text:
# Brunette (співачка)
Елен Єремян (вірм. Էլեն Երեմյան, нар. 27 травня 2001, Єреван, Вірменія), більш відома за псевдонімом Brunette — вірменська співачка та авторка пісень. Вона представляла Вірменію на пісенному конкурсі Євробачення 2023 в Ліверпулі з піснею «Future Lover», де отримала 122 бали та посіла 14 місце.

## Кар'єра
Brunette співає із чотирьох років і пише музику з п'ятнадцяти.
Співачка випустила свій дебютний сингл «Love the Way Feel» у віці 18 років у співпраці з Nvak Foundation у вересні 2019 року. Brunette також є учасницею жіночого гурту En aghjiknery (укр. Ті дівчата), який відомий синглом 2022 року «Menq». У 2022 році Brunette випустила сингли «Gisher», «Smoke Break» та «Bac kapuyt achqerd»; останній став вірусним у соціальних мережах.
1 лютого 2023 було оголошено, що Brunette була обрана для представництва Вірменії на Євробаченні 2023. Її пісня для конкурсу Future Lover була випущена 15 березня 2023 року.

## Дискографія

### Сингли
| Заголовок               | Рік  | Альбом               |
| ----------------------- | ---- | -------------------- |
| «Love the Way You Feel» | 2019 | Сингли поза альбомом |
| «Gisher»                | 2022 | Сингли поза альбомом |
| «Smoke Break»           | 2022 | Сингли поза альбомом |
| «Bac kapuyt achqerd»    | 2022 | Сингли поза альбомом |
| «Future Lover»          | 2023 | Сингли поза альбомом |
| «Dimak»                 | 2023 | Сингли поза альбомом |

title: Brunette (співачка)

wikitext:
{{Музикант
| ім'я                 = Brunette
| Оригінал імені       = {{lang-hy|Էլեն Երեմյան}}
| Повне_ім'я           = Елен Єремян
| Дата народження      = 27.05.2001
| Місце народження     = [[Єреван]], [[Вірменія]]
| Роки                 = 2019-т.ч.
| Країна               = {{ARM}}
| Професії             = [[Співачка]], [[авторка пісень]]
| Жанр                 = [[Поп-музика|поп]]
| Псевдоніми           = Brunette
| Колективи            = Project 12
}}

'''Елен Єремян''' ({{lang-hy|Էլեն Երեմյան}}, {{нар|1}} [[27 травня]] [[2001]], [[Єреван]], [[Вірменія]]), більш відома за псевдонімом '''Brunette''' — вірменська [[співачка]] та [[авторка пісень]]. Вона представляла [[Вірменія на пісенному конкурсі Євробачення|Вірменію]] на пісенному конкурсі [[Євробачення 2023]] в [[Ліверпуль|Ліверпулі]] з піснею «Future Lover», де отримала 122 бали та посіла 14 місце<ref>{{Cite web|title=Grand Final of Liverpool 2023 - Eurovision Song Contest|url=https://eurovision.tv/event/liverpool-2023/grand-final|website=eurovision.tv|accessdate=2023-05-14}}</ref>.

== Кар'єра ==
[[Файл:Eurovision 2023 - Jury Final - Armenia - Brunette (02).jpg|ліворуч|міні|200x200пкс|{{Center|Brunette на сцені Євробачення 2023}}]]
Brunette співає із чотирьох років і пише музику з п'ятнадцяти<ref>{{Cite web|url=https://eurovoxx.tv/brunette-will-represent-armenia-at-eurovision-2023/|title=Big news from Armenia: Brunette was chosen to represent her home country at the Eurovision Song Contest 2023 in Liverpool|website=eurovoxx.tv}}</ref>.

Співачка випустила свій дебютний сингл «Love the Way Feel»<ref>{{Cite web|url=https://www.onestowatch.com/en/blog/armenian-pop-singer-brunette-releases-love-the|title=Armenian Pop Singer Brunette Releases 'Love the Way You Feel' in Support of Non-Profit Nvak|website=onestowatch.com}}</ref> у віці 18 років у співпраці з Nvak Foundation у вересні 2019 року<ref name="Eurovision">{{Cite web|url=https://eurovision.tv/story/armenia-pick-brunette-eurovision|title=Armenia pick Brunette for Eurovision|website=eurovision.tv|date=1 лютого 2023|accessdate=6 лютого 2023}}</ref>. Brunette також є учасницею жіночого гурту En aghjiknery ({{lang-uk|Ті дівчата}}), який відомий синглом 2022 року «Menq». У 2022 році Brunette випустила сингли «Gisher», «Smoke Break» та «Bac kapuyt achqerd»; останній став вірусним у соціальних мережах<ref>{{Cite web|url=https://www.tert.am/life/am/news/2023/02/02/brunette/85713|title=Ո՞վ է Բրյունետը և ինչո՞ւ ընտրվեց «Եվրատեսիլ 2023»-ին Հայաստանի պատվիրակ|website=tert.am|date=2 лютого 2023|accessdate=21 лютого 2023|archive-date=2023-02-05|archive-url=https://web.archive.org/web/20230205175632/https://www.tert.am/life/am/news/2023/02/02/brunette/85713}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20230205175632/https://www.tert.am/life/am/news/2023/02/02/brunette/85713 |date=2023-02-05 }}</ref>.

1 лютого 2023 було оголошено, що Brunette була обрана для представництва Вірменії на Євробаченні 2023<ref name="Eurovision"/>. Її пісня для конкурсу Future Lover була випущена 15 березня 2023 року<ref>{{Cite web|language=en|url=https://eurovision.tv/story/armenia-brunette-reveals-her-future-lover|title=Armenia: Brunette reveals her 'Future Lover'|website=eurovision.tv|date=2023-03-15|accessdate=2023-03-18}}</ref>.

== Дискографія ==

=== Сингли ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
|+Список синглів як провідний виконавець із зазначенням року випуску та назви альбому
! scope="col" | Заголовок
! scope="col" | Рік
! scope="col" | Альбом
|-
! scope="row" | «Love the Way You Feel»
| 2019
| rowspan="6"  {{Non-album singles}}
|-
! scope="row" | «Gisher»
| rowspan="3" | 2022
|-
! scope="row" | «Smoke Break»
|-
! scope="row" | «Bac kapuyt achqerd»
|-
! scope="row" | «Future Lover»
| rowspan="2" | 2023
|-
! scope="row" | «Dimak»
|}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
{{Вірменія на пісенному конкурсі Євробачення}}
{{Євробачення 2023}}
{{нк}}
[[Категорія:Вірменські музиканти]]
[[Категорія:Представники Вірменії на Євробаченні]]
[[Категорія:Учасники Євробачення 2023]]
[[Категорія:Уродженці Єревана]]

title: Основна інформація

Повне ім'я: Елен Єремян

Дата народження: 27 травня 2001 (23 роки)

Місце народження: Єреван, Вірменія

Громадянство: Вірменія

Професії: Співачка, авторка пісень

Жанр: поп

Magnum opus: Future Loverd

Псевдоніми: Brunette

Колективи: Project 12


text:
# Бородашкино (Тверська область)
Бородашкино (рос. Бородашкино) — присілок в Торопецькому районі Тверської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Василевське сільське поселення.

## Історія
Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Василевське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 0    |

wikiname: ukwiki

title: Бородашкино (Тверська область)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Бородашкино
|назва ін.       = Бородашкино
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Тверська область]]
|район           = [[Торопецький район]]
|міський округ   =
|поселення       = {{li|Василевське сільське поселення (Торопецький район)|Василевське сільське поселення|Q4104332}}
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Тверська область
}}
'''Бородашкино''' ({{lang-ru|Бородашкино}}) — [[присілок]] в [[Торопецький район|Торопецькому районі]] [[Тверська область|Тверської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення {{li|Василевське сільське поселення (Торопецький район)|Василевське сільське поселення|Q4104332}}.

== Історія ==

Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Василевське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/936008859 |title=Закон от 28 февраля 2005 года № 50-ЗО «Об установлении границ муниципальных образований, входящих в состав территории муниципального образования Тверской области «Торопецкий район», и наделении их статусом городского, сельского поселения» |access-date=2019-09-25 |archive-date=2019-09-25 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190925091136/http://docs.cntd.ru/document/936008859 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Бородашкино (Тверская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Торопецький район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Торопецького району]]

title: присілок Бородашкино

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Тверська область

Муніципальний район: Торопецький район

Поселення: Василевське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Бородашкино · Бородашкино


text:
# Полканово
Полканово (рос. Полканово) — село Кяхтинського району, Бурятії Росії. Входить до складу Зарянського сільського поселення.
Населення — 146 осіб (2010 рік).

title: Полканово

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 |тип                   =село
 |тип_род               =
 |назва                 =Полканово
 |назва ін.             ={{lang-ru|Полканово}}
 |прапор                =
 |опис прапор           =
 |герб                  =
 |опис герба            =
 |розташування          =
 |опис розташування     =
 |зображення            =
 |зображення_розмір     =
 |зображення_підпис     =
 | mapx                 =
 | mapy                 =
 |суб'єкт РФ            =[[Бурятія]]
 |район                 =[[Кяхтинський район]]
 |міський округ         =
 |поселення             =[[Зарянське сільське поселення]]
 |рада                  =
 |код ЗКАТУ             = 81233820002<ref>[http://www.ocato.ru/okato.php?code=81233820002 Код ЗКАТУ для населених пунктів Кяхтинського району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151222145058/http://www.ocato.ru/okato.php?code=81233820002 |date=2015-12-22 }}{{ref-ru}}</ref>
 |засноване             =
 |перша згадка          =
 |завойоване            =
 |статус                =
 |поділ                 =
 |населення             =146 осіб ([[2010]] рік)
 |площа                 =
 |ref-площа             =
 |густота               =
 |поштові індекси       = 671833
 |телефонний код        =
 |координати            =
 | lat_dir=N | lat_deg= 50 | lat_min= 18 | lat_sec= 37
 | lon_dir=E | lon_deg= 107 | lon_min= 2 | lon_sec= 11
 |часовий пояс          =[[UTC+8]]
 |висота                =
 |водойма               =
 |станція               =
 |відстань              =
 |залізниця р           =
 |автошлях р            =
 |фізична р             =
 |залізниця о           =
 |автошлях о            =
 |фізична о             =
 |залізниця с           =
 |автошлях с            =
 |фізична с             =
 |схема                 =
 |міста-побратими       =
 |день міста            =
 |катойконіми           =
 |адреса                =
 |вебсторінка           =
 |голова                =
 |ремарки               =
 |карта розташування1   =Росія Бурятія
}}

'''Полканово''' ({{lang-ru|Полканово}}) — [[село]] [[Кяхтинський район|Кяхтинського району]], [[Бурятія|Бурятії]] [[Росія|Росії]]. Входить до складу [[Зарянське сільське поселення|Зарянського сільського поселення]].
Населення — 146 осіб ([[2010]] рік).

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Кяхтинський район}}

{{Buryat-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія|Азія}}

[[Категорія:Села Бурятії]]

[[Категорія:Населені пункти Кяхтинського району]]

title: село Полканово

Суб'єкт Російської Федерації: Бурятія

Муніципальний район: Кяхтинський район

Поселення: Зарянське сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Полканово · Полканово


text:
# SOCOM 4
SOCOM 4: U.S. Navy SEALs (в Європі розповсюджується під назвою SOCOM: Special Forces, в країнах СНД — SOCOM: Спецназ) — відеогра 2011 року випуску, тактичний шутер від третьої особи, розробки студії Zipper Interactive та виданий компанією Sony ексклюзивно для ігрової приставки PlayStation 3. Дистриб'ютор на території України — компанія GameStop.

## Сюжет
'SOCOM 4: U.S. Navy SEALs' є сиквелом SOCOM: U.S. Navy SEALs Fireteam Bravo 2 та SOCOM: U.S. Navy SEALs Combined Assault. Гра розповідає про уявний  конфлікт між спецпідрозділами миротворців НАТО та бандитсько-терористичними угрупуваннями місцевих повстанців, що називають себе Нага. Місце дії — Південно-Східна Азія.

## Ігровий процес

### Багатокористувацька гра
Одна з головних складових SOCOM 4 – різноманітний набір багатокористувацьких активностей. Гравці можуть грати як один проти одного, так і разом проти комп'ютерних супротивників.
SOCOM 4 немає кімнат очікування (лобі). Замість них діє система «Швидкого Матчу» (Quick Match system) – гра сама знайде найпідходящу активну ігрову сесію, до якої під'єднує гравця у багатокористувацькій грі.

