text:
# Фотоплівка
Фотоплі́вка — це прозора стрічка, вкрита чутливою до світла речовиною (емульсією), що використовується у фотозйомці для фіксації зображення.

## Загальна характеристика
Основа емульсії — желатин, речовина, що збільшує об'єм в воді, але не розчиняється. В желатиновій емульсії міститься бромисте срібло. Це нестійка сполука, що під впливом світла розпадається на складові елементи — бром та срібло. В процесі хімічної обробки бром виводиться з плівки, залишаючи на ній лише срібло.
Чим більше світла потрапило на плівку, тим більше срібла утворюється в емульсії під час проявлення, і тим темнішим стане ця ділянка кадру. Найтемнішими виходять найсвітліші деталі об'єкту зйомки, і навпаки. Таке «перевернуте» зображення називається негатив. Потім світло через негатив потрапляє у збільшеному вигляді на світлочутливий папір, і ми отримуємо фотознімок (позитив). Існують також слайдові плівки, на яких в результаті з'являється позитивне зображення.
Вздовж плівки зверху та знизу є два ряди квадратних отворів (перфорація) для прокручування плівки механізмом фотоапарата. Плівка знаходиться в касеті, спеціальній коробочці, з якої крізь щілину виглядає кінчик плівки. Касета запобігає засвічуванню плівки.

## Історія
У 1820-і р.р. Жозеф Нісефор Ньєпс винайшов спосіб збереження отриманого зображення в камері-обскурі. У ній падаюче світло оброблялося асфальтовим лаком (аналог бітуму) на поверхні зі скла. За допомогою асфальтового лаку зображення набувало форму і ставало видимим. Таким чином вперше в історії розвитку фотографії і всього людства картину створював не художник, а падаючі промені світла в заломлюванні. У 1835 р. англійський фізик Вільям Тальбот винайшов відбиток фотографії — негатив і за допомогою камери-обскури Ньєпса зміг з його допомогою поліпшити якості фотозображень. Після появи цього нововведення знімки стало можливим копіювати. Тальбот зробив свою першу фотографію, на якому було зображено його власне вікно з чіткими віконними ґратами. Пізніше він написав доповідь, в якій називав художнє фото світом прекрасного, так Тальбот заклав в історію фотографії один з майбутніх принципів друку фотографій. У 1861 р. фотограф з Англії Т. Сеттон винайшов перший в історії фотоапарат з єдиним дзеркальним об'єктивом. Принцип роботи цього фотоапарата полягав в наступному, на штатив закріплювався великий ящик з непроникаючою для світла кришкою зверху, але через яку була можливість вести спостереження. Об'єктив ловив фокус на склі, де за допомогою дзеркал формувалося зображення.
Першим, хто розпочав у 1889 році масове виробництво фотоматеріалів, був американець Джордж Істмен (Kodak Nr. 1). З 1888 року ця фірма називається «kodak». Інший гранд у бізнесі фотоматеріалів — німецька фірма AGFA. Також відомими виробниками є японські фірми KONICA та FUJIFILM. У 1923 р. був винайдений перший фотоапарат у якому використовується 35 мм плівка, взята з кінематографа. Це дало можливість отримувати невеликі негативи і друкувати великі зображення лише для знімків. Через 2 роки фотоапарати фірми «Leica» вийшли у масове виробництво. У 1935 р. компанія «Kodak» випустила кольорові фотоплівки «Кодакхром» в масове виробництво. Але ще тривалий час при друку їх необхідно було віддавати на доопрацювання після проявлення, де вже накладалися кольорові компоненти під час проявлення. У 1942 р. компанія «Kodak» почала випуск кольорових фотоплівок «Kodakcolor», які стали одними з популярних фотоплівок для професійних та аматорських камер наступні півстоліття. У 1963 р. переворот в друк фотографій внесли фотокамери «Polaroid», які давали можливість друкувати фотографію миттєво після отриманого знімка одним натисканням. Всього лише потрібно було почекати кілька хвилин, щоб на порожньому відбитку з'явилися контури зображень, а потім проступала цілком кольорова фотографія гарної якості. Ще наступні 30 років універсальні фотоапарати Polaroid стали займати провідні місця в історії фото, щоб поступитися епосі цифрової фотографії. У 1970-х рр.. фотоапарати стали комплектувати вбудованим експонометром, автофокусуванням, автоматичними режимами зйомки, в аматорських 35 мм камерах присутній вбудований фотоспалах. Пізніше до 80-х років фотоапарати почали забезпечуватися рідкокристалічними панелями, які показували користувачеві програмні установки і режими фотокамери. Ера цифрової техніки тільки починалася, а ера фотоплівок побачила власний кінець.

## Застосування
Професійна плівка має термін зберігання і зберігати її слід у холодильній камері звичайного домашнього холодильника. Плівка повинна знаходитися в пластиковій коробочці, і відкривати її слід не раніше, ніж через 1,5-2 години після того, як плівку дістали з холодильника. Інакше може утворитися небажаний конденсат. З часом, якість професійної плівки може погіршуватися. Тому її бажано використовувати «свіжою».
Звичайні плівки можна зберігати при кімнатній температурі. Якість такої плівки з часом довго не знижується за рахунок спеціальних домішок до емульсії.
Для прискорення прояви, підвищення чутливості плівки, застосовують активатори прояви-поліетиленгліколі, гідразин, спирти та ін.
Щоб отримати дрібнозернисті зображення в проявники додають розчинники галлоідного срібла -тіосульфату і тіоцінати лужних металів у концентраціях від 0.5-5граммлітр і більше.
Для прояву в підвищеній температурі в проявник додають дубителів і речовини, що зменшують набухання фотографічного шару: алюмокалієвий галун, сірчанокислий натрій, етиловий спирт і інші. Для видалення кальцієвої сітки в розчин проявника вводять водопом'якчувачі — трилон Б, гексаметофосфат натрію.

## Проявка
Універсальні, або нормальні проявники дають нормальний контраст з хорошою градацією тонів і опрацюванням деталей у різних експонованих ділянках зображення. Мають високу відновно-окисну і кислотно-основну буферність, стабільні в роботі: рН = 10-10,5. За швидкістю проявки універсальні для прояву відносяться до нормальних, час проявки в них становить 4 — 10 хвилин при t = 20 °C.
При необхідності оперативної проявки використовують швидку проявку. Одержуване в них зображення за своїми фотографічними характеристиками не поступається зображенню, проявленій в універсальних проявника. Швидкі проявники-активні, концентровані, мають лужну реакцію рН = 11,5-13. Тривалість проявки при температурі 20-45С становить від 40 до 120 секунд. Щоб уникнути виникнення вуалі при проявці, в швидкісних проявниках вводять активні проявляючі речовини (бензотріазол, фенілмерптетразол та ін.) Необхідно також пам'ятати що під час проявки при високій температурі необхідно сильне затвердіння. Ці проявники характеризуються дуже високим контрастом зображення.

## Фірмові плівки
Сьогодні в Україні є великий вибір фотоплівок багатьох виробників. Насправді, усі фотоплівки у світі виробляються на заводах лише декількох всесвітньо відомих виробників. Усі інші — лише пакують плівки, вироблені цими фірмами у свої касети та коробочки вже під власними фірмовими назвами. Такі плівки продаються дешевше, ніж фірмові, хоча всередині, як правило, фотоплівка, виготовлена одним з всесвітньо відомих виробників. Правда, іноді це може бути плівка, виготовлена за застарілими технологіями. Лише фотоплівки виробництва kodak та ORWO не продаються під іншими торговими марками.

## Мікроплівка
Мікроплівка — фотографічний чорно-білий матеріал для мікрофільмування креслень, графічної документації, відрізняється високою роздільною здатністю, великим коефіцієнтом контрастності. Зйомка на мікроплівку, читання мікрофільмів, дублювання здійснюється на мікрофільмуючих апаратах.

title: Фотоплівка

wikitext:
[[Файл:Undeveloped film.png|thumb|right|250px|Непроявлена фотоплівка]]
[[Файл:Photographic Film 135.svg|thumb|праворуч|250px|Кольорові шари плівки: 1) Пластикова підкладка; 2) Емульсія з покриттям антивідблиску; 3) Емульсія, чутлива до червоного світла; 4) Емульсія, чутлива до зеленого світла; 5) жовтий фільтр; 6) Емульсія, чутлива до синього світла; 7) УФ-фільтр; 8) захисний шар; 9) видиме світло]]
[[Файл:Super 16 mm film.jpg|thumb|right|Фрагмент 16-мм плівки з кількома кадрами]]
[[Файл:Soviet photographic film 2, Rostov-on-Don, Russia.jpg|thumb|right|Фотоплівка [[Свема]]]]
[[Файл:Polaroid 667 IMGP1864 WP.jpg|thumb|upright|тип 667]]
[[Файл:Kodakcolor-150x150.jpg|thumb|right|перша кольорова фотоплівка компанії kodak]]
[[Файл:Різноманіття 35мм фотоплівок.jpg|thumb|right|250px|Різноманіття 35 мм фотоплівок]]

'''Фотоплі́вка''' — це прозора стрічка, вкрита чутливою до світла речовиною ([[емульсія|емульсією]]), що використовується у [[Фотографія|фотозйомці]] для фіксації [[зображення]].

