text:
# Калабухов Іван Савелійович
Іван Савелійович Калабухов (нар. 1903, Нова Збур'ївка  — пом. ?) —  організатор виробництва, раціоналізатор, начальник механічних майстерень Херсонського морського порту.

## Біографія
Народився у 1903 році в селі Новій Збур'ївці Дніпровського повіту Таврійської губернії (тепер Голопристанський район Херсонської області, Україна) у селянській сім'ї. У 1917—1922 роках наймитував у куркуля в рідному селі. З 1922 по 1927 рік плавав на різних кораблях Євпаторійського та Херсонського портів. З 1927 по 1929 рік працював слюсарем «Епрона», а потім мотористом в Азовському держрибтресті. З 1930 по 1941 рік служив у Військово-Морському флоті СРСР. З 1941 року брав участь в боях німецько-радянської війни. Демобілізувався у жовтні 1944 року у зв'язку з пораненням. Працював в Херсонському порту майстром, а потім начальником механічних майстерень. З 1946 по 1948 рік працював директором заводу № 4, створеним на базі механічних майстерень. Після реорганізації заводу, з 1948 року по 1968 рік виконував обов'язки начальника механічних майстерень морського порту. У 1968 році вийшов на пенсію.
За час роботи в порту вніс багато раціоналізаторських пропозицій, які принесли порту значний економічний ефект. Брав активну участь у громадському житті міста. У п'яти скликаннях обирався депутатом Херсонської міської ради народних депутатів, очолював побутову комісію ради.

## Відзнаки
- Нагороджений орденом «Знак Пошани» та шістьма медалями, зокрема медаллю «За бойові заслуги» (5 листопада 1942)[2].
- «Почесний громадянин міста Херсона» (присвоєно рішенням IV сесії Херсонської міської ради депутатів трудящих XI скликання № 51 31 жовтня 1967 року за активну участь у боротьбі проти німецько-фашистських загарбників у роки Великої Вітчизняної війни, багаторічну самовіддану працю по відновленню і розвитку Херсона, активну громадську діяльність)[1].

title: Калабухов Іван Савелійович

wikitext:
{{особа
|ім'я              =Іван Савелійович Калабухов
|зображення        =Kalabuhov-i-s.jpg
|розмір            =300пкс
|дата народження   =1903
|місце народження  =[[Нова Збур'ївка]]
|дата смерті       =?
|місце смерті      =
|причина смерті    =
|поховання         =
|громадянство      =
|alma mater        =
|діяльність        =
|національність    =
|військове звання  =
|партія            =
|Професія          =
|нагороди          ={{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{орден «Знак Пошани»}} {{!!}} {{медаль «За бойові заслуги»}}
{{!)}}
}}
{{однофамільці|Калабухов}}
'''Іван Савелійович Калабухов''' ({{н}} [[1903]], [[Нова Збур'ївка]]  — {{с}} ?) —  організатор виробництва, раціоналізатор, начальник механічних майстерень Херсонського морського порту.

== Біографія ==
Народився у 1903 році в селі [[Нова Збур'ївка|Новій Збур'ївці]] [[Дніпровський повіт|Дніпровського повіту]] [[Таврійська губернія|Таврійської губернії]] (тепер [[Голопристанський район]] [[Херсонська область|Херсонської області]], [[Україна]]) у [[селяни|селянській]] [[сім'я|сім'ї]]. У 1917—1922 роках [[наймит]]ував у [[куркуль|куркуля]] в рідному селі. З [[1922]] по [[1927]] рік плавав на різних кораблях Євпаторійського та Херсонського портів. З [[1927]] по [[1929]] рік працював [[слюсар]]ем «Епрона», а потім мотористом в Азовському держрибтресті. З [[1930]] по [[1941]] рік служив у [[ВМФ СРСР|Військово-Морському флоті СРСР]]. З [[1941]] року брав участь в боях [[німецько-радянська війна|німецько-радянської війни]]. [[Демобілізація|Демобілізувався]] у жовтні [[1944]] року у зв'язку з пораненням. Працював в [[Херсонський морський торговельний порт|Херсонському порту]] майстром, а потім начальником механічних майстерень. З [[1946]] по [[1948]] рік працював директором заводу № 4, створеним на базі механічних майстерень. Після реорганізації заводу, з [[1948]] року по [[1968]] рік виконував обов'язки начальника механічних майстерень морського порту. У [[1968]] році вийшов на [[пенсія|пенсію]].

За час роботи в порту вніс багато раціоналізаторських пропозицій, які принесли порту значний економічний ефект. Брав активну участь у громадському житті міста. У п'яти скликаннях обирався депутатом [[Херсонська міська рада|Херсонської міської ради народних депутатів]], очолював побутову комісію ради<ref name="ОСХ">{{Cite web |url=http://www.city.kherson.ua/c/znayomstvo-z-mistom/s/pochesni-gromadyani |title=Офіційний сайт Херсона. |accessdate=1 липня 2020 |archive-date=2 липня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200702040642/http://www.city.kherson.ua/c/znayomstvo-z-mistom/s/pochesni-gromadyani }}</ref>.

== Відзнаки ==
* Нагороджений [[орден «Знак Пошани»|орденом «Знак Пошани»]] та шістьма [[медаль|медалями]], зокрема [[медаль «За бойові заслуги» (СРСР)|медаллю «За бойові заслуги»]] ([[5 листопада]] [[1942]])<ref>[https://pamyat-naroda.ru/heroes/podvig-chelovek_kartoteka1371971417/?backurl=%2Fheroes%2F%3Fadv_search%3Dy%26last_name%3DКалабухов%26first_name%3DИван%20%26middle_name%3DСавельевич%26date_birth_from%3D1903%26static_hash%3D6e3c7a9a420f3229fbdf55178ee0fb5a%26group%3Dall%26types%3Dpamyat_commander%3Anagrady_nagrad_doc%3Anagrady_uchet_kartoteka%3Anagrady_ubilein_kartoteka%3Apamyat_voenkomat%3Apotery_vpp%3Apamyat_zsp_parts%3Akld_polit%3Akld_upk%3Akld_vmf%3Apotery_doneseniya_o_poteryah%3Apotery_gospitali%3Apotery_utochenie_poter%3Apotery_spiski_zahoroneniy%3Apotery_voennoplen%3Apotery_iskluchenie_iz_spiskov%3Apotery_kartoteki%3Asame_doroga%26page%3D1 Память народа.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200701223107/https://pamyat-naroda.ru/heroes/podvig-chelovek_kartoteka1371971417/?backurl=%2Fheroes%2F%3Fadv_search%3Dy%26last_name%3DКалабухов%26first_name%3DИван%20%26middle_name%3DСавельевич%26date_birth_from%3D1903%26static_hash%3D6e3c7a9a420f3229fbdf55178ee0fb5a%26group%3Dall%26types%3Dpamyat_commander%3Anagrady_nagrad_doc%3Anagrady_uchet_kartoteka%3Anagrady_ubilein_kartoteka%3Apamyat_voenkomat%3Apotery_vpp%3Apamyat_zsp_parts%3Akld_polit%3Akld_upk%3Akld_vmf%3Apotery_doneseniya_o_poteryah%3Apotery_gospitali%3Apotery_utochenie_poter%3Apotery_spiski_zahoroneniy%3Apotery_voennoplen%3Apotery_iskluchenie_iz_spiskov%3Apotery_kartoteki%3Asame_doroga%26page%3D1 |date=1 липня 2020 }}{{ref-ru}}</ref>.
* «[[Почесний громадянин міста Херсона]]» (присвоєно рішенням IV сесії Херсонської міської ради депутатів трудящих XI скликання № 51 [[31 жовтня]] [[1967]] року за активну участь у боротьбі проти німецько-фашистських загарбників у роки Великої Вітчизняної війни, багаторічну самовіддану працю по відновленню і розвитку Херсона, активну громадську діяльність)<ref name="ОСХ"/>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* http://www.city.kherson.ua/upload/kalabuhov.doc

[[Категорія:Уродженці Таврійської губернії]]
[[Категорія:Уродженці Голопристанського району]]
[[Категорія:Учасники Другої світової війни з СРСР]]
[[Категорія:Почесні громадяни Херсона]]
[[Категорія:Депутати Херсонської міської ради]]

title: Іван Савелійович Калабухов

Народився: 1903 · Нова Збур'ївка

Помер: невідомо

Нагороди: | Орден «Знак Пошани» | Медаль «За бойові заслуги» |

title: Помер

Орден «Знак Пошани»: Медаль «За бойові заслуги»


text:
# Amino
Amino — це соціальна мережа для мобільних пристроїв. У відкритому доступі є бета-версія для ПК.

## Загальні відомості
Amino дає користувачам можливість шукати спільноти на будь-яку тематику і обговорювати свої вподобання, спілкуватися з однодумцями по всьому світу, створювати свої записи, опитування, чати, вікторини, ділитися своєю творчістю і отримувати відгуки від учасників, а також дивитися відео та картинки, читати блоги й останні новини спільноти.
У Amino тисячі груп і співтовариств на найрізноманітніші теми, від к-попа до скейтбордингу, від груп для друзів до шкільних клубів тощо.
У Amino може вступити будь-який учасник, користувач може створювати публічні записи. У закритих спільнотах  тільки на запрошення, для вступу в які необхідно дозвіл лідера, учасники мають ті ж можливості, проте в більш приватній обстановці.

## Профіль
У кожного учасника є профіль, в якому відображається вибране ним ім'я користувача. Учасникам дозволяється використовувати різні імена в різних спільнотах.
Щоб створити свій профіль, треба зареєструватися та активувати акаунт, вставити у відповідні поля фото, ввести нік та інформацію про себе(за бажанням). Також є можливість обрати фон профілю.
Під час створення акаунту Ви можете використати всю свою фантазію і створити профіль на (вій смак і уподобаннями.

## Чати
Учасники можуть спілкуватися в загальних, групових і особистих чатах. Загальні чати відкриті для будь-якого користувача Amino. Для участі в групових чатах потрібне запрошення, а особисті чати дозволяють користувачам спілкуватися віч-на-віч.

## Розробники
Соціальну мережу Amino створила компанія Amino Apps у 2011 році. Але глобальна версія з'явилася лише у 2016 році. Вони мають власний офіційний сайт, а також Інстаграм, Фейсбук, ВКонтакті, Твітер і Тамблер, де можна слідкувати за всіма новинами.

## Додаткові застосунки

### Amino Creator and Manager
Цей додаток розроблений для того, щоб користувач міг створити власну спільноту. Тут можна обрати колір та макет спільноти, назву і створити опис тощо.

### Amino+
Amino+ - це преміум передплатний сервіс, який надає вашому профілю більше можливостей. Тонни наклейок: розблокування пакетів наклейок або навіть створення свого власного. Всі настрої для оновлення весь час. Користувальницькі та власні бульбашки чату. Додаткові елементи для оформлення акаунту. Зображення з високою роздільною здатністю: до 2048х2048, а також знижки на фоторамки які дають змогу зробити ваш профіль більш яскравим.