### Режими гри
На відміну від попередніх ігор серії SOCOM, у SOCOM 4 немає класичних режимів Breach, Demolition, Escort, Extraction, Control та Convoy – замість них гравцям запропоновані абсолютно нові: Last Defense, Uplink, Bomb Squad, Suppression, Sniper Alley (Custom), Last Defense Run ‘n Gun (Custom) та Community Day Classic (Custom).

## Оцінки
| Агрегатор  | Оцінка             |
| ---------- | ------------------ |
| Metacritic | 67/100 (64 огляди) |

| Видання       | Оцінка  |
| ------------- | ------- |
| 1Up.com       | B       |
| Eurogamer     | 6/10    |
| G4            | 4/5     |
| Game Informer | 7.75/10 |
| GameSpot      | 7.5/10  |
| IGN           | 7.0/10  |

SOCOM 4: U.S. Navy SEALS була сприйнято досить стримано ігровою пресою – її середній бал згідно з агрегатором оцінок, сайтом Metacritic, становить всього 67%.
SOCOM 4 вийшла в період між 19 та 21 квітня 2011 року, коли мережа PlayStation Network була на профілактиці у зв'язку з хакерською атакою. Онлайновий режим запрацював лише 14 травня 2011 року, коли PlayStation Network знову зафункціонувала у штатному режимі.

title: SOCOM 4

wikitext:
{{Картка гри
 | назва               = SOCOM 4: U.S. Navy SEALs
 | зображення          = SOCOM SF PS3 Inlay ENG.JPG
 | розмір              = 256px
 | розробник           = [[Zipper Interactive]]
 | видавець            = [[Sony Computer Entertainment]]
 | поширювач           = GameStop
 | дата випуску        = {{flagicon|USA}} [[19 квітня]] [[2011]]
{{flagicon|EU}} [[20 квітня]] [[2011]]
{{flagicon|UKR}}{{flagicon|RUS}} [[20 квітня]] [[2011]]
 | жанр                = [[шутер від третьої особи]]
 | платформа           = [[PlayStation 3]]
 | роздільна здатність =
 | режим               = [[Одиночна гра|Синглплеєр]], [[Багатокористувацька гра|Мультиплеєр]]
 | рейтинг             = {{vgratings|ESRB=M|CERO=|BBFC=18|PEGI=18|ACB=MA15+}}
 | носій               = [[Blu-ray Disc]]
 | керування           = [[геймпад]] , [[PlayStation Move]]
 | серія               = ''[[SOCOM (серія ігор)|SOCOM]]''
 | сайт                = {{Official|http://www.socom.com}}
}}

'''''SOCOM 4: U.S. Navy SEALs''''' (в Європі розповсюджується під назвою ''SOCOM: Special Forces'', в країнах [[СНД]] — ''SOCOM: Спецназ'') — [[відеогра]] 2011 року випуску, тактичний [[шутер від третьої особи]], розробки студії [[Zipper Interactive]] та виданий компанією Sony ексклюзивно для ігрової приставки [[PlayStation 3]]. Дистриб'ютор на території України — компанія GameStop.
<ref name=Сторінка>{{cite web|url=http://gamestop.com.ua/detail-4127.html|title=Сторінка гри на сайті офіційного дистриб'ютора в Україні|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I6sBn61r?url=http://gamestop.ua/|archivedate=2013-07-14|accessdate=2011-08-09|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130710173048/http://gamestop.ua/ |date=2013-07-10 }}{{ref-ru}}</ref>

==Сюжет==
''''SOCOM 4: U.S. Navy SEALs'''' є сиквелом [[SOCOM: U.S. Navy SEALs Fireteam Bravo 2]] та [[SOCOM: U.S. Navy SEALs Combined Assault]]. Гра розповідає про уявний  конфлікт між спецпідрозділами миротворців НАТО та бандитсько-терористичними угрупуваннями місцевих повстанців, що називають себе Нага. Місце дії — [[Південно-Східна Азія]]<ref>{{cite web|url=http://gamestar.ru/article/1724.html|title=Рецензія на гру SOCOM Спецназ на сайті GameStar.RU|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I6sHUkuh?url=http://gamestar.ru/article/1724.html|archivedate=2013-07-14|accessdate=2011-08-09|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120713123745/http://gamestar.ru/article/1724.html |date=2012-07-13 }}{{ref-ru}}</ref>.

==Ігровий процес ==
===Багатокористувацька гра===
Одна з головних складових SOCOM 4 – різноманітний набір багатокористувацьких активностей. Гравці можуть грати як один проти одного, так і разом проти комп'ютерних супротивників.
SOCOM 4 немає кімнат очікування (лобі). Замість них діє система «Швидкого Матчу» (Quick Match system) – гра сама знайде найпідходящу активну ігрову сесію, до якої під'єднує гравця у багатокористувацькій грі.

===Режими гри ===
На відміну від попередніх ігор серії SOCOM, у SOCOM 4 немає класичних режимів Breach, Demolition, Escort, Extraction, Control та Convoy – замість них гравцям запропоновані абсолютно нові: Last Defense, Uplink, Bomb Squad, Suppression, Sniper Alley (Custom), Last Defense Run ‘n Gun (Custom) та Community Day Classic (Custom).

==Оцінки==
{{VG Reviews
| MC = 67/100<ref>http://www.metacritic.com/game/playstation-3/socom-4-us-navy-seals</ref>
(64 огляди)
| 1UP = B <ref>http://www.1up.com/reviews/socom-4-review</ref>
| EuroG = 6/10 <ref>http://www.eurogamer.net/articles/2011-04-12-socom-special-forces-review?page=2</ref>
| G4 = 4/5 <ref>{{Cite web |url=http://www.g4tv.com/games/ps3/63342/SOCOM-4-US-Navy-SEALs/review/ |title=Архівована копія |accessdate=2011-08-09 |archive-date=2011-07-23 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110723045224/http://www.g4tv.com/games/ps3/63342/socom-4-us-navy-seals/review/ }}</ref>
| GI = 7.75/10 <ref>{{Cite web |url=http://www.gameinformer.com/games/socom_4_us_navy_seals/b/ps3/archive/2011/04/12/new-innovations-and-old-problems-arise-in-socom-4.aspx |title=Архівована копія |access-date=2011-08-09 |archive-date=2011-08-10 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110810074159/http://www.gameinformer.com/games/socom_4_us_navy_seals/b/ps3/archive/2011/04/12/new-innovations-and-old-problems-arise-in-socom-4.aspx |url-status=dead }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110810074159/http://www.gameinformer.com/games/socom_4_us_navy_seals/b/ps3/archive/2011/04/12/new-innovations-and-old-problems-arise-in-socom-4.aspx |date=2011-08-10 }}</ref>
| GSpot = 7.5/10 <ref>http://www.gamespot.com/ps3/action/socom-4/review.html</ref>
| IGN = 7.0/10 <ref>http://ps3.ign.com/objects/019/019332.html</ref>
| Game Reactor 8/10
}}
''SOCOM 4: U.S. Navy SEALS'' була сприйнято досить стримано ігровою пресою – її середній бал згідно з агрегатором оцінок, сайтом [[Metacritic]], становить всього 67%.
SOCOM 4 вийшла в період між 19 та 21 квітня 2011 року, коли мережа [[PlayStation Network]] була на профілактиці у зв'язку з хакерською атакою. Онлайновий режим запрацював лише [[14 травня]] 2011 року, коли PlayStation Network знову зафункціонувала у штатному режимі.
== Примітки ==
{{reflist}}

==Примітки==
{{Примітки}}

==Посилання==
*{{Офіційний вебсайт|http://www.socom.com}}{{ref-en}}
*[http://us.playstation.com/games-and-media/games/socom-4-u-s-navy-seals-ps3.html Сторінка ''SOCOM'' на офіційному американському сайті Playstation] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100310162048/http://us.playstation.com/games-and-media/games/socom-4-u-s-navy-seals-ps3.html |date=10 березня 2010 }}{{ref-en}}

{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Відеоігри 2011]]
[[Категорія:Ігри для PlayStation 3]]
[[Категорія:Ігри лише для PlayStation 3]]
[[Категорія:Шутери від третьої особи]]
[[Категорія:Продовження відеоігор]]
[[Категорія:Відеоігри, розроблені в США]]
[[Категорія:Відеоігри з жінками-протагоністками]]

title: SOCOM 4: U.S. Navy SEALs

Розробник: Zipper Interactive

Видавець: Sony Computer Entertainment

Дистриб'ютор: GameStop

Жанр(и): шутер від третьої особи

Платформа: PlayStation 3

Дата випуску: 19 квітня 2011 · 20 квітня 2011 · 20 квітня 2011

Режим гри: Синглплеєр, Мультиплеєр

Вік. обмеження: ACB: MA15+ — Mature 15+ · BBFC: 18 — 18 Certificate · ESRB: M — Mature · PEGI: 18 — PEGI 18

title: Творці

Композитор(и): Бер МакКріріd

title: Технічні деталі

Носій: Blu-ray Disc


text:
# Lasiurus borealis
Lasiurus borealis — вид рукокрилих, родини Лиликові.

## Поширення, поведінка
Країни проживання: Бермуди, Канада, Мексика, США. Ці кажани є мігруючими, що прибувають в північний клімат в середині квітня і залишають в кінці жовтня. Вони, як правило, вибирають місця проживання, які є рідко і помірно населені людьми і рідко зустрічаються в сильно урбанізованих районах. Вони захоплюють комах під час польоту, як і багато інших комахоїдних кажанів.

title: Lasiurus borealis

wikitext:
{{Заголовок курсивом}}
{{Taxobox
| name = ''Lasiurus borealis''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| image = Red bat (4a).JPG
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| ordo = [[Рукокрилі]] (Chiroptera)
| familia = [[Лиликові]] (Pteropodidae)
| genus = ''[[Lasiurus]]''
| species = '''''Lasiurus borealis'''''
| species_authority = (Müller, 1776)
}}

'''''Lasiurus borealis''''' — вид [[рукокрилі|рукокрилих]], родини [[Лиликові]].

== Поширення, поведінка ==
Країни проживання: [[Бермуди]], [[Канада]], [[Мексика]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Ці кажани є мігруючими, що прибувають в північний клімат в середині квітня і залишають в кінці жовтня. Вони, як правило, вибирають місця проживання, які є рідко і помірно населені людьми і рідко зустрічаються в сильно урбанізованих районах. Вони захоплюють комах під час польоту, як і багато інших комахоїдних кажанів.

== Джерела ==
* [http://www.iucnredlist.org/details/11347/0 Arroyo-Cabrales, J., Miller, B., Reid, F., Cuarón, A.D. & de Grammont, P.C. 2008. Lasiurus borealis. In: IUCN 2012] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121111104214/http://www.iucnredlist.org/details/11347/0 |date=11 листопада 2012 }}

[[Категорія:Lasiurus]]
[[Категорія:Фауна Бермудських островів]]
[[Категорія:Ссавці Канади]]
[[Категорія:Ссавці Мексики]]
[[Категорія:Ссавці США]]
[[Категорія:Тварини, описані 1776]]

title: ?Lasiurus borealis

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Рукокрилі (Chiroptera)

Родина: Лиликові (Pteropodidae)

Рід: Lasiurus

Вид: Lasiurus borealis · (Müller, 1776)

Вікісховище: Lasiurus borealis


text:
# Гузар (місто)
Гузар (узб. Gʻuzor/Ғузор) — місто в Кашкадар'їнській області Узбекистану, центр Гузарського району. У місті розташована однойменна залізнична станція — вузол доріг на Карші, Кітаб і Кумкурган.
Статус міста — з 1977 року (до цього кишлак).

## Населення
| 1979   | 1989   | 2005   |
| ------ | ------ | ------ |
| 13 033 | 17 253 | 22 700 |

## Економіка
Переробка агросировини, будівельна компанія, хімічні та агрохімічні підприємства. В місті розташовані підприємства легкої промисловості.

