text:
# Бродівський замок
Брóдівський зáмок — пам'ятка архітектури національного значення, фортифікаційна споруда XVII–XVIII століття. Розташований у місті Броди Львівської області.
Комплекс фортифікаційних споруд бродівського замку включений до Державного реєстру пам’яток архітектури постановою Ради Міністрів УРСР № 970 від 24 серпня 1963 року та отримав загальний охоронний № 401/0. До складу комплексу входять: палац (охоронний № 401/1) та вали і бастіони з казематами (охоронний № 401/2). Площа комплексної охоронної зони замку складає 11,7 га.

## Опис
Окрім казематів на замку було ще кілька будівель. За описом замку в Бродах 1689 року при описі амуніції в «цейхгаузі» згадано восьмикутну під ґонтом «порохівню», тобто кінський млин, у якому перемелювали складники пороху. Справа від брами на валі перед бастіоном описано «Скарбницю».
В казематах знаходились татарня, стайня, на дитинці дві криниці. В інвентар входили гармати з гербами Конецпольських, Замойських, Корчаків. Центральне місце серед житлових будівель посідав, розташований праворуч від брами, «Панський будинок», тут знаходився головний парадний зал зі стороною в 21 крок та десятьма вікнами. У бічній кімнаті було влаштовано каплицю, зі склепінням мальованим блакитною фарбою, й одним великим вікном. Побіч «Панських покоїв» розташовувалась двоповерхова будівля «Жіночих покоїв». Жіночі покої мали дві, влаштовані на різних рівнях, скарбниці, лазню, малу та велику кухні, дві пекарні, «паштетничу» кімнату. На подвір'ї стояв також шпихлір, а за ним возівня. Усі будівлі на дитинці були дерев'яними, і на сьогодні не збережені. У 1755 році біля північної куртини збудовано новий цегляний палац Потоцьких.

## Історія
Територія, на якій розташований Бродівський замок, з давніх-давен приваблювала жителів тутешньої околиці, як місцевість, де можна було сховатися від ворогів, знайти притулок у скрутну хвилину. Ця територія вважається одним з найімовірніших місць локалізації дитинця давньоруських Бродів. Наприкінці 1580-х років тут спорудив свій дерев'яний оборонний двір засновник Бродів на магдебурзькому праві (1586 рік) белзький воєвода Станіслав Жолкевський. Перша письмова згадка про існування та локалізацію замку у Бродах датується, 5 лютого 1588 року. Відомо, що на початку XVII століття у дерев'яному замку згоріло дві вежі.
Другий етап розбудови Бродівського замку розпочався після придбання Бродів у 1629 році тодішнім польним гетьманом Станіславом Конєцпольським тут будується замок нового бастіонного типу (1630—1635 роки). Його архітекторами були відомий французький інженер Гійом Левассер де Боплан та італійський будівничий Андреа дель Аква. Замок являв собою п'ятикутник та складався з п'яти бастіонів та куртин (валів), у середині яких містились каземати. Замок був оточений глибоким ровом, що час від часу наповнювався водою. В'їзд у середину фортеці здійснювався греблею та через звідний міст. На дитинці до середини XVIII століття стояла дерев'яна каплиця та дерев'яний будинок, у якому жили власники міста та коменданти фортеці.

Під час оглядин новозбудованого Бродівського замку у 1633 році, на які була запрошена місцева шляхта, Богдан Хмельницький необачно висловився щодо фортеці:
|  | …гарний замок, але збудований людськими руками, ними ж може бути і здобутий, |

розгнівивши цим С. Конецпольського, від гніву котрого мусив шукати схованки на Запоріжжі. У 1646 році замок відвідав король Владислав IV Ваза. Цього ж року помирає Станіслав Конєцпольський, і фортеця переходять до рук його сина Олександра Конєцпольського.
У 1648 році замок витримав дванадцяти тижневу облогу козацьких військ Богдана Хмельницького. Замкова залога складалася з двохсот піхотинців, тридцяти шляхтичів та близько двохсот міщан. Керували ними Павло Гавловський і Олександр Каспжинський. Під час облоги замку в ньому спалахнула якась епідемія, спричинивши значні людські жертви. Під час Берестецької битви твердиня також відігравала роль польської військової бази. Звідти для обстрілу козацького табору на річці Пляшівці транспортували гармати. Також тут тримали полонених козаків.
Наприкінці 1669 року Станіслав Ян Конецпольський, син Олександра Конєцпольського, розпочав ремонт фортеці та міських укріплень.
19 липня 1651 року в замку перебував король Речі Посполитої Ян II Казимир.
Наприкінці 1660-х років було проведено ремонт фортеці, у разі небезпеки тут знов могли переховуватись люди. Зокрема, так було під час турецьких походів 1672, 1676 років.
17 грудня 1671 року замок відвідав шведський мандрівник Ульріх фон Вердум, який у своїх спогадах, пише:
|  | …замок добре укріплений чотирма регулярними баштами згідно сьогоднішніх вимог, його вали і фортечний рів викладені. Він ніби скидається на цитадель при місті, яка вміло укріплена бастіонами і фосербеями, подекуди також викладеними ламаним каменем |

У 1682 році Броди перейшли у власність родини Собеських. Тоді ж фортецю декілька разів відвідує король Речі Посполитої Ян ІІІ Собеський.
У 1703 році замок належить графові Габріелю Виговському, а той вже 8 січня 1704 року продав цю маєтність маршалові трибуналу коронного і київському воєводі Юзефу Потоцькому. 8 травня 1704 року Юзеф Потоцький, як новий власник Бродів, урочисто в'їхав до міста. І від того часу Броди належали родині Потоцьких. Замок на тривалий час перетворився на одну з їхніх резиденцій.
У 1733 році розпочалася війна за польську спадщину. Юзеф Потоцький був змушений вирушити на захист Варшави. Тим часом російські війська просунулись на Поділля і Волинь. Принц Людвиг Груно Гессен-Гомбурзький, генерал-майор гвардійського Преображенського полку на чолі тридцятитисячного корпусу росіян, йдучи на Заложці та Тернопіль, 4 червня 1734 року зупинився у Підкамені. На другий день він віддав наказ розпочати обстріл Бродів. В свою чергу Бродівський замок теж відповів гарматним вогнем. Після цього князь послав полковника на прізвище Ведель з невеликим загоном парламентарем до замку. Його зі зав’язаними очима перевели через рови та мури, а потім по драбині підняли і привели до брідського замку, де він провів переговори з комендантом Гаузеном стосовно здачі фортеці, після чого повернувся в Підкамінь. 8 червня принц Гессен-Гомбурзький вирушив з усім військом під Броди, розбив обоз і без жодного пострілу взяв фортецю. Він тут же звільнив російських в’язнів, забрав під своє командування королівський гарнізон і через кілька тижнів, залишивши власну залогу вирушив через Підкамінь до Збаража. В результаті вище наведених подій фортеця понесла немало втрат, позбувшись найголовнішої частини своєї артилерії та інших запасів. Новим комендантом фортеці по закінченні воєнних дій став граф Севальда.
У середині XVIII століття над брамою спорудили барокову вежу з годинником, перед замковою брамою будується равелін, у якому знаходилась друга брама, а перед нею ще один піднімний міст, на дитинці здовж однієї з куртин — двоповерховий палац. Очевидно, що будівничим цих споруд був військовий інженер і власник міста у 1751–1760 роках — Станіслав Потоцький. Тоді ж замок став місцем розкішних дійств. Так, 17 грудня 1732 року тут відбувся грандіозний феєрверк на честь прибуття власника Бродів Юзефа Потоцького з дружиною Людвігою з Мнішеків. 2 лютого 1755 року в замку проведено карнавал з нагоди весілля старшої доньки Станіслава Потоцького — Теофілії.
У 1770 році замок перейшов до Вінцентія Потоцького.
5 серпня 1772 року місто зайняли австрійські війська. В замку розташувався військовий гарнізон, чого граф аж ніяк не хотів дозволити. Між ним та австрійським урядом розпочалась довголітня тяжба, яка завершилася виведенням військових з фортеці.
У 1773 році Бродівський замок відвідав австрійський імператор Йосиф II.

У XVII–XVIII століттях замок неодноразово відвідували монархи Польщі та Австрії — Владислав IV Ваза, Ян ІІ Казимир, Ян ІІІ Собеський, Йосиф II.
Перед походом військ Наполеона на Москву російський уряд, боячись використання замку як тилової бази польських військ — союзників французів, звернувся до австрійців з вимогою зруйнувати Бродівську твердиню. Тому у 1812 році вежу з головним в'їздом та равелін підірвали. Руїнами було завалено фортечний рів. Замок втратив своє оборонне значення. Решту валів з казематами, що лишилися, передано під склади для товарів та магазини. Лише палац залишався головною оздобою замку. Годинниковий механізм з вежі було перенесено і встановлено на церкві Різдва Пресвятої Богородиці.
Від 1834 року замок належав родині Молодецьких.
Під час першої радянської окупації, другої світової війни та за часів Радянського Союзу, замок використовувався, як військовий об'єкт. У 1939-1940 роках радянською владою в замку був влаштований концентраційний табір для польських військовополонених. По війні тут містилася військова частина, офіційно — використовувався як завод для ремонту автонавантажувачів (в/ч 65557). В другій половині 1990-х років військова частина була розформована. Але тривалий час перебування території замку у користуванні військових вкрай негативно позначилося на стані пам'ятки. Нині все стоїть запущене — як старовинні каземати, так і сучасні цементні гаражі на території, вщерть порослій деревами. Невелика частина казематів належить Бродівському краєзнавчому музеєві та реставрується.

## Замковий палац
Об’єкт належить до архітектурного комплексу національного значення  «Бродівський замок». Охоронний № 401/1 (вул. Замкова, 1).
Палац розташований на дитинці замку, біля його північної куртини. Палац споруджений з цегли, та є прямокутним у плані. Його головний фасад фланкований ризалітами. Стіни на всю висоту оформлені пілястрами композитного ордера. Бази та капітелі барокового малюнку, виконані в камені. Центр головного фасаду підкреслений балконом. Будівля вважається пам’яткою барокової архітектури.
Збудований родиною Потоцьких у середині XVIII столітті. Уперше палац згадується у 1755 році. 2 лютого цього ж року у ньому відбулося весілля старшої доньки тодішнього власника Бродів Станіслава Потоцького Теофілії із київським стольником Августом Мошинським. У XIX столітті цей палац залишався головною оздобою зруйнованого замку, і близько 1833 році  перейшов у власність Яна Казимира Молодецького. На початку XIX століття тут зберігалася бібліотека Потоцьких, частина якої тепер міститься в замку Орон у Швейцарії.
Перед першою світовою війною тодішня власниця споруди, графиня Ядвіга Жищевська, створила тут приватний музей. На особливу увагу заслуговувала колекція старовинних меблів та портретів видатних польських діячів. Велика частина цієї збірки безслідно зникла під час першої світової війни, або була вивезено до Росії.
Палац поруйнований через квартирування в ньому різних військ, горів під час військових дій 1915 та 1920 років. Остаточного спустошення палац та його інтер'єри зазнали у 1939–1941 роках. Нині пам'ятка використовується з культурно-освітньою метою. У палаці Потоцьких міститься декілька комунальних закладів: Бродівська загальноосвітня школа I-III ступенів № 3; архівний відділ Бродівської РДА (західне крило); КП Бродівський районний центр соціальної реабілітації дітей — інвалідів (східне крило). Невеличку кімнатку займають виставкові зали Бродівського історико-краєзнавчого музею. Де проводять численні культурно-мистецькі заходи.