## Інтерфейс
Приклад інтерфейсу при вході в Аміно У нижній частині екрана є швидкий доступ до всіх Amino . Показ панелі запуску є в кожній громаді, і це допоможе вам орієнтуватися. П'ять кнопок, зліва направо:
Меню: місце сили спільноти. Тут ви знайдете таблиці лідерів, загальні чат, спільну теке, категорії і налаштування. Крім того, звідси можна перейти до збережених записів і опис спільноти.
В мережі: тут ви можете дізнатися хто з учасників у чаті або кінотеатрі.
Створення:  кнопки, щоб швидко створити запис.
Чати: Тут ви можете відкрити новий чат або ввести старий код. У цьому пункті є доступ до всіх ваших чатів в цьому співтоваристві.
Я: доступ до вашого профілю.

## Рекомендації та застосування Amino
У Amino є набір правил, яких повинні дотримуватися всі спільноти. Amino забороняє переслідування чи ненависть, спам чи саморекламу (включаючи рекламу власної спільноти Amino), сексуальний/NSFW контент*, самопошкодження, реальний графічний/брутальний вміст (вигаданий вміст загалом прийнятний), небезпечний/незаконний вміст, або вміст, що порушує авторські права. Спільнотам дозволено мати додаткові правила, якщо вони не порушують правила Amino. На додаток до правил Amino, користувачі повинні мати принаймні 13 років у США та 16 років у країнах Європейського Союзу.
Хоча сексуальні зображення заборонені в жодній спільноті, а текстовий вміст сексуального характеру заборонений у публічних місцях, деяким приватним спільнотам дозволено обговорювати сексуальні теми. Однак вони не звільнені від правил Amino щодо вмісту NSFW.
Якщо правила порушені, модератори можуть вимкнути вміст або накласти попередження, попередження або заборону, залежно від тяжкості порушення. Попередження — це повідомлення, яке інформує користувача про те, що він порушив інструкцію і може зазнати гіршого покарання, якщо він не змінить свою поведінку. Попередження переведе користувача в режим «лише читання» на термін до 24 годин; цей режим забороняє користувачеві публікувати, спілкуватися в чаті або взаємодіяти з публікаціями в цій спільноті. Заборона видаляє користувача зі спільноти. Team Amino може окремо наносити страйки або заборони на всій платформі.

wikiname: ukwiki

title: Amino

in_language: uk

wikitext:
{{значимість|дата=липень 2019}}{{Програма
| назва          =
| latest_update  =
| notes          =
| file_ext       =
| стандарт       =
| сайт           =
| рушій          =
| ліцензія       =
| українська     =
| мова           =
| розмір         =
| мова програмування =
| операційна система =
| платформа      =
| апаратна платформа =
| місце_релізу   =
| логотип        =
| final_release_date =
| репозиторій    =
| latest preview date =
| latest preview version =
| latest release date =
| latest release version =
| перший випуск  =
| розробник      =
| автор          =
| тип            =
| згортається    =
| заголовок      =
| скріншот       =
| розмір логотипа =
| стан           =
}}'''Amino''' — це соціальна мережа для мобільних пристроїв. У відкритому доступі є бета-версія для ПК.

== Загальні відомості ==
Amino дає користувачам можливість шукати спільноти на будь-яку тематику і обговорювати свої вподобання, спілкуватися з однодумцями по всьому світу, створювати свої записи, опитування, чати, вікторини, ділитися своєю творчістю і отримувати відгуки від учасників, а також дивитися відео та картинки, читати блоги й останні новини спільноти.

У Amino тисячі груп і співтовариств на найрізноманітніші теми, від к-попа до скейтбордингу, від груп для друзів до шкільних клубів тощо.

У Amino може вступити будь-який учасник, користувач може створювати публічні записи. У закритих спільнотах  тільки на запрошення, для вступу в які необхідно дозвіл лідера, учасники мають ті ж можливості, проте в більш приватній обстановці.

== Профіль ==

У кожного учасника є профіль, в якому відображається вибране ним ім'я користувача. Учасникам дозволяється використовувати різні імена в різних спільнотах.

Щоб створити свій профіль, треба зареєструватися та активувати акаунт, вставити у відповідні поля фото, ввести нік та інформацію про себе(за бажанням). Також є можливість обрати фон профілю.

Під час створення акаунту Ви можете використати всю свою фантазію і створити профіль на (вій смак і уподобаннями.

== Чати ==
Учасники можуть спілкуватися в загальних, групових і особистих чатах. Загальні чати відкриті для будь-якого користувача Amino. Для участі в групових чатах потрібне запрошення, а особисті чати дозволяють користувачам спілкуватися віч-на-віч.

== Розробники ==
Соціальну мережу Amino створила компанія Amino Apps у 2011 році. Але глобальна версія з'явилася лише у 2016 році. Вони мають власний офіційний сайт<ref name=":0">{{Cite web|url=https://aminoapps.com/|title=Amino Apps|website=aminoapps.com|accessdate=2018-11-22|archive-date=6 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210706133541/https://aminoapps.com/}}</ref>, а також [[Instagram|Інстаграм]]<ref>{{Cite web|url=https://www.instagram.com/aminoapps/|title=Amino Apps (@aminoapps) • Світлини та відео в Instagram|website=www.instagram.com|language=uk|accessdate=2018-11-22|archive-date=9 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190709192013/https://www.instagram.com/aminoapps/}}</ref>, [[Facebook|Фейсбук]]<ref>{{Cite web|url=https://www.facebook.com/AminoApps/|title=Amino|website=www.facebook.com|language=uk|accessdate=2018-11-22|archive-date=9 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190709192023/https://www.facebook.com/AminoApps/}}</ref>, [[VK (соцмережа)|ВКонтакті]]<ref>{{Cite web|url=https://vk.com/aminoapps|title=Vk.com|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=}}</ref>, [[Твіттер|Твітер]]<ref>{{Cite web|url=https://twitter.com/aminoapps|title=Twitter|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=28 червня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180628202837/https://twitter.com/aminoapps}}</ref> і Тамблер<ref>{{Cite web|url=https://aminoapps.tumblr.com/|title=Tumbler|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=3 січня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190103001255/https://aminoapps.tumblr.com/}}</ref>, де можна слідкувати за всіма новинами.

== Додаткові застосунки ==
=== Amino Creator and Manager ===
Цей додаток розроблений для того, щоб користувач міг створити власну спільноту. Тут можна обрати колір та макет спільноти, назву і створити опис тощо.

=== Amino+ ===
Amino+ - це преміум передплатний сервіс, який надає вашому профілю більше можливостей. Тонни наклейок: розблокування пакетів наклейок або навіть створення свого власного. Всі настрої для оновлення весь час. Користувальницькі та власні бульбашки чату. Додаткові елементи для оформлення акаунту. Зображення з високою роздільною здатністю: до 2048х2048, а також знижки на фоторамки які дають змогу зробити ваш профіль більш яскравим.

== Інтерфейс ==

Приклад інтерфейсу при вході в Аміно У нижній частині екрана є швидкий доступ до всіх Amino . Показ панелі запуску є в кожній громаді, і це допоможе вам орієнтуватися. П'ять кнопок, зліва направо:

'''Меню''': місце сили спільноти. Тут ви знайдете таблиці лідерів, загальні чат, спільну теке, категорії і налаштування. Крім того, звідси можна перейти до збережених записів і опис спільноти.

'''В мережі''': тут ви можете дізнатися хто з учасників у чаті або кінотеатрі.

'''Створення''':  кнопки, щоб швидко створити запис.

'''Чати''': Тут ви можете відкрити новий чат або ввести старий код. У цьому пункті є доступ до всіх ваших чатів в цьому співтоваристві.

'''Я''': доступ до вашого профілю.

== Рекомендації та застосування Amino ==
У Amino є набір правил, яких повинні дотримуватися всі спільноти. Amino забороняє переслідування чи ненависть, [[спам]] чи саморекламу (включаючи рекламу власної спільноти Amino), сексуальний/NSFW контент*, самопошкодження, реальний графічний/брутальний вміст (вигаданий вміст загалом прийнятний), небезпечний/незаконний вміст, або вміст, що порушує авторські права. Спільнотам дозволено мати додаткові правила, якщо вони не порушують правила Amino.<ref name=":4">{{Cite web|title=Community Guidelines|url=https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/360022679554-Community-Guidelines|access-date=2021-04-16|website=Amino Help Center|language=en-US|archive-date=17 лютого 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220217061311/https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/360022679554-Community-Guidelines}}</ref> На додаток до правил Amino, користувачі повинні мати принаймні 13 років у США та 16 років у країнах [[Європейський Союз|Європейського Союзу]].<ref>{{Cite web|title=Age Requirement|url=https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/115003354453-Age-Requirement|access-date=2021-08-18|website=Amino Help Center|language=en-US|archive-date=17 лютого 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220217061343/https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/115003354453-Age-Requirement}}</ref>

Хоча сексуальні зображення заборонені в жодній спільноті, а текстовий вміст сексуального характеру заборонений у публічних місцях, деяким приватним спільнотам дозволено обговорювати сексуальні теми. Однак вони не звільнені від правил Amino щодо вмісту NSFW.<ref name=":42">{{Cite web|title=Community Guidelines|url=https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/360022679554-Community-Guidelines|access-date=2021-04-16|website=Amino Help Center|language=en-US|archive-date=17 лютого 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220217061311/https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/360022679554-Community-Guidelines}}</ref>

Якщо правила порушені, модератори можуть вимкнути вміст або накласти попередження, попередження або заборону, залежно від тяжкості порушення.<ref name=":6">{{Cite web|title=Amino Apps FAQs|url=https://www.comparably.com/companies/amino-apps/faqs|access-date=2021-08-18|website=Comparably|language=en|archive-date=18 серпня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210818041954/https://www.comparably.com/companies/amino-apps/faqs}}</ref><ref name=":7">{{Cite web|title=Moderation|url=https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/115002405074-Moderation|access-date=2021-08-18|website=Amino Help Center|language=en-US|archive-date=17 лютого 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220217061543/https://support.aminoapps.com/hc/en-us/articles/115002405074-Moderation}}</ref> Попередження — це повідомлення, яке інформує користувача про те, що він порушив інструкцію і може зазнати гіршого покарання, якщо він не змінить свою поведінку. Попередження переведе користувача в режим «лише читання» на термін до 24 годин; цей режим забороняє користувачеві публікувати, спілкуватися в чаті або взаємодіяти з публікаціями в цій спільноті. Заборона видаляє користувача зі спільноти. Team Amino може окремо наносити страйки або заборони на всій платформі.<ref name=":7" />

== Примітки ==
<references />
== Посилання ==

* Офіційний сайт Amino Apps (https://aminoapps.com/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210706133541/https://aminoapps.com/ |date=6 липня 2021 }})
{{Ізольована стаття}}

title: Amino

Тип: мобільний застосунок і служба соціальних мереж

Платформа: iOS і Android


text:
# Тварина самка (фільм, 1958)
«Тварина самка» (англ. The Female Animal) — американський художній фільм, драма 1958 року, режисера Гарі Келлера. Це останній фільм Геді Ламар (1914—2000) у її майже 30-ти літній голлівудській кар'єрі.