## Соціальні об'єкти
Новий спорткомплекс з сучасною футбольною ареною.
Цвинтар-меморіал польським військовополоненим, які перебували в Узбекистані у 1940-х роках

title: Гузар (місто)

wikitext:
{{Місто<!-- усі параметри необов'язкові, деякі беруться з Вікіданих -->
|назва               =
|місцева назва       =
|зображення          =
|зображення_розмір   =
|зображення_підпис   =
|прапор              =
|прапор_підпис       =
|герб                =
|герб_підпис         =
|країна              =
|регіон              =
|цифровий ідентифікатор=
|вид ідентифікатора  =
|розташування        =
|розташування_розмір =
|розташування_підпис =
|mapx                =
|mapy                =
|засноване           =
|перша згадка        =
|статус              =
|магдебурзьке право  =
|населення           =
|густота             =
|катойконім          = <!-- назва мешканців міста (етнікон); формат - ч/ж або мешканці у множині; не обов'язковий -->
|агломерація         =
|площа               =
|часовий пояс       =
|висота =
|водойми =
|поштові індекси     =
|код країни          =
|код міста           =
|координати          = <!-- {{coord|??|??|??|N|??|??|??|E|type:city(<населення>)_region:_scale:30000|display=it}} -->
<!-- застарілі параметри для шаблону Карта розташування: -->

 |lat_dir=N|lat_deg=|lat_min=
           |lat_sec=
 |lon_dir=E|lon_deg=|lon_min=
           |lon_sec=
|країна карта        = <!-- Канада -->
|розмір карти країни = <!-- 300 -->
|регіон карта        = <!-- Онтаріо -->
|розмір карти регіону= <!-- 300 -->
|район карта         =
|розмір карти району = <!-- 300 -->
|поділ міста         =
|міста-побратими     =
|день міста          =
|адреса              =
|вебсторінка         =
|мер                 =
|примітки            =
}}
'''Гузар''' ({{Lang-uz|Gʻuzor/Ғузор}}) — місто в [[Кашкадар'їнська область|Кашкадар'їнській області]] [[Узбекистан|Узбекистану]], центр [[Гузарський район|Гузарського району]]. У місті розташована однойменна залізнична станція — вузол доріг на [[Карші]], Кітаб і Кумкурган.

Статус міста — з 1977 року (до цього [[кишлак]]).

== Населення ==
{| class="wikitable" style="margin-bottom: 10px;"
! 1979<ref>{{Cite web |url=http://demoscope.ru/weekly/ssp/ussr79_reg2.php |title=Перепись-1979 |accessdate=14 вересня 2017 |archive-date=21 вересня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20130921053656/http://demoscope.ru/weekly/ssp/ussr79_reg2.php }}</ref>
! 1989<ref>{{Cite web |url=http://demoscope.ru/weekly/ssp/sng89_reg2.php |title=Перепись-1989 |accessdate=14 вересня 2017 |archive-date=4 лютого 2012 |archive-url=https://www.webcitation.org/65CnSL6Mw?url=http://demoscope.ru/weekly/ssp/sng89_reg2.php }}</ref>
! 2005<ref>{{Cite web |url=http://www.citypopulation.de/Uzbekistan.html |title=Citypopulation |accessdate=14 вересня 2017 |archive-date=30 липня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190730112649/http://citypopulation.de/Uzbekistan.html }}</ref>
|-
| 13 033
| 17 253
| 22 700
|}

== Економіка ==
Переробка агросировини, будівельна компанія, хімічні та агрохімічні підприємства. В місті розташовані підприємства [[Легка промисловість|легкої промисловості]].

== Соціальні об'єкти ==
Новий спорткомплекс з сучасною футбольною ареною.
Цвинтар-меморіал польським військовополоненим, які перебували в Узбекистані у [[1940-ві|1940-х]] роках<ref>[https://tochka-na-karte.ru/Goroda-i-Gosudarstva/10438-Guzar.html Гузар, город, Узбекистан, Кашкадарьинская область] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220502172319/https://tochka-na-karte.ru/Goroda-i-Gosudarstva/10438-Guzar.html |date=2 травня 2022 }} {{ref-ru}}</ref>

== Посилання ==
{{reflist}}
[[Категорія:Міста Узбекистану]]
[[Категорія:Населені пункти за алфавітом]]
{{Населені пункти Кашкадар'їнської області}}{{ac}}

title: Гузар

Країна: Узбекистан

Адмінодиниця: Гузарський район

Столиця для: Гузарський район (Райони Узбекистану)

OSM: ↑15607705 ·R (Гузарський район)


text:
# Ідеальна брехня
Ідеальна брехня (англ. The Good Liar) — кримінальний трилер 2019 року, знятий режисером та продюсером Біллом Кондоном за сценарієм Джеффрі Гетчером, заснованому на однойменному романі Ніколаса Серла 2015 року. Ієн Маккеллен — професійний шахрай, який знайомиться в інтернеті з багатою вдовою (Гелен Міррен), а потім з'ясовує, що його план викрасти її статок має несподівані перешкоди.
Прем'єра фільму відбулася в BFI Southbank у Лондоні 28 жовтня 2019 року. Був випущений компанією Warner Bros. Pictures у Великій Британії 8 листопада 2019 року, в США 15 листопада 2019 року. Реліз в Україні відбувся 21 листопада 2019-го. Фільм отримав неоднозначні відгуки критиків та при бюджеті в 10 мільйонів зібрав 33 мільйони доларів.

## Сюжет
Шахрай зі стажем Рой Кортні знайомитися в інтернеті із заможною вдовою Бетті МакЛіш. Бетті впускає його в свій будинок і в своє життя, і Рой несподівано розуміє, наскільки вона стала йому дорога, а банальна афера раптом перетворюється в найнебезпечнішу прогулянку над прірвою.

## У ролях
- Гелен Міррен — Бетті МакЛіш/Лілі Шредер
  - Нелл Вільямс — Лілі (1943)
- Ієн Маккеллен — Рой Кортні/Ганс Тоб
  - Філ Данстер — молодий Рой
  - Лорі Девідсон — Ганс Тоб (1948)
  - Спайк Вайт — молодий Ганс
- Рассел Тові — Стівен
- Джим Картер — Вінсент Геллоран
- Марк Льюїс Джонс — Брін
- Лучіан Мсаматі — Бені
- Йоханнес Хаукур Йоханнессон — Влад
- Тунджі Касім — Майкл
- Селін Бакенс — Анналіз
- Бессі Картер — секретар

## Виробництво
У березні 2018 року було оголошено, що Білл Кондон буде режисером фільму з Іеном МакКелленом і Гелен Міррен у головних ролях. У квітні 2018 року до акторської складу приєдналися Рассел Тові та Джим Картер.
Основне виробництво розпочалося 23 квітня 2018 року в Фільм знімали також у Лондоні та Берліні.
Випуск фільму в Велика Британії запланований на 8 листопада 2019 року, в Україні — 21 листопада 2019 року.

title: Ідеальна брехня

wikitext:
{{Фільм
| зображення        = Постер до фільму «Ідеальна брехня», 2019.jpg
| рік               = 2019
}}

'''Ідеальна брехня''' ({{lang-en|The Good Liar}}) — кримінальний трилер {{рук|2019}} року, знятий режисером та продюсером [[Білл Кондон|Біллом Кондоном]] за сценарієм Джеффрі Гетчером, заснованому на однойменному романі Ніколаса Серла 2015 року. [[Ієн Маккеллен]] — професійний шахрай, який знайомиться в інтернеті з багатою вдовою ([[Гелен Міррен]]), а потім з'ясовує, що його план викрасти її статок має несподівані перешкоди.

Прем'єра фільму відбулася в BFI Southbank у Лондоні [[28 жовтня]] [[2019]] року. Був випущений компанією [[Warner Bros. Pictures]] у [[Велика Британія|Великій Британії]] [[8 листопада]] [[2019]] року, в [[США]] [[15 листопада]] [[2019]] року. Реліз в Україні відбувся [[21 листопада]] [[2019]]-го. Фільм отримав неоднозначні відгуки критиків та при бюджеті в 10 мільйонів зібрав 33 мільйони доларів.

== Сюжет ==
{{Розширити розділ}}
Шахрай зі стажем Рой Кортні знайомитися в інтернеті із заможною вдовою Бетті МакЛіш. Бетті впускає його в свій будинок і в своє життя, і Рой несподівано розуміє, наскільки вона стала йому дорога, а банальна афера раптом перетворюється в найнебезпечнішу прогулянку над прірвою.

== У ролях ==
* [[Гелен Міррен]] — ''Бетті МакЛіш/Лілі Шредер''
** Нелл Вільямс — ''Лілі (1943)''
* [[Ієн Маккеллен]] — ''Рой Кортні/Ганс Тоб''
** Філ Данстер — ''молодий Рой''
** Лорі Девідсон — ''Ганс Тоб (1948)''
** Спайк Вайт — ''молодий Ганс''
* [[Рассел Тові]] — ''Стівен''
* Джим Картер — ''Вінсент Геллоран''
* [[Марк Льюїс Джонс]] — ''Брін''
* Лучіан Мсаматі — ''Бені''
* Йоханнес Хаукур Йоханнессон — ''Влад''
* Тунджі Касім — ''Майкл''
* Селін Бакенс — ''Анналіз''
* Бессі Картер — ''секретар''

== Виробництво ==
{{external media|video1 =[https://www.youtube.com/watch?v=AywBu4FBo_Y Трейлер фільму «Ідеальна брехня»]}}
У березні 2018 року було оголошено, що [[Білл Кондон]] буде режисером фільму з [[Ієн Маккеллен|Іеном МакКелленом]] і [[Гелен Міррен]] у головних ролях<ref>{{Cite web|last=Butler|first=Karen|title=Ian McKellen, Helen Mirren start filming ''The Good Liar''|url=https://www.upi.com/Ian-McKellen-Helen-Mirren-start-filming-The-Good-Liar/1511524517608/|publisher=[[United Press International|UPI]]|accessdate=4 травня 2018|date=23 квітня 2018|archive-date=5 травня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180505065906/https://www.upi.com/Ian-McKellen-Helen-Mirren-start-filming-The-Good-Liar/1511524517608/}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.hollywoodreporter.com/news/helen-mirren-ian-mckellen-bill-condon-team-good-liar-1093169|title=Helen Mirren, Ian McKellen, Bill Condon Team for ''The Good Liar''|date=12 березня 2018|website=[[Голлівуд-репортер|The Hollywood Reporter]]|first=Borys|last=Kit|accessdate=10 жовтня 2019|archive-date=30 червня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190630143549/https://www.hollywoodreporter.com/news/helen-mirren-ian-mckellen-bill-condon-team-good-liar-1093169}}</ref>. У квітні 2018 року до акторської складу приєдналися Рассел Тові та Джим Картер<ref>{{Cite web|url=https://variety.com/2018/film/news/russell-tovey-jim-carter-confirmed-bill-condons-the-good-liar-1202747383/|title=Russell Tovey, Jim Carter Confirmed for Bill Condon's ''The Good Liar''|first=Robert|last=Mitchell|date=9 квітня 2018|website=[[Вараєті|Variety]]|accessdate=10 жовтня 2019|archive-date=14 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180714170337/https://variety.com/2018/film/news/russell-tovey-jim-carter-confirmed-bill-condons-the-good-liar-1202747383/}}</ref>.

Основне виробництво розпочалося 23 квітня 2018 року в Фільм знімали також у [[Лондон]]і та [[Берлін]]і.

Випуск фільму в Велика Британії запланований на 8 листопада 2019 року<ref>{{Cite web |url=https://deadline.com/2018/11/the-good-liar-release-date-ian-mckellen-helen-mirren-bill-condon-warner-bros-1202502323/ |title=Warner Bros Dates ‘The Good Liar’, Bill Condon's Grifter Drama Starring Ian McKellen-Helen Mirren |accessdate=10 жовтня 2019 |archive-date=31 березня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190331194335/https://deadline.com/2018/11/the-good-liar-release-date-ian-mckellen-helen-mirren-bill-condon-warner-bros-1202502323/ }}</ref>, в Україні — 21 листопада 2019 року<ref>{{Cite web|title=ІДЕАЛЬНА БРЕХНЯ THE GOOD LIAR|url=http://kinomania.com.ua/idealna-brehnya|website=kinomania.com.ua|accessdate=2019-10-10|language=uk|archive-date=10 жовтня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191010073313/http://kinomania.com.ua/idealna-brehnya}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми 2019]]
[[Категорія:Фільми США 2019]]
[[Категорія:Фільми-трилери США]]
[[Категорія:Фільми про аферистів]]
[[Категорія:Фільми про Третій Рейх]]
[[Категорія:Фільми Warner Bros.]]
[[Категорія:Фільми New Line Cinema]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]

title: англ. The Good Liar

Жанр: фільм-трилер і драматичний фільм

Режисер: Біл Кондон

Продюсер: Біл Кондон і Greg Yolend

Сценарист: Jeffrey Hatcherd

У головних · ролях: Ієн Мак-Келлен, Гелен Міррен, Рассел Тові, Джим Картерd, Марк Льюїс Джонс і Laurie Davidsond

Оператор: Tobias A. Schliesslerd

Композитор: Картер Бервелл

Кінокомпанія: New Line Cinema і Bron Studiosd

Дистриб'ютор: Warner Brothers

Мова: англійська

Країна: США


text:
# Васильцівка
Васи́льцівка — село в Україні, у Дворічанській селищній громаді Куп'янського району Харківської області. Населення становить 52 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Рідкодубівська сільська рада.

