text:
# Пйонтек (Лодзинське воєводство)
Пйонтек (пол. Piątek) — місто в Польщі, у гміні Пйонтек Ленчицького повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 1908 осіб (2011).
Мало міські права у 1339-1870 роках. Статус міста поновлено 1 січня 2020 року.
У 1975-1998 роках село належало до Плоцького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 934     | 164                | 662              | 108                  |
| Жінки    | 974     | 132                | 564              | 278                  |
| Разом    | 1908    | 296                | 1226             | 386                  |

title: Пйонтек (Лодзинське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = місто
|українська назва   = Пйонтек
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Piątek}}
|підпорядкування    =
|герб           = POL gmina Piątek COA.svg
|прапор         = POL gmina Piątek flag.svg
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Poland Piatek - center of country.jpg
|опис зображення    =  <!--Pomnik w Piątku symbolizujący środek Polski-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Ленчицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Пйонтек (гміна){{!}}Пйонтек
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 1908
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 24
|поштовий індекс        = 99-120
|автомобільний код      = ELE
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0573256
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Пйонтек''' ({{lang-pl|Piątek}}) — місто в Польщі, у [[Пйонтек (гміна)|гміні Пйонтек]] [[Ленчицький повіт|Ленчицького повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:1908}} {{МНОЖИНА:1908|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

Мало міські права у 1339-1870 роках. Статус міста поновлено 1 січня 2020 року<ref>[http://prawo.sejm.gov.pl/isap.nsf/DocDetails.xsp?id=WDU20190001416 Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 26 lipca 2019 r. w sprawie ustalenia granic niektórych gmin i miast oraz nadania niektórym miejscowościom statusu miasta]{{Недоступне посилання}}</ref>.

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Плоцьке воєводство (1975—1998)|Плоцького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=934 |ЧолПре=164 |ЧолПрац=662 |ЧолПост=108
|Жін=974 |ЖінПре=132 |ЖінПрац=564 |ЖінПост=278
|Разом=1908 |РазомПре=296 |РазомПрац=1226 |РазомПост=386
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Piątek}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age> Згідно методології GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.

{{Гміна Пйонтек}}

[[Категорія:Міста Польщі]]

title: Країна

Прапор: Герб

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Ленчицький повіт

Гміна: Пйонтек

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: ELE

OSM: ↑2926688 ·R (Ґміна Пйонтек)


text:
# Премія Антона Вільдґанса
Літерату́рна пре́мія австрі́йської інду́стрії і́мені Анто́на Вільдґа́нса (нім. Anton-Wildgans-Preis, Literaturpreis der Österreichischen Industrie – Anton Wildgans) — це літературна премія, яку в 1962 році заснувало Австрійське індустріальне товариство. Незалежне журі визначає лауреатів премії — письменників або письменниць молодого і середнього віку, австрійських громадян, «робо́ти яких ще чекають свого остаточного увінчання».
Нагорода присвячена Антонові Вільдґансу, котрий «як мало хто інший, втілював у якнайкращому сенсі все австрійське» (цитата із статуту премії). З 2010 року назву нагороди змінено на «Літературна премія австрійської індустрії імені Антона Вільдґанса».
Грошовий еквівалент премії становить 15 000 євро (до 2000 року було 7500 євро, у 2000 — 2010 роках — 10 000 євро).
У 1990-му премію не присуджували, натомість закупили твори попередніх лауреатів і подарували факультетам германістики університетів у країнах Східної та Південної Європи.

## Лауреати премії
| - 1962: Фріц Гохвельдер - 1963: Фріц Габек - 1964: Крістіна Лавант - 1965: Андреас Окопенко - 1966: Герберт Цанд - 1967: Томас Бернгард (нагороду відхилено) - 1968: Ільзе Айхінґер - 1969: Герберт Айзенрайх - 1970: Петер Марґінтер - 1971: Інґеборґ Бахман - 1972: Міло Дор - 1973: Барбара Фрішмут - 1974: Ернст Гінтенберґер - 1975: Крістіна Буста - 1976: Дєрдь Шебештєн - 1977: Петер Геніш - 1978: Вольфґанґ Краус - 1979: Маттіас Мандер - 1980: Йозеф Вінклер - 1981: Фрідеріке Майрекер - 1982: Ернст Яндль - 1983: Юліан Шуттінґ - 1984: Петер Гандке (відмовлено) - 1985: Ґерд-Клаус Кальтенбруннер - 1986: Курт Клінґер - 1987: Інґа Меркель - 1988: Крістоф Рансмайр - 1989: Ільза Тільш - 1991: Норберт Лезер - 1992: Анна Мітґуч - 1993: Ґерт Йонке | - 1994: Бріґітте Гаманн - 1995: не присуджено - 1996: Міхаель Кельмаєр - 1997: Евелін Шлаґ - 1998: Франц Йозеф Чернін - 1999: Петер Розай - 2000: Елізабет Райхарт - 2001: Владимир Фертліб - 2002: Фердинанд Шмац - 2003: Крістоф Вільгельм Айґнер - 2004: Ганс Раймунд - 2005: Барбара Нойвірт - 2006: Вольфґанґ Германн - 2007: Сабіна Ґрубер - 2008: Катрін Реґґла - 2009: Алоїз Готшніґ - 2010: Дорон Рабіновіці - 2011: Арно Ґайґер - 2012: Ольга Флор - 2013: Норберт Ґштрайн - 2014: Барбара Гундеґґер - 2015: Еріх Гакль - 2016: Марґіт Шрайнер - 2017: Роберт Зеталер - 2018: Сабіна Шолль - 2019: Данієль Кельманн - 2020: Райнгард Кайзер-Мюлекер - 2021: Андреа Ґрілль - 2022: Ґертрауд Клемм - 2023: Christoph W. Bauer - 2024: Laura Freudenthaler |

wikiname: ukwiki

title: Премія Антона Вільдґанса

in_language: uk

wikitext:
{{Картка нагороди
|Назва                = Літературна премія австрійської індустрії імені Антона Вільдґанса
|Зображення           =
|ЗображенняСтрічка    =
|Зображення2ст        =
|ЗображенняСтрічка2ст =
|Зображення3ст        =
|ЗображенняСтрічка3ст =
|Розмір зображення    =
|Розмір стрічки       =
|OriginalName         = Literaturpreis der Österreichischen Industrie – Anton Wildgans
|Девіз                =
|Країна               = {{AUT}}
|Тип =
|КомуВручається = [[Письменник]]и або письменниці молодого і середнього віку, австрійські [[громадянство|громадяни]]
|ПідставиНагородження = Літературні робо́ти, які «ще чекають свого остаточного увінчання»
|Статус = Вручається
|Параметри =
|ДатаЗаснування = [[1962]]
|ПершеНагородження = 1962
|ОстаннєНагородження = 2024
|Кількість = 62
|СтаршаНагорода =
|МолодшаНагорода =
|Відповідає =
}}
'''Літерату́рна пре́мія австрі́йської інду́стрії і́мені Анто́на Вільдґа́нса''' ({{lang-de|Anton-Wildgans-Preis, Literaturpreis der Österreichischen Industrie – Anton Wildgans}}) — це літературна премія, яку в [[1962]] році заснувало Австрійське індустріальне товариство. Незалежне [[журі]] визначає лауреатів премії — [[письменник]]ів або письменниць молодого і середнього віку, австрійських [[громадянство|громадян]], «робо́ти яких ще чекають свого остаточного увінчання».