## Сюжет
Пересичену кінозірку Ванессу Віндзор (Геді Ламар) у кіностудії рятує від нещасного випадку красивий Кріс Фарлі (Джордж Нейдер). Ванесса переслідує його, і незабаром він стає «охоронцем» її будинку на пляжі. Сексуальна, доросла прийомна дочка Ванесси — алкоголічка Пенні (Джейн Пауелл) випадково зустрічає Кріса, який рятує її від бойфренда. Тим часом, бідний Кріс щосили намагається стати, «незалежною людиною», а не просто сексуальною іграшкою для двох хижих самок, бо коли жінки бо́рються за чоловіка, вони поводяться як самки.

## Ролі виконують
- Геді Ламар — Ванесса Віндзор
- Джейн Пауелл — Пенні Віндзор
- Джан Стерлінг — Лілі Фрейн
- Джордж Нейдер[en] — Кріс Фарлі
- Джері Парис[en] — Ганк Ґалвес
- Ґреґ Палмер — Піги
- Мейбл Альбертсон[en] — Ірма Джонс
- Джеймс Глісон — Том Мелоні

## Навколо фільму
- Геді Ламар народилася у Відні у 1914 році, її батько був банкіром зі Львова. У фільмі «Тварина самка» вона зіграла свою останню кінороль. У 1966 році 52-річна акторка спробувала повернутися на екран, але цьому перешкодила розгорнута проти неї кампанія цькування.[1]
- Геді Ламар грає Ванессу Віндзор — матір Пенні Віндзор, яку грає Джейн Пауелл. У реальному житті між зірками була лише 14-річна різниця у віці.
- Фільм «Тварина самка» став лебединою піснею Ламар, а «тривоги і муки, через які проходить її героїня, відображають стан самої Ламар у реальному житті» в той період. Після цієї картини Ламар у віці 44 років перестала грати в кіно (1958 рік), після чого прожила ще 42 роки і померла 2000 року.

title: Тварина самка (фільм, 1958)

wikitext:
{{Фільм
| українська назва  = Тварина самка
| оригінальна назва = {{lang-en|The Female Animal}}
| жанр              = [[драма (жанр)|драма]]
| режисер           = {{нп|Гарі Келлер||en|Harry Keller}}
| продюсер          = Альберт Цугсмис
| сценарист         = Роберт Гіл
| актори            = [[Геді Ламар]]
[[Джейн Пауелл]]
 Джордж Нейдер
| оператор          = {{нп|Рассел Меті||en|Russell Metty}}
| музика            = Ганс Дж Солтер
| кінокомпанія      = [[Universal Pictures]]
| країна            = {{USA}}
| рік               = 1958
| мова              = [[англійська мова|англійська]]
| тривалість        = 84 хв.
| кошторис          =
| касові збори      =
| ідентифікатор     = 0050385
| рейтинг           = [[IMDb]]: {{рейтинг-10|6.1}}
| сайт              =
| попередній        =
| наступний         =
| зображення= File:The Female Animal.jpg
}}

'''«Тварина самка»''' ({{lang-en|The Female Animal}}) — американський художній фільм, драма 1958 року, режисера {{нп|Гарі Келлер|Гарі Келлера|en|Harry Keller}}. Це останній фільм [[Геді Ламар]] (1914—2000) у її майже 30-ти літній голлівудській кар'єрі.

== Сюжет ==
Пересичену кінозірку ''Ванессу Віндзор'' ([[Геді Ламар]]) у кіностудії рятує від нещасного випадку красивий ''Кріс Фарлі'' (Джордж Нейдер). ''Ванесса'' переслідує його, і незабаром він стає «охоронцем» її будинку на пляжі. Сексуальна, доросла прийомна дочка ''Ванесси'' — алкоголічка ''Пенні'' ([[Джейн Пауелл]]) випадково зустрічає ''Кріса'', який рятує її від бойфренда. Тим часом, бідний ''Кріс'' щосили намагається стати, «незалежною людиною», а не просто сексуальною іграшкою для двох хижих самок, бо коли жінки бо́рються за чоловіка, вони поводяться як самки.

== Ролі виконують ==
* [[Геді Ламар]] — ''Ванесса Віндзор''
* [[Джейн Пауелл]] — ''Пенні Віндзор''
* [[Джан Стерлінг]] — ''Лілі Фрейн''
* {{нп|Джордж Нейдер||en|George Nader}} — ''Кріс Фарлі''
* {{нп|Джері Парис||en|Jerry Paris}} — ''Ганк Ґалвес''
* Ґреґ Палмер — ''Піги''
* {{нп|Мейбл Альбертсон||en|Mabel Albertson}} — ''Ірма Джонс''
* [[Джеймс Глісон]] — ''Том Мелоні''

== Навколо фільму ==
* Геді Ламар народилася у Відні у 1914 році, її батько був банкіром зі [[Львів|Львова]]. У фільмі «Тварина самка» вона зіграла свою останню кінороль. У 1966 році 52-річна акторка спробувала повернутися на екран, але цьому перешкодила розгорнута проти неї кампанія цькування.<ref>[http://tvoemisto.tv/news/google_zminyv_sviy_logotyp_na_chest_vidomoi_aktorky_ta_vynahidnytsi_rodom_zi_lvova_top5_faktiv_74135.html Google вшановує Геді Ламар. 5 фактів про акторку із львівським корінням] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170101091133/http://tvoemisto.tv/news/google_zminyv_sviy_logotyp_na_chest_vidomoi_aktorky_ta_vynahidnytsi_rodom_zi_lvova_top5_faktiv_74135.html |date=1 січня 2017 }} // tvoemisto.tv 09.11.2015</ref>
* [[Геді Ламар]] грає ''Ванессу Віндзор'' — матір ''Пенні Віндзор'', яку грає [[Джейн Пауелл]]. У реальному житті між зірками була лише 14-річна різниця у віці.
* Фільм «Тварина самка» став лебединою піснею Ламар, а «тривоги і муки, через які проходить її героїня, відображають стан самої Ламар у реальному житті» в той період. Після цієї картини Ламар у віці 44 років перестала грати в кіно (1958 рік), після чого прожила ще 42 роки і померла 2000 року.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [[Файл:IMDB Logo 2016.svg|30px]] {{IMDb title|0050385|«Тварина самка»}} {{рейтинг-10|6.1}} (26.06.2023)
* {{tcmdb title|74733}}
{{бібліоінформація}}
{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми-драми США]]
[[Категорія:Чорно-білі фільми]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]

title: англ. The Female Animal

Жанр: драма

Режисер: Гарі Келлер

Продюсер: Альберт Цугсмис

Сценарист: Роберт Гіл

У головних · ролях: Геді Ламар · Джейн Пауелл · Джордж Нейдер

Оператор: Рассел Меті

Композитор: Ганс Й. Зальтерd

Музика: Ганс Дж Солтер

Кінокомпанія: Universal Pictures

Дистриб'ютор: Universal Pictures

Мова: англійська

Країна: США

Рейтинг: IMDb


text:
# Фобелло
Фобелло (італ. Fobello, п'єм. Fobel) — муніципалітет в Італії, у регіоні П'ємонт, провінція Верчеллі.
Фобелло розташоване на відстані близько 570 км на північний захід від Рима, 100 км на північ від Турина, 70 км на північ від Верчеллі.
Населення — 201 особа (2014).
Щорічний фестиваль відбувається 25 липня. Покровитель — San Giacomo.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 7 іноземців з 3 країн, серед них 6 громадян країн Євросоюзу.

## Сусідні муніципалітети
- Банніо-Анцино
- Каркофоро
- Черватто
- Кравальяна
- Римаско
- Римелла
- Росса

title: Фобелло

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Фобелло
 | місцева_назва = Fobello
 | герб          = <!-- Fobello-Stemma.png -->
 | регіон        = PMN <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = VC <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 45
 | latm   = 53
 | lats   = 0
 | longd  = 8
 | longm  = 10
 | longs  = 0
 | висота = 880
 | населення     = 180
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 29
 | густота       = 6,4
 | поштові_індекси  = 13025
 | телефонний_код = 0163
 | код_ISTAT     = 002057
 | покровитель   = Giacomo il Maggiore|San Giacomo
 | мер           = Gianluigi Locatelli
 | обраний       = 8-6-2009
 | www           = http://www.fobello.com/
}}

'''Фобелло''' ({{lang-it|Fobello}}, {{lang-pms|Fobel}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[П'ємонт]], [[провінція Верчеллі]].

Фобелло розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 570 км на північний захід від [[Рим|Рима]], 100 км на північ від [[Турин|Турина]], 70 км на північ від [[Верчеллі]].

Населення — {{formatnum:201}} {{МНОЖИНА:201|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=2015-06-26 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Щорічний фестиваль відбувається 25 липня. Покровитель — San Giacomo.

== Демографія ==
{{Демографія/Fobello}}
{{Іноземці в Італії | назва=Фобелло | дата=1 січня 2023 року
 | всього=7 | країн=3 | Укр=0 | ЄС=6 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Банніо-Анцино]]
* [[Каркофоро]]
* [[Черватто]]
* [[Кравальяна]]
* [[Римаско]]
* [[Римелла]]
* [[Росса (П'ємонт)|Росса]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Верчеллі]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Верчеллі}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Верчеллі]]

title: Фобелло · Fobello

Країна: Італія

Регіон: П'ємонт

Провінція: Верчеллі

Площа: 29 км²

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Gianluigi Locatelli (8-6-2009)


text:
# Убивство у «Східному експресі»
Вбивство у «Східному експресі» (англ. Murder on the Orient Express) — детективний роман англійської письменниці Агати Крісті, що вперше вийшов у світ 1 січня 1934 року.

## Історія створення
Поїзд під назвою «Східний експрес» почав курсувати між Стамбулом і Парижем у 1883 році. У 1929 році потяг потрапив у сніговий замет неподалік від однієї з турецьких станцій. Цей епізод і став основою детектива.

## Сюжет
Узимку знаменитому бельгійському детективові, який перебуває в Стамбулі, Еркюлю Пуаро, необхідно терміново виїхати до Англії. Але всі місця в знаменитому «Східному експресі» були зайняті. Утім, директор залізничної компанії, мсьє Бук, давній друг Пуаро, сам їде в тому ж потязі й знаходить для Пуаро місце. На наступний ранок за сніданком Пуаро зауважує, що у вагоні перебувають люди різних національностей, які випадково зустрілися в цій подорожі. Один із пасажирів, американець, на прізвище Ретчетт, пропонує Пуаро стати його охоронцем за солідну суму, оскільки Ретчетту загрожують розправою, але Пуаро відмовляється. У наступну ніч Пуаро безперервно будять якісь лементи й стукоти, але потім наступає мертва тиша. Уранці виявляється, що поїзд через замети намертво зупинився десь на території Югославії, а містер Ретчетт лежить у своєму купе мертвий. Також з'ясовується, що двері замкнено зсередини, а вікно відчинено. Утім, місіс Габбард, літня говірка американка, стверджує, що через її купе, суміжне з купе Ретчеттом, уночі проходив якийсь чоловік.
Мсьє Бук просить Пуаро розслідувати цю справу і він погоджується. Спочатку справа виявляється досить дивною. На тілі вбитого виявляються дванадцять ножових ран, як смертельних, так і подряпин, нанесених як правшею, так і лівшею. Доказів у купі занадто багато, і всі вказують на людей, які, на перший погляд, не мають ніякого відношення до справи. Крім цього, алібі пасажирів взаємно підтверджуються людьми, зовсім не схожими один з одним. Так, наприклад, алібі лакея-англійця підтверджує італієць.
Пуаро вдається встановити особистість убитого. Таємничий Ретчетт виявляється Кассетті, організатором нашумілого викрадення й вбивства дитини Армстронгів (прототипом послужило викрадення дитини Ліндберга, знаменитого льотчика), якому вдалося уникнути від правосуддя. Пуаро, виходячи з того, що всі пасажири та провідник щось недоговорюють, зробив висновок, що всі вони були пов'язані з родиною Армстронгів, включаючи француза-провідника.