== Загальна характеристика ==
Основа емульсії — [[Фотографічний желатин|желатин]], речовина, що збільшує об'єм в воді, але не розчиняється. В желатиновій [[емульсія|емульсії]] міститься [[Бромід срібла|бромисте срібло]]. Це нестійка сполука, що під впливом світла розпадається на складові елементи — [[бром]] та [[срібло]]. В процесі [[Обробка фотоматеріалів|хімічної обробки]] бром виводиться з плівки, залишаючи на ній лише срібло.
Чим більше світла потрапило на плівку, тим більше срібла утворюється в емульсії під час проявлення, і тим темнішим стане ця ділянка [[кадр]]у. Найтемнішими виходять найсвітліші деталі об'єкту зйомки, і навпаки. Таке «перевернуте» зображення називається [[Негатив (фотографія)|негатив]]. Потім світло через негатив потрапляє у збільшеному вигляді на [[фотопапір|світлочутливий папір]], і ми отримуємо фотознімок ([[Позитив (фотографія)|позитив]]). Існують також [[Діапозитив|слайдові плівки]], на яких в результаті з'являється позитивне зображення.

Вздовж плівки зверху та знизу є два ряди квадратних отворів ([[перфорація]]) для прокручування плівки механізмом [[фотоапарат]]а. Плівка знаходиться в касеті, спеціальній коробочці, з якої крізь щілину виглядає кінчик плівки. Касета запобігає засвічуванню плівки.

== Історія ==
У 1820-і р.р. [[Жозеф Нісефор Ньєпс]] винайшов спосіб збереження отриманого зображення в [[камера-обскура|камері-обскурі]]. У ній падаюче світло оброблялося [[Асфальтові лаки|асфальтовим лаком]] (аналог бітуму) на поверхні зі скла. За допомогою асфальтового лаку зображення набувало форму і ставало видимим. Таким чином вперше в історії розвитку фотографії і всього людства картину створював не художник, а падаючі промені світла в заломлюванні. У 1835 р. англійський фізик [[Вільям Тальбот]] винайшов відбиток фотографії — негатив і за допомогою камери-обскури Ньєпса зміг з його допомогою поліпшити якості фотозображень. Після появи цього нововведення знімки стало можливим копіювати. Тальбот зробив свою першу фотографію, на якому було зображено його власне вікно з чіткими віконними ґратами. Пізніше він написав доповідь, в якій називав художнє фото світом прекрасного, так Тальбот заклав в історію фотографії один з майбутніх принципів друку фотографій. У 1861 р. фотограф з [[англія|Англії]] Т. Сеттон винайшов перший в історії фотоапарат з єдиним дзеркальним об'єктивом. Принцип роботи цього фотоапарата полягав в наступному, на штатив закріплювався великий ящик з непроникаючою для світла кришкою зверху, але через яку була можливість вести спостереження. Об'єктив ловив фокус на склі, де за допомогою дзеркал формувалося зображення.
Першим, хто розпочав у 1889 році масове виробництво фотоматеріалів, був американець [[Джордж Істмен]] ([[Kodak Nr. 1]]). З 1888 року ця фірма називається «[[kodak]]». Інший гранд у бізнесі фотоматеріалів — [[німеччина|німецька]] фірма [[AGFA]]. Також відомими виробниками є [[японія|японські]] фірми [[KONICA]] та [[FUJIFILM]]. У 1923 р. був винайдений перший фотоапарат у якому використовується 35 мм плівка, взята з кінематографа. Це дало можливість отримувати невеликі негативи і друкувати великі зображення лише для знімків. Через 2 роки фотоапарати фірми «Leica» вийшли у масове виробництво. У 1935 р. компанія «[[Kodak]]» випустила кольорові фотоплівки «[[Кодакхром]]» в масове виробництво. Але ще тривалий час при друку їх необхідно було віддавати на доопрацювання після проявлення, де вже накладалися кольорові компоненти під час проявлення. У 1942 р. компанія «Kodak» почала випуск кольорових фотоплівок «[[Kodakcolor]]», які стали одними з популярних фотоплівок для професійних та аматорських камер наступні півстоліття. У 1963 р. переворот в друк фотографій внесли фотокамери «Polaroid», які давали можливість друкувати фотографію миттєво після отриманого знімка одним натисканням. Всього лише потрібно було почекати кілька хвилин, щоб на порожньому відбитку з'явилися контури зображень, а потім проступала цілком кольорова фотографія гарної якості. Ще наступні 30 років універсальні фотоапарати [[Polaroid]] стали займати провідні місця в історії фото, щоб поступитися епосі цифрової фотографії. У 1970-х рр.. фотоапарати стали комплектувати вбудованим [[експонометром]], [[автофокус]]уванням, автоматичними режимами зйомки, в аматорських 35 мм камерах присутній вбудований [[фотоспалах]]. Пізніше до 80-х років фотоапарати почали забезпечуватися рідкокристалічними панелями, які показували користувачеві програмні установки і режими фотокамери. Ера цифрової техніки тільки починалася, а ера фотоплівок побачила власний кінець.

== Застосування ==

Професійна плівка має термін зберігання і зберігати її слід у холодильній камері звичайного домашнього холодильника. Плівка повинна знаходитися в пластиковій коробочці, і відкривати її слід не раніше, ніж через 1,5-2 години після того, як плівку дістали з холодильника. Інакше може утворитися небажаний [[конденсат]]. З часом, якість професійної плівки може погіршуватися. Тому її бажано використовувати «свіжою».

Звичайні плівки можна зберігати при кімнатній [[температура|температурі]]. Якість такої плівки з часом довго не знижується за рахунок спеціальних домішок до емульсії.

Для прискорення прояви, підвищення чутливості плівки, застосовують активатори прояви-поліетиленгліколі, [[гідразин]], [[спирти]] та ін.
Щоб отримати дрібнозернисті зображення в проявники додають [[розчинники]] галлоідного срібла -тіосульфату і тіоцінати лужних металів у концентраціях від 0.5-5граммлітр і більше.
Для прояву в підвищеній температурі в проявник додають дубителів і речовини, що зменшують набухання фотографічного шару: алюмокалієвий галун, сірчанокислий натрій, етиловий спирт і інші. Для видалення [[кальцій|кальцієвої]] сітки в розчин проявника вводять водопом'якчувачі — [[трилон Б]], [[гексаметофосфат натрію]].

== Проявка ==
Універсальні, або нормальні [[проявник]]и дають нормальний контраст з хорошою градацією тонів і опрацюванням деталей у різних експонованих ділянках зображення. Мають високу відновно-окисну і кислотно-основну буферність, стабільні в роботі: рН = 10-10,5. За швидкістю проявки універсальні для прояву відносяться до нормальних, час проявки в них становить 4 — 10 хвилин при t = 20 °C.

При необхідності оперативної проявки використовують швидку проявку. Одержуване в них зображення за своїми фотографічними характеристиками не поступається зображенню, проявленій в універсальних проявника. Швидкі проявники-активні, концентровані, мають лужну реакцію рН = 11,5-13. Тривалість проявки при температурі 20-45С становить від 40 до 120 секунд. Щоб уникнути виникнення [[Фотографічна вуаль|вуалі]] при проявці, в швидкісних проявниках вводять активні проявляючі речовини ([[бензотріазол]], [[фенілмерптетразол]] та ін.) Необхідно також пам'ятати що під час проявки при високій температурі необхідно сильне затвердіння. Ці проявники характеризуються дуже високим контрастом зображення.

