text:
# Ніклас Фюллькруг
Ніклас Фюллькруг (нім. Niclas Füllkrug, 9 лютого 1993, Ганновер) — німецький футболіст, нападник англійського клубу «Вест Гем Юнайтед» та збірної Німеччини.

## Клубна кар'єра
Вихованець юнацьких команд «Ріклінген» та «Спортфунде Ріклінген». З 2006 року в системі бременського «Вердера». З 2011 по 2014 виступав за другу команду «Вердера», а з 2012 по 2014 відіграв 23 гри і за основну команду.
24 серпня 2013 Нікласа віддали в оренду терміном на один рік до клубу «Гройтер Фюрт». 2 листопада 2013, Фюллькруг відзначився хет-триком у переможному матчі 6–2 проти «Ерцгебірге Ауе».
У 2014 Ніклас уклав контракт з клубом «Нюрнберг» терміном на три роки. «Вердер» отримав можливість переписати його з фіксованою платою.
У липні 2016 Фюллькруг підписав чотирирічну угоду з клубом «Ганновер 96».
Ніклас відіграв без голів перші вісім матчів, а 13 січня 2018 відзначився хет-триком у грі проти «Майнц 05». За підсумками першого сезону в його активі було 14 забитих голів.
31 серпня 2018 сторони погодились на продовження контракту до 2022 року. 30 вересня 2018, нападник отримав травму в матчі проти «Айнтрахту» але вже вийшов на поле в наступній грі. Згодом він через травму пропустив кілька матчів і приступив до тренувань 20 листопада. У другій половині сезону через травму Ніклас пропустив решту чемпіонату.
У квітні 2019 Фюллькруг повернувся до лав бременського клубу «Вердер». 26 вересня 2020 року відзначився другим хет-триком в переможній грі 3–1 проти Шальке 04. За підсумками сезону 2022–23 разом із Крістофером Нкунку стали найкращими бомбардирами Бундесліги маючи в активі по 16 м'ячів.
31 серпня 2023 року підписав трирічний контракт з клубом «Боруссія» (Дортмунд).
5 серпня 2024 року Фюллькруг перейшов до внглійського клубу «Вест Гем Юнайтед», уклавши з клубом угоду на чотири роки.

## Виступи за збірні
2010 року дебютував у складі юнацької збірної Німеччини, взяв участь у 17 іграх на юнацькому рівні, відзначившись 8 забитими голами.
16 листопада 2022 року у віці 29-ти років дебютував за національну збірну Німеччини у товариській грі проти Оману (1:0) і відразу ж відзначився забитим м'ячем.

## Статистика виступів
Станом на 31 травня 2024 року
| Сезон                   | Команда                 | Чемпіонат               | Чемпіонат | Чемпіонат | Національний кубок | Національний кубок | Національний кубок | Континентальні кубки | Континентальні кубки | Континентальні кубки | Інші змагання | Інші змагання | Інші змагання | Усього | Усього |
| Сезон                   | Команда                 | Ліга                    | Ігор      | Голів     | Ліга               | Ігор               | Голів              | Ліга                 | Ігор                 | Голів                | Ліга          | Ігор          | Голів         | Ігор   | Голів  |
| ----------------------- | ----------------------- | ----------------------- | --------- | --------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ | -------------------- | -------------------- | -------------------- | ------------- | ------------- | ------------- | ------ | ------ |
| 2011–12                 | «Вердер II»             | 3Л                      | 22        | 5         | -                  | -                  | -                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 22     | 5      |
| 2012–13                 | «Вердер II»             | РПЛ                     | 4         | 5         | -                  | -                  | -                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 4      | 5      |
| Усього за «Вердер II»   | Усього за «Вердер II»   | Усього за «Вердер II»   | 26        | 10        |                    | -                  | -                  |                      | -                    | -                    |               | -             | -             | 26     | 10     |
| 2011–12                 | «Вердер»                | БЛ                      | 11        | 1         | КН                 | 0                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 11     | 1      |
| 2012–13                 | «Вердер»                | БЛ                      | 12        | 1         | КН                 | 1                  | 1                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 13     | 2      |
| 2013–14                 | «Вердер»                | БЛ                      | 0         | 0         | КН                 | 1                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 1      | 0      |
| 2013–14                 | «Гройтер Фюрт»          | ДБЛ                     | 21+2      | 6         | КН                 | 1                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 24     | 6      |
| 2014–15                 | «Нюрнберг»              | ДБЛ                     | 24        | 3         | КН                 | 1                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 25     | 3      |
| 2015–16                 | «Нюрнберг»              | ДБЛ                     | 30+2      | 14        | КН                 | 2                  | 1                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 34     | 15     |
| Усього за «Нюрнберг»    | Усього за «Нюрнберг»    | Усього за «Нюрнберг»    | 56        | 17        |                    | 3                  | 1                  |                      | -                    | -                    |               | -             | -             | 59     | 18     |
| 2016–17                 | «Ганновер 96»           | ДБЛ                     | 27        | 5         | КН                 | 2                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 29     | 5      |
| 2017–18                 | «Ганновер 96»           | БЛ                      | 34        | 14        | КН                 | 2                  | 2                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 36     | 16     |
| 2018–19                 | «Ганновер 96»           | БЛ                      | 14        | 2         | КН                 | 1                  | 1                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 15     | 3      |
| Усього за «Ганновер 96» | Усього за «Ганновер 96» | Усього за «Ганновер 96» | 75        | 21        |                    | 5                  | 3                  |                      | -                    | -                    |               | -             | -             | 80     | 24     |
| 2019–20                 | «Вердер»                | БЛ                      | 8+2       | 4         | КН                 | 1                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 11     | 4      |
| 2020–21                 | «Вердер»                | БЛ                      | 19        | 6         | КН                 | 2                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 21     | 6      |
| 2021–22                 | «Вердер»                | ДБЛ                     | 33        | 19        | КН                 | 1                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 34     | 19     |
| 2022–23                 | «Вердер»                | БЛ                      | 28        | 16        | КН                 | 2                  | 0                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 30     | 16     |
| 2023-24                 | «Вердер»                | БЛ                      | 2         | 0         | КН                 | 1                  | 1                  | -                    | -                    | -                    | -             | -             | -             | 3      | 1      |
| Усього за «Вердер»      | Усього за «Вердер»      | Усього за «Вердер»      | 115       | 47        |                    | 9                  | 2                  |                      | -                    | -                    |               | -             | -             | 124    | 49     |
| 2023-24                 | «Боруссія» (Дортмунд)   | БЛ                      | 29        | 12        | КН                 | 1                  | 0                  | ЛЧ                   | 13                   | 3                    | -             | -             | -             | 43     | 15     |
| Усього за кар'єру       | Усього за кар'єру       | Усього за кар'єру       | 324       | 113       |                    | 19                 | 6                  |                      | 13                   | 3                    |               | -             | -             | 356    | 122    |

### Статистика виступів за збірну
| Дата       | Місто              | Господарі  | Результат  | Гості      | Турнір                                    | Голи | Примітки |
| ---------- | ------------------ | ---------- | ---------- | ---------- | ----------------------------------------- | ---- | -------- |
| 16-11-2022 | Маскат             | Оман       | 0 – 1      | Німеччина  | товариський матч                          | 1    | 46'      |
| 23-11-2022 | Ер-Раян            | Німеччина  | 1 – 2      | Японія     | ЧС 2022 - груповий етап                   | -    | 79'      |
| 27-11-2022 | Ель-Хаур           | Іспанія    | 1 – 1      | Німеччина  | ЧС 2022 - груповий етап                   | 1    | 70'      |
| 1-12-2022  | Ель-Хаур           | Коста-Рика | 2 – 4      | Німеччина  | ЧС 2022 - груповий етап                   | 1    | 55'      |
| 25-3-2023  | Майнц              | Німеччина  | 2 – 0      | Перу       | товариський матч                          | 2    | 75'      |
| 29-3-2023  | Кельн              | Німеччина  | 2 – 3      | Бельгія    | товариський матч                          | 1    | 80'      |
| 12-6-2023  | Бремен             | Німеччина  | 3 – 3      | Україна    | товариський матч                          | 1    | 46'      |
| 16-6-2023  | Варшава            | Польща     | 1 – 0      | Німеччина  | товариський матч                          | -    | 68'      |
| 20-6-2023  | Гельзенкірхен      | Німеччина  | 0 – 2      | Колумбія   | товариський матч                          | -    | 66'      |
| 14-10-2023 | Іст-Гартфорд       | США        | 1 – 3      | Німеччина  | товариський матч                          | 1    | 80'      |
| 18-10-2023 | Філадельфія        | Мексика    | 2 – 2      | Німеччина  | товариський матч                          | 1    | 46'      |
| 18-11-2023 | Берлін             | Німеччина  | 2 – 3      | Туреччина  | товариський матч                          | 1    |          |
| 21-11-2023 | Відень             | Австрія    | 2 – 0      | Німеччина  | товариський матч                          | -    | 46'      |
| 23-3-2024  | Десін-Шарп'є       | Франція    | 0 – 2      | Німеччина  | товариський матч                          | -    | 80'      |
| 26-3-2024  | Франкфурт-на-Майні | Німеччина  | 2 – 1      | Нідерланди | товариський матч                          | 1    | 73'      |
| 7-6-2024   | Менхенгладбах      | Німеччина  | 2 – 1      | Греція     | товариський матч                          | -    | 68'      |
| 14-6-2024  | Мюнхен             | Німеччина  | 5 – 1      | Шотландія  | ЧЄ 2024 - груповий етап                   | 1    | 63'      |
| 19-6-2024  | Штутгарт           | Німеччина  | 2 – 0      | Угорщина   | ЧЄ 2024 - груповий етап                   | -    | 58'      |
| 23-6-2024  | Франкфурт-на-Майні | Швейцарія  | 1 – 1      | Німеччина  | ЧЄ 2024 - груповий етап                   | 1    | 76'      |
| 29-6-2024  | Дортмунд           | Німеччина  | 2 – 0      | Данія      | ЧЄ 2024 - 1/8 фіналу                      | -    | 64'      |
| 5-7-2024   | Штутгарт           | Іспанія    | 2 – 1 д.ч. | Німеччина  | ЧЄ 2024 - Чвертьфінал                     | -    | 57'      |
| 7-9-2024   | Дюссельдорф        | Німеччина  | 5 – 0      | Угорщина   | Ліга націй УЄФА 2024-2025 - груповий етап | 1    | 60'      |
| Усього     |                    | Матчів     | 22         |            | Голів                                     | 14   |          |