## Розділи
| Частина 1. Факти                                                                                | Частина 2. Свідчення                                                                                | Частина 3. Пуаро сідає та поринає в роздуми                                                                                |
| ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ | ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| 1. Важлива персона в “Таврському Експресі” 2. Готель “Токатліан” 3. Пуаро відхиляє пропозицію 4. Крик посеред ночі 5. Злочин 6. Жінка 7. Тіло 8. Викрадення дитини Армстронгів | 1. Свідчення провідника 2. Свідчення секретаря 3. Свідчення камердинера 4. Свідчення американської леді 5. Свідчення шведської леді 6. Свідчення російської княгині 7. Свідчення графа та графині Андреній 8. Свідчення полковника Арбетнота 9. Свідчення містера Хардмана 10. Свідчення італійця 11. Свідчення міс Дебенхем 12. Свідчення німкені-покоївки 13. Підсумовуючи всі свідчення 14. Огляд знаряддя вбивства 15. Огляд багажу пасажирів | 1. Котрий із них? 2. Десять питань 3. Деякі можливі деталі 4. Масна пляма на угорському паспорті 5. Ім’я княгині Драгомирової 6. Друга розмова з полковником Арбетнотом 7. Ідентифікація Мері Дебенхем 8. Подальші цікаві відкриття 9. Пуаро пропонує два рішення |

## Екранізації
- 22 листопада 1974 року відбулася світова прем'єра однойменного фільму, знятого англійською студією EMI Film Distributors з Інгрід Бергман, Шоном Коннері, Лорен Беколл у ролях[4].
- 3 листопада 2017 року відбулася світова прем'єра однойменного фільму, знятого американською студією Twentieth Century Fox з Кеннеттом Брана, Джонні Деппом, Пенелопою Крус у ролях[5].

title: Убивство у «Східному експресі»

wikitext:
{{без джерел|дата=лютий 2019}}
{{Літературний твір
 |Назва                 = Вбивство у «Східному експресі»
 |Назва мовою оригіналу = англ. Murder on the Orient Express
 |Зображення            =
 |Розмір                =
 |Опис до зображення    =
 |Жанр                  =
 |Авторка                =
 |Мова оригіналу        = {{Англійська}}
 |Написаний             =
 |Публікація            =
 |Окреме видання        =
 |Переклад              =
}}
'''Вбивство у «Східному експресі»''' ({{lang-en|Murder on the Orient Express}}) — [[детективний роман]] англійської письменниці [[Агата Крісті|Агати Крісті]], що вперше вийшов у світ 1 січня 1934 року<ref>{{Cite web|title=Агату Крісті|url=http://lib.ddpu.edu.ua/index.php/homepage-9/bibliohrafichni-ohliady/2-uncategorised/420-ahatu-kristi.html|website=lib.ddpu.edu.ua|accessdate=2023-01-29|language=uk-ua|first=Super|last=User}}</ref>.

== Історія створення ==
Поїзд під назвою «Східний експрес» почав курсувати між Стамбулом і Парижем у 1883 році<ref>{{Cite web|title=Orient-Express {{!}} Luxury Travel, Europe Trip & Istanbul-Paris Route {{!}} Britannica|url=https://www.britannica.com/topic/Orient-Express|website=www.britannica.com|date=2023-12-21|accessdate=2024-02-17|language=en}}</ref>. У 1929 році потяг потрапив у сніговий замет неподалік від однієї з турецьких станцій. Цей епізод і став основою детектива{{sfn|Кристи|1997|с=683—684}}.

== Сюжет ==
Узимку знаменитому бельгійському детективові, який перебуває в Стамбулі, [[Еркюль Пуаро|Еркюлю Пуаро]], необхідно терміново виїхати до [[Англія|Англії]]. Але всі місця в знаменитому «[[Східний експрес|Східному експресі]]» були зайняті. Утім, директор залізничної компанії, мсьє Бук, давній друг Пуаро, сам їде в тому ж потязі й знаходить для Пуаро місце. На наступний ранок за сніданком Пуаро зауважує, що у вагоні перебувають люди різних національностей, які випадково зустрілися в цій подорожі. Один із пасажирів, американець, на прізвище Ретчетт, пропонує Пуаро стати його охоронцем за солідну суму, оскільки Ретчетту загрожують розправою, але Пуаро відмовляється. У наступну ніч Пуаро безперервно будять якісь лементи й стукоти, але потім наступає мертва тиша. Уранці виявляється, що поїзд через замети намертво зупинився десь на території [[Югославія|Югославії]], а містер Ретчетт лежить у своєму купе мертвий. Також з'ясовується, що двері замкнено зсередини, а вікно відчинено. Утім, місіс Габбард, літня говірка американка, стверджує, що через її купе, суміжне з купе Ретчеттом, уночі проходив якийсь чоловік.

Мсьє Бук просить Пуаро розслідувати цю справу і він погоджується. Спочатку справа виявляється досить дивною. На тілі вбитого виявляються дванадцять ножових ран, як смертельних, так і подряпин, нанесених як правшею, так і лівшею. Доказів у купі занадто багато, і всі вказують на людей, які, на перший погляд, не мають ніякого відношення до справи. Крім цього, алібі пасажирів взаємно підтверджуються людьми, зовсім не схожими один з одним. Так, наприклад, алібі лакея-англійця підтверджує італієць.

Пуаро вдається встановити особистість убитого. Таємничий Ретчетт виявляється Кассетті, організатором нашумілого [[викрадення]] й вбивства дитини Армстронгів (прототипом послужило викрадення дитини [[Чарльз Ліндберг|Ліндберга]], знаменитого льотчика), якому вдалося уникнути від правосуддя. Пуаро, виходячи з того, що всі пасажири та провідник щось недоговорюють, зробив висновок, що всі вони були пов'язані з родиною Армстронгів, включаючи француза-провідника.

== Розділи ==
{| class="wikitable"
!Частина 1. Факти
!Частина 2. Свідчення
!Частина 3. Пуаро сідає та поринає в роздуми
|-
|
# Важлива персона в “Таврському Експресі”
# Готель “Токатліан”
# Пуаро відхиляє пропозицію
# Крик посеред ночі
# Злочин
# Жінка
# Тіло
# Викрадення дитини Армстронгів
|
# Свідчення провідника
# Свідчення секретаря
# Свідчення камердинера
# Свідчення американської леді
# Свідчення шведської леді
# Свідчення російської княгині
# Свідчення графа та графині Андреній
# Свідчення полковника Арбетнота
# Свідчення містера Хардмана
# Свідчення італійця
# Свідчення міс Дебенхем
# Свідчення німкені-покоївки
# Підсумовуючи всі свідчення
# Огляд знаряддя вбивства
# Огляд багажу пасажирів
|
# Котрий із них?
# Десять питань
# Деякі можливі деталі
# Масна пляма на угорському паспорті
# Ім’я княгині Драгомирової
# Друга розмова з полковником Арбетнотом
# Ідентифікація Мері Дебенхем
# Подальші цікаві відкриття
# Пуаро пропонує два рішення
|}

== Екранізації ==
* 22 листопада 1974 року відбулася світова прем'єра [[Убивство у «Східному експресі» (фільм, 1974)|однойменного фільму]], знятого англійською студією EMI Film Distributors з [[Інгрід Бергман]], [[Шон Коннері|Шоном Коннері]], [[Лорен Беколл]] у ролях<ref>{{Citation|title=«Вбивство у «Східному експресі»» (1974, Murder on the Orient Express)|url=https://ua.kinorium.com/66780/|accessdate=2023-01-29|language=uk}}</ref>.
* 3 листопада 2017 року відбулася світова прем'єра [[Вбивство у «Східному експресі» (фільм, 2017)|однойменного фільму]], знятого американською студією [[20th Century Studios|Twentieth Century Fox]] з [[Кеннет Брана|Кеннеттом Брана]], [[Джонні Депп]]ом, [[Пенелопа Крус|Пенелопою Крус]] у ролях<ref>{{Citation|title=«Вбивство у «Східному експресі»» (2017, Murder on the Orient Express)|url=https://ua.kinorium.com/753345/|accessdate=2023-01-29|language=uk}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==

* {{Книга
|ref = Кристи
|автор = Кристи, Агата.
|заглавие =
|ответственный =
|год = 1997
|издание =
|место = М.
|издательство = Артикул
|том = 5
|страницы = 686
|страниц =
|isbn = 5-89538-003-4
|назва = Собрание сочинений / Пер. с англ., сост. А. Титов
}}
* [https://litarchive.in.ua/vbyvstvo-u-skhidnomu-ekspresi-ahata-kristi Вбивство у «Східному Експресі»] / пер. Андрій Сметюх
{{книга-доробити}}

{{Агата Крісті}}
[[Категорія:Романи Агати Крісті]]
[[Категорія:Романи 1934]]
[[Категорія:Детективні романи]]
[[Категорія:Британські романи, адаптовані як телесеріали]]

title: англ. Murder on the Orient Express

Жанр: детектив

Форма: роман

Автор: Агата Крісті

Опубліковано: 1 січня 1938

Країна: Велика Британія

Видавництво: Collins Crime Clubd

Цикл: canon of Hercule Poirotd

Попередній твір: Пес смерті

Наступний твір: Незакінчений портрет


text:
# Кілларні
Кілларні (англ. Killarney; ірл. Cill Airne) — місто в Ірландії, в графстві Керрі (провінція Манстер). Розташоване на південному заході країни, поряд з однойменним озером. Населення — 14 603 особи.

## Історія
Місто було засноване на початку XVII століття, проте в середині того ж століття війська Олівера Кромвеля зруйнували поселення, і по-справжньому місто знову відбудовувалося вже у XVIII столітті.
Переможець Irish Tidy Towns Competition 2011 року.

title: Кілларні

wikitext:
{{Місто}}
'''Кілларні'''<ref>Українська назва згідно з [https://chtyvo.org.ua/authors/Minekoresursiv_Ukrainy/Hazetyr_pokazhchyk_heohrafichnykh_nazv_svitu/ Газетирем (покажчиком) географічних назв світу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210504165225/https://chtyvo.org.ua/authors/Minekoresursiv_Ukrainy/Hazetyr_pokazhchyk_heohrafichnykh_nazv_svitu/ |date=4 травня 2021 }}. — К.: Мінекоресурсів України, 2006. — С. 816.</ref> ({{Lang-en|Killarney}}; {{Lang-ga|Cill Airne}}) — [[Населені пункти Ірландії|місто]] в [[Ірландія|Ірландії]], в графстві [[Керрі (графство)|Керрі]] (провінція [[Манстер]]). Розташоване на південному заході країни, поряд з однойменним озером. Населення — 14 603 особи.

== Історія ==
Місто було засноване на початку [[XVII століття]], проте в середині того ж століття війська [[Олівер Кромвель|Олівера Кромвеля]] зруйнували поселення, і по-справжньому місто знову відбудовувалося вже у [[XVIII століття|XVIII столітті]].

Переможець [[Irish Tidy Towns Competition]] 2011 року.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Ireland-geo-stub}}

{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Міста Ірландії]]
[[Категорія:Вікіпедія:Сторінки зі складним входом в Модуль:URL]]

title: Кілларні · англ. Killarney · ірл. Cill Airne

Країна: Ірландія

Адмінодиниця: Керрі

Міста-побратими: Мертл-Біч, Пляйнфельд (12 жовтня 2007), Кастільйоне-ді-Сицилія, Купер-Сіті

Номери автомобілів: KY

OSM: ↑332622 ·R (Керрі)


text:
# Битва за Адждабію
Перша битва за Адждабію - бій за місто Адждабія під час громадянської війни в Лівії.

## Хронологія

### Перша фаза (15-17 березня)
- 14 березня. Армійські частини прихильників Каддафі, які протягом декількох днів успішно вели наступ на позиції повстанців на сході країни, піддали артобстрілу місто Адждабія. За інформацією представників повстанців, 4 артилерійські снаряди впали у понеділок вранці у західних околицях Адждабії. Ніхто не постраждав.[6]
- 15 березня. За повідомленням лівійського телебачення, підрозділи лівійської армії зайняли місто Адждабія[7]. Винищувачі, захоплені повстанцями ще в самому початку масових заворушень, завдали серію ударів по військовим кораблям прихильникам, які обстрілювали Адждабію з моря[8].
- 16 березня. За повідомленням лівійського телебачення, Адждабія повністю очищена від повстанців[9][10]. Повстанці закріпилися на західних околицях міста і змогли досягти значних успіхів, відбивши танкову атаку прихильників Каддафі. Повстанці стверджують, що змогли підбити один танк супротивника, а також захопити ще сім танків. Сили прихильників спішно відступили на південні околиці Адждабії.[11]
- 17 березня. Повстанці відбили атаку урядових військ. Для відбиття атаки були задіяні танки, артилерію і гелікоптер. [12]

### Друга фаза (21-26 березня)
- 21-22 березня війська Каддафі були витіснені з околиць Бенгазі, і до 23 березня бої перемістилися до міста Адждабія, за 150 кілометрів на південь від оплоту повстанців у східній Лівії. Кореспондент телеканалу «Дождь» Орхан Джемаль, який перебував в східній Лівії повідомив про запеклі бої 22-23 березня біля Адждабії. Однак, крім стрілецької зброї, у повстанців іншого озброєння не було в той час, як війська Каддафі за раніше володіли важкою зброєю.[13][14]

- 24 березня повідомлялося про наявність «певної рейдової групи» військ Каддафі на півночі від Адждабії. Одночасно почалися бої на околицях Адждабії, звідки повстанці періодично відступали. По суті, дії повстанців зводилися до пошуку слабкого місця в позиціях лояльних Каддафі військ навколо Адждабії, зручного для проникнення в місто.[15]

- 26 березня вночі, як повідомляє Орхан Джемаль, після боїв на підступах до Адждабії, повстанці зуміли захопити Адждабію, але в самому місті, як повідомляється, боїв не було.

### Атака військ Каддафі на Адждабію
- 30 березня. Літаки міжнародної коаліції завдали удару по колоні лівійських урядових військ, що наступають у напрямі міста Адждабія. Повстанці, які поспішали сховатися від супротивника в Адждабії, побачивши наслідки авіаудару, почали святкувати і стріляти в повітря. Раніше протягом дня 30 березня вони в паніці відступали, кинувши міста Рас-Лануф і Брега, які перейшли під їх контроль кількома днями раніше.[16]
- 8-9 квітня повідомлялося про атаку військ Каддафі на Адждабію. Однак повстанці пізніше повідомили, що їм вдалося відбити атаку лоялістів на місто.[17]

- 16-18 квітня також повідомлялося про серйозне погіршення погодних умов (вітер до 9 балів, піщана буря), внаслідок чого авіація НАТО протягом декількох днів не могла здійснювати бойові операції в східній Лівії. У місті, велика частина населення якого вже евакуювалася, почалася паніка, проте лояльні Каддафі війська надалі спроби відбити Адждабію не робили.[18]

title: Битва за Адждабію

wikitext:
{{Infobox Military Conflict
|conflict = Адждабія
|partof = [[Громадянська війна в Лівії]]
|image =
|caption =
|date = [[14 березня]] — [[26 березня]] [[2011]]
|place = [[Адждабія]], [[Лівія]]
|result = Перемога повстанців
|combatant1 = [[Файл:Flag of Libya (1977).svg|30px|border]] Прихильники [[Муамар Каддафі|Муамара Каддафі]]
|combatant2 = [[Файл:Flag of Libya.svg|30px|border]] Противники Муамара Каддафі
[[Файл:NATO flag.svg|30px|border]] [[НАТО]]
|commander1 =
|commander2 =
|strength1 = 4 [[батальйон]]и піхоти при підтримці ВПС (до 16 березня)
|strength2 = 1 батальйон при підтримці декількох сотень ополченців
2 винищувача
3 гелікоптера
|casualties1 = 41 бійця вбито, 26 взято у полон, 7 танків знищено чи захоплено<ref>{{Cite web |url=http://www.time.com/time/world/article/0,8599,2059229,00.html?xid=rss-world |title=Rumors from an Encircled Town: The Fate of Ajdabiyah - TIME |accessdate=2011-11-02 |archive-date=2011-06-29 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110629044205/http://www.time.com/time/world/article/0,8599,2059229,00.html?xid=rss-world }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110629044205/http://www.time.com/time/world/article/0,8599,2059229,00.html?xid=rss-world |date=2011-06-29 }}</ref>
|casualties2 = 136 бійців вбито<ref>{{Cite web |url=http://articles.cnn.com/2011-03-23/world/libya.war_1_coalition-forces-airstrikes-libyan-leader-moammar-gadhafi?_s=PM:WORLD |title=Coalition airstrikes continue Thursday in Tripoli - CNN |accessdate=2011-11-02 |archive-date=2012-08-09 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120809170005/http://articles.cnn.com/2011-03-23/world/libya.war_1_coalition-forces-airstrikes-libyan-leader-moammar-gadhafi?_s=PM:WORLD }}</ref>, 175 пропало безвісти<ref>[http://blogs.aljazeera.net/live/africa/libya-live-blog-march-28# Libya Live Blog - March 28 | Al Jazeera Blogs]</ref>, 250 бійців поранено<ref>[http://news.scotsman.com/world/Fear-and-defiance-as-forces.6740082.jp Fear and defiance as forces battle for Ajdabiya - Scotsman.com News]</ref>, 1 танк знищено<ref>http://www.fox4now.com/story/14260354/libyan-forces-bombard-rebels-in-the-east-and-west?redirected=true{{Недоступне посилання}}</ref>.
}}
'''Перша битва за Адждабію''' - бій за місто [[Адждабія]] під час [[Громадянська війна в Лівії|громадянської війни в Лівії]].

== Хронологія ==
=== Перша фаза (15-17 березня) ===
* [[14 березня]]. Армійські частини прихильників Каддафі, які протягом декількох днів успішно вели наступ на позиції повстанців на сході країни, піддали артобстрілу місто Адждабія. За інформацією представників повстанців, 4 артилерійські снаряди впали у понеділок вранці у західних околицях Адждабії. Ніхто не постраждав.<ref>[http://www.news.mail.ru/politics/5499203/ Сили Каддафі обстрілюють місто Адждабія на сході Лівії]</ref>
* [[15 березня]]. За повідомленням лівійського телебачення, підрозділи лівійської армії зайняли місто Адждабія<ref>[http://www.gazeta.ru/news/lenta/2011/03/15/n_1747965.shtml Війська Каддафі зайняли місто Адждабія і починають наступ на Бенгазі]</ref>. Винищувачі, захоплені повстанцями ще в самому початку масових заворушень, завдали серію ударів по військовим кораблям прихильникам, які обстрілювали Адждабію з моря<ref>[http://www.newsland.ru/news/detail/id/655754/cat/94/ Винищувачі повстанців потопили кораблі Каддафі]</ref>.
* [[16 березня]]. За повідомленням лівійського телебачення, Адждабія повністю очищена від повстанців<ref>[http://korrespondent.net/world/1196769-sily-kaddafi-zahvatili-gorod-adzhdabiya Сили Каддафі захопили місто Адждабія]</ref><ref>[http://www.segodnya.ua/news/14232666.html Каддафі повернув собі контроль за Адждабією]</ref>. Повстанці закріпилися на західних околицях міста і змогли досягти значних успіхів, відбивши танкову атаку прихильників Каддафі. Повстанці стверджують, що змогли підбити один танк супротивника, а також захопити ще сім танків. Сили прихильників спішно відступили на південні околиці Адждабії.<ref>[http://rian.ru/arab_ly/20110315/354187302.html Сили Каддафі зайняли місто Адждабія, але повстанці ще пручаються]</ref>
* [[17 березня]]. Повстанці відбили атаку урядових військ. Для відбиття атаки були задіяні танки, артилерію і гелікоптер. <ref>[http://www.bbc.co.uk/news/world-africa-12769993 Libya: Rebel forces 'repel Ajdabiya attack']</ref>
=== Друга фаза (21-26 березня) ===
* [[21 березня|21]]-[[22 березня]] війська Каддафі були витіснені з околиць Бенгазі, і до 23 березня бої перемістилися до міста Адждабія, за 150 кілометрів на південь від оплоту повстанців у східній Лівії. Кореспондент телеканалу «[[Дождь]]» [[Джемаль Орхан Гейдарович|Орхан Джемаль]], який перебував в східній Лівії повідомив про запеклі бої 22-23 березня біля Адждабії. Однак, крім стрілецької зброї, у повстанців іншого озброєння не було в той час, як війська Каддафі за раніше володіли важкою зброєю.<ref>[http://tvrain.ru/news/orhan_dzhemal_o_tom_chto_proishodit_v_livii_8218-8218/#top 23 березня]</ref><ref>[http://tvrain.ru/news/boi_v_adzhdabii_8223-8223/ Бої в Адждабії]</ref>

* [[24 березня]] повідомлялося про наявність «певної рейдової групи» військ Каддафі на півночі від Адждабії. Одночасно почалися бої на околицях Адждабії, звідки повстанці періодично відступали. По суті, дії повстанців зводилися до пошуку слабкого місця в позиціях лояльних Каддафі військ навколо Адждабії, зручного для проникнення в місто.<ref>[http://tvrain.ru/news/vojna_v_livii_prodolzhaetsya_8229-8229/ Війна в Лівії триває]</ref>

* [[26 березня]] вночі, як повідомляє Орхан Джемаль, після боїв на підступах до Адждабії, повстанці зуміли захопити Адждабію, але в самому місті, як повідомляється, боїв не було.