== Фірмові плівки ==

Сьогодні в [[Україна|Україні]] є великий вибір фотоплівок багатьох виробників. Насправді, усі фотоплівки у світі виробляються на заводах лише декількох всесвітньо відомих виробників. Усі інші — лише пакують плівки, вироблені цими фірмами у свої касети та коробочки вже під власними фірмовими назвами. Такі плівки продаються дешевше, ніж фірмові, хоча всередині, як правило, фотоплівка, виготовлена одним з всесвітньо відомих виробників. Правда, іноді це може бути плівка, виготовлена за застарілими технологіями. Лише фотоплівки виробництва [[kodak]] та [[ORWO]] не продаються під іншими торговими марками.

== Мікроплівка ==

Мікроплівка — фотографічний чорно-білий матеріал для мікрофільмування креслень, графічної документації, відрізняється високою роздільною здатністю, великим коефіцієнтом контрастності. Зйомка на мікроплівку, читання мікрофільмів, дублювання здійснюється на мікрофільмуючих апаратах.

== Джерела ==
* [http://blog.photoinside.me/photo/історія-розвитку-фотографії Історія розвитку фотографії.]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [https://web.archive.org/web/20091020114523/http://www.technohit.com.ua/article/14/ Як вибрати фотоплівку?]
* [http://refs.co.ua/79457-Analiz_fotograficheskih_svoiystv_fotoplenok.html Аналіз фотографічних властивостей фотоплівок.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120510211622/http://refs.co.ua/79457-Analiz_fotograficheskih_svoiystv_fotoplenok.html |date=10 травня 2012 }}
* http://www.derkach.rv.ua/?p=249{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} <!-- Лінк йде на «Account disabled by server administrator.», почекаємо… -->
== Посилання ==
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53412/23075.html Фотоплівка]}}
{{Фотографічні процеси}}
[[Категорія:Фотоплівка]]
[[Категорія:Фототехніка]]


text:
# Лостувка
Лостувка (пол. Łostówka) — село в Польщі, у гміні Мшана-Дольна Лімановського повіту Малопольського воєводства.
Населення — 1439 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Новосондецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 747     | 202                | 474              | 71                   |
| Жінки    | 692     | 156                | 404              | 132                  |
| Разом    | 1439    | 358                | 878              | 203                  |

wikiname: ukwiki

title: Лостувка

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Лостувка
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Łostówka}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Łostówka G27.jpg
|опис зображення    =  <!--Kaplica w Łostówce z I poł. XIX w.-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Малопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Лімановський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Мшана-Дольна (гміна){{!}}Мшана-Дольна
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 1439
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 18
|поштовий індекс        = 34-730
|автомобільний код      = KLI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0453150
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Лостувка''' ({{lang-pl|Łostówka}}) — село в Польщі, у [[Мшана-Дольна (гміна)|гміні Мшана-Дольна]] [[Лімановський повіт|Лімановського повіту]] [[Малопольське воєводство|Малопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:1439}} {{МНОЖИНА:1439|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Новосондецьке воєводство|Новосондецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=747 |ЧолПре=202 |ЧолПрац=474 |ЧолПост=71
|Жін=692 |ЖінПре=156 |ЖінПрац=404 |ЖінПост=132
|Разом=1439 |РазомПре=358 |РазомПрац=878 |РазомПост=203
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|category:Łostówka}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Мшана-Дольна}}

{{Малопольське-доробити}}

[[Категорія:Села Лімановського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Малопольське воєводство

Повіт: Лімановський повіт

Гміна: Мшана-Дольна

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: KLI

OSM: ↑2433337 ·R (Ґміна Мшана-Дольна)


text:
# Антонюк Олексій Степанович
Олексій Степанович Антонюк (нар. 24 вересня 1965, Коростишів) — український підприємець і громадський діяч у сфері краси. Засновник бренду S&A Group (1989) та компанії S&A Group (1992). Видавець журналів «Дзеркало моди» (рос. «Зеркало моды») з 1997 р., «Косметолог», «Нігтьова естетика» (рос. «Ногтевая Эстетика»)  , «Макіяж» (рос. «Макияж»)  з 2002 р.
У 1997—2017 рр. — президент Всеукраїнської громадської організації «Спілка перукарів України». Організатор національних чемпіонатів та виставок «Б'юті Салон» і «Б'юті Маркет», засновник та організатор Чемпіонату України з перукарського мистецтва, нігтьової естетики, макіяжу та моделювання брів.(1998) та  Кубка Києва з перукарського мистецтва (2002). Співзасновник Громадської організації «Комітет стандартів салонів краси» (КСКК).

## Життєпис
Олексій Антонюк народився 24 вересня 1965 року в м. Коростишів, Житомирська область, Україна Після закінчення середньої школи № 33 міста Житомира Олексій вступив до Житомирського будівельного технікуму, який закінчив у 1984 з відзнакою. Під час навчання в технікумі проходив виробничу практику в районі крайньої півночі м. Ноябрьський, Тюменської області.
В 1984 році вступив до Київського інженерно-будівельного інституту (сьогодні — КНУБА), але навчання довелося перервати на два роки через строкову службу в армії.  Олексій служив у військах ППО та звільнився у званні старшого сержанта запасу. Після строкової служби продовжив навчання. В 1988 році знов вибрав  для проходження практики район Камчатки на Крайній Півночі.
З 1989 року Олексій залучений до індустрії краси. Він розпочав роботу у Лабораторії моди та зачіски (структурний підрозділ Міністерства побутового обслуговування населення Української СРСР). Водночас він продовжував навчання в КІБІ.
Того ж року Антонюк розпочав власну справу — відкрив під брендом S&A Group перший приватний салон краси в Україні, який згодом трансформувався у провідну приватну компанію у сфері б'юті індустрії в Україні, S&A Group.

## Освіта
- 1971—1980 — Середня школа № 33 м. Житомир
- 1980—1984 — Житомирський будівельний технікум
- 1984—1989 — Київський інженерно-будівельний інститут (перервав навчання з початком підприємницької діяльності)
- 2007 — закінчив коледж Київського національного університету технологій та дизайну за спеціальністю «Перукарська справа та декоративна косметика».
- 2009 — завершив навчання в Інституті післядипломної освіти Київського національного університету будівництва та архітектури за напрямком «Менеджмент» та отримав кваліфікацію бакалавра.
- 2009 — завершив навчання у Київському університеті технологій та дизайну за кваліфікацією бакалавр за  напрямком  «Мистецтво».

## Початок кар'єри
Від самого початку кар'єри у сфері краси Олексій Антонюк став новатором у підприємництві у цій індустрії. Він першим відкрив приватний салон краси під брендом S&A Group у 1989 році. Згодом один салон переріс у мережу, а до напрямків діяльності S&A Group додалися навчальний центр для фахівців beauty-індустрії (відкритий у 1992 році) та видавництво професійних друкованих видань для майстрів індустрії краси (з 1997 року) — журналів «Дзеркало моди», «Косметолог», «Нігтьова Естетика» та «Макіяж». Паралельно з видавництвом журналів S&A Group виступала, як організатор комерційних майстер-класів Чемпіонату України з перукарського мистецтва, Кубка Києва з перукарського мистецтва та розвивала власну агенцію маркетингових досліджень. Сам Олексій крім ведення бізнесу також розвивав індустрію краси в Україні та виводив її на світовий рівень завдяки своїй активній громадській діяльності.
У 2013 році Олексій Антонюк продав частку бізнесу в  компанії S&A Group стратегічному покупцеві та зосередився на розвитку персонального бренду, як учасник конференцій з менеджменту, спікер-експерт та коуч з особистого зростання, консультант та організатор профільних подій в індустрії краси, як в Україні так і на міжнародному рівні. З 2013 року Олексій Антонюк зосередився на розвитку громадських  організацій «Спілка перукарів України», «Комітет стандартів салонів краси», організації роботодавців «Усім Миром».

