «А» затопили в Сурабаї (головна база на сході острова Ява).
Японці організували підйом корабля і до 18 січня 1943-го провели ремонт, при цьому ввели до складу флоту як допоміжний мисливець за підводними човнами CHa-113. Первісно корабель включили до 24-ї спеціальної військово-морської бази, що мала штаб у Енде на острові Флорес та належала до Другого Південного Експедиційного флоту (відповідав за контроль над окупованими територіями Індонезії).
З листопада 1943-го CHa-113 належав до 25-ї спеціальної військово-морської бази зі штабом у Амбоні (південна частина Молуккського архіпелагу), яка відносилась до новоствореного Четвертого Південного Експедиційного флоту (діяв на сході Нідерландської Ост-Індії включаючи західну частину Нової Гвінеї). Більш ніж півроку корабель ніс патрульно-ескортну службу на сході Індонезії, під час якої, зокрема, також відвідував Стерлінг-Бей та Макассар (південно-східний та південно-західний півострови острова Сулавесі).
В серпні 1944-го CHa-113 ескортував транспорт з Амбону до Сурабаї, після чого діяв тут та на комунікації до Макассару. Наприкінці жовтня корабель рушив на захід та певний час ескортував транспорти із відвіданням Сеттенхему (наразі Кланг, західне узбережжя півострова Малакка) та Белавану (північне узбережжя Суматри).
У березні 1945-го CHa-113 повернувся до Сурабаї. 23 червня в Яванському морі дещо більш ніж за дві сотні кілометрів на північний схід від Сурабаї корабель був торпедований та потоплений американським підводним човном USS Hardhead.

title: CHa-113

wikitext:
{{Військовий корабель
| Назва                    = CHa-113
«A»
| Оригінал назви           =
| Ілюстрація               =
| Підпис                   =
| Тип/клас судна           = тральщик типу A (Нідерланди) / допоміжний мисливець за підводними човнами (Японія)
| Прапор                   = {{JPN}}
| Порт                     =
| На честь                 =
| Організація              = [[Файл:Naval Ensign of Japan.svg|25px]]
| Виготовлювач             = верф Rijkswerf Willemsoord у Ден-Гелдері
| Вартість                 =
| Замовлено                =
| Закладено                = 13 вересня 1928
| Спущено                  = 19 квітня 1929
| Експлуатація з           = 4 серпня 1930
| Служба                   = 1930—1942 (Нідерланди), 1943 – 1945 (Японія)
| Перейменований           =
| Перекваліфікований       =
| Переданий                =
| Прийнятий                =
| Виведений                =
| Загибель                 = 23 червня 1945 потоплений в Яванському морі
| Статус                   =
| Нагороди                 =
| Бойовий досвід           =
| Прізвисько               =
| Девіз                    =
| Водотоннажність          = 179
| Довжина                  = 42,8 м
| Ширина                   = 6 м
| Висота                   =
| Осадка                   = 1,5 м
| Бронювання               =
| Двигуни                  = 1 котел, 2 парові машини потрійного розширення
| Гвинти                   =
| Потужність               = 700 к.с.
| Швидкість                = 14,5 вузлів
| Дальність плавання       =
| Автономність плавання    =
| Екіпаж                   = 30
| Артилерія                = 1 х 47-мм гармата (Японія)
| Торпедно-мінне озброєння = 8 глибинних бомб (Японія)
| Ракетне озброєння        =
| Зенітне озброєння        = 2 х 12,7-мм кулемети (Нідерланди), 3 х 25-мм зенітний автомат + 1 х 13-мм кулемет (Японія)
| Авіація                  =
}}
{{Location map+ | Індонезія
| width = 350
| caption = Район потоплення CHa-113
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Індонезія
    | label = '''23.06.45'''
    | label_size =
    | position = top
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 5 | lat_min = 44 | lat_sec    = 00 | lat_dir = S
    | lon_deg = 114 | lon_min = 16 | lon_sec    = 00| lon_dir = E
  }}
}}

'''CHa-113''' — мисливець за підводними човнами [[Імперський флот Японії|Імперського флоту Японії]], який взяв участь у [[Друга світова війна|Другій світовій війні]].

Корабель відносився до нідерландських тральщиків типу A та був споруджений під позначенням «A» в 1930 році на верфі Rijkswerf Willemsoord у Ден-Гелдері.

28 лютого 1942-го тральщик отримав певні пошкодженн під час японської повітряної атаки, а вже 1 березня на заході та сході Яви висадились японські десанти. Як наслідок, 2 березня «А» затопили в Сурабаї (головна база на сході острова Ява).

Японці організували підйом корабля і до 18 січня 1943-го провели ремонт, при цьому ввели до складу флоту як допоміжний мисливець за підводними човнами CHa-113. Первісно корабель включили до 24-ї спеціальної військово-морської бази, що мала штаб у Енде на острові Флорес та належала до Другого Південного Експедиційного флоту (відповідав за контроль над окупованими територіями Індонезії).

З листопада 1943-го CHa-113 належав до 25-ї спеціальної військово-морської бази зі штабом у Амбоні (південна частина Молуккського архіпелагу), яка відносилась до новоствореного Четвертого Південного Експедиційного флоту (діяв на сході Нідерландської Ост-Індії включаючи західну частину Нової Гвінеї). Більш ніж півроку корабель ніс патрульно-ескортну службу на сході Індонезії, під час якої, зокрема, також відвідував Стерлінг-Бей та Макассар (південно-східний та південно-західний півострови острова Сулавесі).

В серпні 1944-го CHa-113 ескортував транспорт з Амбону до Сурабаї, після чого діяв тут та на комунікації до Макассару. Наприкінці жовтня корабель рушив на захід та певний час ескортував транспорти із відвіданням Сеттенхему (наразі Кланг, західне узбережжя півострова Малакка) та Белавану (північне узбережжя Суматри).

У березні 1945-го CHa-113 повернувся до Сурабаї. 23 червня в Яванському морі дещо більш ніж за дві сотні кілометрів на північний схід від Сурабаї корабель був торпедований та потоплений американським підводним човном [[USS Hardhead (SS-365)|USS Hardhead]].<ref>{{Cite web|url=https://www.netherlandsnavy.nl/|website=www.netherlandsnavy.nl|access-date=2024-06-07}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.tokusetsukansen.jpn.org/J/TT03/TT03_113.htm|title=第百十三號驅潜特務艇|website=www.tokusetsukansen.jpn.org|access-date=2024-06-07}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Кораблі Японії втрачені у Нідерландській Ост-Індії}}

[[Категорія:Мисливці за підводними човнами Японії]]
[[Категорія:Кораблі Японії втрачені у внутрішніх морях Індонезії]]

title: Служба

Держава прапора: Японія

Закладено: 13 вересня 1928

Спущено на воду: 19 квітня 1929

Введено в експлуатацію: 4 серпня 1930

title: Параметри

Ширина: 6 м

title: Технічні дані

Швидкість: 14,5 вузлів

title: Озброєння

Артилерія: 1 х 47-мм гармата (Японія)

Торпедно-мінне озброєння: 8 глибинних бомб (Японія)


text:
# 2499 Бранк
2499 Бранк (2499 Brunk) — астероїд головного поясу, відкритий 7 листопада 1978 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,209.

title: 2499 Бранк

wikitext:
{{Планета
| назва = 2499 Бранк
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Елеанор Френсіс Гелін|Е. Гелін]],
[[Шелте Джон Бас|Ш. Дж. Бас]]
| місце відкриття = [[Паломарська обсерваторія]]
| дата відкриття = [[7 листопада]] [[1978]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1978 VJ7'''
1975 EN3
1975 EX2
1977 RE5
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|2499|2013.12.30|2013.06.18}}</ref>
| епоха = [[4 листопада]] [[2013]] (2 456 600,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,498208300183 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,696654657708 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,097431478945 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,129390052358
| орбітальний період = 1991,136293159 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,180801284792 °/д
| середня аномалія = 325,5079452583°
| нахил орбіти = 0,753315171695°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 192,3005590367°
| арг_перицентру = 54,08909123201°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 12,2
| спектр_тип =
}}

'''2499 Бранк''' (2499 Brunk) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[7 листопада]] [[1978]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,209.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Бранк}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (2401-2500)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|2499}}

{{Навігація малих планет|2498 Tsesevich|2500 Alascattalo}}

{{Сонячна система}}

[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1978]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті Елеанор Френсіс Гелін]]
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті з Паломарської обсерваторії]]

title: 2499 Бранк

Відкривач: Е. Гелін, · Ш. Дж. Бас

Місце відкриття: Паломарська обсерваторія

Дата відкриття: 7 листопада 1978

title: Позначення

Названа на честь: William E. Brunkd

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

Орбітальні характеристики: Епоха 4 листопада 2013 (2 456 600,5 JD)

title: Фізичні характеристики


text:
# Литовський сквер
50°27′12″ пн. ш. 30°31′01″ сх. д. / 50.4532° пн. ш. 30.517° сх. д.
Литовський сквер — сквер у Шевченківському районі Києва. Розташований на Володимирському проїзді, біля Софійської площі. Присвячений 25-річчю дипломатичних відносин між Україною та Литвою. Відкритий 12 грудня 2016; реконструйований у 2020-21 рр. Площа — 0,08 га.

## Відкриття
12 листопада 2016 р. рішенням Київської міської ради сквер у Шевченківському районі за адресою: Володимирський проїзд, 1 отримав назву Литовський.
12 грудня 2016 р. за участю президента Литви Далі Грібаускайте відбулося відкриття Литовського скверу. Сквер було відкрито на честь 25-річчя дипломатичних відносин між Україною та Литвою. У заході також взяли участь віце-прем'єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Іванна Клімпуш-Цинцадзе та представники Київської міської державної адміністрації.
«25 років тому були відновлені литовсько-українські дипломатичні стосунки. Литовці та українці завжди розуміли і допомагали один одному. Сьогодні у складний для України час Литва й надалі надаватиме всіляку допомогу», — сказала Грібаускайте на відкритті. Вона зазначила, що відкритий сквер є символом дружби між країнами.
Віце-прем'єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Іванна Климпуш-Цинцадзе подякувала Грібаускайтє за допомогу Україні в рамках «просування взаємин з Європейським Союзом, НАТО та в наданні безвізового режиму для українців». Вона зауважила: «Нас з Литвою єднає непереборне прагнення жити вільними і незалежними. І це ті підвалини, які поєднують наші два народи. Ми вдячні Литві, що в той час, коли Україна веде свою боротьбу проти російської агресії на сході і веде свою боротьбу всередині країни за демократичні реформи, Литва всіляко допомагає нам».