## Географія
Село Васильцівка знаходиться за 3 км від річки Верхня Дворічна, на відстані 2 км розташовані села Рідкодуб і Путникове.

## Історія
1750 — дата заснування.
7 (20) листопада 1917 року, відповідно до.Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки.
Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 116 жителів села.
12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України  № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Дворічанської селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Дворічанського району, село увійшло до складу Куп'янського району Харківської області.
Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року.

## Економіка
- В селі є молочно-товарна ферма.

title: Васильцівка

wikitext:
{{Село
| назва           = Васильцівка
| область         = [[Харківська область]]
| район           = [[Куп'янський район]]
| громада         = [[Дворічанська селищна громада]]
| рада            = [[Дворічанська селищна рада]]
| код КОАТУУ      = 6321885003
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       = 1750
| населення       = 52
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 0,338
| ref-площа       =
| щільність       = 153,85
| поштовий індекс = 62723
| телефонний код  = 5750
| координати      = {{coord|49|55|22|N|37|38|10|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 55|
| lat_sec         = 22
| lon_deg         = 37|
| lon_min         = 38|
| lon_sec         = 10
| висота          = 164
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 62702, Харківська область, Куп'янський р-н, с-ще Дворічна, вул. Слобожанська, 8
| облікова картка = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=09.01.2009&rf7571=32904 Васильцівка]
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}
'''Васи́льцівка''' — [[село]] в Україні, у [[Дворічанська селищна громада|Дворічанській селищній громаді]] [[Куп'янський район|Куп'янського району]] [[Харківська область|Харківської області]]. Населення становить 52 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — [[Рідкодубівська сільська рада (Дворічанський район)|Рідкодубівська]] сільська рада.

== Географія ==
Село ''Васильцівка'' знаходиться за 3 км від річки [[Верхня Дворічна]], на відстані 2 км розташовані села [[Рідкодуб (Куп'янський район)|Рідкодуб]] і [[Путникове]].

== Історія ==
[[1750]] — дата заснування.

<abbr>7</abbr> [[20 листопада|(20) листопада]] [[1917]] року, відповідно до.[[Третій Універсал Української Центральної Ради|Третього Універсалу Української Центральної Ради]], увійшло до складу [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки]]<ref>{{Cite web |url=https://static.rada.gov.ua/site/const/universal-3.html |title=(IІІ) УНІВЕРСАЛ УКРАЇНСЬКОЇ ЦЕНТРАЛЬНОЇ РАДИ |website=static.rada.gov.ua |access-date=2025-07-16}}</ref>.

Під час організованого радянською владою [[Голодомор в Україні (1932—1933)|Голодомору 1932—1933 років]] померло щонайменше 116 жителів села<ref name="Голодомор УІНП"/>.

12 червня [[2020]] року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України  № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Дворічанської селищної громади.<ref>{{Cite web|title=Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області|url=https://zakon.rada.gov.ua/go/725-2020-р|website=Офіційний вебпортал парламенту України|accessdate=2022-11-04|language=uk}}</ref>

19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації [[Дворічанський район|Дворічанського району]], село увійшло до складу Куп'янського району Харківської області<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року.

== Економіка ==
* В селі є молочно-товарна ферма.

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="Голодомор УІНП">{{cite web |title=Васильцівка |website=Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні» |url=http://194.44.11.173:8099/pt?pt=18337 |publisher=[[Український інститут національної пам'яті]] |accessdate=18 червня 2020 |url-status=dead }}</ref>

}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/har'kovskaja/2641 Погода в селі Васильцівка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200812233554/http://weather.in.ua/ua/har'kovskaja/2641 |date=12 серпня 2020 }}

{{Дворічанська селищна громада}}
{{Дворічанський район}}
{{Kharkiv-geo-stub}}
{{Портали|Харківщина|Україна|Слобідська Україна|Географія}}

[[Категорія:Села Харківської області]]
[[Категорія:Населені пункти Куп'янського району]]

title: село Васильцівка

Країна: Україна

Область: Харківська область

Район: Куп'янський район

Тер. громада: Дворічанська селищна громада

Облікова картка: Васильцівка

title: Основні дані

Густота населення: 153,85 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Васильцівка


text:
# Папуша
Папу́ша (пол. Papusza, справжнє ім'я: Броніслава Вайс / пол. Bronisława Wajs; *17 серпня 1908, м. Люблін, Російська імперія — 8 лютого 1987, Іновроцлав, ПНР) — ромська класична поетеса, одна з перших поеток у своїй етногромаді. Авторка збірника віршів «Пісні Папуші» (1956), що витримав безліч перевидань. Очолювала табір, який осів після 1949 року в Польщі. Ромська громадська діячка, зазнала гонінь у часи Другої Світової війни.

## З життєпису
Про Папушу відомо, що грамоті вона вивчилась самотужки, в підлітковому віці.
У 15 років вийшла заміж за арфіста Діоніса Вайса (пол. Dionizy Wajs), рома з того ж роду, що й її вітчим. Вайси зазнали переслідувань від нацистів під час ІІ Світової війни. Зокрема цьому присвячений найдовший вірш Папуші «Криваві сльози — як ми потерпали від німецьких солдатів на Волині (у 1943 і 1944)», в якому розповідається, як люди з роду Вайс переховувались у волинському лісі, змучені холодом і голодом та охоплені жахом, як вони залишили напризволяще всі свої речі, крім музичних інструментів.
Як показує майбутній видавець і біограф Папуші польський письменник і критик Єжи Фіцовський, вона почала писати регулярно у 1950 році. Те, що вона писала і складала вірші в дитинстві, родичі сприймали як легковажність і навіть дивацтво. Сам він її побачив під час виступу поетеси під акомпанемент чоловіка у 1949 році.
Коли ж на початку 1950-х Папуша наважилась відправити свій рукопис Фіцовському, він без її дозволу опублікував вірші поетеси в часописі «Problemy», високо оцінивши її талант. Це спричинило не лише славу Папуші, а й завдало їй значних проблем: по-перше, вірші супроводжувались агіткою в соціалістичному дусі про необхідність відмови від кочування на користь осідлості ромів; по-друге, публікація відкрила ромам факт листування Папуші з чоловіком, що вважалось неприйнятним у цій досить закритій і патріархальній етногромаді. Негативна реакція польських ромів на творчість Папуші лише посилилась із розгортанням впровадження ПНРівського «Закону про осідлість» (1950), що силоміць змушував ромів змінити свій побут і життя.
Вважається, що саме це призвело до відторгнення її ромською громадою, визнання нечистою і зрештою вигнання. Не допомогло навіть визнання не державному рівні (прийняття до Спілки письменників Польщі, 1962) — поетесі було завдано настільки глибоку душевну рану, що вона опинилася у психущці, де й померла у 1987 році.

## Творчість і визнання
Папуша відома, перш за все, як авторка збірника своїх поезій «Гили Романи Папушакрэ шэрэстыр утходы» (1956). Книгу лише у Польщі було видано 25 разів. Насправді упорядник Єжи Фіцовський зібрав і видав лише третину віршів Папуші, і це унікальні й сильні твори мистецтва, в яких відзначають почуття абсолютної щирості, чистоти, справжності «кочового життя на тлі природи». Згодом Фіцовський написав про Папушу книгу.
З 1962 року Броніслава Вайс була членом Спілки польських письменників.
І за життя, і по смерті фігура унікальної ромської поетеси була і лишається досить медійною, а її життя і творчість є прикладом і джерелом натхнення для циганського жіноцтва, творчих пошуків митців з різних країн, хоча факти її біографії й обростають певним чином перебільшеннями, домислами й навіть вигадками.
Папушу шанують у світі. Так, її ім'ям названо одну з премій циганомовної літератури. У місті Ґожуві-Велькопольскому (Польща) поетесі встановлено пам'ятник. До особи Папуші не раз зверталися митці. Зокрема, класик української сучасної літератури Ліна Костенко написала поему «Циганська муза», присвячену ромській поетесі.
Біографія Папуші лягла в основу сюжету багатьох театральних постановок, зокрема й відомого київського театру «Романс». У 2013 році на міжнародному кінофестивалі в Карлових Варах (Чехія) був представлений фільм Йоанни Кос-Краузе та Кшиштофа Краузе «Папуша» за мотивами життя й творчості поетеси.

title: Папуша

wikitext:
{{Письменник}}
'''Папу́ша''' ({{Lang-pl|Papusza}}, справжнє ім'я: '''Броніслава Вайс''' / {{Lang-pl|Bronisława Wajs}}; *{{ДН|17|08|1908}}, м. [[Люблін]], [[Російська імперія]] — {{ДС|8|02|1987}}, [[Іновроцлав]], [[ПНР]]) — [[Роми|ромська]] класична [[поетеса]], одна з перших поеток у своїй етногромаді. Авторка збірника [[вірш]]ів «Пісні Папуші» ([[1956]]), що витримав безліч перевидань. Очолювала [[Циганський табір|табір]], який осів після 1949 року в Польщі. Ромська громадська діячка, зазнала гонінь у часи [[Друга Світова війна|Другої Світової війни]].

== З життєпису ==

Про Папушу відомо, що [[Грамоти|грамоті]] вона вивчилась самотужки, в підлітковому віці{{sfn|Ніч на Венері|2020|с=259}}.
[[Файл:Bronislawa Wajs Papusza2.jpg|міні|ліворуч|250пкс|Папуша у таборі ([[1930]])]]
У 15 років вийшла заміж за [[Арфа|арфіста]] Діоніса Вайса ({{Lang-pl|Dionizy Wajs}}), рома з того ж роду, що й її [[вітчим]]. Вайси зазнали переслідувань від [[Нацисти|нацистів]] під час ІІ Світової війни. Зокрема цьому присвячений найдовший вірш Папуші «Криваві сльози — як ми потерпали від німецьких солдатів на Волині (у 1943 і 1944)», в якому розповідається, як люди з роду Вайс переховувались у [[Волинь|волинському]] лісі, змучені холодом і голодом та охоплені жахом, як вони залишили напризволяще всі свої речі, крім [[Музичні інструменти|музичних інструментів]].

Як показує майбутній видавець і біограф Папуші польський письменник і критик [[Єжи Фіцовський]], вона почала писати регулярно у 1950 році. Те, що вона писала і складала вірші в дитинстві, родичі сприймали як легковажність і навіть дивацтво. Сам він її побачив під час виступу поетеси під акомпанемент чоловіка у [[1949]] році<ref>[https://rudy-ogon.livejournal.com/14698578.html 20 ромок, про яких ви маєте знати]{{Недоступне посилання}} {{ref-ru}}</ref>.

Коли ж на початку [[1950-ті|1950-х]] Папуша наважилась відправити свій рукопис Фіцовському, він без її дозволу опублікував вірші поетеси в часописі «Problemy», високо оцінивши її талант. Це спричинило не лише славу Папуші, а й завдало їй значних проблем: по-перше, вірші супроводжувались [[Агітація|агіткою]] в [[Соціалізм|соціалістичному]] дусі про необхідність відмови від кочування на користь осідлості ромів; по-друге, публікація відкрила ромам факт листування Папуші з чоловіком, що вважалось неприйнятним у цій досить закритій і [[Патріархат|патріархальній]] етногромаді. Негативна реакція польських ромів на творчість Папуші лише посилилась із розгортанням впровадження ПНРівського «Закону про осідлість» ([[1950]]), що силоміць змушував ромів змінити свій побут і життя.