## Створення СПУ та КССК
В 1996 році Олексій Антонюк став ініціатором створення Спілки перукарів України (СПУ) та зареєстрував всеукраїнську громадську організацію «Спілка перукарів України» 1997 року. Організація об'єднала понад 3 000 найактивніших фахівців — перукарів, візажистів, майстрів манікюру, моделювання брів, то що — із завданням захисту їхніх інтересів і розвитку індустрії. В рамках роботи СПУ Олексій Антонюк став керівником оргкомітету з проведення Чемпіонату України з перукарського мистецтва (1997), повністю відповідав за створення, підготовку та організацію. Також згодом в 1998 році, саме СПУ стала ініціатором проведення першої фахової події — Чемпіонату України з перукарського мистецтва, нігтьової естетики та макіяжу в незалежній Україні.  На основі Чемпіонату була створена Збірна команда України з перукарського мистецтва, яка представляла Україну на Чемпіонатах світу Hairworld від ОМС. Для відбору майстрів до збірної СПУ щороку проводила регіональні відбіркові чемпіонати з перукарського мистецтва (Кубок Києва, Золотий Лев (Львів), Перша Столиця (Харків), Молоді Таланти України (Дніпро), Кубки Запоріжжя, Одеси, відбіркові тури в містах Тернопіль, Мукачево, Миколаїв). За результатами діяльності СПУ Збірна України з перукарського мистецтва дуже вдало виступала на світових змаганнях. Вперше Збірна України з перукарського мистецтва взяла участь у Чемпіонаті Світу у 1998 році в Сеулі за ініціативи Олексія Антонюка та посіла 15 місце з 36 країн учасниць. Також він готував поїздку збірної у 2000 році на Чемпіонат світу в Німеччині[10].2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012, 2014, 2016, 2017  роках.  Олексій Антонюк обіймав позицію  Президента СПУ з 1997 по 2018 рік. Після цього Спілку Перукарів України було реорганізовано у ширшу організацію — Спілку Професіоналів України в Індустрії Краси, яку очолив Олександр Толубко. Олексій Антонюк є Почесним Президентом Спілки професіоналів в Індустрії Краси.
У 2009 році Олексій Антонюк став ініціатором та співзасновником КССК — Комітет стандартів салонів краси, організації, яка займається розробкою та впровадженням стандартів якості обслуговування у beauty-індустрії (перукарі, візаж, нігтьова естетика, косметологія, перманентний макіяж) включно із сертифікацією та акредитацією вчителів  відповідно до встановлених стандартів. Організація передбачає шестирівневу систему підтвердження кваліфікації майстрів  з різними критеріями відповідності для окремих спеціалізацій в  індустрії краси. Здійснюють підтвердження кваліфікації  акредитовані навчальні центри.

## Громадська діяльність
Крім активної професійної те підприємницької діяльності Олексій Антонюк виступає, як активний громадський діяч. Зокрема, він є засновником галузевого ГО «Всім Миром» і членом Ради всеукраїнської організації роботодавців (ВАР), а також членом Президії Федерації роботодавців Києва (ФРК).

## Участь в міжнародних організаціях та нагороди
Олексій Антонюк увійшов до складу членів української секції Intercoiffure Mondial, офіційно заснованої у 2000 році за підтримки компанії Wella Україна. Він був одним з перших та найактивніших учасників діяльності українського підрозділу Intercoiffure Mondial з моменту заснування. У 2003 році Олексій Антонюк отримав відзнаку «Personality of the year» від ICD Mondial (Intercoiffure Mondial).
З 2018 по 2017 рік, Олексій Антонюк був офіційним делегатом від України в ОМС. Олексій Антонюк неодноразово нагороджений відзнаками  від ОМС за внесок в міжнародну б'юті-індустрію. Нагороджений спеціальним кубком за виступ в благодійному шоу — Alternative Hair Show.

### Внесок у розвиток індустрії краси
Олексій Антонюк продовжує активно розвивати індустрію краси в України за допомогою організації тематичних професійних подій (зокрема, національні виставки «Дзеркало Моди — Львів-2011» та «Дзеркало моди — Донецьк — 2012»), Запоріжжя.
Крім того, Олексій Антонюк є ініціатором та координатором низки професійних проєктів у б'юті-індустрії України та на міжнародному рівні:
- LASH FLASH: Чемпіонат для майстрів з нарощування вій, який проводиться в Україні та міжнародному форматі.
- Smart Hair Show: Освітній проєкт для стилістів, спрямований на підвищення кваліфікації та обмін досвідом серед професіоналів індустрії краси.
- Health Hair IN:  Міжнародна Конференція для трихологів.
- Live Hair: Міжнародна Конференція для майстрів реконструкції та відновлення волосся.
- MB Award Championship: Чемпіонат для спеціалістів з мікроблейдингу, який збирає майстрів з усієї України для демонстрації своїх навичок та обміну досвідом.
- Fusion Hair UA: Подіум перукарських ідей, де представлені новітні тенденції та техніки в перукарському мистецтві.
- Beauty Trend Hunters: Конференція, присвячена обговоренню актуальних трендів у б'юті-індустрії, з участю провідних експертів та брендів.
- BROWPRO UA: Чемпіонат для бровистів, що дозволяє майстрам продемонструвати свої вміння та отримати визнання в професійній спільноті.
- PM Award: Чемпіонат для майстрів перманентного макіяжу, який став одним з найпрестижніших у сфері ПМ в Україні.
- Glitch Glam: Новий унікальний проєкт для б'юті індустрії. В ньому може взяти участь будь-який майстер світу. Крім перемоги, кожен майстер може підтвердити свою кваліфікацію від КССК та GCM.
- Маркетплейс б'юті-майстрів та вчителів з усього світу ANTEO1. Новий міжнародний проєкт, створений Олексієм Антонюком, який розпочав свою діяльність у 2024 році.  Сайт проєкту знаходиться у стадії розробки та відкриття. До нього розробляється модуль для продажу відеоуроків та курсів.
- Global Creative Masters (GCM): Новий проєкт підтвердження кваліфікації майстрів на міжнародному рівні. Заснований у 2025 році.

## Благодійність
Завдяки Олексію Антонюку було реалізовано декілька благодійних проєктів, що об'єднали перукарів України заради допомоги дітям. Зокрема, Антонюк виступив співорганізатором благодійної акції «Дні дитинства», що початку 2000-х років регулярно проходив в Україні спочатку з нагоди свята Святого Миколая, а потім (2005) — напередодні нового навчального року. Партнерами заходу виступили, зокрема, телеканали 1+1 і НТН, журнали «Наталі» та «Дзеркало моди». Завдяки благодійній ініціативі «Дні дитинства» малеча отримала можливість зробити зачіски у професійних перукарів зі знижками, а салони та майстри перерахували з отриманих протягом акцій коштів частину на лікування дітей з онкологією.
5 вересня 2011 року з ініціативи Олексія Антонюка та компанії S&A group в Києві пройшов благодійний проєкт  Alternative Hair Visionary Award Ukraine.
У 2012 році Олексій Антонюк та команда стилістів від S&A group, першими серед країн СНД виступили в Alternative Hair Show — найпрестижнішому, легендарному благодійному шоу для стилістів світу, організатором якого є провідний стиліст світу Tony Rizzo.
У квітны 2022 року Олексій Антонюк створив волонтерський проєкт Beauty Army, в рамках якого понад 1000 українських майстрів б'юті-індустрії надають безоплатні послуги пораненим.  За час роботи проєкту було надано десятки тисяч безкоштовних послуг в багатьох лікарнях, госпіталях, реабілітаційних центрах.

title: Антонюк Олексій Степанович

wikitext:
{{однофамільці|Антонюк}}
{{Особа
|ім'я              = Олексій Антонюк
|підпис            = Олексій Антонюк
|дата народження   = 24.09.1965
|місце народження  = Коростишів, Житомирська область, Україна
|громадянство      = [[Україна]]
|відомий_(відома)  = підприємець, громадський діяч, видавець професійних журналів у сфері індустрії краси
|нагороди          = Лауреат премії [[«Людина Року»]] за проєкт «Дні дитинства»
}}
'''Олексій Степанович Антонюк''' ({{нар}} [[24 вересня]] [[1965]], [[Коростишів]]) — український [[підприємець]] і [[Активізм|громадський діяч]] у сфері краси. Засновник бренду S&A Group (1989) та компанії S&A Group (1992). Видавець журналів «Дзеркало моди» (рос. «Зеркало моды») з 1997 р., «Косметолог», «Нігтьова естетика» (рос. «Ногтевая Эстетика»)  , «Макіяж» (рос. «Макияж»)  з 2002 р.

У 1997—2017 рр. — президент Всеукраїнської громадської організації «Спілка перукарів України». Організатор національних чемпіонатів та виставок «Б'юті Салон» і «Б'юті Маркет», засновник та організатор Чемпіонату України з перукарського мистецтва, нігтьової естетики, макіяжу та моделювання брів.(1998) та  Кубка Києва з перукарського мистецтва (2002). Співзасновник Громадської організації «Комітет стандартів салонів краси» (КСКК).
== Життєпис ==
Олексій Антонюк народився 24 вересня 1965 року в [[Коростишів|м. Коростишів]], [[Житомирська область]], [[Україна]] Після закінчення середньої школи № 33 міста Житомира Олексій вступив до Житомирського будівельного технікуму, який закінчив у 1984 з відзнакою. Під час навчання в технікумі проходив виробничу практику в районі крайньої півночі м. Ноябрьський, Тюменської області.