## Стан на початок XXI століття
Палац Потоцьких
На замковому дитинці зберігся двоповерховий палац XVIII століття, побудований Станіславом Потоцьким. У плані — видовжений прямокутник на два поверхи з двома ризалітами. Цегляний, стіни на повну висоту оздоблені пілястрами композитного ордера. Центр головного фасаду довершує балкон. Внутрішнє розпланування — анфілада. Інтер'єри не збережено. Теперішній замок більше нагадує руїну, ніж палац. Напівзруйнована будівля, розмальовані графіті стіни, обдерті фасади. Негативний вплив має також розміщення в будівлі комунальних підприємств. Так у 2015 році у східному крилі  Бродівським районним центром соціальної реабілітації дітей — інвалідів було облаштовано бетонний пандус.
Каземати
Щодо казематів, то нині тут залишилось три з половиною куртини і два бастіони. В перебудованій південній куртині, від радянських часів, ще досі функціонує котельня. В північній куртині облаштувалась трансформаторна підстанція. Каземати інтенсивно руйнуються, періодично стаються обвали пілястрів, підпірних стін казематів. Значної шкоди замку завдає комунальне підприємство ВО КТЦ «Бродівський замок», яке займається розширенням ринку користуючись з охоронної території пам'ятки. Опираючись на західну куртину, де колись був земляний вал та рів замку, нині стоять намети підприємців, а замкове подвір'я перетворилося на автостоянку. Замкові каземати залишаються в руїні і не використовуються, що приводить до значних руйнувань.
За ініціативи Бродівського історико-краєзнавчого музею та підтримки місцевих громадських організацій вже багато років проводяться спроби звернути увагу громадськості на проблему Бродівського замку:
У 2007 році за ініціативи історико-краєзнавчого музею та районних органів влади розпочата робота з відновлення пам'ятки: проведена регіональна конференція «Бродівський замок — пам'ятка європейського значення в системі фортифікацій на території Галичини й Волині».
У 2008–2009 роках на реставрацію замку було виділено 900 000 грн. За виділені кошти пам’ятку ще більше зруйнували. Зроблені реставраторами стічні отвори для води призвели до того, що посипалося склепіння казематів. Через відсутність фінансування, реставрацію так і не закінчено — Бродівська фортеця у стані катастрофічної руйнації.
У 2013–2015 роках у рамках  мікропроекту «Спільне представлення туристичних, етнічних та культурних особливостей міста Броди (Україна) та Стрижівського повіту (Польща) на міжнародному туристичному ринку» що є  однією із десяти складових частин парасолькового проекту «Спільна промоція туристичних можливостей та культурно-історичної спадщини Львівської області, Підкарпатського і Люблінського воєводств», який співфінансує Програма транскордонного співробітництва «Польща — Білорусь — Україна» Європейського союзу. Було випущено буклети в яких описувався Бродівський замок., листівки та путівники
У липні місяці 2016 та 2017 років у Бродівському замку, відбувалися обласні фестивалі народних ремесел «Народні умільці».
Протягом 3–20 лютого 2017 року в межах проекту «Громада та полікультурна спадщина міста Броди: потенціал, взаємодія, перспектива» (що здійснюється в рамках міжнародної програми «CHOICE — Культурна спадщина: можливості підвищення громадянської активності» за фінансування ЄС, Асоціації агенцій місцевої демократії — ALDA), у місті встановлено вказівники до замку, також на території замку встановлено інформаційне табло та інформаційні таблички з qr-кодами. Випущено буклет «Броди. Ідеальне місто-фортеця». Знятий Науково-популярний фільм «Бродівський замок»
23 січня 2018 року після численних звернень від громадських організацій, депутатами Бродівської міської ради після тривалих консультацій та обговорень було прийнято рішення «Про оголошення 2018 року «Роком Бродівського замку». Затверджено програму та виділено кошти на впорядкування території. Але жоден з запланованих заходів Бродівською міською радою, за рік, так і не був втілений у життя.
У червні 2018 року стартував проект національної співпраці «Чим живуть замки», що реалізується в межах програми Британської Ради «Culture Bridges» за фінансування ЄС. За цей час провели декілька заходів для привернення уваги до проблем замку, наприклад, культурно-мистецький фестиваль «ЗамокFest» та конкурс короткометражного кіно «Наш замок» У межах проекту було знято короткометражку «Чим живуть замки. Броди — Старокостянтинів» Палац Потоцьких, Замок Острозьких Також було виготовлено макет Бродівського замку кін.XVIII століття (масштаб 1:200) роботи Володимира Чопа.
У жовтні 2020 року розпочато роботи з впорядкування замкового колодязя. Проект реалізується ГО КРАЙ за фінансової підтримки благодійного фонду "Допомога Україні Брайшайд" ім. Св. Лаврентія.

## Галерея
- Палац Потоцьких (початок XX століття)
- Палац з казематами
- Палац Потоцьких
- Палац Потоцьких
- Палац Потоцьких
- Палац Потоцьких
- Каземати
- Каземати
- Каземати
- Каземати
- Каземати
- Портал в західній куртині
- Каземати
- Каземати
- Східна куртина
- Каземати
- Вхід до бастіону
- Всередині бастіону
- Всередині бастіону
- Бастіон зовні
- Портал в куртині
- Бастіон
- Бастіон
- Вид на замок з повітря

title: Бродівський замок

wikitext:
{{Otheruses|Палац Потоцьких}}
{{Замок
 | назва               = Бродівський замок
 | місцева_назва       = <!-- не обов'язковий -->
 | зображення          = Brody castle.jpg
 | зображення_розмір   = 300px
 | зображення_підпис   = Палац Потоцького на дитинці Бродівському замку
 | статус              = пам'ятка архітектури державного значення
 | країна              = {{UKR}}
 | місце розташування  = [[Львівська область]], м. [[Броди]], [[Вулиця Замкова (Броди)|вул. Замкова]], 1
 | координати          = {{coord|50|05|08|N|25|08|16|E|scale:30000}}
 | архітектурний стиль = пізній [[ренесанс]] за схемою [[ідеальне місто|ідеального міста]]
 | автор проєкту       = [[Гійом Левассер де Боплан]]<!-- не обов'язковий -->
 | матеріал            = камінь, цегла<!-- не обов'язковий -->
 | будівник            = [[Станіслав Конецпольський]]<!-- не обов'язковий -->
 | архітектор          = <!-- не обов'язковий -->
 | перша згадка        = 1580<!-- не обов'язковий -->
 | початок будівництва = 1630<!-- не обов'язковий -->
 | закінчення будівництва = 1635<!-- не обов'язковий -->
 | стан                = напівзруйнований, вимагає реставрації<!-- не обов'язковий -->
 | сховище             = <!-- Заголовок сторінки у Вікісховищі, не обов'язковий -->
 | вебсторінка         = <!-- не обов'язковий -->
 | карта розташування  = Україна Львівська область
}}
'''Брóдівський зáмок''' — [[пам'ятка архітектури|пам'ятка архітектури національного значення]], фортифікаційна споруда XVII–XVIII століття. Розташований у місті [[Броди]] [[Львівська область|Львівської області]]<ref name="план">{{Cite web|url=https://drive.google.com/file/d/0BwK5JJCsEnlEQTBCdTRsOWtZVms/view?usp=embed_facebook|title=Історико-архітектурний опорний план.pdf|website=Google Docs|accessdate=2018-12-29}}</ref>.

Комплекс фортифікаційних споруд бродівського замку включений до Державного реєстру пам’яток архітектури постановою Ради Міністрів УРСР № 970 від 24 серпня 1963 року та отримав загальний охоронний № 401/0. До складу комплексу входять: палац (охоронний № 401/1) та вали і бастіони з [[Бродівські каземати|казематами]] (охоронний № 401/2). Площа комплексної охоронної зони замку складає 11,7 га<ref>{{Cite web|title=Історико-архітектурний опорний план.jpg|url=https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzQjJkR29OdVhITUU/view|website=Google Docs|accessdate=2019-01-29|archive-date=17 жовтня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191017194334/https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzQjJkR29OdVhITUU/view}}</ref>.

== Опис ==

Окрім казематів на замку було ще кілька будівель. За описом замку в Бродах [[1689]] року при описі амуніції в «[[цейхгауз]]і» згадано восьмикутну під ґонтом «порохівню», тобто кінський млин, у якому перемелювали складники пороху. Справа від брами на валі перед бастіоном описано «Скарбницю»<ref>[https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzRTFzbjJOeTZnVEE/view «Брідщина. — край на межі Галичини й Волині». Випуск 5.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191229210422/https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzRTFzbjJOeTZnVEE/view |date=29 грудня 2019 }} — Броди, 2012. — 198 с.</ref>.

[[Файл:Броди. Замок. Макет.jpg|міні|Макет замку 2018 рік. (масштаб 1:200) роботи Володимира Чопа|альт=|ліворуч]]

В казематах знаходились татарня, стайня, на дитинці дві криниці. В інвентар входили гармати з гербами Конецпольських, Замойських, Корчаків.<ref>{{Cite web|title=Опис замку в Бродах 1869 року|url=http://shron1.chtyvo.org.ua/Aleksandrovych_Volodymyr/Opys_zamku_v_Brodakh_1689_roku.pdf|website=www.chtyvo.org.ua|accessdate=2018-12-29|archive-date=29 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181229220316/http://shron1.chtyvo.org.ua/Aleksandrovych_Volodymyr/Opys_zamku_v_Brodakh_1689_roku.pdf}}</ref> Центральне місце серед житлових будівель посідав, розташований праворуч від брами, «Панський будинок», тут знаходився головний парадний зал зі стороною в 21 крок та десятьма вікнами. У бічній кімнаті було влаштовано [[Каплиця|каплицю]], зі склепінням мальованим блакитною фарбою, й одним великим вікном. Побіч «Панських покоїв» розташовувалась двоповерхова будівля «Жіночих покоїв». Жіночі покої мали дві, влаштовані на різних рівнях, скарбниці, лазню, малу та велику кухні, дві пекарні, «паштетничу» кімнату. На подвір'ї стояв також [[Комора|шпихлір]], а за ним возівня. Усі будівлі на дитинці були дерев'яними, і на сьогодні не збережені. У [[1755]] році біля північної куртини збудовано новий цегляний палац [[Потоцькі|Потоцьких]].

== Історія ==
[[Файл:Stanisław Koniecpolski.PNG|міні|праворуч|210пкс|Коронний гетьман Станіслав Конєцпольський (невідомий художник, ХVII століття]]
[[Файл:BrodyPalacPotockich.JPG|міні|праворуч|210пкс|Палац Потоцького в Бродівському замку]]
Територія, на якій розташований Бродівський [[Замок (споруда)|замок]], з давніх-давен приваблювала жителів тутешньої околиці, як місцевість, де можна було сховатися від ворогів, знайти притулок у скрутну хвилину. Ця територія вважається одним з найімовірніших місць локалізації [[дитинець|дитинця]] давньоруських Бродів. Наприкінці [[1580-ті|1580-х]] років тут спорудив свій дерев'яний оборонний двір засновник Бродів на [[магдебурзьке право|магдебурзькому праві]] ([[1586]] рік) [[белз]]ький [[белзький воєвода|воєвода]] [[Станіслав Жолкевський (старший)|Станіслав Жолкевський]]. Перша письмова згадка про існування та локалізацію замку у Бродах датується, [[5 лютого]] [[1588]] року.<ref>{{Cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/430-rokiv-zgadky-pro-zamok-u-brodah/|title=430 років згадки про замок у Бродах {{!}} Історична спадщина Бродів|website=www.brodyhistory.org.ua|language=uk|accessdate=2018-07-16|archive-date=16 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180716200357/http://www.brodyhistory.org.ua/430-rokiv-zgadky-pro-zamok-u-brodah/}}</ref> Відомо, що на початку [[XVII століття]] у дерев'яному замку згоріло дві вежі.

Другий етап розбудови Бродівського замку розпочався після придбання Бродів у [[1629]] році тодішнім [[Польний гетьман коронний|польним гетьманом]] [[Станіслав Конецпольський|Станіславом Конєцпольським]] тут будується замок нового [[бастіон]]ного типу (1630—1635 роки). Його архітекторами були відомий французький [[інженер]] [[Гійом Левассер де Боплан]] та італійський будівничий [[Андреа дель Аква]]. Замок являв собою п'ятикутник та складався з п'яти [[бастіон]]ів та [[куртина|куртин]] (валів), у середині яких містились [[Бродівські каземати|каземати]]. Замок був оточений глибоким ровом, що час від часу наповнювався водою. В'їзд у середину фортеці здійснювався греблею та через звідний міст. На дитинці до середини [[XVIII століття]] стояла дерев'яна [[каплиця]] та дерев'яний будинок, у якому жили власники міста та коменданти фортеці.

Під час оглядин новозбудованого Бродівського замку у [[1633]] році, на які була запрошена місцева шляхта, [[Богдан Хмельницький]] необачно висловився щодо фортеці: {{цитата|''…гарний замок, але збудований людськими руками, ними ж може бути і здобутий'',}}
розгнівивши цим С. Конецпольського, від гніву котрого мусив шукати схованки на [[Січ|Запоріжжі]]<ref>''Львова І.'' Нема чого нам добра сподіватись від Москви // Моя сповідь. — № 1(25). — 2024. — С. 17.</ref>. У [[1646]] році замок відвідав король [[Владислав IV Ваза]]<ref name="замок">{{cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/istorychnyy-spadok/pamyatky-arhitektury/zamok/|назва=Замок|автор=|дата=|вебсайт=brodyhistory.org.ua|видавець=Історична спадщина Бродів|url-архіву=https://web.archive.org/web/20181230050650/http://www.brodyhistory.org.ua/istorychnyy-spadok/pamyatky-arhitektury/zamok/|дата-архіву=30 грудня 2018|мертвий-url=ні|дата-доступу=6 січня 2019}}</ref>. Цього ж року помирає Станіслав Конєцпольський, і фортеця переходять до рук його сина [[Олександр Конецпольський|Олександра Конєцпольського]].