Нагорода присвячена [[Антон Вільдґанс|Антонові Вільдґансу]], котрий «як мало хто інший, втілював у якнайкращому сенсі все австрійське» (цитата із статуту премії). З [[2010]] року назву нагороди змінено на «Літературна премія австрійської індустрії імені Антона Вільдґанса».

Грошовий еквівалент премії становить 15 000 [[євро]] (до [[2000]] року було 7500 євро, у 2000 — [[2010]] роках — 10 000 євро).

У [[1990]]-му премію не присуджували, натомість закупили твори попередніх лауреатів і подарували факультетам [[німецька мова|германістики]] [[університет]]ів у країнах [[Східна Європа|Східної]] та [[Південна Європа|Південної Європи]].

== Лауреати премії ==
{|width="70%" align="center|
|width="50%" valign="top"|
* 1962: [[Фріц Гохвельдер]]
* 1963: [[Фріц Габек]]
* 1964: [[Крістіна Лавант]]
* 1965: [[Андреас Окопенко]]
* 1966: [[Герберт Цанд]]
* 1967: [[Томас Бернгард]] (нагороду відхилено)
* 1968: [[Ільзе Айхінґер]]
* 1969: [[Герберт Айзенрайх]]
* 1970: [[Петер Марґінтер]]
* 1971: [[Інґеборґ Бахман]]
* 1972: [[Міло Дор]]
* 1973: [[Барбара Фрішмут]]
* 1974: [[Ернст Гінтенберґер]]
* 1975: [[Крістіна Буста]]
* 1976: [[Дєрдь Шебештєн]]
* 1977: [[Петер Геніш]]
* 1978: [[Вольфґанґ Краус]]
* 1979: [[Маттіас Мандер]]
* 1980: [[Йозеф Вінклер]]
* 1981: [[Фрідеріке Майрекер]]
* 1982: [[Ернст Яндль]]
* 1983: [[Юліан Шуттінг|Юліан Шуттінґ]]
* 1984: [[Петер Гандке]] (відмовлено)
* 1985: [[Ґерд-Клаус Кальтенбруннер]]
* 1986: [[Курт Клінґер]]
* 1987: [[Інґа Меркель]]
* 1988: [[Крістоф Рансмайр]]
* 1989: [[Ільза Тільш]]
* 1991: [[Норберт Лезер]]
* 1992: [[Анна Мітгуч|Анна Мітґуч]]
* 1993: [[Ґерт Йонке]]
|width="50%" valign="top"|
* 1994: [[Бриґітте Гаманн|Бріґітте Гаманн]]
* 1995: не присуджено
* 1996: [[Міхаель Кельмаєр]]
* 1997: [[Евелін Шлаґ]]
* 1998: [[Франц Йозеф Чернін]]
* 1999: [[Петер Розай]]
* 2000: [[Елізабет Райхарт]]
* 2001: [[Владимир Фертліб]]
* 2002: [[Фердинанд Шмац]]
* 2003: [[Крістоф Вільгельм Айґнер]]
* 2004: [[Ганс Раймунд]]
* 2005: [[Барбара Нойвірт]]
* 2006: [[Вольфґанґ Германн]]
* 2007: [[Сабіна Ґрубер]]
* 2008: [[Катрін Реґґла]]
* 2009: [[Алоїз Готшніґ]]
* 2010: [[Дорон Рабіновіці]]
* 2011: [[Арно Гайгер|Арно Ґайґер]]
* 2012: [[Ольга Флор]]
* 2013: [[Норберт Гштрайн|Норберт Ґштрайн]]
* 2014: [[Барбара Гундеґґер]]
* 2015: [[Еріх Гакль]]
* 2016: [[Марґіт Шрайнер]]<ref>[http://orf.at/stories/2351077/ ''orf.at — Anton-Wildgans-Preis 2016 an Margit Schreiner'']. 25.07.2016, прочитано 22.10.2016</ref>
* 2017: [[Роберт Зіталер|Роберт Зеталер]]<ref>[http://orf.at/stories/2380810/ ''orf.at — Robert Seethaler erhält Anton-Wildgans-Preis 2017'']. 24.02.2017, прочитано am 24. Februar 2017</ref>
* 2018: [[Сабіна Шолль]]<ref>{{Webarchiv|url=https://volksblatt.at/autorin-sabine-scholl-erhaelt-anton-wildgans-preis-2018/ |wayback=20180329120946 |text=''Autorin Sabine Scholl erhält Anton-Wildgans-Preis 2018'' |archiv-bot=2018-08-26 03:29:08 InternetArchiveBot}}. 29.03.2018, прочитано 29.03.2018</ref>
* 2019: [[Даніель Кельман|Данієль Кельманн]]<ref>[https://orf.at/stories/3119016/ Autor Daniel Kehlmann erhält Anton-Wildgans-Preis]. 16.04.2019, прочитано 16.04.2019</ref>
* 2020: [[Райнгард Кайзер-Мюлекер]]<ref>[https://www.derstandard.at/story/2000118030994/autor-reinhard-kaiser-muehlecker-erhaelt-anton-wildgans-preis|titel=Autor Reinhard Kaiser-Mühlecker erhält Anton-Wildgans-Preis. 12.06.2020, прочитано 14.09.2020]</ref>
* 2021: [[Андреа Ґрілль]]
* 2022: [[Ґертрауд Клемм]]
* 2023: [[Christoph W. Bauer]]<ref name="orf3201895">{{Internetquelle |url=https://tirol.orf.at/stories/3201895/ |titel=Literaturpreis für Christoph W. Bauer |datum=2023-04-06|abruf=2023-04-06|werk=[[ORF.at]]}}</ref>
* 2024: [[Laura Freudenthaler]]<ref>{{Internetquelle |url=https://www.ots.at/presseaussendung/OTS_20240327_OTS0005/der-literaturpreis-der-oesterreichischen-industrie-anton-wildgans-2024-geht-an-laura-freudenthaler |titel=Der „Literaturpreis der Österreichischen Industrie – Anton Wildgans“ 2024 geht an Laura Freudenthaler|datum=2024-03-27|abruf=2024-03-27 |autor=Fabian Riedner |werk=ots.at}}</ref>
|}

== Джерела ==
* [https://www.iv.at/de/wildganspreis Літературна премія австрійської індустрії імені Антона Вільдґанса]

{{Австрія в темах}}

[[Категорія:Нагороди Австрії]]
[[Категорія:Літературні премії Австрії]]
[[Категорія:Нагороди, засновані 1962]]

== Примітки ==
{{примітки}}

title: Нагородження

Нагородження: Категорія:Лауреати премії Антона Вільдґанса (20)

title: Черговість


text:
# Маріо Веларде
Маріо Веларде Веласкес (ісп. Mario Velarde Velázquez, нар. 29 березня 1940, Сан-Анхель, Мехіко, Мексика — пом. 19 серпня 1997) — мексиканський футболіст та тренер, виступав на позиції півзахисника.