В 1984 році вступив до [[Київський національний університет будівництва і архітектури|Київського інженерно-будівельного інституту]] (сьогодні — КНУБА), але навчання довелося перервати на два роки через строкову службу в армії.  Олексій служив у військах ППО та звільнився у званні старшого сержанта запасу. Після строкової служби продовжив навчання. В 1988 році знов вибрав  для проходження практики район Камчатки на [[Крайня Північ Росії|Крайній Півночі]].

З 1989 року Олексій залучений до індустрії краси. Він розпочав роботу у Лабораторії моди та зачіски (структурний підрозділ [[Міністерство побутового обслуговування населення Української РСР|Міністерства побутового обслуговування населення Української СРСР]]). Водночас він продовжував навчання в КІБІ.

Того ж року Антонюк розпочав власну справу — відкрив під брендом S&A Group перший приватний салон краси в Україні, який згодом трансформувався у провідну приватну компанію у сфері б'юті індустрії в Україні, S&A Group.

== Освіта ==
* 1971—1980 — Середня школа № 33 м. Житомир
* 1980—1984 — Житомирський будівельний технікум
* 1984—1989 — Київський інженерно-будівельний інститут (перервав навчання з початком підприємницької діяльності)
* 2007 — закінчив коледж [[Київський національний університет технологій та дизайну|Київського національного університету технологій та дизайну]] за спеціальністю «Перукарська справа та декоративна косметика».
* 2009 — завершив навчання в Інституті післядипломної освіти Київського національного університету будівництва та архітектури за напрямком «Менеджмент» та отримав кваліфікацію бакалавра.
* 2009 — завершив навчання у Київському університеті технологій та дизайну за кваліфікацією бакалавр за  напрямком  «Мистецтво».

== Початок кар'єри ==
Від самого початку кар'єри у сфері краси Олексій Антонюк став новатором у підприємництві у цій індустрії. Він першим відкрив приватний салон краси під брендом S&A Group у 1989 році. Згодом один салон переріс у мережу, а до напрямків діяльності S&A Group додалися навчальний центр для фахівців beauty-індустрії (відкритий у 1992 році) та [[Видавництво в Україні|видавництво]] професійних друкованих видань для майстрів індустрії краси (з 1997 року) — журналів «Дзеркало моди», «Косметолог», «Нігтьова Естетика» та «Макіяж». Паралельно з видавництвом журналів S&A Group виступала, як організатор комерційних майстер-класів Чемпіонату України з перукарського мистецтва, Кубка Києва з перукарського мистецтва та розвивала власну агенцію [[Маркетингове дослідження|маркетингових досліджень]]. Сам Олексій крім ведення бізнесу також розвивав індустрію краси в Україні та виводив її на світовий рівень завдяки своїй активній громадській діяльності.

У 2013 році Олексій Антонюк продав частку бізнесу в  компанії S&A Group стратегічному покупцеві та зосередився на розвитку персонального бренду, як учасник конференцій з менеджменту, спікер-експерт та [[Коучинг|коуч]] з особистого зростання, консультант та організатор профільних подій в індустрії краси, як в Україні так і на міжнародному рівні. З 2013 року Олексій Антонюк зосередився на розвитку громадських  організацій «Спілка перукарів України», «Комітет стандартів салонів краси», організації роботодавців «Усім Миром».

== Створення СПУ та КССК ==
В 1996 році Олексій Антонюк став ініціатором створення Спілки перукарів України (СПУ) та зареєстрував всеукраїнську [[Громадська організація|громадську організацію]] «Спілка перукарів України» 1997 року. Організація об'єднала понад 3 000 найактивніших фахівців — перукарів, візажистів, майстрів манікюру, моделювання брів, то що — із завданням захисту їхніх інтересів і розвитку індустрії. В рамках роботи СПУ Олексій Антонюк став керівником оргкомітету з проведення Чемпіонату України з перукарського мистецтва (1997), повністю відповідав за створення, підготовку та організацію. Також згодом в 1998 році, саме СПУ стала ініціатором проведення першої фахової події — Чемпіонату України з [[Перукар|перукарського мистецтва]], нігтьової естетики та [[макіяж]]у в незалежній Україні.  На основі Чемпіонату була створена Збірна команда України з перукарського мистецтва, яка представляла Україну на Чемпіонатах світу Hairworld від ОМС. Для відбору майстрів до збірної СПУ щороку проводила регіональні відбіркові чемпіонати з перукарського мистецтва (Кубок Києва, Золотий Лев (Львів), Перша Столиця (Харків), Молоді Таланти України (Дніпро), Кубки Запоріжжя, Одеси, відбіркові тури в містах Тернопіль, Мукачево, Миколаїв). За результатами діяльності СПУ Збірна України з перукарського мистецтва дуже вдало виступала на світових змаганнях. Вперше Збірна України з перукарського мистецтва взяла участь у Чемпіонаті Світу у 1998 році в [[Сеул]]і за ініціативи Олексія Антонюка та посіла 15 місце з 36 країн учасниць. Також він готував поїздку збірної у 2000 році на Чемпіонат світу в [[Німеччина|Німеччині]][10].2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012, 2014, 2016, 2017  роках.  Олексій Антонюк обіймав позицію  Президента СПУ з 1997 по 2018 рік. Після цього Спілку Перукарів України було реорганізовано у ширшу організацію — Спілку Професіоналів України в Індустрії Краси, яку очолив Олександр Толубко. Олексій Антонюк є Почесним Президентом Спілки професіоналів в Індустрії Краси.

У 2009 році Олексій Антонюк став ініціатором та співзасновником КССК — Комітет стандартів салонів краси, організації, яка займається розробкою та впровадженням [[Управління якістю|стандартів якості]] обслуговування у beauty-індустрії ([[перукар]]і, [[Візажист|візаж]], [[Манікюр|нігтьова естетика]], [[косметологія]], [[перманентний макіяж]]) включно із [[Сертифікація|сертифікацією]] та [[Акредитація|акредитацією]] вчителів  відповідно до встановлених стандартів. Організація передбачає шестирівневу систему підтвердження кваліфікації майстрів  з різними критеріями відповідності для окремих спеціалізацій в  індустрії краси. Здійснюють підтвердження кваліфікації  акредитовані навчальні центри.

== Громадська діяльність ==
Крім активної професійної те підприємницької діяльності Олексій Антонюк виступає, як активний громадський діяч. Зокрема, він є засновником галузевого ГО «Всім Миром» і членом Ради всеукраїнської організації роботодавців (ВАР), а також членом Президії Федерації роботодавців Києва (ФРК).

== Участь в міжнародних організаціях та нагороди ==
Олексій Антонюк увійшов до складу членів української секції Intercoiffure Mondial, офіційно заснованої у 2000 році за підтримки компанії [[Wella AG|Wella]] Україна. Він був одним з перших та найактивніших учасників діяльності українського підрозділу Intercoiffure Mondial з моменту заснування. У 2003 році Олексій Антонюк отримав відзнаку «Personality of the year» від ICD Mondial (Intercoiffure Mondial).

З 2018 по 2017 рік, Олексій Антонюк був офіційним делегатом від України в ОМС. Олексій Антонюк неодноразово нагороджений відзнаками  від ОМС за внесок в міжнародну б'юті-індустрію. Нагороджений спеціальним кубком за виступ в благодійному шоу — Alternative Hair Show.

=== Внесок у розвиток індустрії краси ===

Олексій Антонюк продовжує активно розвивати індустрію краси в України за допомогою організації тематичних професійних подій (зокрема, національні виставки «Дзеркало Моди — Львів-2011» та «Дзеркало моди — Донецьк — 2012»), Запоріжжя.