## Реконструкція
31 липня 2020 Комунальне об'єднання «Київзеленбуд» повідомило про початок капітального ремонту Литовського скверу.
Під час роботи над проектом було вирішено створити затишний простір для відпочинку, де можна насолодитися атмосферою міста. Тому центральним елементом мала стати дерев'яна лава-тераса з підсвічуванням. На її створення авторів проекту надихнули литовські дюни на узбережжі Балтійського моря та бурштин. У ході реконструкції планувалося облаштувати лавку-терасу з підсвічуванням, відремонтувати бруківку, відновити роботу існуючого фонтану, а також відремонтувати підпірні стінки скверу, влаштувати нові газони та висадити дерева, встановити огороджувальні стовпчики, аби автомобілі не заїжджали на пішохідну зону. Роботи планувалося завершити у вересні 2020 .
У травні 2021 року було відремонтовано фонтан, що знаходиться в центрі скверу. Тривалий час він не функціонував, частина елементів була відсутня, деякі пошкоджені.
23 серпня 2021 року міський голова Києва Віталій Кличко спільно з офіційними представниками Литовської Республіки відкрив сквер після капітального ремонту. Так, зокрема, у відкритті скверу взяли участь заступник голови Сейму Литовської Республіки Йонас Ярутіс, депутат Сейму Литовської Республіки Емануеліс Зінгеріс, міністр оборони Литовської Республіки Арвідас Анушаускас, Надзвичайний та Повноважний Посол Литовської Республіки в Україні Вальдемарс Сарапінас.

title: Литовський сквер

wikitext:
{{Універсальна картка}}
'''Литовський сквер''' — [[сквер]] у [[Шевченківський район (Київ)|Шевченківському районі]] [[Київ|Києва]]. Розташований на [[Володимирський проїзд|Володимирському проїзді]], біля [[Софійська площа (Київ)|Софійської площі]]<ref name="укрінформ" />. Присвячений 25-річчю дипломатичних відносин між [[Україна|Україною]] та [[Литва|Литвою]]<ref name="литовский">{{Cite web|last=|url=https://kyivcity.gov.ua/news/u_kiyevi_pereymenuvali_bulvar_3_vulitsi_ta_naymenuvali_skveri/|title=У Києві перейменували бульвар, 3 вулиці та найменували сквери|language=uk|website=|publisher=«[[Київська міська рада]]»|date=10.11.2016|accessdate=2020-08-21|archivedate=2022-02-26|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220226183400/https://kyivcity.gov.ua/news/u_kiyevi_pereymenuvali_bulvar_3_vulitsi_ta_naymenuvali_skveri/|deadurl=no}}</ref>. Відкритий 12 грудня 2016<ref name="укрінформ" />; реконструйований у 2020-21 рр.<ref name="Київзеленбуд"/> Площа — 0,08 га<ref name="Завершення">{{Cite web|last=|url=https://kyivcity.gov.ua/news/u_tsentri_kiyeva_trivaye_kapitalniy_remont_litovskogo_skveru_vidremontovano_fontan_trivaye_oblashtuvannya_unikalno_lavi-terasi/|title=Капітальний ремонт Литовського скверу: відремонтовано фонтан, облаштовують унікальну лаву-терасу|language=uk|website=|publisher=Київська міська рада|date=25 мая 2021|accessdate=2022-08-15|archivedate=2022-08-15|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220815122137/https://kyivcity.gov.ua/news/u_tsentri_kiyeva_trivaye_kapitalniy_remont_litovskogo_skveru_vidremontovano_fontan_trivaye_oblashtuvannya_unikalno_lavi-terasi/|deadurl=no}}</ref>.

== Відкриття ==
12 листопада 2016 р. рішенням [[Київська міська рада|Київської міської ради]] сквер у [[Шевченківський район (Київ)|Шевченківському районі]] за адресою: [[Володимирський проїзд]], 1 отримав назву Литовський<ref name="литовский"/>.

12 грудня 2016 р. за участю президента Литви [[Даля Грибаускайте|Далі Грібаускайте]] відбулося відкриття Литовського скверу. Сквер було відкрито на честь 25-річчя [[Дипломатичні відносини|дипломатичних відносин]] [[Українсько-литовські відносини|між Україною та Литвою]]. У заході також взяли участь віце-прем'єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України [[Климпуш-Цинцадзе Іванна Орестівна|Іванна Клімпуш-Цинцадзе]] та представники [[Київська міська державна адміністрація|Київської міської державної адміністрації]].<ref name="укрінформ" />

''«25 років тому були відновлені литовсько-українські дипломатичні стосунки. Литовці та українці завжди розуміли і допомагали один одному. Сьогодні у складний для України час Литва й надалі надаватиме всіляку допомогу»'', — сказала Грібаускайте на відкритті. Вона зазначила, що відкритий сквер є символом дружби між країнами.

Віце-прем'єр-міністр з питань європейської та євроатлантичної інтеграції України Іванна Климпуш-Цинцадзе подякувала Грібаускайтє за допомогу Україні в рамках ''«просування взаємин з [[Європейський Союз|Європейським Союзом]], [[НАТО]] та в наданні [[Безвізовий режим між Україною та Європейським Союзом|безвізового режиму]] для українців»''. Вона зауважила: ''«Нас з Литвою єднає непереборне прагнення жити вільними і незалежними. І це ті підвалини, які поєднують наші два народи. Ми вдячні Литві, що в той час, коли Україна веде свою боротьбу проти [[Війна на сході України|російської агресії на сході]] і веде свою боротьбу всередині країни за демократичні реформи, Литва всіляко допомагає нам»''.<ref name="укрінформ">[https://www.ukrinform.ua/rubric-kyiv/2138166-gribauskajte-vidkrila-litovskij-skver-u-kievi.html Грібаускайте відкрила Литовський сквер у Києві] [[Укрінформ]]</ref>

== Реконструкція ==
[[Файл:Литовский_сквер_1.jpg|міні|200x200пкс| Фонтан після реконструкції]]
31 липня 2020 Комунальне об'єднання «Київзеленбуд» повідомило про початок капітального ремонту Литовського скверу<ref name="Київзеленбуд">{{Cite web|last=|url=http://kievzelenbud.com/news/rozpochato-kapitalnyj-remont-lytovskogo-skveru-v-tsentri-kyyeva/а|title=Розпочато капітальний ремонт Литовського скверу в центрі Києва|language=uk|website=|publisher=«Київзеленбуд»|date=31.07.2020|accessdate=2020-08-20|url-status=dead}}</ref>.

Під час роботи над проектом було вирішено створити затишний простір для відпочинку, де можна насолодитися атмосферою міста<ref name="thevillagеукраина">{{Cite web|last=|url=https://www.the-village.com.ua/village/city/city-news/300143-skver-bilya-mihaylivskoyi-ploschi-pochali-rekonstruyuvati-yakiy-vin-matime-viglyad|title=Сквер біля Михайлівської площі почали реконструювати: який він матиме вигляд|language=uk|website=|publisher=The Village Украина|date=31.07.2020|accessdate=2020-08-20|archivedate=2020-08-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200808172418/https://www.the-village.com.ua/village/city/city-news/300143-skver-bilya-mihaylivskoyi-ploschi-pochali-rekonstruyuvati-yakiy-vin-matime-viglyad|deadurl=no}}</ref>. Тому центральним елементом мала стати дерев'яна лава-тераса з підсвічуванням. На її створення авторів проекту надихнули литовські дюни на узбережжі [[Балтійське море|Балтійського моря]] та [[бурштин]]<ref name="thevillagеукраина" />. У ході реконструкції планувалося облаштувати лавку-терасу з підсвічуванням, відремонтувати [[Брущатка|бруківку]], відновити роботу існуючого [[фонтан]]у, а також відремонтувати підпірні стінки скверу, влаштувати нові [[газон]]и та висадити дерева, встановити огороджувальні стовпчики, аби автомобілі не заїжджали на [[Пішохідна зона|пішохідну зону]]<ref name="thevillagеукраина" />. Роботи планувалося завершити у вересні 2020<ref name="Київзеленбуд"/> .

У травні 2021 року було відремонтовано фонтан, що знаходиться в центрі скверу. Тривалий час він не функціонував, частина елементів була відсутня, деякі пошкоджені<ref name="Завершення"/>.

23 серпня 2021 року [[Київський міський голова|міський голова Києва]] [[Кличко Віталій Володимирович|Віталій Кличко]] спільно з офіційними представниками [[Литва|Литовської Республіки]] відкрив сквер після капітального ремонту<ref name="Открытиесквера">{{Cite web|last=|url=https://kyivcity.gov.ua/news/vitaliy_klichko_razom_z_ofitsiynimi_predstavnikami_litvi_vidkriv_onovleniy_litovskiy_skver/|title=Віталій Кличко разом з офіційними представниками Литви відкрив оновлений Литовський сквер (+ фото, відео)|language=uk|website=|publisher=Київська міська рада|date=23 августа 2021|accessdate=2022-08-15|archivedate=2022-10-04|archiveurl=https://web.archive.org/web/20221004205624/https://kyivcity.gov.ua/news/vitaliy_klichko_razom_z_ofitsiynimi_predstavnikami_litvi_vidkriv_onovleniy_litovskiy_skver/|deadurl=no}}</ref>. Так, зокрема, у відкритті скверу взяли участь заступник голови Сейму Литовської Республіки [[Йонас Ярутіс]], депутат [[Сейм Литовської Республіки|Сейму Литовської Республіки]] [[Емануеліс Зінгеріс]], міністр оборони Литовської Республіки Арвідас Анушаускас, Надзвичайний та Повноважний Посол Литовської Республіки<ref name="Открытиесквера" /> в Україні Вальдемарс Сарапінас.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* {{YouTube|OxXwzhrdlYk|Грібаускайте відкрила Литовський сквер у Києві}} UMN, 12 грудня 2016
* {{YouTube|Lt4QBM_THOE|Перемовини, бізнес-форум та відкриття Литовського скверу: до Києва завітала Даля Грибаускайте}} [[ТСН]], 12 грудня 2016
{{Київ}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Засновані в Києві 2016]]
[[Категорія:Сквери Києва]]
[[Категорія:Парки Шевченківського району]]
[[Категорія:Посилання на Вікісховище безпосередньо в статті]]

Країна: Україна

Адміністративна одиниця: Шевченківський район

Дата офіційного відкриття: 12 грудня 2016


text:
# Марія Валуа (1370-1377)
Марія Валуа або Марія Французька (1370—1377) дочка короля Франції Карла V і його дружини Жанни Бурбон
Вона була сестрою майбутнього короля Франції Карла VI і герцога Орлеанського Людовика, а також померлих в дитинстві Жанни, Жана, Бонни, Жанни, Жана, Ізабелли і Катерини.