## Клубна кар'єра
Народився в Сан-Анхелі, в одному з районів Мехіко. Спочатку поєднував заняття футболом і вивчення бухгалтерської справи в Національному університеті Мексики. За свою 14-річну кар'єру футболіста виступав у двох клубах, «Некакса» та «Пумас», у футболці яких у чемпіонаті Мексики відзначився понад 70-ма голами. У сезоні 1967/68 років разом з «Пумас» досяг найбільшого успіху в кар'єрі на клубному рівні, став віце-чемпіоном Мексики.

## Кар'єра в збірній
У 1962 році тренер Ігнасіо Трельєс викликав Веларде на чемпіонат світу в Чилі, де Маріо не зіграв жодної гри, а його команда вибула з турніру за підсумками групового етапу. У футболці національної збірної Мексики дебютував 5 листопада 1969 року вже під керівництвом Рауля Карденаса в переможному (1:0) товариському матчі проти Бельгії. А вже в своєму наступному поєдинку за збірну, 11 листопада 1969 року (4:0) проти Норвегії, відзначився дебютним голом за мексиканців. У 1970 році Карденас знову поїхав на чемпіонат світу, але на турнірі залишався гравцем ротації, зігравши лише в поєдинку проти Радянського Союзу (0:0), а мексиканська збірна завершила свої виступи на турнірі в 1/4 фіналу. Загалом у футболці збірної відзначився 3-ма голами в 15-ти матчах.

## Кар'єра тренера
По завершенні кар'єри гравця працював тренером юнацьких команд «Пумаса», а самостійну тренерську діяльність на посаді головного тренера розпочав 1983 року, очоливши молодіжну збірну Мексики, яка виступала на молодіжному чемпіонаті світу в Мексиці. На цьому турнірі команда господарів зіграла одного разу внічию та двічі зазнала поразки, через що припинила боротьбу вже за підсумками групового раунду. Того ж року очолив «Пумас», яким керував протягом наступних чотирьох років. Єдиним досягненням Маріо на тренерському містку клубу стало віце-чемпіонство Мексики сезону 1984/85 років, коли його команда по завершенні третього вирішального поєдинку (попередні два завершилися з рахунком 1:1 та 0:8 відповідно) через суперечливі рішення арбітра програла з рахунком 1:3. У 1986 році Веларде працював помічником сербського тренера збірної Мексики Бори Милутиновича під час чемпіонату світу в Мексиці, де його команда вибула в чвертьфіналі.
У 1987 році Маріо Веларде став головним тренером збірної Мексики, яку він очолював у п'ятнадцяти поєдинках, де здобув тринадцять перемог та зазнав двох поразок. На той час збірна грала виключно товариські матчі, оскільки через дискваліфікацію, накладену ФІФА за виступи занадто вікових гравців у молодіжних збірних, вони не могли взяти участь у кваліфікації чемпіонату світу 1990 року. У 1989 році на тренерському містку національної команди його замінив Альберто Герра. У 1988 році, ще працюючи в національній збірній, зайняв посаду головного тренера столичного клуб «Крус Асуль», з яким виграв титул віце-чемпіона Мексики в сезоні 1988/89 років. У вирішальному поєдинку командаМаріо Веларде знову поступилась «Америці» (2:3 та 2:2). Згодом без особливих досягнень тренував «Толуку».

## Особисте життя
Дружина — Марія Гвадалупе Гонсалес. У Маріо залишилося троє доньок: Клаудія, Габріела та Монік. помер у віці 57 років через інсульт.

title: Маріо Веларде

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Маріо Веларде
| зображення =
| підпис =
| повне-ім'я = Маріо Веларде Веласкес
| місце-народження = Сан-Анхель, [[Мехіко]]
| країна-народження = [[Мексика]]
| дата-народження = 29.03.1940
| дата-смерті = 19.08.1997
| місце-смерті =
| зріст = 170 см
| вага =
| позиція = [[півзахисник]]
| юнацькі-клуби =
| юнацькі-роки =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1960–1965 | {{Прапорець|MEX}} | «[[Некакса]]» | ? |10}}
{{Футболіст рядок 0|1965–1974 | {{Прапорець|MEX}} | [[УНАМ Пумас|«Пумас»]] | ? |66}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1962–1972 | {{Прапорець|MEX}} | [[збірна Мексики з футболу|Мексика]] | 15 |3}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 1| 1983| {{Прапорець|MEX}} | [[Молодіжна збірна Мексики з футболу|Мексика (U-20)]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0| 1983—1987| {{Прапорець|MEX}} | [[УНАМ Пумас|«Пумас»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1| 1987—1989| {{Прапорець|MEX}} | [[Збірна Мексики з футболу|Мексика]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0| 1988—1990| {{Прапорець|MEX}} | «[[Крус Асуль]]»}}
{{Футбольний тренер рядок 1| 1991—1992| {{Прапорець|MEX}} | [[Толука (футбольний клуб)|«Толука»]]}}
{{Футбольний тренер кінець}}
}}
{{однофамільці|Веларде}}
'''Маріо Веларде Веласкес''' ({{lang-es|Mario Velarde Velázquez}}, {{нар}} [[29 березня]] [[1940]], Сан-Анхель, [[Мехіко]], [[Мексика]] — {{†}} [[19 серпня]] [[1997]]) — мексиканський [[футболіст]] та тренер, виступав на позиції [[півзахисник]]а.

== Клубна кар'єра ==
Народився в Сан-Анхелі, в одному з районів [[Мехіко]]. Спочатку поєднував заняття футболом і вивчення бухгалтерської справи в [[Національний автономний університет Мексики|Національному університеті Мексики]]<ref name="Falleció">[https://www.jornada.com.mx/1997/09/20/verarde.html Falleció Mario Velarde, ex técnico nacional de futbol] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200124222104/https://www.jornada.com.mx/1997/09/20/verarde.html |date=24 січня 2020 }} {{ref-es}}</ref>. За свою 14-річну кар'єру футболіста виступав у двох клубах, «[[Некакса]]» та [[УНАМ Пумас|«Пумас»]], у футболці яких у чемпіонаті Мексики відзначився понад 70-ма голами. У сезоні 1967/68 років разом з «Пумас» досяг найбільшого успіху в кар'єрі на клубному рівні, став віце-чемпіоном Мексики.

== Кар'єра в збірній ==
У 1962 році тренер [[Ігнасіо Трельєс Кампос|Ігнасіо Трельєс]] викликав Веларде на [[Чемпіонат світу з футболу 1962|чемпіонат світу в Чилі]], де Маріо не зіграв жодної гри, а його команда вибула з турніру за підсумками групового етапу. У футболці [[Збірна Мексики з футболу|національної збірної Мексики]] дебютував 5 листопада 1969 року вже під керівництвом [[Рауль Карденас|Рауля Карденаса]] в переможному (1:0) товариському матчі проти [[Збірна Бельгії з футболу|Бельгії]]. А вже в своєму наступному поєдинку за збірну, 11 листопада 1969 року (4:0) проти [[Збірна Норвегії з футболу|Норвегії]], відзначився дебютним голом за мексиканців. У 1970 році Карденас знову поїхав на [[Чемпіонат світу з футболу 1970|чемпіонат світу]], але на турнірі залишався гравцем ротації, зігравши лише в поєдинку проти [[Збірна СРСР з футболу|Радянського Союзу]] (0:0<ref>[https://web.archive.org/web/20140222153229/http://www.fifa.com/worldcup/archive/edition=32/results/matches/match=1902/report.html Mexico - Soviet Union] {{ref-en}}</ref>), а мексиканська збірна завершила свої виступи на турнірі в 1/4 фіналу. Загалом у футболці збірної відзначився 3-ма голами в 15-ти матчах.

== Кар'єра тренера ==
По завершенні кар'єри гравця працював тренером юнацьких команд [[УНАМ Пумас|«Пумаса»]], а самостійну тренерську діяльність на посаді головного тренера розпочав 1983 року, очоливши [[Молодіжна збірна Мексики з футболу|молодіжну збірну Мексики]], яка виступала на молодіжному чемпіонаті світу в Мексиці. На цьому турнірі команда господарів зіграла одного разу внічию та двічі зазнала поразки, через що припинила боротьбу вже за підсумками групового раунду. Того ж року очолив [[УНАМ Пумас|«Пумас»]], яким керував протягом наступних чотирьох років. Єдиним досягненням Маріо на тренерському містку клубу стало віце-чемпіонство Мексики сезону 1984/85 років, коли його команда по завершенні третього вирішального поєдинку (попередні два завершилися з рахунком 1:1 та 0:8 відповідно) через суперечливі рішення арбітра програла з рахунком 1:3. У 1986 році Веларде працював помічником сербського тренера збірної Мексики [[Бора Милутинович|Бори Милутиновича]] під час [[Чемпіонат світу з футболу 1986|чемпіонату світу в Мексиці]], де його команда вибула в чвертьфіналі.

У 1987 році Маріо Веларде став головним тренером збірної Мексики, яку він очолював у п'ятнадцяти поєдинках, де здобув тринадцять перемог та зазнав двох поразок. На той час збірна грала виключно товариські матчі, оскільки через дискваліфікацію, накладену ФІФА за виступи занадто вікових гравців у молодіжних збірних, вони не могли взяти участь у кваліфікації [[Чемпіонат світу з футболу 1990|чемпіонату світу 1990]] року. У 1989 році на тренерському містку національної команди його замінив Альберто Герра. У 1988 році, ще працюючи в національній збірній, зайняв посаду головного тренера столичного клуб «[[Крус Асуль]]», з яким виграв титул віце-чемпіона Мексики в сезоні 1988/89 років. У вирішальному поєдинку командаМаріо Веларде знову поступилась [[Клуб Америка (Мехіко)|«Америці»]] (2:3 та 2:2). Згодом без особливих досягнень тренував [[Толука (футбольний клуб)|«Толуку»]].

== Особисте життя ==
Дружина — Марія Гвадалупе Гонсалес. У Маріо залишилося троє доньок: Клаудія, Габріела та Монік. помер у віці 57 років через [[Ішемічний інсульт|інсульт]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{NFT player}}
* {{transfermarkt|233385}}
* {{Zerozero profile|26031}}
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/mario-velarde/ Профіль гравця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210208011327/https://www.worldfootball.net/player_summary/mario-velarde/ |date=8 лютого 2021 }} на сайті worldfootball.net
* [https://fmf.mx/#/Detalle-Jugador/4/66 Профіль тренера] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200608112509/https://fmf.mx/#/Detalle-Jugador/4/66 |date=8 червня 2020 }} на офіційному сайті [[Мексиканська федерація футболу|Мексиканської федерації футболу]] {{ref-es}}

{{Склад збірної Мексики на чемпіонаті світу 1962}}
{{Склад збірної Мексики на чемпіонаті світу 1970}}
{{Склад збірної Мексики U20 на чемпіонаті світу 1983|nocat=1}}
{{Тренери збірної Мексики з футболу}}
{{Тренери ФК Крус Асуль}}
{{Тренери ФК Толука}}
{{Тренери ФК УНАМ Пумас}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Веларде, Маріо}}
[[Категорія:Уродженці Мехіко]]
[[Категорія:Мексиканські футболісти]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з футболу 1970]]
[[Категорія:Футболісти «УНАМ Пумас»]]
[[Категорія:Футболісти «Некакси»]]
[[Категорія:Мексиканські футбольні тренери]]
[[Категорія:Тренери ФК «УНАМ Пумас»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Крус Асуль»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Толука»]]
[[Категорія:Тренери збірної Мексики з футболу]]
[[Категорія:Тренери молодіжної збірної Мексики з футболу]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Маріо Веларде Веласкес

Народження: 29 березня 1940

Смерть: 19 серпня 1997 (57 років)

Громадянство: Мексика

Позиція: півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Некакса» · ? · (10)

«Пумас» · ? · (66)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Мексика · 15 · (3)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

Мексика (U-20)

«Пумас»

Мексика

«Крус Асуль»

«Толука»

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Вахим
40°44′19″ пн. ш. 72°3′15″ сх. д. / 40.73861° пн. ш. 72.05417° сх. д.
Вахим (узб. Вахим, Vaxim) — міське селище в Узбекистані, в Шахриханському районі Андижанської області.
Розташоване у Ферганській долині, за 3 км на північ від Шахрихана. Північне передмістя Шахрихана. Через Вахим проходить автошлях Шахрихан—Коштепасарай—Чинабад.
Населення 2,0 тис. мешканців (1990). Статус міського селища з 2009 року.

title: Вахим

wikitext:
{{coord|40|44|19|N|72|3|15|E|scale:15000|display=title}}
'''Вахим''' ({{lang-uz2|Вахим|Vaxim}}) — [[смт|міське селище]] в [[Узбекистан]]і, в [[Шахриханський район|Шахриханському районі]] [[Андижанська область|Андижанської області]].{{Ref-soato-uz}}

Розташоване у [[Ферганська долина|Ферганській долині]], за 3 км на північ від [[Шахрихан]]а. Північне передмістя Шахрихана. Через Вахим проходить автошлях Шахрихан—Коштепасарай—Чинабад.<ref name="map">{{карта|K-43-109}}</ref>

Населення 2,0 тис. мешканців (1990).<ref name="map"/> Статус міського селища з [[2009]] року.<ref name='post-kmru-2009'>{{ПКМ-РУ-68-2009}}</ref>

== Джерела ==
{{reflist}}

{{Населені пункти Андижанської області}}

{{Noimg}}

[[Категорія:Міські селища Андижанської області]]

{{Uzbekistan-geo-stub}}


text:
# Харківці (Лохвицька міська громада)
Харкі́вці —  село в Україні, у Лохвицькій міській громаді Миргородського району Полтавської області. Колишній орган місцевого самоврядування — Харківецька сільська рада.
Населення становить 560 осіб.

## Географія
Село Харківці розташоване на правому березі річки Лохвиця, вище за течією примикає село Безсали, нижче за течією на відстані 3 км розташоване місто Лохвиця, на протилежному березі — село Западинці.

## Історія
Село засноване 1648 року.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Лохвицької міської громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Лохвицького району, село увійшло до складу новоутвореного Миргородського району Полтавської області.

## Економіка
- Молочно-товарна ферма.
- «Ранок», ТОВ.

## Об'єкти соціальної сфери
- Школа І—II ст.
- Клуб.

## Відомі особи
У Харківцях народився український письменник Архип Юхимович Тесленко а також письменник та драматург Олексій Федотович Коломієць.
- 1990 — Яковенко Ліна Василівна, українська письменниця, журналістка.

title: Харківці (Лохвицька міська громада)

wikitext:
{{Otheruses|Харківці}}
{{Село
| назва           = Харківці
| область         = [[Полтавська область]]
| район           = [[Миргородський район]]
| громада         = [[Лохвицька міська громада]]
| код КОАТУУ      = 5322687801
| розташування    = Lokhvickyi.gif
| опис розташування = Харківці на мапі Лохвицького району
| mapx            = 116
| mapy            = 126
| засновано       = {{Дата з віком|1648}}
| населення       = 560
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 1,883
| ref-площа       =
| щільність       = 297,4
| поштовий індекс = 37207
| телефонний код  = 5356
| координати      = {{coord|50|21|5|N|33|10|48|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 21|
| lat_sec         = 5
| lon_deg         = 33|
| lon_min         = 10|
| lon_sec         = 48
| висота          = 113
| ref-висота      =
| водойма         = р. [[Лохвиця (річка)|Лохвиця]]
| адреса          = 37200, Полтавська обл., Миргородський р-н, м. Лохвиця, вул. Перемоги, 19
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Харкі́вці''' —  [[село]] в Україні, у [[Лохвицька міська громада|Лохвицькій міській громаді]] [[Миргородський район|Миргородського району]] [[Полтавська область|Полтавської області]]. Колишній орган місцевого самоврядування — [[Харківецька сільська рада]].

Населення становить 560 осіб.

== Географія ==
Село ''Харківці'' розташоване на правому березі річки [[Лохвиця (річка)|Лохвиця]], вище за течією примикає село [[Безсали]], нижче за течією на відстані 3 км розташоване місто [[Лохвиця]], на протилежному березі — село [[Западинці (Миргородський район)|Западинці]].

== Історія ==
Село засноване [[1648]] року.

12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Лохвицької міської громади<ref>{{cite web|url=https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/721-2020-р#Text|title=Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області|website=Офіційний портал Верховної Ради України|archive-url=https://web.archive.org/web/20211109133518/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/721-2020-р#Text|archive-date=9 листопада 2021|accessdate=3 квітня 2021}}</ref>.

19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації [[Лохвицький район|Лохвицького району]], село увійшло до складу новоутвореного Миргородського району Полтавської області<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Економіка ==
* Молочно-товарна ферма.
* «Ранок», ТОВ.

== Об'єкти соціальної сфери ==
* Школа І—II ст.
* Клуб.

== Відомі особи ==
У Харківцях народився український письменник [[Тесленко Архип Юхимович|Архип Юхимович Тесленко]] а також письменник та драматург [[Коломієць Олексій Федотович|Олексій Федотович Коломієць]].
* 1990 — [[Яковенко Ліна Василівна]], українська письменниця, журналістка.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/poltavskaja/27249 Погода в селі Харківці]

{{Лохвицька міська громада}}
{{Лохвицький район}}

[[Категорія:Села Полтавської області]]
[[Категорія:Населені пункти Миргородського району]]

title: село Харківці

Країна: Україна

Область: Полтавська область

Район: Миргородський район

Тер. громада: Лохвицька міська громада

title: Основні дані

Густота населення: 297,4 осіб/км²

title: Географічні дані

Водойми: р. Лохвиця

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Харківці

title: Мапа

Мапа: Харківці у Вікісховищі


text:
# Майорщина (Бєлгородська область)
Майорщина (рос. Майорщина) — село у Новооскольському районі Бєлгородської області Російської Федерації.
Населення становить 17 осіб. Входить до складу муніципального утворення Новооскольський міський округ.

## Історія
Населений пункт розташований у східній частині української суцільної етнічної території — східній Слобожанщині.
Від 2018 року органом місцевого самоврядування є Новооскольський міський округ.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 31   | ↘17  |

title: Майорщина (Бєлгородська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Майорщина
|назва ін.       = Майорщина
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Бєлгородська область]]
|район           =[[Новооскольський район]]
|міський округ   = [[Новооскольський міський округ]]
|поселення       =
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 17
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Бєлгородська область
}}
'''Майорщина''' ({{lang-ru|Майорщина}}) — [[село]] у [[Новооскольський район|Новооскольському районі]] [[Бєлгородська область|Бєлгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 17 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Новооскольський міський округ]].

== Історія ==

Населений пункт розташований у східній частині української суцільної етнічної території — [[Східна Слобожанщина|східній Слобожанщині]].

Від 2018 року органом місцевого самоврядування є [[Новооскольський міський округ]]<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/446687965 |title=Об объединении всех поселений, входящих в состав муниципального района «Новооскольский район», и наделении вновь образованного муниципального образования статусом городского округа, и о внесении изменений в закон Белгородской области «Об установлении границ муниципальных образований и наделении их статусом городского, сельского поселения, городского округа, муниципального района» |accessdate=9 квітня 2021 |archive-date=28 жовтня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201028163753/http://docs.cntd.ru/document/446687965 }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Майорщина (Белгородская область) }}

{{Населення РФ | Майорщина (Белгородская область) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Новооскольський район}}
{{Belgorod-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Новооскольського району]]
[[Категорія:Села Бєлгородської області]]

title: село Майорщина

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Бєлгородська область

Муніципальний район: Новооскольський район

Міський округ: Новооскольський міський округ

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Майорщина · Майорщина


text:
# Борисфен (футбольний клуб)
«Борисфе́н» — український футбольний клуб з міста Борисполя Київської області.

## Історія
Колишні назви:
- 1993: «Нива-Борисфен» (Миронівка)
- 1993: «Борисфен»[1]
- 1994: ФК «Бориспіль»[1]
- 1994: «Борисфен»[2]
- 1995—1996: «ЦСКА-Борисфен»
- 1996—2007: «Борисфен»

Команду засновано у лютому 1993 року. Навесні 1993 року «Нива» (Миронівка) і «Борисфен» (Бориспіль) об'єднуються в команду «Нива-Борисфен»[джерело?]. По закінченню сезону 1992/1993 «Нива-Борисфен» залишилася у перехідній лізі, а її місце у другій лізі зайняв «Борисфен». Після першого кола чемпіонату 1993/1994 команда змінила назву на ФК «Бориспіль». У середині сезону 1994/95 років на базі бориспільської команди за участі міністерства оборони і комерційних структур створюється клуб «ЦСКА-Борисфен» (Бориспіль).
На початку сезону 1995/96 років «ЦСКА-Борисфен» переїжджає до Києва. У 1996/97 роках відбувається розлад у середині клубу «ЦСКА-Борисфен», армійці хочуть власний клуб вищої ліги. Клуб перейменовують на ЦСКА.
1997 року — відродження «Борисфена» у другій лізі (у сезоні 1996/1997 Борисфен виступав в аматорських турнірах). Клуб три сезони виступав в другій лізі, а потім почалося піднесення. Наступні три сезони (2000/01, 2001/02, 2002/03) клуб виступав в першій лізі. І нарешті аванс до вищої ліги. Два сезони (2003/04 і 2004/05) клуб провів у вищій лізі. Потім настало погіршення фінансової ситуації у клубі. Сезони 2005/06, 2006/07 клуб виступав у першій лізі. В останньому сезоні команда «Борисфен» (Бориспіль) знялася зі змагань після 21-го туру і позбавлена 6 турнірних очок згідно з рішенням Бюро ПФЛ від 06.02.2007; у матчах, що залишалися, їй зараховано технічні поразки.

title: Борисфен (футбольний клуб)

wikitext:
{{Футбольний клуб
| назва клубу = «Борисфен»
| емблема = Емблема ФК Борисфен.gif
| розмір емблеми = 150px
| повна назва = ФК «Борисфен» Бориспіль
| країна = [[Україна]]
| місто = [[Бориспіль]]
| рік заснування = [[1993]]
| стадіон = [[Колос (стадіон, Бориспіль)|«Колос»]]
| вміщує =
| президент =
| головний тренер =
| ліга = [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Перша ліга чемпіонату України]]
| сезон = 2006—07
| місце = 19-е місце
| візерунок_лр1 =
| візерунок1 =
| візерунок_пр1 =
| лівий_рукав1 = 0080FF
| футболка1 = 0080FF
| правий_рукав1 = 0080FF
| гетри1 = 000000
| труси1 = 000000
| візерунок_лр2 =
| візерунок2 =
| візерунок_пр2 =
| лівий_рукав2 = f9ebf9
| футболка2 = f9ebf9
| правий_рукав2 = f9ebf9
| гетри2 = f9ebf9
| труси2 = f9ebf9
| рік розформування = [[2007]]
}}
{{Otheruses|Борисфен (значення)}}

'''«Борисфе́н»''' — [[Україна|український]] [[футбольний клуб]] з міста [[Бориспіль|Борисполя]] [[Київська область|Київської області]].

== Історія ==
Колишні назви:
* [[1993]]: «Нива-Борисфен» (Миронівка)
* [[1993]]: «Борисфен»<ref name="cu93-94">{{Cite web |url=http://ukranianfootball.narod.ru/1994/1993_94_vt.html |title=Архівована копія |accessdate=11 липня 2008 |archive-date=16 січня 2007 |archive-url=https://web.archive.org/web/20070116112641/http://ukranianfootball.narod.ru/1994/1993_94_vt.html }}</ref>
* [[1994]]: ФК «Бориспіль»<ref name="cu93-94"/>
* [[1994]]: «Борисфен»<ref name="cu-94-95">{{Cite web |url=http://ukranianfootball.narod.ru/1995/1994_95_p.html |title=Архівована копія |accessdate=11 липня 2008 |archive-date=30 червня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170630183844/http://ukranianfootball.narod.ru/1995/1994_95_p.html }}</ref>
* [[1995]]—[[1996]]: «ЦСКА-Борисфен»
* [[1996]]—[[2007]]: «Борисфен»

Команду засновано у [[лютий|лютому]] [[1993]] року. Навесні [[1993]] року [[Нива-Космос|«Нива» (Миронівка)]] і '''«Борисфен» (Бориспіль)''' об'єднуються в команду '''«Нива-Борисфен»'''{{Fact}}. По закінченню сезону 1992/1993 «Нива-Борисфен» залишилася у перехідній лізі, а її місце у другій лізі зайняв «Борисфен»<ref>{{Cite web |url=http://ukranianfootball.narod.ru/1993/1992_93_px.html |title=Архівована копія |accessdate=11 липня 2008 |archive-date=31 грудня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131231131525/http://ukranianfootball.narod.ru/1993/1992_93_px.html }}</ref>. Після першого кола чемпіонату 1993/1994 команда змінила назву на '''ФК «Бориспіль»'''<ref name="cu93-94"/>. У середині сезону [[Чемпіонат України з футболу 1994—1995|1994/95]] років на базі бориспільської команди за участі міністерства оборони і комерційних структур створюється клуб [[ЦСКА-Борисфен|«ЦСКА-Борисфен» (Бориспіль)]].

На початку сезону [[Чемпіонат України з футболу 1995—1996|1995/96]] років «ЦСКА-Борисфен» переїжджає до Києва. У [[Чемпіонат України з футболу 1996—1997|1996/97]] роках відбувається розлад у середині клубу «ЦСКА-Борисфен», армійці хочуть власний клуб вищої ліги. Клуб перейменовують на '''ЦСКА'''.

[[1997]] року — відродження «Борисфена» у другій лізі (у сезоні 1996/1997 Борисфен виступав в аматорських турнірах). Клуб три сезони виступав в другій лізі, а потім почалося піднесення. Наступні три сезони (2000/01, 2001/02, 2002/03) клуб виступав в першій лізі. І нарешті аванс до вищої ліги. Два сезони ([[Чемпіонат України з футболу 2003—2004|2003/04]] і [[Чемпіонат України з футболу 2004—2005|2004/05]]) клуб провів у вищій лізі. Потім настало погіршення фінансової ситуації у клубі. Сезони 2005/06, 2006/07 клуб виступав у першій лізі. В останньому сезоні команда «Борисфен» (Бориспіль) знялася зі змагань після 21-го туру і позбавлена 6 турнірних очок згідно з рішенням Бюро ПФЛ від 06.02.2007; у матчах, що залишалися, їй зараховано технічні поразки.

== Посилання ==
* [http://www.kopanyi-myach.info/index.aspx?page=ua_clubvis&nc=16 Історія клубу на сайті ''Літопис українського футболу''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140420012753/http://www.kopanyi-myach.info/index.aspx?page=ua_clubvis&nc=16 |date=20 квітня 2014 }}

== Джерела ==
{{примітки}}

{{Тренери ФК Борисфен}}
{{FC-stub}}

[[Категорія:Футбольні клуби Борисполя]]
[[Категорія:Футбольні клуби, засновані 1993]]
[[Категорія:Засновані в Київській області 1993]]
[[Категорія:1993 в українському спорті]]
[[Категорія:Футбольні клуби, розформовані 2007]]
[[Категорія:Зникли в Україні 2007]]
[[Категорія:2007 в українському спорті]]

title: «Борисфен»

Повна назва: ФК «Борисфен» Бориспіль

Населений пункт: Бориспіль, Україна

Стадіон: «Колос»

Ліга: Перша ліга чемпіонату України

19-е місце

Домашня: Виїзна


text:
# Лугож
Луго́ж (рум. Lugoj) — місто на заході Румунії, у Банаті, у повіті Тіміш. 46 тис. мешканців (2004). Розташоване на обох берегах річки Тіміш. Центр Лугозької єпархії Румунської греко-католицької церкви.

## Історія
Історично Лугож був фортецею. У 1849 році він слугував останнім притулком членів Угорського революційного уряду. Тут переховувався Лайош Кошут та кілька інших лідерів угорської революції перед еміграцією до Османської імперії.

## Господарство
Залізничний вузол. Текстильна (бавовняна, шовкова), харчова (борошномельна, молочна), шкіряно-взуттєва промисловість.

## Відомі мешканці міста
- Бела Лугоші — американський актор Бела Блашко, виконавець ролі Дракули, народився у Лугожі и узяв собі псевдонім на його честь[2].
- Дьордь Куртаг — композитор.
- Лавінія Мілошовіч — гімнастка.
- Август Каніц — ботанік.
- Йозеф Позіпаль — чемпіон світу з футболу 1954

title: Лугож

wikitext:
{{Місто
 | країна              = {{ROM}}
 | назва               = Лугож
 | місцева_назва       = {{lang-ro|Lugoj}}
 | зображення          = Primaria Lugoj.jpg
 | зображення_підпис   = Міська ратуша
 | прапор              = Lugoj in Romania.png
 | прапор_підпис       =
 | герб                = Coa Romania Town Lugos History 2.svg
 | герб_підпис         =
 | регіон              = [[Тіміш (повіт)|Тіміш]]
 | розташування        = Lugoj Timis.png
 | розташування_розмір = 200px
 | засноване           =
 | статус              =
 | магдебурзьке право  =
 | населення           = 46 189 тис. осіб ([[2004]])
 | густота             =
 | катойконім          =
 | агломерація         =
 | площа               = 88,05
 | висота над рівнем моря=
 | поштові індекси     =
 | код країни          = 402
 | код міста           =
 | координати          ={{coord|45|41|N|21|54|E|}}
 | поділ міста         =
 | міста-побратими     = [[Сексард]]
[[Орлеан]]
Єна
[[Ассос]]
[[Ніспорени]]
[[Вршац]]
[[Монополі]]
 | день міста          =
 | адреса              =
 | вебсторінка         = http://www.primarialugoj.ro/
 | мер                 = Francisc Boldea
 }}

'''Луго́ж''' ({{Lang-ro|Lugoj}}) — місто на заході [[Румунія|Румунії]], у [[Банат]]і, у повіті [[Тіміш (повіт)|Тіміш]]. 46 тис. мешканців (2004). Розташоване на обох берегах річки [[Тіміш (річка)|Тіміш]]. Центр [[Єпархія Лугожа|Лугозької єпархії]] [[Румунська греко-католицька церква|Румунської греко-католицької церкви]].

== Історія ==
Історично Лугож був фортецею. У [[1849]] році він слугував останнім притулком членів Угорського революційного уряду. Тут переховувався [[Лайош Кошут]] та кілька інших лідерів угорської революції перед еміграцією до [[Османська імперія|Османської імперії]].

== Господарство ==

Залізничний вузол. Текстильна (бавовняна, шовкова), харчова (борошномельна, молочна), шкіряно-взуттєва промисловість.

== Відомі мешканці міста ==
*[[Бела Лугоші]] — американський актор Бела Блашко, виконавець ролі [[Дракула|Дракули]], народився у Лугожі и узяв собі псевдонім на його честь<ref>{{Cite web |url=http://www.lugojul.ro/ |title=Архівована копія |accessdate=13 листопада 2008 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20120419184613/http://www.lugojul.ro/ |archivedate=19 квітня 2012 |deadurl=yes }}</ref>.
*[[Дьордь Куртаг]] — композитор.
* [[Лавінія Мілошовіч]] — гімнастка.
* [[Август Каніц]] — ботанік.
*[[Йозеф Позіпаль]] — чемпіон світу з футболу 1954

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{commons|Category:Lugoj}}

{{Міста Тімішу}}
{{Населені пункти над Тимішом}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Міста Румунії]]
[[Категорія:Банат]]
[[Категорія:Лугож| ]]

title: — сусідні нас. пункти

Герб: Прапор

герб: прапор

Країна: Румунія

Регіон: Тіміш

Адмінцентр: Lugojd

Столиця для: Lugos Districtd (Яраш, колишня адміністративно-територіальна одиниця)

Географічна зона: Банат

Міста-побратими: Сексард · Орлеан · Єна · Ассос · Ніспорени · Вршац · Монополі

Часовий пояс: UTC+2 і UTC+3

mayor of Lugojd: Francisc Boldea


text:
# Брожець (Опольське воєводство)
Брожець (пол. Brożec, нім. Broschütz) — село в Польщі, у гміні Вальце Крапковицького повіту Опольського воєводства.
Населення — 850 осіб (2011).

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 406     | 68                 | 286              | 52                   |
| Жінки    | 444     | 72                 | 269              | 103                  |
| Разом    | 850     | 140                | 555              | 155                  |

title: Брожець (Опольське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Брожець
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Brożec}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = 2011-06 Brożec 03.jpg
|опис зображення    =  <!--Kościół pw. Wszystkich Świętych-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Опольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Крапковицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Вальце (гміна){{!}}Вальце
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 850
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 77
|поштовий індекс        = 47-341
|автомобільний код      = OKR
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0504500
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Брожець}}

'''Брожець''' ({{lang-pl|Brożec}}, {{lang-de|Broschütz}}) — село в Польщі, у [[Вальце (гміна)|гміні Вальце]] [[Крапковицький повіт|Крапковицького повіту]] [[Опольське воєводство|Опольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:850}} {{МНОЖИНА:850|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=406 |ЧолПре=68 |ЧолПрац=286 |ЧолПост=52
|Жін=444 |ЖінПре=72 |ЖінПрац=269 |ЖінПост=103
|Разом=850 |РазомПре=140 |РазомПрац=555 |РазомПост=155
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Brożec (województwo opolskie)}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Вальце}}

[[Категорія:Села Крапковицького повіту]]

title: Країна

Воєводство: Опольське воєводство

Повіт: Крапковицький повіт

Гміна: Вальце

Автомобільний код: OKR

OSM: ↑2811293 ·R (Ґміна Вальце, Прудницький повіт)


text:
# NanoSail-D2
NanoSail-D2 — перший сонячний нановітрильник НАСА, що розгорнув своє вітрило 20 січня 2011 року на висоті близько 650 км над поверхнею Землі. Наразі NanoSail-D2 є першим і поки що єдиним космічним вітрильником НАСА, що розгорнув своє вітрило у ближньому космосі й здійснює орбітальний рух навколо Землі.

## Характеристики експерименту
У розгорнутому стані площа вітрильника сягає 10 м². Його виготовлено з тонкої полімерної плівки, товщиною 3 мікрони, що здатна ефективно відбивати сонячне проміння.
Зважаючи на тиск світла вітрильник з достатньою площею вітрила здатен розвинути певний момент руху й подолавши силу земного притягання, збільшити висоту своєї орбіти або й вирватися в міжпланетний простір Сонячної системи. Наразі експеримент NanoSail-D2 заплановано так, що вітрильник має впродовж 70-120 діб увійти у земну атмосферу і згоріти у вигляді метеора.
Сам вітрильник буде легше спостерігати перед тим як атмосфера стабілізує його обертальні рухи. Для того щоб підтримати цікавість населення до цього явища й заохотити спостереження вітрила, НАСА та Spaceweather.com оголосили конкурс на найкращу фотографію вітрильника, поки він ще перебуває на навколоземній орбіті, із першою премією в 500$ США.

## Історія запуску
NanoSail-D2 було запущено на навколоземну орбіту як складову експерименту в рамках запуску супутника FASTSAT (англ. Fast, Affordable, Science and Technology SATellite - перший помірно-кошторисний науково-технологічний супутник) у листопаді 2010 року. Окрім запуску NanoSail-D2 супутник FASTSAT здійснював на борту ще п'ять інших експериментів.
Проте пружина, яка мала викинути нановітрильник у відкритий космос з його упаковки на борту супутника FASTSAT, не спрацювала й з листопада 2010 року вітрильник продовжував перебувати на борту материнського супутника у згорнутому стані. Група інженерів та науковців, відповідальних за запуск вітрильника, майже втратила надію на успіх експерименту, коли 17 січня 2011 року пружина раптово спрацювала й 20 січня 2011 року о 10:00 EST NanoSail-D2 нарешті розгорнув своє сонячне вітрило на навколоземній орбіті, на висоті приблизно 650 км над поверхнею Землі. Інженери все ще вивчають можливі причини, що допомогли розгорнути вітрило.

title: NanoSail-D2

wikitext:
{{Космічний апарат
| Назва                  = NanoSail-D2
| Зображення             = [[File:NanoSail-D in orbit (artist depiction).jpg|250px]]
| Опис                   = Художнє зображення NanoSail-D2 на навколоземній орбіті.

| Організація           = [[НАСА]]
| Головні виготівники    =
| Платформа             = [[Супутник-куб|3U супутник-куб]]
| Тип місії              = Технологія
| Дата запуску           = 20 листопада 2010<br/>01:25 UTC
| Ракетоносій            = [[Minotaur IV]]/[[Hydrazine Auxiliary Propulsion System|HAPS]]
| Місце запуску            = [[Kodiak Launch Complex|Kodiak]] [[Kodiak Launch Complex Launch Pad 1|LP-1]]

| Затухання орбіти       = ~110 [[доба|діб]]
| Маса                   = 4<ref name="gsp">{{cite web|url=http://space.skyrocket.de/doc_sdat/nanosail-d.htm|title=NanoSail D|last=Krebs|first=Gunter|work=Gunter's Space Page|accessdate=2011-04-06|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I2v2PaTF?url=http://space.skyrocket.de/doc_sdat/nanosail-d.htm|archivedate=2013-07-12|deadurl=no}}</ref>

| Orbit_regime           = [[Низька навколоземна орбіта]]<ref>{{cite web|title=NanoSail-D - Orbit Data|url=http://www.heavens-above.com/orbit.aspx?satid=90027|publisher=Heavens Above}}{{Недоступне посилання|date=лютий 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>
| Нахил орбіти           =  71°,9761
| Апоцентр               = 623 км
| Перицентр              = 654 км
| Велика піввісь         = 7014,59 км
| Ексцентриситет         =  0,0021431
| Висота орбіти          = в середньому 638 км
| Орбітальний період     =  97,45 [[хвилина|хвилин]]
| Довгота                =
| Repeat_Interval        =
| Обертів за добу        = 14,77
| Repetitivity           =
| orbit_swath            =
| orbit_crossing         =
}}

'''NanoSail-D2''' — перший [[Сонце|сонячний]] [[нановітрильник]] [[НАСА]], що розгорнув своє [[вітрило]] [[20 січня]] 2011 року на висоті близько 650 км над поверхнею [[Земля|Землі]]<ref>[http://science.nasa.gov/science-news/science-at-nasa/2011/24jan_solarsail/ Приголомшливе видовище сонячного вітрила] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110129020459/http://science.nasa.gov/science-news/science-at-nasa/2011/24jan_solarsail/ |date=29 січня 2011 }} (англ.)</ref>. Наразі NanoSail-D2 є першим і поки що єдиним космічним вітрильником [[НАСА]], що розгорнув своє [[вітрило]] у [[ближній космос|ближньому космосі]] й здійснює орбітальний рух навколо Землі.

==Характеристики експерименту==

У розгорнутому стані площа вітрильника сягає 10 м². Його виготовлено з тонкої [[полімер]]ної плівки, товщиною 3 [[мікрон]]и<ref>{{cite web|url=http://www.crestnrp.org/nanosail/|title=NanoSail-D: Mission Overview|deadurl=yes|accessdate=6 квітня 2011|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110123015247/http://www.crestnrp.org/nanosail/|archivedate=23 січня 2011}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110123015247/http://www.crestnrp.org/nanosail/ |date=2011-01-23 }}</ref>, що здатна ефективно відбивати сонячне проміння.

Зважаючи на [[тиск світла]] вітрильник з достатньою площею вітрила здатен розвинути певний [[момент імпульсу|момент руху]] й подолавши силу [[Гравітаційне поле Землі|земного притягання]], збільшити висоту своєї орбіти або й вирватися в міжпланетний простір [[Сонячна система|Сонячної системи]]. Наразі експеримент NanoSail-D2 заплановано так, що вітрильник має впродовж 70-120 [[доба|діб]] увійти у [[Земна атмосфера|земну атмосферу]] і згоріти у вигляді [[метеор]]а.

Сам вітрильник буде легше спостерігати перед тим як атмосфера стабілізує його обертальні рухи<ref name=mission>{{cite web|title=NASA's First Solar Sail NanoSail-D Deploys in Low-Earth Orbit|url=http://www.nasa.gov/mission_pages/smallsats/11-010.html|accessdate=2011-01-29|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I2v3IpIM?url=http://www.nasa.gov/mission_pages/smallsats/11-010.html|archivedate=2013-07-12|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130406095503/http://www.nasa.gov/mission_pages/smallsats/11-010.html |date=2013-04-06 }}</ref>. Для того щоб підтримати цікавість населення до цього явища й заохотити спостереження вітрила, НАСА та Spaceweather.com оголосили конкурс на найкращу [[фотографія|фотографію]] вітрильника, поки він ще перебуває на навколоземній орбіті, із першою премією в 500$ [[Сполучені Штати Америки|США]]<ref>{{cite web|title=NanoSail D: photo contest|url=http://www.nanosail.org/|accessdate=2011-01-29|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I2v4CQjr?url=http://www.nanosail.org/|archivedate=2013-07-12|deadurl=no}}</ref>.

==Історія запуску==

NanoSail-D2 було запущено на навколоземну орбіту як складову експерименту в рамках запуску супутника [[FASTSAT]] ({{lang-en|Fast, Affordable, Science and Technology SATellite}} - перший помірно-кошторисний науково-технологічний супутник) у [[листопад]]і 2010 року. Окрім запуску NanoSail-D2 супутник FASTSAT здійснював на борту ще п'ять інших експериментів.

Проте [[пружина]], яка мала викинути нановітрильник у відкритий космос з його упаковки на борту супутника FASTSAT, не спрацювала й з листопада 2010 року вітрильник продовжував перебувати на борту материнського супутника у згорнутому стані. Група [[інженер]]ів та [[науковець|науковців]], відповідальних за запуск вітрильника, майже втратила надію на успіх експерименту, коли 17 січня 2011 року пружина раптово спрацювала й 20 січня 2011 року о 10:00 [[EST]]<ref name="mission" /> NanoSail-D2 нарешті розгорнув своє сонячне вітрило на навколоземній орбіті, на висоті приблизно 650 км над поверхнею [[Земля|Землі]]. Інженери все ще вивчають можливі причини, що допомогли розгорнути вітрило.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/smallsats/nanosaild.html Вебсторінка про HNanoSail-D2 на сайті НАСА] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080707022615/http://www.nasa.gov/mission_pages/smallsats/nanosaild.html |date=7 липня 2008 }} {{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20110720042302/http://nanosaild.engr.scu.edu/dashboard.htm NanoSail-D dashboard] {{ref-en}}

[[Категорія:Штучні супутники]]

title: Основні параметри

Організація: НАСА

Дата запуску: 20 листопада 2010 · 01:25 UTC

title: Технічні параметри

Платформа: 3U супутник-куб

title: Орбітальні дані

Висота орбіти: в середньому 638 км