У [[1648]] році замок витримав дванадцяти тижневу облогу козацьких військ [[Богдан Хмельницький|Богдана Хмельницького]]. Замкова залога складалася з двохсот піхотинців, тридцяти шляхтичів та близько двохсот міщан. Керували ними Павло Гавловський і Олександр Каспжинський. Під час облоги замку в ньому спалахнула якась епідемія, спричинивши значні людські жертви<ref name="замок"/>. Під час [[Берестецька битва|Берестецької битви]] твердиня також відігравала роль польської військової бази. Звідти для обстрілу козацького табору на [[Пляшівка (річка)|річці Пляшівці]] транспортували гармати. Також тут тримали полонених [[козак]]ів.

Наприкінці [[1669]] року [[Станіслав Ян Конецпольський]], син Олександра Конєцпольського, розпочав ремонт фортеці та міських укріплень.

[[19 липня]] [[1651]] року в замку перебував король Речі Посполитої [[Ян II Казимир]].
[[Файл:Plan dela Ville de Brody avec un Pendagon.png|міні|220x220пкс|Карта Бродів з околицями кінця XVIII століття виконана лейтенантом Луї де Жанном]]
Наприкінці [[1660-ті|1660-х]] років було проведено ремонт фортеці, у разі небезпеки тут знов могли переховуватись люди. Зокрема, так було під час турецьких походів [[1672]], [[1676]] років.

[[17 грудня]] [[1671]] року замок відвідав шведський мандрівник [[Ульріх фон Вердум]], який у своїх спогадах, пише:

{{цитата|''…''замок добре укріплений чотирма регулярними баштами згідно сьогоднішніх вимог, його вали і фортечний рів викладені. Він ніби скидається на цитадель при місті, яка вміло укріплена бастіонами і фосербеями, подекуди також викладеними ламаним каменем|3=|4=}}

У [[1682]] році Броди перейшли у власність родини [[Собеські|Собеських]]. Тоді ж фортецю декілька разів відвідує король Речі Посполитої [[Ян III Собеський|Ян ІІІ Собеський]].

У [[1703]] році замок належить [[Ґабріель фон Виховський|графові Габріелю Виговському,]] а той вже [[8 січня]] [[1704]] року продав цю маєтність маршалові трибуналу коронного і [[Київське воєводство|київському воєводі]] [[Юзеф Потоцький (гетьман)|Юзефу Потоцькому]]. 8 травня 1704 року Юзеф Потоцький, як новий власник Бродів, урочисто в'їхав до міста. І від того часу Броди належали родині [[Потоцькі|Потоцьких]]. Замок на тривалий час перетворився на одну з їхніх резиденцій.

У [[1733]] році розпочалася [[Війна за польську спадщину (1733—1735)|війна за польську спадщину]]. [[Юзеф Потоцький (гетьман)|Юзеф Потоцький]] був змушений вирушити на захист [[Варшава|Варшави]]. Тим часом російські війська просунулись на [[Поділля]] і [[Волинь]]. Принц [[Людвиг Груно Гессен-Гомбурзький]], генерал-майор гвардійського Преображенського полку на чолі тридцятитисячного корпусу росіян, йдучи на [[Залізці|Заложці]] та [[Тернопіль]], [[4 червня]] [[1734]] року зупинився у [[Підкамінь (селище)|Підкамені]]. На другий день він віддав наказ розпочати обстріл Бродів. В свою чергу Бродівський замок теж відповів гарматним вогнем. Після цього князь послав полковника на прізвище Ведель з невеликим загоном парламентарем до замку. Його зі зав’язаними очима перевели через рови та мури, а потім по драбині підняли і привели до брідського замку, де він провів переговори з комендантом Гаузеном стосовно здачі фортеці, після чого повернувся в Підкамінь. [[8 червня]] принц Гессен-Гомбурзький вирушив з усім військом під Броди, розбив обоз і без жодного пострілу взяв фортецю. Він тут же звільнив російських в’язнів, забрав під своє командування королівський гарнізон і через кілька тижнів, залишивши власну залогу вирушив через Підкамінь до [[Збараж]]а. В результаті вище наведених подій фортеця понесла немало втрат, позбувшись найголовнішої частини своєї артилерії та інших запасів. Новим комендантом фортеці по закінченні воєнних дій став граф Севальда.
[[Файл:Броди Палац Потоцьких 01.jpg|ліворуч|міні|Палац Потоцьких. Фото початок XX століття]]
У середині [[XVIII століття]] над брамою спорудили барокову вежу з годинником, перед замковою брамою будується равелін, у якому знаходилась друга брама, а перед нею ще один піднімний міст, на дитинці здовж однієї з куртин — двоповерховий [[палац]]. Очевидно, що будівничим цих споруд був військовий інженер і власник міста у 1751–1760 роках — [[Станіслав Потоцький (київський воєвода)|Станіслав Потоцький]]. Тоді ж замок став місцем розкішних дійств. Так, [[17 грудня]] [[1732]] року тут відбувся грандіозний феєрверк на честь прибуття власника [[Броди|Бродів]] [[Юзеф Потоцький (гетьман)|Юзефа Потоцького]] з дружиною Людвігою з [[Мнішеки|Мнішеків]]. [[2 лютого]] [[1755]] року в замку проведено карнавал з нагоди весілля старшої доньки [[Станіслав Потоцький (київський воєвода)|Станіслава Потоцького]] — Теофілії.

У [[1770]] році замок перейшов до [[Вінцентій Потоцький (колекціонер)|Вінцентія Потоцького]].

[[5 серпня]] [[1772]] року місто зайняли австрійські війська. В замку розташувався військовий гарнізон, чого граф аж ніяк не хотів дозволити. Між ним та австрійським урядом розпочалась довголітня тяжба, яка завершилася виведенням військових з фортеці.

У [[1773]] році Бродівський замок відвідав австрійський імператор [[Йосиф II]].

У XVII–XVIII століттях замок неодноразово відвідували монархи [[Польща|Польщі]] та [[Австрія|Австрії]] — Владислав IV Ваза, [[Ян ІІ Казимир]], [[Ян ІІІ Собеський]], [[Йосиф II]].[[Файл:BrodyKazamaty.JPG|міні|210пкс|Каземати|альт=|ліворуч]]Перед походом військ [[Наполеон]]а на [[Москва|Москву]] російський уряд, боячись використання замку як тилової бази польських військ — союзників французів, звернувся до австрійців з вимогою зруйнувати Бродівську твердиню. Тому у [[1812]] році вежу з головним в'їздом та равелін підірвали. Руїнами було завалено фортечний рів. Замок втратив своє оборонне значення. Решту валів з казематами, що лишилися, передано під склади для товарів та магазини.<ref>Twierdza Brodzka… — S. 12.</ref> Лише палац залишався головною оздобою замку. Годинниковий механізм з вежі було перенесено і встановлено на [[Церква Різдва Пресвятої Богородиці (Броди)|церкві Різдва Пресвятої Богородиці]].

Від [[1834]] року замок належав родині [[Молодецькі|Молодецьких]].

Під час першої радянської окупації, [[Друга світова війна|другої світової війни]] та за часів [[Радянський Союз|Радянського Союзу]], замок використовувався, як військовий об'єкт. У 1939-1940 роках радянською владою в замку був влаштований концентраційний табір для польських військовополонених. По війні тут містилася військова частина, офіційно — використовувався як завод для ремонту автонавантажувачів (в/ч 65557). В другій половині [[1990-ті|1990-х]] років військова частина була розформована. Але тривалий час перебування території замку у користуванні військових вкрай негативно позначилося на стані пам'ятки<ref name="замок"/>. Нині все стоїть запущене — як старовинні каземати, так і сучасні цементні гаражі на території, вщерть порослій деревами.'' Невелика частина казематів належить Бродівському краєзнавчому музеєві та реставрується.<ref>{{Cite web |url=http://territoryterror.org.ua/uk/publications/details/?newsid=353 |title=Місця нацистського терору на території Львівщини, 1941–1944 років. Ґетто, табори примусової праці, тюрми: Броди |accessdate=28 грудня 2018 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131104042442/http://territoryterror.org.ua/uk/publications/details/?newsid=353 |archivedate=4 листопада 2013 |deadurl=yes }}</ref>''

== Замковий палац ==

Об’єкт належить до архітектурного комплексу національного значення  «Бродівський замок». Охоронний № 401/1 ([[Вулиця Замкова (Броди)|вул. Замкова]], 1)<ref name="замковий палац">{{cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/istorychnyy-spadok/pamyatky-arhitektury/zamkovyy-palats/|назва=Замковий палац|автор=|дата=|вебсайт=brodyhistory.org.ua|видавець=Історична спадщина Бродів|url-архіву=https://web.archive.org/web/20180621145133/http://www.brodyhistory.org.ua/istorychnyy-spadok/pamyatky-arhitektury/zamkovyy-palats/|дата-архіву=21 червня 2018|мертвий-url=ні|дата-доступу=16 липня 2018}}</ref>.

Палац розташований на [[Дитинець|дитинці]] замку, біля його північної [[Куртина|куртини]]. Палац споруджений з цегли, та є прямокутним у плані. Його головний фасад фланкований [[ризаліт]]ами. Стіни на всю висоту оформлені [[пілястра]]ми композитного ордера. Бази та капітелі барокового малюнку, виконані в камені. Центр головного фасаду підкреслений балконом. Будівля вважається пам’яткою барокової архітектури.
[[Файл:Броди Палац Потоцьких.jpg|ліворуч|міні|Палац Потоцьких.]]
Збудований родиною [[Потоцькі|Потоцьких]] у середині XVIII столітті. Уперше палац згадується у [[1755]] році<ref name="замковий палац"/>. [[2 лютого]] цього ж року у ньому відбулося весілля старшої доньки тодішнього власника Бродів [[Станіслав Потоцький (київський воєвода)|Станіслава Потоцького]] Теофілії із київським стольником [[Август Мошинський|Августом Мошинським]]. У XIX столітті цей палац залишався головною оздобою зруйнованого замку, і близько [[1833]] році  перейшов у власність [[Ян Казимир Молодецький|Яна Казимира Молодецького]]. На початку [[XIX століття]] тут зберігалася бібліотека Потоцьких, частина якої тепер міститься в замку [[Орон (замок)|Орон]] у [[Швейцарія|Швейцарії]].

Перед [[Перша світова війна|першою світовою війною]] тодішня власниця споруди, графиня [[Ядвіга Жищевська]], створила тут приватний музей. На особливу увагу заслуговувала колекція старовинних меблів та портретів видатних польських діячів. Велика частина цієї збірки безслідно зникла під час першої світової війни, або була вивезено до Росії.

Палац поруйнований через квартирування в ньому різних військ, горів під час військових дій 1915 та 1920 років. Остаточного спустошення палац та його інтер'єри зазнали у 1939–1941 роках. Нині пам'ятка використовується з культурно-освітньою метою. У палаці Потоцьких міститься декілька комунальних закладів: Бродівська загальноосвітня школа I-III ступенів № 3; архівний відділ Бродівської РДА (західне крило); КП Бродівський районний центр соціальної реабілітації дітей — інвалідів (східне крило). Невеличку кімнатку займають виставкові зали [[Бродівський історико-краєзнавчий музей|Бродівського історико-краєзнавчого музею]]. Де проводять численні культурно-мистецькі заходи<ref>{{cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/filumenistychna-shevchenkiana-u-brodah/|назва=«Філуменістична Шевченкіана» у Бродах|автор=|дата=|вебсайт=brodyhistory.org.ua|видавець=Історична спадщина Бродів|url-архіву=https://web.archive.org/web/20181223201000/http://www.brodyhistory.org.ua/filumenistychna-shevchenkiana-u-brodah/|дата-архіву=23 грудня 2018|мертвий-url=ні|дата-доступу=29 грудня 2018}}</ref><ref>{{cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/u-brodah-vidkrylasya-vystavka-prysvyachena-avstriyskomu-pysmennyku-yozefu-rotu/|назва=У Бродах відкрилася виставка, присвячена австрійському письменнику Йозефу Роту|автор=|дата=|вебсайт=brodyhistory.org.ua|видавець=Історична спадщина Бродів|url-архіву=https://web.archive.org/web/20181229221834/http://www.brodyhistory.org.ua/u-brodah-vidkrylasya-vystavka-prysvyachena-avstriyskomu-pysmennyku-yozefu-rotu/|дата-архіву=29 грудня 2018|мертвий-url=ні|дата-доступу=29 грудня 2018}}</ref><ref>{{cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/novorichno-rizdvyana-vystavka-u-brodivskomu-muzeyi/|назва=Новорічно-різдвяна виставка у Бродівському музеї|автор=|дата=|вебсайт=brodyhistory.org.ua|видавець=Історична спадщина Бродів|url-архіву=https://web.archive.org/web/20181229171802/http://www.brodyhistory.org.ua/novorichno-rizdvyana-vystavka-u-brodivskomu-muzeyi/|дата-архіву=29 грудня 2018|мертвий-url=ні|дата-доступу=29 грудня 2018}}</ref>.