Крім того, Олексій Антонюк є ініціатором та координатором низки професійних проєктів у б'юті-індустрії України та на міжнародному рівні:

* LASH FLASH: Чемпіонат для майстрів з нарощування вій, який проводиться в Україні та міжнародному форматі.
* Smart Hair Show: Освітній проєкт для стилістів, спрямований на підвищення кваліфікації та обмін досвідом серед професіоналів індустрії краси.
* Health Hair IN:  Міжнародна Конференція для трихологів.
* Live Hair: Міжнародна Конференція для майстрів реконструкції та відновлення волосся.
* MB Award Championship: Чемпіонат для спеціалістів з мікроблейдингу, який збирає майстрів з усієї України для демонстрації своїх навичок та обміну досвідом.
* Fusion Hair UA: Подіум перукарських ідей, де представлені новітні тенденції та техніки в перукарському мистецтві.
* Beauty Trend Hunters: Конференція, присвячена обговоренню актуальних трендів у б'юті-індустрії, з участю провідних експертів та брендів.
* BROWPRO UA: Чемпіонат для бровистів, що дозволяє майстрам продемонструвати свої вміння та отримати визнання в професійній спільноті.
* PM Award: Чемпіонат для майстрів перманентного макіяжу, який став одним з найпрестижніших у сфері ПМ в Україні.
* Glitch Glam: Новий унікальний проєкт для б'юті індустрії. В ньому може взяти участь будь-який майстер світу. Крім перемоги, кожен майстер може підтвердити свою кваліфікацію від КССК та GCM.
* [[Маркетплейс]] б'юті-майстрів та вчителів з усього світу ANTEO1. Новий міжнародний проєкт, створений Олексієм Антонюком, який розпочав свою діяльність у 2024 році.  Сайт проєкту знаходиться у стадії розробки та відкриття. До нього розробляється модуль для продажу відеоуроків та курсів.
* Global Creative Masters (GCM): Новий проєкт підтвердження кваліфікації майстрів на міжнародному рівні. Заснований у 2025 році.

== Благодійність ==
Завдяки Олексію Антонюку було реалізовано декілька [[Благодійність|благодійних проєктів]], що об'єднали перукарів України заради допомоги дітям. Зокрема, Антонюк виступив співорганізатором благодійної акції «Дні дитинства», що початку 2000-х років регулярно проходив в Україні спочатку з нагоди свята [[Святий Миколай|Святого Миколая]], а потім (2005) — напередодні [[День знань|нового навчального року]]. Партнерами заходу виступили, зокрема, телеканали [[1+1]] і [[НТН]], журнали «Наталі» та «Дзеркало моди». Завдяки благодійній ініціативі «Дні дитинства» малеча отримала можливість зробити зачіски у професійних перукарів зі знижками, а салони та майстри перерахували з отриманих протягом акцій коштів частину на лікування дітей з онкологією.

5 вересня 2011 року з ініціативи Олексія Антонюка та компанії S&A group в [[Київ|Києві]] пройшов благодійний проєкт  Alternative Hair Visionary Award Ukraine.

У 2012 році Олексій Антонюк та команда стилістів від S&A group, першими серед країн СНД виступили в Alternative Hair Show — найпрестижнішому, легендарному благодійному шоу для стилістів світу, організатором якого є провідний стиліст світу Tony Rizzo.

У квітны 2022 року Олексій Антонюк створив [[Волонтерство|волонтерський проєкт]] Beauty Army, в рамках якого понад 1000 українських майстрів б'юті-індустрії надають безоплатні послуги пораненим.  За час роботи проєкту було надано десятки тисяч безкоштовних послуг в багатьох лікарнях, госпіталях, реабілітаційних центрах.

== Джерела ==
* ''Liga.net (1 листопада 2001)''. [https://news.liga.net/all/news/soyuz-parikmakherov-ukrainy-provedet-mezhdunarodnyy-chempionat-v-dnepropetrovske Союз Парикмахеров Украины проведет международный чемпионат в Днепропетровске.] ''Liga.net'' {{ref-ru}} Процитовано 13 серпня 2025.
* ''Сайт міста Києва 44.ua (16 жовтня 2020). Beauty Communication.'' [https://www.44.ua/news/2910111/beauty-communication-grandioznoe-sobytie-v-sfere-sovremennoj-beauty-industrii Грандиозное событие в сфере современной Beauty индустрии.] 44.ua {{ref-ru}} Процитовано 13 серпня 2025.
* www.veskyiv.ua. [https://www.veskyiv.ua/Enterprise_42184/Map/ S&A Group ВИДАВНИЦТВО.] Весь Київ. Електронний довідник м. Києва.
* ''www.youcontrol.com.ua''. [https://youcontrol.com.ua/catalog/executives/a/antoniuk-oleksiy-stepanovych/ Антонюк Олексій Степанович — каталог власників та директорів компаній.] ''YouControl''. Процитовано 13 серпня 2025.
* ''www.ukraine.com.ua''. [https://www.ukraine.com.ua/ru/egrpou/38483033/ ТОВ "АГЕНЦІЯ МАРКЕТИНГОВИХ КОМУНІКАЦІЙ «ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП».] ''Hosting.Ukraine'' {{ref-ru}}. Оновлено 23 лютого 2022. Процитовано 13 серпня 2025.
* ''best-wedding.com.ua'' (архів від 2 лютого 2021). [https://www.best-wedding.com.ua/ru/articles/reliz-zerkalo-modu-2011.html Зеркало моды — Львов — 2011.] ''BESTWEDDING. Свадебный портал'' {{ref-ru}}. Процитовано 13 серпня 2025.
* ''www.ru.osvita.ua'' (19 жовтня 2018). [https://ru.osvita.ua/vnz/reports/culture/11004/ Професійні об'єднання перукарів: вітчизняні та міжнародні.] ''ОсвітаUA''. Процитовано 14 серпня 2025.
* ''spu-ua.com''. [https://www.spu-ua.com/ua/pages/3 Чемпіонати]. ''Спілка Професіоналів України і індустрії краси''. Процитовано 14 серпня 2025.
* www.galinfo.com.ua (19 травня 2009). ''У Львові буде чемпіонат з перукарського мистецтва, нігтьової естетики та макіяжу''. Агенція інформації та аналітики «Гал-Інфо». Процитовано 14 серпня 2025.
* www.fakty.ua (20 вересня 2000). [https://fakty.ua/ru/105766-sbornaya-ukrainy-po-parikmaherskomu-iskusstvu-otpravlyaetsya-na-chempionat-mira-v-germaniyu Сборная Украины по парикмахерскому искусству отправляется на чемпионат мира в Германию] ''Факты и комментарии'' {{ref-ru}}. Процитовано 14 серпня 2025.
* www.spu-ua.com. [https://www.spu-ua.com/ua/2-pro-spu Про СПУ]. Спілка Професіоналів України в Індустрії Краси. Процитовано 14 серпня 2025.
* https://mudrakova.com.ua. [https://mudrakova.com.ua/nashi-kursyi/kursyi-modelirovaniya-narashhivaniya-nogtey/kcck/ Атестація КССК]. ''Акредитований навчальний центр / Вищий рівень суб'єкту професійної освіти «Студія мистецтв Світлани Мудракової»''. Процитовано 14 серпня 2025.
* www.zn.ua. (21 квітня 2000). [https://zn.ua/SOCIUM/intercoiffure_mondial_nas_vybirayut.html INTERCOIFFURE MONDIAL: НАС ВЫБИРАЮТ…] ''Зеркало недели'' {{ref-ru}}. Процитовано 14 серпня 2025.
* https://www.intercoiffure-mondial.org/. Процитовано 15 серпня 2025.
* https://omchairworld.com/. Процитовано 15 серпня 2025.
* https://alternativehair.org/. Процитовано 15 серпня 2025.
* ZAXID.NET. (9 червня 2010). [https://zaxid.net/vo_lvov_sezzhayutsya_parikmaheryi_zapadnoy_ukrainyi_n1208088 Во Львов съезжаются парикмахеры Западной Украины]. ''ZAXID.NET'' {{ref-ru}}. Процитовано 14 серпня 2025.
* zdorov-info.com.ua (9 листопада 2012). [https://zdorov-info.com.ua/novosti/meroprijatia/9428-vse-o-krasote-v-donecke-startovala-vystavka-zerkalo-mody.html Все о красоте. В Донецке стартовала выставка «Зеркало моды» (Фото)]. ''Здоров-Инфо Медицинский портал Украины'' {{ref-ru}}. Процитовано 25 серпня 2025.
* www.fakty.ua (26 грудня 2001). [https://fakty.ua/97770-parikmahery-ukrainy-obedinivshis-vvedut-novyj-detskij-prazdnik?utm_source=chatgpt.com Парикмахеры украины, объединившись, введут новый детский праздник]. ''Факты и комментарии'' {{ref-ru}}. Процитовано 14 серпня 2025.
* health.telegraf.com.ua. (17 серпня 2005). [https://health.telegraf.com.ua/semya/afisha/article-11018-vazhnye-dela-nachinayutsya-s-malenkih-shagov Важные дела начинаются с маленьких шагов.] Портал «Телеграф» {{ref-ru}}. Процитовано 15 серпня 2025.
* news.obozrevatel.com. (6 вересня 2011). [https://news.obozrevatel.com/show/stardust/v-kieve-proshel-mezhdunarodnyij-konkurs-stilistov.htm В Киеве прошел международный конкурс стилистов]. Obozrevatel.com {{ref-ru}} Процитовано 16 серпня 2025.
* polskieradio.pl. (22 червня 2023). [https://www.polskieradio.pl/398/7988/Artykul/3194228,Beauty-Army- «Beauty Army»: волонтери-перукарі стрижуть військових у госпіталях і реабілітаційних центрах.] ''PORTAL POLSKIEGO RADIA SA''. Процитовано 16 серпня 2025.