## Титули і досягнення

### Індивідуальні
- Найкращий бомбардир першої німецької бундесліги: 2022–23 — 16 голів.[18]

title: Ніклас Фюллькруг

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Ніклас Фюллькруг
| зображення = NiclasFüllkrug (cropped).jpg
| зображення розмір =
| підпис = Ніклас у бременському Вердері, 2021 рік
| повне-ім'я =
| дата-народження = 9.2.1993
| місце-народження = [[Ганновер]]
| країна-народження = [[Німеччина]]
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 189 см
| вага = 83 кг
| прізвисько =
| громадянство =
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|ENG}} «[[Вест Гем Юнайтед]]»
| номер = 11
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|GER}} «Ріклінген»
{{Прапорець|GER}} «Спортфунде Ріклінген»
{{Прапорець|GER}} [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердер»]]
| юнацькі-роки = 1997–2005
 2005–2006
 2006–2012
| клуби =
| роки =
| ігри(голи) =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2011–2014 | {{Прапорець|GER}} | [[Вердер II]] | 26 |10}}
{{Футболіст рядок 1|2012–2014 | {{Прапорець|GER}} | [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердер»]] | 23 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2013–2014 |{{оренда}} {{Прапорець|GER}} | «[[Гройтер Фюрт]]» | 21 |6}}
{{Футболіст рядок 1|2014–2016 | {{Прапорець|GER}} | [[Нюрнберг (футбольний клуб)|«Нюрнберг»]] | 54 |17}}
{{Футболіст рядок 0|2016–2019 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ганновер 96]]» | 75 |21}}
{{Футболіст рядок 1|2019–2023 | {{Прапорець|GER}} | [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердер»]] | 90 |45}}
{{Футболіст рядок 0|2023–2024 | {{Прапорець|GER}} | [[Боруссія (Дортмунд)|«Боруссія» (Дортмунд)]] | 29 |12}}
{{Футболіст рядок 1|2024–     | {{Прапорець|ENG}} | «[[Вест Гем Юнайтед]]» | 9 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2010      | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-18)|Німеччина (U-18)]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2012 | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-19)|Німеччина (U-19)]] | 7 |5}}
{{Футболіст рядок 0|2012–2014 | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-20)|Німеччина (U-20)]] | 9 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2022–     | {{Прапорець|GER}} | [[Збірна Німеччини з футболу|Німеччина]] | 22 |14}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 7 січня 2025
| збірна-поновлення = 7 вересня 2024
}}
'''Ніклас Фюллькруг''' ({{lang-de|Niclas Füllkrug}}, [[9 лютого]] [[1993]], [[Ганновер]]) — німецький [[футболіст]], [[Нападник (футбол)|нападник]] англійського клубу «[[Вест Гем Юнайтед]]» та [[Збірна Німеччини з футболу|збірної Німеччини]].

== Клубна кар'єра ==
Вихованець юнацьких команд «Ріклінген» та «Спортфунде Ріклінген». З 2006 року в системі бременського «Вердера». З 2011 по 2014 виступав за другу команду [[Вердер II|«Вердера»]], а з 2012 по 2014 відіграв 23 гри і за основну команду.

24 серпня 2013 Нікласа віддали в оренду терміном на один рік до клубу «[[Гройтер Фюрт]]».<ref>{{cite web |title=Fürth leiht Füllkrug ein Jahr von Werder Bremen |url=https://www.nordbayern.de/sport/furth-leiht-fullkrug-ein-jahr-von-werder-bremen-1.3114316 |website=nordbayern.de |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=24 серпня 2013 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426130351/https://www.nordbayern.de/sport/furth-leiht-fullkrug-ein-jahr-von-werder-bremen-1.3114316 }}</ref><ref>{{cite web|title=Fürth holt Niclas Füllkrug auf Leihbasis|url=http://www.greuther-fuerth.de/aktuell/aktuelle-news/news-detail/article/fuerth-holt-niclas-fuellkrug-auf-leihbasis.html|accessdate=6 жовтня 2013|language=німецька|date=24 серпня 2013|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131103163429/http://www.greuther-fuerth.de/aktuell/aktuelle-news/news-detail/article/fuerth-holt-niclas-fuellkrug-auf-leihbasis.html|archivedate=3 November 2013}}</ref> 2 листопада 2013, Фюллькруг відзначився [[хет-трик]]ом у переможному матчі 6–2 проти «[[Ерцгебірге Ауе]]».<ref>{{cite web |title=6:2! Füllkrug-Hattrick in zwölf Minuten |url=https://www.kicker.de/news/fussball/2bundesliga/spieltag/2-bundesliga/2013-14/13/1894683/spielanalyse_erzgebirge-aue-64_spvgg-greuther-fuerth-82.html |website=kicker Online |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=2 листопада 2013 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426130351/https://www.kicker.de/news/fussball/2bundesliga/spieltag/2-bundesliga/2013-14/13/1894683/spielanalyse_erzgebirge-aue-64_spvgg-greuther-fuerth-82.html }}</ref>

У 2014 Ніклас уклав контракт<ref>{{cite web |title=Gestern Fürth, heute Nürnberg: Füllkrug wechselt zum FCN |url=https://www.nordbayern.de/sport/gestern-furth-heute-nurnberg-fullkrug-wechselt-zum-fcn-1.3732023 |website=nordbayern.de |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=26 червня 2016 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426102831/https://www.nordbayern.de/sport/gestern-furth-heute-nurnberg-fullkrug-wechselt-zum-fcn-1.3732023 }}</ref> з клубом [[Нюрнберг (футбольний клуб)|«Нюрнберг»]] терміном на три роки.<ref name="nürnberg-kicker">{{cite web |title=Füllkrug unterschreibt Dreijahresvertrag beim FCN |url=https://www.kicker.de/news/fussball/2bundesliga/startseite/606932/artikel_fuellkrug-unterschreibt-dreijahresvertrag-beim-fcn.html |website=kicker Online |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=26 червня 2016 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426101327/https://www.kicker.de/news/fussball/2bundesliga/startseite/606932/artikel_fuellkrug-unterschreibt-dreijahresvertrag-beim-fcn.html }}</ref> «Вердер» отримав можливість переписати його з фіксованою платою.<ref name="nürnberg-kicker"/>

У липні 2016 Фюллькруг підписав чотирирічну угоду з клубом «[[Ганновер 96]]».<ref>{{cite web |last1=Tietenberg |first1=Dirk |title=Hannover 96: Zwei für die erste Klasse |url=http://www.neuepresse.de/Sportbuzzer/Hannover-96/Hannover-96-Zwei-fuer-die-erste-Klasse |website=Neue Presse |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=19 липня 2016 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426120839/http://www.neuepresse.de/Sportbuzzer/Hannover-96/Hannover-96-Zwei-fuer-die-erste-Klasse }}</ref><ref>{{cite web |title=Füllkrug kehrt in seine Heimat zurück |url=https://www.hannover96.de/aktuelles/news/details/18959-fuellkrug-kehrt-in-seine-heimat-zurueck.html |website=Hannover 96 |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=18 липня 2016 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426102815/https://www.hannover96.de/aktuelles/news/details/18959-fuellkrug-kehrt-in-seine-heimat-zurueck.html }}</ref>

Ніклас відіграв без голів перші вісім матчів, а 13 січня 2018<ref>{{cite web |title=Niclas Füllkrug hat-trick completes fightback for Hannover over Mainz |url=https://www.bundesliga.com/en/news/Bundesliga/hannover-mainz-line-ups-stats-jonathas-salif-sane-abdou-diallo-nigel-de-jong-467652.jsp |website=Bundesliga |accessdate=26 квітня 2019 |date=13 січня 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426102758/https://www.bundesliga.com/en/news/Bundesliga/hannover-mainz-line-ups-stats-jonathas-salif-sane-abdou-diallo-nigel-de-jong-467652.jsp }}</ref><ref name="bundesliga-profile">{{cite web |title=Füllkrug's on fire! Bundesliga defences are terrified as the Hannover marksman takes aim |url=https://www.bundesliga.com/en/news/Bundesliga/hannover-s-niclas-fullkrug-in-form-of-his-life-germany-option-472354.jsp |website=Bundesliga |accessdate=26 квітня 2019 |archive-date=3 жовтня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181003143450/https://www.bundesliga.com/en/news/Bundesliga/hannover-s-niclas-fullkrug-in-form-of-his-life-germany-option-472354.jsp }}</ref> відзначився хет-триком у грі проти «[[Майнц 05]]».<ref>{{cite web |title=Watch: Germany's World Cup dark horses |url=https://www.bundesliga.com/en/bundesliga-tv/philipp-max-mark-uth-niclas-fullkrug-germany-s-world-cup-squad-dark-horses-469122.jsp |website=Bundesliga |accessdate=26 квітня 2019 |archive-date=17 липня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180717012910/https://www.bundesliga.com/en/bundesliga-tv/philipp-max-mark-uth-niclas-fullkrug-germany-s-world-cup-squad-dark-horses-469122.jsp }}</ref> За підсумками першого сезону в його активі було 14 забитих голів.