== Стан на початок XXI століття ==
'''Палац Потоцьких'''

На замковому дитинці зберігся двоповерховий палац XVIII століття, побудований [[Потоцький Станіслав|Станіславом Потоцьким]]. У плані — видовжений прямокутник на два поверхи з двома [[ризаліт]]ами. Цегляний, стіни на повну висоту оздоблені [[пілястр]]ами композитного ордера. Центр головного фасаду довершує [[балкон]]. Внутрішнє розпланування — [[анфілада]]. Інтер'єри не збережено. Теперішній замок більше нагадує руїну, ніж палац. Напівзруйнована будівля, розмальовані графіті стіни, обдерті фасади. Негативний вплив має також розміщення в будівлі комунальних підприємств. Так у [[2015]] році у східному крилі  Бродівським районним центром соціальної реабілітації дітей — інвалідів було облаштовано бетонний пандус.

'''Каземати'''

Щодо казематів, то нині тут залишилось три з половиною куртини і два бастіони. В перебудованій південній куртині, від радянських часів, ще досі функціонує [[котельня]]. В північній куртині облаштувалась [[трансформаторна підстанція]]. Каземати інтенсивно руйнуються, періодично стаються обвали пілястрів, підпірних стін казематів<ref>{{cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/u-brodivskomu-zamku-obvalylasya-stina/|назва=У Бродівському замку обвалилася стіна|автор=|дата=|вебсайт=brodyhistory.org.ua|видавець=Історична спадщина Бродів|url-архіву=https://web.archive.org/web/20180716194743/http://www.brodyhistory.org.ua/u-brodivskomu-zamku-obvalylasya-stina/|дата-архіву=16 липня 2018|мертвий-url=ні|дата-доступу=16 липня 2018}}</ref>. Значної шкоди замку завдає комунальне підприємство ВО КТЦ «Бродівський замок», яке займається розширенням [[Ринок|ринку]] користуючись з охоронної території пам'ятки. Опираючись на західну куртину, де колись був земляний вал та рів замку, нині стоять намети підприємців, а замкове подвір'я перетворилося на автостоянку. Замкові каземати залишаються в руїні і не використовуються, що приводить до значних руйнувань.

За ініціативи [[Бродівський історико-краєзнавчий музей|Бродівського історико-краєзнавчого музею]] та підтримки місцевих громадських організацій вже багато років проводяться спроби звернути увагу громадськості на проблему Бродівського замку:

У [[2007]] році за ініціативи історико-краєзнавчого музею та районних органів влади розпочата робота з відновлення пам'ятки: проведена регіональна конференція «Бродівський замок — пам'ятка європейського значення в системі фортифікацій на території Галичини й Волині».

У [[2008]]–[[2009]] роках на реставрацію замку було виділено 900 000 грн. За виділені кошти пам’ятку ще більше зруйнували. Зроблені реставраторами стічні отвори для води призвели до того, що посипалося склепіння казематів. Через відсутність фінансування, реставрацію так і не закінчено — Бродівська фортеця у стані катастрофічної руйнації.<ref>{{Cite web|url=http://vgolos.com.ua/articles/brodivskyj-zamok-peretvoryuyetsya-v-ruyinu_108546.html|title=Бродівський замок перетворюється в руїну|date=2013-02-28|website=Інформаційне агентство «Вголос»|accessdate=2018-12-27|archive-date=27 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181227230733/http://vgolos.com.ua/articles/brodivskyj-zamok-peretvoryuyetsya-v-ruyinu_108546.html}}</ref>

У [[2013]]–[[2015]] роках у рамках  мікропроекту «Спільне представлення туристичних, етнічних та культурних особливостей міста Броди (Україна) та [[Стрижівський повіт|Стрижівського повіту]] ([[Польща]]) на міжнародному туристичному ринку» що є  однією із десяти складових частин парасолькового проекту «Спільна промоція туристичних можливостей та культурно-історичної спадщини Львівської області, [[Підкарпатське воєводство|Підкарпатського]] і [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводств]]<nowiki/>», який співфінансує Програма транскордонного співробітництва «Польща — [[Білорусь]] — Україна» [[Європейський Союз|Європейського союзу]]. Було випущено буклети в яких описувався Бродівський замок.<ref>{{Cite web|url=https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzRUV0ZXl3anJ4NXc/view?usp=embed_facebook|title=Buklet Brody-Stryziv.pdf|website=Google Docs|accessdate=2018-12-29}}</ref>, листівки<ref>{{Cite web|url=https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzZUxTLXQ0YXJISzQ/view?usp=embed_facebook|title=lystivka Brody-Stryziv.pdf|website=Google Docs|accessdate=2018-12-29}}</ref> та путівники <ref>{{Cite web|url=https://drive.google.com/file/d/0B_fPeLcsfejzOTRKRmNMLWpwWG8/view?usp=embed_facebook|title=Putivnyk Brody-Stryziv.pdf|website=Google Docs|accessdate=2018-12-29}}</ref>

У липні місяці [[2016]] та [[2017]] років у Бродівському замку, відбувалися обласні фестивалі народних ремесел «Народні умільці»<ref>{{Cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/festyval-u-brodivskomu-zamku/|title=Фестиваль у Бродівському замку {{!}} Історична спадщина Бродів|language=uk|accessdate=2018-12-29|archive-date=29 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181229171914/http://www.brodyhistory.org.ua/festyval-u-brodivskomu-zamku/}}</ref>.

Протягом 3–20 лютого 2017 року в межах проекту «Громада та полікультурна спадщина міста Броди: потенціал, взаємодія, перспектива» (що здійснюється в рамках міжнародної програми «CHOICE — Культурна спадщина: можливості підвищення громадянської активності» за фінансування [[Європейський Союз|ЄС]], Асоціації агенцій місцевої демократії — ALDA), у місті встановлено вказівники до замку, також на території замку встановлено інформаційне табло та інформаційні таблички з [[QR-код|qr-кодами]].<ref>{{Cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/tag/choice/|title=Новини {{!}} Історична спадщина Бродів|language=uk|accessdate=2018-12-29|archive-date=29 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181229171835/http://www.brodyhistory.org.ua/tag/choice/}}</ref> Випущено буклет «Броди. Ідеальне місто-фортеця». Знятий Науково-популярний фільм «Бродівський замок»<ref>{{Cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/try-filmy-pro-istoryko-kulturnu-spadshchynu-mista-brody/|title=Три фільми про історико-культурну спадщину міста Броди {{!}} Історична спадщина Бродів|language=uk|accessdate=2018-12-29|archive-date=29 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181229221808/http://www.brodyhistory.org.ua/try-filmy-pro-istoryko-kulturnu-spadshchynu-mista-brody/}}</ref>

[[23 січня]] [[2018]] року<ref>{{Cite web |url=http://www.brodyhistory.org.ua/2018-rik-ogolosheno-rokom-brodivskogo-zamku |title=2018 рік оголошено Роком Бродівського замку |accessdate=23 грудня 2018 |archive-date=9 січня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190109095428/http://www.brodyhistory.org.ua/2018-rik-ogolosheno-rokom-brodivskogo-zamku/ }}</ref> після численних звернень від громадських організацій<ref>{{Cite web|url=http://www.brodyhistory.org.ua/zvernennya-gromadskoyi-organizatsiyi-kray-do-brodivskoyi-miskoyi-rady-u-spravi-zberezhennya-pamyatky-arhitektury-natsionalnogo-znachennya-brodivskogo-zamku/|title=ЗВЕРНЕННЯ громадської організації «Край» до Бродівської міської ради у справі збереження пам’ятки архітектури національного значення Бродівського замку {{!}} Історична спадщина Бродів|language=uk|accessdate=2018-12-29|archive-date=29 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181229221830/http://www.brodyhistory.org.ua/zvernennya-gromadskoyi-organizatsiyi-kray-do-brodivskoyi-miskoyi-rady-u-spravi-zberezhennya-pamyatky-arhitektury-natsionalnogo-znachennya-brodivskogo-zamku/}}</ref>, депутатами [[Бродівська міська рада|Бродівської міської ради]] після тривалих консультацій та обговорень було прийнято рішення «Про оголошення 2018 року «Роком Бродівського замку».<ref>{{Cite web |url=https://zik.ua/news/2018/01/25/deputaty_brodivskoi_miskoi_rady_ogolosyly_2018_rik_rokom_brodivskogo_zamku_1251809 |title=Депутати Бродівської міської ради оголосили 2018 рік «Роком Бродівського замку» |accessdate=23 грудня 2018 |archive-date=23 грудня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181223211517/https://zik.ua/news/2018/01/25/deputaty_brodivskoi_miskoi_rady_ogolosyly_2018_rik_rokom_brodivskogo_zamku_1251809 }}</ref> Затверджено програму та виділено кошти на впорядкування території. Але жоден з запланованих заходів Бродівською міською радою, за рік, так і не був втілений у життя.<ref>{{Cite web|url=https://drive.google.com/file/d/1RoWqnj1v5UD1Jh9JazUCruqqHTFnb2GF/view?usp=embed_facebook|title=576 РІК замку.doc|website=Google Docs|accessdate=2018-12-27|archive-date=6 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211006114152/https://drive.google.com/file/d/1RoWqnj1v5UD1Jh9JazUCruqqHTFnb2GF/view?usp=embed_facebook}}</ref>

У червні 2018 року стартував проект національної співпраці «Чим живуть замки», що реалізується в межах програми [[Британська рада|Британської Ради]] «Culture Bridges» за фінансування [[Європейський Союз|ЄС]]. За цей час провели декілька заходів для привернення уваги до проблем замку, наприклад, культурно-мистецький фестиваль «ЗамокFest» та конкурс короткометражного кіно «Наш замок»<ref>{{Cite web|url=https://varianty.lviv.ua/58350-brodivskyi-zamok|title=Бродівський замок|website=Варіанти|language=uk|accessdate=2018-12-29|archive-date=29 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181229171524/https://varianty.lviv.ua/58350-brodivskyi-zamok}}</ref> У межах проекту було знято короткометражку «Чим живуть замки. Броди — [[Старокостянтинів]]» Палац Потоцьких, [[Замок Острозьких (Старокостянтинів)|Замок Острозьких]]<ref>{{Citation|last=ВИДИВО|title=Документальний тревел «Чим живуть замки. Броди — Старокостянтинів» Палац Потоцьких, Замок Острозьких|url=https://www.youtube.com/watch?v=I0eJoFlBiN0|accessdate=2018-12-29|archive-date=16 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211016174548/https://www.youtube.com/watch?v=I0eJoFlBiN0}}</ref> Також було виготовлено макет Бродівського замку кін.XVIII століття (масштаб 1:200) роботи Володимира Чопа.<ref>{{Citation|last=Телерадіокомпанія Броди|title=Андрій Корчак про макет Бродівського замку: «Пам'ятку відтворено у період її розвитку» (ТРК «Броди»)|url=https://www.youtube.com/watch?v=pUQw0rvSo-4|accessdate=2018-12-29|archive-date=16 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211016174604/https://www.youtube.com/watch?v=pUQw0rvSo-4}}</ref>

У жовтні 2020 року розпочато роботи з впорядкування замкового колодязя. Проект реалізується ГО КРАЙ за фінансової підтримки благодійного фонду "Допомога Україні Брайшайд" ім. Св. Лаврентія<ref>{{Cite web|title=Бродівський замок|url=https://www.facebook.com/Brodyfortress/|website=www.facebook.com|accessdate=2020-12-19|language=uk|archive-date=27 січня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220127111222/https://www.facebook.com/Brodyfortress/}}</ref>.