Вважається, що саме це призвело до відторгнення її ромською громадою, визнання нечистою і зрештою [[Остракізм|вигнання]]. Не допомогло навіть визнання не державному рівні (прийняття до Спілки письменників Польщі, [[1962]]) — поетесі було завдано настільки глибоку душевну рану, що вона опинилася у [[Психіатрична лікарня|психущці]], де й померла у [[1987]] році.

== Творчість і визнання ==

Папуша відома, перш за все, як авторка збірника своїх поезій ''«Гили Романи Папушакрэ шэрэстыр утходы»'' ([[1956]]). Книгу лише у Польщі було видано 25 разів. Насправді упорядник Єжи Фіцовський зібрав і видав лише третину віршів Папуші, і це унікальні й сильні твори [[Мистецтво|мистецтва]], в яких відзначають почуття абсолютної щирості, чистоти, справжності «кочового життя на тлі природи». Згодом Фіцовський написав про Папушу книгу.
[[Файл:Gorzow Wlkp-pomnik B Wajs-Papuszy.jpg|міні|праворуч|270пкс|Пам'ятник Папуші (скульптор [[Зофія Біліньська|З. Біліньська]]) в [[Ґожув-Велькопольський|Ґожуві-Велькопольскому]] (Польща), [[2008]]]]
З [[1962]] року Броніслава Вайс була членом Спілки польських письменників<ref>[http://zlp.like.pl/oddzial_zlp_w_zielonej_gorze-twrczo_czonkw-bronisawa_wajspapusza-p183.html Bronislawa Wajs-Papusza] // zlp.like.pl</ref>.

І за життя, і по смерті фігура унікальної ромської поетеси була і лишається досить [[Засоби масової інформації|медійною]], а її життя і творчість є прикладом і джерелом натхнення для циганського жіноцтва, творчих пошуків митців з різних країн, хоча факти її біографії й обростають певним чином перебільшеннями, домислами й навіть вигадками.

Папушу шанують у світі. Так, її ім'ям названо одну з премій [[Циганська мова|циганомовної]] [[Література|літератури]]. У місті [[Ґожув-Велькопольський|Ґожуві-Велькопольскому]] (Польща) поетесі встановлено пам'ятник. До особи Папуші не раз зверталися митці. Зокрема, класик української сучасної літератури [[Костенко Ліна Василівна|Ліна Костенко]] написала поему «Циганська муза», присвячену ромській поетесі<ref>[https://www.rulit.me/books/lina-kostenko-poeziya-read-410864-94.html Текст поеми Л. В. Костенко «Циганська муза» на ''www.rulit.me'']</ref>.

Біографія Папуші лягла в основу сюжету багатьох [[театр]]альних постановок, зокрема й відомого [[київ]]ського театру «[[Академічний музично-драматичний циганський театр «Романс»|Романс]]»<ref>''Омельченко Оксана'' [https://day.kyiv.ua/uk/article/den-ukrayini/ciganska-taiemnicya Циганська таємниця. Розкрити її поки що не вдається] // інф. повідомлення за 9.04.2002 про постанову в «Романсі» в газеті «[[День (газета)|День]]»</ref>. У [[2013]] році на [[Міжнародний кінофестиваль у Карлових Варах|міжнародному кінофестивалі]] в [[Карлові Вари|Карлових Варах]] ([[Чехія]]) був представлений фільм Йоанни Кос-Краузе та [[Кшиштоф Краузе|Кшиштофа Краузе]] «[[Папуша (фільм)|Папуша]]» за мотивами життя й творчості поетеси.

== Примітки ==
{{Вікіцитати}}
{{reflist}}

== Джерела, посилання та література ==
{{стовпці|2}}
* ''Омельченко Оксана'' [https://day.kyiv.ua/uk/article/den-ukrayini/ciganska-taiemnicya Циганська таємниця. Розкрити її поки що не вдається] // інф. повідомлення за 9.04.2002 про постанову в «Романсі» в газеті «[[День (газета)|День]]».
* [https://rudy-ogon.livejournal.com/14698578.html 20 ромок, про яких ви маєте знати] {{ref-ru}}
* ''Скэдыя А. Германе'' Романо альманахе. — {{М.}}, 1934.
* Pieśni Papuszy. Papušakere gila. / Ficowski, Jerzy (ed.) — Wroclaw, 1956.
* ''Бронислава Вайс (Папуша).'' Стихотворения. / Новая Польша. — 2005. — № 1.
* [https://web.archive.org/web/20140103231259/http://www.romanikultura.ru/?p=99 Біографія Папуші в «Циганській культурі та житті»] {{ref-ru}}
* [http://romani.uni-graz.at/rombase/cgi-bin/art.cgi?src=data/pers/papusza.en.xml Біографія Папуші в у збірнику дидактичних матеріалів з культури ромів на ''romani.uni-graz.at''] {{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20070124224114/http://kmareka.com/free-literature-online/growinganewskin.htm Growing a New Skin: The Life and Poetry of Papusza] {{ref-en}}
* ''Кенрик Д., Паксон Г.'' Цыгане под свастикой. — {{М.}}, «Текст», журнал «[[Дружба народов]]», 2001. {{ref-ru}}
* [https://web.archive.org/web/20080607170225/http://www.ric-bg.info/bg/print.php?type=A&item_id=536 Национален конкурс за ромска поезия «Папуша»] {{ref-bg}}
* {{книга|автор = [[Улюра Ганна Анатоліївна|Ганна Улюра]] |заголовок = Ніч на Венері: 113 письменниць, які сяють у темряві |місто =Київ | видавництво =ArtHuss |рік=2020 |сторінок = 464 |isbn = 978-617-7799-43-5 |ref = Ніч на Венері}}
* ''Єжи Фіцовський'' [http://www.ruthenia.ru/folklore/ls04_kandudina1.htm Демоны чужого страха. / Рецензія] {{ref-ru}}
* ''Kenrick, Donald S. / Puxon, Grattan'' The Destiny of Europe’s Gypsies. — {{L.}}, 1972. {{ref-en}}
* ''Ficowski, Jerzy'' The Gypsies in Poland. History and Customs. — {{Warsz.}}, 1985. {{ref-en}}
</div>

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Ромські поети]]
[[Категорія:Уродженці Любліна]]
[[Категорія:Польські громадські діячі]]
[[Категорія:Громадські діячки]]
[[Категорія:Польські поетеси]]

title: пол. Bronisława Wajs

Народилася: 17 серпня 1908 · Сітанець, Ґміна Замосць, Замостський повіт, Люблінське воєводство, Республіка Польща

Померла: 8 лютого 1987 (78 років) · Іновроцлав, Іновроцлавський повіт, Куявсько-Поморське воєводство, Республіка Польща

Країна: Республіка Польща

Національність: роми

Діяльність: поетеса, письменниця

Мова творів: ромська

пол. Bronisława Wajs:
Папуша у Вікісховищі
Висловлювання у Вікіцитатах


text:
# СК-5 Нива (комбайн)
СК-5 «Нива» — марка радянського самохідного зернозбирального комбайна, що виробляється заводом «Ростсільмаш» з 1970 року, з 2004 року продається під маркою «Нива-Ефект».
Позначення СК-5 — Самохідний Комбайн продуктивністю 5 кг/с.
Комбайн СК-5 «Нива» є найпоширенішим зернозбиральним комбайном в СРСР і, свого роду, «візитною карткою» радянського сільськогосподарського машинобудування.
Комбайн є глибокою модернізацією комбайна СК-4, який виготовлявся в 1960-х роках. Нині у комбайна з'явилася нова, більш комфортна кабіна зі встановленим кондиціонером. Змінився і колір комбайна: замість традиційного червоного використовується зелений. При виробництві комбайна довелося відмовитися від послуг деяких постачальників, тепер на ньому стоять імпортні ремені і гідравліка.
СК-5 «Нива» виготовляється понад 30 років і є абсолютним світовим рекордсменом за обсягом виробництва — більше двох млн одиниць техніки.

title: СК-5 Нива (комбайн)

wikitext:
[[Файл:Комбайн СК-5 Сокол гора1.jpg|thumb|250px|Комбайн СК-5 «Нива»]]

'''СК-5 «Нива»''' — марка радянського самохідного [[Зернозбиральний комбайн|зернозбирального комбайна]], що виробляється заводом «<nowiki/>[[Ростсільмаш (завод)|Ростсільмаш]]<nowiki/>» з 1970 року, з 2004 року продається під маркою «Нива-Ефект»<ref name=rsm>[http://www.rostselmash.ru/rus/products/grain/niva-effect/7 Описание комбайна «Нива-Эффект» на официальном сайте Ростсельмаш]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref><ref name="lebeddon">[http://asd.donetsk.ua/index.php/rostselmash/item/zernouborochnye-kombajny/nivaeffect Видео работы комбайна «Нива-Эффект»]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>.

Позначення СК-5 — '''С'''амохідний '''К'''омбайн продуктивністю '''5''' кг/с.

Комбайн '''СК-5 «Нива»''' є найпоширенішим зернозбиральним комбайном в СРСР і, свого роду, «візитною карткою» радянського сільськогосподарського машинобудування.

Комбайн є глибокою модернізацією комбайна [[СК-4]], який виготовлявся в 1960-х роках. Нині у комбайна з'явилася нова, більш комфортна кабіна зі встановленим [[кондиціонер]]ом. Змінився і колір комбайна: замість традиційного червоного використовується [[Зелений колір|зелений]]. При виробництві комбайна довелося відмовитися від послуг деяких постачальників, тепер на ньому стоять імпортні ремені і гідравліка.

СК-5 «Нива» виготовляється понад 30 років і є абсолютним світовим рекордсменом за обсягом виробництва — більше двох млн одиниць техніки.

== Див. також ==
* [[КЗС-9-1 «Славутич»]]
* [[Скіф-230А]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.rostselmash.com/ukraine/rus/product/grain/niva/ Офіційний сайт]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} {{ref-ru}}

{{Combines stub}}

== Примітки ==
{{reflist}}
[[Категорія:Зернозбиральні комбайни]]


text:
# Філіньяно
Філіньяно (італ. Filignano) — муніципалітет в Італії, у регіоні Молізе,  провінція Ізернія.
Філіньяно розташоване на відстані близько 140 км на схід від Рима, 55 км на захід від Кампобассо, 17 км на захід від Ізернії.
Населення — 652 особи (2014).

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 47 іноземців з 10 країн, серед них 26 громадян країн Євросоюзу та 4 громадяни України.

## Сусідні муніципалітети
- Аккуафондата
- Коллі-а-Вольтурно
- Монтакуїла
- Поцциллі
- Роккетта-а-Вольтурно
- Скаполі
- Валлеротонда

title: Філіньяно

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Філіньяно
 | місцева_назва = Filignano
 | герб          = <!-- Filignano-Stemma.png -->
 | регіон        = MOL <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = IS <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 41
 | latm   = 33
 | lats   = 0
 | longd  = 14
 | longm  = 3
 | longs  = 0
 | висота = 460
 | населення     = 574
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 31
 | густота       = 18,6
 | поштові_індекси  = 86074
 | телефонний_код = 0865
 | код_ISTAT     = 094019
 | покровитель   =
 | мер           = Federica Cocozza
 | обраний       = 27-5-2019
 | www           = http://www.comune.filignano.is.it
}}

'''Філіньяно''' ({{lang-it|Filignano}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Молізе]],  [[Ізернія (провінція)|провінція Ізернія]].

Філіньяно розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 140 км на схід від [[Рим|Рима]], 55 км на захід від [[Кампобассо]], 17 км на захід від [[Ізернія|Ізернії]].

Населення — {{formatnum:652}} {{МНОЖИНА:652|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=2015-06-26 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.