=== Атака військ Каддафі на Адждабію ===
* [[30 березня]]. Літаки міжнародної коаліції завдали удару по колоні лівійських урядових військ, що наступають у напрямі міста Адждабія. Повстанці, які поспішали сховатися від супротивника в Адждабії, побачивши наслідки авіаудару, почали святкувати і стріляти в повітря. Раніше протягом дня 30 березня вони в паніці відступали, кинувши міста Рас-Лануф і Брега, які перейшли під їх контроль кількома днями раніше.<ref>[http://lenta.ru/news/2011/03/30/airstrike/ Коаліція завдала новий удар з наступаючим військам Каддафі]</ref>
* [[8-9 квітня]] повідомлялося про атаку військ Каддафі на Адждабію. Однак повстанці пізніше повідомили, що їм вдалося відбити атаку лоялістів на місто.<ref>[http://www.bbc.co.uk/news/mobile/world-africa-13027232 Libya conflict: Street battle rages for Ajdabiya]</ref>

* [[16-18 квітня]] також повідомлялося про серйозне погіршення погодних умов (вітер до 9 балів, піщана буря), внаслідок чого авіація НАТО протягом декількох днів не могла здійснювати бойові операції в східній Лівії. У місті, велика частина населення якого вже евакуювалася, почалася паніка, проте лояльні Каддафі війська надалі спроби відбити Адждабію не робили.<ref>[http://jordantimes.com/index.php?news=36625 Libyan rebels fear fresh attack on Ajdabiya]</ref>

== Примітки ==
{{примітки}}

[[Категорія:Лівійська громадянська війна]]

title: Адждабія

Дата: 14 березня — 26 березня 2011

Місце: Адждабія, Лівія

Результат: Перемога повстанців

title: Сторони

Прихильники Муамара Каддафі: Противники Муамара Каддафі · НАТО

title: Військові сили

4 батальйони піхоти при підтримці ВПС (до 16 березня): 1 батальйон при підтримці декількох сотень ополченців · 2 винищувача · 3 гелікоптера

title: Втрати

41 бійця вбито, 26 взято у полон, 7 танків знищено чи захоплено: 136 бійців вбито, 175 пропало безвісти, 250 бійців поранено, 1 танк знищено.


text:
# Коппер-Гілл (Аризона)
Коппер-Гілл (англ. Copper Hill) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Гіла штату Аризона. Населення — 158 осіб (2020).

## Географія
Коппер-Гілл розташований за координатами 33°26′0″ пн. ш. 110°44′55″ зх. д. / 33.43333° пн. ш. 110.74861° зх. д. (33.433316, -110.748494).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 19,04 км², з яких 19,03 км² — суходіл та 0,00 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 108 осіб у 47 домогосподарствах у складі 41 родини. Густота населення становила 6 осіб/км².  Було 63 помешкання (3/км²).
Расовий склад населення:
| - 98,1 % — білих - 1,9 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 0,0 %. Частка іспаномовних становила 14,8 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 13,0 % — особи молодші 18 років, 62,0 % — особи у віці 18—64 років, 25,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 54,2 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 103,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 100,0 чоловіків також старших 18 років.
Цивільне працевлаштоване населення становило 18 осіб. Основні галузі зайнятості: науковці, спеціалісти, менеджери — 50,0 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 50,0 %.

title: Коппер-Гілл (Аризона)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Коппер-Гілл
|оригінальна назва  = {{lang-en|Copper Hill}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Аризона
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Гіла (округ, Аризона)|Гіла]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 19,04
|висота центру НП   = 1257
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 5,67
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -7
|DST                    =  <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 928
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0415600
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Коппер-Гілл''' ({{lang-en|Copper Hill}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Гіла (округ, Аризона)|Гіла]] штату [[Аризона]]. Населення — 158 осіб (2020).

== Географія ==
Коппер-Гілл розташований за координатами {{Coord|33|26|0|N|110|44|55|W|type:city_region:US-DE}} (33.433316, -110.748494){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 19,04 км², з яких 19,03 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,00 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 108
| 2020 = 158
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало 108 осіб у 47 домогосподарствах у складі 41 родини. [[Густота населення]] становила 6 осіб/км².  Було 63 помешкання (3/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 98,1 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,9 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 0,0 %. Частка іспаномовних становила 14,8 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 13,0 % — особи молодші 18 років, 62,0 % — особи у віці 18—64 років, 25,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 54,2 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 103,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 100,0 чоловіків також старших 18 років.

Цивільне працевлаштоване населення становило 18 осіб. Основні галузі зайнятості: науковці, спеціалісти, менеджери — 50,0 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 50,0 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Гіла (округ, Аризона)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Аризони]]
[[Категорія:Населені пункти округу Гіла (Аризона)]]

title: Країна

Штат: Аризона

Округ: Гіла

Населення: 158 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 5,67 осіб/км²

OSM: ↑162018 ·R (Аризона, Гіла)


text:
# Стівен Куффлер
Стівен Вільям Куффлер (* 24 серпня 1913 — †11 жовтня 1980) — видатний угорсько-американський вчений нейрофізіолог.
Його часто іменують «батьком сучасної нейробіології». Він заснував відділ нейробіології у Гарвардському університеті в 1966 році. Стівен зробив значний внесок для сучасного розуміння зору, нейрокодування і нейрональних основ поведінки. Він відомий також завдяки роботам по дослідженню нейром'язових з'єднань у жаб, пресинаптичному інгібуванні і вивченню ролі нейротрансмітеру ГАМК. В 1950 році Стівен Куффлер вперше зареєстрував реакції гангліозних клітин сітківки на світлові плями у кішки, поклавши таким чином початок дослідженню рецептивних полів нейронів сітківки і механізмів обробки зорової інформації загалом.

## Відзнаки і нагороди
Стівен Куффлер був широко відомий як оригінальний і творчий нейробіолог. В 1972 році він отримав премію Луїзи Гросс Хоровіц від Колумбійського університету. Стівен був обраний до Національної Академії Наук США в 1964 і до Лондонського королівського товариства як закордонний член в 1971 році.
Детальний і авторитетний огляд внеску Стівена Куффлера в нейробіологію і опис його життя загалом зробив Бернард Кац.

## Зовнішні посилання
- Офіційний сайт премії Луїзи Ґросс Хоровіц

title: Стівен Куффлер

wikitext:
{{Науковець
| ім'я               = Стівен Вільям Куффлер
| ім'я_мовою_оригінала = {{lang-en|Stephen William Kuffler}}
| зображення            = Kuffler.jpg
| зображення_розмір =250 px
| зображення_підпис =
| дата народження = 24.8.1913
| місце народження =
| дата смерті = 11.10.1980
| місце смерті =
| резиденція =
| громадянство = {{USA}}
| національність = {{HUN}}
| галузь = [[нейробіологія]]
| заклад = [[Гарвардський університет]]
| Alma Mater =
| відомий через =
| звання =
| ступінь =
| керівник =
| учні =
| нагороди = Премія Луїзи Гросс Хоровіц від [[Колумбійський університет|Колумбійського університету]] (1972)
| примітки =
| особиста_сторінка =
}}
'''Стівен Вільям Куффлер''' (* [[24 серпня]] [[1913]] — †[[11 жовтня]] [[1980]]) — видатний угорсько-американський вчений [[нейрофізіологія|нейрофізіолог]].
Його часто іменують «батьком сучасної нейробіології». Він заснував відділ нейробіології у [[Гарвардський університет|Гарвардському університеті]] в [[1966]] році. Стівен зробив значний внесок для сучасного розуміння [[переробка зорової інформації|зору]], [[нейрокодування]] і нейрональних основ поведінки. Він відомий також завдяки роботам по дослідженню нейром'язових з'єднань у жаб, [[Хімічний синапс|пресинаптичному інгібуванні]] і вивченню ролі [[нейротрансмітер]]у [[Гамма-аміномасляна кислота|ГАМК]]. В [[1950]] році Стівен Куффлер вперше зареєстрував реакції [[гангліозні клітини|гангліозних клітин]] [[сітківка|сітківки]] на світлові плями у кішки, поклавши таким чином початок дослідженню [[рецептивне поле|рецептивних полів]] нейронів сітківки і механізмів обробки зорової інформації загалом.

== Відзнаки і нагороди ==
Стівен Куффлер був широко відомий як оригінальний і творчий нейробіолог. В 1972 році він отримав премію Луїзи Гросс Хоровіц від [[Колумбійський університет|Колумбійського університету]]. Стівен був обраний до [[Національна академія наук США|Національної Академії Наук США]] в 1964 і до [[Лондонське королівське товариство|Лондонського королівського]] товариства як закордонний член в 1971 році.

Детальний і авторитетний огляд внеску Стівена Куффлера в нейробіологію і опис його життя загалом зробив [[Бернард Кац]].<ref>Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, vol. 28, pp. 225-59, 1982</ref><ref>Steve, Remembrances of Stephen W. Kuffler, compiled and introduced by U. J. McMahan (Sunderland, Mass.: Sinauer Associates, 1990</ref>

== Див. також ==
* [[Ерік Кендел]]
* [[Торстен Візел]]
* [[Девід Х'юбел]]
* [[Сеймур Бензер]]
* [[Гюнтер Стент]]

== Посилання ==
{{reflist}}
* [http://www.nap.edu/html/biomems/skuffler.html Stephen W. Kuffler's] Біографія членів Національної академії наук США (англ.)

== Зовнішні посилання ==
* [http://www.cumc.columbia.edu/horwitz/ Офіційний сайт премії Луїзи Ґросс Хоровіц]

{{DEFAULTSORT:Куффлер Стівен}}
[[Категорія:Фізіологи США]]
[[Категорія:Нейробіологи США]]
[[Категорія:Угорські фізіологи]]
[[Категорія:Члени і члени-кореспонденти Національної академії наук США]]
[[Категорія:Угорські емігранти до США]]

title: англ. Stephen William Kuffler

Народився: 24 серпня 1913 · Австро-Угорщина

Помер: 11 жовтня 1980 (67 років) · Вудс-Гоул, Барнстейбл, Массачусетс, США

Місце проживання: Угорщина

Національність: Угорщина

Діяльність: професор, невролог, фізіолог

Alma mater: Віденський університет

Галузь: нейробіологія

Заклад: Гарвардський університет

Науковий ступінь: докторський ступінь

Науковий керівник: Джон Еклс

Членство: Лондонське королівське товариство · Австрійська академія наук · Національна академія наук США · Баварська академія наук · Американська академія мистецтв і наук · Данська королівська академія наук

Нагороди: Премія Луїзи Гросс Хоровіц від Колумбійського університету (1972)


text:
# Вулкан Геодезистів
Вулкан Геодезистів — згаслий вулкан в Анаунському вулканічному районі Серединного хребта півострова Камчатка. Розташовується у південно-західній частині району, між вулканами Анаун та Будулі.
Формою є правильний пологий щит діаметром 6 км і площею 28,5 км². Абсолютна висота — 1170 м, відносна — 370 м. Обсяг виверженого матеріалу (базальту) приблизно 3,5 км³.
Схили вулкана є розвалом глиб, які не зазнали ерозії, що вказує на голоценовий період його формування . Невелике вулканічне поле розташоване на південь від вулкана. Спочатку були сумніви у вулканічному походженні гори Геодезистів, але морфологічний аналіз порід показав протилежне. Крім базальтів зустрічаються і андезити. Остання вулканічна активність вулкана не відома.

title: Вулкан Геодезистів

wikitext:
{{Гора|назва=Вулкан Геодезистів|тип=Щитовий|вік=Голоцен|місцева назва=|координати={{coord|56|20|2|N|158|40|48|E|type:mountain}}|країна=Росія|регіон=Камчатка|мапа=|гірська_система=Серединний хребет|висота=1170 м|зображення=Вулкан Геодезистов (НАСА).jpg|підпис=Район вулкана Геодезистів. Знімок супутника Терра (НАСА).|CoordScale=500000}}

'''Вулкан Геодезистів''' — згаслий [[вулкан]] в Анаунському вулканічному районі [[Серединний хребет|Серединного хребта]] [[Камчатський півострів|півострова Камчатка]]. Розташовується у південно-західній частині району, між вулканами Анаун та Будулі.

