text:
# Чекаль Олексій Георгійович
Олексі́й Георгійович Че́каль  (нар. 28 червня 1973, м. Слов'янськ) — російсько-український каліграф та мистецтвознавець, дизайнер, художній керівник студії графічного дизайну PanicDesign. Випускник Харківській академії дизайну і мистецтв, кафедри реставрації та експертизи творів мистецтва.
Працює у сфері книжкового, виставкового та плакатного дизайну, дизайну на релігійну тематику. Автор численних рекламних матеріалів, виставкових експозицій, книжкових оформлень, логотипів та проєктів з комерційної стилістики. Створює графічні стилі для Церков та Храмів, розробляє проєкти, пов'язані із написами в сакральному мистецтві та в храмовому просторі.
Проводить семінари і майстер-класи з каліграфії, дизайну та історії розвитку писемності. Учасник, куратор та організатор численних виставок у Європі, Україні та Росії, організатор та учасник фестивалів художніх мистецтв та перформансів. Інтереси як історика мистецтва зосереджені на ранньохристиянському мистецтві Візантії, Близького Сходу, Європи, а також пов'язані з історією шрифту та книжкових рукописних традицій.

Є автором виставкових проєктів, книжкових оформлень присвячених історії переслідувань Російської Православної Церкви після Жовтневого перевороту та культурній і духовній спадщині російського зарубіжжя XX століття. Після російського вторгнення в Україну (2022) концентрується на створенні дизайнерських графічних доробок для Православної Церкви України, сил оборони та волонтерського руху.
Своїм найбільш важливим досягненням вважає створення художнього стилю (графічного образу та шрифтів) для Православної Церкви України (2019), зокрема знаменитого «хреста ПЦУ», та об’єднавчого собору ПЦУ. Також в портфоліо дизайнера є проєкти розпису храмів для Російської Православної Церкви (2014—2016), і розпис у храмі Великомученика Пантелеймона (Нижній Новгород, Росія) він називає своїм найважчим досвідом аскетичної праці. Має дизайнерські роботи для Греко-католицької й Римо-католицької Церков. Створив графічний стиль до 100 річчя Харківської державної академії дизайну і мистецтв (ХДАДМ) та оновив дизайн Вісника ХДАДМ. Автор шрифту «ХУДПРОМ», який застосовується на новому сайті ХДАДМ.
Аспірант (2006, 2024) ХДАДМ. Член асоціації дизайнерів-графіків «4БЛОК», учасник московської творчої співдружності «Артос» (2013, Росія) та член редакційної ради альманаху «Дари» (2015, Росія), учасник Гільдії Храмоздателів (2014, Росія),  запрошений викладач каліграфії у Російській Академії Мистецтв у Флоренції (2017, Італія). Науковий співробітник Музею книги і друкарства України, кандидат у члени-кореспонденти Національної академії мистецтв України (2024).
Публікації, присвячені творчості О. Чекаля, належать переважно до корпусу артжурналістики і фіксують конкретні події, у яких брав участь художник.

## Життєпис
Олексій Чекаль народився 1973 р. в м. Слов’янськ Донецької області. Початкову художню освіту отримував у Києві, у спеціалізованій Республіканській середній художній школі імені Т. Г. Шевченка (РХСШ). Після аварії на Чорнобильській АЕС (1986 р.), родина Чекалей переїхала на схід України і першим прихистком стали приміщення на території санаторію «Святі гори». Художнє навчання продовжив в Харківському художньому училищі (1989–1994). Серед викладачів Чекалю найбільше запам’яталися Михайло Сердюк, Юрій Киянський, Анатолій Луценко. З особливою вдячністю художник згадує Володимира Старікова, який навчив аналізувати форму, розуміти принципи формоутворення. Харизма Володимира Старікова захоплювали учнів, а роботи як художника книги певною мірою підштовхнули Олексія зробити паралельно другу дипломну роботу – проєкт графічного рішення книжки Хуана Рамона Хіменеса «Платеро і я».
Чекаль планував продовжити навчання в Харківській академії дизайну і мистецтв (ХДАДМ) за спеціалізацією «станкова графіка», але, за результатами попереднього відбору, вступив до новоствореної кафедри реставрації живопису за спеціальністю «реставрація та консервація творів мистецтв» (1994). Самостійно вивчав цифрові технології та у 2000 р. став працювати графічним дизайнером студії PanicDesign, одночасно завершуючи диплом з реставрації живопису. Після завершення навчання у 2000 році, вступив (вперше) до аспірантури ХДАДМ.
Подорож до Сирії у 2005 р., разом з художником–реставратором Всеросійського художнього науково-реставраційного центру ім. академіка Грабаря (Москва, Росія) Адольфом Овчинніковим (1931–2021), суттєво змінила погляд митця на власну діяльність, він зрозумів, що «час повертатися до сенсів, а не сидіти в буклетах і візитівках». Спілкування з відомим російським художником–реставратором і дослідником християнського мистецтва значно вплинуло на тодішнього аспіранта Харківської державної академії дизайну і мистецтв, який вивчав написи в реставрації іконопису. Чекаль поринув у світ близькосхідної культури і навіть змінив ракурс своїх досліджень у бік ранньохристиянської палеографії та ікони на Близькому Сході в контексті взаємоіснування образів та написів у сакральному та поховальному мистецтві. Три роки поспіль брав участь у роботі літньої школи семітських мов при Острозькій академії, де вивчав арабську, сирійську та арамейську мови. Так започатковується східний напрям у його наукових і творчих пошуках. Східна каліграфія, як питоме джерело різноманітних форм, надалі будуть використовуватися митцем і в каліграфічних композиціях, і в дизайнерських проєктах. Напрацювання у сфері близькосхідних систем писемності Олексій демонстрував на різноманітних майстер-класах. У процесі тривалих творчо–дослідницьких робіт у галузі орієнталістики Олексій Чекаль виконав декілька проєктів на замовлення наукових і видавничих установ. Серед цих проєктів – стиль літньої сходознавчої школи у Франції, логотип для одного з найвідоміших сходознавчих видавництв Publishing House Gorgias Press, дизайн для виставки Джорджіо Буччелатті в Італії на «Rimini Meeting» за матеріалами археологічних розкопок давнього міста хуритів Уркеш.
Дослідження у галузі каліграфії також приводять Чекаля до Г. Сковороди, до вивчення його рукописної спадщини, за якою і питоме джерело для вивчення національних традицій писемності, і особистість самого філософа. До творчості видатного українського філософа Григорія Сковороди Олексій Чекаль звертається з різних приводів і осмислює її на різних рівнях. Це насамперед серія розробок для проєкту «Духовна зброя Сковороди» . У межах цього проєкту митець розпочав проєктування шрифту «Сковорода» (завершенню завадило припинення проєкту); розробив плакати, провів каліграфічний перформанс із написанням афоризмів філософа.
Інтерес до шрифтів та каліграфії підтримувався і трієнале екологічного плакату «4-й Блок», організаторами якого впродовж десятиліть виступають викладачі ХДАДМ Олег Векленко та Володимир Лесняк. Починаючи з 2008 року, Чекаль був учасником каліграфічних виставок на Росії, а після організації проведення фестивалів Свято кирилиці у 2006—2009 рр. — повністю занурився у світ каліграфії. Заснував школу каліграфії у Харкові (2012). Зануренню в царину шрифтового мистецтва у контексті оформлення української книги сприяла й багаторічна плідна співпраця з харківським видавцем Олександром Савчуком, яка триває й понині.
У межах українських фестивалів–зустрічей Свято Кирилиці (Харків), Рутенія (Київ), Простір Літер (Луцьк) відбувався творчий обмін між каліграфами різних країн та поколінь і дискусії, налагоджувалися творчі зв’язки. Участь в фестивалях сформувало серед українських митців декілька напрямів у пошуках національної ідентичності та прагненні повернути українській мові її український образ. У  дискусіях загартувався інтерес до відмінних, притаманних саме українській традиції, формах писемності: до козацького скоропису, не схожих на російські варіанти форми окремих літер, барокової квітучості, несподіваності, розкутості.
Наприклад, видатний художник–графік, завідувач кафедри графічного дизайну Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука, професор Василь Чебаник обстоював розробку української кириличної абетки з виразним національно ідентифікованим образом на основі допетровської кирилиці, з урахуванням сучасної європейської пластики. На його думку, Петро I, провівши шрифтову реформу, спаплюжив оригінальні українські форми літер, замінивши їх формами голландської антикви, що порушило візуальну логіку української шрифтової культури. Чебаник пропонує відмовитися від російського «гражданського шрифта», повернутися до окремих допетровських форм літер (графем) української абетки, відновити у такий спосіб тяглість історії. Створений В. Чебаником шрифт «Рутенія» став імпульсом для молодого покоління українських графіків іти далі, розвивати та не боятися змін.
Чекаль принципово стає на позиції творчого та непримусового розвитку української кирилиці, без догми та заборон. Його шлях — через емпатію до будь-якого замовника і проєкту, використовувати різні підходи та форми в типографіці, аби найкраще виразити ідею, знайти відповідність зовнішньої форми внутрішньому сенсу. Звідси і його невгамовний інтерес до різноманітних стилів, писемних систем, історичних зразків, якими він послуговується у своїй роботі.  Як розповідає Чекаль, це призвело до того, що в його портфоліо дизайнера з'явився цілий спектр робіт: від оформлення виставок про сталінські репресії та історії єврейської Пасхи до проектування церков і каліграфії; від дизайну татуювань грецькими та сирійськими логотипами та історичних прикрас для конференцій в Оксфорді (Велика Британія) до дизайну ювелірних виробів в Італії та арабської каліграфії для книг про мусульманську культуру.

Викладання у ХДАДМ (2006–2013) та Британській вищій школі дизайну (2011–2014) (Москва, Росія) змусили залишити роботу з організації фестивалю: навчальний процес поглинав багато часу. Олексій Чекаль викладав шрифт, типографіку, каліграфію. Також, в різні роки він викладав у Празькій школі дизайна (рос.) (Прага, Чехія) та Російській Академії Мистецтв у Флоренції (eng. Russian Academy of Art S.R.L.) (з 2015).
В життєписі Олексія Чекаля у 2005–2023 роках присутні два взаємопов'язаних, потужних періоди творчої, комерційної  та культурологічної діяльності — загальноєвропейський, переважно італійській періоди та російський.
У 2008р. Чекаль представляв свої роботи з каліграфії на I, II Міжнародній виставці каліграфії (Санкт-Петербург) та 2009 (Москва). Твори зберігаються у Музеї світової каліграфії (Москва). Загалом, у 2008–2023 рр. Олексій Чекаль був учасником художніх та каліграфічних подій, куратором та дизайнером численних виставкових робіт по збереженню культурної та духовної спадщини російського Зарубіжжя та розвитку сучасного сакрального мистецтва в Росії. Це так звані «російські виставки» в Ріміні (Італія) фонду «Християнська Росія», виставки про гоніння на Російську православну церкву (проходили в Росії та Європі), проєкти Московської співдружності християнських художників «Артос», архітектурні проєкти Гільдії Храмоздателів (м. Москва) з розпису храмів РПЦ в містах Росії, мистецькі російсько-українські перформанси в Італії та пов'язані видавничі роботи. Також дизайнер проводив численні майстер-класи, займався викладацькою діяльністю у російських приватних школах та приймав участь у мистецьких заходах.
Заява ініціативної групи мережі Відкритого Православ'я (23 серпня 2018 р., м. Київ) про підтримку Томосу для ПЦУ розпочинає окремий напрям діяльності Чекаля — проєкти для українських релігійних громад і конфесій. Розроблені ним стиль до Об’єднавчого Собору ПЦУ (2018), символіка та шрифт для Православної Церкви України стали не лише творчим викликом (адже саме ці розробки тривалий час визначатимуть її графічний образ), а й прагненням візуалізації ідеї відбудови українського православ’я, незалежного від впливу імперських амбіцій Московії. Серед останніх робіт фахівці виділяють графічний образ для святкування 950-річчя Успенського собору Києво-Печерської лаври, де лише декілька старовинних літер відсилають глядача до часів Київської Русі, а додані хвацькі вензелі нагадують про скоропис та козацьку державу.
Паралельно з багаторічним досвідом роботи з традиційно-історичним графічним матеріалом Чекаль успішно працює і з дизайнерськими розробками, що репрезентують сучасні тренди, наприклад, участь у колективному проєкті «Design for Ukraine» для Київського тижня дизайну (Kyiv Design Week) у Цюріху та Києві.
У 2022 р. повторно склав іспити до денної форми навчання аспірантури ХДАДМ за спеціальністю «Дизайн» та є провідним науковим співробітником Музею книги і друкарства України.
Чекаль розробив графічні елементи фірмового стилю, дизайн та шрифт Hudprom для поточного числа наукової збірки «ХУДПРОМ: Український журнал з мистецтва і дизайну» і для нового сайту ХДАДМ. Ці розробки яскраво і виразно ідентифікуються як саме харківський продукт. Експерименти з різними стилями, матеріалами, формами дозволяють художнику вирішувати різноманітні задачі й відтак сприяти поширенню шрифтової культури у громадському просторі. Сьогодні саме Олексій Чекаль є «обличчям» харківського шрифтового дизайну, і саме він унаочнив у шрифті бренд харківської художньо-дизайнерської школи.

## Теми мистецтвознавчих досліджень та творчих проєктів

### Візантиністика
До кола мистецтвознавчих інтересів Олексія Чекаля входять історія Візантії та її культури, Київської Русі, античної та візантійської археології. Перші історико-культурологічні статті Чекаля з візантиністики вийшли у 2005-06 роках,  в співавторстві з істориком-візаєнтологом Андрієм Домановським. Вже пізніше, Чекаль зазначає, що важливо не тільки вивчати, але й застосовувати знання на практиці: історія Візантії допомогла йому під час робіт для церков.
На початок 21 ст. у межах Харківського національного університету імені В. В. Каразіна (кафедри історії стародавнього світу та середніх віків) і, ширше, у Харкові сформувалась самостійна регіональна наукова візантиністична школа та осередок, об'єднаний різнобічними вертикальними та горизонтальними зв'язками різного типу. У співпраці з Харківською та Богодухівською митрополією УПЦ МП щорічно з 2012 р. публікується часопис «Нартекс. Byzantina Ukrainensia». Вагомою є робота організованого кафедрою історії стародавнього світу та середніх віків під керівництвом С. Б. Сорочана та Харківською духовною семінарією (настоятель архімандрит о. Володимир (В. В. Швець), на базі Свято-Пантелеїмонівського храму м. Харкова (Харківська єпархія УПЦ Московського Патріархату), елліно-візантійського лекторія «Візантійська мозаїка». У лекторії щомісяця проводяться науково-популярні лекції з проблем візантійської історії та культури, християнського богослов'я. Результатом роботи лекторія є видання збірок публічних лекцій «Византийская мозаика».
В межах цих проєктів, Чекаль прийняв участь в перекладі «Оксфордское руководство по византинистике» та читав лекції у 2012-16рр.(рос.).
У щорічні збірки лекторію «Візантійська мозаїка» увійшли наступні лекції Чекаля:
- Іконографія та агіографія святого Іллі Хомського (III ст.); Мозаїчні технології та матеріали в елліністичному та ранньохристиянському мистецтві на Близькому Сході [2012]
- Ікона Божої Матері «Одигітрія» XIII ст. з Пізанського кафедрального собору або сліди Візантії у північній Італії; Моравська драма та місія солунських братів у контексті пластичних та каліграфічних особливостей допетровської кирилиці; Візантійська палеографія з погляду каліграфа [2013]
- Релігійний світ Пальміри чи ікона до ікони у сирійській пустелі; Сакральне та похоронне мистецтво Пальміри та Дура-Європос у контексті епіграфічних написів [2014]
- Іконографія Євангелістів Софії Київської та каліграфічна культура Візантії (рос.) [2016],[52][53], відео ч.1, ч.2

### «Мандрівний каліграф»
Коли Олексій вирішив не працювати в офісі й звільнився від студійних зобов'язань, у нього поступово сформувався світогляд, близький до світогляду українського філософа Григорія Сковороди про ідею довгого шляху, в якому: «Світ намагався зловити мене, але не спіймав». Олексій Чекаль називає себе каліграфом-мандрівником. А своїм найважчим проєктом називає розпис у храмі Великомученика Пантелеймона (Нижній Новгород, Росія), коли без ескізу він написав понад 10 тисяч слів за 10 днів. Саме тоді він здобув досвід аскетичної праці.
|                                                                                | Я подорожую по різних країнах і знаходжу друзів, проекти і замовлення. Одного разу я навіть написав у графі свого робочого місця «Мандрівний каліграф». Мені подобається стан руху. Це перестало бути рутиною і перетворилося на постійне творче застілля, яке мені цікаво і не обтяжує.Оригінальний текст (англ.) I travel to different countries and find friends, projects, and orders. I even wrote “Traveling Calligrapher” in the column of my workplace once. I like the state of motion. It stopped being routine and turned into a constant creative feast, which is interesting to me and does not weigh me down. |
| — Gracen-Farrell, Marina (June 2022). Oleksiy Chekal, the Multilingual Calligraphic Artist of Ukraine, [Iнтерв'ю, en.] |                                                                                |

### Італійський період Чекаля

#### Фонд «Християнська Росія» (Італія)
Католицька організація «Християнська Росія» (іт.: Russia Cristiana) (Серіате, Італія) виникла у 1957 р. з ініціативи католицького священика о. Романо Скальфі(12/10/1923 — 25/12/2016). «Християнська Росія» створена з метою сприяння та поширення богословських, літургійних і мистецьких студій і досліджень країн Східної Європи та, зокрема, Росії. Резиденції Фонду «Християнська Росія» —  в Серіате (Італія), на віллі Амбівері.
Фонд доклав чимало зусиль для поширення на Заході знань про традиції Російської Православної Церкви. О. Романо Скальфі заохочував екуменічний діалог через реальний життєвий досвід, а у своєму духовному заповіті Падре Романо закликав любити Росію, незважаючи ні на що.
Протягом багатьох років «Християнська Росія» організувалася відповідно до різних сфер, у яких вона працювала. Конференції, виставки, навчання, культурна та наукова діяльності (з 1992р.) — здійснювались у Фонді «Християнська Росія» (іт.: Fondazione Russia Cristiana E.T.S.). З 1997 року, у співпраці з академічними установами та європейськими університетами, державними органами, відомими авторитетами в галузі культури, відбуваються щорічні конференції, котрі досліджують історичні та культурні явища та події, які раніше залишалися поза увагою, і забезпечити спілкування, на якому перспективи відносин «Захід і Схід» можна озвучити. Публікація книг, текстів про літературну, релігійну, філософську та художню традицію Росії та Східної Європи реалізується у видавництві «Дом Матрьони» (it.: La Casa di Matriona)(з 1975р.). Також щороку виходить календарна книга (італійською, німецькою та російською мовами) з репродукціями найбільших шедеврів візантійського та російського живопису.
- Олексія Чекаля та Романо Скальфі поєднувало багаторічне спілкування, дизайнер з сім'єю гостював у резиденції Фонду «Християнська Росія» в Серіате (Італія) та приймав участь в численних подіях Фонду в галузі богослов'я образу, іконопочитання та богослов'я зустрічі у досвіді російського зарубіжжя. Після смерті засновника  Фонду у 2016-му році, Чекаль зробив дизайн шрифтів  на надгробку о. Романо.[67]

##### Школа російської іконографії Серіате (Італія)
У резиденції Фонду «Християнська Росія» в Серіате (Італія), на віллі Амбівері, розміщувалась перша (за часом створення) школа іконописання в Італії в російських іконографічних традиціях — «Школа Серіате» (італ. Scuola di Seriate). Вона була створена у 1978 році при центрі «Християнська Росія», а перша перша публічна виставка робіт відбулася 1982 року під час Мітингу в Ріміні (іт.: Meeting di Rimini).
Важливим етапом у розвитку школи була багаторічна співпраця з художником – реставратором Всеросійського художнього науково-реставраційного центру ім. академіка Грабаря (Москва, Росія) Адольфом Овчинніковим. Під його керівництвом у 1989 році у Ватикані пройшла виставка Школи, проходили курси та семінари з російської іконографії. Адольф Овчинніков, реставратор і майстер-іконописець, глибоко вплинув на історію розвитку Школи Серіате. Також Овчинніков розписав іконостас каплиці Преображення Господнього на віллі Амбівері, скопіювавши для цього малюнки ікон церкви святого Димитрія в Пскові.
- Подорож Чекаля до Сирії у 2005 році, разом з Адольфом Овчинніковим, значно вплинула на становлення молодого харківського аспіранта, як художника. Саме тоді Чекаль поринув у світ близькосхідної культури і навіть змінив ракурс своїх досліджень — з вивчення реставрації іконопису у бік ранньохристиянської палеографії.[22][75]

##### «Русские выставки» Фонду «Християнська Росія» на католицькому фестивалі Meeting Rimini в Італії.
Найбільший католицький фестиваль мирян — це «Зустріч за дружбу серед народів» (іт: Meeting per l'amicizia fra i popoli), більш відома як «Зустріч у Ріміні» (іт: Meeting di Rimini, eng: Meeting Rimini). Він започаткований з 1980 року членами католицького руху «Сопричасття та визволення●» (іт: Comunione e Liberazione , часто скорочено до CL). Відбувається щороку, протягом тижня в другій половині серпня в м. Ріміні, Італія. Тижневий фестиваль включає бесіди, дебати, майстер-класи, виставки, спортивні, музичні та літературні заходи та інші сесії. Під час заходу задіяно приблизно 3000 волонтерів, переважно студентів університетів, які опікуються організацією, оформленням стендів і виставок, прийомом публіки. Кожного року Зустріч присвячена темі, яка вибрана так, щоб надихнути на відкриті роздуми та діалог. Це важлива подія у внутрішній політиці Італії, яка залучає високопоставлених запрошених доповідачів і отримує помітне висвітлення в італійській пресі. Також рух «Сопричастя та визволення» регулярно беруть участь в інших місцевих культурних ініціативах. Серед інших, менш повторюваних подій, натхненних «Зустріч у Ріміні», є і «Лондонська зустріч» (анг.: The London Encounter).
Вже багато років «Meeting Rimini» не обходиться без російських тем і російських героїв. У 2005—2011 роках ними ставали письменники Достоєвський та Солженіцин, свящ. Павло Флоренський, піаністка Марія Юдіна, поет Борис Пастернак. Більшість «російських виставок» та подій організовано за ініціативи Фонду «Християнська Росія» та його засновника  Романо Скальфі.
- У 2013, 2015 та 2019 роках, в рамках фестивалю «Зустріч у Ріміні», Чекаль зробив дизайн експозицій для виставок про гоніння на Російську православну церкву, російських сповідників та новомучеників(інші мови).

##### Інші події в Італії, роботи для католицької Церкви, участь в перформансах та викладацька діяльність
- Каліграфічна виставка у Флоренції 29.03.2015 / Букви-Звуки / Каліграфія та психоделічна музика / Олексій Чекаль
- Дизайн шрифту для базиліки Сан–Зено (Верона, Італія).

### Російський період Чекаля
У 2008–2023 рр. Олексій Чекаль був учасником художніх та каліграфічних подій, куратором та дизайнером численних виставкових робіт по збереженню культурної та духовної спадщини російського Зарубіжжя та розвитку сучасного сакрального мистецтва в Росії. Це так звані «російські виставки» в Ріміні (Італія) фонду «Християнська Росія», виставки про гоніння на Російську православну церкву (проходили в Росії та Європі), проєкти Московської співдружності християнських художників «Артос», архітектурні проєкти Гільдії Храмоздателів (м. Москва), мистецькі перформанси в Італії та пов'язані видавничі роботи. Також дизайнер проводив численні майстер-класи, займався викладацькою діяльністю у російських приватних школах та приймав участь у мистецьких заходах.

#### Педагогічна діяльність
У цей період Чекаль проводить короткочасні курси у закордонних російських закладах — Британській вищій школі дизайну (2011–2014) (Москва, Росія), Празькій школі дизайна (Прага, Чехія) та Російській Академії Мистецтв у Флоренції (Італія).
- «Британська вища школа дизайну» (Москва) — приватна освітня установа вищої та додаткової освіти у сфері мистецтва, дизайну, бізнесу та маркетингу, створена у 2003 році у Москві.[81][27]
- «Празька школа дизайну» (Прага, Чехія) — освітній проект, заснований у 2010 році Валентиною Удінцевою, Сергієм Сєровим, Петром Банковим та пов'язаними інституціями та відомими дизайнерськими проектами, такими як Московська міжнародна бієнале графічного дизайну «Золота бджола», Вища академічна школа графічного дизайну (ВАШГД), часопис з графічного дизайну "Як", "Російська школа дизайну" та Академія графічного дизайну (Москва). Робоча мова «Празької школи дизайну» – російська. Унікальна особливість «Празької школи дизайну» — зв'язок навчального процесу з дизайнерськими подіями.[28]

- «Російська Академія Мистецтв у Флоренції» (Італія) (eng. Russian Academy of Art S.R.L.(інші мови))[32] — приватна установа, заснована у 2009 році у Флоренції, столиці регіону Тоскана директором Надією Молуговою.[33][34]  [Місто Флоренція відома своїм художнім навчальним закладом і музеєм, заснованими у 1561 року — першою в Європі і в світі Флорентійською академієї мистецтв (італ. Accademia di belle arti di Firenze). Саме її називають «класичною»]. Приватна школа «Російська Академія Мистецтв у Флоренції» пропонує річні та короткочасні курси в традиціях академічної російської школи живопису. Заснована росіянами, вона декілька раз змінювала публічну назву: рос.:«Российская Международная Академия Искусств», «Російська Академія Мистецтв» (eng. Russian Academy of Art), «Флорентійська Академія Російського мистецтва», «Флорентійська класична академія мистецтв» та інші. На 2025 рік використовується назва англійською мовою: «Florence Classical Arts Academy» (скорочено FCCA)[82].

Олексій Чекаль є запрошеним лектором в Російській Академії Мистецтв, створив каліграфічний напис для веб-сторінки академії. В інтерв'ю Чекаль називає себе «професором Флорентійської академії мистецтв», а журналісти та колеги іноді некоректно використовують назву «професор Флорентійської класичної академії мистецтв».

#### Проєкти творчої співдружності «Артос»
У 2013 р. Олексій Чекаль став учасником Московської співдружності християнських художників «Артос», котра проводить фестивалі і виставки сучасного християнського мистецтва. У центрі уваги співдружності — розвиток сучасного церковного мистецтва (як літургійного, так і позалітургійного), а також дослідження в галузі богослов'я образу, іконопочитання та богослов'я комунікації.
Дизайнером була зроблена більша частина оформлень для численних виставок, плакатів, книг та часописів товариства та його партнерів у 2013–2020 рр.
Московське товариство християнських художників «Артос» засноване в 2013 році для просування сучасного християнського мистецтва та культури.
В серпні 2013, в подорожі на Сицилії, група християнських митців, до котрої входив і Чекаль, запланувала проведення у Москві Різдвяної виставки-фестивалю сучасної християнської культури. Як результат, на початку грудня фестиваль було відкрито його першим заходом — виставкою Олексія Чекаля у культурному центрі «Покровські ворота». На цій виставці було представлено сім рядків із IV еклоги Віргілія. У ті ж дні Олексій провів майстер-клас із «сакрального дизайну».
22 грудня 2013, у музеї архітектури імені О. В. Щусєва (Москва, Росія), розпочалась головна подія фестивалю — виставка сучасного мистецтва «Дари», присвячена Різдву Христову. У різних техніках — від традиційного іконопису до інсталяцій із синтетичних матеріалів — сучасні художники осмислювали християнські цінності. Логотип та дизайн виставки розробив Чекаль.

##### Альманах «Дари» (м. Москва, Росія)
Співорганізатори та куратори фестивалю «Дари–2013/14» ухвалили рішення (замість каталогу виставки) видавати новий альманах  про сучасну християнську культуру, який називатиметься так само — «Дари».
До Редакційної ради альманаху увійшли: Сергій Чапнін, мистецтвознавиця Ірина Язикова , прот. Олексій Умінський, художник Сергій Некрасов (Росія), філософ-богослов Олександр Філоненко, каліграф Олексій Чекаль (Харків, Україна) та Адріано Дель'Аста (італ. Adriano Dell'Asta — філософ, професор російської літератури і доцент Католицького Університету Брешія, Мілан, Італія, Директор Італійського інституту культури при Італійському посольстві в Москві).
Сергій Чапнін, відповідальний редактор «Журналу Московської Патріархії», газети «Церковний вісник» та часопису «Храмоздатель» став Головним редактором альманаху, а випускаючим редактором — Ірина Язикова,  мистецтвознавиця, завідувач кафедри християнської культури Біблійно-богословського інституту св. апостола Андрія (м. Москва), викладає в духовних семінаріях Росії. Партнерами альманаху стали: (рос.) Гильдия Храмоздателей та часопис «Храмоздатель», портал «Православие и мир».
Дизайн обкладинок часопису для усіх випусків протягом 2015–2020рр. зробив Олексій Чекаль. Для останнього, шостого випуску у вересні 2020р., дизайнер обрав фрагмент роботи «У стен Лавры» (рос.) українського художника Юрія Химича,  котра відсилає до одного із центральних матеріалів номера — есе Бориса Сорокіна «Побачити Росію без радянських шат». «Цією публікацією ми хочемо привернути увагу до незаслужено забутого художника»,— відзначив Сергій Чапнін на презентації випуску.
26 лютого 2020р. відбулася презентація альманах «Дари» у Києві , яку провів головний редактор видання Сергій Чапнін. Організатори зустрічі Національна спілка іконописців України та Міжприходський молодіжний центр.
Загалом, на думку рецензента Viktor Barashkov (дослідження 2020р.), видання «Дари» було малопопулярне, навіть серед фахівців-дослідників — з причин невисокого тиражу і обмеженого кола місць поширення . Також, альманах не був включений до жодної системи цитування (бібліографічних баз: РІНЦ, ВАК, Scopus та ін.), на сайті не представлені вимоги до оформлення статей, правила їх рецензування та відбору.

##### Дизайн для виставок співдружності «Артос» в Росії та Білорусі у 2013-2019 рр.
Значна частина плакатів виставок, котрі проводила співдружність «Артос» з 2013 року, зроблена Чекалем:
- «Семь строк из IV эклоги Виргилия». Каллиграфия Алексея Чекаля  (Москва, 2013);
- «Дары». Выставка современного христианского искусства (Москва, 2013—2014);
- «Современные иконописцы России» (Москва, 2015—2016);

- «Светолитие» (Александровская слобода, (Владимирська область, Росія), 2015);
- «Нежная кисть»  (Москва-Пермь, 2016—2017);
- выставочный проект «Святые неразделенной Церкви» (Москва, 2017 (предпоказ); Минск, 2017—2018; Новый Валаам, 2019—2020). — Сентябрь  — ноябрь 2017 — разработка выставочного дизайна, формирование экспозиции, подготовка каталога. [96][3][97] Меморандум по итогам выставки «Святые неразделенной Церкви»[98]

Головний фотопроект співдружності «Артос» 2015 року - це серія з 12 портретів священників РПЦ та їх котів, що отримала назву «Поп + кіт» і видана як настінний календар.
Для квітневого випуску 2015 р. часопису «Журнал Московской Патриархии» Чекаль зробив обкладинку. В цьому випуску опубліковано відомий програмний виступ Патріарха Кирила на Калінінградському форумі світового російського Народного Собору на тему «Рубежі російської державності: глобальні виклики, регіональні відповіді». Кирило назвав Росію не просто не просто державою зі своїми кордонами, законами та установами. Це - країна-цивілізація, чиї межі, місія та сенс буття визначаються духовними цінностями, ідеалами, історичними та культурними пам'ятками, святинями.

#### Проєкти Чекаля для партнерів Московської співдружності християнських художників «Артос»

##### 2015— оформлення перших книг московського видавництва Правмир (pravmir.ru)
Видавництво Правмир є проєктом одноіменного порталу «Православ'я та світ» (рос.«Православие и мир», www.pravmir.ru) — провідного російського мультимедійного порталу про православ'я та життя суспільства. Незалежне ЗМІ, що існує на власні кошти співробітників редакції, пожертвування читачів сайту та членів опікунської ради. Головою опікунської ради порталу є В.Р. Медінський (міністр культури РФ), а діяльність порталу особисто відзначалась патріархом Московським Кирило.
19 січня 2015 р. — перші чотири книги нового московського видавництва «Правмир» побачили світ. Їх складено на основі опублікованих на порталі «Правмир» текстів різних авторів, об'єднаних спільною темою про найголовніше  — життя і смерть, людину і Бога, щастя та випробування. Найкращі матеріали інтернет-порталу, відібрані за 10 років, тепер можна читати офлайн у вигляді авторських та тематичних збірок. Ці перші книги видавництва мають єдине концептуальне оформлення, їх легко впізнати за яскравими обкладинками, які виконав у єдиному оригінальному стилі дизайнер та каліграф Олексій Чекаль. Офіційна презентація видавництва відбулась у Москві 05.02.2015 р.

##### 2014—2016рр. Гільдія Храмоздателів. Каліграфія на стінах (розпис храмів) для РПЦ та УПЦ МП
Гільдія Храмоздателів – це російська професійна асоціація, що об'єднує фахівців та майстрів у галузі сакрального мистецтва: архітекторів, художників, мистецтвознавців та духовенство, які беруть участь у будівництві та прикрасі храмів.
У 2014—2016 рр., приєднавшись до колективу «Гільдії храмоздателів», Олексій Чекаль зробив декілька шрифтових проєктів для церков у співпраці з Андрієм Анісімовим — заслуженим архітектором Росії, відомим церковним архітектором, головою Гільдії Храмоздателів та засновником «Товариства реставраторів. Майстерні Андрія Анісімова» (м. Москва, Росія).  Також Чекаль, спільно з Анісімовим, розробив логотип Гільдії Храмоздателів у 2014 році.

###### 2014— Храм Стрітення Господнього у Свято-Даніловому монастирі РПЦ (м. Москва, Росія)
Керівник авторського колективу та автор проекту: Андрій Анісімов, внутрішнє оздоблення храму — каліграфія Олексій Чекаль.

###### 2016— Свято-Пантелеїмонівський храм РПЦ (м. Нижній Новгород, Росія)
Замовник: «Нижегородська Єпархія(РПЦ)». Автор, керівник авторського колективу: Анісімов А. А. Шрифтові композиції: Олексій Чекаль.
Храмовий комплекс складається з двох храмів, побудованих у стилях кінця XIX–початку ХХ ст. Перший з них, Соборний храм великомученика і цілителя Пантелеїмона, зведено у неороссійському стилі з елементами псковсько-новгородської архітектури у формі базиліки. Чекаль розробив проєкт шрифту для різьблення по каменю (для периметру храму) та виконав шрифтові роботи на стінах у нефі (написав тексти тропарів і кондаків навколо ікони св. Сергія Радонезького) та написав літургійні молитви у вівтарі храму. Написи Олексія Чекаля одразу привертають увагу на тлі білих стіни у поєднанні з деревом та каменем оздоблення інтер'єру храму. На думку авторів, це демонструє аскетизм церков перших століть християнства. Написи з приблизно 5000 літер були зроблені Чекалем без ескізів, нашвидкоруч, за 10 днів липня 2015 р..

###### Відзнаки проєкту Свято–Пантелеїмонівського храму
- В березні 2015 р. у Центральному Будинку Архітектора(інші мови) (м. Москва, Росія) відбулася щорічна церемонія нагородження архітекторів за творчий внесок у створення якісної російської архітектури. Символічну «Золоту кельму» (рос., «Золотой мастерок»), Диплом та спеціальний випуск журналу «Будівельний експерт» отримали церковні архітектори — авторський колектив «Товариство реставраторів. Майстерні Андрія Анісімова». Кращими церковними об'єктами, побудованими на території Росії в 2015 році, експерти часопису визнали «Каплицю в ім'я Сергія і Германа Валаамських і всіх святих на Валаамі, що просіяли» та «Храм великомученика і цілителя Пантелеїмона з каплицею в ім'я Святого Праведного Іоанна Кронштадського» у Нижньому Новгороді.[112][113][114][115]

- В лютому 2016 р. розповідь про проектування та будівництво Свято–Пантелеїмонівського храму у Нижньому Новгороді було центральна темою п'ятого номеру альманаху про церковне мистецтво та архітектуру «Храмоздатель» (спеціалізований додаток до «Журналу Московської Патріархії(інші мови)», офіційного періодичного видання Російської Православної Церкви). На думку редакції альманаху, це найвдаліший реалізований проект 2015 року.

|                                                                                | У храмі сміливо та гармонійно скомпоновані традиційні елементи православної архітектури. При цьому будівля не виглядає анахронічною, але є прикладом справді сучасного звучання стародавніх архітектурних форм. Базилікальна форма храму створює простір, у якому парафіяни почуваються учасниками літургії. Цьому значною мірою сприяє і оздоблення храму, вирішене художньо бездоганно та багато в чому оригінальне. Наприклад, поруч із іконами на стінах храму розміщені каліграфічні тексти (Символ віри, молитви) відомого дизайнера-каліграфа Олексія Чекаля. Тексти не лише прикрашають храмовий інтер'єр, а й нагадують про те, що святі отці порівнювали храм із книгою, розгорнутою у просторі.Оригінальний текст (рос.) В храме смело и гармонично скомпонованы традиционные элементы православного зодчества. При этом здание не выглядит анахроничным, но является примером подлинно современного звучания древних архитектурных форм. Базиликальная форма храма создает пространство, в котором прихожане чувствуют себя участниками литургии. Этому в немалой степени способствует и убранство храма, решенное художественно безупречно и во многом оригинально. Например, рядом с иконами на стенах храма помещены каллиграфические тексты (Символ веры, молитвы) известного дизайнера-каллиграфа Алексея Чекаля. Тексты не только украшают храмовый интерьер, но и напоминают о том, что святые отцы сравнивал храм с книгой, развернутой в пространстве. |
| — Ірина Язикова, Оглядова стаття п'ятого номеру альманаху «Храмоздатель», 03-02-2016, Церковний Вісник МП |                                                                                |

###### 2016— Храм Тихвінської ікони Божої Матері РПЦ (м. Троїцьк, Росія)
Проєкт розпису алтарної частини храма. Розпис відбувався у червні 2016 р.