== Посилання ==

* [https://www.facebook.com/antoniuk.alex Олексій Антонюк] на Facebook
* [https://opendatabot.ua/p/antoniuk-oleksii-stepanovych-DsJ8zkaF65tQgc8MzEUHmA Антонюк Олексій Степанович] на Opendatabot
* [https://www.spu-ua.com/ua Спілка професіоналів України в індустрії краси] (офіційний сайт СПУ)
* [https://www.facebook.com/scbsua/ КССК] на Facebook
* [https://www.instagram.com/kcckua_gcm/ КССК] в Інстаграм
* [https://www.facebook.com/LASHFLASHua/ Проєкт LASH FLASH] на Facebook
* [https://www.facebook.com/smarthairshow/ Проєкт Smart Hair Show] на Facebook
* [https://www.facebook.com/livehaircongress/ Міжнародна конференція Live Hair] на Facebook
* [https://www.facebook.com/healthhairin/ Health Hair IN] на Facebook
* [https://www.facebook.com/fusionhairua/ Fusion Hair UA] на Facebook
* [https://www.facebook.com/beautytrendhunters/ Конференція Beauty Trend Hunters] на Facebook
* [https://www.facebook.com/BROWPROua/ BROWPRO UA] на Facebook
* [https://www.facebook.com/pmawardchampionship Чемпіонат PMAward] на Facebook
* [https://www.instagram.com/glitchglam_gcm/ Б'юті-проєкт Glitch Glam] в Instagram
* Маректплейс [http://anteo1.com/ ANTEO1.COM]
* [https://www.instagram.com/gcm.global/ Проєкт підтвердження кваліфікації майстрів GCM] в Instagram
* [https://www.facebook.com/TheAlternativeHairCharitablefoundation/ Благодійний проєкт Alternative Hair Show] на Facebook <br

[[Категорія:Українські підприємці]]
[[Категорія:Українські видавці]]
[[Категорія:Українські стилісти]]
[[Категорія:Перукарі]]
[[Категорія:Народились 1965]]

title: Олексій Антонюк

Народився: 24 вересня 1965 (59 років) · Коростишів, Житомирська область, Україна

Громадянство: Україна

Нагороди: Лауреат премії «Людина Року» за проєкт «Дні дитинства»


text:
# Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО у Ватикані
У списку об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО у Ватикані міститься 2 об'єкти (станом на 2015 рік).
У наведеній таблиці об'єкти розташовані у порядку їх внесення до списку Світової спадщини ЮНЕСКО.
| № | Зображення | Назва                                                                                | Розташування              | Час створення   | Рік внесення до списку | №                                                  | Критерії           |
| - | ---------- | --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | ------------------------- | --------------- | ---------------------- | -------------------------------------------------- | ------------------ |
| 1 |            | Історичний центр Риму і володіння Ватикану, включаючи базиліку Св. Павла за міськими стінами (італ. Centro storico di Roma, le proprietà extraterritoriali della Santa Sede nella città e la Basilica di San Paolo fuori le mura) | Ватикан спільно з Італією | 753 р. до н. е. | 1980—1990              | 91 [Архівовано 11 вересня 2018 у Wayback Machine.] | i, ii, iii, iv, vi |
| 2 |            | Ватикан (італ. Città del Vaticano)                                                                                | Ватикан                   | —               | 1984                   | 286 [Архівовано 11 липня 2017 у Wayback Machine.]  | i, ii, iv, vi      |

wikitext:
У '''списку об'єктів [[Світова спадщина ЮНЕСКО|Світової спадщини ЮНЕСКО]] у [[Ватикан]]і''' міститься 2 об'єкти (станом на [[2015]] рік).

У наведеній таблиці об'єкти розташовані у порядку їх внесення до списку Світової спадщини ЮНЕСКО.

{| class="wikitable" style="text-align: center"
|- bgcolor="#cccccc"
! width=3% |№
! width=15%|Зображення
! width=35%|Назва
! width=19%|Розташування
! width=7% |Час створення
! width=7% |Рік внесення до списку
! width=7% |№
! width=7% |[[Світова спадщина ЮНЕСКО#Критерії|Критерії]]
|-
| '''1''' || [[Файл:Roma San Paolo fuori le mura BW 1.JPG|250px]] || Історичний центр [[Рим]]у і володіння [[Ватикан]]у, включаючи [[Базиліка Святого Павла за мурами|базиліку Св. Павла за міськими стінами]]
({{lang-it|Centro storico di Roma, le proprietà extraterritoriali della Santa Sede nella città e la Basilica di San Paolo fuori le mura}}) || [[Ватикан]]
спільно з [[Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО в Італії|Італією]] {{прапорець|Італія}} || 753 р. до н. е. || 1980—1990 || [http://whc.unesco.org/en/list/91 91] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180911171050/http://whc.unesco.org/en/list/91/ |date=11 вересня 2018 }} || i, ii, iii, iv, vi
|-
| '''2''' || [[Файл:St Peter's Square, Vatican City - April 2007.jpg|250px]] || [[Ватикан]]
({{lang-it|Città del Vaticano}}) || [[Ватикан]] || — || 1984 || [http://whc.unesco.org/en/list/286 286] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170711125248/http://whc.unesco.org/en/list/286 |date=11 липня 2017 }} || i, ii, iv, vi
|}

== Посилання ==
* [http://whc.unesco.org/en/statesparties/va Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО у Ватикані] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/674KcQ9o0?url=http://whc.unesco.org/en/statesparties/va |date=20 квітня 2012 }} {{ref-en}}

{{Світова спадщина ЮНЕСКО в Європі і Північній Америці}}

[[Категорія:Списки Світової спадщини в Європі|В]]
[[Категорія:Архітектура Ватикану]]
[[Категорія:Списки:Ватикан]]


text:
# Вересень 2003
Вересень 2003 — дев'ятий місяць 2003 року, що розпочався у понеділок 1 вересня та закінчився у вівторок 30 вересня.

## Події
- 5 вересня — Девід Блейн розпочинає новий трюк: він буде перебувати у закритій капсулі на глибині 30 футів (~ 9 метрів 14 сантиметрів) під Тауерським мостом без їжі протягом 44 днів.
- 27 вересня — Чуйський землетрус на Алтаї.

title: Вересень 2003

wikitext:
{{Календар на місяць|date=2003-09-01}}
'''Вересень 2003''' — [[вересень|дев'ятий місяць]] '''[[2003]]''' року, що розпочався у понеділок [[1 вересня]] та закінчився у вівторок [[30 вересня]].

== Події ==
* [[5 вересня]] — [[Девід Блейн]] розпочинає новий трюк: він буде перебувати у закритій капсулі на глибині 30 [[фут]]ів (~ 9 метрів 14 сантиметрів) під [[Тауерський міст|Тауерським мостом]] без їжі протягом 44 днів.
* [[27 вересня]] — [[Чуйський землетрус]] на Алтаї.

{{2003}}
{{Події за місяцями}}

[[Категорія:Вересень 2003|*]]
[[Категорія:Місяці 2003]]

Пн: Вт · Ср · Чт · Пт · Сб · Нд


text:
# Берні (Техас)
Берні (англ. Boerne) — місто (англ. city) в США, в окрузі Кендалл штату Техас. Населення — 17 850 осіб (2020).

## Географія
Берні розташоване за координатами 29°47′9″ пн. ш. 98°44′1″ зх. д. / 29.78583° пн. ш. 98.73361° зх. д. (29.785893, -98.733561).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 25,71 км², з яких 24,92 км² — суходіл та 0,79 км² — водойми. В 2017 році площа становила 29,78 км², з яких 28,99 км² — суходіл та 0,79 км² — водойми.