Формою є правильний пологий [[Щитовий вулкан|щит]] діаметром 6 [[Кілометр|км]] і площею 28,5 км². Абсолютна висота — 1170 м, відносна — 370 м. Обсяг виверженого матеріалу ([[Базальт|базальту]]) приблизно 3,5 км³.

Схили вулкана є розвалом глиб, які не зазнали ерозії, що вказує на [[Голоцен|голоценовий]] період його формування <ref name="Aprodov">
{{Книга
|автор = Огородов Н. В., Кожемяка Н. Н., Важеевская А. А., Огородова А. С.
|заголовок = Вулканы и четвертичный вулканизм Срединного хребта Камчатки. — Ч. 2. Каталог вулканов Срединного хребта
|посилання = http://www.kamchatsky-krai.ru/volcano/anaunsky_rayon/anaunsky_rayon_main.htm
|видання =
|місце = М.
|видавництво = Наука
|рік = 1972
|сторінки = 192
|сторінок =
}}
</ref>. Невелике [[вулканічне поле]] розташоване на південь від вулкана. Спочатку були сумніви у вулканічному походженні гори Геодезистів, але морфологічний аналіз порід показав протилежне. Крім базальтів зустрічаються [[Андезит|і андезити]]. Остання вулканічна активність вулкана не відома.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* Вулкан Геодезистов (англ.). Global Volcanism Program.  Smithsonian Institution.
* [http://volcanolive.com/geodesistoy.html Volcano Live — John Seach]
* [http://ava.jpl.nasa.gov/volcano.php?id=1000-38- Снимки НАСА в разных спектрах района вулкана Геодезистов] Архивная копия от 8 февраля 2017 на Wayback Machine
[[Категорія:Згаслі вулкани]]
[[Категорія:Вулкани Камчатського краю]]

Країна: Росія

Регіон: Камчатка

Система: Серединний хребет

Тип: Щитовий

Вік: Голоцен


text:
# Ернеста Бізі
Ернеста Леньяні Бізі (італ. Ernesta Legnani Bisi; 18 червня 1788, Мілан, Австрійська імперія — 13 листопада 1859, Мілан) — італійська художниця і гравер.

## Життя і творчість
Народившись у Мілані, вона стала студенткою Академії Брери, де навчалася під керівництвом Джузеппе Лонгі. Була визнана блискучою ученицею і отримала премію в 1810 році за дизайн Академії. У 1811 році вийшла заміж за Джузеппе Бізі з Генуї, художника і професора Академії, від якого мала п'ятеро дітей.
Була рішучою прихильницею об'єднання Італії. та подругою багатьох жінок карбонаріїв, таких як художниця Б'янка Мілезі. У своєму вірші «Dodes sonitt all'abaa Giovan» Карло Порта згадував її: «È in tra i donn la Milesi, la Legnana» («Серед жінок, Мілезі, Леньяна»).
У своїй художній діяльності Бізі присвятила себе переважно портретам. У техниці гравюри на міді вона відтворила п'ять творів італійських художників Франческо Франча, Марко д'Оджіоно, Джакомо Каведоне, Якопо Пальма та Паріс Бордоне для Пінакотеки Брера в Мілані, а також портрети видатних італійців Марії Гаетани Аньєзі, Вітторії Колонни та Джованні Баттіста Монтеджіа. Виконувала також портрети аквареллю.
Дві її дочки також стали художницями: Антуанетта (1813—1866) і Фульвія (1818—1911).

## Bibliografia
- Vite e ritratti di illustri italiani, Padova, Tipografia Bettoni, 1812
- Pietro Zani, Enciclopedia metodica critico-ragionata delle Belle Arti, 21 voll., Parma, Tipografia ducale, 1817—1824
- Agostino Mario Comanducci, Dizionario illustrato dei pittori e incisori italiani moderni, I, Milano, S. A. Grafitalia già Pizzi & Pizio, 1945, p. 72
- Federico Piscopo, Bianca Milesi. Arte e patria nella Milano risorgimentale, Crespano di Pieve del Grappa, 2020.

## Вибрані твори
- Портрет Марії Аньєзі
- Вітторія Колонна
- Джованні Баттіста Монтеджа

title: Ернеста Бізі

wikitext:
{{Otheruses|Бізі}}
{{Художник
| Ім'я                = Ернеста Бізі
| Оригінал імені      = {{lang-it|Ernesta Legnani Bisi}}
| Фото                =
| Ширина              =
| Підпис              =
| Ім'я при народженні =
| Дата народження     = 18.6.1788
| Місце народження    =
| Дата смерті         = 13.11.1859
| Місце смерті        =
| Національність      =
| Громадянство        =
| Жанр                =
| Навчання            =
| Напрямок            =
| Роки творчості      =
| Покровитель         =
| Вплив               =
| Вплив на            =
| Премії              =
| Твори               =
| Сайт                =
}}
'''Ернеста Леньяні Бізі''' ({{lang-it|Ernesta Legnani Bisi}}; [[18 червня]] [[1788]], [[Мілан]], [[Австрійська імперія]] — [[13 листопада]] [[1859]], [[Мілан]]) — [[італія|італійська]] художниця і [[гравер]].

== Життя і творчість ==
Народившись у Мілані, вона стала студенткою [[Академія Брери|Академії Брери]], де навчалася під керівництвом Джузеппе Лонгі. Була визнана блискучою ученицею і отримала премію в 1810 році за дизайн Академії. У 1811 році вийшла заміж за [[Джузеппе Бізі]] з [[Генуя|Генуї]], художника і професора Академії, від якого мала п'ятеро дітей.

Була рішучою прихильницею [[Рісорджименто|об'єднання Італії.]] та подругою багатьох жінок [[карбонарії]]в, таких як художниця [[Б'янка Мілезі]]. У своєму вірші «Dodes sonitt all'abaa Giovan» [[Карло Порта]] згадував її: «È in tra i donn la Milesi, la Legnana» («Серед жінок, Мілезі, Леньяна»).

У своїй художній діяльності Бізі присвятила себе переважно портретам. У техниці гравюри на міді вона відтворила п'ять творів італійських художників [[Франческо Франча]], Марко д'Оджіоно, [[Джакомо Каведоне]], [[Якопо Пальма Молодший|Якопо Пальма]] та [[Паріс Бордоне]] для [[Пінакотека Брера|Пінакотеки Брера]] в Мілані, а також портрети видатних італійців [[Марія Ґаетана Аньєзі|Марії Гаетани Аньєзі]], [[Вітторія Колонна|Вітторії Колонни]] та [[Джованні Баттіста Монтеджіа]]. Виконувала також портрети аквареллю.

Дві її дочки також стали художницями: Антуанетта (1813—1866) і Фульвія (1818—1911).

== Література ==

== Bibliografia ==
* ''Vite e ritratti di illustri italiani'', Padova, Tipografia Bettoni, 1812
* Pietro Zani, ''Enciclopedia metodica critico-ragionata delle Belle Arti'', 21 voll., Parma, Tipografia ducale, 1817—1824
* Agostino Mario Comanducci, ''Dizionario illustrato dei pittori e incisori italiani moderni'', I, Milano, S. A. Grafitalia già Pizzi & Pizio, 1945, p. 72
* Federico Piscopo, ''Bianca Milesi. Arte e patria nella Milano risorgimentale'', Crespano di Pieve del Grappa, 2020.

== Вибрані твори ==
<gallery>
File:VillaTrivulzioLocate1840.jpg
File:Maria Gaetana Agnesi bulino.jpg| Портрет [[Марія Ґаетана Аньєзі|Марії Аньєзі]]
File:Vittoria Colonna bulino.jpg|[[Вітторія Колонна]]
File:Giambattista Monteggia.jpg|Джованні Баттіста Монтеджа
File:Portret van Gian Domenico Romagnosi, RP-P-1909-4752.jpg
File:Gaetano Stelzi.png
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.enciclopediadelledonne.it/biografie/ernesta-legnani-bisi/ Ернеста Бізі {{ref-it}}]
* [https://www.lombardiabeniculturali.it/stampe/autori/4729/ Твори Ернести Бізі]
{{Бібліоінформація}}
{{ВП-портали|Мистецтво|Італія}}
{{DEFAULTSORT:Бізі Ернеста}}
[[Категорія:Італійські художниці]]
[[Категорія:Акварелісти]]
[[Категорія:Італійські художники-портретисти]]
[[Категорія:Художники-ілюстратори Італії]]
[[Категорія:Гравери XIX століття]]

title: італ. Ernesta Legnani Bisi

Народження: 18 червня 1788 · Мілан, Austrian Lombardyd, Австрійська імперія

Смерть: 13 листопада 1859 (71 рік)

Жанр: портрет

Навчання: Академія Брери

Діяльність: гравірувальниця, художниця

У шлюбі з: Giuseppe Bisid

Діти: Antonietta Bisid і Fulvia Bisid

італ. Ernesta Legnani Bisi: Ернеста Бізі у Вікісховищі


text:
# Іса (руна)
Іса (англ. Isaz) — одинадцята руна германського Старшого (першого) Футарка. Відповідник кириличній літері І (або латиничній I). Назва руни означає «лід».
Пряме примордиальне значення: зупинка або перепона. Психологічні блоки, що заважають мисленню або діяльності, також образи. Бездіяльність або час для того, щоб розібратися в собі. Очікування невідворотного, пошук ясності. Іса підсилює значення рун, що розташовані поряд.
Протилежне до нього примордіальне значення (іса не може бути повернено назад, проте може залишатися в опозиції): манія величі, егоїзм, нудьга. Зрада, ілюзії, обман, хитрість, змова.

title: Іса (руна)

wikitext:
[[Файл:Runic_letter_isaz.svg|framed|Іса]]
'''Іса''' (англ. '''Isaz''') — одинадцята [[Руни|руна]] германського [[Футарк#Класифікація|Старшого (першого) Футарка]]. Відповідник кириличній літері '''І''' (або латиничній '''I'''). Назва руни означає «лід».

Пряме примордиальне значення: зупинка або перепона. Психологічні блоки, що заважають мисленню або діяльності, також образи. Бездіяльність або час для того, щоб розібратися в собі. Очікування невідворотного, пошук ясності. ''Іса'' підсилює значення рун, що розташовані поряд.