== Галерея ==
{{center|<gallery widths="230" heights="170" perrow="5">
Файл:Броди палац.jpg|Палац Потоцьких (початок XX століття)
Файл:Каземати і мури 1.jpg|Палац з казематами
Файл:Палац 3.JPG|Палац Потоцьких
Файл:Палац сх. фасад.JPG|Палац Потоцьких
Файл:Замок (мур.) Броди.JPG|Палац Потоцьких
Файл:Brody palace 1 RB.jpg|Палац Потоцьких
Файл:Каземати і мури 16.jpg|Каземати
Файл:Мури і каземати 27.jpg|Каземати
Файл:Броди, каземати.jpg|Каземати
Файл:Каземати і мури 12.jpg|Каземати
Файл:Мури і каземати 5.jpg|Каземати
Файл:Каземати і мури 58.jpg|Портал в західній куртині
Файл:Мури і каземати 29.jpg|Каземати
Файл:Мури і каземати 7.jpg|Каземати
Файл:Brody, Lviv Oblast, Ukraine - panoramio (202).jpg|Східна куртина
Файл:Каземати і мури 41.jpg|Каземати
Файл:Brody, Lviv Oblast, Ukraine - panoramio (205).jpg|Вхід до бастіону
Файл:Вали і бастіони з казематами Бродівського замку (ракурс 1).JPG|Всередині бастіону
Файл:Brody casemates RB.jpg|Всередині бастіону
Файл:Brody bastion RB.jpg|Бастіон зовні
Файл:Brody, Lviv Oblast, Ukraine - panoramio (200).jpg|Портал в куртині
Файл:Каземати і мури 34.jpg|Бастіон
Файл:Каземати і мури 31.jpg|Бастіон
Файл:46-203-0001_Brody_Castle_RB_24.jpg|Вид на замок з повітря
</gallery>}}

== Див. також ==
* [[Палац Потоцьких]]
*[[Бродівські каземати]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
* Бродівський замок. Буклет / Підготували А. Корчак та В. Стрільчук. — Броди. — 2007.
* Броди і Брідщина. Історично-мемуарний збірник / ред. Б.. Зробок. — 2.  — Броди, 1998.  — (бібліотека літературно-краєзнавчого журналу «Брідщина»)
*''Корчак А.'' До проблеми історії будівництва бродівських фортифікацій // Наукові записки Рівненського обласного краєзнавчого музею. — Випуск 3. — Рівне: Волинські обереги. — 2005. — С. 50—54.
*''Корчак А.'' Оборонні фортифікації міста Броди // Наукові записки Рівненського обласного краєзнавчого музею. — Випуск 6. — Рівне: видавець Олег Зень, 2008. — С. 48—54.
*''Онищук Я.'' Фортеця в Бродах. Сторінки історії бродівських оборонних укріплень // [[Голос відродження (газета, Бродівський район)|Голос відродження]]. — № 7 (243). — 1992. — 5 вересня. — С. 2.
*''Ричков П.'' [http://elib.nlu.org.ua/view.html?&id=2264 Західноукраїнські міста-фортеці XVI-XVIII століть] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181228174806/http://elib.nlu.org.ua/view.html?&id=2264 |date=28 грудня 2018 }} // Пам’ятки України: щоквартальник [[Українське товариство охорони пам'яток історії та культури|Українського товариства охорони пам'яток історії та культури]]. — Київ: Мистецтво, 1988 ([Національна бібліотека України імені Ярослава Мудрого]). — № 2. — 1990. — С. 20—22.
*''[[Созанський Іван|Созанський І.]]'' З минувшини міста Бродів. — Львів: [[Наукове товариство імені Шевченка|НТШ]], 1911. — 69 с.
*''Ульянов В.'' Іконографічні джерела до будівельної історії Бродівської фортеці // Бродівщина — край на межі Галичини й Волині. — Випуск 2. Матеріали третьої краєзнавчої конференції, присвяченої 925-ій річниці першої писемної згадки про Броди та 425-ій річниці надання Бродам магдебурзького права. 3 квітня 2009 року — Броди: [[Бродівський історико-краєзнавчий музей]], 2009. — С. 74—79.
* {{книга|автор =|частина= |посилання частина= |заголовок=Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР: (Иллюстрированный справочник-каталог)|оригінал= |посилання= |відповідальний=Жариков Н., Артеменко И. и др.|видання=|місце= Киев |видавництво=Будівельник|рік= 1985|том=3|сторінки=|сторінок=339|серія=|isbn=|тираж=|}} {{ref-ru}}
* Twierdza Brodzka // Przyjatel domowy. — Leszno. — 1852. — № 2. — S. 10—12. {{ref-pl}}

== Посилання ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=RVBVzvxuYto Чим живуть замки. «Броди — Старокостянтинів» Палац Потоцьких, Замок Острозьких] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190806231607/https://www.youtube.com/watch?v=RVBVzvxuYto |date=6 серпня 2019 }}
* [https://www.youtube.com/watch?v=PnVi94Kgos4 Слідами історичної спадщини «Україна-Польща». Бродівський замок (2018)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201014030754/https://www.youtube.com/watch?v=PnVi94Kgos4&gl=US&hl=en |date=14 жовтня 2020 }}
* [https://m-a-d-m-a-x.livejournal.com/491724.html Проєкт «Українські Архітектурні Пам'ятки. Спадщина»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210414222744/https://m-a-d-m-a-x.livejournal.com/491724.html |date=14 квітня 2021 }}
* [https://zahid.espreso.tv/podorozhi-pidirvali-na-prokhannya-rosiyan-yaki-boyalisya-napoleona-taemnitsi-y-legendi-brodivskogo-zamku?preview_token=GXiYHkWQybtp8jYlB5u8pAFrxeDxM1IgNO4iYPYkOgANpmYRijNvHiM2leqX3W1G Підірвали на прохання росіян, які боялися Наполеона: таємниці й легенди Бродівського замку // Еспресо.Захід — ESPRESO.TV, 18.05.2024]
{{Замки Львівщини}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Львівщина|Галичина|Архітектура|Історія|Мистецтво}}

[[Категорія:Замки та палаци Львівської області]]
[[Категорія:Замки Руського воєводства]]
[[Категорія:Пам'ятки Бродів]]
[[Категорія:Історичні місця України]]
[[Категорія:Богдан Хмельницький]]
[[Категорія:Засновані в Україні 1588]]
[[Категорія:Споруди, збудовані 1635]]
[[Категорія:Історія Бродів]]
[[Категорія:Архітектура Бродів]]
[[Категорія:Резиденції Потоцьких]]
[[Категорія:Пам'ятки архітектури Львівської області]]

title: Бродівський замок

Статус спадщини: пам'ятка архітектури національного значення України

Країна: Україна : ISO3166-1 alpha-3: UKR ; ISO3166-1 цифровий: 804 ;

Розташування: Львівська область , м. Броди , вул. Замкова , 1

Архітектурний стиль: пізній ренесанс за схемою ідеального міста

Автор проєкту: Гійом Левассер де Боплан

Будівник: Станіслав Конецпольський

Матеріал: камінь, цегла

Засновник: Станіслав Конєцпольський

Стан: напівзруйнований, вимагає реставрації


text:
# Коміни
Коміни (пол. Kominy, нім. Komini, 1939-45: Rauchfeld) — село в Польщі, у гміні Бродниця Бродницького повіту Куявсько-Поморського воєводства.
Населення — 138 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Торунського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 67      | 17                 | 47               | 3                    |
| Жінки    | 71      | 24                 | 40               | 7                    |
| Разом    | 138     | 41                 | 87               | 10                   |

wikiname: ukwiki

title: Коміни

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Коміни
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Kominy}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = KapliczkaKominy.JPG
|опис зображення    =  <!--Kapliczka przydrożna-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Куявсько-Поморське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Бродницький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Бродниця (гміна, Бродницький повіт){{!}}Бродниця
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 138
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 56
|поштовий індекс        = 87-301
|автомобільний код      = CBR
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0841030
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Коміни''' ({{lang-pl|Kominy}}, {{lang-de|Komini, 1939-45: Rauchfeld}}) — село в Польщі, у [[Бродниця (гміна, Бродницький повіт)|гміні Бродниця]] [[Бродницький повіт|Бродницького повіту]] [[Куявсько-Поморське воєводство|Куявсько-Поморського воєводства]].
Населення — {{formatnum:138}} {{МНОЖИНА:138|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Торунське воєводство|Торунського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=67 |ЧолПре=17 |ЧолПрац=47 |ЧолПост=3
|Жін=71 |ЖінПре=24 |ЖінПрац=40 |ЖінПост=7
|Разом=138 |РазомПре=41 |РазомПрац=87 |РазомПост=10
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 Вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Бродниця (Бродницький повіт)}}

{{Куявсько-Поморське-доробити}}

[[Категорія:Села Бродницького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Куявсько-Поморське воєводство

Повіт: Бродницький повіт

Гміна: Бродниця

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: CBR

OSM: ↑2645423 ·R (Ґміна Бродниця)


text:
# Голова Уряду Російської Федерації
Голова Уряду Російської Федерації (рос. Председатель Правительства Российской Федерации) відповідно до статті 24 конституційного закону РФ «Про Уряд Російської Федерації» очолює Уряд РФ, визначає основні напрямки діяльності уряду та організовує його роботу.
Посада є другою за важливістю державною посадою РФ після президента.
Президент Росії, відповідно до статті 83 конституції, має право головувати на засіданнях уряду, попри те, що членом уряду не є. Крім того, Президент, згідно зі статтею 32 закону, керує діяльністю федеральних органів виконавчої влади, що відають питаннями оборони, безпеки, внутрішніх справ, закордонних справ, запобігання надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих, хоча керівники деяких з відповідних відомств (як то МЗС, МВС та інші) входять в Уряд.
До 23 грудня 1993 посаду голови уряду Росії називалася Голова Ради Міністрів — Уряду РФ. Після прийняття Конституції 1993-го стала іменуватися Голова Уряду РФ. Неформально вона часто називається прем'єр-міністр, хоча в Конституції РФ така назва відсутня. Порядок призначення, повноваження та обов'язки Голови Уряду Росії визначені статтями 110—117 Конституції Росії.
З 16 січня 2020 року посаду прем'єр-міністра РФ займає Михайло Мішустін, який займав до цього часу посаду керівника Федеральної податкової служби.

## Повноваження
Голова Уряду виконує такі функції:
- визначає відповідно до конституції, федеральними конституційними законами, федеральними законами і указами президента основні напрямки діяльності уряду;
- забезпечує проведення в Російській Федерації єдиної соціально орієнтованої державної політики в галузі культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, підтримки, зміцнення і захисту сім'ї, збереження традиційних сімейних цінностей, а також в галузі охорони навколишнього середовища;
- забезпечує функціонування системи соціального захисту інвалідів, заснованої на повному і рівному здійсненні ними прав і свобод людини і громадянина, їх соціальну інтеграцію без будь-якої дискримінації, створення доступного середовища для інвалідів і поліпшення якості їх життя;
- забезпечує державну підтримку науково-технологічного розвитку Російської Федерації, збереження і розвиток її наукового потенціалу;
- представляє президенту пропозиції про структуру федеральних органів виконавчої влади, про призначення на посаду та про звільнення з посади заступників Голови Уряду (віце-прем'єрів) і федеральних міністрів, про накладення на них дисциплінарних стягнень і про їх заохочення;
- представляє уряд всередині держави і за її межами;
- організовує роботу уряду і веде його засідання, володіючи правом вирішального голосу;
- систематично проводить наради з членами Уряду, керівниками федеральних служб та інших федеральних органів виконавчої влади, органів і організацій при Уряді, на яких розглядає хід виконання програм і планів діяльності Уряду, доручень Президента РФ Уряду, приймає рішення з оперативних питань;
- підписує нормативні акти Уряду (постанови і розпорядження);
- розподіляє обов'язки між членами Уряду;
- систематично інформує Президента РФ про роботу Уряду;
- здійснює заходи з підтримки інститутів громадянського суспільства, у тому числі некомерційних організацій, забезпечує їх участь у виробленні та проведенні державної політики;
- здійснює заходи з підтримки добровольчої (волонтерської) діяльності;
- сприяє розвитку підприємництва та приватної ініціативи;
- забезпечує реалізацію принципів соціального партнерства у сфері регулювання трудових та інших безпосередньо пов'язаних з ними відносин;
- здійснює заходи, спрямовані на створення сприятливих умов життєдіяльності населення, зниження негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє середовище, збереження унікального природного і біологічного різноманіття країни, формування в суспільстві відповідального ставлення до тварин;
- створює умови для розвитку системи екологічної освіти громадян, виховання екологічної культури.

Голова Уряду входить за посадою до
- Рада Безпеки РФ;
- Рада глав урядів СНД;
- Вищої Державної Ради Союзної держави Росії і Білорусі;
- Рада глав урядів Шанхайської організації співпраці (ШОС);
- Міждержавна рада Євразійського економічного співтовариства (ЄврАзЕС);

Крім основних обов'язків та функцій глави уряду, прописаних в законі, Голова Уряду РФ очолює такі координаційні та дорадчі органи при Уряді РФ:
- Урядову комісію з контролю за здійсненням іноземних інвестицій;
- Раду з конкурентоспроможності і підприємництва при уряді;
- Урядову комісію з бюджетним проектування на черговий фінансовий рік і плановий період;
- Державну прикордонну комісію;

Також Голова Уряду РФ є:
- Першим заступником голови Ради при Президентові РФ з реалізації національних проектів і демографічної політики (призначений Указом Президента РФ від 10.07.2008);
- Головою Спостережної ради Банку розвитку та зовнішньоекономічної діяльності (Зовнішекономбанк);
- Головою Ради Міністрів Союзної держави Росії і Білорусі;

Чинний глава уряду Михайло Мішустін є безпартійним главою уряду.