== Демографія ==
{{Демографія/Filignano}}
{{Іноземці в Італії | назва=Філіньяно | дата=1 січня 2023 року
 | всього=47 | країн=10 | Укр=4 | ЄС=26 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Аккуафондата]]
* [[Коллі-а-Вольтурно]]
* [[Монтакуїла]]
* [[Поцциллі]]
* [[Роккетта-а-Вольтурно]]
* [[Скаполі]]
* [[Валлеротонда]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Ізернія]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Ізернія}}
{{Noimg}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Ізернія]]

title: Філіньяно · Filignano

Країна: Італія

Регіон: Молізе

Провінція: Ізернія

Площа: 31 км²

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Federica Cocozza (27-5-2019)


text:
# Марія Ізабелла Вюртемберзька
Марія Ізабелла Вюртемберзька (нім. Maria Isabella von Württemberg), повне ім'я Марія Ізабелла Філіпіна Терезія Матильда Жозефіна Вюртемберзька (нім. Maria Isabella Philippine Theresia Mathilde Josephine, Herzogin von Württemberg), (нар. 30 серпня 1871 — пом. 24 травня 1904) — принцеса Вюртемберзька з Вюртемберзького дому, донька герцога Філіпа Вюртемберзького та австрійської ерцгерцогині Марії Терезії, дружина саксонського принца Йоганна Георга.

## Біографія
Марія Ізабелла народилася 30 серпня 1871 року в Орт-ан-дер-Донау. Вона була третьою дитиною та другою донькою в родині герцога Філіпа Вюртемберзького та його дружини Марії Терезії Тешенської. Дівчинка мала старшого брата Альбрехта й сестру Марію Амелію. Згодом родина поповнилася молодшими синами: Робертом та Ульріхом.
Взимку сімейство мешкало у палаці Штрудельгоф у Відні, літню пору року проводили на віллі в Альтмюнстері біля озера Траунзеє.
У віці 22 років Марія Ізабелла взяла шлюб із 24-річним принцом Йоганном Георгом, який був середнім сином спадкоємця престолу Саксонії Фрідріха Георга. Весілля пройшло 5 квітня 1894 року в Штутгарті. Дітей у подружжя не було.
У 1902 році свекор Марії Ізабелли став королем Саксонії. Резиденцією пари з того часу став замок Веєзенштайн поблизу Дрездена.
Йоганн Георг був визнаним мистецтвознавцем та часто подорожував. Із Марією Ізабеллою вони прожили десять років до самої її смерті 24 травня 1904-го.
Поховали принцесу в новому склепі крипти придворної церкви Дрездена.

## Нагороди
- Орден Ольги (Вюртемберзьке королівство).

## Титули
- 30 серпня 1871 —5 квітня 1894 — Її Королівська Високість Герцогиня Марія Ізабелла Вюртемберзька;
- 5 квітня 1894 —24 травня 1904 — Її Королівська Високість Принцеса Йоганн Георг Саксонський, Герцогиня Саксонії, Герцогиня Вюртембергу.

title: Марія Ізабелла Вюртемберзька

wikitext:
{{Особа
|ім'я              = Марія Ізабелла Вюртемберзька
|оригінал імені    = Maria Isabella von Württemberg
|жінка             = ж
|місце_проживання  =
|інші_імена        = Марія Ізабелла Саксонська
|псевдонім         =
|прізвисько        =
|зображення        = Prinzessin Maria Isabella von Württemberg.jpg
|розмір_зображення = 200пкс
|підпис_зображення = Марія Ізабелла
|ім'я_при_народженні = Марія Ізабелла Філіпіна Терезія Матильда Жозефіна
|дата_народження   = 30.8.1871
|місце_народження  = Орт-ан-дер-Донау, [[Австро-Угорщина]]
|дата_смерті       = 24.5.1904
|місце_смерті      = [[Дрезден]], [[Саксонське королівство]]
|причина_смерті    =
|поховання         = крипта [[Кафедральний Собор Святої Трійці (Дрезден)|Катедрального собору Святої Трійці]], [[Дрезден]]
|громадянство      =
|підданство        =
|національність    =
|Alma_mater        =
|відомий_(відома)  =
|рід_діяльності    =
|титул             =
|посада            =
|військове звання  =
|платня            =
|термін            =
|попередник        =
|наступник         =
|партія            =
|головував_(-ла)   =
|конфесія          = [[католицтво]]
|батько            = Філіп Вюртемберзький
|матір             = [[Марія Тереза Австрійська (1845–1927)|Марія Тереза Австрійська]]
|рід               = Вюртемберзький дім, Веттіни
|родичі            =
|чоловік           = [[Йоганн Георг Саксонський (1869–1938)|Йоганн Георг Саксонський]]
|діти              = ''не було''
|підпис            =
|нагороди          = Орден Ольги
|сторінка_в_інтернеті =
|примітки          =
|зріст             =
|вага              =
|герб              =
|підпис_герба      =
}}

'''Марія Ізабелла Вюртемберзька''' ({{lang-de|Maria Isabella von Württemberg}}), повне ім'я '''Марія Ізабелла Філіпіна Терезія Матильда Жозефіна Вюртемберзька''' ({{lang-de|Maria Isabella Philippine Theresia Mathilde Josephine, Herzogin von Württemberg}}), ({{н|1}} [[30 серпня]] [[1871]] — {{†|1}} [[24 травня]] [[1904]]) — принцеса [[Вюртемберзьке герцогство|Вюртемберзька]] з [[Вюртемберзький дім|Вюртемберзького дому]], донька герцога Філіпа Вюртемберзького та австрійської ерцгерцогині [[Марія Тереза Австрійська (1845–1927)|Марії Терезії]], дружина [[Саксонське королівство|саксонського]] принца [[Йоганн Георг Саксонський (1869–1938)|Йоганна Георга]].

== Біографія ==
Марія Ізабелла народилася 30 серпня 1871 року в Орт-ан-дер-Донау. Вона була третьою дитиною та другою донькою в родині герцога Філіпа Вюртемберзького та його дружини [[Марія Тереза Австрійська (1845–1927)|Марії Терезії Тешенської]]. Дівчинка мала старшого брата Альбрехта й сестру [[Марія Амелія Вюртемберзька|Марію Амелію]]. Згодом родина поповнилася молодшими синами: [[Роберт Вюртемберзький|Робертом]] та Ульріхом.
[[Файл:James Aurig - Prinz Johann Georg von Sachsen in seinem Arbeitszimmer.jpg|міні|ліворуч|250x250px|Йоганн Георг близько 1900 року]]
Взимку сімейство мешкало у палаці Штрудельгоф у [[Відень|Відні]], літню пору року проводили на віллі в Альтмюнстері біля озера Траунзеє.<ref>Вюртемберги [http://www.viennatouristguide.at/Palais/ringstrasse/wuerttemberg.htm] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170512221419/http://www.viennatouristguide.at/Palais/ringstrasse/wuerttemberg.htm|date=12 травня 2017}} {{ref-de}}</ref><ref>Траунезеє [http://burgenkunde.at/oberoesterreich/traunsee/traunsee.htm] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140916043612/http://www.burgenkunde.at/oberoesterreich/traunsee/traunsee.htm|date=16 вересня 2014}} {{ref-de}}</ref>

У віці 22 років Марія Ізабелла взяла шлюб із 24-річним принцом [[Йоганн Георг Саксонський (1869–1938)|Йоганном Георгом]], який був середнім сином спадкоємця престолу Саксонії [[Георг (король Саксонії)|Фрідріха Георга]]. Весілля пройшло 5 квітня 1894 року в [[Штутгарт]]і. Дітей у подружжя не було.

У 1902 році свекор Марії Ізабелли став королем Саксонії. Резиденцією пари з того часу став замок Веєзенштайн поблизу [[Дрезден]]а.<ref>Стаття Хільдегарди Фрісс-Райманн «Йоганн Георг, герцог Саксонії» від 17 лютого 2002 року [http://digitale-kulturanthropologie.de/zeitschrift-informationen/17-2-2002/17-2-2002-johann-georg/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170403182916/http://digitale-kulturanthropologie.de/zeitschrift-informationen/17-2-2002/17-2-2002-johann-georg/|date=3 квітня 2017}} {{ref-de}}</ref><ref>Winfried Müller, Martina Schattkowsky «Zwischen Tradition und Modernität: König Johann von Sachsen 1801—1873», Leipziger Universitätsverlag, 2004, стор. 340 [https://books.google.com.ua/books?id=hDDXRMQY_f4C&pg=PA340&lpg=PA340&dq=Schloss+Weesenstein+1902+Johann+Georg+von+Sachsen&source=bl&ots=YMmsmgzUxt&sig=8eORZOjEx6WJ3cerm5_LojAOEkA&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjSnPnq48PQAhXlJ5oKHba6CJgQ6AEIKjAC#v=onepage&q=Schloss%20Weesenstein%201902%20Johann%20Georg%20von%20Sachsen&f=false] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161126003221/https://books.google.com.ua/books?id=hDDXRMQY_f4C&pg=PA340&lpg=PA340&dq=Schloss+Weesenstein+1902+Johann+Georg+von+Sachsen&source=bl&ots=YMmsmgzUxt&sig=8eORZOjEx6WJ3cerm5_LojAOEkA&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjSnPnq48PQAhXlJ5oKHba6CJgQ6AEIKjAC#v=onepage&q=Schloss%20Weesenstein%201902%20Johann%20Georg%20von%20Sachsen&f=false|date=26 листопада 2016}} {{ref-de}}</ref>

Йоганн Георг був визнаним мистецтвознавцем та часто подорожував. Із Марією Ізабеллою вони прожили десять років до самої її смерті 24 травня 1904-го.

Поховали принцесу в новому склепі крипти [[Дрезденський собор|придворної церкви]] [[Дрезден]]а.<ref>Дрезденська придворна церква [http://www.royaltyguide.nl/countries/germany/dresden/hofkirche.htm] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171015075249/http://www.royaltyguide.nl/countries/germany/dresden/hofkirche.htm|date=15 жовтня 2017}} {{ref-en}}</ref>

== Нагороди ==
* Орден Ольги ([[Вюртемберзьке королівство]]).

== Титули ==
* 30 серпня 1871 —5 квітня 1894 — ''Її Королівська Високість'' Герцогиня Марія Ізабелла Вюртемберзька;
* 5 квітня 1894 —24 травня 1904 — ''Її Королівська Високість'' Принцеса Йоганн Георг Саксонський, Герцогиня Саксонії, Герцогиня Вюртембергу.

== Генеалогія ==
{{Wikidata/Ancestors}}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://geneall.net/de/name/15640/maria-elisabeth-herzogin-von-wuerttemberg/ Профіль на Geneall.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160408051026/http://geneall.net/de/name/15640/maria-elisabeth-herzogin-von-wuerttemberg/ |date=8 квітня 2016 }} {{ref-de}}
* [http://www.thepeerage.com/p11074.htm#i110734 Профіль на Thepeerage.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171210180019/http://thepeerage.com/p11074.htm#i110734 |date=10 грудня 2017 }} {{ref-en}}
* [http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=8752898 Профіль на Find A Grave] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160310135147/http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=8752898 |date=10 березня 2016 }} {{ref-en}}
* [http://www.genealogy.euweb.cz/wurttemb/wurtt4.html#PAM Генеалогія Марії Ізабелли Вюртемберзької] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200919091643/http://genealogy.euweb.cz/wurttemb/wurtt4.html#PAM |date=19 вересня 2020 }} {{ref-en}}
* [http://www.genealogy.euweb.cz/wettin/wettin12.html#G Генеалогія Йоганна Георга Саксонського] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160806230432/http://genealogy.euweb.cz/wettin/wettin12.html#G |date=6 серпня 2016 }} {{ref-en}}

{{бібліоінформація}}

{{ВП-портали|Історія|Біографії|Німеччина}}

[[Категорія:Померли в Дрездені]]
[[Категорія:Вюртемберзький дім]]
[[Категорія:Альбертинська лінія Веттінів]]

title: Maria Isabella von Württemberg

Maria Isabella von Württemberg: Марія Ізабелла

Псевдо: Марія Ізабелла Саксонська

Народилася: 30 серпня 1871 · Орт-ан-дер-Донау, Австро-Угорщина

Померла: 24 травня 1904 (32 роки) · Дрезден, Саксонське королівство

Поховання: крипта Катедрального собору Святої Трійці, Дрезден

Діяльність: аристократка

Титул: герцогиня і принцеса

Конфесія: католицтво

Рід: Вюртемберзький дім, Веттіни

Батько: Філіп Вюртемберзький

Мати: Марія Тереза Австрійська

Брати, сестри: Альбрехт Вюртемберзький, Ulrich von Württembergd, Роберт Вюртемберзький і Марія Амелія Вюртемберзька

У шлюбі з: Йоганн Георг Саксонський

Діти: не було

Нагороди: Орден Ольги


text:
# Сустар Шервашидзе
Сустар Шервашидзе (груз. სუსტარ შარვაშიძე; д/н — 1665) — 3-й мтаварі (князь) Абхазії в 1640—1665 роках. відомий також як Георгій I.