## Біографія
Марія народилась 27 лютого 1370 року в Парижі. Про життя Марії відомо зовсім мало. Вона була хворобливою дитиною, вважають, що це пов'язано з інбридинговим шлюбом батьків які були двоюрідними братом та сестрою. Марія проживала періодично в замках Венсен і Лувр. В червні 1377 року дівчинка захворіла і через кілька днів померла, їй було всього сім років.

title: Марія Валуа (1370-1377)

wikitext:
{{універсальна картка}}
[[Файл:Kaja5 johana.jpg|міні|200пкс|Сім'я Карла V, Марія 1-ша зліва]]
[[Файл:Charles5 familie.jpg|міні|ліворуч|200пкс|Сім'я Карла V, Марія 2-га справа]]
'''Марія Валуа''' або '''Марія Французька''' ({{ДН|||1370}}—{{ДС|||1377}}) дочка короля Франції [[Карл V Мудрий|Карла V]] і його дружини [[Жанна де Бурбон|Жанни Бурбон]]
Вона була сестрою майбутнього короля Франції [[Карл VI Божевільний |Карла VI]] і герцога Орлеанського [[Людовик Орлеанський |Людовика]], а також померлих в дитинстві Жанни, Жана, Бонни, Жанни, Жана, Ізабелли і [[Катерина Валуа (1378-1388)|Катерини]].

== Біографія ==
Марія народилась 27 лютого 1370 року в [[Париж]]і. Про життя Марії відомо зовсім мало. Вона була хворобливою дитиною, вважають, що це пов'язано з [[Інбридинг|інбридинговим]] шлюбом батьків які були двоюрідними братом та сестрою. Марія проживала періодично в замках [[Венсенський замок |Венсен]] і [[Лувр]]. В червні 1377 року дівчинка захворіла і через кілька днів померла, їй було всього сім років.

== Джерела ==
* [http://fmg.ac/Projects/MedLands/CAPET.htm#Mariedied1377 MARIE de France] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171114194933/http://fmg.ac/Projects/MedLands/CAPET.htm#Mariedied1377 |date=14 листопада 2017 }}

[[Категорія:Королівські діти]]
[[Категорія:Валуа]]

title: Батько

Батько: Карл V Мудрий


text:
# Самородні елементи
Саморо́дні елеме́нти — прості речовини.

## Загальний опис
Самородний елемент — проста речовина, мінерал, що складається з одного хімічного елемента, або сплав, що характеризується кількома пов'язаними, досить чистими хімічними елементами, у стані простих речовин, теоретично не поєднаних хімічно, що природно присутній у земній корі або в інших природних середовищах, таких як метеорити та небесні тіла. Мінералів, що належать до класу самородних, налічується близько 50. Вони рідко трапляються в природі, але мають велике практичне значення — застосовуються в техніці, медицині, ювелірній справі.

## Генезис
Утворення самородних елементів пов'язано з глибинними процесами, підвищеними температурами і тиском. Деякі з них виділяються безпосередньо з магматичного розплаву (платина, алмаз), інші — при гідротермальних процесах (золото, срібло). Частина мінералів цього класу утворюється під час окиснення сірчаних сполук, нерідко за участю бактерій (сірка, мідь, ртуть і т. ін.).
Форми виділень самородних елементів різноманітні: краплеподібні зерна, ідіоморфні або ниткоподібні кристали, дротоподібні або плоскі дендрити, пластинчаті (плівкові) утворення. Деякі елементи і сплави існують у двох або більше кристалічних структурах і називаються, згідно з встановленими правилами, по різному. Наприклад, ромбічна сірка називається сіркою, а моноклінна — розицькітом. Вуглець утворює різні структури — алмазу, графіту, нанотрубок, фулерену та його аналогів, лонсдейліту. Пром. значення мають родовища самородних Au, Ag, Pt, Cu, алмазу, графіту, сірки, частково також Sb, As, Hg.
В Україні самородні елементи знайдено в ряді областей. Гідротермальні відклади золота — поблизу м. Берегове (Закарпаття), а також на Дніпропетровщині, Кіровоградщині, Одещині; графіту — поблизу міста Первомайськ Миколаївської обл.; сірки — в Івано-Франківській і Львівській областях; мікроалмазів — на Донеччині та Рівненщині тощо.

## Властивості
Усі самородні елементи характеризуються великою хімічною інертністю. Переважна більшість мінералів, що належать до самородних елементів, кристалізується в кубічній, гексагональній та тригональній системах.
Основні
самородні елементи і сплави
| Назва мінералу        | Склад          | Сингонія |
| Алмаз                 | C              | Куб.     |
| Амальґама             | (Ag, Hg)       | Куб.     |
| Антимоніт або стибніт | Sb             | Триг.    |
| Арсен                 | As             | Ромб.    |
| Арсеноламприт         | As             | Ромб.    |
| Бісмут                | Bi             | Триг.    |
| Графіт                | C              | Гекс.    |
| Залізо                | Fe             | Куб.     |
| Золото                | Au             | Куб.     |
| Індій                 | In             | Тетр.    |
| Іридій                | Ir             | Куб.     |
| Іридосмін             | (Os, Ir)       | Гекс.    |
| Камасит               | (Fe, Ni)       | Куб.     |
| Когеніт               | (Fe, Ni, Co)3C | Ромб.    |
| Колиміт               | Cu7Hg6         | Куб.     |
| Лонсдейліт            | C              | Гекс.    |
| Мальдоніт             | Au2Bi          | Куб.     |
| Мідь                  | Cu             | Куб.     |
| Мошеландсберґіт       | Ag2Hg3         | Куб.     |
| Муасаніт              | SiC            | Гекс.    |
| Нікель                | Ni             | Куб.     |
| Олово                 | Sn             | Тетр.    |
| Осборніт              | TiN            | Куб.     |
| Осмій                 | (Os, Ir)       | Гекс.    |
| Осмірид               | (Ir, Os)       | Куб.     |
| Паладій               | Pd             | Куб.     |
| Платина               | Pt             | Куб.     |
| Платинистий іридій    | (Ir, Pt)       | Куб.     |
| Полярит               | Pd (Pb, Bi)    | Ромб.    |
| Родій                 | Rh             | Куб.     |
| Розицькіт             | S              | Мон.     |
| Ртуть                 | Hg             | Триг.    |
| Рутеній               | Ru             | Гекс.    |
| Рутеніридосмін        | (Os, Ir, Ru)   | Гекс.    |
| Рутеносмірид          | (Ir, Os, Ru)   | Куб.     |
| Свинець               | Pb             | Куб.     |
| Селен                 | Se             | Триг.    |
| Сірка                 | S              | Ромб.    |
| Срібло                | Ag             | Куб.     |
| Сидеразот             | Fe5N2          | Триг.    |
| Соболевськіт          | PdBi           | Гекс.    |
| Телур                 | Te             | Триг.    |
| Тетрафероплатина      | PtFe           | Тетр.    |
| Цинк                  | Zn             | Гекс.    |

## Приклади
| - Самородна мідь - Самородна ртуть - Самородна платина - Самородна сірка - Самородне золото - Самородне олово - Самородний арсен | - Самородний бісмут - Самородний паладій - Самородний свинець - Самородні метали - Самородний осмій - Самородний селен |

title: Самородні елементи

wikitext:
[[Файл:Native gold nuggets.jpg|thumb|150px|[[Самородне золото]]]]
[[Файл:Siarka, Machów.jpg|thumb|150px|[[Самородна сірка]]]]

'''Саморо́дні елеме́нти''' — [[прості речовини]].
==Загальний опис==
Самородний елемент — проста речовина, [[мінерал]], що складається з одного [[Хімічний елемент|хімічного елемента]], або [[сплав]], що характеризується кількома пов'язаними, досить чистими хімічними елементами, у стані простих речовин, теоретично не поєднаних хімічно, що природно присутній у [[Земна кора|земній корі]] або в інших природних середовищах, таких як метеорити та небесні тіла. [[Мінерал]]ів, що належать до класу самородних, налічується близько 50. Вони рідко трапляються в природі, але мають велике практичне значення — застосовуються в [[техніка|техніці]], [[медицина|медицині]], [[ювелірна справа|ювелірній справі]].

== Генезис ==
Утворення самородних елементів пов'язано з глибинними процесами, підвищеними [[температура]]ми і [[тиск]]ом. Деякі з них виділяються безпосередньо з [[магма]]тичного [[розплав]]у ([[платина]], [[алмаз]]), інші — при гідротермальних процесах ([[золото]], [[срібло]]). Частина мінералів цього класу утворюється під час [[окиснення]] [[сірчані сполуки|сірчаних сполук]], нерідко за участю [[бактерії|бактерій]] ([[сірка]], [[мідь]], [[ртуть]] і т. ін.).

Форми виділень самородних елементів різноманітні: краплеподібні зерна, [[Ідіоморфні мінерали|ідіоморфні]] або ниткоподібні кристали, дротоподібні або плоскі дендрити, пластинчаті (плівкові) утворення. Деякі елементи і сплави існують у двох або більше кристалічних структурах і називаються, згідно з встановленими правилами, по різному. Наприклад, ромбічна сірка називається сіркою, а моноклінна — [[розицькіт]]ом. [[Вуглець]] утворює різні структури — алмазу, графіту, [[Вуглецеві нанотрубки|нанотрубок]], [[Фулерени|фулерену]] та його аналогів, [[лонсдейліт]]у. Пром. значення мають родовища самородних [[Au]], [[Ag]], [[Pt]], [[Cu]], алмазу, [[графіт]]у, сірки, частково також [[Sb]], [[As]], [[Hg]].

В Україні самородні елементи знайдено в ряді областей. Гідротермальні відклади золота — поблизу м. [[Берегове]] ([[Закарпаття]]), а також на [[Дніпропетровщина|Дніпропетровщині]], [[Кіровоградщина|Кіровоградщині]], [[Одещина|Одещині]]; графіту — поблизу міста [[Первомайськ (Миколаївська область)|Первомайськ]] [[Миколаївська область|Миколаївської обл.]]; сірки — в [[Івано-Франківська область|Івано-Франківській]] і [[Львівська область|Львівській областях]]; мікроалмазів — на [[Донеччина|Донеччині]] та [[Рівненщина|Рівненщині]] тощо.