## Порядок призначення і звільнення
Головою Уряду Російської Федерації може бути громадянин Російської Федерації, який досяг 30 років, який не має громадянства іноземної держави або виду на проживання або іншого документа, що підтверджує право на постійне проживання громадянина Російської Федерації на території іноземної держави.
Голова Уряду призначається Президентом Російської Федерації після затвердження його кандидатури Державною Думою РФ.
Пропозиція про кандидатуру вноситься до Держдуми не пізніше двотижневого строку після вступу на посаду новообраного Президента РФ або після відставки Голови Уряду, або протягом тижня з дня відхилення попередньої кандидатури Держдумою.
Подання по кандидатурі Голови Уряду Російської Федерації вноситься в Державну Думу Президентом Російської Федерації не пізніше двотижневого терміну після вступу на посаду новообраного Президента Російської Федерації або після відставки Уряду Російської Федерації або протягом тижня з дня відхилення кандидатури Голови Уряду Російської Федерації Державною Думою або звільнення Президентом Російської Федерації з посади або відставки голови Уряду Російської Федерації.
Державна Дума розглядає представлену Президентом Російської Федерації кандидатуру Голови Уряду Російської Федерації протягом тижня з дня внесення подання.
Після триразового відхилення представлених кандидатур Голови Уряду Російської Федерації Державною Думою Президент Російської Федерації призначає Голову Уряду Російської Федерації. У цьому випадку Президент Російської Федерації має право розпустити Державну Думу і призначити нові вибори.
Голова Уряду звільняється з посади Президентом РФ (стаття 7-а Закону), що одночасно спричиняє відставку всього Уряду:
- за власною заявою про відставку;
- у разі неможливості виконання Головою Уряду своїх повноважень (у чому саме може полягати неможливість, закон не уточнює, залишаючи можливість тлумачення Президенту).

Також, відповідно до статті 35 Закону, Президент РФ має право ухвалити рішення про відставку Уряду Російської Федерації у разі висловлення недовіри Уряду Державною Думою РФ або відмови Державної Думи в довірі Уряду.
Крім того, згідно з пунктом 4 статті 117-й Конституції РФ, Голова Уряду має право самостійно поставити перед Державною Думою питання про довіру Уряду. Якщо Державна Дума в довірі відмовляє, Президент протягом семи днів має ухвалити рішення про відставку Уряду або про розпуск Державної Думи і призначення нових виборів. Президент РФ не може розпустити Державну Думу на цій підставі протягом року після її обрання.
Президент РФ повідомляє Раду Федерації і Державну Думу про звільнення з посади Голови Уряду в день ухвалення рішення.

## Виконання обов'язків президента
У всіх випадках, коли Президент РФ не в змозі виконувати свої обов'язки, їх тимчасово виконує Голова Уряду. Виконувач обов'язків Президента РФ не має права розпускати Державну Думу, призначати референдум, а також вносити пропозиції про поправки та перегляд положень Конституції РФ.

## Перелік
Нижче представлений список голів Уряду Росії і виконувачів їхніх обов'язки після 1991. В дужках вказано час роботи на цій посаді, «в.о.» означає «виконувач обов'язків».
- Єльцин Борис Миколайович — не був прем'єр-міністром або в.о., проте до 15 червня 1992 очолював Уряд Росії як Президент Росії (у зв'язку з проведенням радикальної економічної реформи).
- Гайдар Єгор Тимурович (15 червня — 15 грудня 1992), в. о.
- Черномирдін Віктор Степанович (14 грудня 1992 — 23 березня 1998); одночасно 5 листопада — 6 листопада 1996 був в. о. Президента РФ у зв'язку з операцією на серці Єльцина; повторно 23 серпня — 11 вересня 1998 в. о. голови Уряду (не затверджений Думою)
- Кирієнко Сергій Владиленович (24 квітня 1998 — 23 серпня 1998); з 23 березня в. о.
- Примаков Євген Максимович (11 вересня 1998 — 12 травня 1999).
- Степашин Сергій Вадимович (19 травня 1999 — 9 серпня 1999); з 12 травня в. о.
- Путін Володимир Володимирович (16 серпня 1999 — 7 травня 2000); з 9 серпня в. о. Голови Уряду; з 31 грудня одночасно в. о. Президента РФ;
- Касьянов Михайло Михайлович (27 травня 2000 — 24 лютого 2004); з 7 травня в. о.
- Христенко Віктор Борисович (24 лютого 2004 — 5 березня 2004), в. о.; не вносилося на затвердження в Думу
- Фрадков Михайло Юхимович (5 березня — 7 травня 2004, повторно з 12 травня 2004 по 12 вересня 2007); 7 травня — 12 травня 2004 в. о. (складав повноваження перед новообраним Президентом РФ); 12 вересня — 14 вересня 2007 в. о. (після відставки, до моменту призначення нового Голови Уряду РФ)
- Зубков Віктор Олексійович (14 вересня 2007 — 7 травня 2008), потім до 8 травня в. о. (після відставки, до моменту призначення нового Голови Уряду РФ)
- Путін Володимир Володимирович (з 8 травня 2008 до 7 травня 2012)
- Медведєв Дмитро Анатолійович (з 8 травня 2012 до 7 травня 2018), (з 8 травня 2018 до 15 січня 2020 року).
- Мішустін Михайло Володимирович (з 15 січня 2020 року).

## Виноски
1. ↑  Федеральный конституционный закон «О правительстве Российской Федерации» [Архівовано 17 серпня 2009 у Wayback Machine.] kremlin.ru 17 декабря 1997.
2. ↑  (з урахуванням змін внесених в результаті загальноросійського голосування по поправках до Конституції РФ 01.07.2020 р.)

title: Голова Уряду Російської Федерації

wikitext:
{{Картка офіційної посади
| посада              = Прем’єр Міністр
| орган               = [[Росія|РФ]]
| оригінальна_назва   =
| відзнака            =
| відзнака_підпис     =
| прапор              = Government.ru logo.svg
| прапор_підпис      = [[Уряд Російської Федерації|Символіка Уряду РФ]]
| зображення          = Mikhail Mishustin (2020-07-09).jpg
| повноважний         = [[Мішустін Михайло Володимирович|Михайло Мішустін]]
| повноважний_від     = [[16 січня]] [[2020]] року
| департамент         =
| стиль               =
| тип                 =
| статус              =
| абревіатура         =
| член                =
| підзвітність        =
| резиденція          = [[Білий дім (Москва)|Будинок Уряду РФ]]
| місце               = [[Москва]] {{RUS}}
| номінує             =
| призначає           = Президентом Російської Федерації після затвердження Державною Думою РФ (або без такого в разі її розпуску)
| призначає_уточнення =
| термін              =максимум безперервного перебування на посаді — 6 років<br/> складає повноваження перед новообраним президентом РФ, але може бути перепризначений знову необмежено
| термін_уточнення    =
| твірний_інструмент  =
| попередник          =
| вступний            =
| створення           =
| засновник           =
| названо_за          =
| перший              = [[Черномирдін Віктор Степанович|Віктор Черномирдін]]
| останній            =
| скасовано           =
| наступництво        =
| неофіційні_назви    =
| заступник           =
| платня              = невідомо
| вебсайт            =
| зауваження_назва    =
| зауваження          =
| відзнака_розмір     =
| відзнака_альт       =
| прапор_розмір       = 100пкс
| прапор_рамка        = yes
| зображення_розмір   = 150пкс
}}
{{Політика Росія}}
'''Голова Уряду Російської Федерації''' ({{lang-ru|Председатель Правительства Российской Федерации}}) відповідно до статті 24 конституційного закону РФ «Про Уряд Російської Федерації»<ref name="Preds">[http://www.kremlin.ru/text/docs/1997/12/61818.shtml Федеральный конституционный закон «О правительстве Российской Федерации»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090817050106/http://www.kremlin.ru/text/docs/1997/12/61818.shtml |date=17 серпня 2009 }} kremlin.ru 17 декабря 1997.</ref> очолює [[Уряд Російської Федерації|Уряд РФ]], визначає основні напрямки діяльності уряду та організовує його роботу.

Посада є другою за важливістю державною посадою РФ після [[Президент Російської Федерації|президента]].

Президент Росії, відповідно до статті 83 конституції, має право головувати на засіданнях уряду, попри те, що членом уряду не є. Крім того, Президент, згідно зі статтею 32 закону, керує діяльністю федеральних органів виконавчої влади, що відають питаннями оборони, безпеки, внутрішніх справ, закордонних справ, запобігання надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих, хоча керівники деяких з відповідних відомств (як то МЗС, МВС та інші) входять в Уряд.

До 23 грудня 1993 посаду голови уряду Росії називалася Голова Ради Міністрів — Уряду РФ. Після прийняття Конституції 1993-го стала іменуватися Голова Уряду РФ. Неформально вона часто називається прем'єр-міністр, хоча в Конституції РФ така назва відсутня. Порядок призначення, [[повноваження]] та обов'язки Голови Уряду Росії визначені статтями 110—117 Конституції Росії.

З 16 січня 2020 року посаду прем'єр-міністра РФ займає Михайло Мішустін, який займав до цього часу посаду керівника Федеральної податкової служби.

== Повноваження ==
Голова Уряду виконує такі функції<ref>(з урахуванням змін внесених в результаті загальноросійського голосування по поправках до Конституції РФ 01.07.2020 р.)</ref>:
* визначає відповідно до конституції, федеральними конституційними законами, федеральними законами і указами президента основні напрямки діяльності уряду;
* забезпечує проведення в Російській Федерації єдиної соціально орієнтованої державної політики в галузі культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, підтримки, зміцнення і захисту сім'ї, збереження традиційних сімейних цінностей, а також в галузі охорони навколишнього середовища;
* забезпечує функціонування системи соціального захисту інвалідів, заснованої на повному і рівному здійсненні ними прав і свобод людини і громадянина, їх соціальну інтеграцію без будь-якої дискримінації, створення доступного середовища для інвалідів і поліпшення якості їх життя;
* забезпечує державну підтримку науково-технологічного розвитку Російської Федерації, збереження і розвиток її наукового потенціалу;
* представляє президенту пропозиції про структуру федеральних органів виконавчої влади, про призначення на посаду та про звільнення з посади заступників Голови Уряду (віце-прем'єрів) і федеральних міністрів, про накладення на них дисциплінарних стягнень і про їх заохочення;
* представляє уряд всередині держави і за її межами;
* організовує роботу уряду і веде його засідання, володіючи правом вирішального голосу;
* систематично проводить наради з членами Уряду, керівниками федеральних служб та інших федеральних органів виконавчої влади, органів і організацій при Уряді, на яких розглядає хід виконання програм і планів діяльності Уряду, доручень Президента РФ Уряду, приймає рішення з оперативних питань;
* підписує нормативні акти Уряду (постанови і розпорядження);
* розподіляє обов'язки між членами Уряду;
* систематично інформує Президента РФ про роботу Уряду;
* здійснює заходи з підтримки інститутів громадянського суспільства, у тому числі некомерційних організацій, забезпечує їх участь у виробленні та проведенні державної політики;
* здійснює заходи з підтримки добровольчої (волонтерської) діяльності;
* сприяє розвитку підприємництва та приватної ініціативи;
* забезпечує реалізацію принципів соціального партнерства у сфері регулювання трудових та інших безпосередньо пов'язаних з ними відносин;
* здійснює заходи, спрямовані на створення сприятливих умов життєдіяльності населення, зниження негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє середовище, збереження унікального природного і біологічного різноманіття країни, формування в суспільстві відповідального ставлення до тварин;
* створює умови для розвитку системи екологічної освіти громадян, виховання екологічної культури.
; Голова Уряду входить за посадою до:
* Рада Безпеки РФ;
* Рада глав урядів [[Співдружність Незалежних Держав|СНД]];
* Вищої Державної Ради Союзної держави Росії і Білорусі;
* Рада глав урядів Шанхайської організації співпраці (ШОС);
* Міждержавна рада Євразійського економічного співтовариства (ЄврАзЕС);

Крім основних обов'язків та функцій глави уряду, прописаних в законі, Голова Уряду РФ очолює такі координаційні та дорадчі органи при Уряді РФ:
* Урядову комісію з контролю за здійсненням іноземних інвестицій;
* Раду з конкурентоспроможності і підприємництва при уряді;
* Урядову комісію з бюджетним проектування на черговий фінансовий рік і плановий період;
* Державну прикордонну комісію;

Також Голова Уряду РФ є:
* Першим заступником голови Ради при Президентові РФ з реалізації національних проектів і демографічної політики (призначений Указом Президента РФ від 10.07.2008);
* Головою Спостережної ради Банку розвитку та зовнішньоекономічної діяльності ([[Зовнішекономбанк]]);
* Головою Ради Міністрів Союзної держави Росії і Білорусі;

Чинний глава уряду Михайло Мішустін є безпартійним главою уряду.