## Життєпис
Походив з роду Шервашидзе (Чачба). Успадкував трон еристава Абхазії після Сетемана Шервашидзе 1640 року. Спряимував зусилля на посилення військової потуги та господарської міці князівства. Деякий час продовжував визнавати зверхність Мегрельського князівства.
Скориставшись боротьбою за владу після смерті мегрельского князя Левана II Дадіані, скинув незалежність, зробивши Абхазьке ериставство самостійним. Прийняв титул мтаварі, що засвідчило новий статус Абхазії.
Розпочав щорічні грабіжницькі походи на землі Мегрелії. Зумів прорвати Келасурську стіну (уздовж річки Келасурі), потім захопити землі між річками Кодор і Лагідзга. Помер 1665 року. Йому спадкував Зегнак.

title: Сустар Шервашидзе

wikitext:
{{особа}}
'''Сустар Шервашидзе''' ({{lang-ka|სუსტარ შარვაშიძე}}; д/н — [[1665]]) — 3-й мтаварі (князь) Абхазії в [[1640]]—[[1665]] роках. відомий також як Георгій I.

== Життєпис ==
Походив з роду [[Шервашидзе]] (Чачба). Успадкував трон еристава Абхазії після [[Сетеман Шервашидзе|Сетемана Шервашидзе]] 1640 року. Спряимував зусилля на посилення військової потуги та господарської міці князівства. Деякий час продовжував визнавати зверхність [[Мегрельське князівство|Мегрельського князівства]].

Скориставшись боротьбою за владу після смерті мегрельского князя [[Леван II Дадіані|Левана II Дадіані]], скинув незалежність, зробивши Абхазьке ериставство самостійним. Прийняв титул мтаварі, що засвідчило новий статус Абхазії.

Розпочав щорічні грабіжницькі походи на землі Мегрелії. Зумів прорвати Келасурську стіну (уздовж річки Келасурі), потім захопити землі між річками Кодор і Лагідзга. Помер 1665 року. Йому спадкував [[Зегнак Шервашидзе|Зегнак]].

== Джерела ==
* Georgian State (Soviet) Encyclopedia. 1983. Book 10. p. 689.
* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.

[[Категорія:Мтаварі Абхазії]]
[[Категорія:Шервашидзе]]

title: Сустар Шервашидзе

Рід: Шервашидзе

Батько: Сетеман Шервашидзе


text:
# Тедрос Аданом Гебреїсус
Тедрос Аданом Гебреїсус (амх. ቴዎድሮስ አድሓኖም ገብረኢየሱስ; 3 березня 1965, Асмера, Ефіопія) — ефіопський державний діяч, міністр закордонних справ Ефіопії (2012-2016), Генеральний директор Всесвітньої організації охорони здоров'я (з 2017 року).

## Біографія
Народився в сім'ї інженера.
У 1986 р. закінчив бакалаврат Університету Асмери за спеціальністю «біологія» і поступив на роботу лаборантом в Міністерство охорони здоров'я Ефіопії. Після падіння в 1991 р. військового режиму Менгісту Хайле Маріама отримав можливість продовжити освіту за кордоном. У 1992 р. закінчив магістратуру Лондонського університету за фахом «імунологія інфекційних захворювань». У 2000 р. отримав ступінь доктора філософії (PhD) Ноттінгемського університету (Велика Британія) за спеціальністю «охорона здоров'я громади». Його дисертація була присвячена проблемам боротьби з малярією в ефіопському регіоні Тиграй. Вона була удостоєна звання «Молодий дослідник року» Американського товариства тропічної медицини та гігієни (2000). Проходив додаткові освітні курси в Данії і Швеції.
У 2001-2003 рр. очолював департамент охорони здоров'я регіону Тиграй. У 2003 р. був призначений заступником міністра охорони здоров'я Ефіопії.
У 2005-2012 роках — міністр охорони здоров'я Ефіопії. На цій посаді провів реформу системи охорони здоров'я країни з метою підвищення доступності медичної допомоги. У цей період було створено 3,5 тис. центрів охорони здоров'я та 16 тис. медичних пунктів, у сім разів зросла кількість працівників охорони здоров'я (з 16,5 тис. до 115 тис.), збільшилася кількість медичних освітніх установ (з трьох до 33) і кількість їх випускників (з 120 до 3 тис. лікарів щорічно). Організував надходження в галузь іноземних інвестицій, зокрема, коштом взаємодії з Фондом сім'ї Клінтон і Фондом Білла і Мелінди Гейтс. В результаті його діяльності дитяча смертність знизилася на дві третини, випадки інфікування ВІЛ — на 90 %, смертність від малярії — на 75 %, від туберкульозу — на 64 %. У 2010 р. ООН визнала Ефіопію однією з успішних країн в плані досягнення Цілей розвитку тисячоліття " (2000-2015).
У 2012-2016 роках — міністр закордонних справ Ефіопії. На цій посаді сприяв виробленню ряду регіональних ініціатив у галузі охорони здоров'я і допомоги розвитку. У 2013 р. головував у Виконавчій раді Африканського союзу (АС) і виступив ініціатором підготовки Порядку денного на період до 2063 р. — стратегічного документа, спрямованого на прискорення економічного, політичного і соціального розвитку Африки. У 2015 р. брав участь у роботі Міжнародної конференції з фінансування розвитку в Аддіс-Абебі, де сприяв подоланню розбіжностей і вироблення консенсусу щодо прийняття Плану дій в галузі сталого розвитку.
Був заступником голови 60-ї Всесвітньої асамблеї охорони здоров'я (2007; керівний орган Всесвітньої організації охорони здоров'я — ВООЗ), головою 56-ї сесії Регіонального комітету ВООЗ для країн Африки (2007), входив до складу правління Глобального альянсу з вакцин та імунізації (2008-2009), очолював організацію AIDS Watch Africa (2013).
У 2016-2017 роках — спеціальний радник прем'єр-міністра Ефіопії.
З 2017 р. — генеральний директор ВООЗ. На цій посаді запропонував п'ять ключових пріоритетів для Організації: загальне охоплення послугами охорони здоров'я; надзвичайні ситуації в галузі охорони здоров'я; здоров'я жінок, дітей і підлітків; вплив зміни клімату і навколишнього середовища на здоров'я людини; і реформована ВООЗ. Цілями реформи він окреслив завдання підвищення ефективності діяльності організації, сприяння максимальному охопленню населення світу медико-санітарними послугами, зміцнення потенціалу національних і місцевих органів влади для запобігання надзвичайних ситуацій в галузі охорони здоров'я.
Є спеціалістом з вивчення малярії. Виступав співавтором численних публікацій у ряді міжнародних наукових видань («Тропічна медицина та паразитологія», «Ланцет», «Природа», «Паразитологія»). В 2012-2014 рр. входив до складу консультативної ради Гарвардського університету «Керівна роль міністрів у програмі охорони здоров'я». Входив до складу Ради глобальних лідерів з питань репродуктивного здоров'я Інституту Аспена (США), консультативної ради Університету Аддіс-Абеба (Ефіопія).
Китай був важливим союзником Тедроса на виборах до ВООЗ в 2017 році. За деякими даними, цю посаду він обійняв в результаті підкупу. За кілька місяців до виборів Тедроса було запрошено виступити в Пекінському університеті, де він закликав посилити співпрацю між Китаєм з питань охорони здоров'я. На наступний день після перемоги на виборах Тедрос підтвердив китайським державним ЗМІ, що він і ВООЗ надалі підтримуватимуть "Єдиний Китай".

## Критика
Будучи міністром охорони здоров'я Ефіопії, звинувачувався експертним середовищем у прихованні спалахів декілька випадків холери в Ефіопії у  2006, 2009 та 2011 роках.
Під час пандемії COVID-19 Тедрос наразився на критику з боку громадськості за те, що він повільно діяв щодо подолання епідемії та за занадто тісний зв’язок з урядом Китаю (звідки виникла пандемія).

## Нагороди та звання
У 2016 р. він був нагороджений Орденом Сербського прапора.
Став першим неамериканцем — лауреатом Гуманітарної премії ім. Джиммі й Розалін Картер (США, 2001). У 2016 р. отримав нагороду міжнародної неурядової організації Women Deliver «за наполегливу діяльність» визнання його внеску в охорону здоров'я жінок. У 2012 р. обраний почесним членом Лондонської школи гігієни і тропічної медицини.

title: Тедрос Аданом Гебреїсус

wikitext:
{{Картка:Лідер|зображення=Tedros Adhanom Ghebreyesus - AI for Good Global Summit 2018 (40316994230) (cropped).jpg|сайт=}}
'''Тедрос Аданом Гебреїсус''' ({{lang-am|ቴዎድሮስ አድሓኖም ገብረኢየሱስ}}; [[3 березня]] [[1965]], [[Асмера]], [[Ефіопська імперія|Ефіопія]]) — [[Ефіопія|ефіопський]] державний діяч, міністр закордонних справ Ефіопії (2012-2016), Генеральний директор [[Всесвітня організація охорони здоров'я|Всесвітньої організації охорони здоров'я]] (з 2017 року).

== Біографія ==
Народився в сім'ї інженера.

У 1986 р. закінчив бакалаврат Університету Асмери за спеціальністю «біологія» і поступив на роботу лаборантом в Міністерство охорони здоров'я Ефіопії. Після падіння в 1991 р. військового режиму [[Менгісту Хайле Маріам|Менгісту Хайле Маріама]] отримав можливість продовжити освіту за кордоном. У 1992 р. закінчив магістратуру [[Лондонський університет|Лондонського університету]] за фахом «імунологія інфекційних захворювань». У 2000 р. отримав ступінь доктора філософії (PhD) [[Ноттінгемський університет|Ноттінгемського університету]] (Велика Британія) за спеціальністю «охорона здоров'я громади». Його дисертація була присвячена проблемам боротьби з малярією в ефіопському регіоні Тиграй. Вона була удостоєна звання «Молодий дослідник року» Американського товариства тропічної медицини та гігієни (2000). Проходив додаткові освітні курси в Данії і Швеції.

У 2001-2003 рр. очолював департамент охорони здоров'я регіону Тиграй. У 2003 р. був призначений заступником міністра охорони здоров'я Ефіопії.

У 2005-2012 роках — міністр охорони здоров'я Ефіопії. На цій посаді провів реформу системи охорони здоров'я країни з метою підвищення доступності медичної допомоги. У цей період було створено 3,5 тис. центрів охорони здоров'я та 16 тис. медичних пунктів, у сім разів зросла кількість працівників охорони здоров'я (з 16,5 тис. до 115 тис.), збільшилася кількість медичних освітніх установ (з трьох до 33) і кількість їх випускників (з 120 до 3 тис. лікарів щорічно). Організував надходження в галузь іноземних інвестицій, зокрема, коштом взаємодії з Фондом сім'ї Клінтон і Фондом Білла і Мелінди Гейтс. В результаті його діяльності дитяча смертність знизилася на дві третини, випадки інфікування ВІЛ — на 90 %, смертність від малярії — на 75 %, від туберкульозу — на 64 %. У 2010 р. ООН визнала Ефіопію однією з успішних країн в плані досягнення Цілей розвитку тисячоліття " (2000-2015).

У 2012-2016 роках — міністр закордонних справ Ефіопії. На цій посаді сприяв виробленню ряду регіональних ініціатив у галузі охорони здоров'я і допомоги розвитку. У 2013 р. головував у Виконавчій раді Африканського союзу (АС) і виступив ініціатором підготовки Порядку денного на період до 2063 р. — стратегічного документа, спрямованого на прискорення економічного, політичного і соціального розвитку Африки. У 2015 р. брав участь у роботі Міжнародної конференції з фінансування розвитку в Аддіс-Абебі, де сприяв подоланню розбіжностей і вироблення консенсусу щодо прийняття Плану дій в галузі сталого розвитку.

Був заступником голови 60-ї Всесвітньої асамблеї охорони здоров'я (2007; керівний орган Всесвітньої організації охорони здоров'я — ВООЗ), головою 56-ї сесії Регіонального комітету ВООЗ для країн Африки (2007), входив до складу правління Глобального альянсу з вакцин та імунізації (2008-2009), очолював організацію AIDS Watch Africa (2013).