31 серпня 2018 сторони погодились на продовження контракту до 2022 року.<ref name="hannover-extension">{{cite web |title="Meine Heimat": Füllkrug verlängert in Hannover |url=https://www.kicker.de/news/fussball/bundesliga/startseite/730824/artikel_meine-heimat_fuellkrug-verlaengert-in-hannover.html |website=kicker Online |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=31 серпня 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426140827/https://www.kicker.de/news/fussball/bundesliga/startseite/730824/artikel_meine-heimat_fuellkrug-verlaengert-in-hannover.html }}</ref> 30 вересня 2018, нападник отримав травму в матчі проти «[[Айнтрахт (Франкфурт-на-Майні)|Айнтрахту]]»<ref>{{cite web |title=Hannover 96 verliert auch bei Eintracht Frankfurt - Füllkrug muss angeschlagen runter |url=https://www.sportbuzzer.de/artikel/eintracht-frankfurt-hannover-96-2018-19-spielbericht-liveticker-aufstellung/ |publisher=Sportbuzzer |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=30 вересня 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426115454/https://www.sportbuzzer.de/artikel/eintracht-frankfurt-hannover-96-2018-19-spielbericht-liveticker-aufstellung/ }}</ref><ref>{{cite web |title=Kapselverletzung bei Niclas Füllkrug – Ausfall gegen den VfB Stuttgart droht |url=https://www.sportbuzzer.de/artikel/niclas-fullkrug-hannover-96-vfb-stuttgart-ausfall-droht/ |website=Sportbuzzer |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=1 жовтня 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426115452/https://www.sportbuzzer.de/artikel/niclas-fullkrug-hannover-96-vfb-stuttgart-ausfall-droht/ }}</ref> але вже вийшов на поле в наступній грі.<ref>{{cite web |last1=Flohr |first1=Alexander |title="Einer dieser Helden": So wichtig war Niclas Füllkrug für Hannover 96 gegen Stuttgart |url=https://www.sportbuzzer.de/artikel/einer-dieser-helden-so-wichtig-war-niclas-fullkrug-fur-hannover-96-gegen-stuttga/ |publisher=Sportbuzzer |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=7 жовтня 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426115459/https://www.sportbuzzer.de/artikel/einer-dieser-helden-so-wichtig-war-niclas-fullkrug-fur-hannover-96-gegen-stuttga/ }}</ref><ref>{{cite web |title=Maßflanke Albornoz, Kopfball Wood: 96 atmet auf |url=https://www.kicker.de/news/fussball/bundesliga/spieltag/1-bundesliga/2018-19/7/4243324/spielbericht_hannover-96-58_vfb-stuttgart-11.html |website=kicker Online |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=6 жовтня 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426183425/https://www.kicker.de/news/fussball/bundesliga/spieltag/1-bundesliga/2018-19/7/4243324/spielbericht_hannover-96-58_vfb-stuttgart-11.html }}</ref> Згодом він через травму пропустив кілька матчів і приступив до тренувань 20 листопада.<ref>{{cite web |last1=Tietenberg |first1=Dirk |title=Korb trainiert allein, Schwegler fehlt gegen Gladbach: Der Stand im 96-Verletztenlager |url=https://www.sportbuzzer.de/artikel/hannover-96-korb-trainiert-allein-schwegler-fehlt-gegen-gladbach-training/ |publisher=Sportbuzzer |accessdate=26 квітня 2019 |language=німецька |date=20 листопада 2018 |archive-date=26 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190426115453/https://www.sportbuzzer.de/artikel/hannover-96-korb-trainiert-allein-schwegler-fehlt-gegen-gladbach-training/ }}</ref> У другій половині сезону через травму Ніклас пропустив решту чемпіонату.

У квітні 2019 Фюллькруг повернувся до лав бременського клубу «Вердер». 26 вересня 2020 року відзначився другим хет-триком в переможній грі 3–1 проти [[Шальке 04]].<ref>{{cite web |url=https://www.bundesliga.com/en/bundesliga/news/schalke-werder-bremen-live-line-ups-stats-wagner-harit-sargent-chong-12954 |title=Niclas Füllkrug hits hat-trick as Werder Bremen add to Schalke's woes |website=Bundesliga |date=вересень 2020 }}</ref> За підсумками сезону [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2022—2023: Бундесліга|2022–23]] разом із [[Крістофер Нкунку|Крістофером Нкунку]] стали найкращими бомбардирами Бундесліги маючи в активі по 16 м'ячів.<ref name="auto1"/>

31 серпня 2023 року підписав трирічний контракт з клубом [[Боруссія (Дортмунд)|«Боруссія» (Дортмунд)]].<ref>{{cite web |url=https://www.bvb.de/News/Uebersicht/BVB-verpflichtet-Nationalstuermer-Niclas-Fuellkrug |title=Borussia Dortmund verpflichtet Nationalstürmer Niclas Füllkrug |publisher=Borussia Dortmund |language=de |date=31 серпня 2023 }}</ref>

5 серпня 2024 року Фюллькруг перейшов до внглійського клубу «[[Вест Гем Юнайтед]]», уклавши з клубом угоду на чотири роки.<ref>https://www.whufc.com/news/hammers-complete-signing-germany-international-niclas-fullkrug</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.bbc.co.uk/sport/football/articles/c77llr5y035o|назва=Niclas Fullkrug: West Ham sign Germany forward for £27m from Borussia Dortmund|видавець=[[BBC Sport]]|дата=5 серпня 2024|url-архіву=https://web.archive.org/web/20240805161423/https://www.bbc.co.uk/sport/football/articles/c77llr5y035o|дата-архіву=5 серпня 2024|мертвий-url=no|дата-доступу=15 вересня 2024}} {{ref-en}}</ref>

== Виступи за збірні ==
[[2010]] року дебютував у складі [[Юнацька збірна Німеччини з футболу|юнацької збірної Німеччини]], взяв участь у 17 іграх на юнацькому рівні, відзначившись 8 забитими голами.
16 листопада 2022 року у віці 29-ти років дебютував за національну збірну Німеччини у товариській грі проти Оману (1:0) і відразу ж відзначився забитим м'ячем.

== Статистика виступів ==
''Станом на 31 травня 2024 року''
{| class="wikitable" style="font-size:90%;width:66%;text-align:center;"
|-
!rowspan="2"|Сезон
!rowspan="2"|Команда
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="3"|Національний кубок
!colspan="3"|Континентальні кубки
!colspan="3"|Інші змагання
!colspan="2"|Усього
|-
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ігор
!Голів
|-
| 2011–12 || rowspan="2" | {{прапорець|DEU}} «[[Вердер II]]» || [[Третя Ліга 2011—2012|3Л]]|| 22 || 5 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || 22 || 5
|-
| 2012–13 || [[Рігіональна північна ліга Німеччини з футболу 2012—2013|РПЛ]]|| 4 || 5 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || 4 || 5
|-
!colspan="3" | Усього за «[[Вердер II]]» || 26 || 10 || || - || - || || - || - || || - || - || 26 || 10
|-
| 2011–12 || rowspan="3" | {{прапорець|DEU}} [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердер»]] || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2011—2012: Бундесліга|БЛ]] || 11 || 1 || [[Кубок Німеччини з футболу 2011—2012|КН]] || 0 || 0 || - || - || - || - || - || - || 11 || 1
|-
| 2012–13 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2012—2013: Бундесліга|БЛ]] || 12 || 1 || [[Кубок Німеччини з футболу 2012—2013|КН]] || 1 || 1 || - || - || - || - || - || - || 13 || 2
|-
| 2013–14 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2013—2014: Бундесліга|БЛ]] || 0 || 0 || [[Кубок Німеччини з футболу 2013—2014|КН]] || 1 || 0 || - || - || - || - || - || - || 1 || 0
|-
| 2013–14 || {{прапорець|DEU}} «[[Гройтер Фюрт]]» || [[Друга Бундесліга 2013—2014|ДБЛ]]|| 21+2 || 6 || [[Кубок Німеччини з футболу 2013—2014|КН]] || 1 || 0 || - || - || - || - || - || - || 24 || 6
|-
| 2014–15 || rowspan="2" |{{прапорець|DEU}} «[[Нюрнберг (футбольний клуб)|Нюрнберг]]» || [[Друга Бундесліга 2014—2015|ДБЛ]]|| 24 || 3 || [[Кубок Німеччини з футболу 2014—2015|КН]] || 1 || 0 || - || - || - || - || - || - || 25 || 3
|-
| 2015–16 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2015—2016: Друга Бундесліга|ДБЛ]]|| 30+2 || 14 || [[Кубок Німеччини з футболу 2015—2016|КН]] || 2 || 1 || - || - || - || - || - || - || 34 || 15
|-
!colspan="3" | Усього за «[[Нюрнберг (футбольний клуб)|Нюрнберг]]» || 56 || 17 || || 3 || 1 || || - || - || || - || - || 59 || 18
|-
| 2016–17 || rowspan="3" |{{прапорець|DEU}} «[[Ганновер 96]]» || [[Друга Бундесліга 2016—2017|ДБЛ]]|| 27 || 5 || [[Кубок Німеччини з футболу 2016—2017|КН]] || 2 || 0 || - || - || - || - || - || - || 29 || 5
|-
| 2017–18 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2017—2018: Бундесліга|БЛ]] || 34 || 14 || [[Кубок Німеччини з футболу 2017—2018|КН]] || 2 || 2 || - || - || - || - || - || - || 36 || 16
|-
| 2018–19 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2018—2019: Бундесліга|БЛ]] || 14 || 2 || [[Кубок Німеччини з футболу 2018—2019|КН]] || 1 || 1 || - || - || - || - || - || - || 15 || 3
|-
!colspan="3" | Усього за «[[Ганновер 96]]» || 75 || 21 || || 5 || 3 || || - || - || || - || - || 80 || 24
|-
| 2019–20 || rowspan="5" | {{прапорець|DEU}} [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердер»]] || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2019—2020: Бундесліга|БЛ]] || 8+2 || 4 || [[Кубок Німеччини з футболу 2019—2020|КН]] || 1 || 0 || - || - || - || - || - || - || 11 || 4
|-
| 2020–21 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2020—2021: Бундесліга|БЛ]] || 19 || 6 || [[Кубок Німеччини з футболу 2020—2021|КН]] || 2 || 0 || - || - || - || - || - || - || 21 || 6
|-
| 2021–22 || [[Друга Бундесліга 2021—2022|ДБЛ]]|| 33 || 19 || [[Кубок Німеччини з футболу 2021—2022|КН]] || 1 || 0 || - || - || - || - || - || - || 34 || 19
|-
| 2022–23 || [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2022—2023: Бундесліга|БЛ]] || 28 || 16 || [[Кубок Німеччини з футболу 2022—2023|КН]] || 2 || 0 || - || - || - || - || - || - || 30 || 16
|-
|2023-24
|[[Чемпіонат Німеччини з футболу 2022—2023: Бундесліга|БЛ]]
|2
|0
|[[Кубок Німеччини з футболу 2022—2023|КН]]
|1
|1
| -
| -
| -
| -
| -
| -
|3
|1
|-
! colspan="3" | Усього за [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердер»]]|| 115 || 47 || || 9 || 2 || || - || - || || - || - || 124 || 49
|-
|2023-24
|{{прапорець|DEU}}  [[Боруссія (Дортмунд)|«Боруссія» (Дортмунд)]]
|[[Чемпіонат Німеччини з футболу 2022—2023: Бундесліга|БЛ]]
|29
|12
|[[Кубок Німеччини з футболу 2022—2023|КН]]
|1
|0
|ЛЧ
|13
|3
| -
| -
| -
|43
|15
|-
! colspan="3" | Усього за кар'єру || 324 || 113 || || 19 || 6 || || 13 || 3 || || - || - || 356 || 122
|}