== Властивості ==
Усі самородні елементи характеризуються великою хімічною [[інертність|інертністю]]. Переважна більшість мінералів, що належать до самородних елементів, кристалізується в [[Кубічна сингонія|кубічній]], [[гексагональна сингонія|гексагональній]] та [[тригональна сингонія|тригональній системах]].

Основні
самородні елементи і сплави

{|   class="wikitable sortable" width="294" cellpadding="7" cellspacing="0"<col width="127"><col width="71"><col width="52">  valign="top"
|  width="127"  |
Назва
 мінералу

|  width="71"  |
'''Склад'''

|  width="52"  |
'''Сингонія'''

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''Алмаз''

|  width="71"  |
C

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''Амальґама''

|  width="71"  |
(Ag, Hg)

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''Антимоніт''
 або ''стибніт''

|  width="71"  |
Sb

|  width="52"  |
Триг.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Арсен самородний|Арсен]]''

|  width="71"  |
As

|  width="52"  |
Ромб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Арсеноламприт]]

|  width="71"  |
As

|  width="52"  |
Ромб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''Бісмут''

|  width="71"  |
Bi

|  width="52"  |
Триг.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Графіт]]''

|  width="71"  |
C

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Залізо]]''

|  width="71"  |
Fe

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Золото]]''

|  width="71"  |
Au

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Індій самородний|Індій]]''

|  width="71"  |
In

|  width="52"  |
Тетр.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Осьмистий іридій|Іридій]]''

|  width="71"  |
Ir

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Іридосмін]]''

|  width="71"  |
(Os, Ir)

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Камасит]]

|  width="71"  |
(Fe, Ni)

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Когеніт]]

|  width="71"  |
(Fe, Ni, Co)3C

|  width="52"  |
Ромб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Колиміт]]

|  width="71"  |
Cu7Hg6

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''Лонсдейліт''

|  width="71"  |
C

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Мальдоніт]]

|  width="71"  |
Au2Bi

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Мідь самородна|Мідь]]''

|  width="71"  |
Cu

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Мошеландсберґіт]]

|  width="71"  |
Ag2Hg3

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Муасаніт]]

|  width="71"  |
SiC

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Нікель]]''

|  width="71"  |
Ni

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Олово самородне|Олово]]''

|  width="71"  |
Sn

|  width="52"  |
Тетр.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Осборніт]]

|  width="71"  |
TiN

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Осмій]]''

|  width="71"  |
(Os, Ir)

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Осмірид]]''

|  width="71"  |
(Ir, Os)

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Паладій]]''

|  width="71"  |
Pd

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Платина]]''

|  width="71"  |
Pt

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Платинистий іридій]]

|  width="71"  |
(Ir, Pt)

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Полярит]]

|  width="71"  |
Pd
 (Pb, Bi)

|  width="52"  |
Ромб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Родій]]''

|  width="71"  |
Rh

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Розицькіт]]

|  width="71"  |
S

|  width="52"  |
Мон.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Ртуть]]''

|  width="71"  |
Hg

|  width="52"  |
Триг.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Рутеній]]''

|  width="71"  |
Ru

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Рутеніридосмін]]

|  width="71"  |
(Os, Ir, Ru)

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Рутеносмірид]]

|  width="71"  |
(Ir, Os, Ru)

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Свинець]]''

|  width="71"  |
Pb

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Селен]]''

|  width="71"  |
Se

|  width="52"  |
Триг.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Сірка]]''

|  width="71"  |
S

|  width="52"  |
Ромб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Срібло]]''

|  width="71"  |
Ag

|  width="52"  |
Куб.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Сидеразот]]

|  width="71"  |
Fe5N2

|  width="52"  |
Триг.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Соболевськіт]]

|  width="71"  |
PdBi

|  width="52"  |
Гекс.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Телур]]''

|  width="71"  |
Te

|  width="52"  |
Триг.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
[[Тетрафероплатина]]

|  width="71"  |
PtFe

|  width="52"  |
Тетр.

|-  valign="top"
|  width="127"  |
''[[Цинк]]''

|  width="71"  |
Zn

|  width="52"  |
Гекс.

|}

== Приклади ==
{{Multicol}}
* [[Самородна мідь]]
* [[Ртуть самородна|Самородна ртуть]]
* [[Платина самородна|Самородна платина]]
* [[Самородна сірка]]
* [[Самородне золото]]
* [[Самородне олово]]
* [[Самородний арсен]]
{{Multicol-break}}
* [[Самородний бісмут]]
* [[Самородний паладій]]
* [[Свинець самородний|Самородний свинець]]
* [[Самородні метали]]
* [[Осмій самородний|Самородний осмій]]
* [[Селен самородний|Самородний селен]]
{{Multicol-end}}

== Див. також ==
* [[Список мінералів]]

== Література ==
* {{МГЕ}}

== Посилання ==

{{Класифікація мінералів}}
{{Портали|Геологія|Мінералогія}}

[[Категорія:Класифікація мінералів]]
[[Категорія:Самородні елементи|*]]


text:
# Dornier Libelle
Dornier Libelle («бабка»), також Do A — німецький летючий човен, моноплан з крилом типу «парасоль» та відкритою кабіною пілота. Конструкція переважно металева, з частковим тканинним обтягуванням крил.

## Характеристики
Джерело
Основні характеристики
- Екіпаж: 1
- Пасажири: 2
- Довжина: 7.18 м (23 фт 6.5 дм)
- Розмах крила: 8.5 м (27 фт 10.5 дм)
- Висота: 2.27  м (7 фт 5.25 дм)
- Площа крила: 14 м² (150.7 кв. фт)
- Маса порожнього: 400 кг (882 lb)
- Злітна маса: 650 кг (1,433 lb)
- Двигун: 1 × Радіальний Siemens-Halske Sh 4, 37-45 кВт (50-60 кс)

Льотні характеристики
- Максимальна швидкість: 120 км/год (75 миль/год)
- Практична стеля: 1,600 м (5,250 фт)

title: Dornier Libelle

wikitext:
{{Картка ЛА
|назва = Dornier Libelle I
|тип = [[Гідроплан]]
|виробник = [[Dornier]]
|зображення = File:Dornier-Flugboot Libelle im Deutschen Museum.JPG
|підпис =
|розробник = [[Dornier]] (Дорньє)
|конструктор = Claudius Dornier
|перший політ = 16 серпня 1921
|початок експлуатації =
|кінець експлуатації =
|статус =
|основний експлуатант =
|інші експлуатанти =
|роки виробництва =
|випущено одиниць =
|вартість розробки =
|вартість одиниці =
|базова модель =
|варіанти з окремими статтями = [[Dornier Spatz]]
|категорія на Вікісховища = Dornier Libelle
}}

'''Dornier Libelle''' («бабка»), також '''Do A''' — німецький [[летючий човен]], [[моноплан]] з крилом типу «[[парасоль (авіація)|парасоль]]» та відкритою кабіною пілота. Конструкція переважно металева, з частковим тканинним обтягуванням крил.

== Характеристики ==
{{Aerospecs
|ref=<ref name="Donald">{{cite encyclopedia|editor=Donald, David|encyclopedia=The Encyclopedia of World Aircraft|volume=|pages=pg 347|publisher=Prospero Books|date=1997|isbn=1-85605-375-X|accessdate=}}</ref>
|met or eng?=met
|crew=1
|capacity=2
|length m=7.18
|length ft=23
|length in=6.5
|span m=8.5
|span ft=27
|span in=10.5
|height m=2.27
|height ft=7
|height in=5.25
|wing area sqm=14
|wing area sqft=150.7
|empty weight kg=400
|empty weight lb=882
|gross weight kg=650
|gross weight lb=1,433
|eng1 number=1
|eng1 type=Радіальний [[Siemens-Halske Sh 4]]
|eng1 kw=37-45
|eng1 hp=50-60
|max speed kmh=120
|max speed mph=75
|range km=
|range miles=
|endurance h=
|endurance min=
|ceiling m=1,600
|ceiling ft=5,250
|climb rate ms=
|climb rate ftmin=
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20120207131643/http://www.jadu.de/luftfahrt/flugwesen/diemetallflugzeuge/Seiten/libelle_jpg.htm Dornier «Libelle» at http://www.jadu.de/luftfahrt]
* [http://www.histaviation.com/Dornier_Do_Libelle.html «Libelle» at www.histaviation.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120207021150/http://www.histaviation.com/Dornier_Do_Libelle.html |date=7 лютого 2012 }}

{{Літаки Dornier}}
{{aero-stub}}

[[Категорія:Летючі човни]]
[[Категорія:Літаки Dornier]]
[[Категорія:Повітряні судна, що здійснили перший політ у 1921]]
[[Категорія:Парасоль]]
[[Категорія:Одномоторні поршневі літаки]]

title: Dornier Libelle I

Тип: Гідроплан

Розробник: Dornier (Дорньє)

Виробник: Dornier

Головний конструктор: Claudius Dornier

Перший політ: 16 серпня 1921

Варіанти: Dornier Spatz


text:
# Тараненко Лілія Іванівна
Тараненко Лілія Іванівна (23 лютого 1923, с. Гуляйполе, нині Звенигородський район, Черкаська обл. — 15 червня 2012, с. Ягідне, Бахмутський район, Донецька обл.) — видатна українська селекціонерка, вчена-агрономка, старша наукова співробітниця Бахмутської (раніше — Артемівськ, Донецька обл.) дослідної станції Інституту садівництва Української академії аграрних наук (УААН), заслужена агрономка України.

## Життєпис
Лілія Іванівна Тараненко народилась 23 лютого 1923 року в Україні — селі Гуляйполе Катеринопільського району Київської області (нині — Черкаська область).
У 2-річному віці, після розлучення батьків, разом з матір'ю, переїхала на проживання до батьків матері в місто Саратов. У 1940 році закінчила середню школу.
У 1940—1945 роках навчалася у Саратовському сільськогосподарському інституті. Під час війни два з половиною роки працювала: разом з іншими студентами рятувала врожай у Республіці німців Поволжя, копала бронетанкові рови, півроку трудилася в радгоспі трактористкою.