Протилежне до нього ''примордіальне значення'' (''іса'' не може бути повернено назад, проте може залишатися в опозиції): манія величі, егоїзм, нудьга. Зрада, ілюзії, обман, хитрість, змова.

== Див. також ==
* [[Слов'янські руни]]
* [[Руни Одіна]]
* {{Тл|Script}} — шаблон для відображення рунічної писемності.

== Джерела ==
* ''Ральф Х. Блюм'', «Книга рун» (Руны викингов), под общ. ред. [[Платов Антон Валерійович|Платова Антона]], пер. с англ. Ласточкин С. Е., Фаминская Т. В., изд. «София», г. [[Москва]], 2000 г. — 192 с. ISBN 5-220-00334-8 {{ref-ru}}
* ''[[Гвідо фон Ліст|Гвидо фон Лист]]'', «[http://www.litmir.co/bd/?b=167729 Тайна рун] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161222164709/http://www.litmir.co/bd/?b=167729 |date=22 грудня 2016 }}», общая редакция '''[[Платов Антон Валерійович|Антона Платова]]''', перевод с англ. Л. Колотушкиной, — г. [[Москва]], изд. «Гелиос»-«София», 2001 г. — 144 с. ISBN 5-220-00439-5, ISBN 5-344-00095-2. {{ref-ru}}
* ''Эдред Торссон'', «Источник судьбы» (научно-популярное издание), под общ. ред. [[Платов Антон Валерійович|Платова Антона]], пер. с англ. Емельяновой М., Коровина М., изд. «Гелиос», изд. «София», г. [[Москва]], 2002 г. — 176 с. ISBN 5-344-00079-0 {{ref-ru}}
* {{книга
|автор = Эдред Торссон.
|заголовок = Северная магия
|посилання = http://www.libland.ru/?mod=library&sort=razdel&sub=magic&id=397&list=1
|місце = [[Київ|Киев]]
|видавництво = «София»
|рік = 1997
|сторінки = 256
|серія = Мистерии германских народов
|isbn = 966-7319-01-6
}} {{ref-ru}}
* [[Стівен Флаверс|Stephen Edred Flowers]] (pen-name «Edred Thorsson»), «Runecaster's Handbook (At the Well of Wyrd)», Samuel Weiser Inc., York Beach, 1988 {{ref-en}}
* [[Стівен Флаверс|Stephen Edred Flowers]] (pen-name «Edred Thorsson»), «The Secret of the Runes», Destiny Books. 1988. ISBN 0-89281-207-9. {{ref-en}}
* ''[[Гвідо фон Ліст|Guido von List]]'', «Das Geheimnis der Runen». [Vienne. 1908. {{ref-de}}

== Посилання ==
* [http://meanings.ru Руни старшого футарка — онлайновий довідник] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220322145213/http://meanings.ru/ |date=22 березня 2022 }}
* [https://web.archive.org/web/19981202155131/http://members.aol.com/JehanaS/futhark/aett1.html Перший Футарк]

{{Руни}}
{{Спецсимволи}}
{{ВП-портали|Історія|Міфологія}}
{{DEFAULTSORT:Іса (руна)}}
[[Категорія:Руни]]
[[Категорія:Графеми]]


text:
# Реймор
Реймор (англ. Raymore) — місто (англ. city) в США, в окрузі Кесс штату Міссурі. Населення — 22 941 особа (2020).

## Географія
Реймор розташований за координатами 38°48′12″ пн. ш. 94°27′30″ зх. д. / 38.80333° пн. ш. 94.45833° зх. д. (38.803303, -94.458320).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 45,97 км², з яких 45,52 км² — суходіл та 0,44 км² — водойми.

## Демографія

### Перепис 2010
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 19 206 осіб у 7001 домогосподарстві у складі 5306 родин. Густота населення становила 418 осіб/км².  Було 7421 помешкання (161/км²).
Расовий склад населення:
| - 87,8 % — білих - 7,8 % — чорних або афроамериканців - 0,8 % — азіатів - 0,4 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів |

До двох чи більше рас належало 2,4 %. Частка іспаномовних становила 3,2 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 28,5 % — особи молодші 18 років, 57,8 % — особи у віці 18—64 років, 13,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 92,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 83 368 доларів США (медіана — 74 293), а середній дохід на одну сім'ю — 93 578 доларів (медіана — 83 029). Медіана доходів становила 58 264 долари для чоловіків та 47 183 долари для жінок. За межею бідності перебувало 3,9 % осіб, у тому числі 4,3 % дітей у віці до 18 років та 5,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 9807 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 23,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 11,4 %, роздрібна торгівля — 10,6 %, виробництво — 10,1 %.

### Перепис 2000
За даними перепису 2000 року
на території муніципалітету мешкало 11 146 людей, було 4 038 садиб та сімей.
Густота населення становила 253,3 осіб/км². З 4 038 садиб у 41,4% проживали діти до 18 років, подружніх пар, що мешкали разом, було 68,5%,
садиб, у яких господиня не мала чоловіка — 7,6%, садиб без сім'ї — 21,3%.
Власники 11,5% садиб мали вік, що перевищував 65 років, а в 18,9% садиб принаймні одна людина була старшою за 65 років. Кількість людей у середньому на садибу становила 2,72, а в середньому на родину 3,1.
Середній річний дохід на садибу становив 56 007 доларів США, а на родину — 62 135 доларів США. Чоловіки мали дохід 42 451 доларів, жінки — 28 518 доларів. Дохід на душу населення був 22 496 доларів. Приблизно 2,2% родин та 3,1% населення жили за межею бідності.

title: Реймор

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Реймор
|оригінальна назва  = {{lang-en|Raymore}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Міссурі (штат){{!}}Міссурі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Кесс (округ, Міссурі)|Кесс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 45,97
|висота центру НП   = 333
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 417,79
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 816
|поштовий індекс        = 64083
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 2960752
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Реймор''' ({{lang-en|Raymore}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Кесс (округ, Міссурі)|Кесс]] штату [[Міссурі (штат)|Міссурі]]. Населення — {{formatnum:22941}} особа (2020).

== Географія ==
Реймор розташований за координатами {{Coord|38|48|12|N|94|27|30|W|type:city_region:US-DE}} (38.803303, -94.458320){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 45,97 км², з яких 45,52 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,44 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1880 = 83
| 1900 = 271
| 1910 = 218
| 1920 = 182
| 1930 = 222
| 1940 = 207
| 1950 = 208
| 1960 = 268
| 1970 = 587
| 1980 = 3154
| 1990 = 5592
| 2000 = 11146
| 2010 = 19206
| 2020 = 22941
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=29 серпня 2018|archive-date=12 травня 2015|archive-url=https://www.webcitation.org/6YSasqtfX?url=http://www.census.gov/prod/www/decennial.html}}</ref>
}}

=== Перепис 2010 ===
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:19206}} осіб у {{formatnum:7001}} домогосподарстві у складі {{formatnum:5306}} родин. [[Густота населення]] становила 418 осіб/км².  Було 7421 помешкання (161/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 87,8 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 7,8 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,8 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,4 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
|}
До двох чи більше рас належало 2,4 %. Частка іспаномовних становила 3,2 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 28,5 % — особи молодші 18 років, 57,8 % — особи у віці 18—64 років, 13,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 92,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 88,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:83368}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:74293}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:93578}} доларів (медіана — {{formatnum:83029}}). Медіана доходів становила {{formatnum:58264}} долари для чоловіків та {{formatnum:47183}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 3,9 % осіб, у тому числі 4,3 % дітей у віці до 18 років та 5,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:9807}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 23,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 11,4 %, роздрібна торгівля — 10,6 %, виробництво — 10,1 %.

=== Перепис 2000 ===
За даними перепису 2000 року<ref name="GR2">{{UScensus-2010CA}}</ref>
на території муніципалітету мешкало 11 146 людей, було 4 038 садиб та сімей.
[[Густота населення]] становила 253,3 осіб/км². З 4 038 садиб у 41,4% проживали діти до 18 років, подружніх пар, що мешкали разом, було 68,5%,
садиб, у яких господиня не мала чоловіка — 7,6%, садиб без сім'ї — 21,3%.
Власники 11,5% садиб мали вік, що перевищував 65 років, а в 18,9% садиб принаймні одна людина була старшою за 65 років. Кількість людей у середньому на садибу становила 2,72, а в середньому на родину 3,1.

Середній річний дохід на садибу становив 56 007 [[долар США|доларів США]], а на родину — 62 135 доларів США. Чоловіки мали дохід 42 451 доларів, жінки — 28 518 доларів. Дохід на душу населення був 22 496 доларів. Приблизно 2,2% родин та 3,1% населення жили за межею бідності.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Кесс (округ, Міссурі)}}

[[Категорія:Міста Міссурі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Кесс (Міссурі)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1874]]

title: Країна

Штат: Міссурі

Округ: Кесс

Густота населення: 417,79 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Шиллато
Шиллато (італ. Scillato, сиц. Scillatu) — муніципалітет в Італії, у регіоні Сицилія,  метрополійне місто Палермо.
Шиллато розташоване на відстані близько 470 км на південь від Рима, 60 км на південний схід від Палермо.
Населення — 608 осіб (2014).
Щорічний фестиваль відбувається 20 серпня. Покровитель — Maria SS. della Catena.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 8 іноземців з 3 країн, серед них 6 громадян країн Євросоюзу.

## Сусідні муніципалітети
- Кальтавутуро
- Черда
- Коллезано
- Ізнелло
- Поліцці-Дженероза
- Склафані-Баньї

title: Шиллато

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Шиллато
 | місцева_назва = Scillato
 | герб          = <!-- Scillato-Stemma.png -->
 | регіон        = SIC <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = PA <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 37
 | latm   = 51
 | lats   = 0
 | longd  = 13
 | longm  = 54
 | longs  = 0
 | висота = 218
 | населення     = 591
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 30,89
 | густота       = 18,6
 | поштові_індекси  = 90020
 | телефонний_код = 0921
 | код_ISTAT     = 082081
 | покровитель   = Madonna della Catena|Maria SS. della Catena
 | мер           = Frisa Giuseppe
 | обраний       = 1-6-2015
 | www           = http://www.comunescillato.pa.it/
}}

'''Шиллато''' ({{lang-it|Scillato}}, {{lang-scn|Scillatu}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Сицилія]],  [[Палермо (метрополійне місто)|метрополійне місто Палермо]].

Шиллато розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 470 км на південь від [[Рим|Рима]], 60 км на південний схід від [[Палермо]].

Населення — {{formatnum:608}} {{МНОЖИНА:608|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=26 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Щорічний фестиваль відбувається 20 серпня. Покровитель — Maria SS. della Catena.

== Демографія ==
{{Демографія/Scillato}}
{{Іноземці в Італії | назва=Шиллато | дата=1 січня 2023 року
 | всього=8 | країн=3 | Укр=0 | ЄС=6 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Кальтавутуро]]
* [[Черда]]
* [[Коллезано]]
* [[Ізнелло]]
* [[Поліцці-Дженероза]]
* [[Склафані-Баньї]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів метрополійного міста Палермо]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Палермо}}
{{Noimg}}

title: Шиллато · Scillato

Регіон: Сицилія

Провінція: Палермо

title: Розміщення

title: Влада

Мер: Frisa Giuseppe (1-6-2015)