=== Статистика виступів за збірну ===
{{Матчі за збірну початок|DEU}}
{{Матчі за збірну|16-11-2022|Маскат|OMN|0|1|GER|1|Тов|13={{Sostin|46}}}}
{{Матчі за збірну|23-11-2022|Ер-Раян|GER|1|2|JPN|-|ЧС|2022|груповий етап|13={{Sostin|79}}}}
{{Матчі за збірну|27-11-2022|Ель-Хаур|ESP|1|1|GER|1|ЧС|2022|груповий етап|13={{Sostin|70}}}}
{{Матчі за збірну|1-12-2022|Ель-Хаур|CRI|2|4|GER|1|ЧС|2022|груповий етап|13={{sostin|55}}}}
{{Матчі за збірну|25-3-2023|Майнц|GER|2|0|PER|2|Тов|13={{Sostout|75}}}}
{{Матчі за збірну|29-3-2023|Кельн|GER|2|3|BEL|1|Тов|13={{Sostout|80}}}}
{{Матчі за збірну|12-6-2023|Бремен|DEU|3|3|UKR|1|Тов|13={{sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|16-6-2023|Варшава|POL|1|0|DEU|-|Тов|13={{sostin|68}}}}
{{Матчі за збірну|20-6-2023|Гельзенкірхен|DEU|0|2|COL|-|Тов|13={{sostin|66}}}}
{{Матчі за збірну|14-10-2023|Іст-Гартфорд|USA|1|3|DEU|1|Тов|13={{Sostout|80}}|14=Іст-Гартфорд (Коннектикут)}}
{{Матчі за збірну|18-10-2023|Філадельфія|MEX|2|2|DEU|1|Тов|13={{Sostin|46}}}}
{{Матчі за збірну|18-11-2023|Берлін|DEU|2|3|TUR|1|Тов}}
{{Матчі за збірну|21-11-2023|Відень|AUT|2|0|DEU|-|Тов|13={{Sostout|46}}}}
{{Матчі за збірну|23-3-2024|Десін-Шарп'є|FRA|0|2|DEU|-|Тов|13={{sostin|80}}}}
{{Матчі за збірну|26-3-2024|Франкфурт-на-Майні|DEU|2|1|NLD|1|Тов|13={{sostin|73}}}}
{{Матчі за збірну|7-6-2024|Менхенгладбах|DEU|2|1|GRC|-|Тов|13={{sostin|68}}}}
{{Матчі за збірну|14-6-2024|Мюнхен|DEU|5|1|SCO|1|ЧЄ|2024|груповий етап|13={{sostin|63}}}}
{{Матчі за збірну|19-6-2024|Штутгарт|DEU|2|0|HUN|-|ЧЄ|2024|груповий етап|13={{sostin|58}}}}
{{Матчі за збірну|23-6-2024|Франкфурт-на-Майні|CHE|1|1|DEU|1|ЧЄ|2024|груповий етап|13={{Sostin|76}}}}
{{Матчі за збірну|29-6-2024|Дортмунд|DEU|2|0|DNK|-|ЧЄ|2024|1/8 фіналу|13={{Sostin|64}}}}
{{Матчі за збірну|5-7-2024|Штутгарт|ESP|2|1|DEU|-|ЧЄ|2024|Чвертьфінал|dts|13={{Sostin|57}}}}
{{Матчі за збірну|7-9-2024|Дюссельдорф|DEU|5|0|HUN|1|Nations League|2024-2025|груповий етап|13={{sostout|60}}}}
{{Матчі за збірну кінець|22|14}}

== Титули і досягнення ==
=== Індивідуальні ===
* [[Найкращі бомбардири першої німецької бундесліги|Найкращий бомбардир першої німецької бундесліги]]: [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2022—2023: Бундесліга|2022–23]] — 16 голів.<ref name="auto1">{{cite news|title=Christopher Nkunku and Niclas Füllkrug share 2022/23 Bundesliga top goalscorer trophy|url=https://www.bundesliga.com/en/bundesliga/news/top-scorer-race-fullkrug-gnabry-kolo-muani-grifo-nkunku-thuram-23589|date=27 травня 2023|access-date=27 травня 2023|publisher=Bundesliga}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
{{нк}}

{{Склад ФК Вест Гем Юнайтед}}
{{Склад збірної Німеччини на чемпіонаті світу 2022}}
{{Склад збірної Німеччини на чемпіонаті Європи 2024}}
{{Найкращі бомбардири Бундесліги}}
{{DEFAULTSORT:Фюллькруг, Ніклас}}

[[Категорія:Уродженці Ганновера]]
[[Категорія:Німецькі футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Німеччини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Вердера»]]
[[Категорія:Футболісти «Гройтера»]]
[[Категорія:Футболісти «Нюрнберга»]]
[[Категорія:Футболісти «Ганновера 96»]]
[[Категорія:Футболісти «Боруссії» (Дортмунд)]]
[[Категорія:Футболісти «Вест Гем Юнайтед»]]
[[Категорія:Німецькі футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]

title: Особисті дані

Народження: 9 лютого 1993 (32 роки)

Вага: 83 кг

Громадянство: Німеччина

Позиція: нападник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Вест Гем Юнайтед»

title: Юнацькі клуби

«Ріклінген» · «Спортфунде Ріклінген» · «Вердер»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

Вердер II · 26 · (10)

«Вердер» · 23 · (2)

→ «Гройтер Фюрт» · 21 · (6)

«Нюрнберг» · 54 · (17)

«Ганновер 96» · 75 · (21)

«Вердер» · 90 · (45)

«Боруссія» (Дортмунд) · 29 · (12)

«Вест Гем Юнайтед» · 9 · (2)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Німеччина (U-18) · 1 · (0)

Німеччина (U-19) · 7 · (5)

Німеччина (U-20) · 9 · (3)

Німеччина · 22 · (14)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 7 січня 2025.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 7 вересня 2024.


text:
# TV Nova
TV Nova  є чеським телевізійним каналом, що був заснований Володимиром Железним (Vladimír Železný). Телеканал з'явився в ефірі в 1994 році, і був першим приватним телевізійним каналом в Чехії. Він швидко завоював ринок, і наразі є першим номером серед телеканалів Чехії.
З жовтня 2007, канал почав випускати новини у форматі 16:9, та в форматі HDTV. TV Nova перший з чеських каналів реалізував перехід випусків новин в формат 16:9, також телеканал транслює чеську версію відомого в усьому світі шоу Великий Брат (Big Brother).

wikiname: ukwiki

title: TV Nova

in_language: uk

wikitext:
{{Без джерел|дата=жовтень 2023}}
{{Телекомпанія|
 | назва_телекомпанії       = TV Nova
 | країна                   = [[Чехія]] {{прапорець20|TCH}}
 | логотип                  = TV Nova Logo 2024.svg
 | місто                    =
 | девіз_телекомпанії       =
 | розповсюдження           = [[Чехія]] {{прапорець20|TCH}}<br />[[кабель]], [[сателіт]]
 | телемережа               =
 | заснована                = 4 лютого 1994
 | власник                  = Приватна
 | інтернет                 = http://www.nova.cz
}}
'''TV Nova'''  є чеським телевізійним каналом, що був заснований Володимиром Железним (Vladimír Železný). Телеканал з'явився в ефірі в 1994 році, і був першим приватним телевізійним каналом в [[Чехія|Чехії]]. Він швидко завоював ринок, і наразі є першим номером серед телеканалів Чехії.