###### 2016— Десятинний монастир Різдва Пресвятої Богородиці УПЦ МП (РПЦвУ) (м. Київ)
Зі слів Чекаля, він познайомився з єпископом Обухівським Іоною (архієрей УПЦ МП) на конференції на Сицилії (Італія) влітку 2015 р. Ознайомившись з наданим єпископом РПЦвУ проєктом «відновлення Десятинної церкви» у Києві, Чекаль одразу включився в процес і написав текстові композиції на стінах чернечого корпусу Десятинного храму: молитву над келією настоятеля Десятинного монастиря та каліграфія над каміном у Десятинному монастирі.
Єпископ Іона (Черепанов Максим Олександрович) був учасником відомого скандалу, коли разом з митрополитами Онуфрієм та Антонієм (Паканичем) відмовився вставати на знак вшанування загиблих в АТО українських воїнів у Верховній Раді  08 травня 2015 року, що викликало обурення української громадськості. А скандальна історія спорудження «Десятинної церкви» («храму-кіоску» РПЦвУ в буферній зоні пам'яток ЮНЕСКО, де заборонене нове будівництво) почалася в 2006 році. Тоді на цьому місці було проведено богослужіння. Цій події передувало благословення митрополита Володимира архімандритові з російським громадянством Гедеону відслужити Пасхальне богослужіння на цьому місці. Для цього був встановлений храм-намет (скінія). Протести української громадськості проти зведення каплиці/церкви/монастиря почалися, ще коли біля музею історії церковники встановили намет у 2005 році. З того часу активісти неодноразово подавали до суду позови щодо незаконності встановлення спочатку намету, а потім і будівництва каплиці. Зрештою МАФ було знесено 17 травня 2024 року.

## Виставкова діяльність

### Кураторство та співорганізація виставок та фестивалів

#### (2006—2009) Фестиваль шрифту і каліграфії «Свято кирилиці»
Фестиваль шрифту та каліграфії «Свято кирилицi» проходив на базі ХДАДМ щорічно (з 2006)  23–25 травня напередодні Дня Слов'янської писемності. Організатори фестивалю — Володимир Лесняк, професор кафедри «Графічний дизайн» ХДАДМ, член-кореспондент НАМУ, член Національної спілки художників України і Олексій Чекаль, арт-директор дизайн-студії «Panic Design» (на той час — викладач кафедри «Графіка» ХДАДМ) віддавали належне засновникам кириличного алфавіту — святим Кирилу і Мефодію.
Ідея фестивалю — популяризація кириличної каліграфії та шрифтового дизайну, головний результат проєкту втілювався у можливості безпосереднього професійного спілкування в неформальній творчій обстановці, об'єднанні досвіду фахівців і енергії студентів, але головною рисою було зосередження фокусу уваги одночасно на традиціях і на сучасних трендах. Кілька років фестиваль «Свято кирилицi» проводився на високому рівні, з залученням відомих дизайнерів шрифту, які виступали з творчими семінарами, майстер-класами, презентаціями своїх творчих робіт та наукових видань. Серед робіт майстрів на виставці завжди була можливість побачити роботи студентів ХДАДМ. З 2010 р. фестиваль «Свято Кирилиці» у такому форматі більше не проводився.
17–21 вересня 2008 р. роботи за усі 3 роки проведення виставки «Свято Кирилиці» були представлені на міжнародній типографічній конференції АТурІ–2008 у Санкт-Петербурзі (Росія). Роботи зі «Свята кирилиці» відкривали загальну експозицію. У ці ж дні відбувалась I Міжнародна виставка каліграфії, де вперше приймав участь Чекаль.
У травні 2014 р. кафедра графічного дизайну ХДАДМ провела в стінах академії внутрішню виставку, присвячену просвітителям Кирилу та Мефодію, де студенти 1 і 2 курсів продемонстрували свої роботи з каліграфії та рисованого шрифту.
У травні 2022 р. на базі Львівської національної академії мистецтв (ЛНАМ) відбулося Свято Кирилиці у Львові. 24 травня на площі перед академію відбувся каліграфічний перформанс Олексія Чекаля і Наталі Ком'яхової. Відвідувачі мали нагоду попрацювати над шрифтовою роботою разом із майстрами української каліграфії та кожен бажаючий долучився до процесу творення. Також, на згадку про творців слов'янської писемності святих Кирила та Мефодія, каліграфи написали у вікнах галереї стародавню Глаголицю та Кирилицю. А 28 травня у галереї «Пори року ЛНАМ» відбулося відкриття виставки «Літери та сенси» Олексія Чекаля.

#### Кураторство виставок Музею Книги і друкарства України
2023, липень — Виставковий проект «Україна соборна. Юрій Химич»

### Виставковий дизайн

#### Виставки про гоніння на Російську православну церкву, російських сповідників та новомучеників XX століття.
В 2013—2023 роках Олексій Чекаль був автором численних виставкових проєктів та книжкових оформлень, присвячених історії переслідувань Російської Православної Церкви після Жовтневого перевороту, культурній та духовній спадщині російського зарубіжжя XX століття. Серед них великі виставкові експозиції для християнського форуму «Meeting Rimini» (Італія) 2013, 2015 та 2019 років, пересувні виставки в Європі та Росії на їх основі, та видавничі проєкти.
Ці проєкти, об'єднані ідеями філософської та християнської антропології, здійснювались у співпраці з італійським Фондом «Християнська Росія» (м. Серіате, Італія), українським філософом Олександром Філоненко, богословськими та культурологічними закладами Європи та Росії. Також ці проєкти мали підтримку вищих керівних органів РПЦ, зокрема, голова Відділу зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату митрополит Волоколамський Іларіон.
У документі «Про заходи щодо збереження пам'яті новомучеників, сповідників і всіх невинно від богоборців у роки гонінь постраждалих», прийнятому архієрейським собором РПЦ у 2011 році, є важливий пункт: «Подвиг новомучеників і сповідників свідчить про їхнє протистояння богоборству, а не державі як такій».

Також, в РПЦ є свято на честь святих РПЦ, які прийняли мученицьку кончину за Христа або зазнали гонінь після Жовтневої революції — Собор новомучеників і сповідників Церкви Російської (рос.: Собо́р новому́чеников и испове́дников Це́ркви Ру́сской) (до лютого 2013 року Собор новомучеників і сповідників Російських). На честь нових святих російських мучеників та сповідників, групою провідних іконописців Православного Свято-Тихоновського гуманітарного університету (ПСТГУ, м. Москва, Росія)  написано ікону Собору святих новомучеників та сповідників Російських. Саме ця ікона була центральним елементом виставки в Італії «Світло у темряві світить», організованою ПСТГУ та підготовленою Олексім Чекалем в серпні 2013 року.

##### Meeting Rimini–2013: виставка «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE»  [«Світло у темряві світить». Свідоцтво Російської Православної Церкви у роки радянських гонінь.]
18–24 серпня 2013 року в м. Ріміні (Італія), в рамках щорічного католицького фестивалю «Зустріч у Ріміні», відбулася виставка «Світло у темряві світить. Свідоцтво Російської Православної Церкви у роки радянських гонінь» (іт: «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» la testimonianza della chiesa ortodossa russa negli anni della persecuzione sovietica), організована у співпраці між московським Православним Свято-Тихоновським гуманітарним університетом (ПСТГУ, м. Москва, Росія) та католицьким Фондом «Зустріч у Ріміні».
Пропозиція по концептуальному плану виставки 2013 року «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE [Світло в темряві світить]» була оголошена на презентації 11 березня 2013 року в ПСТГУ (м. Москва, Росія). Було вирішено, що виставка в Італії буде покладатися на досвід виставки «Подолання. Російська церква та радянська влада», котру у Москві, наприкінці 2012 року — на початку 2013 року, відвідало понад 7000 людей. Член оргкомітету виставки Олександр Філоненко, доцент кафедри теорії культури та філософії науки філософського факультету Харківського національного університету ім. В. М. Каразіна, надав концептуальні пропозиції щодо загального плану виставки ПСТГУ на майбутньому «Мітингу в Ріміні».
Олексій Чекаль підготував архітектурно-просторове рішення та дизайн виставки:
1000 кв. метрів виставкового простору було поділено на 8 залів, що розповідають про історичну Голгофу народу. Зали занурені у темряву і точково освітлені лише стенди, присвячені моторошним подіям ХХ століття. У кожному залі був величезний білий напис на підлозі, що говорить про тему зали. Слова було підібрано так, щоб їх можна було топтати: терор, гоніння, ГУЛАГ тощо. Для зображення написів було використано шрифт ZionTrain авторства українського дизайнера Андрія Шевченко.
- Перший зал присвячений початку більшовицьких гонінь, знищенню Російської Імперії, долі Імператора Миколи II та членів його сім'ї.
- У другому відвідувачі знайомилися з обставинами Помісного Собору 1918 року та життям святого патріарха Тихона.
- Третій та четвертий зали присвячені «торжеству» войовничого секуляризму 20 — 30-х рр., знищенню храмів, а також соловецьким в'язням.
- П'ятий та шостий зали описують найкривавіший період гонінь 1936—1937 рр.., виникнення ГУЛАГу та розстріли на Бутівському полігоні, а також життя церковних громад в умовах терору.
- Сьомий зал присвячений періоду від знакової зустрічі Сталіна з церковними ієрархами 1943 до кінця хрущовських гонінь.
- Восьмий зал присвячений святкуванню 1000-річчя Хрещення Русі та початку відродження церковного життя в Росії. Ця частина виставки символізувала воцерковлений світ із прозорою каплицею посередині та вівтарем. До світлого 8-гранника примикали стіни з фотографіями та життєписами новомучеників(інші мови), і перебуваючи поряд з ними можна було заглянути у вікна, в які було видно світло та вівтар каплиці.

Зі слів Чекаля, він намагався передати ідею світла і живої Церкви, через організацію простору та вікна — вузький шлях до Царства Божого, яким пройшли мученики та сповідники. А тема виставки для нього стала дуже важливою:
|                                                                                | Це спроба прожити трагедію та випробування, які лягли на плечі наших співвітчизників та побачити міру падіння людини та міру її піднесення. Вдивляючись в обличчя вбивць і гонителів, вкотре переконуєшся, що пошуком ворога та ненавистю, нічого доброго створити не можна ні в державі, ні в людському суспільстві під яким би гаслом це не відбувалося.Оригінальний текст (рос.) Это попытка прожить трагедию и испытания, которые легли на плечи наших соотечественников и увидеть меру падения человека и меру его вознесения. Вглядываясь в лица убийц и гонителей, в который раз убеждаешься, что поиском врага и ненавистью, ничего хорошего создать нельзя ни в государстве, ни в человеческом обществе под каким бы лозунгом это не происходило. |
| — Олексій Чекаль, «Дизайнер виставки про гоніння на Церкву: головне – ідея світла та вузького шляху до Царства Божого» [Iнтерв'ю, рос.], НЕСКУЧНЫЙ САД (Москва), 26 березня 2016 р. |                                                                                |

Координацію та підготовку текстів екскурсій допомогли зробити історикиня ПСТГУ Лідія Олексіївна Головкова, доктор церковної історії протоієрей РПЦ Олександр Мазирін, український філософ Олександр Філоненко (див. відео виступу на форумі), протоієрей РПЦ Георгій Орєханов. Загальну координація здійснювали також Франческо Браскі, Павло Ермілов, Тізіана Гуальтьєрі (іт: Tiziana Gualtieri), Олена Маццола, Лев Семенов. Волонтерську допомогу надавали студенти ПСТГУ, Католицького університету Мілану (Università Cattolica di Milano) та Харківського державного університету.
На думку представника замовника, проректора ПСТГУ з міжнародної роботи протоієрея РПЦ Георгія Орєханова, саме на цій виставці вперше блискуче розкрився талант Олексія Чекаля, співпраця якого з Лідією Олексіївною Головковою принесла плідні результати. За тиждень виставку відвідали близько 15 тисяч осіб, у середньому по 2 тисячі осіб на день. Екскурсії проводили дві бригади студентів-волонтерів з ранку до пізнього вечора. Таким чином, на день — кілька десятків екскурсій, а у кожній екскурсійній групі — до 40 осіб. Студенти та викладачі практично працювали в безперервному режимі.
Постери, які були представлені на виставці, крім італійської, готувались і російською мовою для подальшого використання.
Див.також:
- Фотоальбом: La luce splende nelle tenebre. facebook.com. Meeting Rimini. 22 серпня 2013 р. Архів оригіналу за 4 листопада 2024.
- Чекаль, Олексій (26 березня 2016). Портфоліо виставки «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE». behance.net (англ.). Архів оригіналу за 17 листопада 2024.
- Портфоліо виставки «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE». panic.com.ua. Архів оригіналу за 16 вересня 2014.

##### Meeting Rimini–2015: виставка «Per me vivere è Cristo. Metropolita Antonij di Suroz» [«Життя для мене— Христос. МитрополитАнтоній Сурозький»]
У серпні 2015 року на міжнародному католицькому культурному фестивалі Rimini Meeting була представлена виставка, присвячена історії єпископа Російської православної церкви Митрополита Антонія Сурозького «Життя для мене — Христос» (італ.: «Metropolita Antonij Di Suroz. Per me vivere è Cristo»; рос.: «Жизнь для меня Христос»).
Дизайн експозиції, в якій поєднуються чорний (колір труднощів та випробувань повсякденності) та блакитний (сяйво Духа) кольору, розробив та здійснив Олексій Чекаль. Автор концепції виставки, український філософ Олександр Філоненко написав книгу-каталог (італійською), куди включив багато розгорнутих цитат з текстів єпископа.
Основна ідея виставки полягала в тому, щоб представити історію митрополита Антонія як історію поворотних зустрічей в його житті, і запропонувати глядачеві подивитися через цю призму на історію кожної людини.
Куратори виставки: Олександр Філоненко (Україна) — філософ, доцент ХНУ ім. Каразіна; Костянтин Сігов (Україна) — філософ, директор видавництва «Дух і Літера»; Дмитро Строцев (Білорусія) — поет, засновник видавництва «Виноград»; Франческо Браскі (Італія) — директор Фонду «Християнська Росія»; Адріано Дель'Аста (Італія) — професор Католицького Університету Св. Серця; Джованна Параввічіні (Італія) — аташе з питань культури Апостольської Нунціатури у Москві.
Партнери проекту: Фонд Митрополита Антонія Сурозького (Лондон); Фонд «Духовна спадщина Митрополита Антонія Сурозького» (Москва); Фонд «Християнська Росія» (Бергамо, Італія).
Джованна Параввічіні (Італія) вважає «справжнім дивом» той факт, що «у такий конфліктний час, як сьогодні, виставка об'єднала людей із різних країн, міст та конфесій». До цього треба додати, що підготовкою експозиції займалися не лише «дорослі», а й групи студентів із Москви, Харкова, Києва, Мінська, Мілану та міст Італії. Також Чекаль розробив типографіку з елементами каліграфії та каталог до цієї виставки італійською мовою.
Виставка мала продовження. Її переклали російською мовою, спростили дизайн і на легких стендах стали возити парафіями, бібліотеками, виставковими залами. Вона побувала в різних містах України, Росії, Білорусі, в Москві та Петербурзі була показана по два рази, доїхала до Караганди, а в італійській та англійській версіях до Барі та Лондона з Оксфордом.
Див.також:
- Портфоліо виставки «Життя для мене — Христос». panic.com.ua. Архів оригіналу за 1 листопада 2016. Процитовано 4 Dec 2023.

##### Meeting Rimini–2019:   виставка «Ходити по водах»— оформлення виставки святої преподобномучениці Марії (Скобцової)
У серпні 2019 року на сороковому ювілейному фестивалі Rimini Meeting пройшла виставка про життя преподобномучениці матері Марії (Скобцової) під назвою — «Мати Марія: ходити по водах».
Усі численні цитати, фотографії та малюнки на виставці були об'єднані в єдине послання завдяки дизайну Олексія Чекала. Олексій також оформив виставку 2015 року про митрополита Антонія Сурозького, але між цими двома роботами є очевидний контраст. Виставка п'ятирічної давності була оформлена в блакитних та білих тонах, це була історія про складний, але рівний та прямий шлях у житті. Але у Мати Марії було інше життя та зовсім інше чернецтво. Нова виставка була побудована із зигзагів та поворотів, у ній переважали яскраві червоні та чорні кольори, написи були написані різким індустріальним шрифтом. При переході з однієї зали в іншу з'явилися обличчя сучасників Матері Марії – інших «вогняних» християн ХХ століття. Серед них німецький мученик Дітріх Бонхеффер та три постаті радикальної жіночої святості, визнані та невизнані: Сімона Вайль, Едіт Штайн та Дороті Дей. Спочатку планувалося, що їхні фотографії та цитати просто надрукують, але через технічні проблеми художнику та його команді довелося знайти рішення в останній момент. Тоді Лариса Чайка, дружина Олексія Чекала, звернулася до італійських студентів-волонтерів, і вони просто відтворили фарбою портрети, намальовані Ларисою для каталогу, а Олексій написав цитати від руки каліграфією.

#### Пересувні (мобільні) виставки в Європі та Росії у 2014—2023 роках, на основі експозицій Meeting Rimini
Для пересувних виставок, додатково до італійських, Чекаль підготував експозиції російською та англійською мовами. Покази мобільних варіантів (лише фотостенди, без артефактів), підготовлених Чекалем, відбулися в Італії, Україні, Росії та Великій Британії.

##### «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» [«Світло в темряві світить»] у 2014-2019 рр.
Пересувна виставка «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» [«Світло в темряві світить]» була рекомендована італійською єпископською конференцією для проведення в європейських містах.
- В 2014—2019 роках, за інформацією Італійської асоціації культурних центрів,  відбулося 9 пересувних виставок «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» в муніципалітетах Італії — Мілан (Католицький університет Святого Серця — 2014, 2016), Севезо та Чернуско-суль-Навільйо (2015), Варезе та Лекко (2016), Крема та Болонья (2017), Лонато-дель-Гарда (2019).[152]
- В Росії пересувні виставки «Світло в темряві світить» демонструвались в локаціях:
  - Знам'янський кафедральний собор(інші мови) РПЦ м. Кемерова (2014, березень)[153]

##### «Per me vivere è Cristo. Metropolita Antonij di Suroz» [«Життя для мене— Христос. МитрополитАнтоній Сурозький»] у 2017-2023 рр.
Коли закінчився Мітинг у Ріміні (2015), було вирішено відправити виставку в подорож різними містами: у мобільному, зменшеному за масштабом варіанті вона побувала у Мінську, Гомелі, Гродно, Караганді та інших містах Росії і Білорусі. У листопаді 2018 у рамках міжнародної конференції «The Human Being a Paradox of Freedom» відбулись покази в Великій Британії. Дизайн мобільних стендів був розроблений Чекалем.
- 2017 (січень) у Культурному центрі «Покровські ворота» (м. Москва, Росія). На відкритті експозиції в Москві виступив автор тексту, розміщеного на стендах з фотографіями, і каталогу виставки професор з Харкова, академік Амвросіанської Академії (іт.: Academia Ambrosiana) (м.Мілан, Італія), філософ та богослов Олександр Філоненко, який спілкувався з митрополитом Антонієм у Лондоні. Він провів докладну екскурсію експозицією, візуальне рішення якої належить Олексію Чекалю.

- 2017 (квітень)  Гостомель, Білорусь[154][155]
- 2018:
  - (травень) виставка  відкрилася в Актовому залі Домового храму святої мучениці Татіани(інші мови) при Московському Університеті (рос.: Московский государственный университет, МГУ)[156][157]
  - (листопад)  Виставка в Лондоні[158]  та Оксфорді[159] (Велика Британія). (фотоальбом[160]). У рамках The London Encounter 2018 відбулася одноденна (03-11-2018) демонстрація виставки «Життя для мене — Христос. Митрополит Антоній Сурозький». А після цього, протягом тижня в грудні 2018, в Оксфорді, в будинку російської академічної спільноти [161][162].
  - (грудень) Одеса (Україна), Спасо-Преображенський кафедральний собор УПЦ МП (РПЦвУ)[163]

- 2020 (січень) Херсон, Церква Воздвиження Хреста Господнього УПЦ МП (РПЦвУ)[164]
- 2023
  - (серпень) —  виставка у  Свято-Троїцькому Данилівому монастирі(інші мови) (РПЦ) Переславль-Залєського (Ярославська обл., РФ) (рос. Переславль-Залесский),[165]
  - (жовтень) — виставка у Москві у рамках ювілейного «Року митрополита Антонія». Відбулася у Православному Свято-Тихонівському університеті (ПСТГУ, Москва) стала початком фестивалю «Місце зустрічі», який відбувся 12–15 жовтня у Москві як продовження Міжнародного фестивалю дружби між народами «Мітинг Ріміні» (Meeting Rimini).   Виставка відбулася за ініціативою Фонду «Духовна спадщина митрополита Антонія Сурозького» (м. Москва, Росія) до 20-річчя від дня його смерті. Співорганізатором став Культурний центр «Покровська брама» (м. Москва, Росія) (рос.: «Покровские ворота»). Президент Фонду Єгор Агафонов розповів про те, як був створений цей Фонд (він став «дочірнім» по відношенню до лондонського однойменного Фонду, який виник ще за життя митрополита Антонія для збирання та видання його проповідей та бесід. Агафонов повідомив, що як конференція, так і виставка у ПСТГУ — це лише частина заходів у рамках ювілейного «Року митрополита Антонія». Експозиція, за словами Агафонова, «генетично пов'язана з ПСТГУ». Він пояснив, що йдеться про давню співпрацю та дружбу цього православного вишу та «Мітинг Ріміні» (Meeting Rimini), де щороку проводилися, серед багатьох інших, «російські» виставки. Одну з них, присвячену новомученикам та сповідникам російським, готували співробітники та студенти ПСТГУ разом із італійськими друзями. Агафонов згадав, що ця виставка «стала одкровенням для європейської публіки», після чого виникла ідея створити для Ріміні експозицію, присвячену митрополиту Антонію. Тоді над цією виставкою працювали разом християни різних конфесій із Москви, Києва, Харкова, Мілана, Бергамо, Мінська: у процесі було створено «прекрасний загальний простір, який зараз розірвано».[166]   Олексій Чекаль плідно співпрацював з Фондом «Духовна спадщина митрополита Антонія Сурозького». Наприклад, крім оформлення виставок, Чекаль оформлював книги видавництва Фонду — «Порятунок світу» (2018)[167] та «Духовне життя» (2021)[168].

Влітку 2020 р. Олексій Чекаль закінчив дизайнерське оформлення російського перекладу книги Авріл Пайман «Митрополит Антоній Сурозький. Життя». За два роки, 27 квітня 2022 р. у Культурному центрі «Покровська брама» (рос.«Покровские ворота», Москва) відбулася презентація першого друку біографії митрополита.

##### Пересувні виставки «Ходити водою: життя і свідчення матері Марії (Скобцової), поета, художника, богослова, героїні Опору, преподобномучениці Марії Паризької (1891–1945)»
Мобільні виставки в Росії про життя і свідчення матері Марії (Скобцової) організовував Будинок російського зарубіжжя ім. Олександра Солженіцина (рос. Дом русского зарубежья, ДРЗ) (м. Москва, Росія) за підтримки Департамента культури м. Москви. Дизайнер - Олексій Чекаль.
Куратори: провідна наукова співробітниця ДРЗ, кандидатка філософських наук Н.В. Ліквінцева та доктор філософських наук, доцент Харківського національного університету О.С. Філоненко. Дизайнер пересувних виставок – О.Г. Чекаль.
- 2019 (листопад)  —  виставка
- 2021 (жовтень) — виставка з 25 стендів авторства Олексія Чекаля у культурному центрі «Боголюбський» (м. Твер, Росія). На відкритті, куратор виставки, провідна наукова співробітниця ДРЗ Наталія Володимирівна Ліквінцева розповіла історію створення виставки, подякувала другому куратору О.С. Філоненку, доценту Харківського університету, і дизайнеру виставки Олексію Чекалю, завдяки таланту якого виставка набула неповторного запам'ятовування.[173]
- 2022 (квітень) — виставка у храмі Феодорівської ікони Божої Матері на згадку про 300-річчя Дому Романових (Феодорівський собор) Санкт-Петербурзької єпархії РПЦ (Росія).[174][175][176]
- 2025 (квітень) — у Православному Свято-Тихонівському університеті (ПСТГУ, Москва) відбулася виставка у межах заходів, присвячених матері Марії.[177]

Портфоліо виставки та відео.

### Вибрані групові виставки
- 2008 (Санкт-Петербург) та 2009 (Москва) роках Чекаль представляв свої роботи з каліграфії на I, II Міжнародній виставці каліграфії(інші мови)[36][37][38][39][40][41]. Твори зберігаються у Музеї світової каліграфії (Москва)(інші мови)[42].

- Международная триеннале плаката «4-й Блок», Московська міжнародна бієнале графічного дизайну «Золотая пчела» (Москва) https://www.goldenbee.org/ru/schedule.shtml/ Користувач:Shoykhet/Чернетка/едіторська
- 2015 (листопад) — виставка каліграфії та шрифтового дизайну «Українські літери»,  до Дня української писемності та мови (Київ).  У виставці взяли участь більше 20 каліграфів. В експозиції представлено каліграфічні роботи класиків та молодих майстрів — Василь Чебаник, Віталій Мітченко, Вероніка Чебаник, Олексій Чекаль, Кирило Ткачов, Вікторія та Віталіна Лопухіни, Олександр та Наталя Ком'яхови, Олена Мишанська, Дада Александрова. Проходила в Галереї мистецтв ім. О. Замостян Національного університету Києво-Могилянська академія та студентському коворкінгу «Білий Простір». Також відвідувачі ознайомилися зі шрифтовими роботами українських дизайнерів літер — Геннадія Заречнюка, Андрія Шевченка, Дмитра Растворцева, Дмитра Яринича, Андрія Константинова. Співорганізатором виставки виступила Школа каліграфії «Арт і Я».[180][181]
- 2016, 2019, 2023 — «Простір літер», міжнародний фестиваль каліграфії та дизайну у Луцьку.[182][183][184]
- 2017 (травень) — «Символи слов'янського листа та слов'янської культури» — виставка в Казанський кафедральний собор (Санкт-Петербург, Росія). Виставка присвячена дню пам'яті творців слов'янської абетки братів Кирила та Мефодія. На виставкових стендах фрагментарно розповідається про творців і про витоки слов'янської писемності, про її вплив на російську культуру, представлені ілюстрації, що знайомлять з процесом становлення писемності та книжності на Росії.[185]
- 2017, 2018 (травень-червень)) — «Живий шрифт», виставка каліграфії в рамках фестивалю «Книжковий Арсенал» (м. Київ).[186]

### Вибрані персональні виставки
- 2014 (грудень) — «Літери і Звуки», виставка робіт (Харків)[187]
- 2022 (травень) — «Літери-Сенси» (галерея «Пори року», Львів)[188]
- 2022 (жовтень) — «Шрифтова графіка», «Типографіка» — шрифтові роботи Олексія Чекаля на виставці «На хвилі дизайну: 60 років Харківській вищій школі дизайну» в Національному музеї ім. Андрея Шептицького (Львів).[189]

#### Музей книги і друкарства України
- 2022 (грудень/cічень 2023) — «Літери і Сенси». На виставці представлені шрифтові композиції автора, виконані в різних стилях та писемних традиціях — плакати із українським скорописом, латинським, арабським, кириличним письмом.[55]

- 2023 (грудень) — «Погляд за обрій: книжковий та сакральний дизайн Олексія Чекаля». Представлені обкладинки чи цілісне книжкове оформлення Чекаля для видань різних видавництв (Дух і Літера, Видавець Олександр Савчук, Società Editrice Fiorentina(інші мови) (Італія), Georgias press, Родовід та інші).[44]
- 2024 (травень) — «The Crossroads of Typography, Calligraphy and Experimental Printing, or the Path Between the Rocks». Виставку представила директорка Музею книги і друкарства України Валентина Бочковська.[190]

### Перформанси

#### 2015, «Labirinto di Dante»— каліграфічний перформанс Олексія Чекаля на тему Божественної комедії Данте (Пратовеккьо, Італія)
Протягом години на білій стрічці паперу, розстеленій на площі перед монастирем, розгорталася каліграфічна драма.
У серпні 2015 року у трьох маленьких містечках Італії (безпосередньо пов'язаних з ім'ям Данте — Пратовеккьо, Поппі та Стіа) відбувалась виставка на честь 750-річчя від дня народження Данте — плакатна виставка «Данте. Знову побачити зірки» в рамках міжнародного дизайнерського фестивалю «Перехід до пекла» (італ: Passaggio Dall' Inferno). Цей фестиваль належить до колекції Міжнародної трієнале екоплакату «4 БЛОК» (проходила з 15 по 30 квітня 2015 року в Харкові), а тема «Данте. Знову побачити зірки» була конкурсною номінацією Московської міжнародної бієнале графічного дизайну «Golden Bee-12» (2016, Москва, Росія).
«Данте. Знову побачити зірки» — це ініціатива, спрямована на вшанування Божественної комедії (італ. la Divina Commedia) через роботи десятків художників із 20 країн світу. Червоною ниткою та джерелом ідеї є плакати, які брали участь у Тріенале .
На відкритті виставки в Пратовеккіо, були присутні Ніколо Калері, мер Пратовеккьо-Стія, Андрій Амлінський, директор, промоутер виставки, Олег Векленко, художник і графік, творець і президент Міжнародної трієнале екологічного маніфесту «4-й блок», Сергій Сєров, куратор виставки та президент Міжнародної бієнале графічного дизайну в Москві «Золота бджола», Ріккардо Старнотті — президент Асоціації друзів Данте в Казентіно та Олексій Чекаль.
- Безпосередньо перформанс каліграфа відбувся 27 серпня 2015 р. у м. Пратовеккьо (Італія) — протягом години на білій стрічці паперу, розстеленій на площі перед монастирем, розгорталася каліграфічна драма — з одного боку з'являлися смертні гріхи, згадані Данте в «Аду», а з іншого — чесноти, що згадуються в «Раю»[195]. Після закінчення стрічка перетворилася на образ лабіринту нашого життя, в якому щодня доводиться робити вибір між тим та іншим.[3][196]

## Художнє оформлення книг (Книжковий дизайн)
Серед творчих доробків Чекаля — художне оформлення книг для видавництв з України, Росії, Італії. Серед них — обкладинки книг для Видавця Олександр Савчук (м. Харків), Дух і Літера, Società Editrice Fiorentina (Італія), Gorgias Press (США), Родовід та інші.
- Приклади робіт у портфоліо Чекаля[198]

## Вибрані лекції, майстер-класи, семінари
2010:
- червень — «Каліграфічний логотип» (рос.), [майстер-клас], (Київ)[199]
- листопад — «Монограми в сфрагістиці та нумізматиці чи таємничий світ молівдовула» [лекція], фестиваль каліграфії та типографії «Рутенія», (Київ) [200]

2013, травень — «Витоки кирилиці: візантійський унціал та слов'янський устав» [лекція культурно-мистецького проекту «Кирилівські читання» у рамках Книжкового Арсеналу]
2015:
- (30 березня — 03 квітня) — «Базiс каліграфічного мислення. Історія і філософія письма. Теорія та практика» [семінар, рос.], Російська Академія Мистецтв у Флоренції (Італія)[31]
- травень — «Миры Меркатора или картографическая каллиграфия» [201], [майстер-клас], (Мінськ)
- грудень — «Битва между кляксами и буквами (очерк современной каллиграфии)», зимовий інтенсив (рос.) у Празькій школі дизайну[202],  [майстер-клас], (Прага, Чехія)

2017:
- 17 квітень — Олексій Чекаль про літери[203], [лекція], студія каліграфії «Арт і Я» (Київ)

- червень — «Итальянская средневековая эпиграфика»[204][205] [майстер-клас], (Мінськ)
- грудень — «Каллиграфия для этикетки вина»[206][205] [майстер-клас], (Мінськ).

2018 (20 — 21квітня) — участь у конференції з типографії «KIRJAK 2018» в Естонії (Таллінн):
- лекція «Каліграфічні арабески від середньовіччя до футуризму»[207],
- майстер-клас «Італійська епіграфіка, або навіщо сучасному дизайнеру середньовічні типи?» (Знайомство з монументальною протоготикою за італійськими написами та створення логотипу для проекту музею)[208].

2019 (26 травня) — «Грецька каліграфія», [майстер-клас], студія каліграфії «Арт і Я» (Київ)
2020 (20 — 31 січня) — «Каліграфія та графічний дизайн», [семінар], Російська Академія Мистецтв у Флоренції (Італія) .
2024 (22 листопада) — «ІКОНОГРАФІЯ ЄВАНГЕЛІСТІВ В СОФІЇ КИЇВСЬКИЙ ТА КАЛІГРАФІЧНА КУЛЬТУРА ВІЗАНТІЇ», [доповідь], Міжнародна наукова конференція «30 РОКІВ КАФЕДРІ РЕСТАВРАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ ТВОРІВ МИСТЕЦТВА»: Харківська державна академія дизайну і мистецтв

### Відео-лекції
2012 (21.11) — Москва | СЕРЕБРО НАБОРА 2012 | Росчерки: история, классификация, правила построения, применение (рос.) на YouTube
2020 (30/07) «Устриці Джонатана Свіфта та золотий жук Бальтазара або повернення до тактильного, душевного та дивного в дизайні» на сайті Vimeo
2020 (27.08) — Естетика сакрального між традицією і несмаком (рос.) на YouTube
2022 (27.05) — Лекція про виникнення кириличної писемності (укр.) на YouTube
2022 (17.09) — Мистецтво каліграфії (рос.) на YouTube
2023 (16.12) — Діалоги PRO. Гість: Олексій Чекаль. Тема: «Символи життя у війні» (укр.) на YouTube
2024 (03.05) — Шрифтове мислення Якова Гніздовського (укр.) на YouTube

## Громадянська позиція— підтримані заяви та меморандуми
Олексій Чекаль надихається життєвим прикладом українського філософа Григорія Сковороди — вивчає та пише статті про почерк мандрівного філософа, який бере його за основу для своїх чисельних робіт. Часто вдягає одяг зі стилізованим написом відомого афоризму Сковороди — «Світ ловив мене, але не впіймав…» та цитує інші вислови філософа.
|                                                                                | Художники можуть порозумітися швидше, ніж теологи, тому що мова краси є більш зрозумілою для всіх. Я це називаю «кардіодизайном» в контексті «філософії серця» Сковороди. |
| — Олексій Чекаль, Естетика графічного спротиву та шрифт на службі національної й релігійної ідентичності, [інтерв'ю] 14 червня 2024 |                                                                                |

### ПідтримкабудівництваДесятинного храмуУПЦ МПу Києві у 2015—2016рр.
З 30 вересня по 4 жовтня 2015 р. в Монреале (Сицилія) проходила конференція «XXI Лабораторія церковних мистецтв», організована асоціацією «Іль Бальо» (L'associazione «Il Baglio», Палермо) та співдружністю «Артос» (Росія), у якій брали участь художники, архітектори, дизайнери, вітражисти, фотографи, мистецтвознавці. Об'єднану делегацію з Росії та України очолював єпископ Обухівський Іона (архієрей УПЦ МП, голова Синодального відділу у справах молоді).
Учасників конференції вітали голова Відділу зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату митрополит Волоколамський Іларіон (листом), архієпископ Монреале
Мікеле Пеннізі, голова асоціації «Іль Бальо» Калоджеро Дзупардо, мер Монреале П'єро Капіцці, генконсул Росії на Сицилії Михайло Коломбет, секретар співдружності «Артос» Сергій Чапнін. Олексій Чекаль зробив доповідь про роботу з різномовними шрифтами та про дизайнерське оформлення книг.
У завершальний день роботи форуму єпископ Іона та черниця Олена (Кругляк) представили проект відновлення Десятинної церкви у Києві. Учасники Лабораторії прийняли спільну заяву про підтримку цього проекту.

#### Заява про підтримку проєкту РПЦвУ по «відродженню» Десятинного храму (2015).
У заяві XXI Лабораторії церковних мистецтв йдеться: «Ми підтримуємо представлений комплексний проект музеєфікації археологічних залишків Десятинного храму та відродження на цьому святому місці літургійного життя. Вважаємо, що підхід авторів проекту до вирішення складних проблем, що постають перед ними, відповідає всім сучасним критеріям, є не тільки науково обґрунтованим, а й надихаючим. Ми вдячні авторам представленого проекту за їхню творчу сміливість, поєднану з глибоким професійним опрацюванням. Ми закликаємо провести широке міжнародне обговорення цього проекту, щоб допомогти його ініціаторам втілити свої задуми у життя на найвищому рівні. Ми віримо, що наша спільна робота над відновленням спільної спадщини Християнської Європи допоможе принести мир на землі, які сьогодні страждають від поділів і конфліктів».

### Меморандум за підсумками виставкиіконописів«СвятінерозділеноїЦеркви» (10 січня 2018р., м. Мінськ) про вшануваннясвятих, єдність, перспективу діалогу православних та католиків.
На виставці у Національному художньому музеї Республіки Білорусь, було представлено 120 творів (ікон), написаних у 2016—2017 роках. Учасниками виставки стали майстри та молоді художники з 15 країн. Всі вони надихалися спільним творчим завданням: написати ікони святих, що просіяли в країнах сучасної Західної Європи в перше тисячоліття після виникнення християнства — до поділу Церков Східного та Західного християнства. Підписанти Меморандуму вважають, що вшанування цих святих стало посвідченням того, що Росія з її вірою та культурою є невід'ємною частиною християнської європейської цивілізації. Виставковий проєкт «Святі нерозділеної Церкви» започаткований співдружністтю «Артос» (м. Москва, Росія) та мав на меті розвиток культурного обміну між християнськими громадами європейських країн та Росії.

### Заява ініціативної групи мережі Відкритого Православ'я (23 серпня 2018р., м. Київ) про підтримкуТомосудля ПЦУ.
У Києві 20-23 серпня 2018 р. зібралися учасники «Мережі Відкритого Православ'я» (Україна) на Круглий стіл «Якою бути Православній Церкві України» та сформували спільну Заяву. Серед її головних тез — підтримка надання Томосу про автокефалію Православної Церкви України, заклик до об'єднавчого Соборного процесу та пропозиція мирного співіснування, співпраці і співслужіння (замість розриву відносин і війни юрисдикцій).

### Висловлювання в інтерв'ю
|                                                                        | С духовной точки зрения искусство не может быть нейтральным, в любом случае оно несет в себе ту или иную духовность или мировоззрение. |
| — Чекаль А.Г., Шрифт в иконе и иконичный текст, [текст], Харьков, 2003 |                                                                                |

 На питання в інтерв'ю на Радіо «ВЕРА» (Росія) 29.06.2016  про «складнощі представлення тут українських культурних заходів, у зв'язку з такою непростою обстановкою  (війною?)», Чекаль зауважив:
|                                                                                | — Я так розумію, що люди просто стали значно менше їздити один до одного.Оригінальний текст (рос.) — Я так понимаю, что люди просто стали значительно меньше ездить друг к другу. |
| — інтерв'ю для Радіо «Вера» (Росія), «Каллиграфия в церковном искусстве». Светлый вечер с Алексеем Чекалем (29.06.2016) |                                                                                |

Відповідь на питання в інтерв'ю 2020 року про незгоду з тезою «мистецтво поза політикою», як очевидну:
|                                                                                | ... Ані художник, ані церква, ані вчений не можуть мовчати, коли відбувається злочин або конфлікт. Як я можу ставитись до того факту, що до церкви в Слов’янську, куди я на Великдень у дитинстві ходив із бабусею, священник впускає полковника ФСБ Гіркіна зі зброєю і допомагає захоплювати моє місто? Або як я можу реагувати, коли крадіжку називають «восстановление исторической справедливости», або в молитві за «мир» пряму агресію іменують «громадянським конфліктом»? Відповідь очевидна. |
| — Олексій Чекаль, «Автор логотипу ПЦУ Чекаль про проєкт для правнучки Мони Лізи, «хіпі» в каліграфії і про те, що не так з гривнею», [інтерв'ю], Радіо Свобода 23 лютого 2020 |                                                                                |

Співпрацю з росіянами в період до 2023 року Олексій Чекаль пояснив в інтерв'ю для Релігійно-інформаційної служби України (травень 2022) та у своїй статті (2025 р.) в часописі «Церква і Суспільство» Інституту Церкви і суспільства Київської православної богословської академії:
|                                                                                | Я теж мав певні ілюзії колись з приводу російської культури та історії. Але в дитинстві ми з батьками часто бували в гостях у в'язня сталінських таборів Петра Буїнцева, який просидів з українськими політв'язнями 25 років. Його розповіді про морок червоної диктатури назавжди дав мені щеплення від російської брехні. |
| — Олексій Чекаль, Бог існує там, де того хоче. Напевно, донедавна був у підвалах Азовсталі, [інтерв'ю], 26.05.2022, РІСУ - Релігійно-інформаційна служба України, веб-архів статті |                                                                                |

|                                                                                | Неофітські помилки співпраці в юності з церковними організаціями екзотеричного московитсько-лицемірського штибу стали гарною підмогою для того, щоб не ходити більше в той бік і усвідомити в чому різниця та, як рухатися в середині українсько-грецькій традиції. |
| — Олексій Чекаль, Український сакральний дизайн: пошук візуальної ідентичності ПЦУ через теоестетику, шрифти та мультикультурні впливи, [стаття] часопис «Церква і Суспільство» № 1(9) 2025 |                                                                                |

## Публікації, інтерв'ю
«Багатомовний художник-каліграф України Олексій Чекаль, інтерв'ю Марини Ґрейсен-Фаррелл» (en.) [Марина Ґрейсен-Фаррелл, Олексій Чекаль | червень 2022 | MultiLingual Media]

#### Інтерв'ю з України
1. «Збереження культури: як працює шрифт — дизайнер і каліграф Олексій Чекаль» ["Накипіло з Філіппом Диканем" | 16 січ. 2025 | Радіо «Накипіло»].[219]
2. «Естетика графічного спротиву та шрифт на службі національної й релігійної ідентичності» [Ольга Мар'ян, Олексій Чекаль | 14.06.2024 | РІСУ — Релігійно-інформаційна служба України].[220]
3. «Бог існує там, де того хоче. Напевно, донедавна був у підвалах Азовсталі» [Надія Тисячна, Олексій Чекаль | 26.05.2022 | РІСУ — Релігійно-інформаційна служба України].[5]
4. «Про дизайн та дизайнерів» [Інтерв'ю для фестивалю HADED 2021 |13 вересня 2021 | CASES].[25]
5. «Автор логотипу ПЦУ Чекаль про проєкт для правнучки Мони Лізи, „хіпі“ в каліграфії і про те, що не так з гривнею» [Ярослава Трегубова, Олексій Чекаль | 23 лютого 2020 | Радіо Свобода].[56]
6. «Алексей Чекаль рассказывает о своей школе каллиграфии» [інтерв'ю для журналу Clash | 12 вересня 2012 | Каліграфічний хаб].[23]

#### Інтерв'ю з Росії (рос.)
1. «Каллиграфия в церковном искусстве. Светлый вечер с Алексеем Чекалем» (рос.) [Артем Левченко, Алексей Чекаль | 29.06.2016 р.][24]
2. «Каллиграфия в Церкви, или О битве со смыслами, управлении словами и восхвалении имени Божьего» (рос.) [Максим Злотников, Алексей Чекаль | 22.01.2016 р.][3]
3. «Дизайнер выставки о гонениях на Церковь: главное — идея света и узкого пути в Царствие Божие» (рос.) [Алексей Чекаль | 02.09.2013 р.][4]

## Відзнаки та важливі роботи
Своїм найбільш важливим досягненням вважає створення художнього стилю (графічного образу та шрифтів) для Православної Церкви України (2019), зокрема знаменитого «хреста ПЦУ», який став фактично символом об'єднаної української Церкви.
Логотип для української православної церкви характеризується комплексністю й виваженістю деталей. Побудова шрифту на основі графіті з Софії Київської демонструє глибокий зв'язок із культурною спадщиною та історією. Багатошаровий підхід О. Чекаля до графічного дизайну виявляється в кожному аспекті проєкту, включаючи барокові елементи, грецьке монументальне письмо та в'язь. Важливим аспектом проєкту є не лише технічна майстерність, але й глибокий змістовний аналіз. Образ Софії Оранти як символу заступництва Божої Матері за Україну вдало вплітається в структуру квітучого хреста, вирізняючись не лише естетично, але й духовно. Автор використовує рівнокінцевий хрест з чотирма короткими зарубками по краях, що не лише є геральдичною фігурою, але й символізує торжество християнства над язичництвом. Майстер поєднує історичні графеми, подібні до уставу, додаючи їм більше плавності та заокругленості, використовує круги як додаткові декоративні елементи літер «О» та «Є». Також виділяється використання елементів українського скоропису, зокрема в нижніх перетинках літери «Д» та продовженні літери «Б». Автор прагнув створити не просто графічний продукт, але «книгу-сад», що стає своєрідним прототипом райського саду. Він вдало поєднав елементи із візантійської та української традицій, намагаючись підкреслити українські риси та відмежувати графічний дизайн України від російського, щоб створити естетичну єдність із змістом. Цей проєкт вирізняється не лише технічною та художньою вправністю, але й глибоким розумінням культурних і релігійних аспектів, зумовлюючи його значущість у відтворенні та утриманні української ідентичності.

### Портфоліо робіт Олексія Чекаля:
- behance.net/PaLaMa
- dribbble.com/oleksiychekal

### Соціальні мережі:
- oleksiy_chekal  у соцмережі «Instagram»
- oleksiy.chekal у соцмережі «Facebook»

title: Чекаль Олексій Георгійович

wikitext:
{{Художник
| Ім'я                = Че́каль Олексі́й
| Фото                =
| Ширина              =
| Підпис              =
| Ім'я при народженні =
| Дата народження     = 28.06.1973
| Місце народження    = [[Слов'янськ]]
| Дата смерті         =
| Місце смерті        =
| Національність      =
| Громадянство        = {{UKR}}
| Жанр                =
| Навчання            = [[ХДАДМ]]
| Напрямок            = [[дизайнер]]
| Роки творчості      =
| Покровитель         =
| Вплив               =
| Вплив на            =
| Твори               =
| Нагороди            =
| Премії              =
| Звання              =
| Автограф            =
| Сайт                = [https://www.behance.net/PaLaMa behance.net/PaLaMa] [портфоліо
}}

Олексі́й Георгійович Че́каль  (нар. 28 червня 1973, м. [[Слов'янськ]]) — російсько-український каліграф та мистецтвознавець<ref>{{Cite book |url=https://spbgik.ru/o-nas/editorial/molodyezhnyy-vestnik-spbgik |title=Слово и текст в современном религиозном искусстве |last=Сергеева |first=Е. В. |last2= |year=2017 |series=№ 1(7) |publisher=МОЛОДЕЖНЫЙ ВЕСТНИК Санкт-Петербургского государственного института культуры |pages=28-31 |language=ru |type=Научный журнал |format= |archive-url=https://web.archive.org/web/20230512015605/https://spbgik.ru/upload/iblock/bf5/3rq7mtvo76e5nscjqmv4ctkr5dzsf7w2/mol_vestnik_1_7_17.pdf |archive-date=12-05-2023 |url-status=live}}</ref>, дизайнер, художній керівник студії графічного дизайну PanicDesign.<ref>{{Cite web |url=http://www.museum.ru/P3310 |title=ВИЗИТНАЯ КАРТОЧКА Чекаль Алексей Георгиевич |last=Museum.ru |date=2017-03-27 |website=Музеи России |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20170327025322/http://www.museum.ru/P3310 |archive-date=2017-03-27 |url-status=live |access-date=2025-04-09}}</ref> Випускник Харківській академії дизайну і мистецтв, кафедри реставрації та експертизи творів мистецтва.

Працює у сфері книжкового, виставкового та плакатного дизайну, дизайну на релігійну тематику. Автор численних рекламних матеріалів, [[Експозиція (виставка)|виставкових експозицій]], [[Конструкція книги|книжкових]] оформлень, [[логотип]]ів та проєктів з комерційної [[Стиль#Поняття стилю на сучасному етапі|стилістики]]. Створює графічні стилі для [[Помісна церква|Церков]] та [[Храм]]ів, розробляє проєкти, пов'язані із написами в [[Сакральне мистецтво|сакральному мистецтві]] та в храмовому просторі.

Проводить семінари і майстер-класи з каліграфії, дизайну та історії розвитку писемності. Учасник, куратор та організатор численних виставок у Європі, Україні та Росії<ref name=":6">{{Cite web |url=http://www.pravmir.ru/kalligrafiya-v-tserkvi-ili-o-bitve-so-smyislami-upravlenii-slovami-i-voshvalenii-imeni-bozhego/ |title=Каллиграфия в Церкви, или О битве со смыслами, управлении словами и восхвалении имени Божьего |last=Чекаль |first=Алексей |date=2016-01-22 |website=Pravmir.ru |agency=Председателем попечительского совета портала является В.Р. Мединский (министр культуры РФ). |publisher=Портал «Православие и мир» – ведущий мультимедийный портал о православии и жизни общества в России и за рубежом. |language=ru |type=ІНТЕРВ'Ю |archive-url=https://web.archive.org/web/20160123144855/http://www.pravmir.ru/kalligrafiya-v-tserkvi-ili-o-bitve-so-smyislami-upravlenii-slovami-i-voshvalenii-imeni-bozhego/ |archive-date=2016-01-23 |access-date=2024-12-09}}</ref>, організатор та учасник фестивалів художніх мистецтв та перформансів. Інтереси як історика мистецтва зосереджені на ранньохристиянському мистецтві Візантії, Близького Сходу, Європи, а також пов'язані з історією шрифту та книжкових рукописних традицій.

Є автором виставкових проєктів, книжкових оформлень присвячених історії переслідувань [[Російська православна церква|Російської Православної Церкви]] після [[Жовтневий переворот|Жовтневого перевороту]] та культурній і духовній спадщині російського зарубіжжя XX століття.<ref name=":46" /> Після [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російського вторгнення]] в Україну (2022) концентрується на створенні дизайнерських графічних доробок для [[Православна церква України|Православної Церкви України]], [[Сили безпеки й оборони України|сил оборони]] та волонтерського руху.<ref name=":14">{{Cite web |url=https://risu.ua/bog-isnuye-tam-de-togo-hoche-napevno-donedavna-buv-u-pidvalah-azovstali--oleksij-chekal-avtor-grafichnogo-stilyu-dlya-pcu_n129579 |title="Бог існує там, де того хоче. Напевно, донедавна був у підвалах Азовсталі", — Олексій Чекаль, автор графічного стилю для ПЦУ - РІСУ |website=Релігійно-інформаційна служба України |language=uk |access-date=2025-04-09}}</ref>[[Файл:Emblem of the Orthodox Church of Ukraine.svg|міні|Олексій Чекаль, Емблема Православної Церкви України, 2019]]Своїм найбільш важливим досягненням вважає створення художнього стилю (графічного образу та шрифтів) для Православної Церкви України (2019), зокрема знаменитого «хреста ПЦУ», та об’єднавчого собору ПЦУ. Також в портфоліо дизайнера є проєкти розпису храмів для Російської Православної Церкви (2014—2016), і розпис у храмі Великомученика Пантелеймона (Нижній Новгород, Росія) він називає своїм найважчим досвідом аскетичної праці. Має дизайнерські роботи для Греко-католицької й Римо-католицької Церков. Створив графічний стиль до 100 річчя [[Харківська державна академія дизайну та мистецтв|Харківської державної академії дизайну і мистецтв (ХДАДМ)]] та оновив дизайн Вісника ХДАДМ<ref>{{Cite web |url=https://evnuir.vnu.edu.ua/bitstream/123456789/21204/1/visnik_ksada_2022-1_14_Berlach_153-160.pdf |title=Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв |date=вер-2022 |website=visnik.org.ua |series=№1 |pages=1 |format= |archive-url=https://web.archive.org/web/20241118202320/https://evnuir.vnu.edu.ua/bitstream/123456789/21204/1/visnik_ksada_2022-1_14_Berlach_153-160.pdf |archive-date=2024-11-18 |url-status=live |access-date=2025-04-12}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://visnik.org.ua/09-arhive.html |title=Вісник ХДАДМ, архів номерів 2011-2023 |website=visnik.org.ua |access-date=2025-04-16}}</ref>. Автор шрифту «ХУДПРОМ»<ref name=":11" />, який застосовується на новому сайті ХДАДМ.

Аспірант (2006, 2024) [[Харківська державна академія дизайну та мистецтв|ХДАДМ]]<ref name=":3">{{Cite book |url=https://cius-archives.ca/collections/show/123 |title=Схід-Захід: Історико-культурологічний збірник. – Випуск 8: Спеціальне видання: Порубіжжя / За редакції Володимира Кравченка |last=Домановський |first=Андрій |last2=Чекаль |first2=Олексій |year=2006 |publisher=Критика |location=Харків; Київ |pages=248-268 |chapter=Влада віри Візантії у Нью-Йорку |format=pdf |archive-url=https://web.archive.org/web/20240530221956/https://cius-archives.ca/collections/show/123 |archive-date=2024-05-30}}</ref><ref name=":4">{{Cite web |url=https://www.facebook.com/Books.and.Printing.Museum/posts/pfbid02kqt6hmKzsNGR3QmV3c2cW1fNTP3Qin9oHkri46ZmQiFHrkb6w7urubqJJAZduKipl |title=Список учасників XV Міжнародної науково-практичної конференції |last= |date=28 березня 2024 |website=Харківська державна академія дизайну і мистецтв |publisher= |archive-url=https://web.archive.org/web/20240721155129/https://ksada.org/nov-28-03-24.html |archive-date=2024-07-21 |access-date=05-12-2024}}</ref>. Член [[4БЛОК, асоціація дизайнерів-графіків|асоціації дизайнерів-графіків «4БЛОК»]]<ref>{{Cite web |url=http://www.4block.org/ |title=Ассоциация дизайнеров, союз дизайнеров, международное сотрудничество в решении экологических проблем — ассоциация дизайнеров-графиков «4-й Блок» |date=2014-04-23 |website=web.archive.org |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20140423113259/http://www.4block.org/ |archive-date=2014-04-23 |url-status=dead |access-date=2025-04-13}}</ref>, учасник московської творчої [[Артос, співдружність (Росія)|співдружності «Артос»]] (2013, Росія)<ref name=":19">{{Cite web |url=http://artos.org/about-us/ |title=Artos. About us - Содружество Артос |date=2017-09-15 |website=artos.org |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20170915151521/http://artos.org/about-us/ |archive-date=2017-09-15 |url-status=dead |access-date=2025-04-11 |quote=Artos is a Moscow‐based Creative Fellowship, established in 2013 to promote contemporary  Christian art and culture. |trans-quote=«Артос» — московське творче товариство, засноване в 2013 році для просування сучасного християнського мистецтва та культури.}}</ref><ref name=":49" /> та член редакційної ради альманаху «Дари» (2015, Росія)<ref>{{Cite web |url=https://artos.org/dary/ |title=Альманах "Дары" - Содружество "Артос" |date= |website=artos.org |language=рос. |archive-url=https://web.archive.org/web/20190624055957/http://artos.org/dary/ |archive-date=2019-06-24 |url-status=dead |access-date=2024-12-04 |quote=Альманах «Дары» — единственное в России издание, которое представляет современную христианскую культуру во всей ее полноте и многообразии. Издается Содружеством «Артос» с 2015 года. |trans-quote=Альманах «Дари» — єдине у Росії видання, яке представляє сучасну християнську культуру у всій її повноті та різноманітті. Видається Співдружністю "Артос" з 2015 року. |separator={{!}}}}</ref>, учасник Гільдії Храмоздателів<ref name=":50" /> (2014, Росія),  запрошений викладач каліграфії у Російській Академії Мистецтв у Флоренції (2017, Італія). Науковий співробітник [[Музей книги та друкарства України|Музею книги і друкарства України]]<ref name=":2">{{Cite web |url=https://kdidpmid.edu.ua/academy/2024/08/25/kyiv-design-week-x-lektorium-bojchuka/ |title=Kyiv Design Week x Лекторіум Бойчука {{!}} КДАДПМД |last=boychuk |date=2024-08-25 |publisher= |language= |archive-url=https://web.archive.org/web/20241204102628/https://kdidpmid.edu.ua/academy/2024/08/25/kyiv-design-week-x-lektorium-bojchuka/ |archive-date=2024-12-04 |access-date=2024-12-04}}</ref>, кандидат у члени-кореспонденти [[Національна академія мистецтв України|Національної академії мистецтв України]] (2024)<ref>{{Cite web |url=https://academyart.org.ua/news/povidomlennia-natsionalnoi-akademii--mystetstv-ukrainy |title=ПОВІДОМЛЕННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ МИСТЕЦТВ УКРАЇНИ |authorlink1= |date=12.06.2024 |website= |archive-url=https://web.archive.org/web/20240720130330/https://academyart.org.ua/news/povidomlennia-natsionalnoi-akademii--mystetstv-ukrainy |archive-date=2024-07-20 |access-date=2024-12-04 |quote=Cписок кандидатів, допущених до обрання дійсними членами (академіками) та членами-кореспондентами Національної академії мистецтв України та затверджених постановою Президії НАМ України від 30 травня 2024 року № 5/44-09}}</ref>.

Публікації, присвячені творчості О. Чекаля, належать переважно до корпусу артжурналістики і фіксують конкретні події, у яких брав участь художник.<ref name=":32">{{Cite journal |last=Рибалко |first=Світлана |last2=Чен |first2=Чжоу |date=2024-08-29 |title=Олексій Чекаль: літери і сенси |url=https://hudprom.org.ua/index.php/hp/article/view/49 |journal=ХУДПРОМ: Український журнал з мистецтва і дизайну |language=uk |volume=26 |issue=2 |pages=43–58 |doi=10.61993/2786-7285.2024.02.02 |issn=2786-7285}}</ref>
----

== Життєпис ==
Олексій Чекаль народився 1973 р. в м. Слов’янськ Донецької області. Початкову художню освіту отримував у Києві, у спеціалізованій [[Київський державний художній ліцей імені Тараса Шевченка|Республіканській середній художній школі імені Т. Г. Шевченка]] (РХСШ). Після [[Чорнобильська катастрофа|аварії на Чорнобильській АЕС]] (1986 р.), родина Чекалей переїхала на схід України і першим прихистком стали приміщення на території санаторію «<nowiki/>[[Святі Гори (національний природний парк)|Святі гори]]<nowiki/>». Художнє навчання продовжив в [[Харківський фаховий вищий художній коледж|Харківському художньому училищі]] (1989–1994). Серед викладачів Чекалю найбільше запам’яталися Михайло Сердюк, Юрій Киянський, [[Луценко Анатолій Павлович|Анатолій Луценко]]. З особливою вдячністю художник згадує Володимира Старікова, який навчив аналізувати форму, розуміти принципи формоутворення. Харизма Володимира Старікова захоплювали учнів, а роботи як художника книги певною мірою підштовхнули Олексія зробити паралельно другу дипломну роботу – проєкт графічного рішення книжки Хуана Рамона Хіменеса «Платеро і я».<ref name=":32" />

Чекаль планував продовжити навчання в [[Харківська державна академія дизайну та мистецтв|Харківській академії дизайну і мистецтв]] (ХДАДМ) за спеціалізацією «станкова графіка», але, за результатами попереднього відбору, вступив до новоствореної кафедри реставрації живопису<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20250412195720/https://old.ksada.org/rsmj-history.html |title=Kharkiv State Academy of Design and Fine Arts |date=2025-04-12 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-12}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.ksada.org/fakultet-obrazotvorchogo-mystecztva/kafedra-restavracziyi-ta-ekspertyzy-tvoriv-mystecztva/ |title=Факультет образотворчого мистецтва / Кафедра реставрації та експертизи творів мистецтва}}</ref> за спеціальністю ''«реставрація та консервація творів мистецтв»'' (1994). Самостійно вивчав цифрові технології та у 2000 р. став працювати графічним дизайнером студії PanicDesign<ref name=":52">{{Cite web |url=http://www.panic.com.ua/ |title=P A N I C  D E S I G N  s t u d i o |website=panic.com.ua |publisher=Сторінка студії графічного дизайну PanicDesign |archive-url=https://web.archive.org/web/20231204183631/http://www.panic.com.ua/ukr |archive-date=2023-12-04 |url-status=dead |access-date=2025-08-04 |trans-quote=Агентство P A N I C D E S I G N засновано в 1997 році. Сфера діяльності: P A N I C D E S I G N: створення реклами, графічний дизайн, веб-дизайн, фотографія, 3d моделювання. м. Харків, Україна}}</ref>, одночасно завершуючи диплом з реставрації живопису. Після завершення навчання у 2000 році, вступив (вперше) до аспірантури ХДАДМ.

Подорож до Сирії у 2005 р., разом з художником–реставратором {{Link-interwiki|Всеросійський художній науково-реставраційний центр імені І.Е. Грабаря|Q=Q4127559|text=Всеросійського художнього науково-реставраційного центру ім. академіка Грабаря}} (Москва, Росія) {{Link-interwiki|Овчинніков, Адольф|Q=Q81216566|text=Адольфом Овчинніковим}} (1931–2021), суттєво змінила погляд митця на власну діяльність, він зрозумів, що «час повертатися до сенсів, а не сидіти в буклетах і візитівках»<ref name=":32" />. Спілкування з відомим російським художником–реставратором і дослідником християнського мистецтва значно вплинуло на тодішнього аспіранта Харківської державної академії дизайну і мистецтв, який вивчав написи в реставрації іконопису. Чекаль поринув у світ близькосхідної культури і навіть змінив ракурс своїх досліджень у бік ранньохристиянської [[Палеографія|палеографії]] та ікони на Близькому Сході в контексті взаємоіснування образів та написів у сакральному та поховальному мистецтві. Три роки поспіль брав участь у роботі літньої школи семітських мов при Острозькій академії, де вивчав арабську, сирійську та арамейську мови. Так започатковується східний напрям у його наукових і творчих пошуках.<ref name=":26">{{Cite book |url=http://monograph.com.ua/pctc/catalog/book/978-617-7319-95-4 |title=CULTURE AND ART IN MODERN SCIENTIFIC DISCOURSE |last=Sheyko |first=Vasyl |last2=Kushnarenko |first2=Natalya |last3=Maksymovska |first3=Nataliia |last4=Kysliuk |first4=Kostiantyn |last5=Rybalko |first5=Svitlana |last6=Myslavskyi |first6=Volodymyr |last7=Kosachova |first7=Olga |last8=Fievralova |first8=Svitlana |last9=Khvorostenko |first9=Victoriia |date=2023-12-15 |year=2023 |publisher=20240112074627 |pages=114-115 |language=en |type=монографія |doi=10.15587/978-617-7319-95-4 |isbn=978-617-7319-95-4 |archive-url=https://web.archive.org/web/20240112074627/http://monograph.com.ua/pctc/catalog/download/978-617-7319-95-4/978-617-7319-95-4/860-1?inline=1 |archive-date=2024-01-12 |url-status=live}}</ref> Східна каліграфія, як питоме джерело різноманітних форм, надалі будуть використовуватися митцем і в каліграфічних композиціях, і в дизайнерських проєктах. Напрацювання у сфері близькосхідних систем писемності Олексій демонстрував на різноманітних майстер-класах. У процесі тривалих творчо–дослідницьких робіт у галузі орієнталістики Олексій Чекаль виконав декілька проєктів на замовлення наукових і видавничих установ. Серед цих проєктів – стиль літньої сходознавчої школи у Франції, логотип для одного з найвідоміших сходознавчих видавництв Publishing House Gorgias Press, дизайн для виставки Джорджіо Буччелатті в Італії на «Rimini Meeting» за матеріалами археологічних розкопок давнього міста хуритів Уркеш.

Дослідження у галузі каліграфії також приводять Чекаля до Г. Сковороди, до вивчення його рукописної спадщини, за якою і питоме джерело для вивчення національних традицій писемності, і особистість самого філософа. До творчості видатного українського філософа Григорія Сковороди Олексій Чекаль звертається з різних приводів і осмислює її на різних рівнях. Це насамперед серія розробок для проєкту «Духовна зброя Сковороди» . У межах цього проєкту митець розпочав проєктування шрифту «Сковорода» (завершенню завадило припинення проєкту); розробив плакати, провів каліграфічний перформанс із написанням афоризмів філософа.

Інтерес до шрифтів та каліграфії підтримувався і трієнале екологічного плакату «4-й Блок», організаторами якого впродовж десятиліть виступають викладачі ХДАДМ Олег Векленко та Володимир Лесняк. Починаючи з 2008 року, Чекаль був учасником каліграфічних виставок на Росії, а після організації проведення фестивалів Свято кирилиці у 2006—2009 рр. — повністю занурився у світ каліграфії. Заснував школу каліграфії у Харкові (2012)<ref name=":27" />. Зануренню в царину шрифтового мистецтва у контексті оформлення української книги сприяла й багаторічна плідна співпраця з харківським видавцем Олександром Савчуком, яка триває й понині.

У межах українських фестивалів–зустрічей Свято Кирилиці (Харків), Рутенія (Київ), Простір Літер (Луцьк) відбувався творчий обмін між каліграфами різних країн та поколінь і дискусії, налагоджувалися творчі зв’язки. Участь в фестивалях сформувало серед українських митців декілька напрямів у пошуках національної ідентичності та прагненні повернути українській мові її український образ. У  дискусіях загартувався інтерес до відмінних, притаманних саме українській традиції, формах писемності: до козацького скоропису, не схожих на російські варіанти форми окремих літер, барокової квітучості, несподіваності, розкутості.

Наприклад, видатний художник–графік, завідувач кафедри графічного дизайну [[Київська державна академія декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука|Київської державної академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну імені Михайла Бойчука,]] професор [[Чебаник Василь Якович|Василь Чебаник]] обстоював розробку української кириличної абетки з виразним національно ідентифікованим образом на основі [[Петро I|допетровської]] кирилиці, з урахуванням сучасної європейської пластики. На його думку, Петро I, провівши шрифтову реформу, спаплюжив оригінальні українські форми літер, замінивши їх формами голландської антикви, що порушило візуальну логіку української шрифтової культури. Чебаник пропонує відмовитися від російського «''[[Гражданський шрифт|гражданського шрифта]]''», повернутися до окремих допетровських форм літер ''([[Графема|графем]])'' української абетки, відновити у такий спосіб тяглість історії. Створений В. Чебаником шрифт «<nowiki/>[[Рутенія (шрифт)|Рутенія]]<nowiki/>» став імпульсом для молодого покоління українських графіків іти далі, розвивати та не боятися змін.

Чекаль принципово стає на позиції творчого та непримусового розвитку української кирилиці, без догми та заборон. Його шлях — через емпатію до будь-якого замовника і проєкту, використовувати різні підходи та форми в типографіці, аби найкраще виразити ідею, знайти відповідність зовнішньої форми внутрішньому сенсу. Звідси і його невгамовний інтерес до різноманітних стилів, писемних систем, історичних зразків, якими він послуговується у своїй роботі.<ref name=":32" />  Як розповідає Чекаль<ref name=":8" />, це призвело до того, що в його портфоліо дизайнера з'явився цілий спектр робіт: від оформлення виставок про сталінські репресії та історії єврейської Пасхи до проектування церков і каліграфії; від дизайну татуювань грецькими та сирійськими логотипами та історичних прикрас для конференцій в [[Оксфорд|Оксфорді]] ([[Велика Британія]]) до дизайну ювелірних виробів в Італії та арабської каліграфії для книг про мусульманську культуру.<ref name=":18" /><ref>{{Cite web |url=https://2day.kh.ua/ru/news/aleksey-chekal-sovremennyy-chelovek-ustal-ot-kompyuternoy-estetiki |title=Алексей Чекаль: «Современный человек устал от компьютерной эстетики» |date=30 сентября, 2018 |website=2day.kh.ua |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20220706221538/https://2day.kh.ua/ru/news/aleksey-chekal-sovremennyy-chelovek-ustal-ot-kompyuternoy-estetiki |archive-date=2022-07-06 |url-status=live |access-date=2025-04-18}}</ref>

Викладання у ХДАДМ (2006–2013) та {{Link-interwiki|Британська школа дизайну|Q=Q107278194|text=Британській вищій школі дизайну}} (2011–2014)<ref name=":35">{{Cite web |url=https://www.calligraphy-museum.com/news/news/nash-kalligraf-pokoryaet-britanskuyu-shkolu-dizayna |title=Наш каллиграф покоряет Британскую школу дизайна {{!}} Музей мировой каллиграфии |date=29 липня 2011 |website=calligraphy-museum.com |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20241121181614/https://www.calligraphy-museum.com/news/news/nash-kalligraf-pokoryaet-britanskuyu-shkolu-dizayna |archive-date=2024-11-21 |url-status=dead |access-date=2024-12-09 |quote=28 июля один из участников нашего проекта «Международная выставка каллиграфии», украинский каллиграф Алексей Чекаль, читал лекции на летнем интенсиве по шрифту и искусству каллиграфии в Британской школе дизайна |trans-quote=28 липня один із учасників нашого проекту «Міжнародна виставка каліграфії», український каліграф Олексій Чекаль, читав лекції на літньому інтенсиві з шрифту та мистецтва каліграфії у Британській школі дизайну}}</ref> ([[Москва]], [[Росія|Росія)]] змусили залишити роботу з організації фестивалю: навчальний процес поглинав багато часу. Олексій Чекаль викладав шрифт, типографіку, каліграфію. Також, в різні роки він викладав у [[Празька школа дизайну|Празькій школі дизайна]] (рос.) ([[Прага]], [[Чехія]])<ref name=":36">{{Cite web |url=http://www.praguedesignschool.com/o-shkole/ |title=Пражская Школа Дизайна |website=praguedesignschool.com |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20220807161053/http://www.praguedesignschool.com/o-shkole/ |archive-date=2022-08-07 |url-status=dead |access-date=2022-08-07 |quote=Пражская школа дизайна» – инновационный образовательный проект, учрежденный в 2010 году Валентиной Удинцевой, Сергеем Серовым, Петром Банковым и связанными с этими именами институциями и легендарными дизайнерскими проектами, такими как Московская международная биеннале графического дизайна «Золотая пчела», Высшая академическая школа графического дизайна (ВАШГД), журнал по графическому дизайну «Как», «Русская школа дизайна» и Академия графического дизайна (Москва). Рабочий язык «Пражской школы дизайна» – русский |trans-quote=«Празька школа дизайну» - це інноваційний навчальний проект, створений у 2010 році Валентиною Удінцевою, Сергієм Серановим, Петром Банковим та інституціями, пов'язаними з цими іменами та легендарними проектними проектами, такими як Московська міжнародні бієнале графічного дизайну "Золота Бджола", Вища академічна школа графічного дизайну (ВАШГД), журнал про графічний дизайн "Як", "Російська школа дизайну" та Академія графічного дизайну (Москва). Робочою мовою Празької школи дизайну є російська}}</ref> та Російській Академії Мистецтв у Флоренції<ref>{{Cite web |url=http://artac.org/our-professors |title=artac.org {{!}} Faculty/Staff {{!}} Oleksiy Chekal |date=2017-05-25 |website=Florence Academy of Russian Art |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20170525043102/http://artac.org/our-professors |archive-date=2017-05-25 |url-status=dead}}</ref><ref name=":37">{{Cite web |url=https://www.artac.org/oleksiy-chekal |title=artac.org/faculty-staff {{!}} Oleksiy Chekal |website=artac.org |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20200919000938/https://www.artac.org/oleksiy-chekal |archive-date=2020-09-19 |url-status=live |quote=Visiting lecturer and instructor with FCAA, designer, calligrapher, art historian. |trans-quote=Запрошений лектор та інструктор FCAA, дизайнер, каліграф, мистецтвознавець.}}</ref><ref name=":9" /> ([[English|eng]]. ''Russian Academy of Art'' {{Link-interwiki|ТОВ (Італія)|Q=Q15648878|text=S.R.L.}}<ref name=":38">
{{Cite web |url=http://artac.org/ |title=Добро пожаловать в Русскую Академию Искусств |date= |website=Russian Academy of Art in Florence |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20170430051009/http://artac.org/ |archive-date=2017-04-30 |url-status=dead |quote=As our student you are officially entitled to apply for Art Renewal Centre (ARC) annual competition, since we are registered on their list.  You can find information about ARC here: http://www.artrenewal.org |trans-quote=Як наш студент ви маєте офіційне право подати заявку на щорічний конкурс Art Renewal Center (ARC), оскільки ми зареєстровані в їх списку. Ви можете знайти інформацію про ARC тут: https://www.artrenewal.org}}</ref><ref name=":39">
{{Cite web |url=http://www.artrenewal.org/pages/atelier.php?atelierid=137 |title=ARC Approved™ Ateliers, Academies, and Workshops |date=2017-07-17 |website=artrenewal.org |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20170701141100/http://www.artrenewal.org/pages/atelier.php?atelierid=137 |archive-date=2017-07-01 |url-status=dead |access-date=2024-12-03 |quote=Russian Academy of Art |trans-quote=Російська Академія Мистецтв}}
</ref><ref name=":40">{{Cite book |url=https://issuu.com/raor/docs/study_abroad_brochure__1_ |title=Study abroad brochure |trans-title=Брошура про навчання за кордоном |date=Jul 14, 2016 |year=2016 |publisher=Russian Academy of Art S.R.L. |language=en |type=Буклет |format=pdf |archive-url=https://web.archive.org/web/20230303134344/https://issuu.com/raor/docs/study_abroad_brochure__1_ |archive-date=2023-03-03 |quote=Established in 2009, the Russian Academy of Art continues to expand and flourish in the Tuscan capital. |trans-quote=Створена в 2009 році Російська академія мистецтв продовжує розширюватися і процвітати в столиці Тоскани.}}</ref><ref name=":41">{{Cite web |url=https://www.artac.org/exhibitions |title=Exhibition of students work in USA |date=July 25, 2018 |publisher=The Museum of Russian Art |language=en |type=Запрошувальний лист |archive-url=https://web.archive.org/web/20200811125059/https://www.artac.org/exhibitions |archive-date=2020-08-11 |url-status=dead |access-date=2024-12-06 |quote=The Museum of Russian Art is inviting the Russian Academy of Art S.R.L. (Florence Classical Arts Academy, Italy, Florence) to bring an Art Exhibit and presentation as part of an educational collaboration. |trans-quote=Музей російського мистецтва запрошує Російську академію мистецтв S.R.L. (Флорентійська Академія Класичного Мистецтва, Італія, Флоренція), щоб організувати художню виставку та презентацію в рамках освітньої співпраці.}}</ref>) (з 2015). [[Файл:Coat_of_arms_of_Epiphanius.png|міні|Олексій Чекаль, Герб митрополита Київського і всієї України Епіфанія]]

'''В життєписі Олексія Чекаля у 2005–2023 роках присутні два взаємопов'язаних, потужних періоди творчої, комерційної  та культурологічної діяльності — загальноєвропейський, переважно італійській періоди та російський.'''

У 2008р. Чекаль представляв свої роботи з каліграфії на '''I, II {{Link-interwiki|Міжнародна виставка каліграфії|Q=Q4288187|text=Міжнародній виставці каліграфії}}'''<ref name=":17" /><ref name=":16" /><ref name=":42" /><ref name=":43" /><ref name=":5" /><ref name=":44" /> ([[Санкт-Петербург|С]][[Санкт-Петербург|ан]][[Санкт-Петербург|к]][[Санкт-Петербург|т-]][[Санкт-Петербург|Петербург]]) та '''2009''' ([[Москва|Моск]][[Москва|ва]]). Твори зберігаються у {{Link-interwiki|Музей світової каліграфії (Москва)|Q=Q4426629|text=Музеї світової каліграфії (Москва)}}<ref name=":45" />. Загалом, у 2008–2023 рр. Олексій Чекаль був учасником художніх та каліграфічних подій, куратором та дизайнером численних виставкових робіт по збереженню культурної та духовної спадщини російського Зарубіжжя та розвитку сучасного сакрального мистецтва в Росії. Це так звані «російські виставки» в [[Ріміні]] (Італія) фонду «Християнська Росія», виставки про гоніння на Російську православну церкву (проходили в Росії та Європі), проєкти Московської співдружності християнських художників «Артос», архітектурні проєкти Гільдії Храмоздателів (м. Москва) з розпису храмів РПЦ в містах Росії, мистецькі російсько-українські перформанси в Італії та пов'язані видавничі роботи. Також дизайнер проводив численні майстер-класи, займався викладацькою діяльністю у російських приватних школах та приймав участь у мистецьких заходах.

Заява ініціативної групи мережі Відкритого Православ'я (23 серпня 2018 р., м. Київ) про підтримку [[Томос про автокефалію Православної церкви України|Томосу]] для ПЦУ розпочинає окремий напрям діяльності Чекаля — проєкти для українських релігійних громад і конфесій. Розроблені ним стиль до Об’єднавчого Собору ПЦУ (2018), символіка та шрифт для Православної Церкви України стали не лише творчим викликом (адже саме ці розробки тривалий час визначатимуть її графічний образ), а й прагненням візуалізації ідеї відбудови українського православ’я, незалежного від впливу імперських амбіцій Московії. Серед останніх робіт фахівці виділяють графічний образ для святкування 950-річчя Успенського собору Києво-Печерської лаври, де лише декілька старовинних літер відсилають глядача до часів Київської Русі, а додані хвацькі вензелі нагадують про скоропис та козацьку державу.

Паралельно з багаторічним досвідом роботи з традиційно-історичним графічним матеріалом Чекаль успішно працює і з дизайнерськими розробками, що репрезентують сучасні тренди, наприклад, участь у колективному проєкті «Design for Ukraine» для Київського тижня дизайну (Kyiv Design Week) у Цюріху та Києві.<ref name=":32" />

У 2022 р. повторно склав іспити до денної форми навчання аспірантури [[Харківська державна академія дизайну та мистецтв|ХДАДМ]] за спеціальністю «Дизайн»<ref>{{Cite web |url=https://ksada.org/nov-28-03-24.html |title=Kharkiv State Academy of Design and Fine Arts |website=ksada.org |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20240721155129/https://ksada.org/nov-28-03-24.html |archive-date=2024-07-21 |access-date=2025-08-02}}</ref> та є провідним науковим співробітником [[Музей книги та друкарства України|Музею книги і друкарства України]]<ref name=":0" />.

Чекаль розробив графічні елементи фірмового стилю, дизайн та шрифт Hudprom для поточного числа наукової збірки «ХУДПРОМ: Український журнал з мистецтва і дизайну» і для нового сайту ХДАДМ. Ці розробки яскраво і виразно ідентифікуються як саме харківський продукт. Експерименти з різними стилями, матеріалами, формами дозволяють художнику вирішувати різноманітні задачі й відтак сприяти поширенню шрифтової культури у громадському просторі. Сьогодні саме Олексій Чекаль є «обличчям» харківського шрифтового дизайну, і саме він унаочнив у шрифті бренд харківської художньо-дизайнерської школи.<ref name=":32" />

== Теми мистецтвознавчих досліджень та творчих проєктів ==

=== Візантиністика ===
До кола мистецтвознавчих інтересів Олексія Чекаля входять історія [[Візантійська імперія|Візантії]] та її [[Візантійська культура|культури]], [[Київська Русь|Київської Русі]], античної та візантійської [[Археологія|археології]]. Перші історико-культурологічні статті Чекаля з [[Візантологія|візантиністики]] вийшли у 2005-06 роках<ref name=":24">{{Cite web |url=https://hudprom.org.ua/archive/Pdf2005/index-2005.html |title=Иконографическая программа иконы "Торжество Православия" и восстановление иконопочитания императрицей Феодорой и патриархом Мефодием в 843 г. |last=Чекаль |first=А. Г. |date=2005 |website=hudprom.org.ua |publisher=Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв, архів 2002-2010 рр. |pages=208-215 |language=ru |format=pdf |archive-url=https://web.archive.org/web/20250416171859/https://hudprom.org.ua/archive/Pdf2005/Vysnik-3-2005.pdf |archive-date=2025-04-16 |url-status=live |access-date=2025-04-16}}</ref>,  в співавторстві з істориком-візаєнтологом [[Домановський Андрій Миколайович|Андрієм Домановським]].<ref name=":3" /> Вже пізніше, Чекаль зазначає, що важливо не тільки вивчати, але й застосовувати знання на практиці: історія Візантії допомогла йому під час робіт для церков.

На початок 21 ст. у межах [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківського національного університету імені В. В. Каразіна]] ([[Історичний факультет Харківського університету#Кафедра стародавньо світу та середніх віків|кафедри історії стародавнього світу та середніх віків]]) і, ширше, у Харкові сформувалась самостійна регіональна наукова візантиністична школа та осередок, об'єднаний різнобічними вертикальними та горизонтальними зв'язками різного типу. У співпраці з Харківською та Богодухівською митрополією УПЦ МП щорічно з 2012 р. публікується часопис «Нартекс. Byzantina Ukrainensia». Вагомою є робота організованого кафедрою історії стародавнього світу та середніх віків під керівництвом С. Б. Сорочана та Харківською духовною семінарією (настоятель архімандрит о. Володимир (В. В. Швець), на базі [[Свято-Пантелеймонівський храм (Харків)|Свято-Пантелеїмонівського храму м. Харкова]] (Харківська єпархія УПЦ Московського Патріархату), елліно-візантійського лекторія «Візантійська мозаїка». У лекторії щомісяця проводяться науково-популярні лекції з проблем візантійської історії та культури, християнського богослов'я. Результатом роботи лекторія є видання збірок публічних лекцій «Византийская мозаика».<ref>{{Cite book |url=https://www.academia.edu/33140125/Візантиністика_у_Харківському_університеті_середина_ХІХ_початок_ХХІ_ст_бібліогр_покажч_уклад_вступ_ст_М_Є_Домановська_А_М_Домановський_бібліогр_ред_С_Р_Марченко_Харків_Майдан_2017_158_с |title=Візантиністика у Харківському університеті (середина ХІХ – початок ХХІ ст.): бібліогр. покажч. |last=М. Є. Домановська, А. М. Домановський |first= |year=2017 |publisher=Майдан |edition= |location=Харків |pages=158}}</ref><ref>{{Cite journal |last=Domanovsky |first=Andriy |title=Домановский А. Н., Домановская М. Е. История византиноведения в Харьковском университете (из ХІХ-ого века в век ХХІ-ый) |url=https://www.academia.edu/11221477/%D0%94%D0%BE%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%90_%D0%9D_%D0%94%D0%BE%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%B0%D1%8F_%D0%9C_%D0%95_%D0%98%D1%81%D1%82%D0%BE%D1%80%D0%B8%D1%8F_%D0%B2%D0%B8%D0%B7%D0%B0%D0%BD%D1%82%D0%B8%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%B5%D0%B4%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D1%8F_%D0%B2_%D0%A5%D0%B0%D1%80%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%BC_%D1%83%D0%BD%D0%B8%D0%B2%D0%B5%D1%80%D1%81%D0%B8%D1%82%D0%B5%D1%82%D0%B5_%D0%B8%D0%B7_%D0%A5%D0%86%D0%A5_%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D0%B2%D0%B5%D0%BA%D0%B0_%D0%B2_%D0%B2%D0%B5%D0%BA_%D0%A5%D0%A5%D0%86_%D1%8B%D0%B9_}}</ref><ref>{{Cite journal |last=Упц |first=Київська духовна академія і семінарія |date=2014-01-01 |title=ТРУДИ КИЇВСЬКОЇ ДУХОВНОЇ АКАДЕМІЇ №21, 2014 |url=https://www.academia.edu/49598853/%D0%A2%D0%A0%D0%A3%D0%94%D0%98_%D0%9A%D0%98%D0%87%D0%92%D0%A1%D0%AC%D0%9A%D0%9E%D0%87_%D0%94%D0%A3%D0%A5%D0%9E%D0%92%D0%9D%D0%9E%D0%87_%D0%90%D0%9A%D0%90%D0%94%D0%95%D0%9C%D0%86%D0%87_21_2014 |journal=Труди КДА}}</ref>

В межах цих проєктів, Чекаль прийняв участь в перекладі «Оксфордское руководство по византинистике» та читав лекції у 2012-16рр.(рос.).<ref>{{Cite journal |last=Mikhalitsyn |first=Pavel |last2=Domanovsky |first2=Andriy |date=2014-01-01 |title=Оксфордское руководство по византинистике / Ред. Э. Джеффрис, Дж. Хэлдон, Р. Кормак; пер. с англ. В. В. Швец; гл. ред. С. Б. Сорочан; ред. А. Н. Домановский, П. Е. Михалицын, А. Г. Чекаль. – Вып. 1. – Харьков: Майдан, 2014. – 516 с. (Нартекс. Byzantina Ukrainensia. Том 3). ISBN 978-966-372-515-4. |url=https://www.academia.edu/11198434/%D0%9E%D0%BA%D1%81%D1%84%D0%BE%D1%80%D0%B4%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B5_%D1%80%D1%83%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D0%B4%D1%81%D1%82%D0%B2%D0%BE_%D0%BF%D0%BE_%D0%B2%D0%B8%D0%B7%D0%B0%D0%BD%D1%82%D0%B8%D0%BD%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%B8%D0%BA%D0%B5_%D0%A0%D0%B5%D0%B4_%D0%AD_%D0%94%D0%B6%D0%B5%D1%84%D1%84%D1%80%D0%B8%D1%81_%D0%94%D0%B6_%D0%A5%D1%8D%D0%BB%D0%B4%D0%BE%D0%BD_%D0%A0_%D0%9A%D0%BE%D1%80%D0%BC%D0%B0%D0%BA_%D0%BF%D0%B5%D1%80_%D1%81_%D0%B0%D0%BD%D0%B3%D0%BB_%D0%92_%D0%92_%D0%A8%D0%B2%D0%B5%D1%86_%D0%B3%D0%BB_%D1%80%D0%B5%D0%B4_%D0%A1_%D0%91_%D0%A1%D0%BE%D1%80%D0%BE%D1%87%D0%B0%D0%BD_%D1%80%D0%B5%D0%B4_%D0%90_%D0%9D_%D0%94%D0%BE%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%9F_%D0%95_%D0%9C%D0%B8%D1%85%D0%B0%D0%BB%D0%B8%D1%86%D1%8B%D0%BD_%D0%90_%D0%93_%D0%A7%D0%B5%D0%BA%D0%B0%D0%BB%D1%8C_%D0%92%D1%8B%D0%BF_1_%D0%A5%D0%B0%D1%80%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B2_%D0%9C%D0%B0%D0%B9%D0%B4%D0%B0%D0%BD_2014_516_%D1%81_%D0%9D%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%B5%D0%BA%D1%81_Byzantina_Ukrainensia_%D0%A2%D0%BE%D0%BC_3_ISBN_978_966_372_515_4 |journal=Нартекс. Byzantina Ukraniensia. Том 3 |quote=Алексей Чекаль, соредактор перевода |via=Олексій Чекаль, співредактор перекладу}}</ref>

У щорічні збірки лекторію «Візантійська мозаїка»<ref>{{Cite web |url=https://byzantina.wordpress.com/2018/05/24/news-1329/ |title=Презентація щорічника «Византийская мозаика» (11 травня 2018 року) |last=Basileus |date=2018-05-24 |website=Василевс. Українська візантиністика |language=uk |access-date=2025-04-14}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://byzantina.wordpress.com/mozaika/ |title=Візантійська мозаїка |date=2012-11-19 |website=Василевс. Українська візантиністика |language=uk |access-date=2025-04-14}}</ref> увійшли наступні лекції Чекаля:

* ''Іконографія та агіографія святого Іллі Хомського (III ст.); Мозаїчні технології та матеріали в елліністичному та ранньохристиянському мистецтві на Близькому Сход''і [2012]
* ''Ікона Божої Матері «Одигітрія» XIII ст. з Пізанського кафедрального собору або сліди Візантії у північній Італії; Моравська драма та місія солунських братів у контексті пластичних та каліграфічних особливостей допетровської кирилиці; Візантійська палеографія з погляду каліграфа'' [2013]
* ''Релігійний світ Пальміри чи ікона до ікони у сирійській пустелі; Сакральне та похоронне мистецтво Пальміри та Дура-Європос у контексті епіграфічних написів'' [2014]
* ''Іконографія Євангелістів Софії Київської та каліграфічна культура Візантії'' ''(рос.)'' [2016],<ref>{{Cite journal |last=Chekal |first=Oleksii |date=2020-07-16 |title=ИКОНОГРАФИЯ ЕВАНГЕЛИСТОВ В CОФИИ КИЕВСКОЙ И КАЛЛИГРАФИЧЕСКАЯ КУЛЬТУРА ВИЗАНТИИ |url=https://www.academia.edu/43640383/%D0%98%D0%9A%D0%9E%D0%9D%D0%9E%D0%93%D0%A0%D0%90%D0%A4%D0%98%D0%AF_%D0%95%D0%92%D0%90%D0%9D%D0%93%D0%95%D0%9B%D0%98%D0%A1%D0%A2%D0%9E%D0%92_%D0%92_C%D0%9E%D0%A4%D0%98%D0%98_%D0%9A%D0%98%D0%95%D0%92%D0%A1%D0%9A%D0%9E%D0%99_%D0%98_%D0%9A%D0%90%D0%9B%D0%9B%D0%98%D0%93%D0%A0%D0%90%D0%A4%D0%98%D0%A7%D0%95%D0%A1%D0%9A%D0%90%D0%AF_%D0%9A%D0%A3%D0%9B%D0%AC%D0%A2%D0%A3%D0%A0%D0%90_%D0%92%D0%98%D0%97%D0%90%D0%9D%D0%A2%D0%98%D0%98}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://byzantina.wordpress.com/wp-content/uploads/2017/03/10_lecture_34.pdf |title=Іконографія Євангелістів Софії Київської та каліграфічна культура Візантії |website=byzantina.wordpress.com |archive-url=https://web.archive.org/web/20241116212856/https://byzantina.wordpress.com/wp-content/uploads/2017/03/10_lecture_34.pdf |archive-date=2024-11-16 |access-date=2025-08-04}}</ref>, відео [https://www.youtube.com/watch?v=TnXeu4FZJX0 ч.1], [https://www.youtube.com/watch?v=XP2s544J11U ч.2]

<div class="toccolours mw-collapsible mw-collapsed">
<small>Додаткові посилання з візантиністиці:</small>
<div class="mw-collapsible-content">
* <small>Сайт «Василевс. Українська візантиністика» — провідний візантинознавчий ресурс в Україні, який поєднує дослідників з Харкова, Києва, Львова, Одеси, Чернівців, Севастополя, Сімферополя та інших наукових центрів країни.[http://byzantina.wordpress.com] — Переглянуто: 5 серпня 2024</small>
* <small>«Ucrainica Mediaevalia» —</small> <small>міждисциплінарне рецензоване наукове видання (з інтернет-версією), присвячене широкому колу питань історії, культури, літератури та філософії середньовічної й ранньомодерної доби. Видавцями є Інститут української археографії та джерелознавства ім. М. С. Грушевського та Інститут філософії імені Г. С. Сковороди НАН України.[http://archeos.org.ua/?page_id=4839] — Переглянуто: 15 березня 2025</small>
* <small>Збірка наукових праць Інституту української археографії та джерелознавства ім. М. С. Грушевського НАН України, присвячена дослідженню проблем історії Візантії та країн Візантійського впливу [https://web.archive.org/web/20150122011649/http://archeos.org.ua/?page_id=4839] — Переглянуто: 15 березня 2025</small>
* <small>Збільшення ролі візантійської спадщини в ідейному обґрунтуванні зовнішньої політики Росії в період після 2000-хх розглядає А.Домановський в статті «''Візантійські видива російського імперського реваншизму»'' [стаття][https://krytyka.com/ua/articles/vizantiiski-vydyva-rosiiskoho-imperskoho-revanshyzmu]</small><small> — Переглянуто: 15 березня 2025</small></div>
</div>

=== «Мандрівний каліграф» ===
Коли Олексій вирішив не працювати в офісі й звільнився від студійних зобов'язань, у нього поступово сформувався світогляд, близький до світогляду українського філософа Григорія Сковороди про ідею довгого шляху, в якому: «Світ намагався зловити мене, але не спіймав».<ref name=":20">{{Cite web |url=https://multilingual.com/issues/june-2022/oleksiy-chekal/ |title=Oleksiy Chekal, the Multilingual Calligraphic Artist of Ukraine |last=Gracen-Farrell |first=Marina |date=June 2022 |website=multilingual.com |publisher=MultiLingual Media |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20240305081342/https://multilingual.com/issues/june-2022/oleksiy-chekal/ |archive-date=2024-03-05 |url-status=live |access-date=2025-04-11 |quote=Since Russia’s Feb. 24 invasion of Ukraine, Multilingual magazine featured courageous Ukrainians surviving and working during wartime. Working under the worst conditions imaginable, they continue tirelessly collaborating on projects with colleagues from elsewhere. One such individual is Oleksiy Chekal. |trans-quote=Після вторгнення Росії в Україну 24 лютого журнал Multilingual розповідав про мужніх українців, які вижили та працювали під час війни. Працюючи в найгірших умовах, які тільки можна уявити, вони продовжують невтомно співпрацювати над проектами з колегами з інших країн. Одним із таких є Олексій Чекаль}}</ref> Олексій Чекаль називає себе каліграфом-мандрівником<ref name=":21">{{Cite web |url=https://www.mkdu.com.ua/litery-sensy/ |title=Виставка каліграфа, дизайнера Олексія Чекаля "Літери і Сенси" {{!}} |date=2024-12-03 |year=2022 |website=Музей книги і друкарства України |archive-url=https://web.archive.org/web/20241203225015/https://www.mkdu.com.ua/litery-sensy/ |archive-date=2024-12-03 |access-date=2024-12-03}}</ref><ref name=":14" />. А своїм найважчим проєктом називає розпис у храмі Великомученика Пантелеймона (Нижній Новгород, Росія), коли без ескізу він написав понад 10 тисяч слів за 10 днів. Саме тоді він здобув досвід [[Аскетизм|аскетичної]] праці<ref name=":25" />.<div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|Я подорожую по різних країнах і знаходжу друзів, проекти і замовлення. Одного разу я навіть написав у графі свого робочого місця «Мандрівний каліграф». Мені подобається стан руху. Це перестало бути рутиною і перетворилося на постійне творче застілля, яке мені цікаво і не обтяжує.''{{oq|en|I travel to different countries and find friends, projects, and orders. I even wrote “Traveling Calligrapher” in the column of my workplace once. I like the state of motion. It stopped being routine and turned into a constant creative feast, which is interesting to me and does not weigh me down.}}''|автор=Gracen-Farrell, Marina (June 2022). Oleksiy Chekal, the Multilingual Calligraphic Artist of Ukraine|4=[Iнтерв'ю, en.][https://multilingual.com/issues/june-2022/oleksiy-chekal/]}}</div>

=== Італійський період Чекаля ===

==== Фонд «Християнська Росія» (Італія) ====
[[Файл:VillaAmbiveri_Seriate.jpg|альт=VillaAmbiveri Seriate|міні|Вілла Амбівері, штаб квартира центру «Християнська Росія» у Серіате (Італія)]]
Католицька організація «{{Link-interwiki|Християнська Росія|Q=Q3942911}}<nowiki/>» ([[Італійська мова|іт]].: ''Russia Cristiana'')<ref name=":31">{{Cite web |url=https://www.meetingrimini.org/en/personaggi/fondazione-russia-cristiana/ |title=Fondazione Russia Cristiana |website=Meeting di Rimini |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20250409233427/https://www.meetingrimini.org/en/personaggi/fondazione-russia-cristiana/ |archive-date=2025-04-09 |url-status=live |access-date=2025-04-09}}</ref> (Серіате, Італія) виникла у 1957 р. з ініціативи католицького священика о. {{Link-interwiki|Романо Скальфі|Q=Q43396931|text=Романо Скальфі}}(12/10/1923 — 25/12/2016). «Християнська Росія» створена з метою сприяння та поширення богословських, літургійних і мистецьких студій і досліджень країн Східної Європи та, зокрема, Росії. Резиденції Фонду «Християнська Росія» —  в Серіате (Італія), на віллі {{Link-interwiki|Єлизавета Амбівері|Q=Q79055331|text=Амбівері}}<ref>{{Cite web |url=https://www.russiacristiana.org/betty-ambiveri/ |title=Betty Ambiveri • RUSSIA CRISTIANA |website=RUSSIA CRISTIANA |language=it-IT |access-date=2025-07-24}}</ref>.
Фонд доклав чимало зусиль для поширення на [[Західний світ|Заході]] знань про традиції Російської Православної Церкви. О. Романо Скальфі заохочував екуменічний діалог через реальний життєвий досвід,<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20200810105529/http://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=51975 |title=«Бесценный опыт жизни и веры». Благовест-Инфо |date=2020-08-10 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-10}}</ref> а у своєму духовному заповіті Падре Романо закликав любити Росію, незважаючи ні на що.<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?si=xZ3reRQcCmMJwu0r&t=267&v=Q_1LZheNHfg&feature=youtu.be |title=отец Романо Скальфи. Воспоминания Ольги Седаковой и игумена Петра Мещеринова |date=2023-10-22 |last=Культурный центр Покровские ворота |access-date=2025-04-10 |via=YouTube}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=77337 |title=«Россия для отца Романо Скальфи была именно Святой Русью». Благовест-Инфо |website=www.blagovest-info.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20210926120411/http://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=77337 |archive-date=2021-09-26 |url-status=live |access-date=2025-04-10 |quote=Любите Россию, несмотря ни на что |trans-quote=«Любіть Росію, незважаючи ні на що»}}</ref>

Протягом багатьох років «Християнська Росія» організувалася відповідно до різних сфер, у яких вона працювала.<ref>{{Cite web |url=https://www.russiacristiana.org/about-us/ |title=About us • RUSSIA CRISTIANA |website=RUSSIA CRISTIANA |language=it-IT |access-date=2025-07-25}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://lanuovaeuropa.org/chi-siamo/ |title=Chi siamo |website=La Nuova Europa |language=it-IT |access-date=2025-07-26}}</ref> Конференції, виставки, навчання, культурна та наукова діяльності (з 1992р.) — здійснювались у Фонді «Християнська Росія» ([[Італійська мова|іт]].: ''Fondazione Russia Cristiana E.T.S.''). З 1997 року, у співпраці з академічними установами та європейськими університетами, державними органами, відомими авторитетами в галузі культури, відбуваються щорічні конференції, котрі досліджують історичні та культурні явища та події, які раніше залишалися поза увагою, і забезпечити спілкування, на якому перспективи відносин «Захід і Схід» можна озвучити.<ref name=":33">{{Cite web |url=https://www.russiacristiana.org/exhibitions/ |title=Exhibitions • RUSSIA CRISTIANA |website=RUSSIA CRISTIANA |language=it |archive-url=https://web.archive.org/web/20240921004225/https://www.russiacristiana.org/exhibitions/ |archive-date=2024-09-21 |url-status=live |access-date=2024-21-09 |quote=Meeting in Rimini |trans-quote=Виставки фонду "Християнська Росія" на Зустрічі в Ріміні}}</ref><ref name=":34">{{Cite web |url=https://www.russiacristiana.org/foundation/ |title="Християнська Росія", конференції Фонду |website=RUSSIA CRISTIANA |language=it |archive-url=https://web.archive.org/web/20200810013538/https://www.russiacristiana.org/foundation/ |archive-date=2020-08-10 |url-status=live |access-date=2025-04-09}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.russiacristiana.org/fondazione/ |title=Fondazione • RUSSIA CRISTIANA |website=RUSSIA CRISTIANA |language=it-IT |access-date=2025-07-26}}</ref> Публікація книг, текстів про літературну, релігійну, філософську та художню традицію Росії та Східної Європи реалізується у видавництві «Дом Матрьони» ([[Італійська мова|it.]]: ''La Casa di Matriona'')(з 1975р.). Також щороку виходить календарна книга (італійською, німецькою та російською мовами) з репродукціями найбільших шедеврів візантійського та російського живопису.

* Олексія Чекаля та Романо Скальфі поєднувало багаторічне спілкування, дизайнер з сім'єю гостював у резиденції Фонду «Християнська Росія» в Серіате (Італія) та приймав участь в численних подіях Фонду в галузі богослов'я образу, іконопочитання та богослов'я зустрічі у досвіді російського зарубіжжя. Після смерті засновника  Фонду у 2016-му році, Чекаль зробив дизайн шрифтів  на надгробку о. Романо.<ref name=":122">{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/67492735/Font-Design-for-the-tomb-of-padreRomano-Scalfi |title=Font Design for the tomb of padre Romano Scalfi |last=Chekal |first=Oleksii |date=7 липня 2018 |website=www.behance.net |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20241125184017/https://www.behance.net/gallery/67492735/Font-Design-for-the-tomb-of-padreRomano-Scalfi |archive-date=2024-11-25 |url-status=live |access-date=2024-11-25 |trans-quote=Дизайн шрифту для гробниці Падре Романо Скальфі}}</ref>

[[Файл:ScalfiTomb.jpg|alt=Олексій Чекаль, написи, надгробок на могилі Романо Скальфі|міні|226x226px|[[Чекаль Олексій Георгієвич|Олексій Чекаль]], дизайн шрифту для надгробока падре Романо Скальфі<ref name=":12">{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/67492735/Font-Design-for-the-tomb-of-padreRomano-Scalfi |title=Font Design for the tomb of padre Romano Scalfi |last=Chekal |first=Oleksii |date=7 липня 2018 |website=www.behance.net |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20241125184017/https://www.behance.net/gallery/67492735/Font-Design-for-the-tomb-of-padreRomano-Scalfi |archive-date=2024-11-25 |url-status=live |access-date=2024-11-25 |trans-quote=Дизайн шрифту для гробниці Падре Романо Скальфі}}</ref> ]]
===== Школа російської іконографії Серіате (Італія) =====
У резиденції Фонду «Християнська Росія» в Серіате (Італія), на віллі {{Link-interwiki|Єлизавета Амбівері|Q=Q79055331|text=Амбівері}}, розміщувалась перша (за часом створення) школа іконописання в Італії в російських іконографічних традиціях — «{{Link-interwiki|Школа Серіате|Q=Q85868685}}<nowiki/>» (італ. Scuola di Seriate). Вона була створена у 1978 році при центрі «Християнська Росія», а перша перша публічна виставка робіт відбулася 1982 року під час Мітингу в Ріміні ([[Італійська мова|іт]].: ''Meeting di Rimini)''.<ref>''Колупаев В''. Русские иконописные традиции в итальянской школе в Сериате // Труды IV научной конференции «Покровские дни». Нижний-Новгород: ГУ им. Лобачевского, 2012</ref><ref>{{Cite web |url=https://scuolaseriate.eu/la-scuola-iconografica/ |title=LA SCUOLA ICONOGRAFICA • Associazione La Scuola di Seriate |website=Associazione La Scuola di Seriate |language=it-IT |access-date=2025-07-24}}</ref>

Важливим етапом у розвитку школи була багаторічна співпраця з художником – реставратором {{Link-interwiki|Всеросійський художній науково-реставраційний центр імені І.Е. Грабаря|Q=Q4127559|text=Всеросійського художнього науково-реставраційного центру ім. академіка Грабаря}} (Москва, Росія) {{Link-interwiki|Овчинніков, Адольф|Q=Q81216566|text=Адольфом Овчинніковим}}. Під його керівництвом у 1989 році у Ватикані пройшла виставка Школи, проходили курси та семінари з російської іконографії. Адольф Овчинніков, реставратор і майстер-іконописець, глибоко вплинув на історію розвитку Школи Серіате.<ref>{{Cite web |url=https://scuolaseriate.eu/adolf-ovcinnikov-licona-salvera-il-mondo/ |title=Adol'f Ovčinnikov: «L'icona salverà il mondo» • Associazione La Scuola di Seriate |last=Dionisij |date=2019-12-26 |website=Associazione La Scuola di Seriate |language=it-IT |access-date=2025-07-24}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://scuolaseriate.eu/adolf-ovcinnikov-il-ricordo-dei-primi-allievi/ |title=Adol’f Ovčinnikov, il ricordo dei primi allievi • Associazione La Scuola di Seriate |last=Dionisij |date=2021-04-21 |website=Associazione La Scuola di Seriate |language=it-IT |access-date=2025-07-24}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=109992 |title=Выставка «Итальянские страницы творчества А.Н. Овчинникова и его учеников» открылась в Москве. Благовест-Инфо |website=www.blagovest-info.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20250729210626/https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=109992 |archive-date=2025-07-29 |access-date=2025-07-29}}</ref> Також Овчинніков розписав іконостас каплиці Преображення Господнього на віллі Амбівері, скопіювавши для цього малюнки ікон церкви святого Димитрія в Пскові.<ref>{{Cite web |url=https://scuolaseriate.eu/adolf-ovcinnikov-licona-salvera-il-mondo/ |title=Adol’f Ovčinnikov: «L’icona salverà il mondo» |date=26/12/2019 |website=Associazione La Scuola di Seriate |language=it |archive-url=https://web.archive.org/web/20200813050544/https://scuolaseriate.eu/adolf-ovcinnikov-licona-salvera-il-mondo/ |archive-date=2020-08-13 |url-status=live |access-date=16 Apr 2025}}</ref>

* Подорож Чекаля до Сирії у 2005 році, разом з Адольфом Овчинніковим, значно вплинула на становлення молодого харківського аспіранта, як художника. Саме тоді Чекаль поринув у світ близькосхідної культури і навіть змінив ракурс своїх досліджень — з вивчення реставрації іконопису у бік ранньохристиянської палеографії.<ref name=":26" /><ref>{{Cite web |url=https://www.facebook.com/photo/?fbid=2091623497540608&set=g.184087311646280 |title=Facebook |website=www.facebook.com |access-date=2025-07-29}}</ref>
===== «Русские выставки» Фонду «Християнська Росія» на католицькому фестивалі Meeting Rimini в Італії. =====
Найбільший католицький фестиваль мирян — це «Зустріч за дружбу серед народів» (іт: Meeting per l'amicizia fra i popoli), більш відома як «{{Link-interwiki|Зустріч у Ріміні|Q=Q3853891}}<nowiki/>» (іт: Meeting di Rimini, eng: Meeting Rimini). Він започаткований з 1980 року членами католицького руху «{{Link-interwiki|Сопричасття та визволення|Q=Q868651}}<nowiki/>»[https://ru.clonline.org] (іт: Comunione e Liberazione , часто скорочено до CL). Відбувається щороку, протягом тижня в другій половині серпня в м. [[Ріміні]], Італія. Тижневий фестиваль включає бесіди, дебати, майстер-класи, виставки, спортивні, музичні та літературні заходи та інші сесії. Під час заходу задіяно приблизно 3000 волонтерів, переважно студентів університетів, які опікуються організацією, оформленням стендів і виставок, прийомом публіки. Кожного року Зустріч присвячена темі, яка вибрана так, щоб надихнути на відкриті роздуми та діалог. Це важлива подія у внутрішній політиці Італії, яка залучає високопоставлених запрошених доповідачів і отримує помітне висвітлення в італійській пресі.<ref>{{Cite web |url=https://www.meetingrimini.org/en/what-is-the-rimini-meeting/ |title=What is the Rimini Meeting |website=Meeting di Rimini |language=en-US |access-date=2025-04-16}}</ref> Також рух «Сопричастя та визволення» регулярно беруть участь в інших місцевих культурних ініціативах. Серед інших, менш повторюваних подій, натхненних «Зустріч у Ріміні», є і «Лондонська зустріч» ([[Англійська мова|анг]].: ''The London Encounter'').<ref>{{Cite web |url=https://thelondonencounter.co.uk/ |title=The London Encounter – The Human Being: A Paradox of Freedom |website=www.thelondonencounter.co.uk |language=en-GB |archive-url=http://web.archive.org/web/20240804051216/https://thelondonencounter.co.uk/ |archive-date=2024-08-04 |access-date=2025-07-28}}</ref>

Вже багато років «Meeting Rimini» не обходиться без російських тем і російських героїв. У 2005—2011 роках ними ставали письменники Достоєвський та Солженіцин, свящ. Павло Флоренський, піаністка Марія Юдіна, поет Борис Пастернак. Більшість «російських виставок» та подій<ref name=":23">{{Cite web |url=https://www.rp-net.ru/publisher/element.php?IBLOCK_ID=30&SECTION_ID=&ELEMENT_ID=7635 |title=Вестник русского христианского движения: Журнал / Отв. ред. Н.А.Струве. — Париж: №204. II–2015 |year= |website=Материалы международной научной конференции «Лев Толстой и его время», фонд Христианская Россия, (Бергамо — Милан) |series= |publisher=Русский путь |location= |page=88 |language=ru |type=вісник РХД |issn=0767-7294 |archive-url=https://web.archive.org/web/20250418132828/https://vestnikrhd.com/wp-content/uploads/2024/09/Vest_204_fin.pdf |archive-date=2025-04-18 |url-status=live |access-date=2025-04-18}}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=51975 |title=«Бесценный опыт жизни и веры». Благовест-Инфо |website=www.blagovest-info.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20200810105529/http://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=51975 |archive-date=2020-08-10 |url-status=live |access-date=2025-04-10}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://russkiymir.ru/news/33150/?sphrase_id=1853159 |title=«Христианская Россия» представила Италии Бориса Пастернака |date=29.08.2011 |website=russkiymir.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20241117154027/https://russkiymir.ru/news/33150/?sphrase_id=1853159 |archive-date=2024-11-17 |url-status=live |access-date=2025-04-10}}</ref> організовано за ініціативи Фонду «Християнська Росія» та його засновника  Романо Скальфі.<ref name=":31" /><ref name=":33" />

* У 2013, 2015 та 2019 роках, в рамках фестивалю «Зустріч у Ріміні», Чекаль зробив [[Користувач:Shoykhet/Чернетка/CH new#Виставки про гоніння на Російську православну церкву, російських сповідників та новомучеників(інші мови) XX століття.|дизайн експозицій для виставок]] про гоніння на Російську православну церкву, російських [[Сповідник (святий)|сповідників]] та {{Link-interwiki|Новомученики|Q=Q2389950|text=новомучеників}}.

===== Інші події в Італії, роботи для католицької Церкви, участь в перформансах та викладацька діяльність =====

* Каліграфічна виставка у Флоренції 29.03.2015 / Букви-Звуки / Каліграфія та психоделічна музика / Олексій Чекаль
* Дизайн шрифту для базиліки Сан–Зено ([[Верона]], Італія).

----

=== Російський період Чекаля ===
[[Файл:«Життя для мене — Христос. Митрополит Антоній Сурозький».webp|міні|2023 (жовтень) — виставка у Москві у рамках ювілейного «Року митрополита Антонія». Відбулася у Православному Свято-Тихонівському університеті (ПСТГУ, Москва).[https://web.archive.org/web/20240918083023/https://pstgu.ru/news/main/ekspozitsiya_zhizn_dlya_menya_khristos_opiraetsya_na_povorotnye_momenty_zhizni_mitropolita_antoniya_]  Дизайн Олексія Чекаля]]
У 2008–2023 рр. Олексій Чекаль був учасником художніх та каліграфічних подій, куратором та дизайнером численних виставкових робіт по збереженню культурної та духовної спадщини російського Зарубіжжя та розвитку сучасного сакрального мистецтва в Росії. Це так звані «російські виставки» в [[Ріміні]] (Італія) фонду «Християнська Росія», виставки про гоніння на Російську православну церкву (проходили в Росії та Європі), проєкти Московської співдружності християнських художників «Артос», архітектурні проєкти Гільдії Храмоздателів (м. Москва), мистецькі перформанси в Італії та пов'язані видавничі роботи. Також дизайнер проводив численні майстер-класи, займався викладацькою діяльністю у російських приватних школах та приймав участь у мистецьких заходах.

==== Педагогічна діяльність ====
У цей період Чекаль проводить короткочасні курси у закордонних російських закладах — {{Link-interwiki|Британська школа дизайну|Q=Q107278194|text=Британській вищій школі дизайну}} (2011–2014) ([[Москва]], [[Росія|Росія)]], [[Празька школа дизайну|Празькій школі дизайна]] ([[Прага]], [[Чехія]]) та Російській Академії Мистецтв у Флоренції (Італія).

* «Британська вища школа дизайну» (Москва) — приватна освітня установа вищої та додаткової освіти у сфері мистецтва, дизайну, бізнесу та маркетингу, створена у 2003 році у Москві.<ref>{{Cite web |url=https://incrussia.ru/fly/issledovanie-kak-ustroen-biznes-britanskoj-shkoly-dizajna/ |title=Исследование: как устроен бизнес Британской школы дизайна |author=Наталья Суворова |date=2017-09-20 |website=https://www.incrussia.ru/ |publisher=Inc. Russia |lang=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20201203202226/https://incrussia.ru/fly/issledovanie-kak-ustroen-biznes-britanskoj-shkoly-dizajna/ |archive-date=2020-12-03 |url-status=live |access-date=2020-11-16}}</ref><ref name=":35" />
* «Празька школа дизайну» ([[Прага]], [[Чехія]]) — освітній проект, заснований у 2010 році Валентиною Удінцевою, Сергієм Сєровим, Петром Банковим та пов'язаними інституціями та відомими дизайнерськими проектами, такими як Московська міжнародна бієнале графічного дизайну «Золота бджола», Вища академічна школа графічного дизайну (ВАШГД), часопис з графічного дизайну "Як", "Російська школа дизайну" та Академія графічного дизайну (Москва). Робоча мова «Празької школи дизайну» – російська. Унікальна особливість «Празької школи дизайну» — зв'язок навчального процесу з дизайнерськими подіями.<ref name=":36" />

* «Російська Академія Мистецтв у Флоренції» (Італія) ([[English|eng]]. ''Russian Academy of Art'' {{Link-interwiki|ТОВ (Італія)|Q=Q15648878|text=S.R.L.}})<ref name=":38" /> — приватна установа, заснована у 2009 році у Флоренції, столиці регіону [[Тоскана]] директором Надією Молуговою.<ref name=":39" /><ref name=":40" />  [Місто Флоренція відома своїм художнім навчальним закладом і музеєм, заснованими у [[1561]] року — першою в Європі і в світі [[Флорентійська академія мистецтв|Флорентійською академієї мистецтв]] ([[Італійська мова|італ.]] ''Accademia di belle arti di Firenze''). Саме її називають ''«класичною»'']. Приватна школа ''«Російська Академія Мистецтв у Флоренції»'' пропонує річні та короткочасні курси в традиціях академічної російської школи живопису. Заснована росіянами, вона декілька раз змінювала публічну назву: ''рос.:«Российская Международная Академия Искусств», «Російська Академія Мистецтв» ([[English|eng]]. Russian Academy of Art), «Флорентійська Академія Російського мистецтва», «Флорентійська класична академія мистецтв»'' та інші. На 2025 рік використовується назва англійською мовою: ''«Florence Classical Arts Academy» (скорочено FCCA)''<ref>{{Cite web |url=https://www.artac.org/about-the-academy |title=About us {{!}} Florence, Italy {{!}} Florence Classical Arts Academy |website=FCAA |language=en |access-date=2025-08-01}}</ref>''.''
Олексій Чекаль є запрошеним лектором<ref name=":37" /><ref name=":9" /> в Російській Академії Мистецтв, створив каліграфічний напис для веб-сторінки академії. В інтерв'ю Чекаль називає<ref name=":25" /> себе ''«професором Флорентійської академії мистецтв»,'' а журналісти<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=YzZ9_UrEb5w |title=Олексій Чекаль – Погляд за обрій: літери, які говорять |date=2025-06-28 |last=Яна Рожнятовська |access-date=2025-08-01 |via=YouTube}}</ref> та колеги<ref>{{Cite book |url=https://doi.org/10.33625/hudprom |title=HUDPROM: The Ukrainian Art and Design Journal |publisher=Publishing House "Hudprom"}}</ref> іноді некоректно використовують назву ''«професор Флорентійської класичної академії мистецтв»''<ref name=":25" />''.''
----

==== <big>Проєкти творчої співдружності «Артос»</big> ====
У 2013 р. Олексій Чекаль став учасником ''Московської співдружності християнських художників «Артос»'', котра проводить фестивалі і виставки сучасного християнського мистецтва. У центрі уваги співдружності — розвиток сучасного церковного мистецтва (як літургійного, так і позалітургійного), а також дослідження в галузі богослов'я образу, іконопочитання та богослов'я комунікації.<ref name=":10">{{Cite web |url=https://artos.org/about/ |title=Артос. О нашем содружестве - Содружество "Артос" |date= |website= |language=рос. |archive-url=https://web.archive.org/web/20241002045925/https://artos.org/about/ |archive-date=2024-10-02 |access-date=2024-12-04 |quote=Содружество «Артос» — международное объединение художников, иконописцев, архитекторов, дизайнеров, искусствоведов и всех, кто деятельно поддерживает развитие современного христианского искусства |trans-quote=Співдружність «Артос» — міжнародне об'єднання художників, іконописців, архітекторів, дизайнерів, мистецтвознавців та всіх, хто активно підтримує розвиток сучасного християнського мистецтва.}}</ref>

Дизайнером була зроблена більша частина оформлень для численних виставок, плакатів, книг та часописів товариства та його партнерів у 2013–2020 рр.<ref name=":6" /><ref>{{Cite web |url=https://artos.org/ |title=Современное христианское искусство России.Содружество "Артос". |website=Содружество "Артос" |language=ru-RU |access-date=2025-04-16}}</ref><ref name=":30">{{Cite web |url=http://artos.org/pinakoteka_cat/poster-artos/ |title=Плакаты выставок содружества "Артос" - Галерея - Содружество Артос |date=2020-08-08 |website=web.archive.org |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20200808070949/http://artos.org/pinakoteka_cat/poster-artos/ |archive-date=2020-08-08 |url-status=live |access-date=2025-04-16}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20180429193359/http://artos.org/projects/almanac/concept/ |title=Концепция - Альманах "Дары" - Содружество Артос |date=2018-04-29 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-16}}</ref>

'''''Московське товариство християнських художників «Артос»'' засноване в 2013 році для просування сучасного християнського мистецтва та культури<ref name=":19" />.'''

В серпні 2013, в подорожі на Сицилії, група християнських митців, до котрої входив і Чекаль, запланувала проведення у Москві Різдвяної виставки-фестивалю сучасної християнської культури. Як результат, на початку грудня фестиваль було відкрито його першим заходом — виставкою Олексія Чекаля у культурному центрі «Покровські ворота». На цій виставці було представлено сім рядків із IV еклоги Віргілія. У ті ж дні Олексій провів майстер-клас із «сакрального дизайну».

22 грудня 2013, у [[Музей архітектури імені Олександра Щусєва|музеї архітектури імені О. В. Щусєва]] (Москва, Росія), розпочалась головна подія фестивалю — ''виставка сучасного мистецтва «Дари»'', присвячена Різдву Христову. У різних техніках — від традиційного іконопису до інсталяцій із синтетичних матеріалів — сучасні художники осмислювали християнські цінності. Логотип та дизайн виставки розробив Чекаль.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravmir.ru/dary-iskusstvo-k-rozhdestvu-fotovideo/ |title="Дары": искусство к Рождеству {{!}} Правмир |last=Хорькова |first=Мария |date=23 декабря, 2013 |website=www.pravmir.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20200805042050/https://www.pravmir.ru/dary-iskusstvo-k-rozhdestvu-fotovideo/ |archive-date=2020-08-05 |url-status=live |access-date=2025-04-14}}</ref><ref name=":49">{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20200925004627/http://artos.org/articles/prinoshenie-i-poklonenie/ |title=Приношение и поклонение - Статьи - Содружество Артос |date=2020-09-25 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-14}}</ref>

===== Альманах «Дари» (м. Москва, Росія) =====
Співорганізатори та куратори фестивалю «Дари–2013/14» ухвалили рішення (замість каталогу виставки) видавати новий альманах  про сучасну християнську культуру, який називатиметься так само — «Дари».

До Редакційної ради альманаху увійшли: [[Чапнін Сергій Валерійович|Сергій Чапнін]], мистецтвознавиця {{Link-interwiki|Язикова Ірина Константинівна|Q=Q16910394|text=Ірина Язикова}} , [[Протоієрей|прот]]. [[Умінський Олексій Анатолійович|Олексій Умінський]], художник Сергій Некрасов (Росія), філософ-богослов [[Філоненко Олександр Семенович|Олександр Філоненко]], каліграф '''Олексій Чекаль''' (Харків, Україна) та {{Link-interwiki|Адріано Дель'Аста|Q=Q90818766|text=Адріано Дель'Аста}} (італ. ''Adriano Dell'Asta'' — філософ, професор російської літератури і доцент Католицького Університету Брешія, Мілан, Італія, Директор Італійського інституту культури при Італійському посольстві в Москві<ref>{{Cite web |url=https://www.meetingrimini.org/en/personaggi/dellasta-adriano/ |title=Dell'Asta Adriano |website=Meeting di Rimini |language=en-US |access-date=2025-04-14}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://duh-i-litera.com/dellasta-adriano |title=Адріано Делл'Аста |website=Дух і літера |language=ua |access-date=2025-04-14}}</ref>).<ref>{{Cite news|url=http://artos.org/projects/almanac/redakcionnyy-sovet/|title=Редакционный совет - Альманах "Дары" - Содружество Артос|date=2014-05-27|language=ru-RU|work=Содружество Артос|archive-url=https://web.archive.org/web/20180429193404/http://artos.org/projects/almanac/redakcionnyy-sovet/|archive-date=2018-04-29|access-date=2025-08-04}}</ref>

Сергій Чапнін, відповідальний редактор «Журналу Московської Патріархії», газети «Церковний вісник» та часопису «Храмоздатель»<ref name=":50">{{Cite web |url=https://hramozdatel.ru |title=Храмоздатель — ежеквартальное приложение к «Журналу Московской Патриархии» |website=hramozdatel.ru |language=ru |url-status=live |quote=приложение к «Журналу Московской Патриархии», которое рассказывает о проектировании, строительстве, реставрации и визуализации храмов. |trans-quote=додаток до «Журналу Московської Патріархії», який розповідає про проектування, будівництво, реставрацію та візуалізацію храмів.}}</ref> став ''[[Головний редактор|Головним редактором]]'' альманаху, а ''випускаючим редактором —'' Ірина Язикова,  мистецтвознавиця, завідувач кафедри християнської культури ''{{Link-interwiki|Біблійно-богословський інститут святого апостола Андрія|Q=Q108266035|text=Біблійно-богословського інституту св. апостола Андрія}}'' (м. Москва), викладає в духовних семінаріях Росії. Партнерами альманаху стали: (рос.) ''Гильдия Храмоздателей'' та часопис ''«Храмоздатель»'', портал ''{{Link-interwiki|«Правмір» (раніше «Православ'я та мир»)|Q=Q4376192|text=«Православие и мир»}}''.

Дизайн обкладинок часопису для усіх випусків протягом 2015–2020рр. зробив Олексій Чекаль. Для останнього, шостого випуску у вересні 2020р.<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20250211160333/https://artos.gallery/gallery/books/dary06/ |title="Дары" № 6, 2020. Альманах современной христианской культуры • Артос. Галерея церковного искусства. |date=2025-02-11 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-17}}</ref>, дизайнер обрав фрагмент роботи «У стен Лавры» (рос.) українського художника [[Химич Юрій Іванович|Юрія Химича]],  котра відсилає до одного із центральних матеріалів номера — есе Бориса Сорокіна «Побачити Росію без радянських шат». «Цією публікацією ми хочемо привернути увагу до незаслужено забутого художника»,— відзначив Сергій Чапнін на презентації випуску.<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20201024112430/http://artos.org/news/novyy-vypusk-almanakha-dary-predst/ |title=Новый выпуск альманаха «Дары» представлен в галерее «Веллум» - Альманах "Дары", Новости - Содружество Артос |date=2020-10-24 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-17}}</ref>

26 лютого 2020р. відбулася презентація альманах «Дари» у Києві , яку провів головний редактор видання Сергій Чапнін. Організатори зустрічі Національна спілка іконописців України та Міжприходський молодіжний центр.[https://www.instagram.com/tv/CGkj8BloWfg/?igsh=Y2F2bDN3cXo0bXdz]

Загалом, на думку рецензента Viktor Barashkov (дослідження 2020р.), видання «Дари» було малопопулярне, навіть серед фахівців-дослідників — з причин невисокого тиражу і обмеженого кола місць поширення . Також, альманах не був включений до жодної системи цитування (бібліографічних баз: РІНЦ, ВАК, Scopus та ін.), на сайті не представлені вимоги до оформлення статей, правила їх рецензування та відбору.<ref>{{Cite journal |last=Barashkov |first=Viktor |date=2020-01-01 |title=Рецензия на: Альманах современной христианской культуры "Дары" //Религиоведческие исследования. 2020. № 1 (21). С. 81-87. |url=https://www.academia.edu/43303949/%D0%A0%D0%B5%D1%86%D0%B5%D0%BD%D0%B7%D0%B8%D1%8F_%D0%BD%D0%B0_%D0%90%D0%BB%D1%8C%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D0%B0%D1%85_%D1%81%D0%BE%D0%B2%D1%80%D0%B5%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D0%BE%D0%B9_%D1%85%D1%80%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%B8%D0%B0%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B9_%D0%BA%D1%83%D0%BB%D1%8C%D1%82%D1%83%D1%80%D1%8B_%D0%94%D0%B0%D1%80%D1%8B_%D0%A0%D0%B5%D0%BB%D0%B8%D0%B3%D0%B8%D0%BE%D0%B2%D0%B5%D0%B4%D1%87%D0%B5%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B5_%D0%B8%D1%81%D1%81%D0%BB%D0%B5%D0%B4%D0%BE%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%B8%D1%8F_2020_1_21_%D0%A1_81_87}}</ref>

===== Дизайн для виставок співдружності «Артос» в Росії та Білорусі у 2013-2019 рр. =====
Значна частина плакатів виставок, котрі проводила співдружність «Артос» з 2013 року<ref name=":10" />, зроблена Чекалем<ref name=":30" />:
* «Семь строк из IV эклоги Виргилия». Каллиграфия Алексея Чекаля  (Москва, 2013);
* «Дары». Выставка современного христианского искусства (Москва, 2013—2014);
* «Современные иконописцы России» (Москва, 2015—2016);

* «Светолитие» (Александровская слобода, ([[Владимирська область]], [[Росія]]), 2015);
* «Нежная кисть»  (Москва-Пермь, 2016—2017);
* выставочный проект «Святые неразделенной Церкви» (Москва, 2017 (предпоказ); Минск, 2017—2018; Новый Валаам, 2019—2020)'''.''' — ''Сентябрь  — ноябрь 2017'' — разработка выставочного дизайна, формирование экспозиции, подготовка каталога. <ref>{{Cite web |url=https://artos.org/articles/saints-undivided-church-moscow-predpokaz/ |title="Святые неразделенной Церкви". Впереди - Минск - Выставки, Статьи |last=Chapnin |first=Sergei |date=2017-12-13 |website=Содружество "Артос" |language=ru-RU |access-date=2025-04-17}}</ref><ref name=":6" /><ref>{{Cite web |url=http://saints.artos.org/ru/text/about-58ed0b7ea2a5517f0f2093d4/ |title=О проекте «Святые неразделенной Церкви» |date=2020-01-29 |website=web.archive.org |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20200129111434/http://saints.artos.org/ru/text/about-58ed0b7ea2a5517f0f2093d4/ |archive-date=2020-01-29 |url-status=dead |access-date=2025-04-18}}</ref> Меморандум по итогам выставки «Святые неразделенной Церкви»<ref name=":22" />
Головний фотопроект співдружності «Артос» 2015 року - це серія з 12 портретів священників РПЦ та їх котів, що отримала назву «Поп + кіт» і видана як настінний календар.<ref name=":6" /><ref>{{Cite web |url=http://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=65886 |title=Благовест-Инфо. Проект «Поп + кот»: любовь вопреки агрессии и формализму . Агентство религиозной информации |website=www.blagovest-info.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20160125193528/http://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=65886 |archive-date=2016-01-25 |access-date=2025-07-22}}</ref>
Для квітневого випуску 2015 р. часопису «Журнал Московской Патриархии» Чекаль зробив обкладинку. В цьому випуску опубліковано відомий програмний виступ Патріарха Кирила на Калінінградському форумі світового російського Народного Собору на тему «Рубежі російської державності: глобальні виклики, регіональні відповіді». Кирило назвав Росію не просто не просто державою зі своїми кордонами, законами та установами. Це - країна-цивілізація, чиї межі, місія та сенс буття визначаються духовними цінностями, ідеалами, історичними та культурними пам'ятками, святинями.<ref>{{Cite web |url=http://www.jmp.ru/archiv/2015_04.pdf |title=Журнал Московской Патриархии |month=4 |year=2015 |website=www.jmp.ru |publisher=Издательство Московской Патриархии Русской Православной Церкви |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20161019110605/http://www.jmp.ru/archiv/2015_04.pdf |archive-date=2016-10-19 |access-date=2025-08-03 |quote=Россия — это не просто государство со своими границами, законами и учреждениями. Это — страна-цивилизация, чьи пределы, миссия и смысл бытия определяются духовными ценностями, идеалами, историческими и культурными памятниками, святынями. |trans-quote=Росія — це не просто держава зі своїми кордонами, законами та установами. Це — країна-цивілізація, межі якої, місія і сенс буття визначаються духовними цінностями, ідеалами, історичними та культурними пам'ятками, святинями.}}</ref>[[Файл:Журнал_Московской_Патриархии_4-2015.webp|міні|Журнал Московской Патриархии (рос.), обкладинка, Олексій Чекаль, 2015]]
==== <big>Проєкти Чекаля для партнерів Московської співдружності християнських художників «Артос»</big> ====

===== 2015 — оформлення перших книг московського видавництва Правмир (pravmir.ru) =====
Видавництво Правмир є проєктом одноіменного порталу «Православ'я та світ» (рос.«Православие и мир», www.pravmir.ru) — провідного російського мультимедійного порталу про православ'я та життя суспільства. Незалежне ЗМІ, що існує на власні кошти співробітників редакції, пожертвування читачів сайту та членів опікунської ради. Головою опікунської ради порталу є В.Р. Медінський (міністр культури РФ), а діяльність порталу особисто відзначалась патріархом Московським Кирило.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravmir.ru/redakciya/ |title=О портале {{!}} Правмир |website=www.pravmir.ru |language=ru-RU |archive-url=https://web.archive.org/web/20141215231059/http://www.pravmir.ru/redakciya/ |archive-date=2014-12-15 |url-status=dead |access-date=2025-04-18 |quote=Председателем попечительского совета портала является В.Р.Мединский (министр культуры РФ). |trans-quote=Головою опікунської ради порталу є В.Р.Медінський (міністр культури РФ).}}</ref>

19 січня 2015 р. — перші чотири книги нового московського видавництва «Правмир» побачили світ<ref>{{Cite web |url=https://www.pravmir.ru/izdatelstvo-pravoslavie-i-mir/ |title=Открылось издательство «Правмир» {{!}} Правмир |website=www.pravmir.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20150128024308/http://www.pravmir.ru/izdatelstvo-pravoslavie-i-mir/ |archive-date=2015-01-28 |url-status=live |access-date=2025-04-17}}</ref>. Їх складено на основі опублікованих на порталі «Правмир» текстів різних авторів, об'єднаних спільною темою про найголовніше  — життя і смерть, людину і Бога, щастя та випробування. Найкращі матеріали інтернет-порталу, відібрані за 10 років, тепер можна читати офлайн у вигляді авторських та тематичних збірок. Ці перші книги видавництва мають єдине концептуальне оформлення, їх легко впізнати за яскравими обкладинками<ref>{{Cite web |url=https://www.pravmir.ru/books/ |title=Книги Правмира {{!}} Правмир |website=www.pravmir.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20150206142203/http://www.pravmir.ru:80/books/ |archive-date=2015-02-06 |url-status=dead |access-date=2025-04-17}}</ref>, які виконав у єдиному оригінальному стилі дизайнер та каліграф Олексій Чекаль. Офіційна презентація видавництва відбулась у Москві 05.02.2015 р.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravmir.ru/pod-parusom-veryi/ |title=Издательство Правмира - под парусом веры! |last=Презентация нашего нового проекта – издательства «Православие и мир» |website=www.pravmir.ru |publisher= |language=ru-RU |archive-url=https://web.archive.org/web/20150210160510/http://www.pravmir.ru/pod-parusom-veryi/ |archive-date=2015-02-10 |url-status=live |access-date=2025-04-17}}</ref><ref name=":6" />
----

===== 2014—2016 рр. Гільдія Храмоздателів. Каліграфія на стінах (розпис храмів) для РПЦ та УПЦ МП =====
Гільдія Храмоздателів – це російська професійна асоціація, що об'єднує фахівців та майстрів у галузі сакрального мистецтва: архітекторів, художників, мистецтвознавців та духовенство, які беруть участь у будівництві та прикрасі храмів.

У 2014—2016 рр., приєднавшись до колективу «Гільдії храмоздателів», Олексій Чекаль зробив декілька шрифтових проєктів для церков у співпраці з {{Link-interwiki|Анісімов, Андрій Альбертович|Q=Q4066313|text=Андрієм Анісімовим}} — заслуженим архітектором Росії, відомим церковним архітектором, головою Гільдії Храмоздателів та засновником «Товариства реставраторів. Майстерні Андрія Анісімова» (м. Москва, Росія).  Також Чекаль, спільно з Анісімовим, розробив логотип Гільдії Храмоздателів у 2014 році.<ref name=":8">{{Cite web|url=https://radiovera.ru/kalligrafiya-v-tserkovnom-iskusstve-svetlyiy-vecher-s-alekseem-chekalem-29-06-2016.html|title=Каллиграфия в церковном искусстве. Светлый вечер с Алексеем Чекалем|date=29.06.2016|website=Радіо «ВЕРА»|location=Москва|language=ru|type=Аудіозапис та Стенограма інтерв'ю|format=mp3|archive-url=https://web.archive.org/web/20160905082026/http://radiovera.ru:80/kalligrafiya-v-tserkovnom-iskusstve-svetlyiy-vecher-s-alekseem-chekalem-29-06-2016.html|archive-date=2016-09-05|access-date=2024-12-09}}</ref><ref name=":25" />

====== 2014 — Храм Стрітення Господнього у Свято-Даніловому монастирі РПЦ (м. Москва, Росія) ======
Керівник авторського колективу та автор проекту: Андрій Анісімов<ref>{{Cite web|url=https://archive.is/nY2YH|title=Храм Сретения Господня при Патриаршем Центре при Даниловом мон. {{!}} Andrey Anissimov {{!}} Facebook|date=2024-12-09|website=archive.is|access-date=2024-12-09}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://archive.is/XyfGO|title=Визит Патриарха КИРИЛЛА 17.03.2014. Фото С.Власова, Пресслужба Патриарха {{!}} Andrey Anissimov {{!}} Facebook|date=2014-03-18|website=archive.is|access-date=2024-12-09}}</ref>, внутрішнє оздоблення храму — каліграфія Олексій Чекаль<ref>{{Cite web|url=https://archive.is/9EL94|title=Алексей Чекаль на лесах в храме. Ответственный... - Артос - содружест…|date=2024-12-09|website=archive.is|access-date=2024-12-10}}</ref>.<ref name=":7">{{Cite web|url=https://gildehram.ru/anniversarycatalog30years|title=Каталог до 30-летнего юбилея «Товарищества реставраторов. Мастерские Андрея Анисимова»|website=ГИЛЬДИЯ ХРАМОЗДАТЕЛЕЙ|series="Благоукрашение"|publisher=|location=Москва|pages=72-120|language=ru|archive-url=https://web.archive.org/web/20241209200445/http://web.archive.org/screenshot/https://gildehram.ru/anniversarycatalog30years|archive-date=2024-12-09|url-status=live|access-date=2024-12-09|quote=Внутренне убранство храма: каллиграфия Алексей Чекаль|trans-quote=Внутрішнє оздоблення храму: каліграфія Олексій Чекаль}}</ref>

====== 2016 — Свято-Пантелеїмонівський храм РПЦ (м. Нижній Новгород, Росія) ======
Замовник: «{{Link-interwiki|Нижегородська Єпархія|Q=Q4318626}}(РПЦ)». Автор, керівник авторського колективу: Анісімов А. А. Шрифтові композиції: Олексій Чекаль.<ref name=":7" />

Храмовий комплекс складається з двох храмів, побудованих у стилях кінця XIX–початку ХХ ст<ref>{{Cite web|url=https://www.tovrest.ru/works/khramovye_kompleksy/detail/khram_sv_velikomuchenika_i_tselitelya_panteleimona_i_khram_sv_pravednogo_ioanna_kronshtadskogo/|title=Проектирование и строительство храма св. великомученика Пантелеимона и храма св. праведного Иоанна Кронштадского|last=Товарищество реставраторов. Мастерские Андрея Анисимова|date=22 серпня 2015|website=web.archive.org|location=г. Нижний Новгород|language=ru|type=Опис проєкту|archive-url=https://web.archive.org/web/20191021235903/https://www.tovrest.ru/works/khramovye_kompleksy/detail/khram_sv_velikomuchenika_i_tselitelya_panteleimona_i_khram_sv_pravednogo_ioanna_kronshtadskogo/|archive-date=2019-10-21|url-status=live|access-date=2024-12-09|quote=22 августа 2015 г. митрополит Нижегородский и Арзамасский Георгий совершил чин Великого освящения соборного храма.|trans-quote=22 серпня 2015 р. митрополит Нижегородський та Арзамаський Георгій звершив чин Великого освячення соборного храму.}}</ref>. Перший з них, Соборний храм великомученика і цілителя Пантелеїмона, зведено у неороссійському стилі з елементами [[Архітектура Росії#Новгородсько-Псковська архітектура (кінець XII століття-XVII століття)|псковсько-новгородської архітектури]] у формі [[Базиліка|базиліки]]. Чекаль розробив проєкт шрифту для різьблення по каменю (для периметру храму) та виконав шрифтові роботи на стінах у [[Нава (архітектура)|нефі]] (написав тексти [[тропар]]ів і [[Кондак (піснеспів)|кондаків]] навколо ікони [[Сергій Радонезький|св. Сергія Радонезького]]) та написав літургійні молитви у [[вівтар]]і храму<ref name=":6" />. Написи Олексія Чекаля одразу привертають увагу на тлі білих стіни у поєднанні з деревом та каменем оздоблення інтер'єру храму. На думку авторів, це демонструє аскетизм церков перших століть християнства<ref>{{Cite web|url=http://www.gildehram.ru/new-blog/2015/8/27/-|title=Новини: ХРАМОВЫЙ КОМПЛЕКС КАК ЭНЦИКЛОПЕДИЯ ПРАВОСЛАВИЯ|date=2015-09-27|website=web.archive.org|publisher=Гильдия Храмоздателей|language=ru|archive-url=https://web.archive.org/web/20161007112931/http://www.gildehram.ru/new-blog/2015/8/27/-|archive-date=2016-10-07|access-date=2024-12-09}}</ref>. Написи з приблизно 5000 літер були зроблені Чекалем без ескізів, нашвидкоруч, за 10 днів липня 2015 р.<ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/29409879/Calligraphic-prayers-in-the-church |title=Calligraphic prayers in the church |last=Chekal |first=Oleksii |date=2015-09-10 |website=www.behance.net |language=en |type=Портфоліо |archive-url=https://web.archive.org/web/20151017153611/https://www.behance.net/gallery/29409879/Calligraphic-prayers-in-the-church |archive-date=2015-10-17 |url-status=live |access-date=2024-12-09 |quote=Church of St. Panteleimon, Arhitektor - Andrei Anisimov |trans-quote=Церква Св. Пантелеймона, Архітектор - Андрій Анісімов. Каліграфічні написи - Олексій Чекаль}}</ref>.

====== Відзнаки проєкту Свято–Пантелеїмонівського храму ======

* В березні 2015 р. у {{Link-interwiki|Центральний Будинок Архітектора (Москва)|Q=Q4504299|text=Центральному Будинку Архітектора}} (м. Москва, Росія) відбулася щорічна церемонія нагородження архітекторів за творчий внесок у створення якісної російської архітектури. Символічну «Золоту кельму» ([[Російська мова|рос]]., «Золотой мастерок»), Диплом та спеціальний випуск журналу «Будівельний експерт» отримали церковні архітектори — авторський колектив «Товариство реставраторів. Майстерні Андрія Анісімова». Кращими церковними об'єктами, побудованими на території Росії в 2015 році, експерти часопису визнали «Каплицю в ім'я Сергія і Германа Валаамських і всіх святих на Валаамі, що просіяли» та ''«Храм великомученика і цілителя Пантелеїмона з каплицею в ім'я Святого Праведного Іоанна Кронштадського»'' у Нижньому Новгороді.<ref>{{Cite web|url=https://web.archive.org/web/20160419144335/http://ardexpert.ru/article/6159|title=И снова «Качественная архитектура»!|date=2016-04-19|website=web.archive.org|access-date=2024-12-10}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://web.archive.org/web/20230929100039/https://www.tovrest.ru/action/news/v_dome_arkhitektora_nagradili_uchastnikov_kataloga_kachestvennaya_arkhitektura_2016/|title=В доме архитектора наградили участников каталога "Качественная архитектура 2016". Новости|date=2023-09-29|website=web.archive.org|access-date=2024-12-10}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://ardexpert.ru/project/6577 |title=Храм Святого Великомученика Пантелеимона, часовня во имя Святого Праведного Иоанна Кронштадтского |date=25 мая 2016 |website=ardexpert.ru |agency=Каталог «Качественная архитектура» Ежегодный сборник лучших архитектурных проектов, реализованных за последние годы. |publisher=Интернет портал «Строительный эксперт» |pages=88-93 |language=ru-RU |archive-url=https://web.archive.org/web/20200928184659/https://ardexpert.ru/project/6577 |archive-date=2020-09-28 |access-date=2025-08-02}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.tovrest.ru/upload/files/Kachestvennaya%20arhitectura.pdf |title=ХРАМ СВЯТОГО ВЕЛИКОМУЧЕНИКА ПАНТЕЛЕИМОНА, ЧАСОВНЯ ВО ИМЯ СВЯТОГО ПРАВЕДНОГО ИОАННА КРОНШТАДТСКОГО |website=www.tovrest.ru |publisher=Каталог «Качественная архитектура» |pages=88-93 |language=ru |type=Стаття |format=PDF |archive-url=https://web.archive.org/web/20241208140914/https://www.tovrest.ru/upload/files/Kachestvennaya%20arhitectura.pdf |archive-date=2024-12-08 |url-status=live |access-date=2025-08-02}}</ref>

* В лютому 2016 р. розповідь про проектування та будівництво Свято–Пантелеїмонівського храму у Нижньому Новгороді було центральна темою п'ятого номеру альманаху про церковне мистецтво та архітектуру «Храмоздатель» (спеціалізований додаток до «{{Link-interwiki|Журнал Московської Патріархії|Q=Q3186875|text=Журналу Московської Патріархії}}<nowiki/>», офіційного періодичного видання Російської Православної Церкви). На думку редакції альманаху, це найвдаліший реалізований проект 2015 року.
<div style="background-color:#FFF5EE">
{{Цитата|''У храмі сміливо та гармонійно скомпоновані традиційні елементи православної архітектури. При цьому будівля не виглядає анахронічною, але є прикладом справді сучасного звучання стародавніх архітектурних форм. Базилікальна форма храму створює простір, у якому парафіяни почуваються учасниками літургії. Цьому значною мірою сприяє і оздоблення храму, вирішене художньо бездоганно та багато в чому оригінальне. Наприклад, поруч із іконами на стінах храму розміщені каліграфічні тексти (Символ віри, молитви) відомого дизайнера-каліграфа Олексія Чекаля. Тексти не лише прикрашають храмовий інтер'єр, а й нагадують про те, що святі отці порівнювали храм із книгою, розгорнутою у просторі.''{{oq|ru|В храме смело и гармонично скомпонованы традиционные элементы православного зодчества. При этом здание не выглядит анахроничным, но является примером подлинно современного звучания древних архитектурных форм. Базиликальная форма храма создает пространство, в котором прихожане чувствуют себя участниками литургии. Этому в немалой степени способствует и убранство храма, решенное художественно безупречно и во многом оригинально. Например, рядом с иконами на стенах храма помещены каллиграфические тексты (Символ веры, молитвы) известного дизайнера-каллиграфа Алексея Чекаля. Тексты не только украшают храмовый интерьер, но и напоминают о том, что святые отцы сравнивал храм с книгой, развернутой в пространстве.}}|автор=Ірина Язикова, ''Оглядова стаття п'ятого номеру альманаху «Храмоздатель»''|4=03-02-2016, Церковний Вісник МП[https://web.archive.org/web/20160303225458/http://e-vestnik.ru/news/hramozdatel_5_2016_9417]}}</div>

====== 2016 — Храм Тихвінської ікони Божої Матері РПЦ (м. Троїцьк, Росія) ======
Проєкт розпису алтарної частини храма. Розпис відбувався у червні 2016 р.<ref>{{Cite web |url=https://tihvin-hram.ru/hram/altar/altar_photo/ |title=В 2016 году завершился первый этап работ по росписи алтаря Тихвинского храма (фото) |website=tihvin-hram.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20240617220315/https://tihvin-hram.ru/hram/altar/altar_photo/ |archive-date=2024-06-17 |url-status=live |access-date=2025-04-10}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://archive.is/E7zIL |title=PanicDesign {{!}} Земную жизнь пройдя до половины, {{!}} Facebook |date=2025-04-18 |website=archive.is |access-date=2025-04-18}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://ru.typomania.net/oleksij/ |title=Олексий Чекаль / Украина на Typomania 2020 |website=ru.typomania.net |language=ru |archive-url=https://vimeo.com/442987402 |archive-date=30 лип. 2020 |url-status=live |access-date=2025-04-18}}</ref>
----

====== 2016 — Десятинний монастир Різдва Пресвятої Богородиці УПЦ МП ([[РПЦвУ]]) (м. Київ) ======
Зі слів Чекаля<ref name=":6" />, він познайомився з єпископом<ref>{{Cite web |url=https://www.patriarchia.ru/db/text/1619816.html |title=Иона, архиепископ Обуховский, викарий Киевской епархии (Черепанов Максим Александрович) / Персоналии / Патриархия.ru |website=Патриархия.ru |language=ru |access-date=2025-08-03}}</ref> [[Іона (Черепанов)|Обухівським Іоною]] ([[архієрей]] [[Українська православна церква (Московський патріархат)|УПЦ МП]]) на конференції на Сицилії (Італія) влітку 2015 р.<ref name=":47" /><ref name=":48" /> Ознайомившись з наданим єпископом [[РПЦвУ]] проєктом ''«''відновлення Десятинної церкви''»'' у Києві, Чекаль одразу включився в процес і написав текстові композиції на стінах чернечого корпусу [[Десятинний монастир Різдва Пресвятої Богородиці|Десятинного храму]]: молитву над келією настоятеля Десятинного монастиря<ref>{{Cite web |url=http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/calligraphy/part558 |title=Ісусова молитва над келією настоятеля Десятинного монастиря Різдва Пресвятої Богородиці |date=2016-07-08 |website=panic.com.ua {{!}} portfolio |archive-url=https://web.archive.org/web/20160708000146/http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/calligraphy/part558 |archive-date=2016-07-08 |url-status=live |trans-quote=Написи над келією настоятеля Десятинного монастиря Різдва Пресвятої Богородиці (РПЦвУ, Київ)}}</ref> та каліграфія над каміном у Десятинному монастирі<ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/32534571/IconoGraffiti-The-Three-Youths-in-the-Fiery-Furnace |title=IconoGraffiti "The Three Youths in the Fiery Furnace" |last=Chekal |first=Oleksii |date=3 січня 2016 |website=www.behance.net |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20241207232930/https://www.behance.net/gallery/32534571/IconoGraffiti-The-Three-Youths-in-the-Fiery-Furnace |archive-date=2024-12-07 |url-status=live |access-date=2025-04-09 |trans-quote=Написи над келією настоятеля Десятинного монастиря Різдва Пресвятої Богородиці (РПЦвУ, Київ)}}</ref>.

Єпископ Іона (Черепанов Максим Олександрович) був учасником відомого скандалу, коли разом з митрополитами [[Онуфрій (Березовський)|Онуфрієм]] та [[Антоній (Паканич)|Антонієм]] (Паканичем) відмовився вставати на знак вшанування загиблих в АТО українських воїнів у Верховній Раді  08 травня 2015 року, що викликало обурення української громадськості.<ref>{{Cite web |url=https://zn.ua/ukr/UKRAINE/v-upc-mp-poyasnili-chomu-mitropolit-ne-vshanuvav-viyskovih-ato-stoyachi-172158_.html |title=В УПЦ МП пояснили, чому митрополит не вшанував військових АТО стоячи |website=Зеркало недели {{!}} Дзеркало тижня {{!}} Mirror Weekly |language=uk |access-date=2025-08-03}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://obukhiv.info/categories/archive/piskop-obukhivskii-obraziv-zagiblikh-voiniv-ato/ |title=Єпископ Обухівський образив загиблих воїнів АТО |website=obukhiv.info |language=uk |access-date=2025-08-03}}</ref> А скандальна історія спорудження ''«''Десятинної церкви''»'' («храму-кіоску» РПЦвУ в буферній зоні пам'яток ЮНЕСКО, де заборонене нове будівництво) почалася в 2006 році. Тоді на цьому місці було проведено богослужіння. Цій події передувало благословення митрополита [[Володимир (Сабодан)|Володимира]] архімандритові з російським громадянством [[Гедеон (Харон)|Гедеону]] відслужити Пасхальне богослужіння на цьому місці. Для цього був встановлений храм-намет (скінія). Протести української громадськості проти зведення каплиці/церкви/монастиря почалися, ще коли біля музею історії церковники встановили намет у 2005 році. З того часу активісти неодноразово подавали до суду позови щодо незаконності встановлення спочатку намету, а потім і будівництва каплиці. Зрештою МАФ було знесено 17 травня 2024 року.<ref>{{Cite web |url=https://glavcom.ua/publications/kinets-hanbi-jaka-trivala-20-rokiv-jak-u-kijevi-znosili-skandalnij-maf-monastir-moskovskoji-tserkvi-foto-1000992.html |title=Кінець ганьби, яка тривала 20 років. Як у Києві зносили скандальний МАФ Московської церкви (фото) |last=Глуховський |first=Михайло |date=2024-05-17 |website=ГЛАВКОМ |language=uk |archive-url=https://web.archive.org/web/20240517094258/https://glavcom.ua/publications/kinets-hanbi-jaka-trivala-20-rokiv-jak-u-kijevi-znosili-skandalnij-maf-monastir-moskovskoji-tserkvi-foto-1000992.html |archive-date=2024-05-17 |url-status=live |access-date=2025-04-10}}</ref>

== Виставкова діяльність ==

=== Кураторство та співорганізація виставок та фестивалів ===

==== (2006—2009) Фестиваль шрифту і каліграфії «Свято кирилиці» ====
Фестиваль шрифту та каліграфії «Свято кирилицi» проходив на базі ХДАДМ щорічно (з 2006)  23–25 травня напередодні Дня Слов'янської писемності. Організатори фестивалю — Володимир Лесняк, професор кафедри «Графічний дизайн» ХДАДМ, член-кореспондент НАМУ, член Національної спілки художників України і Олексій Чекаль, арт-директор дизайн-студії «Panic Design» (на той час — викладач кафедри «Графіка» ХДАДМ) віддавали належне засновникам кириличного алфавіту — святим Кирилу і Мефодію.<ref>{{Cite web |url=http://www.cyrillic.org.ua |title=Сайт фестивалю «Свято Кирилицi» |website=www.cyrillic.org.ua |archive-url=http://web.archive.org/web/20130606105506/http://www.cyrillic.org.ua:80/ |archive-date=2013-06-06 |url-status=dead |access-date=2025-04-12}}</ref><ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?si=wX6iTZDyY5kzoHvE&v=qx9cuiixOJ0&feature=youtu.be |title="Свято Кирилиці" 2009 |date=2013-05-31 |last=Oleksiy Chekal |access-date=2025-04-13 |via=YouTube}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.ksada.org/tv-akcii-5.html |title=Kharkiv State Academy of Design and Fine Arts |website=www.ksada.org |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20231003164540/https://www.ksada.org/tv-akcii-5.html |archive-date=2023-10-03 |access-date=2025-08-03}}</ref>

Ідея фестивалю — популяризація кириличної каліграфії та шрифтового дизайну, головний результат проєкту втілювався у можливості безпосереднього професійного спілкування в неформальній творчій обстановці, об'єднанні досвіду фахівців і енергії студентів, але головною рисою було зосередження фокусу уваги одночасно на традиціях і на сучасних трендах. Кілька років фестиваль «Свято кирилицi» проводився на високому рівні, з залученням відомих дизайнерів шрифту, які виступали з творчими семінарами, майстер-класами, презентаціями своїх творчих робіт та наукових видань. Серед робіт майстрів на виставці завжди була можливість побачити роботи студентів ХДАДМ.<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20091226221203/http://palama.livejournal.com/32087.html |title=palama: Новости о «Святе Кирилицi» |date=2009-12-26 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.ksada.org/tvorchi-akcziyi-ta-konursy/festyval-svyato-kyrylyczi/|title=Фестиваль «Свято кирилицi» - Харківська державна академія дизайну і мистецтв|language=uk-UA|work=Харківська державна академія дизайну і мистецтв|archive-url=http://web.archive.org/web/20250412070006/https://www.ksada.org/tvorchi-akcziyi-ta-konursy/festyval-svyato-kyrylyczi/|archive-date=2025-04-12|access-date=2025-04-12}}</ref> З 2010 р. фестиваль «Свято Кирилиці» у такому форматі більше не проводився.<ref>{{Cite web |url=https://visnik.org.ua/view-uk/?y=2021&n=2#15 |title=Міжнародний студентський конкурс зі шрифту і каліграфії Pangram: становлення, розвиток, перспективи |last=Іваненко |first=Т. О. |year=2021 |series=№2 |publisher=Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв |pages=218-235 |format=pdf |doi=10.33625/visnik2021.02.218 |archive-url=https://web.archive.org/web/20250412204004/https://visnik.org.ua/pdf/v2021-02-15-Ivanenko.pdf |archive-date=2025-04-12 |url-status=live |access-date=2025-04-12 |quote=У статті аналізується досвід проведення Міжнародного студентського конкурсу зі шрифту і каліграфії Pangram у контексті феномену фестивалів та конкурсів, що популяризують мистецтво шрифту в культурному просторі України й світу. {{!}} Ця стаття відкритого доступу розповсюджується під термінами Creative Commons Attribution License}}</ref><ref name=":15">{{Cite book |url=http://www.ksada.org/doc/confer-15-oct-2015.pdf |title=ПРОБЛЕМИ ПОПУЛЯРИЗАЦІЇ ШРИФТОВОЇ СПРАВИ УКРАЇНИ |last=Іваненко |first=Тетяна Олександрівна, кандидат мистецтвознавства, доцент, Харківська державна академія дизайну і мистецтв |year=2015 |publisher=Міжнародна науково-методична конференція КОНЦЕПЦІЯ СУЧАСНОЇ МИСТЕЦЬКО-ДИЗАЙНЕРСЬКОЇ ОСВІТИ УКРАЇНИ В УМОВАХ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ |location=Харків |pages=51-52 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180417184303/http://www.ksada.org/doc/confer-15-oct-2015.pdf |archive-date=2018-04-17 |url-status=live}}</ref>

17–21 вересня 2008 р. роботи за усі 3 роки проведення виставки «Свято Кирилиці» були представлені на міжнародній типографічній конференції {{Link-interwiki|Міжнародна типографічна асоціація|Q=Q743360|text=АТурІ}}–2008 у Санкт-Петербурзі (Росія). Роботи зі «Свята кирилиці» відкривали загальну експозицію.<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20081002093232/http://www.cyrillic.org.ua:80/ua/condition |title=Свято Кирилиці 2008 у Петербурзі |date=2008-10-02 |website=www.cyrillic.org.ua |archive-url=https://web.archive.org/web/20081002093232/http://www.cyrillic.org.ua:80/ua/condition |archive-date=2008-10-02 |url-status=dead |access-date=2025-04-12 |quote=Виставка «Свята Кирилиці» рушила у свою першу мандрівку, на міжнародну типографічну конференцію АТурІ 2008, що тривала цьогоріч у російському Петербурзі з 17 по 21 вересня}}</ref> У ці ж дні відбувалась I {{Link-interwiki|Міжнародна виставка каліграфії|Q=Q4288187|text=Міжнародна виставка каліграфії}}, де вперше приймав участь Чекаль.<ref name=":17">{{Cite web |url=http://www.calligraphy.mvk.ru/?idx=88&sw=p |title=Международная выставка каллиграфии 16 - 21 сентября 2008 г., Санкт-Петербург {{!}} Участники проекта {{!}} ЧЕКАЛЬ Алексей |date= |website=Выставочная компания MVК |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20080924081729/http://www.calligraphy.mvk.ru/?idx=88&sw=p |archive-date=2008-09-24 |url-status=dead |quote=}}</ref><ref name=":16">{{Cite web |url=http://calligraphy-expo.com/participants/Alexey_Chekal/krasota-kalligrafii |title=2016 Международная выставка каллиграфии {{!}} Участники проекта {{!}} Красота каллиграфии {{!}} Работы автора |last=Чекаль |first=Алексей |website=Международная выставка каллиграфии |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20161111050820/http://calligraphy-expo.com/participants/Alexey_Chekal/krasota-kalligrafii |archive-date=2016-11-11 |url-status=dead |access-date=2024-12-06 |quote=Каллиграф борется с хаосом и бессмыслицей, царящей в мире, не мечом, но остро заточенным пером, выявляя смыслы и образы. |trans-quote=Каліграф бореться з хаосом і нісенітницею, що панує у світі, не мечем, але сильно загостреним пером, виявляючи смисли та образи.}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.calligraphy-museum.com/news/news/svyato-kirilitsi-festival_-kirillitsy--festival_-shrifta-i-kalligrafii |title=«Свято Кирилицi» («Фестиваль кириллицы») — фестиваль шрифта и каллиграфии {{!}} Музей мировой каллиграфии |date=2025-04-12 |website=www.calligraphy-museum.com |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20250412084217/https://www.calligraphy-museum.com/news/news/svyato-kirilitsi-festival_-kirillitsy--festival_-shrifta-i-kalligrafii |archive-date=2025-04-12 |access-date=2025-04-12}}</ref>

У травні 2014 р. кафедра графічного дизайну ХДАДМ провела в стінах академії внутрішню виставку, присвячену просвітителям Кирилу та Мефодію, де студенти 1 і 2 курсів продемонстрували свої роботи з каліграфії та рисованого шрифту.

У травні 2022 р. на базі Львівської національної академії мистецтв (ЛНАМ) відбулося Свято Кирилиці у Львові. 24 травня на площі перед академію відбувся каліграфічний [[перформанс]] Олексія Чекаля і Наталі Ком'яхової. Відвідувачі мали нагоду попрацювати над шрифтовою роботою разом із майстрами української каліграфії та кожен бажаючий долучився до процесу творення. Також, на згадку про творців слов'янської писемності святих Кирила та Мефодія, каліграфи написали у вікнах галереї стародавню Глаголицю та Кирилицю. А 28 травня у галереї «Пори року ЛНАМ» відбулося відкриття виставки «Літери та сенси» Олексія Чекаля.

==== Кураторство виставок Музею Книги і друкарства України ====
'''2023''', липень — Виставковий проект ''«Україна соборна. Юрій Химич»''<ref>{{Cite web |url=https://www.mkdu.com.ua/ukraina-soborna/ |title=Україна соборна. Юрій Химич |last=Виставковий проект |date=2023-07-06 |website=Музей книги і друкарства України |publisher=Куратор виставки - Олексій Чекаль |language=uk |type=плакат |archive-url=https://web.archive.org/web/20240213102120/https://www.mkdu.com.ua/ukraina-soborna/ |archive-date=2024-02-13 |url-status=live |access-date=2025-04-17}}</ref>

----

=== Виставковий дизайн ===

==== <big>Виставки про гоніння на Російську православну церкву, російських сповідників та новомучеників XX століття.</big> ====
В 2013—2023 роках Олексій Чекаль був автором численних виставкових проєктів та книжкових оформлень, присвячених історії переслідувань [[Російська православна церква|Російської Православної Церкви]] після [[Жовтневий переворот|Жовтневого перевороту]], культурній та духовній спадщині російського зарубіжжя XX століття.<ref name=":6" /><ref name=":46" /><ref name=":51" /> Серед них великі виставкові експозиції для християнського форуму ''«''Meeting Rimini» (Італія) 2013, 2015 та 2019 років, {{Link-interwiki|пересувні виставки|Q=Q936821}} в Європі та Росії на їх основі, та видавничі проєкти.

Ці проєкти, об'єднані ідеями [[Філософська антропологія|філософської]] та [[Християнська антропологія|християнської антропології]], здійснювались у співпраці з італійським Фондом «{{Link-interwiki|Християнська Росія|Q=Q3942911}}<nowiki/>» (м. [[Серіате]], Італія), українським філософом [[Філоненко Олександр Семенович|Олександром Філоненко]]<ref>{{Cite book |url=https://esxatos.com/pravoslavnoe-bogoslovie-i-zapad-v-xx-veke |title=Православное богословие и Запад в XX веке. История встречи. |trans-title=Православные на Западе: английский опыт |last=Филоненко |first=Александр |authorlink1=Філоненко Олександр Семенович |year=2006 |publisher=Христианская Россия |pages=64-74 |chapter=Материалы международной конференции Синодальной Богословской комиссии Русской Православной Церкви и итальянского Фонда «Христианская Россия» (Италия, 2004) |language=ru |isbn=5-94270-042-7 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201108070200/http://esxatos.com/pravoslavnoe-bogoslovie-i-zapad-v-xx-veke |archive-date=2020-11-08 |url-status=live}}</ref>, богословськими та культурологічними закладами Європи та Росії. Також ці проєкти мали підтримку вищих керівних органів РПЦ, зокрема, голова [[Відділ зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату#Керівники відділу|Відділу зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату]] [[Іларіон (Алфеєв)|митрополит Волоколамський Іларіон]].

У документі «Про заходи щодо збереження пам'яті {{Link-interwiki|Новомученики|Q=Q2389950|text=новомучеників}}, сповідників і всіх невинно від богоборців у роки гонінь постраждалих»<ref>{{Cite web |url=http://www.patriarchia.ru/db/text/1400907.html |title=О мерах по сохранению памяти новомучеников, исповедников и всех невинно от богоборцев в годы гонений пострадавших / Официальные документы / Патриархия.ru |website=www.patriarchia.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20110209062903/http://www.patriarchia.ru/db/text/1400907.html |archive-date=2011-02-09 |access-date=2025-07-26}}</ref>, прийнятому [[Архієрейський собор|архієрейським собором]] РПЦ у 2011 році, є важливий пункт: ''«Подвиг новомучеників і сповідників свідчить про їхнє протистояння богоборству, а не державі як такій».''

Також, в РПЦ є свято на честь святих РПЦ, які прийняли мученицьку кончину за Христа або зазнали гонінь після Жовтневої революції — ''{{Link-interwiki|Собор новомучеників і сповідників Церкви Російської|Q=Q4426070}}'' (рос.: ''Собо́р новому́чеников и испове́дников Це́ркви Ру́сской'') (до лютого 2013 року ''Собор новомучеників і сповідників Російських'')<ref>{{Cite web |url=http://www.patriarchia.ru/db/text/3005123.html |title=ЖУРНАЛЫ заседания Священного Синода от 29 мая 2013 года / Официальные документы / Патриархия.ru |website=www.patriarchia.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20130607225622/http://www.patriarchia.ru/db/text/3005123.html |archive-date=2013-06-07 |access-date=2025-07-26}}</ref>. На честь нових святих російських мучеників та сповідників, групою провідних іконописців {{Link-interwiki|Православний Свято-Тихонівський гуманітарний університет|Q=Q4376232|text=Православного Свято-Тихоновського гуманітарного університету}} (''ПСТГУ'', м. Москва, Росія)  написано ікону Собору святих новомучеників та сповідників Російських. Саме ця ікона була центральним елементом виставки в Італії «Світло у темряві світить», організованою ПСТГУ та підготовленою Олексім Чекалем в серпні 2013 року.<ref name=":6" />[[Файл:VillaAmbiveri_Seriate.jpg|альт=VillaAmbiveri Seriate|міні|Вілла Амбівері, штаб квартира центру «Християнська Росія» у Серіате]]
----
===== Meeting Rimin<nowiki/>i–2013: виставка «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE»  [«Світло у темряві світить». Свідоцтво Російської Православної Церкви у роки радянських гонінь.] =====
: 18<small>–</small>24 серпня 2<nowiki/>013 року в м. [[Ріміні]] ([[Італія]]), в рамках щорічного католицького фестивалю «{{Link-interwiki|Зустріч у Ріміні|Q=Q3853891}}<nowiki/>», відбулася виставка ''«Світло у темряві світить. Свідоцтво Російської Православної Церкви у роки радянських гонінь»'' ([[Італійська мова|іт]]: ''«LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» la testimonianza della chiesa ortodossa russa negli anni della persecuzione sovietica''), організована у співпраці між московським {{Link-interwiki|Православний Свято-Тихонівський гуманітарний університет|Q=Q4376232|text=Православним Свято-Тихоновським гуманітарним університетом}} (''ПСТГУ'', м. Москва, Росія) та католицьким Фондом «{{Link-interwiki|Зустріч у Ріміні|Q=Q3853891}}<nowiki/>»<ref>{{Cite web |url=https://www.meetingrimini.org/eventi-totale/la-luce-splende-nelle-tenebre-la-testimonianza-della-chiesa-ortodossa-russa-negli-anni-della-persecuzione-sovietica-2/ |title=La luce splende nelle tenebre. La testimonianza della Chiesa ortodossa russa negli anni della persecuzione sovietica |website=Meeting di Rimini |language=it-IT |access-date=2025-04-09}}</ref>.<nowiki/>

Пропозиція по концептуальному плану виставки 2013 року «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE [Світло в темряві світить]» була оголошена на презентації 11 березня 2013 року в ПСТГУ (м. Москва, Росія). Було вирішено, що виставка в Італії буде покладатися на досвід виставки «Подолання. Російська церква та радянська влада», котру у Москві, наприкінці 2012 року — на початку 2013 року, відвідало понад 7000 людей. Член оргкомітету виставки [[Філоненко Олександр Семенович|Олександр Філоненко]], доцент кафедри теорії культури та філософії науки філософського факультету [[Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна|Харківського національного університету ім. В. М. Каразіна]], надав концептуальні пропозиції щодо загального плану виставки ПСТГУ на майбутньому «Мітингу в Ріміні».<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20150625134929/http://pstgu.ru/news/university/2013/03/12/44228/ |title=Выставка в Италии «Свет во тьме светит» будет опираться на опыт организованной ПСТГУ выставки «Преодоление» |date=2015-06-25 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-09}}</ref>

Олексій Чекаль підготував архітектурно-просторове рішення та дизайн виставки:

1000 кв. метрів виставкового простору було поділено на 8 залів, що розповідають про історичну Голгофу народу. Зали занурені у темряву і точково освітлені лише стенди, присвячені моторошним подіям ХХ століття. У кожному залі був величезний білий напис на підлозі, що говорить про тему зали. Слова було підібрано так, щоб їх можна було топтати: терор, гоніння, ГУЛАГ тощо. Для зображення написів було використано шрифт ZionTrain<ref>{{Cite web |url=https://fontsinuse.com/uses/20769/la-luce-splende-nelle-tenebre |title=La luce splende nelle tenebre |last=Shevchenko |first=Andrij |date=2018-03-17 |website=Fonts In Use |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20250409143236/https://fontsinuse.com/uses/20769/la-luce-splende-nelle-tenebre |archive-date=2020-08-08 |url-status=live |access-date=2025-04-09}}</ref> авторства українського дизайнера [[Андрій Шевченко (шрифтовий дизайнер)|Андрія Шевченко]].

* Перший зал присвячений початку більшовицьких гонінь, знищенню [[Російська імперія|Російської Імперії]], долі Імператора [[Микола II (російський імператор)|Миколи II]] та членів його сім'ї.
* У другому відвідувачі знайомилися з обставинами Помісного Собору 1918 року та життям святого патріарха Тихона.
* Третій та четвертий зали присвячені «торжеству» войовничого секуляризму 20<small> —</small> 30-х рр., знищенню храмів, а також соловецьким в'язням.
* П'ятий та шостий зали описують найкривавіший період гонінь 1936—1937 рр.., виникнення ГУЛАГу та розстріли на Бутівському полігоні, а також життя церковних громад в умовах терору.
* Сьомий зал присвячений періоду від знакової зустрічі Сталіна з церковними ієрархами 1943 до кінця хрущовських гонінь.
* Восьмий зал присвячений святкуванню [[Тисячоліття хрещення Русі|1000-річчя Хрещення Русі]] та початку відродження церковного життя в Росії. Ця частина виставки символізувала воцерковлений світ із прозорою каплицею посередині та вівтарем. До світлого 8-гранника примикали стіни з фотографіями та життєписами {{Link-interwiki|новомучеників|Q=Q2389950}}, і перебуваючи поряд з ними можна було заглянути у вікна, в які було видно світло та вівтар каплиці.
Зі слів Чекаля<ref name=":46">{{Cite web |url=http://www.nsad.ru/articles/dizajner-vystavki-o-goneniyah-na-cerkov-glavnoe-ideya-sveta-i-uzkogo-puti-v-carstvie-bozhie |title=Дизайнер выставки о гонениях на Церковь: главное – идея света и узкого пути в Царствие Божие {{!}} Православный журнал "Нескучный сад" |date=2014-07-08 |website=nsad.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20140708110307/http://www.nsad.ru/articles/dizajner-vystavki-o-goneniyah-na-cerkov-glavnoe-ideya-sveta-i-uzkogo-puti-v-carstvie-bozhie |archive-date=2014-07-08 |url-status=live |access-date=2025-04-11}}</ref>, він намагався передати ідею світла і живої Церкви, через організацію простору та вікна — вузький шлях до Царства Божого, яким пройшли мученики та сповідники. А тема виставки для нього стала дуже важливою:<div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|''Це спроба прожити трагедію та випробування, які лягли на плечі наших співвітчизників та побачити міру падіння людини та міру її піднесення. Вдивляючись в обличчя вбивць і гонителів, вкотре переконуєшся, що пошуком ворога та ненавистю, нічого доброго створити не можна ні в державі, ні в людському суспільстві під яким би гаслом це не відбувалося.''{{oq|ru|Это попытка прожить трагедию и испытания, которые легли на плечи наших соотечественников и увидеть меру падения человека и меру его вознесения. Вглядываясь в лица убийц и гонителей, в который раз убеждаешься, что поиском врага и ненавистью, ничего хорошего создать нельзя ни в государстве, ни в человеческом обществе под каким бы лозунгом это не происходило.}}''|автор=Олексій Чекаль, «Дизайнер виставки про гоніння на Церкву: головне – ідея світла та вузького шляху до Царства Божого» [Iнтерв'ю, рос.]|4=НЕСКУЧНЫЙ САД (Москва), 26 березня 2016 р.[https://web.archive.org/web/20140708110307/http://www.nsad.ru/articles/dizajner-vystavki-o-goneniyah-na-cerkov-glavnoe-ideya-sveta-i-uzkogo-puti-v-carstvie-bozhie]}}</div>Координацію та підготовку текстів екскурсій допомогли зробити історикиня ПСТГУ Лідія Олексіївна Головкова, доктор церковної історії протоієрей РПЦ {{Link-interwiki|Олександр Мазирін|Q=Q24009894}}, український філософ Олександр Філоненко <small>(''див.'' [https://www.meetingrimini.org/personaggi/filonenko-aleksandr/ відео виступу на форумі])</small>, протоієрей РПЦ {{Link-interwiki|Георгій Орєханов|Q=Q19908778}}<ref>{{Cite web |url=https://www.meetingrimini.org/mostre-itineranti/?id=344&id_r=11&id_n=28869 |title=Mostre itineranti |website=Meeting di Rimini |language=it-IT |access-date=2025-04-09}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/35394821/LA-LUCE-SPLENDE-NELLE-TENEBRE |title=LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE |last=Chekal |first=Oleksii |date=2024-11-17 |website=behance.net |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20241117201708/https://www.behance.net/gallery/35394821/LA-LUCE-SPLENDE-NELLE-TENEBRE |archive-date=2024-11-17 |url-status=live |access-date=2025-04-09 |quote=The concept, architecture and graphic design for Exhibition «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE»  la testimonianza della chiesa ortodossa russa negli anni della persecuzione sovietica (Italy, Rimini) |trans-quote=Концепція, архітектура та графічний дизайн для виставки "Світло світить у темряві" свідчення російської православної церкви в роки Радянського переслідування (Італія, Ріміні)}}</ref>. Загальну координація здійснювали також Франческо Браскі, Павло Ермілов, Тізіана Гуальтьєрі ([[Італійська мова|іт]]: ''Tiziana Gualtieri)'', Олена Маццола, Лев Семенов. Волонтерську допомогу надавали студенти ПСТГУ, Католицького університету Мілану (''Università Cattolica di Milano)'' та [[Харківський державний університет|Харківського державного університету]].

На думку представника замовника, проректора ПСТГУ з міжнародної роботи протоієрея РПЦ {{Link-interwiki|Георгій Орєханов|Q=Q19908778|text=Георгія Орєханова}}, саме на цій виставці вперше блискуче розкрився талант Олексія Чекаля, співпраця якого з Лідією Олексіївною Головковою принесла плідні результати. За тиждень виставку відвідали близько 15 тисяч осіб, у середньому по 2 тисячі осіб на день. Екскурсії проводили дві бригади студентів-волонтерів з ранку до пізнього вечора. Таким чином, на день — кілька десятків екскурсій, а у кожній екскурсійній групі — до 40 осіб. Студенти та викладачі практично працювали в безперервному режимі.<ref>{{Cite web |url=https://www.pravmir.ru/i-svet-vo-tme-svetit-vystavka-o-goneniyax-na-russkuyu-cerkov-v-rimini/ |title="И свет во тьме светит" — выставка о гонениях на Русскую Церковь в Римини |last=Орєханов |first=Георгій |authorlink1=Орєханов Георгій Леонідович |date=3 вересня 2013 |website=www.pravmir.ru |language=ru |type=ІНТЕРВ'Ю |archive-url=https://web.archive.org/web/20131205234152/http://www.pravmir.ru/i-svet-vo-tme-svetit-vystavka-o-goneniyax-na-russkuyu-cerkov-v-rimini/ |archive-date=2013-12-05 |url-status=live |access-date=2025-04-11 |trans-quote=Про головну ідею проекту, підготовку експозиції та підсумки семиденного перебування на форумі розповідає проректор ПСТГУ з міжнародної роботи протоієрей Георгій Орєханов.}}</ref>

Постери, які були представлені на виставці, крім італійської, готувались і російською мовою для подальшого використання.

'''''<small>Див.також:</small>'''''

* <small>{{Cite web |url=https://www.facebook.com/media/set/?set=a.707574012591555&type=3 |title=Фотоальбом: La luce splende nelle tenebre |date=22 серпня 2013 р. |website=facebook.com |publisher=Meeting Rimini |archive-url=https://web.archive.org/web/20241104152854/https://www.facebook.com/media/set/?set=a.707574012591555.1073741865.183168301698798&type=1 |archive-date=2024-11-04 |url-status=live}}</small>
* <small>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/35394821/LA-LUCE-SPLENDE-NELLE-TENEBRE |title=Портфоліо виставки «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» |last=Чекаль |first=Олексій |date=26 березня 2016 |website=behance.net |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20241117201708/https://www.behance.net/gallery/35394821/LA-LUCE-SPLENDE-NELLE-TENEBRE |archive-date=2024-11-17 |url-status=live}}</small>
* <small>{{Cite web |url=http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/exhibition/part537 |title=Портфоліо виставки «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» |website=panic.com.ua |language= |archive-url=https://web.archive.org/web/20140916061349/http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/exhibition/part537 |archive-date=2014-09-16 |url-status=dead}}</small>

----

===== Meeting Rimini–2015: виставка «Per me vivere è Cristo. Metropolita Antonij di Suroz» [«Життя для мене — Христос. Митрополит [[Антоній Сурозький]]<nowiki/>»] =====
У серпні 2015 року на міжнародному католицькому культурному фестивалі Rimini Meeting була представлена виставка, присвячена історії [[Єпископ|єпископа]] [[Російська православна церква|Російської православної церкви]] Митрополита [[Антоній Сурозький|Антонія Сурозького]] «Життя для мене — Христос» ([[Італійська мова|італ.]]: «Metropolita Antonij Di Suroz. Per me vivere è Cristo»; [[Російська мова|рос.]]: «Жизнь для меня Христос»).

Дизайн експозиції, в якій поєднуються чорний (колір труднощів та випробувань повсякденності) та блакитний (сяйво Духа) кольору, розробив та здійснив Олексій Чекаль. Автор концепції виставки, український філософ [[Філоненко Олександр Семенович|Олександр Філоненко]] написав книгу-каталог (італійською), куди включив багато розгорнутих цитат з текстів єпископа<ref>{{Cite web |url=https://www.rp-net.ru/publisher/element.php?IBLOCK_ID=30&SECTION_ID=&ELEMENT_ID=7635 |title=Вестник русского христианского движения: Журнал / Отв. ред. Н.А.Струве. — Париж: №204. II–2015 |website=Выставка в Римини, посвященная митрополиту Антонию Сурожскому |publisher=Русский путь |pages=283-288 |language=ru |issn=0767-7294 |archive-url=https://web.archive.org/web/20250418132828/https://vestnikrhd.com/wp-content/uploads/2024/09/Vest_204_fin.pdf |archive-date=2025-04-18 |url-status=live |access-date=2025-04-18}}</ref>.

Основна ідея виставки полягала в тому, щоб представити історію митрополита Антонія як історію поворотних зустрічей в його житті, і запропонувати глядачеві подивитися через цю призму на історію кожної людини.

Куратори виставки: [[Філоненко Олександр Семенович|Олександр Філоненко]] (Україна) — філософ, доцент ХНУ ім. Каразіна; [[Сігов Костянтин Борисович|Костянтин Сігов]] (Україна) — філософ, директор видавництва «Дух і Літера»; [[Дмитро Строцев]] (Білорусія) — поет, засновник видавництва «Виноград»; [[Франческо Браскі]] (Італія) — директор Фонду «Християнська Росія»; {{Link-interwiki|Адріано Дель'Аста|Q=Q90818766|text=Адріано Дель'Аста}} (Італія) — професор Католицького Університету Св. Серця; Джованна Параввічіні (Італія) — аташе з питань культури Апостольської Нунціатури у Москві.

Партнери проекту: Фонд Митрополита Антонія Сурозького (Лондон); Фонд «Духовна спадщина Митрополита Антонія Сурозького» (Москва); Фонд «Християнська Росія» (Бергамо, Італія).

Джованна Параввічіні (Італія) вважає «справжнім дивом» той факт, що «у такий конфліктний час, як сьогодні, виставка об'єднала людей із різних країн, міст та конфесій». До цього треба додати, що підготовкою експозиції займалися не лише «дорослі», а й групи студентів із Москви, Харкова, Києва, Мінська, Мілану та міст Італії. Також Чекаль розробив [[Типографіка|типографіку]] з елементами каліграфії та каталог до цієї виставки італійською мовою.<ref>{{Cite web |url=https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=63797 |title=Посетители Митинга дружбы в Римини-2015 узнают о митрополите Антонии Сурожском. Благовест-Инфо |website=www.blagovest-info.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20240227060753/https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=63797 |archive-date=2024-02-27 |access-date=2025-07-21}}</ref>

Виставка мала продовження. Її переклали російською мовою, спростили дизайн і на легких стендах стали возити парафіями, бібліотеками, виставковими залами. Вона побувала в різних містах України, Росії, Білорусі, в Москві та Петербурзі була показана по два рази, доїхала до Караганди, а в італійській та англійській версіях до [[Барі]] та [[Лондон|Лондона]] з [[Оксфорд|Оксфордом]].<ref name=":28">{{Cite book |url=https://vestnikrhd.com/wp-content/uploads/2024/09/Vest_211_fin_typogr_compressed.pdf |title=«Ходить по водам»: выставка о матери Марии в Римини |last=Строцев |first=Андрій |year=2020 |series=№ 211 (I — 2020) |publisher=Вестник русского христианского движения: Журнал |location=Париж — Нью-Йорк — Москва |pages=281-285 |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20250411090305/https://vestnikrhd.com/wp-content/uploads/2024/09/Vest_211_fin_typogr_compressed.pdf |archive-date=2025-04-11 |url-status=live}}</ref>

'''''<small>Див.також:</small>'''''
* <small>{{Cite web |url=http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/exhibition/part556 |title=Портфоліо виставки «Життя для мене — Христос» |website=panic.com.ua |archive-url=https://web.archive.org/web/20161101164415/http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/exhibition/part556 |archive-date=2016-11-01 |url-status=dead |access-date=4 Dec 2023}}</small>
----

===== Meeting Rimini–2019:   виставка «Ходити по водах» — оформлення виставки святої преподобномучениці Марії (Скобцової) =====
У серпні 2019 року на сороковому ювілейному фестивалі Rimini Meeting пройшла виставка про життя преподобномучениці матері [[Марія (Скобцова)|Марії (Скобцової)]] під назвою — '''''«Мати Марія: ходити по водах»'''''.

Усі численні цитати, фотографії та малюнки на виставці були об'єднані в єдине послання завдяки дизайну Олексія Чекала. Олексій також оформив виставку 2015 року про митрополита Антонія Сурозького, але між цими двома роботами є очевидний контраст. Виставка п'ятирічної давності була оформлена в блакитних та білих тонах, це була історія про складний, але рівний та прямий шлях у житті. Але у Мати Марії було інше життя та зовсім інше чернецтво. Нова виставка була побудована із зигзагів та поворотів, у ній переважали яскраві червоні та чорні кольори, написи були написані різким індустріальним шрифтом. При переході з однієї зали в іншу з'явилися обличчя сучасників Матері Марії – інших «вогняних» християн ХХ століття. Серед них німецький мученик [[Дітріх Бонгеффер|Дітріх Бонхеффер]] та три постаті радикальної жіночої святості, визнані та невизнані: [[Сімона Вейль|Сімона Вайль]], [[Едіт Штайн]] та [[Дороті Дей]]. Спочатку планувалося, що їхні фотографії та цитати просто надрукують, але через технічні проблеми художнику та його команді довелося знайти рішення в останній момент. Тоді Лариса Чайка, дружина Олексія Чекала, звернулася до італійських студентів-волонтерів, і вони просто відтворили фарбою портрети, намальовані Ларисою для каталогу, а Олексій написав цитати від руки каліграфією.<ref name=":28" /><ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/85583377/Exhibition-design-dedicated-to-St-Maria-Skobtsova |title=Exhibition design dedicated to St. Maria Skobtsova |last=Behance |website=Behance |language=en-US |archive-url=https://web.archive.org/web/20241125183936/https://www.behance.net/gallery/85583377/Exhibition-design-dedicated-to-St-Maria-Skobtsova |archive-date=2024-11-25 |access-date=2025-08-01}}</ref>

----

==== <big>Пересувні (мобільні) виставки в Європі та Росії у 2014—2023 роках, на основі експозицій Meeting Rimini</big> ====
Для пересувних виставок, додатково до італійських, Чекаль підготував експозиції російською та англійською мовами. Покази мобільних варіантів (лише фотостенди, без артефактів), підготовлених Чекалем, відбулися в Італії, Україні, Росії та Великій Британії.
----

===== «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» [«Світло в темряві світить»] у 2014-2019 рр. =====
Пересувна виставка «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» [«Світло в темряві світить]» була рекомендована італійською єпископською конференцією для проведення в європейських містах.<ref>{{Cite web |url=http://www.progettoculturale.it/progetto_culturale/nel_cantiere/00031798_Progetto_culturale_e_Meeting__mostre_per_la_cultura.html |title=Progetto culturale e Meeting/Культурний проект і Зустріч |date= |website=www.progettoculturale.it |language=it |archive-url=https://web.archive.org/web/20241117205506/http://www.progettoculturale.it/progetto_culturale/nel_cantiere/00031798_Progetto_culturale_e_Meeting__mostre_per_la_cultura.html |archive-date=2024-11-17 |url-status=live |access-date=2025-04-10 |quote=Vi segnaliamo dunque la possibilità di portare le mostre del Meeting di Rimini nella vostra città e così creare uno spazio di riflessione sul rapporto tra fede, arte e bellezza. In particolare sul tema della libertà religiosa, Vi segnaliamo due delle esposizioni presentate al Meeting 2013: "Io sono di Gesù. Rolando Rivi, testimone della verità" e "La luce splende nelle tenebre. La testimonianza della Chiesa Ortodossa Russa negli anni della persecuzione sovietica". |trans-quote=Тому ми хотіли б повідомити вам про можливість привезти виставки Зустрічі в Ріміні у ваше місто і таким чином створити простір для роздумів про зв’язок між вірою, мистецтвом і красою. Зокрема, на тему релігійної свободи хочемо відзначити дві виставки, представлені на Зустрічі 2013 року: «Я належу Ісусу. Роландо Ріві, свідок правди» та «Світло світить у темряві. Свідчення Російської Православної Церкви в роки радянських переслідувань».}}</ref>

* В 2014—2019 роках, за інформацією Італійської асоціації культурних центрів,  відбулося 9 пересувних виставок «LA LUCE SPLENDE NELLE TENEBRE» в [[Муніципалітет|муніципалітетах]] Італії — [[Мілан]] ([[Католицький університет Святого Серця]] — 2014, 2016), [[Севезо]] та [[Чернуско-суль-Навільйо]] (2015), [[Варезе]] та [[Лекко]] (2016), [[Крема]] та [[Болонья]] (2017), [[Лонато-дель-Гарда]] (2019).<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20241117203030/https://centriculturali.org/?s=La+luce+splende+nelle+tenebre |title=Hai cercato La luce splende nelle tenebre - AIC |date=2024-11-17 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-10}}</ref>
* В Росії пересувні виставки «Світло в темряві світить» демонструвались в локаціях:
** {{Link-interwiki|Знам'янський кафедральний собор|Q=Q4192857}} РПЦ м. Кемерова (2014, березень)<ref>{{Cite web |url=https://tayga.info/115845 |title=«Сейчас идёт другая война — война дьявола против человека» |website=Tayga.info |language=RU |archive-url=https://web.archive.org/web/20161220225434/https://tayga.info/115845 |archive-date=2016-12-20 |url-status=live |access-date=2025-04-10}}</ref>
----

===== «Per me vivere è Cristo. Metropolita Antonij di Suroz» [«Життя для мене — Христос. Митрополит [[Антоній Сурозький]]<nowiki/>»] у 2017-2023 рр. =====
Коли закінчився Мітинг у Ріміні (2015), було вирішено відправити виставку в подорож різними містами: у мобільному, зменшеному за масштабом варіанті вона побувала у Мінську, Гомелі, Гродно, Караганді та інших містах Росії і Білорусі.<ref name=":29">{{Cite web |url=http://blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=71613 |title=Православные и католики совместно подготовили выставку о митрополите Сурожском Антонии. Благовест-Инфо |website=blagovest-info.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20181201040919/http://blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=71613 |archive-date=2018-12-01 |access-date=2025-07-22}}</ref> У листопаді 2018 у рамках міжнародної конференції «The Human Being a Paradox of Freedom» відбулись покази в Великій Британії. Дизайн мобільних стендів був розроблений Чекалем.

* '''2017''' (січень) у Культурному центрі «Покровські ворота» (м. Москва, Росія). На відкритті експозиції в Москві виступив автор тексту, розміщеного на стендах з фотографіями, і каталогу виставки професор з Харкова, академік [[Амвросіанськя Академії|Амвросіанської Академії]] ([[Італійська мова|іт.]]: ''Academia Ambrosiana'') (м.Мілан, Італія), філософ та богослов Олександр Філоненко, який спілкувався з митрополитом Антонієм у Лондоні. Він провів докладну екскурсію експозицією, візуальне рішення якої належить Олексію Чекалю.

* '''2017''' (квітень)  Гостомель, Білорусь<ref name=":29" /><ref>{{Cite web |url=https://www.clonline.org/it/attualita/articoli/2017-04-26-se-le-parole-non-bastano |title=Se le parole non bastano - Comunione e Liberazione - Sito ufficiale |website=www.clonline.org |language=it |access-date=2025-07-22}}</ref>
* '''2018:'''
** (травень) виставка  відкрилася в Актовому залі {{Link-interwiki|Храм Мучениці Татіани при МГУ|Q=Q4501148|text=Домового храму святої мучениці Татіани}} при Московському Університеті (рос.: ''Московский государственный университет, МГУ'')<ref>{{Cite web |url=http://www.verav.ru/common/message.php?table=news&num=47823 |title=История «поворотных встреч»: В домовом храме МГУ готовится к открытию выставка, посвящённая митрополиту Сурожскому Антонию |website=www.verav.ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20180426102701/http://www.verav.ru/common/message.php?table=news&num=47823 |archive-date=2018-04-26 |access-date=2025-07-29}}</ref><ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=gzyWK-BF13g |title=Выставка, посвященная духовному подвигу митрополита Антония Сурожского, открылась в храме при МГУ |date=2018-05-07 |last=tvsoyuz |access-date=2025-07-29 |via=YouTube}}</ref>
** (листопад)  Виставка в Лондоні<ref>{{Cite web |url=https://www.clonline.org/it/attualita/articoli/2018-11-05-london-encounter-2018 |title=Londra. Se si riaccende la "spia" di Dio - Comunione e Liberazione - Sito ufficiale |website=www.clonline.org |language=it |access-date=2025-07-22}}</ref>  та Оксфорді<ref>{{Cite web |url=https://www.clonline.org/it/attualita/lettere/2018-11-22-metropolita-antonij-mostra-oxford |title=Oxford. Il ritorno del Metropolita - Comunione e Liberazione - Sito ufficiale |website=www.clonline.org |language=it |access-date=2025-07-22}}</ref> ([[Велика Британія]]). (''фотоальбом''<ref>{{Cite news|url=https://www.flickr.com/photos/meetingdirimini/albums/72157703348824804/with/44909098705|title=181110 Oxford|language=en-us|work=Flickr|access-date=2025-07-29}}</ref>). У рамках ''The London Encounter 2018'' відбулася одноденна (03-11-2018) демонстрація виставки «Життя для мене — Христос. Митрополит [[Антоній Сурозький]]<nowiki/>». А після цього, протягом тижня в грудні 2018, в Оксфорді, в будинку російської академічної спільноти <ref>{{Cite news|url=https://www.flickr.com/photos/meetingdirimini/albums/72157703348824804/page2|title=181110 Oxford|language=en-us|work=Flickr|archive-url=https://web.archive.org/web/20241124220056/https://www.flickr.com/photos/meetingdirimini/albums/72157703348824804/page2|archive-date=2024-11-24|access-date=2025-07-28}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.clonline.org/en/current-events/letters/2018-12-07-oxford-the-return-of-the-metropolitan |title=Oxford: The Return of the Metropolitan - Communion and Liberation - Official site |website=www.clonline.org |language=en |access-date=2025-07-28}}</ref>.
** (грудень) [[Одеса]] (Україна), [[Спасо-Преображенський кафедральний собор (Одеса)|Спасо-Преображенський кафедральний собор]] УПЦ МП ([[РПЦвУ]])<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=MGjaS1PGPBY |title=В Одессе открылась выставка «Жизнь для меня – Христос», посвящённая памяти Антония Сурожского |date=2016-12-02 |last=tvsoyuz |access-date=2025-07-25 |via=YouTube}}</ref>

* '''2020''' (січень) Херсон, Церква Воздвиження Хреста Господнього УПЦ МП (РПЦвУ)<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=5I7fIx-XJBw |title=Александр Филоненко. Выставка "Митрополит Антоний Сурожский. Жизнь для меня - Христос" |date=2021-09-21 |last=Крестовоздвиженская Парафия |access-date=2025-07-29 |via=YouTube}}</ref>
* '''2023'''
** (серпень) —  виставка у  {{Link-interwiki|Свято-Троїцький Данилів монастир|Q=Q3320249|text=Свято-Троїцькому Данилівому монастирі}} (РПЦ) Переславль-Залєського ([[Ярославська область|Ярославська обл., РФ)]] ([[Російська мова|рос.]] ''Переславль-Залесский''),<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=4O6MqXzXiI8 |title=Открытие выставки «Митрополит Антоний Сурожский: Жизнь для меня — Христос» |date=2023-08-21 |last=Переславская епархия |access-date=2025-07-29 |via=YouTube}}</ref>
** (жовтень) — виставка у Москві у рамках ювілейного «Року митрополита Антонія». Відбулася у Православному Свято-Тихонівському університеті (ПСТГУ, Москва) стала початком фестивалю «Місце зустрічі», який відбувся 12–15 жовтня у Москві як продовження Міжнародного фестивалю дружби між народами «Мітинг Ріміні» (Meeting Rimini).   Виставка відбулася за ініціативою Фонду «Духовна спадщина митрополита Антонія Сурозького» (м. Москва, Росія) до 20-річчя від дня його смерті. Співорганізатором став Культурний центр «Покровська брама» (м. Москва, Росія) (рос.: «Покровские ворота»). Президент Фонду Єгор Агафонов розповів про те, як був створений цей Фонд (він став «дочірнім» по відношенню до лондонського однойменного Фонду, який виник ще за життя митрополита Антонія для збирання та видання його проповідей та бесід. Агафонов повідомив, що як конференція, так і виставка у ПСТГУ — це лише частина заходів у рамках ювілейного «Року митрополита Антонія». Експозиція, за словами Агафонова, «генетично пов'язана з ПСТГУ». Він пояснив, що йдеться про давню співпрацю та дружбу цього православного вишу та «Мітинг Ріміні» (Meeting Rimini), де щороку проводилися, серед багатьох інших, «російські» виставки. Одну з них, присвячену новомученикам та сповідникам російським, готували співробітники та студенти ПСТГУ разом із італійськими друзями. Агафонов згадав, що ця виставка «стала одкровенням для європейської публіки», після чого виникла ідея створити для Ріміні експозицію, присвячену митрополиту Антонію. Тоді над цією виставкою працювали разом християни різних конфесій із Москви, Києва, Харкова, Мілана, Бергамо, Мінська: у процесі було створено «прекрасний загальний простір, який зараз розірвано».<ref>{{Cite web |url=https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=105560 |title=Фестиваль «Место встречи» открылся выставкой о митрополите Сурожском Антонии. Благовест-Инфо |website=www.blagovest-info.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20241119173323/https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=105560 |archive-date=2024-11-19 |access-date=2025-07-22}}</ref>   Олексій Чекаль плідно співпрацював з Фондом «Духовна спадщина митрополита Антонія Сурозького». Наприклад, крім оформлення виставок, Чекаль оформлював книги видавництва Фонду — «Порятунок світу» (2018)<ref>{{Cite web |url=https://pravslovo.ru/catalog/knigi-mitropolit-antoniy-surozhskiy/393825/ |title=Спасение мира. Митрополит Сурожский Антоний. |year=2018 |website=Православное Слово |publisher=Фонд "Духовное наследие митрополита Антония Сурожского" |language=ru |isbn=978-5-98063-029-4 |archive-url=https://archive.is/ckJHT |archive-date=23 лип. 2025 |url-status=live |access-date=2025-07-23}}</ref> та «Духовне життя» (2021)<ref>{{Cite web |url=https://pravslovo.ru/catalog/knigi-mitropolit-antoniy-surozhskiy/384537/ |title=Духовная жизнь. Митрополит Антоний Сурожский |year=2021 |website=Православное Слово |publisher=Фонд "Духовное наследие митрополита Антония Сурожского" |isbn=978-5-98063-042-3 |archive-url=https://archive.is/3GIxZ |archive-date=23 лип. 2025 |url-status=live |access-date=2025-07-23}}</ref>.
Влітку '''2020 р.''' Олексій Чекаль закінчив дизайнерське оформлення російського перекладу книги Авріл Пайман ''«Митрополит Антоній Сурозький. Життя»''<ref>{{Cite book |title=Митрополит Антоний Сурожский. Жизнь |last=Пайман |first=Аврил |year=2022 |publisher=Медленные книги |location=Москва |pages=528 |language=ru |isbn=978-5-98063-049-2}}</ref>''.'' За два роки, 27 квітня 2022 р. у Культурному центрі «Покровська брама» ''(рос.«Покровские ворота», Москва)'' відбулася презентація першого друку біографії митрополита.<ref>{{Cite web |url=https://antsur.ru/avril-pajman-biografiya-mitropolita-antoniya/ |title=Аврил Пайман. Биография митрополита Антония |last=Садовникова |first=Елена |date=2022-03-31 |website=Фонд духовного наследия митрополита Антония Сурожского |access-date=2025-04-18}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=99760 |title=«Кто познакомился с владыкой Антонием, тот знает и Христа, потому что он нес Его с собой». Благовест-Инфо |date=05.05.2022 |website=www.blagovest-info.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20220626134814/https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=4&id=99760 |archive-date=2022-06-26 |url-status=live |access-date=2025-04-18 |quote=Книгу издал белорусский поэт Дмитрий Строцев, над обложкой работал известный украинский дизайнер Алексей Чекаль – оба они по известным причинам не смогли участвовать в презентации. |trans-quote=Книгу видав білоруський поет Дмитро Строцев, над обкладинкою працював відомий український дизайнер Олексій Чекаль – обидва вони з певних причин не змогли взяти участь у презентації.}}</ref>
----
===== Пересувні виставки «Ходити водою: життя і свідчення матері Марії (Скобцової), поета, художника, богослова, героїні Опору, преподобномучениці Марії Паризької (1891–1945)» =====
Мобільні виставки в Росії про життя і свідчення матері Марії (Скобцової) організовував {{Link-interwiki|Будинок російського зарубіжжя імені Олександра Солженіцина|Q=Q4165574|text=Будинок російського зарубіжжя ім. Олександра Солженіцина}} ([[Російська мова|рос.]] Дом русского зарубежья, ДРЗ) (м. Москва, Росія) за підтримки Департамента культури м. Москви. Дизайнер - Олексій Чекаль.<ref name=":51">{{Cite web |url=https://mitropolia.spb.ru/news/culture/?id=204567&sphrase_id=139754#ad-image-20 |title=Открылась выставка, посвященная матери Марии (Скобцовой)  - сайт Санкт-Петербургской митрополии |website=mitropolia.spb.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20241112213327/https://mitropolia.spb.ru/news/culture/?id=204567&sphrase_id=139754#ad-image-20 |archive-date=2024-11-12 |url-status=live |access-date=2025-08-03 |quote=Экспозиция подготовлена Домом русского зарубежья имени Александра Солженицына. Дизайнер - Алексей Чекаль. |trans-quote=Експозиція підготовлена Будинком російського зарубіжжя імені Олександра Солженіцина. Дизайнер – Олексій Чекаль.}}</ref>

Куратори: провідна наукова співробітниця ДРЗ, кандидатка філософських наук Н.В. Ліквінцева та доктор філософських наук, доцент Харківського національного університету О.С. Філоненко. Дизайнер пересувних виставок – О.Г. Чекаль.<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=lp1vZZm6Vq8 |title=30/03/22 Открытие выставки, посвященной матери Марии (Скобцовой) |language=uk-UA |access-date=2025-07-21 |via=www.youtube.com}}</ref>

* '''2019''' (листопад)  —  виставка
* '''2021''' (жовтень) — виставка з 25 стендів авторства Олексія Чекаля у культурному центрі «Боголюбський» (м. [[Твер]], Росія). На відкритті, куратор виставки, провідна наукова співробітниця ДРЗ Наталія Володимирівна Ліквінцева розповіла історію створення виставки, подякувала другому куратору О.С. Філоненку, доценту Харківського університету, і дизайнеру виставки Олексію Чекалю, завдяки таланту якого виставка набула неповторного запам'ятовування.<ref>{{Cite web |url=https://www.domrz.ru/press/news/peredvizhnaya_vystavka_o_zhizni_i_tvorchestve_materi_marii_skobtsovoy_otkrylas_v_tveri_/ |title=Передвижная выставка о жизни и творчестве матери Марии (Скобцовой) открылась в Твери |website=Дом русского зарубежья имени Александра Солженицына |archive-url=https://web.archive.org/web/20241113140608/https://www.domrz.ru/press/news/peredvizhnaya_vystavka_o_zhizni_i_tvorchestve_materi_marii_skobtsovoy_otkrylas_v_tveri_/ |archive-date=2024-11-13 |access-date=2025-07-21}}</ref>
* '''2022''' (квітень) — виставка у храмі Феодорівської ікони Божої Матері на згадку про 300-річчя Дому Романових (Феодорівський собор) Санкт-Петербурзької єпархії РПЦ (Росія).<ref>{{Cite web |url=https://cpospbda.ru/archives/7484 |title=Открылась выставка, посвященная матери Марии (Скобцовой) — Кафедра церковно-практических дисциплин |website=cpospbda.ru |language=ru-RU |archive-url=https://web.archive.org/web/20250521073525/https://cpospbda.ru/archives/7484 |archive-date=2025-05-21 |access-date=2025-07-21}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://feosobor.ru/2022/03/foto-video-otkrylas-vystavka-posvjashhennaja-materi-marii-skobcovoj/|title=ФОТО, ВИДЕО: Открылась выставка, посвященная матери Марии (Скобцовой) - Феодоровский собор|last=сайта|first=Редактор|date=2022-03-31|language=ru-RU|work=Феодоровский собор|archive-url=https://web.archive.org/web/20241111224348/https://feosobor.ru/2022/03/foto-video-otkrylas-vystavka-posvjashhennaja-materi-marii-skobcovoj/|archive-date=2024-11-11|access-date=2025-07-21}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.domrz.ru/press/smi_about_us/34794_otkrylas_vystavka_posvyashchennaya_materi_marii_skobtsovoy/ |title=Открылась выставка, посвященная матери Марии (Скобцовой) |website=Дом русского зарубежья имени Александра Солженицына |archive-url=https://web.archive.org/web/20241118133720/https://www.domrz.ru/press/smi_about_us/34794_otkrylas_vystavka_posvyashchennaya_materi_marii_skobtsovoy/ |archive-date=2024-11-18 |access-date=2025-08-03}}</ref>
* '''2025''' (квітень) — у Православному Свято-Тихонівському університеті (ПСТГУ, Москва) відбулася виставка у межах заходів, присвячених матері Марії.<ref>{{Cite web |url=https://pstgu.ru/news/main/trista_chelovek_posetili_meropriyatiya_pamyati_materi_marii_skobtsovoy/ |title=Триста человек посетили мероприятия памяти матери Марии (Скобцовой) |website=pstgu.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20250608182124/https://pstgu.ru/news/main/trista_chelovek_posetili_meropriyatiya_pamyati_materi_marii_skobtsovoy/ |archive-date=2025-06-08 |access-date=2025-07-27}}</ref>
Портфоліо виставки<ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/85583377/Exhibition-design-dedicated-to-St-Maria-Skobtsova?locale=ru_RU |title=Exhibition design dedicated to St. Maria Skobtsova |last=Chekal |first=Oleksii |date=31 марта 2021 |website=behance.net |url-status=live}}</ref> та відео<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=npPGUx0gKZM |title=Mother Maria  (Maria Skobtsova). Exhibition of Life, Death and Feat |date=2019-08-21 |last=Oleksiy Chekal |access-date=2025-08-03 |via=YouTube}}</ref>.
----

=== Вибрані групові виставки ===

* '''2008''' ([[Санкт-Петербург|С]][[Санкт-Петербург|ан]][[Санкт-Петербург|к]][[Санкт-Петербург|т-]][[Санкт-Петербург|Петербург]]) та '''2009''' ([[Москва|Моск]][[Москва|ва]]) роках Чекаль представляв свої роботи з каліграфії на '''I, II {{Link-interwiki|Міжнародна виставка каліграфії|Q=Q4288187|text=Міжнародній виставці каліграфії}}'''<ref name=":17" /><ref name=":16" /><ref name=":42">{{Cite web |url=http://www.calligraphy.mvk.ru:80/?idx=36 |title=Пресс-релиз. Международная выставка каллиграфии, 16 - 21 сентября 2008 г., г. Санкт-Петербург |website=Выставочная компания MVК |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20080903001748/http://www.calligraphy.mvk.ru:80/?idx=36 |archive-date=2008-09-03 |access-date=2024-12-06 |quote=Цель проекта:  Возродить забытое в России искусство каллиграфии, сделать его доступным и создать среду для его развития. Представление первой рукописной Конституции Российской Федерации}}</ref><ref name=":43">{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20160424013936/http://www.calligraphy-museum.com/exhibitions/saint-petersburg-2008 |title=Санкт-Петербург '2008 {{!}} Современный музей каллиграфии |date=2016-04-24 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref><ref name=":5">{{Cite web |url=http://www.world.calligraphy-mvk.ru:80/content/view/1457/611/lang,russian |title=Пресс-релиз. II Международная выставка каллиграфии, Москва, 14 октября-14 ноября 2009 года |date=09-08-2009 |website=Выставочная компания MVК |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20090808091036/http://www.world.calligraphy-mvk.ru:80/content/view/1457/611/lang,russian |archive-date=2009-08-08 |access-date=2024-12-06 |quote=Цель проекта:  Показать культурную и образовательную значимость искусства каллиграфии для духовного развития личности}}</ref><ref name=":44">{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20160423213600/http://www.calligraphy-museum.com/exhibitions/international-exhibition-of-calligraphy-2009 |title=Международная выставка каллиграфии '2009 {{!}} Современный музей каллиграфии |date=2016-04-23 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref>. Твори зберігаються у {{Link-interwiki|Музей світової каліграфії (Москва)|Q=Q4426629|text=Музеї світової каліграфії (Москва)}}<ref name=":45">{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20241103172350/https://www.calligraphy-museum.com/participants/ua/Alexey_Chekal |title=ЧЕКАЛЬ Алексей {{!}} Музей мировой каллиграфии |date=2024-11-03 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref>.

*Международная триеннале плаката «4-й Блок», <big>Московська міжнародна бієнале графічного дизайну «Золотая пчела» (Москва)</big> https://www.goldenbee.org/ru/schedule.shtml/  [[Користувач:Shoykhet/Чернетка/едіторська]]
*'''2015''' (листопад) — виставка каліграфії та шрифтового дизайну '''''«Українські літери»,'''''  до [[День української писемності та мови|Дня української писемності та мови]] (Київ).  У виставці взяли участь більше 20 каліграфів. В експозиції представлено каліграфічні роботи класиків та молодих майстрів — [[Чебаник Василь Якович|Василь Чебаник]], [[Віталій Мітченко]], Вероніка Чебаник, Олексій Чекаль, [[Ткачов Кирило Володимирович|Кирило Т]][[Ткачов Кирило Володимирович|качо]]<nowiki/>в, Вікторія та Віталіна Лопухіни, Олександр та Наталя Ком'яхови, Олена Мишанська, Дада Александрова. Проходила в Галереї мистецтв ім. О. Замостян [[Національний університет «Києво-Могилянська академія»|Національного університету Києво-Могилянська академія]] та студентському коворкінгу «Білий Простір». Також відвідувачі ознайомилися зі шрифтовими роботами українських дизайнерів літер — Геннадія Заречнюка, Андрія Шевченка, Дмитра Растворцева, Дмитра Яринича, Андрія Константинова. Співорганізатором виставки виступила Школа каліграфії «Арт і Я».<ref>{{Cite web |url=https://gazeta.ua/articles/culture/_dlya-kirilici-ce-istorichnij-shans-nadoluzhiti-kilka-stolit-vistavka-kaligrafiyi-ukrayinski-literi/659997 |title="Для кирилиці це історичний шанс надолужити кілька століть" - виставка каліграфії "Українські літери" |last= |date= |website=Gazeta.ua |language= |archive-url=https://web.archive.org/web/20151118143828/http://gazeta.ua/articles/culture/_dlya-kirilici-ce-istorichnij-shans-nadoluzhiti-kilka-stolit-vistavka-kaligrafiyi-ukrayinski-literi/659997 |archive-date=2015-11-18 |access-date=2024-12-04}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://dsk-2023.kyivcity.gov.ua/news/889.html |title=Заходи - Департамент суспільних комунікацій КМДА |website=dsk-2023.kyivcity.gov.ua |archive-url=https://web.archive.org/web/20241204103053/https://dsk-2023.kyivcity.gov.ua/news/889.html |archive-date=2024-12-04 |access-date=2024-12-04 |quote=У Галереї мистецтв імені Олени Замостян з нагоди Дня української писемності та мови триває виставка каліграфії та шрифтового дизайну «Українські літери»}}</ref>
* '''2'''<nowiki/>'''016, 2019, 20'''<nowiki/>'''23''' — '''''«<nowiki/>[[Простір літер (фестиваль)|Простір літер]]<nowiki/>»''''', міжнародний фестиваль каліграфії та дизайну у [[Луцьк]]у.'''''<ref>{{Cite web |url=http://www.chytomo.com/shryftovyj-festyval-na-entuziazmi-iak-projshov-prostir-liter-u-lutsku/ |title=Шрифтовий фестиваль на ентузіазмі: як пройшов «Простір літер» у Луцьку |date= |website= |archive-url=https://web.archive.org/web/20190822125133/http://www.chytomo.com/shryftovyj-festyval-na-entuziazmi-iak-projshov-prostir-liter-u-lutsku/ |archive-date=2019-08-22 |access-date=2024-12-03}}</ref>'''''<ref>{{Cite web|url=https://www.prostirliter.com/|title=Простір літер — міжнародний фестиваль каліграфії та дизайну|date=|website=|archive-url=https://web.archive.org/web/20190713165441/https://www.prostirliter.com/|archive-date=2019-07-13|access-date=2024-12-03}}</ref>'''''<ref>{{Cite web |url=https://chytomo.com/kamernyj-prostir-liter-u-lutsku-pro-istoriiu-kyrylytsi-i-suchasnyj-kharakter-shryftiv/ |title=Камерний «Простір літер» у Луцьку – про історію кирилиці і сучасний характер шрифтів |date=2023-09-02 |website= |archive-url=https://web.archive.org/web/20230902072817/https://chytomo.com/kamernyj-prostir-liter-u-lutsku-pro-istoriiu-kyrylytsi-i-suchasnyj-kharakter-shryftiv/ |archive-date=2023-09-02 |access-date=2024-12-03}}</ref>'''''
* '''2'''<nowiki/>'''017''' (травень)<nowiki/> — '''''«Символи слов'янського листа та слов'янської культури»''''' — виставка в [[Казанський собор|Казанський кафедральний собор]] (Санкт-Петербург, Росія). Виставка присвячена дню пам'яті творців [[Кирилиця|слов'янської абетки]] братів [[Кирило і Мефодій|Кирила та Мефодія]]. На виставкових стендах фрагментарно розповідається про творців і про витоки слов'янської писемності, про її вплив на російську культуру, представлені ілюстрації, що знайомлять з процесом становлення писемності та книжності на Росії.<ref>{{Cite web |url=http://kazansky-spb.ru/texts/news/id/451 |title=Выставка в Казанском соборе "Символы славянского письма и славянской культуры" {{!}} Казанский кафедральный собор |website=kazansky-spb.ru |access-date=2025-04-11}}</ref>
* '''2017, 2018''' (травень-червень)) — '''''«Живий шрифт»''''', виставка каліграфії в рамках фестивалю «Книжковий Арсенал» (м. Київ).<ref>{{Cite web|url=https://artukraine.com.ua/n/na-knizhkovomu-arsenali-rozkazhut-vse-pro-suchasni-ukrainski-shrifti/|title=На Книжковому Арсеналі розкажуть все про сучасні українські шрифти|date=2017-05-16|website=ART Ukraine|archive-url=https://web.archive.org/web/20200130215258/http://artukraine.com.ua/n/na-knizhkovomu-arsenali-rozkazhut-vse-pro-suchasni-ukrainski-shrifti#.XjNQPP_P1qY|archive-date=2020-01-30|access-date=2024-12-04}}</ref>
----
----

=== Вибрані персональні виставки ===

* '''2014''' (грудень) — '''''«Літери і Звуки»''''', виставка робіт (Харків)<ref>{{Cite news|url=https://kh.vgorode.ua/event/vystavky/585762-vystavka-bukvy-y-zvuky|title=ВИСТАВКА "ЛІТЕРИ ТА ЗВУКИ"|last=Чекаль|first=Олексій|language=ru|archive-url=https://web.archive.org/web/20241206154019/https://kh.vgorode.ua/event/vystavky/585762-vystavka-bukvy-y-zvuky|archive-date=2024-12-06|access-date=2024-12-06}}</ref>
* '''2022''' (травень) — '''''«Літери-Сенси»''''' (галерея «Пори року», Львів)<ref>{{Cite web |url=https://www.instagram.com/oleksiy_chekal/p/CeF8YwYouEJ/ |title=Instagram oleksiy_chekal |website=www.instagram.com |access-date=2025-04-11}}</ref>
* '''2022''' (жовтень) — '''''«Шрифтова графіка», «Типографіка»''''' — шрифтові роботи Олексія Чекаля на виставці «На хвилі дизайну: 60 років Харківській вищій школі дизайну» в Національному музеї ім. Андрея Шептицького (Львів).<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20241116175001/https://ksada.org/nov-01-11-22-1.html |title=Kharkiv State Academy of Design and Fine Arts |date=2024-11-16 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref>

==== Музей книги і друкарства України ====
* '''2022''' (грудень/cічень 2023) — '''''«Літери і Сенси»'''''. На виставці представлені шрифтові композиції автора, виконані в різних стилях та писемних традиціях — плакати із українським скорописом, латинським, арабським, кириличним письмом.<ref name=":21" />

* '''2023''' (грудень) — '''''«Погляд за обрій: книжковий та сакральний дизайн Олексія Чекаля»'''''. Представлені обкладинки чи цілісне книжкове оформлення Чекаля для видань різних видавництв (Дух і Літера, Видавець Олександр Савчук, {{Link-interwiki|Società Editrice Fiorentina|Q=Q3963317}} (Італія), Georgias press, Родовід та інші).<ref name=":0">{{Cite web|url=https://www.mkdu.com.ua/pohliad-za-obrij/|title=Погляд за обрій: книжковий та сакральний дизайн Олексія Чекаля {{!}} Музей книги і друкарства України|date=2024-02-13|website=|archive-url=https://web.archive.org/web/20240213102120/https://www.mkdu.com.ua/pohliad-za-obrij/|archive-date=2024-02-13|access-date=2024-12-03}}</ref>
* '''2024''' (травень) — '''''«The Crossroads of Typography, Calligraphy and Experimental Printing, or the Path Between the Rocks».''''' Виставку представила директорка Музею книги і друкарства України Валентина Бочковська.<ref>{{Cite web |url=https://kyivcity.gov.ua/news/departament_kulturi_predstaviv_schotizhneviy_daydzhest_kulturnikh_podiy_iz_20_do_26_travnya/ |title=Департамент культури представив щотижневий дайджест культурних подій із 20 до 26 травня |last=Kitsoft |website=Офіційний портал КМДА - Головна |language=uk |archive-url=https://web.archive.org/web/20240517134901/https://kyivcity.gov.ua/news/departament_kulturi_predstaviv_schotizhneviy_daydzhest_kulturnikh_podiy_iz_20_do_26_travnya/ |archive-date=2024-05-17 |access-date=2025-08-03}}</ref>

=== Перформанси ===

==== 2015, «Labirinto di Dante» — каліграфічний перформанс Олексія Чекаля на тему Божественної комедії Данте (Пратовеккьо, Італія) ====
Протягом години на білій стрічці паперу, розстеленій на площі перед монастирем, розгорталася каліграфічна драма.

У серпні 2015 року у трьох маленьких містечках Італії (безпосередньо пов'язаних з ім'ям Данте — [[Пратовеккьо]], [[Поппі]] та [[Пратовеккьо-Стія|Стіа)]] відбувалась виставка на честь 750-річчя від дня народження Данте — плакатна виставка «Данте. Знову побачити зірки» в рамках міжнародного дизайнерського фестивалю «Перехід до пекла» (італ: ''Passaggio Dall' Inferno''). Цей фестиваль належить до колекції Міжнародної трієнале екоплакату «4 БЛОК» (проходила з 15 по 30 квітня 2015 року в Харкові), а тема «Данте. Знову побачити зірки» була конкурсною номінацією<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20240229123013/https://2016.goldenbee.org/ru/ |title=ЗОЛОТАЯ ПЧЕЛА 12. Московская международная биеннале графического дизайна {{!}} КОНКУРСНЫЕ НОМИНАЦИИ {{!}} ЖЮРИ {{!}} ОРГАНИЗАТОР и ПОПЕЧИТЕЛИ |date=2024-02-29 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-14}}</ref> Московської міжнародної бієнале графічного дизайну «Golden Bee-12»<ref>{{Cite web |url=https://peopleofdesign.ru/ru/2016/10/golden-bee-biennale-2016/ |title=Биеннале Золотая пчела 12 |last=ПРЕЗИДЕНТ БИЕННАЛЕ: Про Биеннале |date=2016-10-04 |language=ru-RU |access-date=2025-08-01}}</ref> (2016, Москва, Росія).

«Данте. Знову побачити зірки» — це ініціатива, спрямована на вшанування [[Божественна комедія|Божественної комедії]] ([[Італійська мова|італ.]] ''la Divina Commedia'') через роботи десятків художників із 20 країн світу. Червоною ниткою та джерелом ідеї є плакати, які брали участь у Тріенале .

На відкритті виставки в Пратовеккіо, були присутні Ніколо Калері, мер [[Пратовеккьо-Стія]], Андрій Амлінський, директор, промоутер виставки, Олег Векленко, художник і графік, творець і президент Міжнародної трієнале екологічного маніфесту «4-й блок», Сергій Сєров, куратор виставки та президент Міжнародної бієнале графічного дизайну в Москві «Золота бджола», Ріккардо Старнотті — президент Асоціації друзів Данте в Казентіно та Олексій Чекаль.<ref>{{Cite web |url=https://www.arezzonotizie.it/eventi/cultura/passaggio-allinferno-a-pratovecchio-la-mostra-in-onore-dei-750-dalla-nascita-di-dante.html |title=Passaggio all'Inferno, a Pratovecchio la mostra in onore dei 750 dalla nascita di Dante |website=ArezzoNotizie |language=it |access-date=2025-04-14}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://archive.is/bUBSj |title=The formal opening of the... - Passaggio DALL' Inferno {{!}} Facebook |date=2025-04-14 |website=archive.is |access-date=2025-04-14}}</ref>

* Безпосередньо перформанс каліграфа відбувся 27 серпня 2015 р. у м. [[Пратовеккьо]] ([[Італія]]) — протягом години на білій стрічці паперу, розстеленій на площі перед монастирем, розгорталася каліграфічна драма — з одного боку з'являлися смертні гріхи, згадані Данте в «Аду», а з іншого — чесноти, що згадуються в «Раю»<ref>{{Cite web |url=https://www.arezzonotizie.it/eventi/cultura/passaggio-allinferno-a-pratovecchio-la-mostra-in-onore-dei-750-dalla-nascita-di-dante.html |title=Passaggio all'Inferno, a Pratovecchio la mostra in onore dei 750 dalla nascita di Dante |last=Cherici |first=Enrica |date=29 agosto 2015 |website=ArezzoNotizie |language=it |archive-url=https://archive.is/4svaR |archive-date=23 лис. 2024 |url-status=live |access-date=2025-08-01}}</ref>. Після закінчення стрічка перетворилася на образ лабіринту нашого життя, в якому щодня доводиться робити вибір між тим та іншим.<ref name=":6" /><ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/30537473/Labirinto-di-Dante-calligraphic-performance |title="Labirinto di Dante" — calligraphic performance |last=Chekal |first=Oleksii |date=21-10-2015 |website=www.behance.net |type=Портфоліо |archive-url=https://web.archive.org/web/20250414105103/https://www.behance.net/gallery/30537473/Labirinto-di-Dante-calligraphic-performance |archive-date=2025-04-14 |url-status=live |access-date=2025-04-14}}</ref>

----

== Художнє оформлення книг (Книжковий дизайн) ==
Серед творчих доробків Чекаля — художне оформлення книг для видавництв з України, Росії, Італії. Серед них — обкладинки книг для [[Видавець Олександр Савчук|Видавця Олександр Савчук]] (м. Харків)<ref>{{Cite web |url=https://chytomo.com/vydavets-oleksandr-savchuk-za-osvitoiu-ia-tankobudivnyk/ |title=Видавець Олександр Савчук: За освітою я танкобудівник |last=Читомо |date=2020-10-16 |language=uk |access-date=2025-07-31}}</ref>, [[Дух і літера (видавництво)|Дух і Літера]], {{Link-interwiki|Società Editrice Fiorentina|Q=Q3963317}} (Італія), {{Link-interwiki|Gorgias Press|Q=Q5586280}} (США), Родовід та інші.

* Приклади робіт у портфоліо Чекаля<ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/60548127/Book-cover-design-(PanicDesign) |title=Book cover design (PanicDesign) |last=Behance |website=Behance |language=en-US |archive-url=https://web.archive.org/web/20241125183953/https://www.behance.net/gallery/60548127/Book-cover-design-(PanicDesign) |archive-date=2024-11-25 |access-date=2025-08-03}}</ref>

----

== Вибрані лекції, майстер-класи, семінари ==
2010:

* червень — ''«Каліграфічний логотип»'' ([[Російська мова|рос]].), [майстер-клас], (Київ)<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20231126094050/https://varto-design.blogspot.com/2010/07/blog-post_18.html |title=ВАРТО: Мастер-класс Алексея Чекаля «Каллиграфический логотип» |last=Varto |date=воскресенье, 18 июля 2010 г. |website=ВАРТО |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20231126094050/https://varto-design.blogspot.com/2010/07/blog-post_18.html |archive-date=2023-11-26 |access-date=2025-04-11}}</ref>
* листопад — ''«Монограми в сфрагістиці та нумізматиці чи таємничий світ молівдовула»'' [лекція], фестиваль каліграфії та типографії «Рутенія», (Київ) <ref>{{Cite web |url=http://bukvoid.com.ua/events/ukraine/2010/11/12/071102.html |title=Програма фестивалю каліграфії та типографії «Рутенія» |website=bukvoid.com.ua |access-date=2025-08-01}}</ref>

2013, травень — ''«Витоки кирилиці: візантійський унціал та слов'янський устав»'' [лекція культурно-мистецького проекту «<nowiki/>[[Кирилівські читання]]<nowiki/>» у рамках [[Книжковий арсенал|Книжкового Арсеналу]]]

2015:

* (30 березня — 03 квітня) — ''«Базiс каліграфічного мислення. Історія і філософія письма. Теорія та практика»'' [семінар, [[Російська мова|рос]].], [[Російська Академії Мистецтв у Флоренції|Російська Академія Мистецтв у Флоренції]] (Італія)<ref name=":9">{{Cite web |url=http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/advertising/part550 |title=Олексій Чекаль. Базiс каліграфічного мислення. Історія і філософія письма. Теорія та практика. |date= |website= |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20160814223002/http://www.panic.com.ua/ukr/portfolio/advertising/part550 |archive-date=2016-08-14 |url-status=dead |access-date=2024-12-03 |quote=Russian Academy of Art, WWW. ARTAC.ORG |trans-quote=Російська Академія Мистецтв}}</ref>
* травень — ''«Миры Меркатора или картографическая каллиграфия»'' <ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20250411111302/https://typographyby.wordpress.com/portfolio/oleksiy-chekal-in-minsk/ |title=Олексий Чекаль: Миры Меркатора или картографическая каллиграфия — Типографика |date=2025-04-11 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref>, [майстер-клас], (Мінськ)
* грудень'' —'' ''«Битва между кляксами и буквами (очерк современной каллиграфии)»,'' зимовий інтенсив ([[Російська мова|рос]].) у Празькій школі дизайну<ref>{{Cite web |url=http://winterprague2015.praguedesignschool.com/ |title=Одиннадцатая Пражская школа дизайна (зимний интенсив 2015) |website=winterprague2015.praguedesignschool.com |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20190714101831/http://winterprague2015.praguedesignschool.com/ |archive-date=2019-07-14 |url-status=dead |accessdate=2019-07-14}} </ref>,  [майстер-клас], ([[Прага]], Чехія)

2017:

* 17 квітень — ''Олексій Чекаль про літери''<ref>{{Cite web|url=https://coxswain19.rssing.com/chan-10458373/all_p9.html#c10458373a168|title=Лекція: Олексій Чекаль про літери}}</ref>, [лекція], студія каліграфі<nowiki/>ї «Арт <nowiki/>і Я» (Київ)

* червень — ''«Итальянская средневековая эпиграфика»''<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20250411083336/https://calligraphyby.wordpress.com/portfolio/aleksiy-chekal-minsk-italianskaya-srednevekovaya-epigrafika/ |title=Алексей Чекаль: Итальянская средневековая эпиграфика — Calligraphy.by |date=2025-04-11 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref><ref name=":13">{{Cite web |url=https://calligraphyby.wordpress.com/project-tag/%D0%B0%D0%BB%D0%B5%D0%BA%D1%81%D0%B8%D0%B9-%D1%87%D0%B5%D0%BA%D0%B0%D0%BB%D1%8C/ |title=Алексий Чекаль |website=Calligraphy.by |language=ru-RU |access-date=2025-04-11}}</ref> [майстер-клас], (Мінськ)
* грудень — ''«Каллиграфия для этикетки вина»''<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20250411111026/https://calligraphyby.wordpress.com/portfolio/aleksiy-chekal_minsk_calligraphy_vine/ |title=Алексей Чекаль: Каллиграфия для этикетки вина — Calligraphy.by |date=2025-04-11 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-11}}</ref><ref name=":13" /> [майстер-клас], (Мінськ).

2018 (20 — 21квітня) — участь у конференції з [[Типографія|типографії]] «[https://kirjak.info/en/kirjak-2018-eng/ KIRJAK 2018]» в Естонії ([[Таллінн]]):

* лекція ''«Каліграфічні арабески від середньовіччя до футуризму»''<ref>{{Cite web |url=https://kirjak.info/en/2018-en/oleksiy-chekal-ukr-2/ |title=Oleksiy Chekal UKR {{!}} Kirjak - Tüpograafiseminar |date=2020-09-21 |website=en. |archive-url=https://web.archive.org/web/20200921200014/https://kirjak.info/en/2018-en/oleksiy-chekal-ukr-2/ |archive-date=2020-09-21 |access-date=2024-12-03 |quote=Семінар з типографіки {{!}} Національна бібліотека Естонії}}</ref>,
* майстер-клас ''«Італійська епіграфіка, або навіщо сучасному дизайнеру середньовічні типи?»'' (Знайомство з монументальною протоготикою за італійськими написами та створення логотипу для проекту музею)<ref>{{Cite web |url=https://kirjak.info/en/kirjak-2018-eng/ |title=Kirjak 2018 |website=Kirjak (Tüpograafiseminar) |language=en |access-date=2024-12-03 |quote=Семінар з типографіки {{!}} Національна бібліотека Естонії}}</ref>.
2019 (26 травня) — ''«Грецька каліграфія»''<ref>{{Cite web|url=https://www.facebook.com/events/421026841808983|title=Майстер-клас Олексія Чекаля «Грецька каліграфія»|quote=Подія facebook}}</ref>, [майстер-клас], студія каліграфії «Арт і Я» (Київ)

2020 (20 — 31 січня) — ''«Каліграфія та графічний дизайн»,'' [семінар], Російська Академія Мистецтв у Флоренції (Італія)<ref name=":9" /><ref>{{Cite web |url=https://www.artac.org/calligraphy-and-design |title=CALLIGRAPHY AND GRAPHIC DESIGN |last=Chekal |first=Oleksiy |date=20 - 31 January 2020 |year=2020 |website= |page=https://www.artac.org/calligraphy-and-design |language=en |format=PDF |archive-url=https://web.archive.org/web/20241203215821/https://www.artac.org/_files/ugd/b9fe85_f4c7fad6c93b4566b218f79e3a3f3933.pdf |archive-date=2024-12-03 |url-status=live |access-date=2024-12-03}}</ref> .

2024 (22 листопада) — ''«ІКОНОГРАФІЯ ЄВАНГЕЛІСТІВ В СОФІЇ КИЇВСЬКИЙ ТА КАЛІГРАФІЧНА КУЛЬТУРА ВІЗАНТІЇ»'', [доповідь], Міжнародна наукова конференція «30 РОКІВ КАФЕДРІ РЕСТАВРАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ ТВОРІВ МИСТЕЦТВА»: Харківська державна академія дизайну і мистецтв<ref>{{Cite book
|url=http://www.ksada.org/pdf1/Програма-З0років-РЕТМ.pdf
|title=Доповідь «ІКОНОГРАФІЯ ЄВАНГЕЛІСТІВ В СОФІЇ КИЇВСЬКИЙ ТА КАЛІГРАФІЧНА КУЛЬТУРА ВІЗАНТІЇ»
|date=22-11-2024
|publisher=Харківська державна академія дизайну і мистецтв {{!}} Кафедра реставрації та експертизи творів мистецтва
|location=Міжнародна наукова конференція «30 РОКІВ КАФЕДРІ РЕСТАВРАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТИЗИ ТВОРІВ МИСТЕЦТВА»
|archive-url=https://web.archive.org/web/20241119174224/http://www.ksada.org/pdf1/Програма-З0років-РЕТМ.pdf
|archive-date=2024-11-19
|url-status=live
|quote=
}}</ref>

=== Відео-лекції ===
2012 (21.11) — {{YouTube|1=https://www.youtube.com/watch?v=juTqPO0ysFA|title=Росчерки: история, классификация, правила построения, применение (рос.)|handle=фестіваль Москва {{!}} СЕРЕБРО НАБОРА 2012 {{!}}}}

2020 (30/07) {{Vimeo|TYPOMANIA|title=«Устриці Джонатана Свіфта та золотий жук Бальтазара або повернення до тактильного, душевного та дивного в дизайні»|link=https://vimeo.com/442987402}}

2020 (27.08) — {{YouTube|1=https://youtu.be/UBTzRFpnGHY?si=6WUDrgogBSr8extO&t=1755|title=Естетика сакрального між традицією і несмаком (рос.)|playlist=https://www.youtube.com/watch?v=IQkvkdc65SM&list=PLDm0xXLvIVtX_PVGMv9_lpsVxOvZI097u}}

2022 (27.05) — {{YouTube|1=https://www.youtube.com/watch?v=69-sLPIhKWc&list=PLDm0xXLvIVtX_PVGMv9_lpsVxOvZI097u&index=10|title=Лекція про виникнення кириличної писемності (укр.)}}

2022 (17.09) — {{YouTube|1=https://www.youtube.com/watch?v=C8_ByP49DVI|title=Мистецтво каліграфії (рос.)|u=ru}}

2023 (16.12) — {{YouTube|1=https://www.youtube.com/watch?v=-yxMK3GFkDo|title=Діалоги PRO. Гість: Олексій Чекаль. Тема: «Символи життя у війні» (укр.)}}

2024 (03.05) — {{YouTube|1=https://www.youtube.com/watch?v=NsLT9DhXCSY|title=Шрифтове мислення Якова Гніздовського (укр.)}}

== Громадянська позиція — підтримані заяви та меморандуми ==
[[Файл:Олексій Чекаль. Шрифти і каліграфія на основі почерка Григорія Сковороди. 2020 – 2023 рр.png|міні|Шрифти і каліграфія на основі почерка Григорія Сковороди. 2020—2023 рр.]]
Олексій Чекаль надихається життєвим прикладом українського філософа [[Сковорода Григорій Савич|Григорія Сковороди]] — вивчає та пише статті про почерк [[Мандрівний філософ|мандрівного філософа]], який бере його за основу для своїх чисельних робіт. Часто вдягає одяг зі стилізованим написом<ref>{{Cite web |url=https://www.behance.net/gallery/27040899/Calligraphic-T-shirt-svt-loviv-mene-ta-ne-vpjmav |title=Calligraphic T-shirt Світ ловив мене, та не впіймав! |last=Chekal |first=Oleksii |date=2015-10-03 |website=behance.net |language=en |archive-url=https://web.archive.org/web/20151003115711/https://www.behance.net/gallery/27040899/Calligraphic-T-shirt-svt-loviv-mene-ta-ne-vpjmav |archive-date=2015-10-03 |url-status=live |access-date=2024-12-08 |quote=Calligraphic T-shirt: The world tried to catch me, but didn't succeed |trans-quote=Каліграфічна футболка: Світ ловив мене, та не впіймав!}}</ref> відомого афоризму Сковороди — «Світ ловив мене, але не впіймав…»<ref name=":1">{{Cite web|url=https://risu.ua/estetika-grafichnogo-sprotivu-ta-shrift-na-sluzhbi-ukrayinskoyi-identichnosti_n148969|title=Естетика графічного спротиву та шрифт на службі національної й релігійної ідентичності|date=14 червня 2024|website=Релігійнo-Інформаційна Служба України|archive-url=https://web.archive.org/web/20240727000154/https://risu.ua/estetika-grafichnogo-sprotivu-ta-shrift-na-sluzhbi-ukrayinskoyi-identichnosti_n148969|archive-date=2024-07-27}}</ref> та цитує інші вислови філософа.
<div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|Художники можуть порозумітися швидше, ніж теологи, тому що мова краси є більш зрозумілою для всіх. Я це називаю «кардіодизайном» в контексті «філософії серця» Сковороди.|автор=Олексій Чекаль|4=''Естетика графічного спротиву та шрифт на службі національної й релігійної ідентичності'', [інтерв'ю] 14 червня 2024<ref name=":1"></ref>}}</div>

=== Підтримка [[Десятинний монастир Різдва Пресвятої Богородиці#Незаконне будівництво|будівництва]] [[Десятинний монастир Різдва Пресвятої Богородиці|Десятинного храму]] [[Українська православна церква (Московський патріархат)|УПЦ МП]] у Києві у 2015—2016 рр. ===
З 30 вересня по 4 жовтня 2015 р. в Монреале (Сицилія) проходила конференція «XXI [[Лабораторія церковних мистецтв]]<nowiki/>», організована асоціацією «Іль Бальо» (L'associazione «Il Baglio», Палермо) та співдружністю «Артос» (Росія), у якій брали участь художники, архітектори, дизайнери, вітражисти, фотографи, мистецтвознавці. Об'єднану делегацію з Росії та України очолював [[Іона (Черепанов)|єпископ Обухівський Іона]] ([[архієрей]] [[Українська православна церква (Московський патріархат)|УПЦ МП]], голова Синодального відділу у справах молоді).

Учасників конференції вітали голова [[Відділ зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату|Відділу зовнішніх церковних зв'язків Московського патріархату]] [[Іларіон (Алфеєв)|митрополит Волоколамський Іларіон]] (листом), архієпископ Монреале
{{Link-interwiki|Мікеле Пеннізі|text=Мікеле Пеннізі|Q=Q1931105}}, голова асоціації «Іль Бальо» Калоджеро Дзупардо, мер Монреале П'єро Капіцці, генконсул Росії на Сицилії Михайло Коломбет, секретар співдружності «Артос» [[Чапнін Сергій Валерійович|Сергій Чапнін]]. Олексій Чекаль зробив доповідь про роботу з різномовними шрифтами та про дизайнерське оформлення книг.

У завершальний день роботи форуму єпископ Іона та черниця Олена (Кругляк) представили проект відновлення Десятинної церкви у Києві. Учасники Лабораторії прийняли спільну заяву про підтримку цього проекту.

==== Заява про підтримку проєкту РПЦвУ по «відродженню» Десятинного храму (2015). ====
У заяві XXI Лабораторії церковних мистецтв йдеться: «Ми підтримуємо представлений комплексний проект музеєфікації археологічних залишків Десятинного храму та відродження на цьому святому місці літургійного життя. Вважаємо, що підхід авторів проекту до вирішення складних проблем, що постають перед ними, відповідає всім сучасним критеріям, є не тільки науково обґрунтованим, а й надихаючим. Ми вдячні авторам представленого проекту за їхню творчу сміливість, поєднану з глибоким професійним опрацюванням. Ми закликаємо провести широке міжнародне обговорення цього проекту, щоб допомогти його ініціаторам втілити свої задуми у життя на найвищому рівні. Ми віримо, що наша спільна робота над відновленням спільної спадщини Християнської Європи допоможе принести мир на землі, які сьогодні страждають від поділів і конфліктів».<ref name=":47">{{Cite web|url=https://web.archive.org/web/20241122222300/http://www.blagovest-info.ru/index.php?id=64727&ss=2&s=4|title=«Человек перед Творцом». Благовест-Инфо|date=2024-11-22|website=web.archive.org|access-date=2024-12-05}}</ref><ref name=":48">{{Cite web |url=https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=64758 |title=Проект возрождения Десятинной церкви в Киеве поддержан международным форумом архитекторов, художников и искусствоведов |date=14.10.2015 |website=blagovest-info.ru |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20241104220244/https://www.blagovest-info.ru/index.php?ss=2&s=3&id=64758 |archive-date=2024-11-04}}</ref>

=== Меморандум за підсумками виставки [[іконопис]]ів «Святі [[Розкол Християнської церкви 1054|нерозділеної]] Церкви» (10 січня 2018 р., м. Мінськ) про вшанування [[Святий|святих]], єдність, перспективу діалогу православних та католиків. ===
На виставці у Національному художньому музеї<ref>{{Cite web|url=https://web.archive.org/web/20171227165128/http://eparchia.patriarchia.ru/db/text/5087336.html|title=В Национальном художественном музее Республики Беларусь открылась выставка «Святые неразделенной Церкви» / Новости / Епархии / Патриархия.ru|date=2017-12-27|website=web.archive.org|access-date=2024-12-04}}</ref> [[Білорусь|Республіки Білорусь]], було представлено 120 творів ([[Ікона|ікон]]), написаних у 2016—2017 роках. Учасниками виставки стали майстри та молоді художники з 15 країн. Всі вони надихалися спільним творчим завданням: написати ікони святих, що просіяли в країнах сучасної [[Західна Європа|Західної Європи]] в перше тисячоліття після виникнення [[Християнство|християнства]] — до [[Розкол Християнської церкви 1054|поділу Церков]] [[Східне християнство|Східного]] та [[Західне християнство|Західного]] [[Християнство в Європі|християнства]]. Підписанти Меморандуму вважають, що вшанування цих святих стало посвідченням того, що Росія з її вірою та культурою є невід'ємною частиною християнської європейської цивілізації. Виставковий проєкт «Святі нерозділеної Церкви» започаткований співдружністтю «Артос» (м. Москва, Росія)<ref name=":10" /> та мав на меті розвиток культурного обміну між християнськими громадами європейських країн та Росії<ref>{{Cite web|url=https://web.archive.org/web/20171206152627/http://saints.artos.org/ru/|title=Святые неразделенной Церкви|date=2017-12-06|website=web.archive.org|access-date=2024-12-04}}</ref>.<ref name=":22">{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20180904131617/http://artos.org/articles/memorandum-minsk |title=Меморандум по итогам выставки «Святые неразделенной Церкви» - Статьи - Содружество Артос |date=2018-09-04 |website=web.archive.org |language=ru |url-status=live |access-date=2024-12-04}}</ref>

=== Заява ініціативної групи мережі Відкритого Православ'я (23 серпня 2018 р., м. Київ) про підтримку [[Томос про автокефалію Православної церкви України|Томосу]] для ПЦУ. ===
У Києві 20-23 серпня 2018 р. зібралися учасники «Мережі Відкритого Православ'я» (Україна) на Круглий стіл<ref>{{Cite web|url=https://web.archive.org/web/20241116182111/https://www.religion.in.ua/zmi/ukrainian_zmi/40911-kruglij-stil-yakoyu-buti-pravoslavnij-cerkvi-ukrayini.html|title=Круглий стіл «Якою бути Православній Церкві України» » Релігія в Україні|date=2024-11-16|website=web.archive.org|access-date=2024-12-03}}</ref> «Якою бути Православній Церкві України» та сформували спільну Заяву<ref>{{Cite web|url=https://archive.is/QyPPy|title=МЕРЕЖА ВІДКРИТОГО ПРАВОСЛАВ'Я {{!}} Заява ініціативної групи мережі Відкр…|date=2024-12-03|website=archive.is|access-date=2024-12-03}}</ref>. Серед її головних тез — підтримка надання Томосу про автокефалію Православної Церкви України, заклик до об'єднавчого Соборного процесу та пропозиція мирного співіснування, співпраці і співслужіння (замість розриву відносин і війни юрисдикцій).<ref>{{Cite web|url=https://archive.is/g6lrY|title=МЕРЕЖА ВІДКРИТОГО ПРАВОСЛАВ'Я {{!}} У зв'язку з останніми подіями наша За…|date=2024-12-03|website=archive.is|access-date=2024-12-03}}</ref>

=== Висловлювання в інтерв'ю ===
<div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|С духовной точки зрения искусство не может быть нейтральным, в любом случае оно несет в себе ту или иную духовность или мировоззрение.|автор=Чекаль А.Г.|4=''Шрифт в иконе и иконичный текст'', [текст], Харьков, 2003}}</div> На питання в інтерв'ю на ''Радіо «ВЕРА» (Росія) 29.06.2016''  про ''«''складнощі представлення тут українських культурних заходів, у зв'язку з такою непростою обстановкою  (війною?)''»'', Чекаль зауважив:<ref name=":8" />
<div style="background-color:#F0FFFF>{{Цитата|''— Я так розумію, що люди просто стали значно менше їздити один до одного.''{{oq|ru|— Я так понимаю, что люди просто стали значительно меньше ездить друг к другу.}}|автор=інтерв'ю для Радіо «Вера» (Росія)|4=«Каллиграфия в церковном искусстве». Светлый вечер с Алексеем Чекалем (29.06.2016)[https://web.archive.org/web/20160905082026/http://radiovera.ru:80/kalligrafiya-v-tserkovnom-iskusstve-svetlyiy-vecher-s-alekseem-chekalem-29-06-2016.html]}}</div>

Відповідь на питання в інтерв'ю 2020 року<ref name=":25" /> про незгоду з тезою «мистецтво поза політикою», як очевидну:<div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|... Ані художник, ані церква, ані вчений не можуть мовчати, коли відбувається злочин або конфлікт. Як я можу ставитись до того факту, що до церкви в Слов’янську, куди я на Великдень у дитинстві ходив із бабусею, священник впускає полковника ФСБ Гіркіна зі зброєю і допомагає захоплювати моє місто?
Або як я можу реагувати, коли крадіжку називають «восстановление исторической справедливости», або в молитві за «мир» пряму агресію іменують «громадянським конфліктом»?

Відповідь очевидна.|автор=Олексій Чекаль,
«Автор логотипу ПЦУ Чекаль про проєкт для правнучки Мони Лізи, «хіпі» в каліграфії і про те, що не так з гривнею», [інтерв'ю], Радіо Свобода 23 лютого 2020}}</div>

Співпрацю з росіянами в період до 2023 року Олексій Чекаль пояснив в інтерв'ю для [[Релігійно-інформаційна служба України|Релігійно-інформаційної служби України]] (травень 2022) та у своїй статті (2025 р.) в часописі «Церква і Суспільство» [[Інститут Церкви і суспільства|Інституту Церкви і суспільства]] [[Київська православна богословська академія|Київської православної богословської академії]]:<div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|Я теж мав певні ілюзії колись з приводу російської культури та історії. Але в дитинстві ми з батьками часто бували в гостях у в'язня сталінських таборів Петра Буїнцева, який просидів з українськими політв'язнями 25 років.
Його розповіді про морок червоної диктатури назавжди дав мені щеплення від російської брехні.|автор=Олексій Чекаль|4=''Бог існує там, де того хоче. Напевно, донедавна був у підвалах Азовсталі'', [інтерв'ю], 26.05.2022, РІСУ - Релігійно-інформаційна служба України, веб-архів статті[https://web.archive.org/web/20220527205955/https://risu.ua/bog-isnuye-tam-de-togo-hoche-napevno-donedavna-buv-u-pidvalah-azovstali--oleksij-chekal-avtor-grafichnogo-stilyu-dlya-pcu_n129579]}}</div><div style="background-color:#F0FFFF">{{Цитата|Неофітські помилки співпраці в юності з церковними організаціями екзотеричного московитсько-лицемірського штибу стали гарною підмогою для того, щоб не ходити більше в той бік і усвідомити в чому різниця та, як рухатися в середині українсько-грецькій традиції.|автор=Олексій Чекаль|4=''Український сакральний дизайн: пошук візуальної ідентичності ПЦУ через теоестетику, шрифти та мультикультурні впливи'', [стаття] часопис «Церква і Суспільство» № 1(9) 2025[https://churchandsociety.org.ua/zmist-dev-iatoho-nomeru-tsis/][https://www.instagram.com/p/DHdNcMpIYYl]}}</div>
== Публікації, інтерв'ю ==
''«Багатомовний художник-каліграф України Олексій Чекаль, інтерв'ю Марини Ґрейсен-Фаррелл» (en.)'' [Марина Ґрейсен-Фаррелл, Олексій Чекаль | червень 2022 | MultiLingual Media]<ref name=":20" />

==== Інтерв'ю з України ====
# ''«Збереження культури: як працює шрифт — дизайнер і каліграф Олексій Чекаль»'' ["Накипіло з Філіппом Диканем" | 16 січ. 2025 | Радіо «Накипіло»].<ref>{{Cite AV media |url=https://www.youtube.com/watch?v=m7dIB0xsHnw&feature=youtu.be |title=Збереження культури: як працює шрифт — дизайнер і каліграф Олексій Чекаль |date=2025-01-16 |last=Радіо Накипіло |access-date=2025-04-06 |via=YouTube}}</ref>
# ''«Естетика графічного спротиву та шрифт на службі національної й релігійної ідентичності»'' [Ольга Мар'ян, Олексій Чекаль | 14.06.2024 | РІСУ — Релігійно-інформаційна служба України].<ref>{{Cite web |url=https://risu.ua/estetika-grafichnogo-sprotivu-ta-shrift-na-sluzhbi-ukrayinskoyi-identichnosti_n148969 |title=Естетика графічного спротиву та шрифт на службі національної й релігійної ідентичності - РІСУ |website=Релігійно-інформаційна служба України |language=uk |access-date=2025-04-09}}</ref>
# ''«Бог існує там, де того хоче. Напевно, донедавна був у підвалах Азовсталі»'' [Надія Тисячна, Олексій Чекаль | 26.05.2022 | РІСУ — Релігійно-інформаційна служба України].<ref name=":14" />
# ''«Про дизайн та дизайнерів»'' [Інтерв'ю для фестивалю HADED 2021 |13 вересня 2021 | CASES].<ref name=":18">{{Cite web |url=https://cases.media/article/pro-dizain-i-dizaineriv?srsltid=AfmBOorJVkp4Yn0HQ3-VjT2zsibK_nHkh-AYSH4E7192USdtpvVfk1In |title=Про дизайн та дизайнерів. Інтерв'ю з Олексієм Чекалем для фестивалю HADED 2021 |date=2021-09-13 |website=CASES |language=uk |archive-url=https://web.archive.org/web/20250412155739/https://cases.media/en/article/pro-dizain-i-dizaineriv?srsltid=AfmBOorJVkp4Yn0HQ3-VjT2zsibK_nHkh-AYSH4E7192USdtpvVfk1In |archive-date=2025-04-12 |url-status=live |access-date=2025-04-13}}</ref>
# ''«Автор логотипу ПЦУ Чекаль про проєкт для правнучки Мони Лізи, „хіпі“ в каліграфії і про те, що не так з гривнею»'' [Ярослава Трегубова, Олексій Чекаль | 23 лютого 2020 | Радіо Свобода].<ref name=":25">{{Cite news|url=https://www.radiosvoboda.org/a/30444078.html|title=Автор логотипу ПЦУ Чекаль про проєкт для правнучки Мони Лізи, «хіпі» в каліграфії і про те, що не так з гривнею|last=Трегубова|first=Ярослава|date=2020-02-24|language=uk|work=Радіо Свобода|archive-url=https://web.archive.org/web/20200224052519/https://www.radiosvoboda.org/a/30444078.html|archive-date=2020-02-24|url-status=live|access-date=2025-04-06}}</ref>
# ''«Алексей Чекаль рассказывает о своей школе каллиграфии»'' [інтерв'ю для журналу Clash | 12 вересня 2012 | Каліграфічний хаб].<ref name=":27">{{Cite web |url=http://www.calligraphy.com.ua/posts/2012/801/ |title=Интервью с Алексеем Чекалем о Школе каллиграфии |website=Каліграфічний хаб |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20121103005421/http://www.calligraphy.com.ua/posts/2012/801 |archive-date=2012-11-03 |url-status=live |access-date=2025-04-11 |quote=Алексей Чекаль рассказывает о каллиграфии, о своей школе и приглашает всех на занятия. |trans-quote=Олексій Чекаль розповідає про каліграфію, свою школу і запрошує всіх на заняття}}</ref>

==== Інтерв'ю з Росії (рос.) ====

# ''«Каллиграфия в церковном искусстве. Светлый вечер с Алексеем Чекалем» (рос.)'' [Артем Левченко, Алексей Чекаль | 29.06.2016 р.]<ref name=":8" />
# ''«Каллиграфия в Церкви, или О битве со смыслами, управлении словами и восхвалении имени Божьего»'' ''(рос.)'' [Максим Злотников, Алексей Чекаль | 22.01.2016 р.]<ref name=":6" />
# ''«Дизайнер выставки о гонениях на Церковь: главное — идея света и узкого пути в Царствие Божие»'' ''(рос.)'' [Алексей Чекаль | 02.09.2013 р.]<ref name=":46" />

== Відзнаки та важливі роботи ==

Своїм найбільш важливим досягненням вважає створення художнього стилю (графічного образу та шрифтів) для Православної Церкви України (2019), зокрема знаменитого «хреста ПЦУ», який став фактично символом об'єднаної української Церкви.

Логотип для української православної церкви характеризується комплексністю й виваженістю деталей. Побудова шрифту на основі графіті з Софії Київської демонструє глибокий зв'язок із культурною спадщиною та історією. Багатошаровий підхід О. Чекаля до графічного дизайну виявляється в кожному аспекті проєкту, включаючи барокові елементи, грецьке монументальне письмо та в'язь. Важливим аспектом проєкту є не лише технічна майстерність, але й глибокий змістовний аналіз. Образ Софії Оранти як символу заступництва Божої Матері за Україну вдало вплітається в структуру квітучого хреста, вирізняючись не лише естетично, але й духовно. Автор використовує рівнокінцевий хрест з чотирма короткими зарубками по краях, що не лише є геральдичною фігурою, але й символізує торжество християнства над язичництвом. Майстер поєднує історичні графеми, подібні до уставу, додаючи їм більше плавності та заокругленості, використовує круги як додаткові декоративні елементи літер «О» та «Є». Також виділяється використання елементів українського скоропису, зокрема в нижніх перетинках літери «Д» та продовженні літери «Б». Автор прагнув створити не просто графічний продукт, але «книгу-сад», що стає своєрідним прототипом райського саду. Він вдало поєднав елементи із візантійської та української традицій, намагаючись підкреслити українські риси та відмежувати графічний дизайн України від російського, щоб створити естетичну єдність із змістом. Цей проєкт вирізняється не лише технічною та художньою вправністю, але й глибоким розумінням культурних і релігійних аспектів, зумовлюючи його значущість у відтворенні та утриманні української ідентичності.

== Джерела та література ==
<div class="reflist4" style="height: 300px; overflow: auto; padding: 3px" >
* Чекаль А. Г. Шрифт в иконе и иконичный текст [электронный ресурс]. Харьков, 2003. -18с.
* Чекаль А. Г. ''Иконографическая программа иконы "Торжество Православия" и восстановление иконопочитания императрицей Феодорой и патриархом Мефодием в 843 г. / А. Г. Чекаль // Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв. — 2005. — № 3. — С. 205-215. — Режим доступу: ''http://www.irbis-nbuv.gov.ua/publ/REF-0000038749 <ref name=":24" />
* {{Книга
|назва = Схід-Захід: Історико-культурологічний збірник
|рік = 2006
|автор = Домановський, Андрій; Чекаль, Олексій
|частина = Влада віри Візантії у Нью-Йорку
|видавництво = Критика
|сторінки = 248-269
|сторінок = 270
|том = Випуск 8:
|видання = Випуск 8: Спеціальне видання: Порубіжжя
|відповідальний = За редакції Володимира Кравченка
|місце = Харків; Київ
|заголовок = Влада віри Візантії у Нью-Йорку
|pages =
|посилання = https://web.archive.org/web/20240613201640/https://cius-archives.ca/items/show/1809
}}<ref name=":3" />
* Чекаль А. Г. ''Эпиграфика в сакральном и погребальном искусстве Пальмиры и Дура-Европос'' / А. Г. Чекаль // Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв. — 2008. — № 9. — С. 56-68. — Режим доступу: <nowiki>http://nbuv.gov.ua/UJRN/had_2008_9_6</nowiki>.[https://www.academia.edu/11294385/_Сходознавчі_студії_Вісник_Харківської_державної_академії_дизайну_і_мистецтв_Journal_of_Eastern_Studies_The_Bulletin_of_the_Kharkiv_State_Academy_of_Design_and_Arts_ed_by_E_Kotlyar_S_Rybalko_O_Koval_Kharkiv_Center_for_Eastern_Studies_of_KSADA_2_12_2009_260_р]
**«Сходознавчі студії» / «Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв» ["Journal of Eastern Studies" / «The Bulletin of the Kharkiv State Academy of Design and Arts»] / ed. by E. Kotlyar, S. Rybalko, O. Koval. Kharkiv: Center for Eastern Studies of KSADA, 2/12 (2009). 260 р. [https://www.academia.edu/11294385/_Сходознавчі_студії_Вісник_Харківської_державної_академії_дизайну_і_мистецтв_Journal_of_Eastern_Studies_The_Bulletin_of_the_Kharkiv_State_Academy_of_Design_and_Arts_ed_by_E_Kotlyar_S_Rybalko_O_Koval_Kharkiv_Center_for_Eastern_Studies_of_KSADA_2_12_2009_260_р pdf]
* Литовченко А. Н., Фомин М. В., Чекаль А. Г. ''Происхождение раннехристианской художественной традиции в византийском Херсоне //Кондаковские чтения III''. Человек и эпоха:нтичность—Византия—Древняя Русь. — Белгород, 2010. — С. 121—133.
* Литовченко А. Н. ''Сирийские мотивы в раннехристианском искусстве Херсонеса–Херсона'' / А. Н. Литовченко, М. В. Фомин, А. Г. Чекаль // Сугдейский сборник. — Вып. V. — Киев — Судак, 2012. — С. 121—133
* ''Концепція сучасної мистецько-дизайнерської освіти України в умовах євроінтеграці''ї // Збірник матеріалів Міжнародної науково-методичної конференції професорсько-викладацького складу і молодих учених в рамках VІІI Міжнародного форуму «Дизайн-освіта 2015», м. Харків, 15-16 жовтня 2015 року / За загал. ред. Даниленка В. Я. — Харків: ХДАДМ, 2015. — 220 с.<ref name=":15" />
* Каталог кириличних шрифтів «Живий шрифт». — К.: Школа каліграфії «Арт і Я», 2018. — 64 с.<ref>{{Cite web |url=https://shop.artiya.com.ua/katalog-kirilichnikh-shriftv-zhiviy-shrift/ |title=Каталог кириличних шрифтів «Живий шрифт» |website=Каліграфічний магазин школи «Арт і Я» |language=uk |access-date=2025-04-11}}</ref>
* Чекаль О. Г. ''Поетика українського шрифту та графічний образ Худпрому: 100 років пошуку'' // Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв. — 2021. — № 2. — С. 254—262.<ref name=":11">{{Cite book |url=https://visnik.org.ua/view-uk/?y=2021&n=2 |title=Поетика українського шрифту та графічний образ Худпрому: 100 років пошуку |last=Чекаль |first=О.Г. |authorlink1=Чекаль Олексій Георгійович |year=2021 |series=№2 |publisher=Вісник Харківської державної академії дизайну і мистецтв |pages=254-262 |format=pdf |doi=10.33625/visnik2021.02.254 |archive-url=https://web.archive.org/web/20241208121612/https://visnik.org.ua/pdf/v2021-02-18-Chekal.pdf |archive-date=2024-12-08 |url-status=live |quote=Анотація: У статті йдеться про пошук графічного стилю для харківської вищої художньої школи до 100-річчя Худпрому (неофіційна назва Харківської державної академії дизайну і мистецтв). {{!}} Ця стаття відкритого доступу розповсюджується під термінами Creative Commons Attribution License}}</ref>
* Чекаль О. Г. ''Каліграфічна спадщина Сковороди на роздоріжжі між європейським, грецьким та слов'янським скорописом XVIII століття. Григорій Сковорода і ми українці: диво першого кроку і сила ініціативи: колективна монографія'' / за заг. ред. Ю. Бойчука, М. Култаєвої. Харків: Харків. нац. пед. ун-т імені Г. С. Сковороди, 2023. С. 266—285. '' — Режим доступу: ''https://www.academia.edu/109158326/Колода_В_В_Археологічні_матеріали_у_вивченні_багатовимірної_спадщини_Г_С_Сковороди  10.34142/978-966-998-596-5.2023.MG.265-283
* Culture and art in modern scientific discourse: monograph / V. Sheyko, N. Kushnarenko and others. – Kharkiv: PC TECHNOLOGY CENTER, 2023. – 218 p.<ref name=":26" />
* {{Стаття|журнал=Церква і суспільство|заголовок=УКРАЇНСЬКИЙ САКРАЛЬНИЙ ДИЗАЙН: ПОШУК ВІЗУАЛЬНОЇ ІДЕНТИЧНОСТІ ПЦУ ЧЕРЕЗ ТЕОЕСТЕТИКУ, ШРИФТИ ТА МУЛЬТИКУЛЬТУРНІ ВПЛИВИ|випуск=1(9)|year=2025|видання=ІНСТИТУТ ЦЕРКВИ І СУСПІЛЬСТВА КИЇВСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ БОГОСЛОВСЬКОЇ АКАДЕМІЇ|посилання=https://www.academia.edu/129837424/УКРАЇНСЬКИЙ_САКРАЛЬНИЙ_ДИЗАЙН_ПОШУК_ВІЗУАЛЬНОЇ_ІДЕНТИЧНОСТІ_ПЦУ_ЧЕРЕЗ_ТЕОЕСТЕТИКУ_ШРИФТИ_ТА_МУЛЬТИКУЛЬТУРНІ_ВПЛИВИ|ім'я=Олексій|прізвище=ЧЕКАЛЬ|сторінки=85}}
</div>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* [https://web.archive.org/web/20231204183631/http://www.panic.com.ua/ukr Сторінка студії графічного дизайну PanicDesign]
* {{Facebook|https://www.facebook.com/groups/184087311646280|name=група PanicDesign}}

=== Портфоліо робіт Олексія Чекаля: ===
* [https://www.behance.net/PaLaMa behance.net/PaLaMa]
* [https://dribbble.com/oleksiychekal dribbble.com/oleksiychekal]

=== Соціальні мережі: ===
* {{Instagram|https://www.instagram.com/|name=oleksiy_chekal}}
* {{Facebook|https://www.facebook.com/oleksiy.chekal|name=oleksiy.chekal}}

[[Категорія:Українські дизайнери]]

title: Че́каль Олексі́й

Навчання: ХДАДМ

Напрямок: дизайнер

Сайт: behance.net/PaLaMa [портфоліо]