## Наукова робота
З 1945 по 1947 р.р. Тараненко Л. І. працювала лаборанткою кафедри селекції Саратовського сільськогосподарського інституту.
У 1945—1949  р.р. навчалася в аспірантурі Саратовського сільськогосподарського інституту, була активною і послідовною популяризаторкою мічурінського вчення, що викликало проти неї, вченої-початківця, кампанію жорсткого переслідування послідовниками помилкового вчення  «лисенківщини». Вона була звинувачена в «космополітизмі», що унеможливило подальше продовження власних наукових досліджень за темою  дисертації. В цей же період життя додалися проблеми вже політичного походження, адже вона була онукою репресованого і розстріляного 1937 року «ворога народу». Зазнав репресій і вітчим Лілії Тараненко, який відбував покарання на Біломорсько-Балтійському каналі та Колимі.
У 1949 році Лілія Іванівна Тараненко вимушена була повернутися в Україну, де «лисенківщина» ще не була так широко вкорінена.
З грудня 1949 року Л. І. Тараненко була призначена на посаду старшої наукової співробітниці Донецького опорного пункту садівництва (потім — Бахмутська (Артемівська) науково-дослідна станція Інституту садівництва Української Академії аграрних наук), в якій  Лілія Іванівна працювала протягом 62 років, практично без перерв, до самого останнього дня свого життя.
Тараненко Л. І. — авторка 21 виведеного сорту кісточкових порід (черешня, вишня, слива, терен, алича, персик, абрикоса, яблуня, айва), з яких 19 районовані в Україні та 6 — в Росії. В одному з найскладніших, за кліматичними умовами, регіоні країни селекціонерка створила цілу серію чудових по морозостійкості та посухостійкості сортів плодових, які не поступаються за якістю південним. Сорти кісточкових порід Тараненко вирощуються в Середній Азії, на Кавказі, їх випробували в Польщі, Угорщині, Франції, Китаї, США. Але  більше 10 сортів, що були отримані в останні роки життя Лілії Іванівни, були передані нею  на державні сортовипробування і доля їх невідома.
Тараненко Л. І. — авторка понад 100 наукових робіт з селекції плодових культур і садівництва, авторка широко відомої в наукових колах і серед селекціонерів «Методики прискореної селекції плодових культур».
15 червня 2012 року, на 90-му році життя, Лілія Іванівна Тараненко завершила свій  життєвий шлях. Похована в селищі Опитне Бахмутського району Донецької області.

## Нагороди і відзнаки
- Заслужена агрономка України
- Лауреатка «Золотої медалі» Ерфуртської міжнародної сільськогосподарської ярмарки[5] (Німеччина) за ряд  сортів авторської селекції, експонованих на ній.

## Сорти селекції Тараненко Л. І.
- ЧЕРЕШНЯ: Рання розовинка, Джерело, Валерія, Ярославна, Прощальна, Леся, Донецька красуня, Василіса, Дончанка, Аннушка, Аеліта, Етика, Катюша, Донецький вуглик, Сестричка, Амазонка, Студентка
- ВИШНЯ: Чудо-вишня, Шпанка донецька, Нічка, Донецький великан, Ксенія, Зваба, Слов'янка
- СЛИВА: Синичка, Ренклод ранній, Ренклод Карбишева, Венгерка Донецька рання, Донецька консервна
- ТЕРЕН: Терен донецький великоплідний
- АЛИЧА: Надрання, Чорнушка, Дончанка рання, Машенька, Генерал, Тетяна, Сливоподібна, Бархатна, Гармонія, Найдьониш, Лимонна, Сонячний зайчик
- АБРИКОС: Син Табарзи, Морозотривкий, Донецький солодкоядерний
- ПЕРСИК: Донецький жовтий, Сіянець Старка;
- АЙВА: Донецька грушоподібна
- ЯБЛУНЯ: Кальвіль донецький

## Вибрані статті
- Кісточкові культури: клімат і грунти / Л. І. Тараненко // Земля моя годувальниця. — 2012. — № 1 (4 січ.).
- Селекция и сортоизучение сливы и алычи крупноплодной: итоги и задачи / Л. И. Тараненко, А. И. Сычев // Садоводство и виноградарство. — 1996. —  №1. — С. 18—20. — (рос.).
- Селекция сливы в Донбассе / Л. И. Тараненко // Селекция и технология возделывания плодовых культур. —  М., 1978. — С. 23—28. —    (рос.).
- Селекция черешни в Донбассе / Л. И. Тараненко // Садоводство и виноградарство. — 1999. — № 6. — С.13—15. — (рос.).
- Південні культури просуваються на північ / Л. І. Тараненко // Дачник. — 2008. — № 3.
- Черешня очень раннего срока созревания / Л. И. Тараненко, А. И. Сычев // Садоводство и виноградарство. — 1990. — № 6. —С. 34—35. — (рос.).

title: Тараненко Лілія Іванівна

wikitext:
{{Науковець
| ім'я               = Тараненко Лілія Іванівна
| дата народження    =
| місце народження   =
| дата смерті        =
| місце смерті       =
| резиденція         = Науково-дослідна станція питомниководства [http://sad-institut.com.ua/selekcija_selekcija_i_sortoizuchenie.html інституту садівництва Української Академії аграрних наук (УААН)], [[Донецька область]].[[Бахмутський район]], селище Ягідне,;
| громадянство       = {{URS}}, {{URSR}}, [[Україна]]
| національність     = [[українка]]
| галузь             = [[мічурінська агробіологія]], [[Селекція рослин|селекція плодових]], [[сільськогосподарські науки]]
| заклад             =
| Alma Mater         =
| відомий через      = [[Селекція рослин|Селекція плодових культур]],[[Селекціонер|український селекціонер]], [[Агроном|вчений-агроном]], [[старший науковий співробітник]] Бахмутської (раніше-Артемівської, Донецька обл.) дослідної станції питомниководства [http://sad-institut.com.ua/selekcija_selekcija_i_sortoizuchenie.html інституту садівництва] [[Українська академія аграрних наук|Української академії аграрних наук (УААН)]]
| звання             = [[заслужений агроном України]]
| ступінь            =
| керівник           =
| учні               =
| нагороди           =
}}
{{othernames|Тараненко}}
'''Тараненко Лілія Іванівна''' ([[23 лютого]] [[1923]], с. [[Гуляйполе (Звенигородський район)|Гуляйполе]], нині [[Звенигородський район]], [[Черкаська область|Черкаська обл.]] — [[15 червня]] [[2012]], с. [[Ягідне (Бахмутський район)|Ягідне]], [[Бахмутський район (1923—2020)|Бахмутський район]], [[Донецька область|Донецька обл.]]) — видатна українська [[селекціонер]]ка, [[Агроном|вчена-агрономка]], [[старший науковий співробітник|старша наукова співробітниця]] [[Бахмутський район|Бахмутської]] (раніше — [[Артемівськ]], [[Донецька область|Донецька обл]].) дослідної станції Інституту садівництва [[Українська академія аграрних наук|Української академії аграрних наук]] (УААН), [[заслужений агроном України|заслужена агрономка України]].

== Життєпис ==
Лілія Іванівна Тараненко народилась 23 лютого 1923 року в Україні — селі Гуляйполе [[Катеринопільський район|Катеринопільського району]] [[Київська область|Київської області]] (нині — [[Черкаська область]]).

У 2-річному віці, після розлучення батьків, разом з матір'ю, переїхала на проживання до батьків матері в місто [[Саратов]]. У 1940 році закінчила [[Середня школа|середню школу]].

У 1940—1945 роках навчалася у Саратовському сільськогосподарському інституті. Під час війни два з половиною роки працювала: разом з іншими студентами рятувала врожай у [[Автономна Радянська Соціалістична Республіка Німців Поволжя|Республіці німців Поволжя]], копала бронетанкові рови, півроку трудилася в радгоспі трактористкою<ref name=":0">{{Cite web|url=https://zn.ua/ukr/personalities/eksperiment-trivalistyu-zhittya-1-_.html|title=Експеримент тривалістю життя|last=Голобородько|first=Олександр|date=6 березня 2014|accessdate=10 березня 2022}}</ref>.

== Наукова робота ==
З 1945 по 1947 р.р. Тараненко Л. І. працювала лаборанткою кафедри [[Селекція рослин|селекції]] Саратовського сільськогосподарського інституту.

У 1945—1949  р.р. навчалася в аспірантурі Саратовського сільськогосподарського інституту, була активною і послідовною популяризаторкою [[Мічурінська агробіологія|мічурінського вчення]], що викликало проти неї, вченої-початківця, кампанію жорсткого переслідування послідовниками помилкового вчення  [[Лисенківщина|«лисенківщини»]]. Вона була звинувачена в [[Боротьба з космополітизмом|«космополітизмі»]], що унеможливило подальше продовження власних наукових досліджень за темою  дисертації. В цей же період життя додалися проблеми вже політичного походження, адже вона була онукою [[Сталінські репресії|репресованого]] і розстріляного 1937 року [[Ворог народу|«ворога народу»]]. Зазнав репресій і вітчим Лілії Тараненко, який відбував покарання на [[Біломорсько-Балтійський канал|Біломорсько-Балтійському каналі]] та [[Колима (регіон)|Колимі]]<ref>{{Cite web|url=http://sobitiya.com.ua/news_full.php?nid=10585|title=«Опытная» бабушка|date=28 грудня 2011|language=рос.|accessdate=17 березня 2022|website=События|archive-date=2019-03-01|archive-url=https://web.archive.org/web/20190301013406/http://sobitiya.com.ua/news_full.php?nid=10585}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190301013406/http://sobitiya.com.ua/news_full.php?nid=10585 |date=2019-03-01 }}</ref>.

У 1949 році Лілія Іванівна Тараненко вимушена була повернутися в Україну, де «лисенківщина» ще не була так широко вкорінена.

З грудня 1949 року Л. І. Тараненко була призначена на посаду старшої наукової співробітниці Донецького опорного пункту садівництва (потім — Бахмутська (Артемівська) науково-дослідна станція Інституту садівництва Української Академії аграрних наук), в якій  Лілія Іванівна працювала протягом 62 років, практично без перерв, до самого останнього дня свого життя.