== Порядок призначення і звільнення ==

Головою Уряду Російської Федерації може бути громадянин Російської Федерації, який досяг 30 років, який не має громадянства іноземної держави або виду на проживання або іншого документа, що підтверджує право на постійне проживання громадянина Російської Федерації на території іноземної держави.

Голова Уряду призначається Президентом Російської Федерації після затвердження його кандидатури Державною Думою РФ.

Пропозиція про кандидатуру вноситься до Держдуми не пізніше двотижневого строку після вступу на посаду новообраного Президента РФ або після відставки Голови Уряду, або протягом тижня з дня відхилення попередньої кандидатури Держдумою.

Подання по кандидатурі Голови Уряду Російської Федерації вноситься в Державну Думу Президентом Російської Федерації не пізніше двотижневого терміну після вступу на посаду новообраного Президента Російської Федерації або після відставки Уряду Російської Федерації або протягом тижня з дня відхилення кандидатури Голови Уряду Російської Федерації Державною Думою або звільнення Президентом Російської Федерації з посади або відставки голови Уряду Російської Федерації.

Державна Дума розглядає представлену Президентом Російської Федерації кандидатуру Голови Уряду Російської Федерації протягом тижня з дня внесення подання.

Після триразового відхилення представлених кандидатур Голови Уряду Російської Федерації Державною Думою Президент Російської Федерації призначає Голову Уряду Російської Федерації. У цьому випадку Президент Російської Федерації має право розпустити Державну Думу і призначити нові вибори.

Голова Уряду звільняється з посади Президентом РФ (стаття 7-а Закону), що одночасно спричиняє відставку всього Уряду:
* за власною заявою про відставку;
* у разі неможливості виконання Головою Уряду своїх повноважень (у чому саме може полягати неможливість, закон не уточнює, залишаючи можливість тлумачення Президенту).

Також, відповідно до статті 35 Закону, Президент РФ має право ухвалити рішення про відставку Уряду Російської Федерації у разі висловлення недовіри Уряду Державною Думою РФ або відмови Державної Думи в довірі Уряду.

Крім того, згідно з пунктом 4 статті 117-й Конституції РФ, Голова Уряду має право самостійно поставити перед Державною Думою питання про довіру Уряду. Якщо Державна Дума в довірі відмовляє, Президент протягом семи днів має ухвалити рішення про відставку Уряду або про розпуск Державної Думи і призначення нових виборів. Президент РФ не може розпустити Державну Думу на цій підставі протягом року після її обрання.

Президент РФ повідомляє Раду Федерації і Державну Думу про звільнення з посади Голови Уряду в день ухвалення рішення.

== Виконання обов'язків президента ==
У всіх випадках, коли Президент РФ не в змозі виконувати свої обов'язки, їх тимчасово виконує Голова Уряду. Виконувач обов'язків Президента РФ не має права розпускати Державну Думу, призначати референдум, а також вносити пропозиції про поправки та перегляд положень Конституції РФ.

== Перелік ==
Нижче представлений список голів Уряду Росії і виконувачів їхніх обов'язки після 1991. В дужках вказано час роботи на цій посаді, «в.о.» означає «виконувач обов'язків».
* [[Єльцин Борис Миколайович]] — не був прем'єр-міністром або в.о., проте до 15 червня 1992 очолював Уряд Росії як Президент Росії (у зв'язку з проведенням радикальної економічної реформи).
* [[Гайдар Єгор Тимурович]] (15 червня — 15 грудня 1992), в. о.
* [[Черномирдін Віктор Степанович]] (14 грудня 1992 — 23 березня 1998); одночасно 5 листопада — 6 листопада 1996 був в. о. Президента РФ у зв'язку з операцією на серці Єльцина; повторно 23 серпня — 11 вересня 1998 в. о. голови Уряду (не затверджений Думою)
* [[Кирієнко Сергій Владиленович]] (24 квітня 1998 — 23 серпня 1998); з 23 березня в. о.
* [[Примаков Євген Максимович]] (11 вересня 1998 — 12 травня 1999).
* [[Степашин Сергій Вадимович]] (19 травня 1999 — 9 серпня 1999); з 12 травня в. о.
* [[Путін Володимир Володимирович]] (16 серпня 1999 — 7 травня 2000); з 9 серпня в. о. Голови Уряду; з 31 грудня одночасно в. о. Президента РФ;
* [[Касьянов Михайло Михайлович]] (27 травня 2000 — 24 лютого 2004); з 7 травня в. о.
* [[Христенко Віктор Борисович]] (24 лютого 2004 — 5 березня 2004), в. о.; не вносилося на затвердження в Думу
* [[Фрадков Михайло Юхимович]] (5 березня — 7 травня 2004, повторно з 12 травня 2004 по 12 вересня 2007); 7 травня — 12 травня 2004 в. о. (складав повноваження перед новообраним Президентом РФ); 12 вересня — 14 вересня 2007 в. о. (після відставки, до моменту призначення нового Голови Уряду РФ)
* [[Зубков Віктор Олексійович]] (14 вересня 2007 — 7 травня 2008), потім до 8 травня в. о. (після відставки, до моменту призначення нового Голови Уряду РФ)
* [[Путін Володимир Володимирович]] (з 8 травня 2008 до 7 травня 2012)
* [[Медведєв Дмитро Анатолійович]] (з 8 травня 2012 до 7 травня 2018), (з 8 травня 2018 до 15 січня 2020 року).
* [[Мішустін Михайло Володимирович]] (з 15 січня 2020 року).

== Див. також ==
* [[Уряд Російської Федерації]]

== Виноски ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://премьер.рф/ официальный сайт Председателя Правительства Д. А. Медведева] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160518071454/http://xn--e1aaukfd6f.xn--p1ai/ |date=18 травня 2016 }}
* [http://правительство.рф/ интернет-портал Правительства России] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130515163750/http://xn--80aealotwbjpid2k.xn--p1ai/ |date=15 травня 2013 }}
* [http://www.praviteli.org/ Правители России и Советского Союза, биографическо-хронологический справочник] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200804052749/http://www.praviteli.org/ |date=4 серпня 2020 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/kirienko-gov.htm  Правительство С. В. Кириенко (1998 г.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071226013622/http://proekt-wms.narod.ru/states/kirienko-gov.htm |date=26 грудня 2007 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/primakov-gov.htm Правительство Е. М. Примакова (1998—1999 гг.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071225195548/http://proekt-wms.narod.ru/states/primakov-gov.htm |date=25 грудня 2007 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/stepashin-gov.htm Правительство С. В. Степашина (1999 г.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140519112852/http://proekt-wms.narod.ru/states/stepashin-gov.htm |date=19 травня 2014 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/putin-gov.htm  Правительство В. В. Путина (1999—2000 гг.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080610102146/http://proekt-wms.narod.ru/states/putin-gov.htm |date=10 червня 2008 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/kasyanov-gov.htm  Правительство М. М. Касьянова (2000—2004 гг.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120204170217/http://proekt-wms.narod.ru/states/kasyanov-gov.htm |date=4 лютого 2012 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/fradkov-gov1.htm  Первое правительство М. Е. Фрадкова (2004 г.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070209101728/http://proekt-wms.narod.ru/states/fradkov-gov1.htm |date=9 лютого 2007 }}
* [http://proekt-wms.narod.ru/states/fradkov-gov2.htm  Второе правительство М. Е. Фрадкова (2004—2007 гг.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120204161950/http://proekt-wms.narod.ru/states/fradkov-gov2.htm |date=4 лютого 2012 }}

{{Голови країн та урядів Європи}}
{{Росія в темах}}
{{Голови країн та урядів Азії}}

[[Категорія:Політична система Росії]]
[[Категорія:Уряд Російської Федерації]]

title: Прем’єр Міністр РФ

Тип: прем'єр-міністр і голова уряду

Член: Уряд Російської Федерації

Резиденція: Будинок Уряду РФ

Місце: Москва Росія

Термін каденції: максимум безперервного перебування на посаді — 6 років · складає повноваження перед новообраним президентом РФ, але може бути перепризначений знову необмежено

Перший на посаді: Віктор Черномирдін

Заступник: перший заступник Голови Уряду Російської Федераціїd

Платня: невідомо


text:
# Гриневич Антон Антонович
Антон Антонович Гриневич (3 травня 1877, хутір Іванівщина, Лепельський повіт (нині Полоцький район, Білорусь) - 8 грудня 1937)  — збирач білоруського музичного меласу (фольклору), видавець, педагог.

## Біографія
Закінчив Дісненське міське училище. Колезький секретар у Санкт-Петербурзі, засновник «Видавництва Антона Гриневича» (1910). Учасник спільноти «Загляне сонце і в наше віконце». У 1910-1912 роках видав два томи книги «Білоруські пісні з нотами». Завідувач художньої підсекції Білнацкому (1918), Білоруського народного дому.
У Вільнюсі з 1920 р.  Підтримував Білоруську драматичну майстерню.  Під час перебування у Вільнюсі був заарештований дефензивою, відбув рік ув'язнення у варшавській в'язниці.  Пізніше був звільнений з Віленської білоруської гімназії за неблагонадійність, знову піддавався слідству.  Втік до БРСР.
У Мінську з 1925. Секретар музичної підсекції Інбілкульта (1925 - 1928), потім в Академії наук БРСР (1929 - 1930).  Учасник етнографічних експедицій на Поліссі, в Полоцькому районі, в північних районах Білорусі.
Член видавничого товариства «Загляне сонце і в наше віконце». Видав за свій рахунок збірник «Білоруські пісні з нотами» (1910), збірка «Білоруські народні пісні з нотами» (разом з А. Зязулею, 1912), збірки поезій Я. Купали «Гусляр», «Одвічна пісня», три збірки оповідань Я. Коласа, першу книгу В. Голубка «Оповідання», збірки новел Тавруса і Гвазда.
У Вільнюсі видав «Народний пісенник» (1920), «Шкільний пісняр» (1920), «Наука співу» (1923), «Білоруський дитячий пісняр» (1925). У Вільнюсі готував «Концертний пісняр», «Одноголосні, двоголосні і хорові концертні пісні». Планував видання великого музично-етнографічного збірника білоруських пісень, записаних ним у 1906-1920 рр. З 1925 р.  жив у БРСР.  Підготував до друку збірники «Одноголосні, двоголосні і хорові концертні пісні», «Дитячі ігри», збірник фортепіанних творів революційного змісту на тексти білоруських письменників.  Збирав фольклор на Поліссі та в Подвінні.
Автор статей у білоруській періодичній пресі. У журналі «Наш край» опублікував статтю «Програма-інструкція для збирачів білоруської музично-етнографічної творчості» (1925).
Заарештований у 1933 р., помер у таборі.
В архівах Білорусі та Вільнюса зберігається до 1000 записів білоруського меласу, зібраних Гриневичем.

## Оцінки
Фольклористичну і музично-пропагандистську діяльність Гриневича високо оцінили З. Бядуля, композитор і знавець білоруського меласу М. Анцов.

title: Гриневич Антон Антонович

wikitext:
{{othernames|Гриневич}}
{{Науковець
|ім'я           = Антон Гриневич
|зображення     = Антон Грыневіч, пачатак ХХ ст. (БДАМЛМ).jpg
|дата народження  =3.5.1877
|місце народження = Іванівщина, Лепельський повіт (нині [[Полоцький район]], [[Білорусь]]
|дата смерті	  =8.12.1937
|місце смерті     = [[Санкт-Петербург]], [[Росія]]
|громадянство     = -
|галузь           = [[Фольклористика|фольклористика]]
|alma mater       = Дісненське міське училище
|заклад           = [[Віленська білоруська гімназія]], [[Інститут білоруської культури]], [[Національна академія наук Білорусі]]
}}
'''Антон Антонович Гриневич''' ([[3 травня]] {{Дата народження|||1877}}, хутір Іванівщина, Лепельський повіт (нині [[Полоцький район]], [[Білорусь]]) - {{Дата смерті|8|12|1937}}<ref> За [[БелСЭ|Белсат]] . </ref>)  — збирач білоруського музичного меласу ([[Фольклор|фольклору]]), [[видавець]], [[педагог]].

== Біографія ==
Закінчив Дісненське міське училище. [[Колезький секретар]] у [[Санкт-Петербург|Санкт-Петербурзі]], засновник «Видавництва Антона Гриневича» (1910). Учасник спільноти [[Загляне сонце і в наше віконце|«Загляне сонце і в наше віконце»]]. У 1910-1912 роках видав два томи книги «Білоруські пісні з нотами». Завідувач художньої підсекції [[Білнацком|Білнацкому]] (1918), Білоруського народного дому.