З жовтня 2007, канал почав випускати новини у форматі 16:9, та в форматі [[HDTV]]. TV Nova перший з чеських каналів реалізував перехід випусків новин в формат 16:9, також телеканал транслює чеську версію відомого в усьому світі шоу Великий Брат (Big Brother).

== Посилання ==
* [http://www.nova.cz Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081011233829/http://www.nova.cz/ |date=11 жовтня 2008 }}

{{нк}}
{{Чеські телеканали}}
{{TV-stub}}

[[Категорія:Телевізійні канали]]
[[Категорія:Телеканали Чехії]]
[[Категорія:Засновані в Чехії 1994]]

title: TV Nova

Країна: Чехія

Зона мовлення: Чехія · кабель, сателіт

Власник(и): Приватна

Заснована: 4 лютого 1994


text:
# Нікі де Сен Фаль
Нікі де Сен Фаль (фр. Niki de Saint Phalle, 29 жовтня 1930, Нейї-сюр-Сен — 21 травня 2002, Сан-Дієго) — французько-американська скульпторка, художниця, перформерка та модель.

## Біографія
Народилася 1930 року у містечку Нейї-сюр-Сен, Франція, але зростала у Нью-Йорку. Займатися живописом почала 1948 року, через 4 роки переїхала до Європи, де жила у Ніцці, Парижі, на Майорці.
Вперше дістала міжнародне визнання 1961 року як член впливової мистецької групи «Нові Реалісти».
Найбільш відома масштабними, підкреслено сексуальними жіночими фігурами під назвою «Нани» (від фр. Nana — сленг: «жінка», пор. однойменний роман Еміля Золя) у музеях та містах усього світу. Авторка великих композицій «Фонтан Стравінського» у Парижі (1983), «Садок Таро» у Тоскані (створений цілком за кошти де Сен Фаль та відкритий 1998: після 24 років діяльності), «Чарівне коло королеви Каліфії» у Каліфорнії (1998—2002), «Грот» у Гановерському королівському саду (2003).
До 1994 року Нікі де Сен Фаль жила неподалік Парижа, але через погіршення здоров'я перебралася до міста Ла Хойя у Каліфорнії.

title: Нікі де Сен Фаль

wikitext:
{{художник}}
[[Файл:Saint phalle hannover1.JPG|thumb|160пкс|Нана, [[Ганновер]]]]

'''Нікі де Сен Фаль''' ({{lang-fr|Niki de Saint Phalle}}, [[29 жовтня]] [[1930]], [[Нейї-сюр-Сен]] — [[21 травня]] [[2002]], [[Сан-Дієго]]) — французько-американська [[скульптор]]ка, [[художниця]], [[перформанс|перформерка]] та модель.

== Біографія ==
Народилася [[1930]] року у містечку [[Нейї-сюр-Сен]], [[Франція]], але зростала у [[Нью-Йорк]]у. Займатися живописом почала [[1948]] року, через 4 роки переїхала до Європи, де жила у [[Ніцца|Ніцці]], [[Париж]]і, на [[Майорка|Майорці]].

Вперше дістала міжнародне визнання [[1961]] року як член впливової мистецької групи «Нові Реалісти».

Найбільш відома масштабними, підкреслено сексуальними жіночими фігурами під назвою «Нани» (від {{lang-fr|Nana}} — сленг: «жінка», пор. однойменний роман [[Еміль Золя|Еміля Золя]]) у музеях та містах усього світу. Авторка великих композицій «[[Фонтан Стравінського]]» у Парижі ([[1983]]), «Садок Таро» у Тоскані (створений цілком за кошти де Сен Фаль та відкритий [[1998]]: після 24 років діяльності), «[[Чарівне коло королеви Каліфії]]» у Каліфорнії ([[1998]]—[[2002]]), «Грот» у Гановерському королівському саду ([[2003]]).

До [[1994]] року Нікі де Сен Фаль жила неподалік Парижа, але через погіршення здоров'я перебралася до міста Ла Хойя у Каліфорнії.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Бібліографія ==
* Niki de Saint Phalle, Rétrospective, Musée d'art moderne de la Ville de Paris, 1993 ;
* Niki de Saint Phalle, de Peter Schamoni, Documentaire-Portrait de l'artiste Niki de Saint Phalle, 1995 ;
* Niki de Saint Phalle, Catalogue raisonné, éditions Acatos, Lausanne, 2001 ;
* Niki de Saint Phalle, La Donation, Musée d'Art moderne et d'Art contemporain, Nice, 2002.
* Niki de Saint-Phalle et le jardin des tarots, Paris, Éditions Fernand Hazan, 2010
{{commons|Category:Niki de Saint Phalle}}

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Сен Фаль Нікі де}}
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Скульптори США]]
[[Категорія:Французькі скульптори]]
[[Категорія:Уродженці Неї-сюр-Сена]]
[[Категорія:Ар брют]]
[[Категорія:Померли в Сан-Дієго]]
[[Категорія:Мисткині, відомі під псевдонімами]]

title: фр. Niki de Saint Phalle

При народженні: фр. Catherine Marie-Agnès Fal de Saint-Phalle

Народження: 29 жовтня 1930[…] · Неї-сюр-Сен[…]

Країна: Франція · Швейцарія · США

Жанр: фігуративізм і публічне мистецтво

Навчання: Brearley Schoold

Діяльність: модель, художниця, візуальна мисткиня, скульпторка, ілюстраторка, дизайнерка прикрас, художниця-концептуалістка, акварелістка, художниця інсталяцій, перформерка, сценографка, кінематографістка, художниця-граверка, архітектурний кресляр, графікеса, мисткиня, кінорежисерка

Напрямок: феміністичне мистецтво і Новий реалізм

Член: Новий реалізм

Твори: Le Cyclopd, nanasd, the Golemd, Tarot Gardend, Stravinsky Fountaind і Sun Godd

Батько: André, Comte de Saint Phalled

Мати: Jeanne Jacqueline Marguerite Harperd

У шлюбі з: Harry Mathewsd і Жан Тінгеліd

Діти: Laura Duke Condominasd

Роботи в колекції: Музей Бойманса - ван Бенінгена, Національний музей «Центр мистецтв імені королеви Софії», Тейт, Національна галерея мистецтв, Музей сучасного мистецтва (Нью-Йорк), ASR art collectiond, Музей мистецтва Метрополітен, Музей Вікторії та Альберта, Національний музей сучасного мистецтва, Sprengel Museumd, Музей образотворчих мистецтв, Музей Валкгоф-Кам, Stuart Collectiond, Міський музей (Амстердам)[…], Смітсонівський музей американського мистецтва, Princeton University Art Museumd, musée d'art moderne et d'art contemporain de Niced, Diana Küppers collectied, Strasbourg Museum of Modern and Contemporary Artd, Mingei International Museumd, Museum Ludwigd і Музей сучасного мистецтва (Стокгольм)

Нагороди: Praemium Imperiale (2000)

фр. Niki de Saint Phalle: Нікі де Сен Фаль у Вікісховищі


text:
# Березанська (станиця)
Березанська — станиця в Виселківському районі Краснодарського краю. Центр Березанського сільського поселення.
Населення — 6,5 тис. мешканців (2002), друге місце по району.
Станиця розташована на річці Бейсуг, за 13 км північніше районного центру — станиці Виселкі, на автотрасі М4, на ділянці Краснодар — Павловська.

## Птахофабрика
Відома в краї психіатрична лікарня перебуває у селищі Зарічному, на чотири кілометри північніше станиці.

## Історія
Березанське курінне селище — останнє із 40 перших, заснованих Кубанськими козаками. Селище засновано в 1794 році. Назву одержало на спогад взяття чорноморцями турецької фортеці Березані.

title: Березанська (станиця)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = станиця
 | тип_род         = станиці
 | назва укр.      = Березанська
 | назва ін.       = {{lang-ru|Березанская}}
 | прапор          = Flag of Berezanskoe (Krasnodar krai).png
 | опис прапора    = Прапор Березанської
 | герб            = Coat of arms of Berezanskaya.png
 | опис герба      = Герб Березанської
 | карта розташування1= Росія Краснодарський край
 | регіон          = [[Краснодарський край]]
 | район           = [[Виселківський район]]
 | рада            = Березанське сільське поселення
 | код ЗКАТУ       = 03 212 807 9
 | засноване       = 1794
 | населення       = 6484
 | площа           =
 | густота         =
 | поштові індекси = 353132, 353133
 | телефонний код  = 86157
 | координати      = {{coord|45|42|N|39|35|E|scale:100000|display=inline}}
 | висота          =
 | водойма         =
 | відстань о      =
 | відстань р      = 13
 | адреса          =
 | голова          =
}}

'''Березанська''' — станиця в [[Виселківський район|Виселківському районі]] [[Краснодарський край|Краснодарського краю]]. Центр ''Березанського сільського поселення''.

Населення — 6,5 тис. мешканців (2002), друге місце по району.

Станиця розташована на річці [[Бейсуг]], за 13 км північніше районного центру — станиці [[Виселкі (станиця)|Виселкі]], на [[Дон (автомагістраль)|автотрасі М4]], на ділянці [[Краснодар]] — [[Павловська (станиця)|Павловська]].

== Птахофабрика ==
Відома в краї психіатрична лікарня перебуває у селищі Зарічному, на чотири кілометри північніше станиці.

== Історія ==
Березанське курінне селище — останнє із 40 перших, заснованих [[Кубанські козаки|Кубанськими козаками]]. Селище засновано в 1794 році. Назву одержало на спогад [[Штурм острова Березань|взяття]] чорноморцями турецької фортеці [[Березань (острів)|Березані]].