Тараненко Л. І. — авторка 21 виведеного сорту кісточкових порід ([[черешня]], [[Вишня (підрід)|вишня]]<ref>{{Cite web|url=http://xn--80aulggg.xn--90ais/publ/plodovo_jagodnye/djuki_luchshie_kachestva_vishni_i_chereshni/6-1-0-126|title=Дюки — лучшие качества вишни и черешни|last=Мазур|first=Петр|language=рос.|accessdate=10 березня 2022}}</ref>, [[Слива (рід)|слива]], [[Терен колючий|терен]], [[алича]], [[персик]], [[абрикоса]], [[яблуня]], [[айва]]), з яких 19 районовані в Україні та 6 — в Росії. В одному з найскладніших, за кліматичними умовами, регіоні країни селекціонерка створила цілу серію чудових по морозостійкості та посухостійкості сортів плодових, які не поступаються за якістю південним. Сорти кісточкових порід Тараненко вирощуються в [[Середня Азія|Середній Азії]], на [[Кавказ]]і, їх випробували в [[Польща|Польщі]], [[Угорщина|Угорщині]], [[Франція|Франції]], [[Китайська Народна Республіка|Китаї]], [[Сполучені Штати Америки|США]]<ref>{{Cite web|url=https://sadukr.ru/sad-i-gorod/4429-taranenko-lilija-ivanovna-vchenij-sadivnik-i.html|title=Тараненко Лілія Іванівна, вчений садівник і селекціонер з України|accessdate=10 березня 2022}}</ref>. Але  більше 10 сортів, що були отримані в останні роки життя Лілії Іванівни, були передані нею  на державні сортовипробування і доля їх невідома.

Тараненко Л. І. — авторка понад 100 наукових робіт<ref name=":0" /> з селекції плодових культур і садівництва, авторка широко відомої в наукових колах і серед селекціонерів «Методики прискореної селекції плодових культур».

15 червня 2012 року, на 90-му році життя, Лілія Іванівна Тараненко завершила свій  життєвий шлях. Похована в селищі [[Опитне (Бахмутський район)|Опитне]] Бахмутського району Донецької області.

== Нагороди і відзнаки ==

* Заслужена агрономка України
* Лауреатка «Золотої медалі» [[Ерфурт]]ської міжнародної сільськогосподарської ярмарки<ref>{{Cite web|url=http://sad-institut.com.ua/ru/o_nas/z_istoriii_institutu.html|title=З історії Інституту|website=Інститут садівництва Національної академії аграрних наук|accessdate=10 березня 2022|archive-date=2013-08-07|archive-url=https://web.archive.org/web/20130807053646/http://sad-institut.com.ua/ru/o_nas/z_istoriii_institutu.html|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130807053646/http://sad-institut.com.ua/ru/o_nas/z_istoriii_institutu.html |date=2013-08-07 }}</ref> ([[Німеччина]]) за ряд  сортів авторської селекції, експонованих на ній.

== Сорти селекції Тараненко Л. І. ==

* [https://web.archive.org/web/20190404152205/https://posadi-sad.jimdo.com/черешня-помологическое-описание-сортов-черешни-раннего-срока-созревания/ ЧЕРЕШНЯ]: Рання розовинка, Джерело, Валерія, Ярославна, Прощальна, Леся, Донецька красуня, Василіса, Дончанка, Аннушка, Аеліта, Етика, Катюша, Донецький вуглик, Сестричка, Амазонка, Студентка
* ВИШНЯ: Чудо-вишня, Шпанка донецька, Нічка, Донецький великан, Ксенія, Зваба, Слов'янка
* [https://web.archive.org/web/20190404152210/https://posadi-sad.jimdo.com/слива-помологическое-описание-сортов-сливы-позднего-срока-созревания/ СЛИВА]: Синичка, Ренклод ранній, Ренклод Карбишева, Венгерка Донецька рання, Донецька консервна
* ТЕРЕН: Терен донецький великоплідний
* [https://web.archive.org/web/20190404152147/https://posadi-sad.jimdo.com/алыча-помологическое-описание-сортов/ АЛИЧА]: Надрання, Чорнушка, Дончанка рання, Машенька, Генерал, Тетяна, Сливоподібна, Бархатна, Гармонія, Найдьониш, Лимонна, Сонячний зайчик
* [https://web.archive.org/web/20190404152151/https://posadi-sad.jimdo.com/абрикос-помологическое-описание-сортов-абрикоса-среднего-срока-созревания/ АБРИКОС]: Син Табарзи, Морозотривкий, Донецький солодкоядерний
* ПЕРСИК: Донецький жовтий, Сіянець Старка;
* АЙВА: Донецька грушоподібна
* [https://web.archive.org/web/20190404152204/https://posadi-sad.jimdo.com/яблоня-помологическое-описание-сортов-яблок-зимнего-срока-созревания/ ЯБЛУНЯ]: Кальвіль донецький

== Вибрані статті ==

* Кісточкові культури: клімат і грунти / Л. І. Тараненко // Земля моя годувальниця. — 2012. — № 1 (4 січ.).
* Селекция и сортоизучение сливы и алычи крупноплодной: итоги и задачи / Л. И. Тараненко, А. И. Сычев // Садоводство и виноградарство. — 1996. —  №1. — С. 18—20. — ([[Російська мова|рос.]]).
* Селекция сливы в Донбассе / Л. И. Тараненко // Селекция и технология возделывания плодовых культур. —  М., 1978. — С. 23—28. —    ([[Російська мова|рос.]]).
* Селекция черешни в Донбассе / Л. И. Тараненко // Садоводство и виноградарство. — 1999. — № 6. — С.13—15. — ([[Російська мова|рос.]]).
* Південні культури просуваються на північ / Л. І. Тараненко // Дачник. — 2008. — № 3.
* Черешня очень раннего срока созревания / Л. И. Тараненко, А. И. Сычев // Садоводство и виноградарство. — 1990. — № 6. —С. 34—35. — ([[Російська мова|рос.]]).

== Примітки                                                                   ==
<references />
== Джерела ==

* Життя і доля видатного селекціонера Лілії Іванівни Тараненко : [автобіографічні нотатки] // 2000 (Донецьк). — 2012. — № 3 (20—26 січ.).

[[Категорія:Радянські селекціонери]]
[[Категорія:Українські селекціонери]]
[[Категорія:Українські агрономи]]

title: Тараненко Лілія Іванівна

Народилася: 23 лютого 1923 · Гуляйполе, Катеринопільський район, Київська область

Померла: 15 червня 2012 (89 років) · Ягідне, Артемівський район, Донецька область, Україна

Поховання: Опитне

Місце проживання: Науково-дослідна станція питомниководства інституту садівництва Української Академії аграрних наук (УААН), Донецька область.Бахмутський район, селище Ягідне

Країна: СРСР, УРСР, Україна

Національність: українка

Діяльність: агрономка

Alma mater: Саратовський державний аграрний університетd

Галузь: мічурінська агробіологія, селекція плодових, сільськогосподарські науки

Заклад: Український науково-дослідний інститут садівництва НААН України

Вчене звання: заслужений агроном України

Відома завдяки: Селекція плодових культур,український селекціонер, вчений-агроном, старший науковий співробітник Бахмутської (раніше-Артемівської, Донецька обл.) дослідної станції питомниководства інституту садівництва Української академії аграрних наук (УААН)


text:
# Кльоново (Мазовецьке воєводство)
Кльоново (пол. Klonowo) — село в Польщі, у гміні Опіноґура-Ґурна Цехановського повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 75 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Цехановського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 46      | 11                 | 33               | 2                    |
| Жінки    | 29      | 1                  | 23               | 5                    |
| Разом    | 75      | 12                 | 56               | 7                    |

title: Кльоново (Мазовецьке воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Кльоново
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Klonowo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Цехановський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Опіноґура-Ґурна (гміна){{!}}Опіноґура-Ґурна
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 75
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 23
|поштовий індекс        = 06-406
|автомобільний код      = WCI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0121525
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Кльоново}}

'''Кльоново''' ({{lang-pl|Klonowo}}) — село в Польщі, у [[Опіноґура-Ґурна (гміна)|гміні Опіноґура-Ґурна]] [[Цехановський повіт|Цехановського повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:75}} {{МНОЖИНА:75|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Цехановське воєводство|Цехановського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=46 |ЧолПре=11 |ЧолПрац=33 |ЧолПост=2
|Жін=29 |ЖінПре=1 |ЖінПрац=23 |ЖінПост=5
|Разом=75 |РазомПре=12 |РазомПрац=56 |РазомПост=7
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Опіноґура-Ґурна}}

[[Категорія:Села Цехановського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Цехановський повіт

Гміна: Опіноґура-Ґурна

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: WCI

OSM: ↑2707621 ·R (Ґміна Опіноґура-Ґурна)


text:
# Міддлсборо (Кентуккі)
Міддлсборо (англ. Middlesboro) — місто (англ. city) в США, в окрузі Белл штату Кентуккі. Населення — 9405 осіб (2020).

## Географія
Міддлсборо розташоване за координатами 36°36′48″ пн. ш. 83°43′21″ зх. д. / 36.61333° пн. ш. 83.72250° зх. д. (36.613468, -83.722453).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 19,76 км², з яких 19,53 км² — суходіл та 0,23 км² — водойми.

### Клімат
| Клімат : Міддлсборо           | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо | Клімат : Міддлсборо |
| Показник                      | Січ.                | Лют.                | Бер.                | Квіт.               | Трав.               | Черв.               | Лип.                | Серп.               | Вер.                | Жовт.               | Лист.               | Груд.               | Рік                 |
| Абсолютний максимум, °C       | 25,0                | 26,1                | 33,9                | 33,9                | 37,8                | 38,9                | 44,4                | 40,6                | 40,0                | 34,4                | 27,8                | 25,6                | 44,4                |
| Середній максимум, °C         | 7,2                 | 10,0                | 14,4                | 20,0                | 24,4                | 28,3                | 30,6                | 30,0                | 26,7                | 20,6                | 14,4                | 8,9                 | 19,7                |
| Середній мінімум, °C          | −4,4                | −3,3                | 0,6                 | 3,9                 | 8,9                 | 14,4                | 16,7                | 16,7                | 13,3                | 6,1                 | 1,1                 | −2,8                | 6,0                 |
| Абсолютний мінімум, °C        | −27,8               | −25,6               | −20                 | −6,7                | −3,3                | 1,1                 | 5,6                 | 4,4                 | −1,1                | −8,9                | −16,1               | −23,9               | −27,8               |
| Норма опадів, мм              | 123                 | 99                  | 133                 | 99                  | 129                 | 118                 | 110                 | 112                 | 75                  | 80                  | 110                 | 113                 | 1303                |
| ----------------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- | ------------------- |
| Джерело: The Weather Channel. |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |                     |

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 10 334 особи в 4490 домогосподарствах у складі 2799 родин. Густота населення становила 523 особи/км².  Було 4992 помешкання (253/км²).
Расовий склад населення:
| - 92,3 % — білих - 4,0 % — чорних або афроамериканців - 0,5 % — азіатів - 0,2 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів |

До двох чи більше рас належало 2,6 %. Частка іспаномовних становила 1,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 21,9 % — особи молодші 18 років, 60,6 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,0 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 86,0 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 81,9 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 32 778 доларів США (медіана — 22 090), а середній дохід на одну сім'ю — 39 998 доларів (медіана — 27 360). Медіана доходів становила 35 250 доларів для чоловіків та 26 547 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 40,2 % осіб, у тому числі 60,8 % дітей у віці до 18 років та 21,1 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 2735 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 27,5 %, роздрібна торгівля — 18,6 %, виробництво — 11,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 6,6 %.

title: Міддлсборо (Кентуккі)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Міддлсборо
|оригінальна назва  = {{lang-en|Middlesboro}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Middlesboro, Kentucky; viewed from the Pinnacle Overlook in April, 2013..jpg<!--sic-->
|опис зображення= <!-- View of Middlesboro from the Pinnacle Overlook. -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Кентуккі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Белл (округ, Кентуккі)|Белл]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 19,76
|висота центру НП   = 351
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 522,98
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 606
|поштовий індекс        = 40965
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 2151924
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Міддлсборо''' ({{lang-en|Middlesboro}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Белл (округ, Кентуккі)|Белл]] штату [[Кентуккі]]. Населення — 9405 осіб (2020).