У [[Вільнюс|Вільнюсі]] з 1920 р.  Підтримував Білоруську драматичну майстерню.  Під час перебування у Вільнюсі був заарештований [[Дефензива|дефензивою]], відбув рік ув'язнення у варшавській в'язниці.  Пізніше був звільнений з [[Віленська білоруська гімназія|Віленської білоруської гімназії]] за неблагонадійність, знову піддавався слідству.  Втік до [[Білоруська Радянська Соціалістична Республіка|БРСР]].
[[Файл:Супрацоўнікі_рэдакцыі_«Нашай_Нівы»_разам_з_сям’ёй_Менке_падчас_вандроўкі_па_ваколіцах_Вільні._Вясна_1915_г._(БДАМЛМ).jpg|ліворуч|міні|300x300пкс| Співробітники редакції «<nowiki/>[[Наша Ніва|Нашої Ниви]]<nowiki/>» разом з сім'єю Менке під час подорожі околицями Вільнюса. Зліва направо стоять: Антон Гриневич, [[Луцькевич Іван Іванович|Іван Луцкевич]], Леон і Ольга Менке, Олександр Власов, Менке-мати, Кароль Менке-батько, Юліана та Люцик (Алойз) Менке. Весна 1915 р. З фондів [[БДАМЛМ]].]]
У [[Мінськ|Мінську]] з 1925. Секретар музичної підсекції [[Інститут білоруської культури|Інбілкульта]] (1925 - 1928), потім в [[Національна академія наук Білорусі|Академії наук БРСР]] (1929 - 1930).  Учасник етнографічних експедицій на [[Полісся|Поліссі]], в [[Полоцьке воєводство|Полоцькому районі]], в північних районах [[Білорусь|Білорусі]].

Член видавничого товариства «<nowiki/>[[Загляне сонце і в наше віконце]]<nowiki/>». Видав за свій рахунок збірник «Білоруські пісні з нотами»<ref> Пісні, опубліковані в збірнику, збирав протягом 4 років сам Гриневич. </ref> (1910), збірка «Білоруські народні пісні з нотами» (разом з А. Зязулею, 1912), збірки поезій [[Янка Купала|Я.]]  [[Янка Купала|Купали]] «Гусляр», «Одвічна пісня», три збірки оповідань [[Якуб Колас|Я.]] [[Якуб Колас|Коласа]], першу книгу [[Голубок Владислав Йосифович|В.]] [[Голубок Владислав Йосифович|Голубка]] «Оповідання», збірки новел Тавруса і Гвазда.
[[Файл:Grynievich.jpg|ліворуч|міні| «Дитячий пісняр».  Ілюстрації Йосипа Горида ]]
У Вільнюсі видав «Народний пісенник» (1920), «Шкільний пісняр»<ref> Музичний посібник, повністю заснований на національному пісенному матеріалі. </ref> (1920), «Наука співу»<ref> Підручник для білоруських початкових і середніх шкіл. </ref> (1923), «Білоруський дитячий пісняр» (1925). У Вільнюсі готував «Концертний пісняр»<ref> Народні пісні, гармонізовані для хору [[Аляксандр Ціханавіч Грачанінаў|А.]] </ref>, «Одноголосні, двоголосні і хорові концертні пісні». Планував видання великого музично-етнографічного збірника білоруських пісень, записаних ним у 1906-1920 рр. З 1925 р.  жив у БРСР.  Підготував до друку збірники «Одноголосні, двоголосні і хорові концертні пісні», «Дитячі ігри», збірник фортепіанних творів революційного змісту на тексти білоруських письменників.  Збирав фольклор на Поліссі та в Подвінні.

Автор статей у білоруській періодичній пресі. У журналі «Наш край» опублікував статтю «Програма-інструкція для збирачів білоруської музично-етнографічної творчості» (1925).

Заарештований у 1933 р., помер у таборі.

В архівах [[Білорусь|Білорусі]] та [[Вільнюс|Вільнюса]] зберігається до 1000 записів білоруського меласу, зібраних Гриневичем.

== Оцінки ==
Фольклористичну і музично-пропагандистську діяльність Гриневича високо оцінили [[Бядуля Змітрок|З. Бядуля]]<ref> У статті «Білоруський народна мелодія». </ref>, композитор і знавець білоруського меласу М. Анцов.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Література ==

* Крыловіч Н. П. Улюбёны ў песню // Помнікі гісторыі і культуры Беларусі. — Мн.: Полымя. — ISSN 0131-2669., №1, 1980. С. 14—15.
* Ліс А. С. Грыневіч Антон Антонавіч // Беларуская Савецкая Энцыклапедыя. У 12 т. Т.4. Графік — Зуйка / Рэдкал.: П. У. Броўка (гал. рэд.) і інш. — Мн.: БелСЭ, 1971. — 608 с.: іл., карты.. С. 56.
{{DEFAULTSORT:Гриневич}}
[[Категорія:Реабілітовані в СРСР]]
[[Категорія:В'язні ГУЛАГу]]
[[Категорія:Білоруські етнографи]]
[[Категорія:Померли в Санкт-Петербурзі]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]

title: біл. Антон Антонавіч Грыневіч

Народився: 3 травня 1877 · Іванівщина, Лепельський повіт (нині Полоцький район, Білорусь

Помер: 8 грудня 1937 (60 років) · Санкт-Петербург, Росія

Діяльність: збирач народної музики, видавець, педагог, музикознавець, композитор, музичний видавець

Alma mater: Дісненське міське училище

Галузь: фольклористика

Заклад: Віленська білоруська гімназія, Інститут білоруської культури, Національна академія наук Білорусі

Членство: Білоруське наукове товариство


text:
# Мацудзакі (Сідзуока)
Мацудза́кі (яп. 松崎町, まつざきちょう, МФА: [mat͡sud͡zakʲi t͡ɕoː]?) — містечко в Японії, в повіті Камо префектури Сідзуока. Розташоване в південно-східній частині префектури, на південному заході півострова Ідзу, на березі Тихого океану. Отримало статус містечка 1901 року. Площа становить 85,23 км². Станом на 1 серпня 2011 року населення складало 7493  осіб, густота населення — 87,9 осіб/км². Основою економіки є сільське господарство, рибальство.  В населеному пункті розташовані численні гарячі джерела.

title: Мацудзакі (Сідзуока)

wikitext:
{{Otheruses2|Мацудзакі}}
{{日本の町村
|自治体名=松崎町
|区分=町
|都道府県=静岡県
|支庁=
|郡=[[Повіт Камо (Сідзуока)|Камо]]
|コード=22305-1
|隣接自治体=[[下田市]]、[[南伊豆町]]、[[西伊豆町]]<br />[[河津町]]
|木=[[マツ]]
|花=[[ツワブキ]]
|シンボル名=
|鳥など=
|郵便番号=410-3696
|所在地=賀茂郡松崎町宮内301番地1
|電話番号=0558-42-1111
|外部リンク=http://www.town.matsuzaki.shizuoka.jp/
|位置画像={{基礎自治体位置図|22|305}}
|特記事項=
|Містечко =1
|Розташування = південно-східній
|Уточнення = на південному заході півострова [[півострів Ідзу|Ідзу]], на березі [[Тихий океан|Тихого океану]]
|Статус = 1901
|Економіка = [[сільське господарство]], [[рибальство]]
|Ремесла =
|Принади = численні [[онсен|гарячі джерела]]
|lat_dir = N |lat_deg = 34|lat_min = 45|lat_sec = 11
|lon_dir = E |lon_deg = 138|lon_min = 46|lon_sec = 44
}}
[[Файл:Matsuzaki in Shizuoka Prefecture Ja.svg|міні]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела та література ==
{{ВСЯТК-Сідзуока}}
{{Енциклопедія Ніппоніка-2}}

== Посилання ==
{{commonscat-inline|Matsuzaki, Shizuoka}}
* {{ref-ja}} http://www.town.matsuzaki.shizuoka.jp/ {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100125043145/http://www.town.matsuzaki.shizuoka.jp/ |date=25 січня 2010 }}

{{Японія Сідзуока}}

[[Категорія:Містечка префектури Сідзуока]]

title: 34°45′11″ пн. ш. 138°46′44″ сх. д. / 34.75306° пн. ш. 138.77889° сх. д.

Країна: Японія

Регіон: Чюбу, Східномор'я

Префектура: Сідзуока

Повіт: Камо

Населення: 7493 осіб · (Станом на 1 серпня 2011)

Густота: 87,9 осіб/км²

Сторінка: Офіційна сторінка

Карти: Інститут географії Японії • Google • Bing • Geohack • Yahoo • Navitime • Itsumo-Navi • Mapple


text:
# Альбаррасін
Альбаррасін (ісп. Albarracín) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Арагон, у провінції Теруель. Населення — 1096 осіб (2010).

## Географія
Муніципалітет розташований на відстані близько 190 км на схід від Мадрида, 29 км на захід від міста Теруель.
На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік)
- Альбаррасін: 1062 особи
- Ель-Каньїграль: 1 особа
- Лас-Касільяс-де-Бесас: 5 осіб
- Кольядо-де-ла-Грулья: 1 особа
- Вальє-Кабрієль: 1 особа
- Ель-Мембрільйо: 5 осіб
- Сан-Педро: 9 осіб
- Вальдевекар: 12 осіб

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

## Релігія
- Центр Теруельсько-Альбаррасінської діоцезії Католицької церкви.

title: Альбаррасін

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Альбаррасін
 | місцева_назва       = ''Albarracín''
 | прапор              = Bandera de Albarracín.svg
 | герб                = Escudo de Albarracín (Teruel).svg
 | автономна_спільнота = [[Арагон]]
 | провінція           = [[Теруель (провінція)|Теруель]]
 | комарка             = [[Сьєрра-де-Альбаррасін (комарка)|Сьєрра-де-Альбаррасін]]
 | широта              = 40.407
 | довгота             = -1.447
 | висота              = 1182
 | населення           = 1096
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 452,72
 | густота             = 2,42
 | поштові_індекси     = 44100
 | телефонний_код      = 34 978
 | код_INE             = 44009
 | мер                 = Франсіско Марті Соріано
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 = http://www.albarracin.org/
}}
'''Альбаррасін''' ({{lang-es|Albarracín}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Арагон]], у провінції [[Теруель (провінція)|Теруель]]. Населення — {{formatnum:1096}} осіб (2010).

== Географія ==
Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 190 км на схід від [[Мадрид]]а, 29 км на захід від [[Теруель|міста Теруель]].

На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік)<ref>{{cite web|url=http://www.ine.es/nomen2/|title=Nomenclátor. Relación de unidades poblacionales|publisher=[[Національний інститут статистики Іспанії]] (INE)|language=іспанською|accessdate=2011-06-12|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Cbe6GOiV?url=http://www.ine.es/nomen2/|archivedate=2012-12-02|deadurl=yes}}</ref>
* Альбаррасін: 1062 особи
* Ель-Каньїграль: 1 особа
* Лас-Касільяс-де-Бесас: 5 осіб
* Кольядо-де-ла-Грулья: 1 особа
* Вальє-Кабрієль: 1 особа
* Ель-Мембрільйо: 5 осіб
* Сан-Педро: 9 осіб
* Вальдевекар: 12 осіб

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Albarracín}}

== Релігія ==
* Центр [[Теруельсько-Альбаррасінська діоцезія|Теруельсько-Альбаррасінської діоцезії]] [[Католицька церква в Іспанії|Католицької церкви]].

== Галерея ==
<gallery>
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 051.JPG
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 097.JPG
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 089.JPG
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 066.JPG
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 082.JPG
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 040.JPG
Albarracín, Teruel, España, 2014-01-10, DD 032.JPG
</gallery>

== Посилання ==

<!-- * [http://www.doc-espagne.com/villes-et-sites-despagne/3-villes-et-sites-despagne/5456-albarracin-video-sur-albarracin Video sobre Albarracín] -->
<!-- * [http://www.cecal-sierradealbarracin.com/ Centro de Estudios de la Comunidad de Albarracín (CECAL)] -->
<!-- * [http://www.turismoalbarracin.com Turismo en la Sierra de Albarracín] -->
<!-- * [http://www.caiaragon.com/es/municipios/index.asp?idloc=225&tipo=0 CAI Aragón-Albarracín] -->
<!-- * [http://www.castillosdearagon.es/index.php?sec=6&fort=24 Recinto Fortificado de Albarracín] -->
<!-- * [http://www.turismosierradealbarracin.com Asociación de Empresarios Turísticos de la Sierra de Albarracín] -->

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Теруель}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Теруель]]

title: Альбаррасін · Albarracín

· Герб: · Прапор

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Арагон

Провінція: Теруель

Комарка: Сьєрра-де-Альбаррасін

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Франсіско Марті Соріано (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка