text:
# Узунларово
Узунла́рово (рос. Узунларово, башк. Оҙондар) — село у складі Архангельського району Башкортостану, Росія. Адміністративний центр Узуларовської сільської ради.
Населення — 415 осіб (2010; 525 в 2002).
Національний склад:
- башкири — 99 %

wikiname: ukwiki

title: Узунларово

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Узунларово
 | назва ін.       = {{lang-ru|Узунларово}}<br/>{{lang-ba|Оҙондар}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[Архангельський район]]
 | поселення       = [[узунларовська сільська рада|Узунларовська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       = 80 208 850 001
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           = 415 осіб ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси = 453041
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 54 | lat_min= 31 | lat_sec= 05
 | lon_dir=E | lon_deg= 56 | lon_min= 56 | lon_sec= 45
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Узунла́рово''' ({{lang-ru|Узунларово}}, {{lang-ba|Оҙондар}}) — [[село]] у складі [[архангельський район|Архангельського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Адміністративний центр [[узунларовська сільська рада|Узуларовської сільської ради]].

Населення — 415 осіб ([[2010]]; 525 в [[2002]]{{RUS-census2002}}).

Національний склад{{RUS-BA-population-2002-2009}}:
* [[башкири]] — 99 %

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.519487&lon=56.947546&z=14&m=b&show=/17645790/ru/ На Вікімапії]

{{bash-stub}}
{{Архангельський район}}

[[Категорія:Населені пункти Архангельського району]]
[[Категорія:Села Башкортостану]]

title: село Узунларово

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Архангельський район

Поселення: Узунларовська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Узунларово · Узунларово


text:
# Вороблевичі
Воробле́вичі (англ. Voroblevychi) —  село в Україні, у Меденицькій селищній громаді, Дрогобицькому районі Львівської області.
В селі між двома мурованими церквами стоїть дерев'яна церква Царя Христа 1773 [Архівовано 21 листопада 2019 у Wayback Machine.].

## Географія
Вороблевичі простягаються вздовж річки Тисмениці й через її постійні виливи зазнавали чималих збитків. Це давнє поселення, тут мешкали українці та поляки.

## Історія
В селі був двір — власність графського роду Тарновських гербу Леліва, предки яких належали до литовсько-руської шляхти, а з часом ополячилися. Цей рід володів багатьма селами в Галичині та на Волині. У 1861 році помер власник Вороблевич — Валер'ян Спицимир Тарновський, і в день похорону згорів його фільварок. Маєток перейшов до його сина — Владислава Тарновського, що став відновлювати втрачене. Зокрема, збудував за свої гроші школу біля церкви, яку спорудили Тарнавські у XVIII столітті, винайняв учителя й купував для учнів книжки та зошити. У своїй садибі він зорганізував музей з цінними пам'ятками культури.
У 1890 р. село належало до Дрогобицького повіту, було 233 будинки і 1389 жителів у селі та 12 будинків і 73 мешканці на землях фільварку, з них 1320 греко-католиків, 107 римо-католиків, 24 юдеї, 11 інших визнань; 1415 русинів, 11 поляків, 36 німців. Греко-католики мали парафіяльну муровану церкву Різдва Пр. Богородиці, збудовану в 1773 р., належала до Мединицького деканату Перемишльської єпархії.
Небіж Владислава Тарновського, син молодшого брата Станіслава, відбудував своїм коштом знищену в Першій світовій війні сільську греко-католицьку церкву. На 1.01.1939 в селі проживало 880 мешканців, з них 310 українців-грекокатоликів, 490 українців-римокатоликів, 10 поляків, 60 польських колоністів міжвоєнного періоду і 10 євреїв. Село належало до ґміни Добрівляни Дрогобицького повіту Львівського вооєводства. Після того, як у 1939-му владу перейняли більшовики, цей останній власник Вороблевич був заарештований і помер у Сибіру.
За радянських часів до Вороблевич приєднано сусіднє село Липовець.

## Населення
Станом на 01.01.2014 р. у селі проживало 1758 осіб

### Антропоніміка
Автохтонними прізвищами у селі є: Кравців, Мижівник, М'язи(е)к, Садовий (-а), Чи(е)чула. Поширені й інші.

## Культура

### Релігія
- Мурована церква Різдва Пресвятої Богородиці (УПЦ КП) (1773-1775 рр.)[5]
- Мурована церква Введення в храм Пресвятої Богородиці (УПЦ КП) (1912-1914 рр.)[6]
- Дерев'яна церква Царя Христа (УГКЦ) (1773 р.)[7]

## Відомі люди

### Народилися
- Герой Небесної Сотні Йосип Шилінг (1952–2014)
- ректор Львівського зооветеринарного інституту (тепер Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені Степана Гжицького) Роман Кравців[8]
- польський композитор і поет Владислав Тарновський (1836–1878), похований тут

title: Вороблевичі

wikitext:
{{Село|
| назва           = '''Вороблевичі'''
| область         = [[Львівська область]]
| герб            = Gerb sela Voroblevychi.svg
| прапо           =
| віддаль до областного центру =
| район           = [[Дрогобицький район]]
| громада         = [[Меденицька селищна громада]]
| рада            = Вороблевицький старостинський округ
| код КОАТУУ      = 4621281801
| віддаль до районного центру =
| засновано       = 1435 рік
| площа           = 20,742
| населення       = 1929 <small>(2023 рік)</small>
| щільність       = 93
| зображення      = С.Вороблевичі Церква Різдва Пресвятої Богородиці.jpg|thumb|<nowiki>Церква Різдва Пресвятої Богородиці]]</nowiki>
| зображення_розмір = 230px
| зображення_підпис = Церква Різдва Пресвятої Богородиці.
| поштовий індекс = 82150<ref>{{Cite web |url=http://www.uaidx.com/13/302/index |title=Довідник поштових індексів України. Львівська область. Дрогобицький район |accessdate=25 січня 2016 |archive-date=9 вересня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160909185005/http://www.uaidx.com/13/302/index }}</ref>
| телефонний код  = 3244
| координати      = {{coord|49|24|52|N|23|38|17|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 24|
| lat_sec         = 52
| lon_deg         = 23|
| lon_min         = 38|
| lon_sec         = 17
| адреса          = с. Вороблевичі
}}

'''''Воробле́вичі''''' ({{lang-en|Voroblevychi}}) —  [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Меденицька селищна громада|Меденицькій селищній громаді]], [[Дрогобицький район|Дрогобицькому районі]] [[Львівська область|Львівської області]].

В селі між двома мурованими церквами стоїть [http://decerkva.org.ua/voroblevychi.html дерев'яна церква Царя Христа 1773] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191121110912/http://decerkva.org.ua/voroblevychi.html |date=21 листопада 2019 }}.

== Географія ==
Вороблевичі простягаються вздовж [[річка|річки]] [[Тисмениця (ріка)|Тисмениці]] й через її постійні виливи зазнавали чималих збитків. Це давнє поселення, тут мешкали [[українці]] та [[поляки]].

== Історія ==
В селі був двір — власність [[граф]]ського роду Тарновських гербу [[Леліва]], предки яких належали до литовсько-руської шляхти, а з часом ополячилися. Цей рід володів багатьма селами в [[Галичина|Галичині]] та на [[Волинь|Волині]]. У 1861 році помер власник Вороблевич — Валер'ян Спицимир Тарновський, і в день похорону згорів його фільварок<ref>{{Cite web |url=https://pl.wikisource.org/wiki/O_W%C5%82adys%C5%82awie_hr._Tarnowskim |title=Agaton Giller. ''O Władysławie hr. Tarnowskim'' |accessdate=6 червня 2022 |archive-date=19 травня 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140519193442/http://pl.wikisource.org/wiki/O_W%C5%82adys%C5%82awie_hr._Tarnowskim }}</ref>. Маєток перейшов до його сина — Владислава Тарновського, що став відновлювати втрачене. Зокрема, збудував за свої гроші школу біля церкви, яку спорудили Тарнавські у XVIII столітті, винайняв учителя й купував для учнів книжки та зошити. У своїй садибі він зорганізував музей з цінними пам'ятками культури.

У 1890 р. село належало до [[Дрогобицький повіт|Дрогобицького повіту]], було 233 будинки і 1389 жителів у селі та 12 будинків і 73 мешканці на землях [[фільварок|фільварку]], з них 1320 греко-католиків, 107 римо-католиків, 24 юдеї, 11 інших визнань; 1415 русинів, 11 поляків, 36 німців.<ref>{{SgKP|XIV|21|Wróblowice 3}}</ref> Греко-католики мали парафіяльну муровану церкву Різдва Пр. Богородиці, збудовану в 1773 р., належала до [[Мединицький деканат|Мединицького деканату]] [[Перемишльська єпархія (унійна)|Перемишльської єпархії]].

Небіж Владислава Тарновського, син молодшого брата Станіслава, відбудував своїм коштом знищену в [[Перша світова війна|Першій світовій війні]] сільську греко-католицьку церкву. На 1.01.1939 в селі проживало 880 мешканців, з них 310 українців-грекокатоликів, 490 українців-римокатоликів, 10 поляків, 60 [[польське осадництво|польських колоністів міжвоєнного періоду]] і 10 євреїв<ref>''Кубійович В.'' [http://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/10893/file.pdf Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 1.1.1939] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210221225513/http://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/10893/file.pdf |date=21 лютого 2021 }}. — Вісбаден, 1983. — с. 23.</ref>. Село належало до [[Добрівляни (гміна)|ґміни Добрівляни]] [[Дрогобицький повіт|Дрогобицького повіту]] [[Львівське воєводство|Львівського вооєводства]]. Після того, як у [[1939]]-му владу перейняли більшовики, цей останній власник Вороблевич був заарештований і помер у [[Сибір]]у.

За радянських часів до Вороблевич приєднано сусіднє село [[Липовець (Дрогобицький повіт)|Липовець]].

== Населення ==
Станом на 01.01.2014 р. у селі проживало 1758 осіб

=== [[Антропоніміка]] ===
Автохтонними прізвищами у селі є: Кравців, Мижівник, М'язи(е)к, Садовий (-а), Чи(е)чула. Поширені й інші.

== Культура ==
=== Релігія ===
* Мурована церква Різдва Пресвятої Богородиці (УПЦ КП) (1773-1775 рр.)<ref>{{Cite web |url=http://www.pslava.info/VoroblevychiS_LypovecS_CerkXrysta-carja,83289.html/ |title=церква Різдва Пресвятої Богородиці |accessdate=16 березня 2018 |archive-date=16 березня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180316214246/http://www.pslava.info/VoroblevychiS_LypovecS_CerkXrysta-carja,83289.html }}</ref>
* Мурована церква Введення в храм Пресвятої Богородиці (УПЦ КП) (1912-1914 рр.)<ref>[https://vicarman.livejournal.com/5618.html/ церква Введення в храм Пресвятої Богородиці]{{Недоступне посилання|date=червень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>
* Дерев'яна церква Царя Христа (УГКЦ) (1773 р.)<ref>{{Cite web |url=http://www.pslava.info/VoroblevychiS_CerkRizdvaBogorodyci,83349.html/ |title=церква Царя Христа |accessdate=16 березня 2018 |archive-date=16 березня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180316214218/http://www.pslava.info/VoroblevychiS_CerkRizdvaBogorodyci,83349.html }}</ref>

== Відомі люди ==
=== Народилися ===
* Герой [[Список загиблих учасників Євромайдану|Небесної Сотні]] [[Шилінг Йосип Михайлович|Йосип Шилінг]] (1952–2014)
* ректор Львівського зооветеринарного інституту (тепер [[Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені Степана Гжицького]]) [[Кравців Роман Йосипович|Роман Кравців]]<ref>{{Cite web |url=http://naas.gov.ua/academi/1/98/ |title=КРАВЦІВ Роман Йосипович  |accessdate=5 червня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150607213538/http://naas.gov.ua/academi/1/98 |archivedate=7 червня 2015 |deadurl=yes }}</ref>
* польський композитор і поет [[Владислав Тарновський]] (1836–1878), похований тут

== Див. також ==
* [[Дуб Богдана Хмельницького на Львівщині]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://voroblevychi.info Офіційний сайт села Вороблевичі]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{недоступне посилання|date=2018-07-15}}
*[https://web.archive.org/web/20120923223457/http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=21.06.2006&rf7571=19445 Село Вороблевичі]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{недоступне посилання|date=2018-07-15}}
* [https://web.archive.org/web/20150402115216/http://nadoloni.com/f/STL337559908 Вороблевичі на карті OSM] {{недоступне посилання|date=2018-07-15}}
* [https://drohobych-rda.gov.ua/ Офіційний сайт дрогобицького району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210715181641/https://drohobych-rda.gov.ua/ |date=15 липня 2021 }}
* [https://medenycka-gromada.gov.ua/ Меденичі — офіційний портал громади] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210423042606/https://medenycka-gromada.gov.ua/ |date=23 квітня 2021 }}
* [[Дрогобицький район]]

{{Drohobych-Raion-geo-stub}}
{{Меденицька селищна громада}}
{{Дрогобицький район}}

[[Категорія:Села Дрогобицького району]]

*https://decentralization.gov.ua/gromada/1073/composition {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210418115510/https://decentralization.gov.ua/gromada/1073/composition |date=18 квітня 2021 }}

title: село Вороблевичі

Країна: Україна

Область: Львівська область

Район: Дрогобицький район

Тер. громада: Меденицька селищна громада

title: Основні дані

Густота населення: 93 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

Адреса ради: с. Вороблевичі

title: Карта

Карта: Вороблевичі

title: Мапа

Мапа: Вороблевичі у Вікісховищі


text:
# Afrotyphlops congestus
Afrotyphlops congestus — вид змій родини сліпунів (Typhlopidae). Мешкає в Центральній і Східній Африці.