== Географія ==
Міддлсборо розташоване за координатами {{Coord|36|36|48|N|83|43|21|W|type:city_region:US-DE}} (36.613468, -83.722453){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 19,76 км², з яких 19,53 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,23 км² — [[водойма|водойми]].

=== Клімат ===
{{Клімат міста
| Місто_род = : Міддлсборо

| Січ_а_макс = 25.0
| Лют_а_макс = 26.1
| Бер_а_макс = 33.9
| Кві_а_макс = 33.9
| Тра_а_макс = 37.8
| Чер_а_макс = 38.9
| Лип_а_макс = 44.4
| Сер_а_макс = 40.6
| Вер_а_макс = 40.0
| Жов_а_макс = 34.4
| Лис_а_макс = 27.8
| Гру_а_макс = 25.6
| Рік_а_макс = 44.4

| Січ_сер_макс = 7.2
| Лют_сер_макс = 10.0
| Бер_сер_макс = 14.4
| Кві_сер_макс = 20.0
| Тра_сер_макс = 24.4
| Чер_сер_макс = 28.3
| Лип_сер_макс = 30.6
| Сер_сер_макс = 30.0
| Вер_сер_макс = 26.7
| Жов_сер_макс = 20.6
| Лис_сер_макс = 14.4
| Гру_сер_макс = 8.9
| Рік_сер_макс = 19.7

| Січ_сер_мін = -4.4
| Лют_сер_мін = -3.3
| Бер_сер_мін = 0.6
| Кві_сер_мін = 3.9
| Тра_сер_мін = 8.9
| Чер_сер_мін = 14.4
| Лип_сер_мін = 16.7
| Сер_сер_мін = 16.7
| Вер_сер_мін = 13.3
| Жов_сер_мін = 6.1
| Лис_сер_мін = 1.1
| Гру_сер_мін = -2.8
| Рік_сер_мін = 6.0

| Січ_а_мін = -27.8
| Лют_а_мін = -25.6
| Бер_а_мін = -20.0
| Кві_а_мін = -6.7
| Тра_а_мін = -3.3
| Чер_а_мін = 1.1
| Лип_а_мін = 5.6
| Сер_а_мін = 4.4
| Вер_а_мін = -1.1
| Жов_а_мін = -8.9
| Лис_а_мін = -16.1
| Гру_а_мін = -23.9
| Рік_а_мін = -27.8

| Січ_сер_опади = 123
| Лют_сер_опади = 99
| Бер_сер_опади = 133
| Кві_сер_опади = 99
| Тра_сер_опади = 129
| Чер_сер_опади = 118
| Лип_сер_опади = 110
| Сер_сер_опади = 112
| Вер_сер_опади = 75
| Жов_сер_опади = 80
| Лис_сер_опади = 110
| Гру_сер_опади = 113
| Рік_сер_опади = 1303

| Джерело =  [[The Weather Channel (United States)|The Weather Channel]].<ref name=climate>{{cite web|url=http://www.weather.com/weather/wxclimatology/monthly/USKY1149from=month_bottomnav_undeclared|title=Monthly Averages for Middlesboro, KY|publisher=[[The Weather Channel (United States)|The Weather Channel]]|accessdate=26 березня 2010}}</ref>
| br = 1
}}

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1890 = 3271
| 1900 = 4162
| 1910 = 7305
| 1920 = 8041
| 1930 = 10350
| 1940 = 11777
| 1950 = 14482
| 1960 = 12607
| 1970 = 11878
| 1980 = 12251
| 1990 = 11328
| 2000 = 10384
| 2010 = 10334
| 2020 = 9405
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали {{formatnum:10334}} особи в {{formatnum:4490}} домогосподарствах у складі {{formatnum:2799}} родин. [[Густота населення]] становила 523 особи/км².  Було 4992 помешкання (253/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 92,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 4,0 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,5 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
|}
До двох чи більше рас належало 2,6 %. Частка іспаномовних становила 1,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 21,9 % — особи молодші 18 років, 60,6 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,0 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 86,0 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 81,9 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:32778}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:22090}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:39998}} доларів (медіана — {{formatnum:27360}}). Медіана доходів становила {{formatnum:35250}} доларів для чоловіків та {{formatnum:26547}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 40,2 % осіб, у тому числі 60,8 % дітей у віці до 18 років та 21,1 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:2735}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 27,5 %, роздрібна торгівля — 18,6 %, виробництво — 11,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 6,6 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Белл (округ, Кентуккі)}}

[[Категорія:Міста Кентуккі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Белл (Кентуккі)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Кентуккі

Округ: Белл

мер міста: Boone Bowlingd

Дата заснування: 14 березня 1890

Густота населення: 522,98 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Оберіккельсгайм
Оберіккельсгайм (нім. Oberickelsheim) — громада в Німеччині, розташована в землі Баварія. Підпорядковується адміністративному округу Середня Франконія. Входить до складу району Нойштадт-на-Айші–Бад-Віндсгайм. Складова частина об'єднання громад Уффенгайм.
Площа — 18,22 км2. Населення становить 737 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Оберіккельсгайм

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Оберіккельсгайм
| місцева_назва       = Oberickelsheim
| тип_НП              = громада
| зображення          = Oberickelsheim, Hauptstraße 19-001.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Oberickelsheim COA.svg
| прапор              =
| карта               = Oberickelsheim in NEA.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Оберіккельсгайм на карті району
| земля               = [[Баварія]]
| округ               = [[Середня Франконія]]
| район               = [[Нойштадт-на-Айші–Бад-Віндсгайм]]
| об'єднання громад = [[Уффенгайм (об'єднання громад)|Уффенгайм]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 320
| площа               = 18.22
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-BY||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-BY||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-BY|09575155}}
| latd=49 | latm=36| lats=
| longd=10| longm=7| longs=
| розміщення_підпису = left
| поштовий_код        = 97258
| телефонний_код      = 09339
| стат_код            = 09 5 75 155
| авто_номер          = NEA
| вебсайт             = [http://www.oberickelsheim.de/ www.oberickelsheim.de]
}}
'''Оберіккельсгайм''' ({{lang-de|Oberickelsheim}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Баварія]]. Підпорядковується [[Округ (Німеччина)|адміністративному округу]] [[Середня Франконія]]. Входить до складу району [[Нойштадт-на-Айші–Бад-Віндсгайм]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Уффенгайм (об'єднання громад)|Уффенгайм]].

Площа — 18,22 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-BY|09575155}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-BY||дата}}).

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Oberickelsheim}}
* [http://www.oberickelsheim.de/ Офіційний сайт] {{ref-de}}

{{Район Нойштадт-на-Айші–Бад-Віндсгайм}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4315546-7}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Баварії]]

title: — громада —

— громада —: Вид Оберіккельсгайм

title: Координати: 49°36′ пн. ш. 10°7′ сх. д. / 49.600° пн. ш. 10.117° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Баварія

Округ: Середня Франконія

Район: Нойштадт-на-Айші–Бад-Віндсгайм

Об'єднання громад: Уффенгайм

Населення (31 грудня 2020)

Оберіккельсгайм на карті району

ОберіккельсгаймРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Хлюдово
Хлюдово (пол. Chludowo, нім. Truppenfeld) — село в Польщі, у гміні Сухий Ляс Познанського повіту Великопольського воєводства.
Населення — 1324 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Познанського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 664     | 155                | 461              | 48                   |
| Жінки    | 660     | 141                | 401              | 118                  |
| Разом    | 1324    | 296                | 862              | 166                  |

title: Хлюдово

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Хлюдово
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Chludowo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Chludowo Dworcowa.JPG
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Великопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Познанський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Сухий Ляс (гміна){{!}}Сухий Ляс
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 1324
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 61
|поштовий індекс        = 62-001
|автомобільний код      = PZ
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0595358
|сайт  = http://chludowo.pl/
|add1n =
|add1  =
}}

'''Хлюдово''' ({{lang-pl|Chludowo}}, {{lang-de|Truppenfeld}}) — село в Польщі, у [[Сухий Ляс (гміна)|гміні Сухий Ляс]] [[Познанський повіт|Познанського повіту]] [[Великопольське воєводство|Великопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:1324}} {{МНОЖИНА:1324|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Познанське воєводство (1975—1998)|Познанського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=664 |ЧолПре=155 |ЧолПрац=461 |ЧолПост=48
|Жін=660 |ЖінПре=141 |ЖінПрац=401 |ЖінПост=118
|Разом=1324 |РазомПре=296 |РазомПрац=862 |РазомПост=166
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Chludowo}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Сухий Ляс}}

[[Категорія:Села Познанського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Великопольське воєводство

Повіт: Познанський повіт

Гміна: Сухий Ляс

Автомобільний код: PZ

OSM: ↑2611312 ·R (Ґміна Сухий Ляс)


text:
# Молекулярний аналіз
Молекулярний аналіз — це аналіз складних сумішей органічних сполук, визначення їх молекулярного та кількісного складу.
Перед дослідженням суміш речовин зазвичай розділяють різними методами (хроматографуванням, екстракцією, осадженням, ректифікацією).
Ідентифікацію можна вважати достовірною у тому випадку, коли збігаються декілька характеристик і констант еталону і досліджуваної речовини.
Молекулярний аналіз використовується для визначення складу органічних сполук у ґрунтах, реєстрації органічного забруднення вод, для вивчення складу нафт і їхніх фракцій з метою оптимізації процесів їх переробки.

title: Молекулярний аналіз

wikitext:
'''Молекулярний аналіз''' — це аналіз складних сумішей органічних сполук, визначення їх молекулярного та кількісного складу.
Перед дослідженням суміш речовин зазвичай розділяють різними методами ([[Хроматографія|хроматографуванням]], [[Екстракція|екстракцією]], [[Осадження|осадженням]], [[Ректифікація|ректифікацією]]).
Ідентифікацію можна вважати достовірною у тому випадку, коли збігаються декілька характеристик і констант еталону і досліджуваної речовини.