У 2016-2017 роках — спеціальний радник прем'єр-міністра Ефіопії.

З 2017 р. — генеральний директор ВООЗ. На цій посаді запропонував п'ять ключових пріоритетів для Організації: загальне охоплення послугами охорони здоров'я; надзвичайні ситуації в галузі охорони здоров'я; здоров'я жінок, дітей і підлітків; вплив зміни клімату і навколишнього середовища на здоров'я людини; і реформована ВООЗ. Цілями реформи він окреслив завдання підвищення ефективності діяльності організації, сприяння максимальному охопленню населення світу медико-санітарними послугами, зміцнення потенціалу національних і місцевих органів влади для запобігання надзвичайних ситуацій в галузі охорони здоров'я.

Є спеціалістом з вивчення малярії. Виступав співавтором численних публікацій у ряді міжнародних наукових видань («Тропічна медицина та паразитологія», «Ланцет», «Природа», «Паразитологія»). В 2012-2014 рр. входив до складу консультативної ради [[Гарвардський університет|Гарвардського університету]] «Керівна роль міністрів у програмі охорони здоров'я». Входив до складу Ради глобальних лідерів з питань репродуктивного здоров'я Інституту Аспена (США), консультативної ради Університету Аддіс-Абеба (Ефіопія).

Китай був важливим союзником Тедроса на виборах до ВООЗ в 2017 році. За деякими даними, цю посаду він обійняв [https://www.epochtimes.ru/kitaj-kupil-rukovoditelya-voz-zayavil-gossekretar-ssha-99090209/ в результаті підкупу]. За кілька місяців до виборів Тедроса було запрошено виступити в Пекінському університеті, де він закликав посилити співпрацю між Китаєм з питань охорони здоров'я. На наступний день після перемоги на виборах Тедрос підтвердив китайським державним ЗМІ, що він і ВООЗ надалі підтримуватимуть "Єдиний Китай"<ref>{{Cite web|title=The WHO and China: Dereliction of Duty|url=https://www.cfr.org/blog/who-and-china-dereliction-duty|website=Council on Foreign Relations|accessdate=2020-04-02|language=en}}</ref>.

== Критика ==
Будучи міністром охорони здоров'я Ефіопії, звинувачувався експертним середовищем у прихованні спалахів декілька випадків холери в Ефіопії у  2006, 2009 та 2011 роках<ref>{{Cite news|title=Candidate to Lead the W.H.O. Accused of Covering Up Epidemics|url=https://www.nytimes.com/2017/05/13/health/candidate-who-director-general-ethiopia-cholera-outbreaks.html|work=The New York Times|date=2017-05-13|accessdate=2020-04-02|issn=0362-4331|language=en-US|first=Donald G. McNeil|last=Jr}}</ref>.

Під час пандемії COVID-19 Тедрос наразився на критику з боку громадськості за те, що він повільно діяв щодо подолання епідемії та за занадто тісний зв’язок з урядом Китаю (звідки виникла пандемія)<ref name=2020-WSJ-WHO-COVID-Delay>{{cite news|last1=Page|first1=Jeremy|last2=McKay|first2=Betsy|title=The World Health Organization Draws Flak for Coronavirus Response|url=https://www.wsj.com/articles/the-world-health-organization-draws-flak-for-coronavirus-response-11581525207|work=The Wall Street Journal|date=12 лютого 2020|quote=Some foreign government officials and public-health experts believe that Dr. Tedros, a former Ethiopian foreign minister, delayed declaring the global emergency last month partly in deference to China's concerns.}} {{subscription required}}</ref>.

== Нагороди та звання ==
У 2016 р. він був нагороджений Орденом Сербського прапора.

Став першим неамериканцем — лауреатом Гуманітарної премії ім. Джиммі й Розалін Картер (США, 2001). У 2016 р. отримав нагороду міжнародної неурядової організації Women Deliver «за наполегливу діяльність» визнання його внеску в охорону здоров'я жінок. У 2012 р. обраний почесним членом Лондонської школи гігієни і тропічної медицини.

== Примітки ==
<references />

{{Reflist}}

== Джерела ==

* https://www.who.int/dg/biography
* https://www.unsystem.org/content/dr-tedros-adhanom-ghebreyesus
* https://www.bbc.com/news/health-40010522
* https://www.uicc.org/news/dr-tedros-adhanom-ghebreyesus-ethiopia-elected-new-who-director-general
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Міністри закордонних справ Ефіопії]]
[[Категорія:Працівники ВООЗ]]
[[Категорія:Маляріологи]]

title: Тедрос Аданом Гебреїсус

Народився: 3 березня 1965[…] (60 років) · Асмера, Ефіопська імперія

Відомий як: політик, мікробіолог, маляріолог

Місце роботи: Всесвітня організація охорони здоров'я, Ministry of Health of Ethopiad і Ministry of Foreign Affairs of the Federal Democratic Republic of Ethiopiad

Країна: Ефіопія

Alma mater: University of Asmarad (1986), London School of Hygiene & Tropical Medicined (1992), Ноттінгемський університет (2000) і Лондонський університет

Політична партія: Народний фронт визволення Тиграй

Нагороди: 10 від Natured (2020) Honorary Fellow of the Royal Societyd (2022)


text:
# Шипковиця
Шипко́виця (болг. Шипковица) — село в Перницькій області Болгарії. Входить до складу общини Трин.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 4 особи, усі — болгари.
Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Шипковиця

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Шипковиця
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Шипковица}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Перницька область]]
 | община                = [[Трин (община)|Трин]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              =
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 83209
 | широта                = 42.6417
 | довгота               = 22.5213
 | висота                = 1190
 | населення             = 4
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 2493
 | телефонний_код        = 07735
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 41
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 66
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>}}
'''Шипко́виця''' ({{lang-bg|Шипковица}}) — село в [[Перницька область|Перницькій області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Трин (община)|Трин]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:4}} особи, усі — [[болгари]]<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Fdhrysbu?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=05.04.2013|deadurl=no}}</ref>.

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Irx9OSLX?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=14.08.2013|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=2
| всього=4
| 0-4=0
| 5-9=0
| 10-14=0
| 15-19=0
| 20-24=0
| 25-29=0
| 30-34=0
| 35-39=0
| 40-44=0
| 45-49=0
| 50-54=0
| 55-59=1
| 60-64=0
| 65-69=1
| 70-74=0
| 75-79=0
| 80-84=2
| 85+=0
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=5224&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Шипковица, общ. Трън, обл. Перник|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IzAIMwQP?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=5224|archivedate=2013-08-19|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 700
|Крок більшої шкали = 100
|Крок меншої шкали  = 20
|1934 = 608
|1946 = 540
|1956 = 424
|1965 = 193
|1975 = 88
|1985 = 57
|1992 = 27
|2001 = 12
|2011 = 4
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Перницька область|Трин}}
{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Перницької області]]

title: Шипковиця · болг. Шипковица

Країна: Болгарія

Область: Перницька область

Община: Трин

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

фізична:
41 км
66 км

title: Розташування

Розташування: ШипковицяШипковиця (Болгарія)


text:
# Sanguisorba alpina
Sanguisorba alpina — вид трав'янистих рослин родини розові (Rosaceae), поширений в Азії.

## Морфологічна характеристика
Багаторічні трав'янисті рослини заввишки 30–80 см. Кореневища міцні, круглі в перетині. Стебла голі або майже голі. Прикореневі листки: прилистки жовто-коричневі, перетинчасті, голі; черешки голі; листові пластинки з 4–7(9) парами листочків; листочки зелені на обох поверхнях, еліптичні або довго еліптичні, рідко яйцеподібні, 1.5–7 × 1–4 см, обидві поверхні голі, краї гостро пильчасті, верхівки округлі. Стеблеві листки: прилистки зелені, шкірясті, краї різко пильчасті; листові пластини нагадує прикореневі, але в них менші листочки. Суцвіття пониклі, колосовиді, циліндричні, рідко еліпсоїдні, як правило, 1–4 × 0.6–1.2 см, подовжені до 5 см після запилення, у квітах від основи до вершини; ніжки зазвичай волосисті, пізніше стають безволосими. Приквітки жовто-коричневі, яйцевидо-ланцетні або лопатчато-ланцетні. Чашолистки білі або злегка рожеві, яйцеподібні. Тичинок 4.

## Поширення
У Європі вид зростає лише в Ісландії, як такий, що втік із садів; Азія (Китай, Корея, Монголія, Росія). У Китаї зростає на висотах 1200—2700 м. Населяє краї лісів, гірські схили, яри, болота.

title: Sanguisorba alpina

wikitext:
{{italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Sanguisorba alpina''
| image =
| image_caption =
| status =
| status_system = iucn3.1
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Рослини]] (Plantae)
| divisio = [[Вищі рослини]] (Streptophyta)
| subdivisio3 = [[Судинні рослини|Судинні]] (Tracheophyta)
| subdivisio4 = [[Покритонасінні]] (Magnoliophyta)
| subdivisio5 = [[Дводольні]] (Magnoliopsida)
| ordo = [[Розоцвіті]] (Rosales)
| familia = [[Розові]] (Rosaceae)
| subfamilia = [[Розанні]] (Rosoideae)
| tribus = [[Sanguisorbeae]]
| genus = [[Родовик]] (''Sanguisorba'')
| species = '''S. alpina'''
| binomial = ''Sanguisorba alpina''
| binomial_authority = [[Бунге Олександр Андрійович|Bunge]], [[1829]]
| range_map =
| wikispecies = Sanguisorba alpina
| synonyms =
}}
'''''Sanguisorba alpina''''' — вид [[трав'янисті рослини|трав'янистих]] рослин родини [[розові]] (Rosaceae), поширений в [[Азія|Азії]].

== Морфологічна характеристика ==
[[Багаторічні рослини|Багаторічні]] трав'янисті рослини заввишки 30–80 см. Кореневища міцні, круглі в перетині. Стебла голі або майже голі. Прикореневі листки: прилистки жовто-коричневі, перетинчасті, голі; черешки голі; листові пластинки з 4–7(9) парами листочків; листочки зелені на обох поверхнях, еліптичні або довго еліптичні, рідко яйцеподібні, 1.5–7 × 1–4 см, обидві поверхні голі, краї гостро пильчасті, верхівки округлі. Стеблеві листки: прилистки зелені, шкірясті, краї різко пильчасті; листові пластини нагадує прикореневі, але в них менші листочки. Суцвіття пониклі, колосовиді, циліндричні, рідко еліпсоїдні, як правило, 1–4 × 0.6–1.2 см, подовжені до 5 см після запилення, у квітах від основи до вершини; ніжки зазвичай волосисті, пізніше стають безволосими. Приквітки жовто-коричневі, яйцевидо-ланцетні або лопатчато-ланцетні. [[Чашолисток|Чашолистки]] білі або злегка рожеві, яйцеподібні. Тичинок 4.

== Поширення ==
У Європі вид зростає лише в [[Ісландія|Ісландії]], як такий, що втік із садів; [[Азія]] (Китай, Корея, Монголія, Росія). У Китаї зростає на висотах 1200—2700 м. Населяє краї лісів, гірські схили, яри, болота.

== Джерела ==
{{reflist}}
* [http://panarcticflora.org/results?biogeographic=&bioclimatic=&region=&name=Sanguisorba+alpina#paf-640702 Pan-arctic flora] {{ref-en}}
* [http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Sanguisorba%20alpina&PTRefFk=7300000 Euro+Med Plantbase] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170306033927/http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Sanguisorba%20alpina&PTRefFk=7300000 |date=6 березня 2017 }} {{ref-en}}
* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=200011623 Flora of China ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150914090648/http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=200011623 |date=14 вересня 2015 }} {{ref-en}}

{{Розові-доробити}}

{{Портали|Ботаніка|Біологія}}

[[Категорія:Розанні]]
[[Категорія:Флора Азії]]
[[Категорія:Рослини, описані 1829]]

title: ?Sanguisorba alpina

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Царство: Рослини (Plantae)

Відділ: Вищі рослини (Streptophyta)

Судинні (Tracheophyta)
Покритонасінні (Magnoliophyta)
Дводольні (Magnoliopsida)

Порядок: Розоцвіті (Rosales)

Родина: Розові (Rosaceae)

Підродина: Розанні (Rosoideae)

Триба: Sanguisorbeae

Рід: Родовик (Sanguisorba)

Вид: S. alpina

Віківиди: Sanguisorba alpina