## Поширення і екологія
Afrotyphlops congestus мешкають в Нігерії, Камеруні, Центральноафриканській Республіці, Екваторіальній Гвінеї (зокрема на острові Біоко), Габоні, Республіці Конго, Демократичній Республіці Конго, Анголі (Кабінда) і західній Уганді, спостерігалися в Танзанії. Вони живуть у вологих тропічних лісах басейну Конго, в галерейних лісах (особливо на сході ареалу, в Уганді), трапляються у вторинних лісах та на плантаціях. Ведуть риючий спосіб життя. Живляться мурахами і термітами.

title: Afrotyphlops congestus

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Afrotyphlops congestus''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=13300737|title=Afrotyphlops congestus|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=22 листопада 2023}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Змії]] (Serpentes)
| familia = [[Сліпуни]] (Typhlopidae)
| genus = ''[[Afrotyphlops]]''
| species = '''''A. congestus'''''
| binomial = ''Afrotyphlops congestus''
| binomial_authority =([[Андре-Марі-Констан Дюмеріль|A.M.C. Duméril]] & [[Габріель Біброн|Bibron]], 1844)
| synonyms =''Onychocephalus congestus''
''Onychophis barrowii''
''Typhlops congestus''
''Typhlops punctatus congestus''
''Rhinotyphlops congestus''
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Afrotyphlops congestus
| commonscat = Afrotyphlops congestus
| commons = Afrotyphlops congestus
}}
'''''Afrotyphlops congestus''''' — вид [[Змії|змій]] родини [[Сліпуни|сліпунів]] (Typhlopidae)<ref>{{NRDB species|genus=Afrotyphlops|species=congestus}}</ref>. Мешкає в [[Центральна Африка|Центральній]] і [[Східна Африка|Східній Африці]].

== Поширення і екологія ==
''Afrotyphlops congestus'' мешкають в [[Нігерія|Нігерії]], [[Камерун]]і, [[Центральноафриканська Республіка|Центральноафриканській Республіці]], [[Екваторіальна Гвінея|Екваторіальній Гвінеї]] (зокрема на острові [[Біоко]]), [[Габон]]і, [[Республіка Конго|Республіці Конго]], [[Демократична Республіка Конго|Демократичній Республіці Конго]], [[Ангола|Анголі]] ([[Кабінда]]) і західній [[Уганда|Уганді]], спостерігалися в [[Танзанія|Танзанії]]. Вони живуть у вологих тропічних лісах басейну [[Конго (річка)|Конго]], в галерейних лісах (особливо на сході ареалу, в Уганді), трапляються у вторинних лісах та на плантаціях. Ведуть риючий спосіб життя. Живляться мурахами і термітами.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q2826270}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Сліпуни]]
[[Категорія:Тварини, описані 1844]]
[[Категорія:Плазуни Уганди]]
[[Категорія:Плазуни Нігерії]]
[[Категорія:Плазуни Камеруну]]
[[Категорія:Плазуни Екваторіальної Гвінеї]]
[[Категорія:Плазуни Центральноафриканської Республіки]]
[[Категорія:Плазуни Республіки Конго]]
[[Категорія:Плазуни Демократичної Республіки Конго]]
[[Категорія:Плазуни Габону]]
[[Категорія:Плазуни Анголи]]

title: ?Afrotyphlops congestus

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Змії (Serpentes)

Родина: Сліпуни (Typhlopidae)

Рід: Afrotyphlops

Вид: A. congestus

Вікісховище: Afrotyphlops congestus

Віківиди: Afrotyphlops congestus


text:
# Борачук Володимир
Володимир Борачук (20 вересня 1891 — †?) — хорунжий Армії УНР, письменник, викладач.

## Біографія
Народився 20 вересня 1891 у с. Кробонош на Холмщині.
У званні хорунжого 4-ї Київської Дивізії Армії УНР, брав участь у Українсько-радянській війні. Учасник Першого Зимового походу.
У міжвоєнний період працював учителем в Обарові і Рівному.
Під псевдонімом «Лірник», «Бородай» написав твори «Біль-Віра» (1954), «Смерть Гонти» (1961), «Базар» та інші. Збереглися рукописи.
Подальша доля невідома.

title: Борачук Володимир

wikitext:
{{Військовик
| ім'я = Володимир Борачук
| портрет =
| розмір = 200px
| підпис =
| ім'я при народженні =
| дата народження =
| місце народження =
| дата смерті =
| місце смерті =
| прізвисько =
| приналежність = {{fАрміяУНР}}
| країна = {{UNR}}
| рід військ =
| роки служби =
| звання = {{Ранг|країна=УНР|звання=Хорунжий}}
| підрозділ =
| командування = Хорунжий [[4-та Київська стрілецька дивізія Армії УНР]].
| битви = [[Українсько-радянська війна]]
* [[Перший зимовий похід]]
| нагороди =
| відносини =
| інше =
}}

'''Володимир Борачук''' ([[20 вересня]] [[1891]] — †?) — хорунжий Армії [[УНР]], письменник, викладач.

== Біографія ==

Народився [[20 вересня]] [[1891]] у с. [[Кробонош]] на Холмщині.

У званні хорунжого [[4-та Київська стрілецька дивізія Армії УНР|4-ї Київської Дивізії Армії УНР]], брав участь у Українсько-радянській війні. Учасник [[Перший зимовий похід|Першого Зимового походу]].

У міжвоєнний період працював учителем в [[Обарів|Обарові]] і [[Рівне|Рівному]].

Під псевдонімом «Лірник», «Бородай» написав твори «Біль-Віра» (1954), «Смерть Гонти» (1961), «Базар» та інші. Збереглися рукописи.

Подальша доля невідома.

== Джерела ==
* Aleksander Kolanczuk. Umarli, aby zmartwywstala Ukraina. Przemysl 2015. с.116

[[Категорія:Вояки Армії УНР]]
[[Категорія:Учасники Першого Зимового походу]]

title: Володимир Борачук

Народження: 20 вересня (2 жовтня) 1891 · Кробонош, Холмський повіт, Люблінська губернія, Варшавське генерал-губернаторство, Російська імперія

Смерть: невідомо

Країна: УНР

Приналежність: Армія УНР

Звання: Хорунжий

Командування: Хорунжий 4-та Київська стрілецька дивізія Армії УНР.

Війни / битви: Українсько-радянська війна - Перший зимовий похід


text:
# Французький жиголо
«Французький жиголо» (фр. Just a Gigolo) — французька комедія від режисера Олів'є Барру, ремейк американського фільму Кена Маріно «Як бути латинським коханцем», в якому в 2017 році зіграли Сальма Гаєк, Евгеніо Дербес і Крістен Белл. Головні ролі у французькій версії виконали Кад Мерад («Лашкаво прошимо», «Хористи»), Анн Шарр'є та Паскаль Елбе («Афера доктора Нока»). Кад Мерад також виступив співавтором сценарію кінокартини. «Французький жиголо» — сьома спільна робота режисера Олів'є Барру і актора Када Мерада. Прем'єра у Франції відбулася 17 квітня 2019 року.

## Сюжет
Зустрічайте чоловіка мрії! Він знає секрети зваблювання і щосили цим користується, щоб жити для свого задоволення. Можливо, досвідчений мачо вже трохи розгубив чарівність, але відмовлятися від розкішного життя не входить в його плани. Застосовуючи весь свій арсенал, він знову готовий повернутися в гру.

## У ролях
| Актор             | Роль    |
| ----------------- | ------- |
| Кад Мерад         | Алекс   |
| Анн Шарр'є        | Сара    |
| Паскаль Елбе      | Даніель |
| Леопольд Моаті    | Г'юго   |
| Тьєррі Лермітт    | Саммі   |
| Анні Дюпере       | Саманта |
| Ліонель Абеланскі | Джилс   |
| Аріель Семенофф   | Деніз   |
| Андреа Ферреоль   | Софія   |

## Виробництво
Зйомки фільму проходили на Лазурному березі Франції, в Ніцці, Каннах, Грасі і Валлорісі.
«Нам знадобилося майже півроку щоденної роботи над сценарієм», — поділився режисер Олів'є Барру в одному з інтерв'ю. Барру попросив Када Мерада набрати 5-6 кг для зйомок, щоб той виглядав більш пафосно і смішно. Мерад виконав прохання друга і, за сумісництвом, колеги.
Продюсерами стрічки виступили Рішар Гранп'єр («Незворотність», «Братство вовка», «Кохання з перешкодами») і Дмитрій Рассам («Маленький принц», «Ім'я», «Вартовий Місяця»).

## Реліз
У Франції дистриб'ютором фільму стала компанія Mars Distribution, в Україні — кінокомпанія Вольга Україна.

## Маркетинг
Перший трейлер фільму «Французький жиголо» з'явився в мережі в кінці квітня, другий — в кінці травня.

title: Французький жиголо

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Французький жиголо
| оригінальна назва = Just a Gigolo
| плакат            = Постер до фільму «Французький жиголо», 2019.jpg
| зображення розмір =
| підпис            =
|Жанр=комедія
|режисер           = {{нп|Олів'є Бару||fr|Olivier Baroux}}
|Продюсер= Рішар Грандп'єр
 Дімітрі Рассам
 Фредерік Доніґван
|Сценарист=[[Олів'є Барру]]
 [[Кад Мерад]]
 Кріс Спейн
 Джон Зак
| на основі         = фільму {{нп|Кен Маріно|Кена Маріно|en|Ken Marino}} {{нп|Як бути латинським коханцем|«Як бути латинським коханцем»|en|How to Be a Latin Lover}}
| актори            = [[Кад Мерад]]
[[Анн Шарр'є]]
[[Паскаль Елбе]]
|Оператор= Крістіан Ебомніз
|Композитор=Мартін Раппено
| монтаж            =
| кінокомпанія      = Eskwad
Chapter 2
TF1 Studio
TF1 Films Production
Globalgate Entertainment
[[Alcon Entertainment]]
Pantelion Films
[[Canal+]]
Ciné+
[[TF1]]
TMC
TFX
| дистриб'ютор      = [[Вольга Україна]]
| тривалість        = 94 {{abbr|хв.|хвилин(а)|0}}
| кошторис          =
| касові збори      =
| країна            = {{FRA}}
| рік               = 2019
| дата виходу       = {{Прапорець|Україна}} 25 липня 2019
| рейтинг           =
| ідентифікатор     = 8163224
| мова              = {{французька}}
| озвучення українською =
| сайт              =
| попередній        =
| наступний         =
}}

'''«Французький жиголо»''' ({{Lang-fr|Just a Gigolo}}) — французька [[Кінокомедія|комедія]] від режисера Олів'є Барру, [[ремейк]] американського фільму {{нп|Кен Маріно|Кена Маріно|en|Ken Marino}} {{нп|Як бути латинським коханцем|«Як бути латинським коханцем»|en|How to Be a Latin Lover}}, в якому в 2017 році зіграли [[Сальма Гаєк]], Евгеніо Дербес і [[Крістен Белл]]. Головні ролі у французькій версії виконали [[Кад Мерад]] («[[Лашкаво прошимо]]», «[[Хористи (фільм)|Хористи]]»), Анн Шарр'є та Паскаль Елбе («[[Афера доктора Нока]]»). Кад Мерад також виступив співавтором сценарію кінокартини. «Французький жиголо» — сьома спільна робота режисера Олів'є Барру і актора Када Мерада. Прем'єра у Франції відбулася 17 квітня 2019 року<ref>[https://www.imdb.com/title/tt8163224/releaseinfo?ref_=tt_ov_inf Just a Gigolo, release info]</ref>.

== Сюжет ==
Зустрічайте чоловіка мрії! Він знає секрети зваблювання і щосили цим користується, щоб жити для свого задоволення. Можливо, досвідчений мачо вже трохи розгубив чарівність, але відмовлятися від розкішного життя не входить в його плани. Застосовуючи весь свій арсенал, він знову готовий повернутися в гру.

== У ролях ==

{{УРоляхВерх}}
{{УРолях|[[Кад Мерад]]||Алекс}}
{{УРолях|[[Анн Шарр'є]]||Сара}}
{{УРолях|[[Паскаль Елбе]]||Даніель}}
{{УРолях|Леопольд Моаті||Г'юго}}
{{УРолях|[[Тьєррі Лермітт]]||Саммі}}
{{УРолях|[[Анні Дюпере]]||Саманта}}
{{УРолях|Ліонель Абеланскі||Джилс}}
{{УРолях|Аріель Семенофф||Деніз}}
{{УРолях|Андреа Ферреоль||Софія}}
{{УРоляхНиз}}

== Виробництво ==
Зйомки фільму проходили на Лазурному березі Франції, в Ніцці, Каннах, Грасі і Валлорісі.

«Нам знадобилося майже півроку щоденної роботи над сценарієм»<ref>[https://www.7ya.ru/blogs/fulltext/Blogs/1391028/ 7ya.ru, Красавчик со стажем]</ref>, — поділився режисер Олів'є Барру в одному з інтерв'ю. Барру попросив [[Кад Мерад|Када Мерада]] набрати 5-6 кг для зйомок, щоб той виглядав більш пафосно і смішно<ref>[https://kinofilmpro.ru/intervyu-rezhisser-krasavchika.html Как придумали «Красавчика со стажем»]</ref>. Мерад виконав прохання друга і, за сумісництвом, колеги.

Продюсерами стрічки виступили Рішар Гранп'єр («[[Незворотність (фільм)|Незворотність]]», «[[Братство вовка]]», «[[Кохання з перешкодами]]») і Дмитрій Рассам («[[Маленький принц (фільм, 2015)|Маленький принц]]», «[[Ім'я (фільм, 2012)|Ім'я]]», «[[Вартовий Місяця]]»).

== Реліз ==
У Франції дистриб'ютором фільму стала компанія Mars Distribution, в Україні — кінокомпанія Вольга Україна.

== Маркетинг ==
Перший трейлер фільму «Французький жиголо» з'явився в мережі в кінці квітня<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=xCr3RyRp1_Q КРАСАВЧИК СО СТАЖЕМ | Тизер-трейлер | В кино с 11 июля]</ref>, другий — в кінці травня<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=O5OAP796VJ4 КРАСАВЧИК СО СТАЖЕМ | Трейлер | В кино с 11 июля]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

{{Бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми Франції 2019]]
[[Категорія:Кінокомедії 2019]]
[[Категорія:Кінокомедії Франції]]

title: Just a Gigolo

Жанр: комедія

Режисер: Олів'є Бару

Продюсер: Рішар Грандп'єр · Дімітрі Рассам · Фредерік Доніґван

Сценарист: Олів'є Барру · Кад Мерад · Кріс Спейн · Джон Зак

У головних · ролях: Кад Мерад · Анн Шарр'є · Паскаль Елбе

Оператор: Крістіан Ебомніз

Композитор: Мартін Раппено

Кінокомпанія: Eskwad · Chapter 2 · TF1 Studio · TF1 Films Production · Globalgate Entertainment · Alcon Entertainment · Pantelion Films · Canal+ · Ciné+ · TF1 · TMC · TFX

Дистриб'ютор: Вольга Україна

Мова: французька

Країна: Франція


text:
# Бієла Гориця
Бієла Гориця (хорв. Bijela Gorica) — населений пункт у Хорватії, у Загребській жупанії у складі громади Марія-Гориця.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 157 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 10,14 °C, середня максимальна – 24,50 °C, а середня мінімальна – -6,50 °C. Середня річна кількість опадів – 1016 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 5,84             | 7,91             | 12,17            | 16,57            | 21,48            | 24,50            | 23,78            | 23,21            | 19,21            | 14,13            | 8,32             | 4,40             |                  |
| Середня температура, °C                       | −0,33            | 1,74             | 6,00             | 10,41            | 15,30            | 18,34            | 19,96            | 19,39            | 15,41            | 10,32            | 4,51             | 0,60             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −6,5             | −4,43            | −0,18            | 4,23             | 9,14             | 12,17            | 16,15            | 15,57            | 11,59            | 6,50             | 0,69             | −3,2             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 51               | 53               | 70               | 72               | 86               | 118              | 94               | 96               | 103              | 100              | 100              | 73               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.60             | 1.77             | 2.18             | 2.10             | 1.99             | 1.80             | 1.70             | 1.60             | 1.51             | 1.56             | 1.67             | 1.64             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4075             | 6794             | 10423            | 14822            | 18896            | 20667            | 21537            | 18830            | 13803            | 8541             | 4494             | 3254             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Бієла Гориця

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Бієла Гориця
| other_name = Bijela Gorica
| image_skyline = Bijela Gorica, općina Marija Gorica.jpg
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 45 | latm = 55 | lats = 58.8 | latNS = N
| longd = 15 | longm = 42 | longs = 57.6 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|45.933|15.716|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Загребська жупанія|Загребська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 157
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Бієла Гориця''' ({{lang-hr|Bijela Gorica}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], у [[Загребська жупанія|Загребській жупанії]] у складі громади [[Марія-Гориця]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 157 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup01.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=22 червня 2018
|archive-date=5 липня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170705033216/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup01.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_01.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=22 червня 2018
|archive-date=24 вересня 2020
|archive-url=https://web.archive.org/web/20200924024423/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_01.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=300
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=152
|Рік2=1869|Значення2 =165
|Рік3=1880|Значення3 =183
|Рік4=1890|Значення4 =203
|Рік5=1900|Значення5 =201
|Рік6=1910|Значення6 =222
|Рік7=1921|Значення7 =217
|Рік8=1931|Значення8 =241
|Рік9=1948|Значення9 =231
|Рік10=1953|Значення10 =206
|Рік11=1961|Значення11 =193
|Рік12=1971|Значення12 = 201
|Рік13=1981|Значення13 = 159
|Рік14=1991|Значення14 = 162
|Рік15=2001|Значення15 = 161
|Рік16=2011|Значення16 = 157
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 10,14 °C, середня максимальна – 24,50 °C, а середня мінімальна – -6,50 °C. Середня річна кількість опадів – 1016 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=2 червня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=-0.33           | Січ_сер_опади=51
| Лют_сер=1.74           | Лют_сер_опади=53
| Бер_сер=6.00           | Бер_сер_опади=70
| Кві_сер=10.41           | Кві_сер_опади=72
| Тра_сер=15.30           | Тра_сер_опади=86
| Чер_сер=18.34           | Чер_сер_опади=118
| Лип_сер=19.96           | Лип_сер_опади=94
| Сер_сер=19.39           | Сер_сер_опади=96
| Вер_сер=15.41           | Вер_сер_опади=103
| Жов_сер=10.32           | Жов_сер_опади=100
| Лис_сер=4.51           | Лис_сер_опади=100
| Гру_сер=0.60           | Гру_сер_опади=73

| Січ_сер_мін= -6.50       | Січ_сер_макс= 5.84
| Лют_сер_мін= -4.43       | Лют_сер_макс= 7.91
| Бер_сер_мін= -0.18       | Бер_сер_макс= 12.17
| Кві_сер_мін= 4.23       | Кві_сер_макс= 16.57
| Тра_сер_мін= 9.14       | Тра_сер_макс= 21.48
| Чер_сер_мін= 12.17       | Чер_сер_макс= 24.50
| Лип_сер_мін= 16.15       | Лип_сер_макс= 23.78
| Сер_сер_мін= 15.57       | Сер_сер_макс= 23.21
| Вер_сер_мін= 11.59       | Вер_сер_макс= 19.21
| Жов_сер_мін= 6.50       | Жов_сер_макс= 14.13
| Лис_сер_мін= 0.69       | Лис_сер_макс= 8.32
| Гру_сер_мін= -3.20       | Гру_сер_макс= 4.40

|Січ_вітер = 1.60	|Січ_рад = 4075
|Лют_вітер = 1.77	|Лют_рад = 6794
|Бер_вітер = 2.18	|Бер_рад = 10423
|Кві_вітер = 2.10	|Кві_рад = 14822
|Тра_вітер = 1.99	|Тра_рад = 18896
|Чер_вітер = 1.80	|Чер_рад = 20667
|Лип_вітер = 1.70	|Лип_рад = 21537
|Сер_вітер = 1.60	|Сер_рад = 18830
|Вер_вітер = 1.51	|Вер_рад = 13803
|Жов_вітер = 1.56	|Жов_рад = 8541
|Лис_вітер = 1.67	|Лис_рад = 4494
|Гру_вітер = 1.64	|Гру_рад = 3254
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Загребська жупанія}}

{{Croatia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

title: Координати45°55′59″ пн. ш. 15°42′58″ сх. д. / 45.933° пн. ш. 15.716° сх. д.: 45°55′58.8″ пн. ш. 15°42′57.6″ сх. д. / 45.933000° пн. ш. 15.716000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Загребська

Населення (2011)

Бієла Гориця


text:
# Космічна програма «New Frontiers»
New Frontiers (Нові рубежі) — космічна програма NASA створена для дослідження Сонячної системи, у тому числі карликової планети Плутон.
Програма «Нові рубежі» створена на інноваційному підході, який використовується у програмах Discovery і Explorer. Програма призначена для місій середнього класу, які не можуть бути здійснені в межах вартості і часу програми Discovery, проте не такі масштабні, як місії класу Flagship. Наразі успішно працюють три апарати, запущені за програмою New Frontiers: New Horizons, який був запущений у 2006 році і досяг Плутона в 2015 році, «Юнона», який був запущений у 2011 році і вийшов на орбіту Юпітера у 2016 році, і OSIRIS-REx, запущений у вересні 2016 року до астероїда Бенну для детального його вивчення з 2018 до 2021 року і повернення зразків на Землю у 2023 році.

## Історія
Програма New Frontiers розроблялась і керувалась NASA, фінансування відбувалося за рахунок грантів Конгресу у 2002 і 2003 роках. Цією роботою керували двоє досвідчених науковців — Едвард Вейлер (Edward Weiler) і Колін Гартман (Colleen Hartman). Місія до Плутона вже була обрана ще до схвалення програми та до її фінансування, таким чином, місію було названо «Нові обрії», вона була «дідусем» програми «Нові рубежі». У публікації Planetary Science Decadal Survey Національної академії наук у 2003 році були визначені напрямки, які слугували орієнтирами для першого конкурсу програми. Назва програми була обрана Колін Гартман, назва базувалась на словах президента США Джона Кеннеді, що він їх промовив у 1960 році «Сьогодні ми стоїмо на краю нової межі».
Приклади запропонованих місій, які включають кілька місій із десятилітнім дослідженням об'єктів.
- З програми «Нові обрії» у Сонячній системі: Інтегрована дослідницька стратегія
  - Kuiper Belt Pluto Explorer (реалізовано у місії «Нові обрії»)
  - Jupiter Polar Orbiter з зондами (реалізовано у «Юноні»)
  - Venus In Situ Explorer
  - Місія з повернення на Землю зразків з Басейну Південного полюса — Ейткен
- Місія з повернення зразків з поверхні комети (також див. OSIRIS-REx та Розетта)

- З пропозицій Planetary Science у період 2013—2022:
  - Io Volcano Observer
  - Lunar Geophysical Network
  - Saturn Atmospheric Entry Probe
  - Місія до троянців.

## Діючі місії

### New Horizons (Нові обрії 1)
New Horizons, місія до Плутона, була запущена 19 січня 2006 р. Після гравітаційного маневру довкола Юпітера у лютому 2007 р. апарат рушив до Плутона. Головна місія відбулася у липні 2015 року і КА був направлений до одного з об'єктів пояса Койпера під назвою 2014 MU69, якого апарат досягне 1 січня 2019 року. Існує концепт ще однієї місії — New Horizons 2, яка наразі призупинена.

### Юнона (Нові обрії 2)
Космічна місія «Юнона» призначена для дослідження Юпітера. КА був запущений 5 серпня 2011 і прибув до системи Юпітера в липні 2016 р. Це перший апарат із сонячними панелями для дослідження зовнішніх планет. Апарат був розміщений на полярній орбіті для вивчення магнітного поля і внутрішньої структури планети. Космічний апарат «Галілео», направлений до Юпітера, розширив уявлення щодо верхньої атмосфери, однак майбутнє дослідження Юпітера має вирішальне значення не тільки для розуміння походження й природи Сонячної системи, а й для гігантських екзопланет в цілому. Дослідження «Юноною» Юпітера має за мету:
- Зрозуміти основні динамічні і структурні властивості через визначення маси і розмірів ядра Юпітера, гравітаційного та магнітного полів, внутрішньої конвекції;
- Здійснити вимірювання складу атмосфери, зокрема зміст конденсованого газу (H2O, NH3, CH4 і H2S), температуру атмосфери Юпітера, швидкість вітрів, і прозорість хмар на більш великих глибинах, ніж це зробив зонд Галілео з метою досягти 100 бар в кількох широтах; і
- Дослідити і схарактеризувати тривимірну структуру полярної магнітосфери Юпітера.

### OSIRIS-REx (Нові обрії 3)
OSIRIS-REx можна розшифрувати як «походження, спектральна інтерпретація, ідентифікація ресурсів, безпека, дослідник реголіту». В планах місії — прибути на орбіту астероїда 101955 Bennu до 2020. Після здійснення вимірювань, апарат має зібрати зразки з поверхні астероїда і повернутись на Землю у 2023 році. Вартість місії, разом з ракетою-носієм становить 800$ млн. Зразки з комети допоможуть науковцям відповісти на давні питання щодо формування Сонячної системи і походження комплексу органічних молекул необхідних для виникнення життя.
Астероїд Бенну — потенційно небезпечний для Землі, у 2100-х шанси на зіткнення з астероїдом складатимуть 0.07 %, тому, необхідно зробити вимірювання і визначити ефект Ярковського для астероїда.

## Майбутні місії програми
Конкурс щодо четвертої місії почався у 2017 році, NASA мало обрати кілька концептів до листопада 2017 року, переможця мали обрати 2019 року, а запуск планували здійснити у 2024. Розробники могли пропонувати застосування БРІТЕГ і NEXT. Комітет Planetary Science Decadal Survey 2013—2022 окреслив сім наукових напрямків:
- Повернення зразків із поверхні комети — приземлення на ядро комети й повернення зразків на Землю.
- Io Observer — космічний апарат для дослідження внутрішньої структури і механіки супутника Юпітера — Іо.
- Lunar Geophysical Network — кілька ідентичних спускних апаратів для проведення геофізичних досліджень Місяця.
- Місія з повернення на Землю зразків із кратера Місяця — Басейн Південного полюса — Ейткен.
- Зонд до Сатурна — спрямування зонда в атмосферу Сатурна.
- Дослідження троянців — дослідження двох або більше троянських астероїдів.
- Venus In Situ Explorer — дослідження атмосфери Венери, яке включає спускний апарат.

20 грудня 2017 року оголосили фіналістів. Ними стали дві місії — Dragonfly — гвинтокрилий космічний літальний апарат для дослідження Титана — найбільшого супутника Сатурна та CAESAR — космічний апарат для дослідження й повернення зразків на Землю з комети Чурюмова — Герасименко.
Обидві місії отримали $4 млн для подальшої розробки концептів до кінця 2018 року. 27 червня 2019 року NASA оголосило про вибір Dragonfly як місії New Frontiers 4 для запуску у 2026. Станом на лютий 2025 року запуск космічного зонда заплановано на липень 2028 року.

title: Космічна програма «New Frontiers»

wikitext:
[[Файл:New Frontiers program website header, 2016.png|thumb|500px|right|Зображення з сайту космічної програми «New Frontiers», січень 2016 року.<ref>{{cite web|title=New Frontiers Program Official Website (June 2016)|url=https://discoverynewfrontiers.nasa.gov/index.cfml|publisher=[[NASA|National Aeronautics and Space Administration (NASA)]]|date=15 січня 2016|accessdate=15 січня 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160610145248/https://discoverynewfrontiers.nasa.gov/index.cfml|archivedate=10 червня 2016|deadurl=yes}}</ref>]]
{{Космічна програми США}}
'''New Frontiers''' ('''Нові рубежі''') — космічна програма [[Національне управління з аеронавтики і дослідження космічного простору|NASA]] створена для дослідження [[Сонячна система|Сонячної системи]], у тому числі [[Карликова планета|карликової планети]] [[Плутон (карликова планета)|Плутон]].

Програма «Нові рубежі» створена на інноваційному підході, який використовується у програмах ''Discovery'' і ''Explorer''. Програма призначена для місій середнього класу, які не можуть бути здійснені в межах вартості і часу програми ''Discovery'', проте не такі масштабні, як місії класу [[Космічна програма «Flagship»|Flagship]]. Наразі успішно працюють три апарати, запущені за програмою ''New Frontiers'': [[New Horizons]], який був запущений у 2006 році і досяг [[Плутон (карликова планета)|Плутона]] в 2015 році, [[Юнона (космічний апарат)|«Юнона»]], який був запущений у 2011 році і вийшов на орбіту [[Юпітер (планета)|Юпітера]] у 2016 році, і ''[[OSIRIS-REx]]'', запущений у вересні 2016 року до [[101955 Бенну|астероїда Бенну]] для детального його вивчення з 2018 до 2021 року і повернення зразків на Землю у 2023 році.

== Історія ==
Програма ''New Frontiers'' розроблялась і керувалась [[Національне управління з аеронавтики і дослідження космічного простору|NASA]], фінансування відбувалося за рахунок грантів [[Конгрес США|Конгресу]] у 2002 і 2003 роках. Цією роботою керували двоє досвідчених науковців — Едвард Вейлер (''Edward Weiler'') і Колін Гартман (''Colleen Hartman''). Місія до Плутона вже була обрана ще до схвалення програми та до її фінансування, таким чином, місію було названо «Нові обрії», вона була «дідусем» програми «Нові рубежі». У публікації Planetary Science Decadal Survey [[Національна академія наук США|Національної академії наук]] у 2003 році були визначені напрямки, які слугували орієнтирами для першого конкурсу програми. Назва програми була обрана Колін Гартман, назва базувалась на словах президента США [[Джон Фіцджеральд Кеннеді|Джона Кеннеді]], що він їх промовив у 1960 році «Сьогодні ми стоїмо на краю нової межі».

Приклади запропонованих місій, які включають кілька місій із десятилітнім дослідженням об'єктів<ref name="nasa.gov">{{Cite web |url=http://discoverynewfrontiers.nasa.gov/program/index.cfml |title=nasa nf |accessdate=2 квітня 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150819021618/http://discoverynewfrontiers.nasa.gov/program/index.cfml |archivedate=19 серпня 2015 |deadurl=yes }}</ref>.

* З програми «Нові обрії» у [[Сонячна система|Сонячній системі]]: Інтегрована дослідницька стратегія
** Kuiper Belt Pluto Explorer (реалізовано у місії [[New Horizons|«Нові обрії»]])
** Jupiter Polar Orbiter з зондами (реалізовано у [[Юнона (космічний апарат)|«Юноні»]])
** [[Venus In Situ Explorer]]
** Місія з повернення на Землю зразків з [[Басейн Південний полюс — Ейткен|Басейну Південного полюса — Ейткен]]
* Місія з повернення зразків з поверхні комети (також див. [[OSIRIS-REx]] та [[Розетта (космічний апарат)|Розетта]])

* З пропозицій Planetary Science у період 2013—2022:
** [[Io Volcano Observer]]
** Lunar Geophysical Network
** [[Saturn Atmospheric Entry Probe]]
** Місія до [[Троянці (астероїди)|троянців]].

== Діючі місії ==

=== New Horizons (Нові обрії 1) ===
{{main|New Horizons}}
{{multiple image
 |direction = horizontal
 |align = right
 |width = 150
 |image1= Nh-pluto-in-true-color_2x_JPEG-edit-frame.jpg
 |image2= Charon_in_Color_(HQ).jpg
 |caption1= Плутон, сфотографований КА «Нові обрії» 14 Липня 2015
 |caption2= Супутник Плутона - Харон, сфотографований 14 липня 2015
}}

''[[New Horizons]]'', місія до Плутона, була запущена 19 січня 2006 р. Після [[Гравітаційний маневр|гравітаційного маневру]] довкола Юпітера у лютому 2007 р. апарат рушив до Плутона. Головна місія відбулася у липні 2015 року і КА був направлений до одного з об'єктів [[Пояс Койпера|пояса Койпера]] під назвою [[2014 MU69|2014 MU69]], якого апарат досягне 1 січня 2019 року. Існує концепт ще однієї місії — ''[[New Horizons 2]]'', яка наразі призупинена.

=== Юнона (Нові обрії 2) ===
{{main|Юнона (космічний апарат)}}
[[Файл:JUNO - PIA13746.jpg|left|thumb|Апарат Юнона біля Юпітера в уяві художника]]
Космічна місія «Юнона» призначена для дослідження Юпітера. КА був запущений 5 серпня 2011 і прибув до системи Юпітера в липні 2016 р. Це перший апарат із сонячними панелями для дослідження [[Зовнішні планети|зовнішніх планет.]] Апарат був розміщений на [[Полярна орбіта|полярній орбіті]] для вивчення [[Магнітне поле Юпітера|магнітного поля]] і внутрішньої структури планети. [[Галілео (космічний апарат)|Космічний апарат «Галілео»]], направлений до Юпітера, розширив уявлення щодо верхньої атмосфери, однак майбутнє дослідження Юпітера має вирішальне значення не тільки для розуміння походження й природи [[Сонячна система|Сонячної системи]], а й для гігантських [[Екзопланета|екзопланет]] в цілому. Дослідження «Юноною» Юпітера має за мету:

* Зрозуміти основні динамічні і структурні властивості через визначення маси і розмірів ядра Юпітера, гравітаційного та магнітного полів, внутрішньої конвекції;
* Здійснити вимірювання складу атмосфери, зокрема зміст конденсованого газу (H2O, NH3, CH4 і H2S), температуру атмосфери Юпітера, швидкість вітрів, і прозорість хмар на більш великих глибинах, ніж це зробив зонд Галілео з метою досягти 100 бар в кількох широтах; і
* Дослідити і схарактеризувати тривимірну структуру полярної магнітосфери Юпітера.

=== OSIRIS-REx (Нові обрії 3) ===
{{main|OSIRIS-REx}}
[[Файл:Osiris-rex-mission-logo12 copy.png|thumb|Емблема місії]]

OSIRIS-REx можна розшифрувати як «походження, спектральна інтерпретація, ідентифікація ресурсів, безпека, дослідник реголіту».<ref>{{cite web |last=NASA |title=NASA to Launch New Science Mission to Asteroid in 2016 |url=http://www.nasa.gov/topics/solarsystem/features/osiris-rex.html |accessdate=25 травня 2011 |archive-date=25 березня 2012 |archive-url=https://www.webcitation.org/66RH9z1aR?url=http://www.nasa.gov/topics/solarsystem/features/osiris-rex.html }}</ref> В планах місії — прибути на орбіту астероїда [[101955 Бенну|101955 Bennu]] до 2020. Після здійснення вимірювань, апарат має зібрати зразки з поверхні астероїда і повернутись на [[Земля|Землю]] у 2023 році. Вартість місії, разом з ракетою-носієм становить 800$ млн. Зразки з комети допоможуть науковцям відповісти на давні питання щодо формування Сонячної системи і походження комплексу органічних молекул необхідних для виникнення життя.

Астероїд Бенну — потенційно небезпечний для Землі, у 2100-х шанси на зіткнення з астероїдом складатимуть 0.07 %, тому, необхідно зробити вимірювання і визначити [[ефект Ярковського]] для [[астероїд]]а.<ref name="Milani et al.">{{cite journal |last=Milani |first=Andrea |display-authors=4 |last2=Chesley |first2=Steven R. |last3=Sansaturio |first3=Maria Eugenia |last4=Bernardi |first4=Fabrizio |last5=Valsecchi |first5=Giovanni B. |last6=Arratia |first6=Oscar |date=2009 |title=Long term impact risk for (101955) 1999 RQ36 |journal=[[Icarus (journal)|Icarus]] |volume=203 |issue=2 |pages=460–471 |doi=10.1016/j.icarus.2009.05.029 |bibcode=2009Icar..203..460M |arxiv=0901.3631}}</ref>

== Майбутні місії програми ==
[[Файл:Lunar Sample.jpg|thumb|Концепт місії з повернення зразків з поверхні Місяця]]
Конкурс щодо четвертої місії почався у 2017 році, [[Національне управління з аеронавтики і дослідження космічного простору|NASA]] мало обрати кілька концептів до листопада 2017 року, переможця мали обрати 2019 року, а запуск планували здійснити у 2024.<ref name="six themes">{{cite news |last=Foust |first=Jeff |url=http://spacenews.com/nasa-expands-frontiers-of-next-new-frontiers-competition/ |title=NASA Expands Frontiers of Next New Frontiers Competition |work=Space News |date=8 січня 2016 |accessdate=20 січня 2016 |archive-date=18 серпня 2017 |archive-url=https://wayback.archive-it.org/all/20170818112258/http://spacenews.com/nasa-expands-frontiers-of-next-new-frontiers-competition/ }}</ref><ref>{{cite news |last=Clark |first=Stephen |url=https://spaceflightnow.com/2016/09/07/nasa-official-says-new-mission-selections-on-track-despite-insight-woes/ |title=NASA official says new mission selections on track despite InSight woes |work=Spaceflight Now |date=7 вересня 2016 |accessdate=8 вересня 2016 |archive-date=10 жовтня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201010102844/https://spaceflightnow.com/2016/09/07/nasa-official-says-new-mission-selections-on-track-despite-insight-woes/ }}</ref><ref name='AO 2016'>[http://newfrontiers.larc.nasa.gov/announcements.html New Frontiers fourth announcement of opportunity] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191103114037/http://newfrontiers.larc.nasa.gov/announcements.html |date=3 листопада 2019 }}. NASA, January 6, 2016.</ref> Розробники могли пропонувати застосування [[Багатоцільовий радіоізотопний термоелектричний генератор|БРІТЕГ]] і [[NEXT (іонний двигун)|NEXT]].<ref name='AO 2016'/> Комітет Planetary Science Decadal Survey 2013—2022 окреслив сім наукових напрямків<ref name="decadal.survey.2">{{cite book |url=http://solarsystem.nasa.gov/docs/131171.pdf |title=Vision and Voyages for Planetary Science in the Decade 2013-2022 |publisher=The National Academies Press |pages=15-16 |date=2011 |isbn=978-0-309-22464-2 |accessdate=3 квітня 2017 |archive-date=10 травня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170510075347/https://solarsystem.nasa.gov/docs/131171.pdf }}</ref>:

* Повернення зразків із поверхні [[Комета|комети]] — приземлення на ядро комети й повернення зразків на Землю.
* Io Observer — космічний апарат для дослідження внутрішньої структури і механіки супутника Юпітера — [[Іо (супутник)|Іо]].
* Lunar Geophysical Network — кілька ідентичних спускних апаратів для проведення геофізичних досліджень Місяця.
* Місія з повернення на Землю зразків із кратера Місяця — [[Басейн Південний полюс — Ейткен|Басейн Південного полюса — Ейткен]].
* Зонд до [[Сатурн (планета)|Сатурна]] — спрямування зонда в атмосферу Сатурна.
* Дослідження троянців — дослідження двох або більше [[Троянці (астероїди)|троянських астероїдів]].
* [[Venus In Situ Explorer]] — дослідження атмосфери [[Венера (планета)|Венери]], яке включає спускний апарат.

20 грудня 2017 року оголосили фіналістів. Ними стали дві місії — [[Dragonfly (космічний апарат)|Dragonfly]] — гвинтокрилий космічний літальний апарат для дослідження Титана — найбільшого супутника Сатурна та [[CAESAR (космічний апарат)|CAESAR]] — космічний апарат для дослідження й повернення зразків на Землю з [[Комета Чурюмова — Герасименко|комети Чурюмова — Герасименко]].

Обидві місії отримали $4 млн для подальшої розробки концептів до кінця 2018 року. 27 червня 2019 року NASA оголосило про вибір [[Dragonfly (космічний апарат)|''Dragonfly'']] як місії New Frontiers 4 для запуску у 2026<ref>{{Cite web|url=https://www.scientificamerican.com/article/new-nasa-mission-will-fly-titans-frigid-skies-to-search-for-lifes-beginnings/|title=Нова місія NASA літатиме в холодному небі Титана в пошуках зародків життя|last=Stirone|first=Shannon|website=Scientific American|language=en|access-date=2019-06-27|archive-date=22 жовтня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201022222052/https://www.scientificamerican.com/article/new-nasa-mission-will-fly-titans-frigid-skies-to-search-for-lifes-beginnings/}}</ref>. Станом на лютий 2025 року запуск космічного зонда заплановано на липень 2028 року.<ref>{{Cite web |url=https://science.nasa.gov/mission/dragonfly/ |title=Dragonfly - NASA Science |date=2023-06-15 |language=en-US |access-date=2025-02-24}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{НАСА}}
{{Програма Discovery}}
{{Космічні програми NASA}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Програма «New Frontiers»]]
[[Категорія:Програми NASA]]