Молекулярний аналіз використовується для визначення складу органічних сполук у ґрунтах, реєстрації органічного забруднення вод, для вивчення складу нафт і їхніх фракцій з метою оптимізації процесів їх переробки.

{{Chem-stub}}

[[Категорія:Хімічна термінологія]]


text:
# Рібамонтан-аль-Мар
Рібамонтан-аль-Мар (ісп. Ribamontán al Mar) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кантабрія. Населення — 4408 осіб (2009).
Муніципалітет розташований на відстані близько 340 км на північ від Мадрида, 11 км на схід від Сантандера.
На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: Карріасо (адміністративний центр), Кастанедо, Галісано, Лангре, Лоредо, Сомо, Суеса.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

## Галерея зображень
- Розташування муніципалітету

title: Рібамонтан-аль-Мар

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Рібамонтан-аль-Мар
 | місцева_назва       = {{lang-es|Ribamontán al Mar}}
 | прапор              = Ribamontan al Mar Spain.svg
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Кантабрія]]
 | провінція           = [[Кантабрія]]
 | комарка             = [[Трасм'єра (комарка)|Трасм'єра]]
 | широта              = 43.456
 | довгота             = -3.67
 | висота              = 50
 | населення           = 4408
 | рік_насел           = 2009
 | площа               = 36,94
 | густота             = 119,33
 | поштові_індекси     =
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 39061
 | мер                 = Франсіско Асон
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 = http://www.ribamontanalmar.es/
}}
'''Рібамонтан-аль-Мар''' ({{lang-es|Ribamontán al Mar}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кантабрія]]. Населення — {{formatnum:4408}} осіб (2009).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 340 км на північ від [[Мадрид]]а, 11 км на схід від [[Сантандер (Кантабрія)|Сантандера]].

На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: Карріасо (адміністративний центр), Кастанедо, Галісано, Лангре, Лоредо, Сомо, Суеса.

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Ribamontán al Mar}}

== Галерея зображень ==
<gallery>
Файл:Ribamontán al Mar (Cantabria) Mapa.svg|Розташування муніципалітету
</gallery>

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети Кантабрії}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети Кантабрії]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кантабрія

Провінція: Кантабрія

Комарка: Трасм'єра

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Франсіско Асон (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка


text:
# (6125) 1989 CN
(6125) 1989 CN — астероїд головного поясу, відкритий 4 лютого 1989 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,636.

title: (6125) 1989 CN

wikitext:
{{Планета
| назва = (6125) 1989 CN
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Сейджі Уеда]],<br/>[[Хіроші Канеда]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Кушіро]]
| дата відкриття = [[4 лютого]] [[1989]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви =
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|6125|2013.12.24|2013.06.05}}</ref>
| епоха = [[4 листопада]] [[2013]] (2 456 600,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 2,524425105287 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 1,921953783248 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,223189444268 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,135497072368
| орбітальний період = 1210,774134028 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,297330435035 °/д
| середня аномалія = 294,5876654874°
| нахил орбіти = 1,308425387977°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 150,3183693185°
| арг_перицентру = 209,8285402995°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 13,7
| спектр_тип =
}}

'''(6125) 1989 CN''' — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[4 лютого]] [[1989]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,636.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:1989 CN}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (6101-6200)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|6125}}

{{Навігація малих планет|6124 Mecklenburg|(6126) 1989 EW1}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1989]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: (6125) 1989 CN

Відкривач: Сейджі Уеда, · Хіроші Канеда

Місце відкриття: Обсерваторія Кушіро

Дата відкриття: 4 лютого 1989

title: Позначення

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Алаа Беллааруш
Алаа Беллааруш (фр. Alaa Bellaarouch, араб. علاء بلعروش; нар. 1 лютого 2002) — марокканський футболіст, воротар португальського клубу «Брага».

## Клубна кар'єра
Вихованець академії Мухаммеда VI.
26 червня 2025 року перейшов у португальську «Брагу», підписавши п'ятирічний контракт.

## Кар'єра в збірній
Виступав за збірні Марокко до 15, до 17, до 20 і до 23 років.

## Статистика виступів
Станом на 17 серпня 2025
| Клуб              | Сезон             | Чемпіонат         | Чемпіонат | Чемпіонат | Кубок | Кубок | Кубок ліги | Кубок ліги | Єврокубки | Єврокубки | Інші  | Інші | Всього | Всього |
| Клуб              | Сезон             | Дивізіон          | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи  | Матчі      | Голи       | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи | Матчі  | Голи   |
| ----------------- | ----------------- | ----------------- | --------- | --------- | ----- | ----- | ---------- | ---------- | --------- | --------- | ----- | ---- | ------ | ------ |
| Брага             | 2025–26           | Прімейра-ліга     | 0         | 0         | 0     | 0     | 0          | 0          | 0         | 0         | 0     | 0    | 0      | 0      |
| Всього за кар'єру | Всього за кар'єру | Всього за кар'єру | 18        | 0         | 0     | 0     | 0          | 0          | 1         | 0         | 0     | 0    | 19     | 0      |

title: Алаа Беллааруш

wikitext:
{{пишу}}
{{Футболіст
| ім'я = Алаа Беллааруш
| зображення =
| підпис =
| повне-ім'я =
| дата-народження = 01.02.2002
| місце-народження = [[Касабланка]], [[Марокко]]
| зріст = 189 см
| вага = 79
| громадянство = {{MAR}}
| позиція = [[Воротар (футбол)|воротар]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|POR}} «[[Брага (футбольний клуб)|Брага]]»
| номер = 36
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|MAR}} Академія Мухаммеда VI
| юнацькі-роки = –2024
| клубний гравець = {{Футболіст початок}} {{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2020–2022| {{Прапорець|FRA}} | «Страсбур Б» | 6 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2022–2025| {{Прапорець|FRA}} | «[[Страсбур (футбольний клуб)|Страсбур]]» | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2022–2023|{{оренда}}{{Прапорець|FRA}} | «Стад Бріошен» | 14 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2023|{{оренда}}{{Прапорець|FRA}} | «Стад Бріошен Б» | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2025–{{т.ч.}}|{{Прапорець|POR}} | «[[Брага (футбольний клуб)|Брага]]» | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}} {{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|2017| {{Прапорець|MAR}} | Марокко (до 15) | 5 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2018–2019| {{Прапорець|MAR}} | [[Юнацька збірна Марокко з футболу (U-17)|Марокко (до 17)]] | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2022–2023| {{Прапорець|MAR}} | [[Молодіжна збірна Марокко з футболу|Марокко (до 20)]] | 7 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2023–{{т.ч.}}| {{Прапорець|MAR}} | [[Олімпійська збірна Марокко з футболу|Марокко (до 23)]] | 10 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 15 серпня 2025
| збірна-поновлення =
}}
'''Алаа Беллааруш''' ({{lang-fr|Alaa Bellaarouch}}, {{lang-ar|علاء بلعروش}}; {{н}} [[1 лютого]] [[2002]]) — [[Марокко|марокканський]] [[футбол]]іст, [[Воротар (футбол)|воротар]] португальського клубу «[[Брага (футбольний клуб)|Брага]]».

== Клубна кар'єра ==
Вихованець академії Мухаммеда VI.

26 червня 2025 року перейшов у португальську «[[Брага (футбольний клуб)|Брагу]]», підписавши п'ятирічний контракт<ref>{{cite web|url=https://scbraga.pt/alaa-bellaarouch-e-reforco-ate-2030/|title=Alaa Bellaarouch é reforço até 2030|publisher=Офіційний сайт ФК «Брага»|date=2025-06-26|access-date=2025-08-19|lang=pt}}</ref>.

== Кар'єра в збірній ==
Виступав за збірні Марокко до 15, [[Юнацька збірна Марокко з футболу (U-17)|до 17]], [[Молодіжна збірна Марокко з футболу|до 20]] і [[Олімпійська збірна Марокко з футболу|до 23 років]].

== Статистика виступів ==
{{оновлено|17 серпня 2025}}<ref name="TM">{{Transfermarkt}}</ref>
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Сезон
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="2"|Кубок
!colspan="2"|Кубок ліги
!colspan="2"|Єврокубки
!colspan="2"|Інші
!colspan="2"|Всього
|-
!Дивізіон!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи
|-
|[[Брага (футбольний клуб)|Брага]]
|[[Прімейра-ліга 2025—2026|2025–26]]
|[[Прімейра-ліга]]
|0||0||0||0||0||0||0||0||0||0||0||0
|-
!colspan="3"|Всього за кар'єру
!18!!0!!0!!0!!0!!0!!1!!0!!0!!0!!19!!0
|}
{{notelist}}

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Посилання ==
* [https://scbraga.pt/atleta/alaa-bellaarouch/ Профіль] на офіційному сайті ФК «Брага» {{ref-pt}}

{{Бібліоінформація}}
{{Склад ФК Брага}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Беллааруш Алаа}}
[[Категорія:Уродженці Касабланки]]
[[Категорія:Марокканські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Марокко з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Страсбура»]]
[[Категорія:Футболісти «Браги»]]
[[Категорія:Марокканські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Франції]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Португалії]]

title: Особисті дані

Народження: 1 лютого 2002 (23 роки)

Громадянство: Марокко

Позиція: воротар

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Брага»

title: Юнацькі клуби

Академія Мухаммеда VI

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Страсбур Б» · 6 · (0)

«Страсбур» · 1 · (0)

→ «Стад Бріошен» · 14 · (0)

→ «Стад Бріошен Б» · 1 · (0)

2025–т. ч.: «Брага» · 0 · (0)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Марокко (до 15) · 5 · (0)

Марокко (до 17) · 4 · (0)

Марокко (до 20) · 7 · (0)

2023–т. ч.: Марокко (до 23) · 10 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 15 серпня 2025.