== Посилання ==
* {{ВТ-ЭСБЕ|Березанская станица}}
* Аркуш карти [https://web.archive.org/web/20041107203431/http://mapl37.narod.ru/map1/il37080.html L-37-80]. '''Новорождественская.''' Масштаб: 1 : 100 000. {{ref-ru}}
* [http://www.wikimapia.org/#lat=45.70227&lon=39.5890265&z=13&l=1&m=b&v=8 Березанська на Wikimapia] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181225091439/http://www.wikimapia.org/#lat=45.70227&lon=39.5890265&z=13&l=1&m=b&v=8 |date=25 грудня 2018 }}
{{Чорноморські курені}}
{{Виселківський район}}

[[Категорія:Станиці Краснодарського краю]]

title: рос. Березанская

Герб Березанської: Прапор Березанської

title: станиця Березанська

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Краснодарський край

Муніципальний район: Виселківський район

Поселення: Березанське сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані: До центру муніципального району/міського округу (км):

Основні дані: · Березанська · Березанська

- фізична: · - залізницею: · - автошляхами: 13 · — · —


text:
# Ґудзь Юрій Петрович
Ю́рій Петро́вич Ґу́дзь (Юрко́ Ґу́дзь; нар. 1 липня 1956, Немильня, Новоград-Волинський район, Житомирська область — пом. 20 лютого 2002, Житомир) — український поет, прозаїк, драматург, есеїст, публіцист, художник, філософ, мандрівник
Член Національної спілки письменників України (Житомирське відділення, 1991) та Асоціації українських письменників (Київське відділення). Літературні псевдоніми Юрій Тетянич, Хома Брут, Хома Брус.

## Життєпис
Народився у селі Немильня Новоград-Волинського району (нині Звягельський район) на Житомирщині, в родині вчительки історії місцевої школи.
Закінчив восьмирічну школу в рідному селі Немильня. Служив у Збройних Силах Радянського Союзу.
Навчався у Київському геологорозвідувальному технікумі № 16, а з 1978 по 1983 роки в Національному педагогічному університеті ім. М. Драгоманова.
Працював геологом-розвідувальником, вчителем історії, географії та малювання у школах Київської та Житомирської областей. З 1986-го по 1988-ий рік працював молодшим науковим співробітником Музею народної архітектури та побуту України, заступником директора у Музеї сучасного образотворчого мистецтва у селі Кмитів Коростишівського району.
Працював нічним сторожем у кардіологічному санаторії «Ворзель».
Помер за трагічних і нез'ясованих обставин: його знайшли з проломленим черепом на одній з центральних вулиць Житомира.
Одним з його співбесідників, чиї слова він цитував, був маловідовий широкому загалу, але талановитий український поет і філософ Володимир Федосійович Карабут.
Похований у селі Немильня.

## Творча діяльність
У 1990—1992 роках працював заступником головного редактора часопису «Авжеж!».
Працював в редакціях журналів «Слово і час» (1993 р.), «Косень» (редактором відділу поезії, 1999—2002 рр.), газеті «Голос», «Голос громадянина» та «Зарубіжна література», у видавництвах «Фоліо» та «Джура» (2000—2002 рр.).
З 1990 року член Українського культурологічного клубу.
Співпрацював з «Ярою Мистецькою групою театру-студії Ля Мама в Нью-Йорку». Займався поетичними імпровізаціями в театрі-студії «Будьмо» (там ставилася п'єса Олега Лишеги «Друже Лі Бо, брате Ду Фу», 1992 р.).
Призер фестивалю авторської пісні «Оберіг» (Київ, 1993).
Учасник об'єднання «Центр Сучасної драматургії Анатолія Дяченка» (1993—1995).
Засновник «Лаврської школи», під якою Юрко Ґудзь об'єднав поезію Олега Лишеги, Івана Семененка, Миколи Воробйова на спільному поетичному вечорі (1993).
Учасник Теоретичної конференції «Україна чи небуття» (2004).
Публікувався у часописах «Авжеж!», «Світо-Вид», «Слово», «Дзвін», «Дніпро», «Слово і час», «Art Line», «Українські проблеми», «Артанія», «Хроніка-2000», «Косень». У колективних виданнях: «Вітрила- 86», «Варшава. Зустрічі-88», «Житній ринок» (1989 р., «Десять українських поетів / Десять українських прозаїків» (1995 р.), «Вечеря на дванадцять персон» (1997 р.), «Антологія української поезії другої половини ХХ сторіччя» (2001), «Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст.», переклад Ролана Барта «Від твору до тексту».
Журнальні публікації окремих творів: драма на дві дії «Колискова для самогубців» («Світо-вид», 1992, № 4), повість «Сорочка без тіла — біла» (Дзвін. — 1994. — № 10). Літературні публікації в газетах: «Літературний Львів» (1994. — № 17, № 18 (24)), «Вільне слово» (Житомир).
Як літературознавець Юрко Ґудзь писав про Йосифа Бродського, Олега Лишегу, Анатолія Сірика, Євгена Концевича, Нілу Зборовську, Олександра Кулеша, про книги Богдана Бастюка, Богдана Савку, шістдесятників, передмови до книжок Світлани Штатської, Марії Рудак, Лесі Лисенко.
Як мистецтвознавець писав про творчість Надії Миколайчук, Людмили Бигич (Миколайчук), Аки (Богумили) Клим-Перейми (американська мисткиня українського походження), Наталі Хилюк (Утахарри), Олени Бурдаш, Івана Марчука, Юрія Камишного.
Записав свідчення «остарбайтерів» села Немильня (Ксенії Благодир, Ольги Остапчук, Марії Вишковець, Оксани Боровик), які були опубліковані міській районці — під сиіволічною навою "Мічені знаком «OST».
Твори Гудзя перекладалися російською, італійською, французькою, німецькою, англійською мовами.
У 2001—2002 був заступник голови Житомирського обласного відділення Національної спілки письменників України та голова Житомирського обласного літературного об'єднання ім. Бориса Тена.

## Відзнаки
У 1994 р. посів третє місце в конкурсі молодої прози, що проводився у Львові. Був претендентом на літературну премію «Благовіст» від Національної спілки письменників України.
Відзначений преміями Міжнародного поетичного конкурсу в м. Тріуджо (Triuggio, Італія, 1994 р.).
Відзначений фундацією ім. Є. Бачинського «У свічаді слова» (США, 1997).
Всеукраїнська відзнака ім. Івана Огієнка в галузі літератури за книги прози «Не-ми» та «Ісихія» (Україна, 2001).
Книгу новел і оповідань Ю. Ґудзя «Замовляння невидимих крил» за результатами анкетування критиків, яке щорічно проводить журнал «Слово і час», було визнано кращою книгою прози 2001 року.
Книга Юрія Ґудзя «Барикади на хресті» тернопільського видавництва «Джура» відзначена всеукраїнським рейтингом серед чотирнадцяти найкращих видань за 2009 рік
у жанрі сучасної української прози, поставлена однойменна п'са.

## У літературі
Перше широке визнання письменник і філософ Юрко Ґудзь отримав після здобуття двох зарубіжних літературних премій, згодом став Огієнківським лауреатом.
Багато подорожував, вів аскетичний спосіб життя, сповідував філософію летризму, макото, ісихазму. Засновник «Української реконкісти».
Автор книжок «Postscriptum до мовчання» (Торонто: Бескид 1990), «Маленький концерт для самотнього Хронопа». (Київ: «Молодь», 1991), «Боротьба з хворим янголом» (Київ: «Голос громадянина», 1997), журнальних публікацій романів «Не-ми» та «Ісихія» «Кур'єр Кривбасу», 1998. — № 6, 7, 2000. — № 8, 12; 2001. №N6.), «Замовляння невидимих крил» (Тернопіль, «Джура», 2001).
З 1991 по 2002 рр. про Юрка Ґудзя писали Володимир Даниленко, Василь Врублевський, Валентин Грабовський, Ніла Зборовська, Леонід Череватенко, Василь Ґабор, Лесь Герасимчук, Євген Концевич, Олена Логвиненко, Ольга Різниченко, Петро Сорока тощо.

## Вшанування пам'яті
- Щороку починаючи з 2007 року 1 липня до села Немильня прибувають творчі особистості, які пам'ятають і цінують Юрка Гудзя, щоб згадати його самого і його творчість. Ідейним натхненником популяризації творчості поета є філолог-літературознавець, голова поетичного братства імені Юрка Гудзя Марія Андріївна Рудак (засноване у 2005 р.). Вона організовує делегацію відомих письменників, професорів, поетів, літературних критиків, працівників культури та науковців з різних міст України[5].
- У читальному залі Новоград-Волинської районної бібліотеки імені Лесі Українки до 62-ї річниці від дня народження Юрка Гудзя оформлено книжкову виставку «Землі ласкавої куточок милий».
- У Немильчанській школі створено музейний куточк «Липневого янгола» присвячений вшануванню пам'яті Юрія Гудзя..
- Заслужений художник України Юрій Камишний намалював краєвидами Гудзевої малої батьківщни і написав кілька картин-посвят, одну з яких (копію) подарував шкільному музею.
- Документальний фільм про постать Гудзя створений письменником, журналістом обласного телебачення Євгеном Лущиковим.
- Створені радіопередачі Сергієм Черевко та Тетяною Власенко.
- На вірші Юрія Гудзя написані пісні Ларисою Бойко, Костянтином Гаєм, Вікторією Дем, Іриною Деркач.
- Серед вчителів Новоград-Волинського району запроваджено творчий проект ім. Юрія Гудзя «Живослово».
- Силами дослідника творчості Гудзя письменника житомирянина Олега Левченка побачила світ книга спогадів про Ю. Гудзя «Невимовне».
- Наприкінці 2008 року Немильнянській загальноосвітній школі та центральній вулиці села присвоєно ім'я Юрія Ґудзя.
- На Немильнянській школі І-ІІ ступенів встановлена меморіальна дошка Юрію Гудзю.
- У Житомирі до 8-ї річниці смерті Юрка Гудзя (2012 р.) було встановлено меморіальну дошку: н а приміщенні гуртожитку автодорожного коледжу, де мешкав свого часу Юрій Гудзь, встановлено силами голови поетичногно однойменного братства Марії Рудак та тодішнього голови районної ради Віктора Гончарука.
- На кладовищі в селі Немільня на могилі поета встановлений пам'ятник.

title: Ґудзь Юрій Петрович

wikitext:
{{othernames|Гудзь}}
{{Письменник
| Ім'я =Ґудзь Юрій Петрович
| Оригінал імені =
| Фото =Гудзь Юрій Петрович.jpg
| Ширина =  250
| Підпис =
| Ім'я при народженні =  Юрко Ґудзь
| Псевдоніми =  Юрій Тетянич, Хома Брус, Хома Брут
| Дата народження =
| Місце народження =
| Дата смерті =
| Місце смерті =
| Національність =
| Громадянство =
| Мова творів =
| Рід діяльності =
| Член КПРС =
| Роки активності =
| Напрямок =
| Жанр =
| Magnum opus =
| Lib =
| Премії =
| Сайт =
}}

'''Ю́рій Петро́вич Ґу́дзь''' (''Юрко́ Ґу́дзь''; {{н}} [[1 липня]] [[1956]], [[Немильня (село)|Немильня]], [[Новоград-Волинський район|Новоград-Волинський район,]] [[Житомирська область]] — {{†}} [[20 лютого]] [[2002]], [[Житомир]]) — український [[поет]], [[прозаїк]], [[драматург]], [[есеїст]], [[публіцист]], [[художник]], [[філософ]], мандрівник

Член [[Національна спілка письменників України|Національної спілки письменників України]] (Житомирське відділення, 1991) та [[Асоціація українських письменників|Асоціації українських письменників]] (Київське відділення). Літературні псевдоніми Юрій Тетянич, Хома Брут, Хома Брус.

== Життєпис ==

Народився у селі [[Немильня (село)|Немильня]] [[Новоград-Волинський район (1923—2020)|Новоград-Волинського району]] (нині [[Звягельський район]]) на [[Житомирська область|Житомирщині]], в родині вчительки історії місцевої школи<ref>{{Cite web |url=https://nemilnya.at.ua/news/lipnevij_jangol_u_stinakh_nemilnjanskoji_shkoli/2014-07-20-13 |title=Немильнянська ЗОШ І-ІІ ст., «Липневий янгол» у стінах Немильнянської школи |accessdate=17 грудня 2020 |archive-date=3 серпня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200803124728/https://nemilnya.at.ua/news/lipnevij_jangol_u_stinakh_nemilnjanskoji_shkoli/2014-07-20-13 }}</ref>.

Закінчив восьмирічну школу в рідному селі Немильня. Служив у Збройних Силах Радянського Союзу<ref>{{Cite web |url=http://eprints.zu.edu.ua/11454/1/Левицька_І.pdf |title=Левицька І. Ґудзь Юрко // Редакторський практикум: Літературні портрети сучасних українських письменників: Студентські дослідницькі роботи / Упоряд. В. І. Башманівський. Кафедра новітньої української літератури та соціальних комунікацій. — Випуск 2. — Житомир: Вид-во ЖДУ ім. І. Франка. — 2012. — С. 51-55 |accessdate=15 квітня 2022 |archive-date=23 березня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220323032923/http://eprints.zu.edu.ua/11454/1/Левицька_І.pdf }}</ref>.

Навчався у [[Коледж геологорозвідувальних технологій|Київському геологорозвідувальному технікумі]] № 16, а з 1978 по 1983 роки в [[Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова|Національному педагогічному університеті ім. М. Драгоманова]].

Працював геологом-розвідувальником, вчителем історії, географії та малювання у школах Київської та Житомирської областей. З 1986-го по 1988-ий рік працював молодшим науковим співробітником [[Національний музей народної архітектури та побуту України|Музею народної архітектури та побуту України]], заступником директора у Музеї сучасного образотворчого мистецтва у селі Кмитів Коростишівського району.

Працював нічним сторожем у кардіологічному санаторії «Ворзель».

Помер за трагічних і нез'ясованих обставин: його знайшли з проломленим черепом на одній з центральних вулиць Житомира.

Одним з його співбесідників, чиї слова він цитував, був маловідовий широкому загалу, але талановитий український поет і філософ [[Карабут Володимир Федосійович|Володимир Федосійович Карабут]]<ref>{{Cite web |url=https://litgazeta.com.ua/articles/mene-vidstrilyaly/ |title=Архівована копія |accessdate=8 жовтня 2019 |archive-date=8 жовтня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191008215450/https://litgazeta.com.ua/articles/mene-vidstrilyaly/ }}</ref>.

Похований у селі Немильня.

== Творча діяльність ==
У 1990—1992 роках працював заступником головного редактора часопису «<nowiki/>[[Авжеж!]]<ref>{{Cite book
|title=Письменники Житомирщини. Кн. 1. |last=Пасічник
|first=М.
|last2=Білоус
|first2=П.
|last3=Монастирецький
|first3=Л.
|year=2010
|publisher=Пасічник М. П.
|location=Житомир
|pages=320
|language=українською
|isbn=978=966-2936-48-3
}}</ref>».

Працював в редакціях журналів «<nowiki/>[[Слово і час]]<nowiki/>» (1993 р.), «Косень» (редактором відділу поезії, 1999—2002 рр.), газеті «Голос», «Голос громадянина» та «Зарубіжна література», у видавництвах «<nowiki/>[[Фоліо (видавництво)|Фоліо]]<nowiki/>» та «<nowiki/>[[Джура (видавництво)|Джура]]<nowiki/>» (2000—2002 рр.).

З 1990 року член Українського культурологічного клубу.

Співпрацював з «Ярою Мистецькою групою театру-студії Ля Мама в Нью-Йорку». Займався поетичними імпровізаціями в театрі-студії «Будьмо» (там ставилася п'єса Олега Лишеги «Друже Лі Бо, брате Ду Фу», 1992 р.).

Призер фестивалю авторської пісні «<nowiki/>[[Оберіг (фестиваль)|Оберіг]]<nowiki/>» (Київ, 1993).

Учасник об'єднання «Центр Сучасної драматургії Анатолія Дяченка» (1993—1995).

Засновник «Лаврської школи», під якою Юрко Ґудзь об'єднав поезію [[Лишега Олег Богданович|Олега Лишеги]], Івана Семененка, [[Воробйов Микола Панасович|Миколи Воробйова]] на спільному поетичному вечорі (1993).

Учасник Теоретичної конференції «Україна чи небуття» (2004).

Публікувався у часописах «Авжеж!», «<nowiki/>[[Світо-Вид]]<nowiki/>», «Слово», «Дзвін», «Дніпро», «Слово і час», «Art Line», «Українські проблеми», «Артанія», «<nowiki/>[[Хроніка-2000]]<nowiki/>», «Косень». У колективних виданнях: «Вітрила- 86», «Варшава. Зустрічі-88», «Житній ринок» (1989 р., «Десять українських поетів / Десять українських прозаїків» (1995 р.), «Вечеря на дванадцять персон» (1997 р.), «Антологія української поезії другої половини ХХ сторіччя» (2001), «Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст.», переклад [[Ролан Барт|Ролана Барта]] «Від твору до тексту».

Журнальні публікації окремих творів: драма на дві дії «Колискова для самогубців» («Світо-вид», 1992, № 4), повість «Сорочка без тіла — біла» (Дзвін. — 1994. — № 10). Літературні публікації в газетах: «<nowiki/>[[Літературний Львів]]<nowiki/>» (1994. — № 17, № 18 (24)), «<nowiki/>[[Вільне слово (газета)|Вільне слово]]<nowiki/>» (Житомир).

Як літературознавець Юрко Ґудзь писав про [[Бродський Йосип Олександрович|Йосифа Бродського]], Олега Лишегу, Анатолія Сірика, Євгена Концевича, Нілу Зборовську, Олександра Кулеша, про книги Богдана Бастюка, Богдана Савку, шістдесятників, передмови до книжок Світлани Штатської, Марії Рудак, Лесі Лисенко.

Як мистецтвознавець писав про творчість Надії Миколайчук, Людмили Бигич (Миколайчук), Аки (Богумили) Клим-Перейми (американська мисткиня українського походження), Наталі Хилюк (Утахарри), Олени Бурдаш, Івана Марчука, Юрія Камишного.

Записав свідчення «<nowiki/>[[Остарбайтери|остарбайтерів]]<nowiki/>» села Немильня (Ксенії Благодир, Ольги Остапчук, Марії Вишковець, Оксани Боровик), які були опубліковані міській районці — під сиіволічною навою "Мічені знаком «OST».

Твори Гудзя перекладалися російською, італійською, французькою, німецькою, англійською мовами.

У 2001—2002 був заступник голови Житомирського обласного відділення Національної спілки письменників України та голова Житомирського обласного літературного об'єднання ім. [[Борис Тен|Бориса Тена]].

== Відзнаки ==
У 1994 р. посів третє місце в конкурсі молодої прози, що проводився у Львові. Був претендентом на [[Благовіст (літературна премія)|літературну премію «Благовіст»]] від [[Національна спілка письменників України|Національної спілки письменників України]].

Відзначений преміями Міжнародного поетичного конкурсу в м. [[Тріуджо]] (Triuggio, Італія, 1994 р.).

Відзначений фундацією ім. [[Євген (Бачинський)|Є. Бачинського]] «У свічаді слова» ([[Сполучені Штати Америки|США]], 1997).

Всеукраїнська відзнака ім. Івана Огієнка в галузі літератури за книги прози «Не-ми» та «Ісихія» (Україна, 2001).

Книгу новел і оповідань Ю. Ґудзя «Замовляння невидимих крил» за результатами анкетування критиків, яке щорічно проводить журнал «Слово і час», було визнано кращою книгою прози 2001 року.

Книга Юрія Ґудзя [http://www.dzhura.net/component/virtuemart/search.html?keyword=барикади&limitstart=0&option=com_virtuemart&view=category «Барикади на хресті»] тернопільського видавництва «Джура» відзначена всеукраїнським рейтингом серед чотирнадцяти найкращих видань за [[2009]] рік

у жанрі сучасної української [[проза|прози]], поставлена однойменна п'са.

== У літературі ==

Перше широке визнання [[письменник]] і філософ Юрко Ґудзь отримав після здобуття двох зарубіжних літературних премій, згодом став [[Огієнківська премія|Огієнківським лауреатом]].

Багато подорожував, вів аскетичний спосіб життя, сповідував філософію [[летризм]]у, [[макото]], [[ісихазм]]у. Засновник «Української реконкісти».

Автор книжок «''Postscriptum'' до мовчання» (Торонто: Бескид [[1990]]), «Маленький концерт для самотнього Хронопа». (Київ: «Молодь», [[1991]]), «Боротьба з хворим янголом» (Київ: «Голос громадянина», [[1997]]), журнальних публікацій романів «Не-ми» та «Ісихія» «[[Кур'єр Кривбасу]]», 1998. — № 6, 7, 2000. — № 8, 12; 2001. №N6.), «Замовляння невидимих крил» (Тернопіль, «Джура», 2001).

З 1991 по 2002 рр. про Юрка Ґудзя писали [[Даниленко Володимир Макарович|Володимир Даниленко]], [[Врублевський Василь Марцельович|Василь Врублевський]], [[Грабовський Валентин Болеславович|Валентин Грабовський]], [[Зборовська Ніла Вікторівна|Ніла Зборовська]], [[Череватенко Леонід Васильович|Леонід Череватенко]], [[Ґабор Василь Васильович|Василь Ґабор]], [[Лесь Герасимчук|Лесь Герасимчук,]] [[Концевич Євген Васильович|Євген Концевич]], Олена Логвиненко, Ольга Різниченко, Петро Сорока тощо.

== Бібліографія ==
* Гудзь Юрко. ''Боротьба з хворим янголом''. — К., 1997. — 75 с. — (Бібліотечка сучасної української поезії).
* Гудзь Юрко. ''Замовляння невидимих крил: Новели та оповідання.'' — Т. : Джура, 2001. — 160 с. — (Серія «Українська Реконкіста»). — ISBN 966-7497-76-3.
* Ґудзь Ю. ''Postscriptum до мовчання'' / Юрій Петрович Ґудзь. — Торонто: Бескид, 1990. — 88 с.
* Ґудзь Ю. ''Барикади на Хресті'' / Юрій Петрович Ґудзь. — Тернопіль: Джура, 2009. — С. 231—244.
* Ґудзь Ю. ''Речам і символам їхню сутність'' / Юрій Петрович Ґудзь // Артанія. — 2008. — № 3. — С. 79.
* Зборовська Н. ''Юрко Гудзь: Психометафізичний портрет'' / Ніла Зборовська // Літературна Україна. — 2011. — № 30. — С. 1,10-11.
* Левченко О. [http://ygoodz.blogspot.com/2011/10/blog-post_05.html Глеки споминів. Юрко Ґудзь у літературних осередках Житомира 1999—2002 рр.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305071851/http://ygoodz.blogspot.com/2011/10/blog-post_05.html |date=5 березня 2016 }} // ЛЮБЛЮ+СЛОВО: Літературно-художній журнал. — № 2 (18), 2011. — С.139-150
* Гудзь Юрко. «Знак білої крові», рукопис 1992 року, перевидання 2015 року.
* Гудзь Юрко. «Набережна під скелями», книга статей, рецензій, передмов, листів.

== Вшанування пам'яті ==
[[Файл:Меморіальна_дошка_Гудзю_Юрію,_Житомир,_вул_Мала_Бердичівська_13-12_2016.jpg|міні|праворуч|160пкс|Меморіальна дошка Юрію Гудзу, Житомир, вул Мала Бердичівська]]
* Щороку починаючи з 2007 року 1 липня до села Немильня прибувають творчі особистості, які пам'ятають і цінують Юрка Гудзя, щоб згадати його самого і його творчість. Ідейним натхненником популяризації творчості поета є філолог-літературознавець, голова поетичного братства імені Юрка Гудзя Марія Андріївна Рудак (засноване у 2005 р.). Вона організовує делегацію відомих письменників, професорів, поетів, літературних критиків, працівників культури та науковців з різних міст України<ref>[http://kultura-nv.at.ua/news/?page6 Ніна Нюкало, Липневий янгол — 2018,Відділ культури Новоград-Волинської районної державної адміністрації, 06.07.2018]</ref>.
* У читальному залі Новоград-Волинської районної бібліотеки імені Лесі Українки до 62-ї річниці від дня народження Юрка Гудзя оформлено книжкову виставку «Землі ласкавої куточок милий».
* У Немильчанській школі створено музейний куточк «Липневого янгола» присвячений вшануванню пам'яті Юрія Гудзя..
* Заслужений художник України [[Камишний Юрій Костянтинович|Юрій Камишний]] намалював краєвидами Гудзевої малої батьківщни і написав кілька картин-посвят, одну з яких (копію) подарував шкільному музею.
* Документальний фільм про постать Гудзя створений письменником, журналістом обласного телебачення Євгеном Лущиковим.
* Створені радіопередачі Сергієм Черевко та Тетяною Власенко.
* На вірші Юрія Гудзя написані пісні Ларисою Бойко, Костянтином Гаєм, Вікторією Дем, Іриною Деркач.
* Серед вчителів Новоград-Волинського району запроваджено творчий проект ім. Юрія Гудзя «Живослово».
* Силами дослідника творчості Гудзя письменника житомирянина Олега Левченка побачила світ книга спогадів про Ю. Гудзя «Невимовне».
* Наприкінці 2008 року Немильнянській загальноосвітній школі та центральній вулиці села присвоєно ім'я Юрія Ґудзя.
* На Немильнянській школі І-ІІ ступенів встановлена меморіальна дошка Юрію Гудзю.
* У Житомирі до 8-ї річниці смерті Юрка Гудзя (2012 р.) було встановлено меморіальну дошку: н а приміщенні гуртожитку автодорожного коледжу, де мешкав свого часу Юрій Гудзь, встановлено силами голови поетичногно однойменного братства Марії Рудак та тодішнього голови районної ради Віктора Гончарука.
* На кладовищі в селі Немільня на могилі поета встановлений пам'ятник.

== Посилання ==
{{Вікіпосилання
|Тема               = Юрко Ґудзь
|Портал             = Українська література
|Портал-зображення  = Books-aj.svg_aj_ashton_01.svg
|Портал1            = Сучасна українська література
|Портал1-зображення = Inkwell icon - Noun Project 2512.svg
|Вікіцитати         =
}}
* ''Василенко Вадим.'' «Українська реконкіста»: слово як територія повернення // Українська літературна газета. 2025. Ч. 5 (373). С. 38–39. Режим доступу: https://litgazeta.com.ua/articles/vadym-vasylenko-ukrainska-rekonkista-slovo-iak-terytoriia-povernennia/
* [http://www.slonyk.com/blog/afisha/3842.html Анонс. Презентація книги Юрка Ґудзя «Барикади на Хресті», Львівський форум] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305174147/http://www.slonyk.com/blog/afisha/3842.html |date=5 березня 2016 }}
* [https://web.archive.org/web/20160304192037/http://103fm.com.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=9230:2010-03-11-15-00-55&catid=25:2008-11-24-21-22-44&Itemid=53 В Житомирі відкрито пам'ятну дошку на честь видатного українського поета і письменника Юрка Ґудзя]
* [http://ygoodz.blogspot.com/ Блоґ про Юрка Ґудзя] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130510170448/http://ygoodz.blogspot.com/ |date=10 травня 2013 }}
* Володимир Даниленко. [http://litakcent.com/2010/01/11/povernennja-vtrachenoho-prostoru/ Повернення втраченого простору] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150411212648/http://litakcent.com/2010/01/11/povernennja-vtrachenoho-prostoru/ |date=11 квітня 2015 }} // ЛітАкцент, 11 січня 2010.
* [http://www.tvradiozt.com.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=6212:-56&catid=1:latest-news&Itemid=99 «Поліському Сковороді виповнилося б 56»]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}, випуск новин, [[Житомирська обласна державна телерадіокомпанія]], 3 липня 2012 року (відео)

== Примітки ==
{{reflist}}
[[Категорія:Українські поети]]
[[Категорія:Українські письменники]]
[[Категорія:Есеїсти]]
[[Категорія:Публіцисти]]
[[Категорія:Українські художники]]
[[Категорія:Лауреати премії імені Івана Огієнка]]
[[Категорія:Митці Житомира]]
[[Категорія:Мандрівники]]
{{DEFAULTSORT:Ґудзь Юрій Петрович}}

title: Ґудзь Юрій Петрович

Ім'я при народженні: Юрко Ґудзь

Псевдонім: Юрій Тетянич, Хома Брус, Хома Брут

Народився: 1 липня 1956 · Немильня, Новоград-Волинський район, СРСР

Помер: 20 лютого 2002 (45 років) · Житомир, Україна

Країна: Україна

Діяльність: письменник

Знання мов: українська

П:
Портал «Українська література»
Портал «Сучасна українська література»

d: Інформація у Вікіданих?

Родовід: Генеалогія на Родоводі?