### Клімат
| Клімат : Берні          | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні | Клімат : Берні |
| Показник                | Січ.           | Лют.           | Бер.           | Квіт.          | Трав.          | Черв.          | Лип.           | Серп.          | Вер.           | Жовт.          | Лист.          | Груд.          | Рік            |
| Абсолютний максимум, °C | 32,2           | 36,7           | 37,2           | 37,8           | 40,0           | 40,6           | 42,8           | 44,4           | 42,8           | 36,7           | 35,0           | 33,3           | 44,4           |
| Середній максимум, °C   | 15,6           | 18,2           | 22,2           | 25,5           | 28,4           | 31,4           | 33,3           | 33,7           | 31,2           | 26,5           | 20,7           | 16,4           | 25,3           |
| Середній мінімум, °C    | 1,3            | 3,2            | 7,3            | 11,1           | 16,1           | 19,6           | 20,7           | 20,3           | 17,7           | 12,3           | 6,6            | 2,4            | 11,6           |
| Абсолютний мінімум, °C  | −20            | −18,3          | −10            | −3,9           | 1,1            | 6,7            | 12,2           | 10,6           | 1,7            | −6,1           | −10            | −17,8          | −20            |
| Днів з дощем            | 7,8            | 6,3            | 7,9            | 6,9            | 8,9            | 7,2            | 4,4            | 5,1            | 7,5            | 7,6            | 7,1            | 7,2            | 83,9           |
| ----------------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- |
| Джерело: NOAA           |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкала 10 471 особа в 4085 домогосподарствах у складі 2651 родини. Густота населення становила 407 осіб/км².  Було 4498 помешкань (175/км²).
Расовий склад населення:
| - 90,3 % — білих - 0,8 % — азіатів - 0,6 % — чорних або афроамериканців - 0,4 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 6,1 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 22,7 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,6 % — особи молодші 18 років, 57,4 % — особи у віці 18—64 років, 17,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,4 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 89,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 85,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 74 300 доларів США (медіана — 57 047), а середній дохід на одну сім'ю — 88 135 доларів (медіана — 67 245). Медіана доходів становила 65 620 доларів для чоловіків та 34 830 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 9,7 % осіб, у тому числі 15,6 % дітей у віці до 18 років та 5,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 5062 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 24,8 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,1 %, роздрібна торгівля — 12,9 %.

title: Берні (Техас)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Берні
|оригінальна назва  = {{lang-en|Boerne}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Boerne Main Street.jpg
|опис зображення= <!-- Main Street in Boerne, Texas, c.1890-1900 -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Техас
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Кендалл (округ, Техас)|Кендалл]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 25,71
|висота центру НП   = 428
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 407,27
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 830
|поштовий індекс        = 78006, 78015
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4809160
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Берні''' ({{lang-en|Boerne}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Кендалл (округ, Техас)|Кендалл]] штату [[Техас]]. Населення — {{formatnum:17850}} осіб (2020).

== Географія ==
Берні розташоване за координатами {{Coord|29|47|9|N|98|44|1|W|type:city_region:US-DE}} (29.785893, -98.733561){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 25,71 км², з яких 24,92 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,79 км² — [[водойма|водойми]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 29,78 км², з яких 28,99 км² — суходіл та 0,79 км² — водойми.

=== Клімат ===
{{Клімат міста
| Місто_род = : Берні

| Січ_а_макс = 32.2
| Лют_а_макс = 36.7
| Бер_а_макс = 37.2
| Кві_а_макс = 37.8
| Тра_а_макс = 40.0
| Чер_а_макс = 40.6
| Лип_а_макс = 42.8
| Сер_а_макс = 44.4
| Вер_а_макс = 42.8
| Жов_а_макс = 36.7
| Лис_а_макс = 35.0
| Гру_а_макс = 33.3
| Рік_а_макс = 44.4

| Січ_сер_макс = 15.6
| Лют_сер_макс = 18.2
| Бер_сер_макс = 22.2
| Кві_сер_макс = 25.5
| Тра_сер_макс = 28.4
| Чер_сер_макс = 31.4
| Лип_сер_макс = 33.3
| Сер_сер_макс = 33.7
| Вер_сер_макс = 31.2
| Жов_сер_макс = 26.5
| Лис_сер_макс = 20.7
| Гру_сер_макс = 16.4
| Рік_сер_макс = 25.3

| Січ_сер_мін = 1.3
| Лют_сер_мін = 3.2
| Бер_сер_мін = 7.3
| Кві_сер_мін = 11.1
| Тра_сер_мін = 16.1
| Чер_сер_мін = 19.6
| Лип_сер_мін = 20.7
| Сер_сер_мін = 20.3
| Вер_сер_мін = 17.7
| Жов_сер_мін = 12.3
| Лис_сер_мін = 6.6
| Гру_сер_мін = 2.4
| Рік_сер_мін = 11.6

| Січ_а_мін = -20.0
| Лют_а_мін = -18.3
| Бер_а_мін = -10.0
| Кві_а_мін = -3.9
| Тра_а_мін = 1.1
| Чер_а_мін = 6.7
| Лип_а_мін = 12.2
| Сер_а_мін = 10.6
| Вер_а_мін = 1.7
| Жов_а_мін = -6.1
| Лис_а_мін = -10.0
| Гру_а_мін = -17.8
| Рік_а_мін = -20.0

| Січ_дощ =  7.8
| Лют_дощ =  6.3
| Бер_дощ =  7.9
| Кві_дощ =  6.9
| Тра_дощ =  8.9
| Чер_дощ =  7.2
| Лип_дощ =  4.4
| Сер_дощ =  5.1
| Вер_дощ =  7.5
| Жов_дощ =  7.6
| Лис_дощ =  7.1
| Гру_дощ =  7.2
| Рік_дощ = 83.9

| Джерело =  [[Національне управління океанічних і атмосферних досліджень|NOAA]]<ref name=NOAA>{{cite web
|url=https://www.ncdc.noaa.gov/climatenormals/clim20/tx/410902.pdf
|publisher=[[National Climatic Data Center]]
|title=Climatography of the United States No. 20: 1971-2000
|year=2004
|accessdate=11 грудня 2019
|archive-date=24 березня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170324175440/https://www.ncdc.noaa.gov/climatenormals/clim20/tx/410902.pdf
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170324175440/https://www.ncdc.noaa.gov/climatenormals/clim20/tx/410902.pdf |date=2017-03-24 }}
Retrieved on 24 березня 2017.</ref>
| br = 1
}}

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1870 = 250
| 1880 = 346
| 1890 = 433
| 1900 = 800
| 1910 = 886
| 1920 = 1153
| 1930 = 1117
| 1940 = 1271
| 1950 = 1802
| 1960 = 2169
| 1970 = 2432
| 1980 = 3229
| 1990 = 4274
| 2000 = 6178
| 2010 = 10471
| 2020 = 17850
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкала {{formatnum:10471}} особа в {{formatnum:4085}} домогосподарствах у складі {{formatnum:2651}} родини. [[Густота населення]] становила 407 осіб/км².  Було 4498 помешкань (175/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 90,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,8 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,6 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,4 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 6,1 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 22,7 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,6 % — особи молодші 18 років, 57,4 % — особи у віці 18—64 років, 17,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 38,4 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 89,6 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 85,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:74300}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:57047}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:88135}} доларів (медіана — {{formatnum:67245}}). Медіана доходів становила {{formatnum:65620}} доларів для чоловіків та {{formatnum:34830}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 9,7 % осіб, у тому числі 15,6 % дітей у віці до 18 років та 5,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:5062}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 24,8 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,1 %, роздрібна торгівля — 12,9 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}
{{Commonscat|Boerne, Texas}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Кендалл (округ, Техас)}}

[[Категорія:Міста Техасу]]
[[Категорія:Населені пункти округу Кендалл (Техас)]]
[[Категорія:Окружні центри Техасу]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1849]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Техас

Округ: Кендалл

Густота населення: 407,27 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Ервін Вандендалє
Ервін Вандендалє (нід. Erwin Vandendaele, нар. 5 березня 1945, Мец) — бельгійський футболіст, що грав на позиції півзахисника. Футболіст року в Бельгії (1971). По завершенні ігрової кар'єри — тренер.
Виступав, зокрема, за «Андерлехт», з яким став володарем Кубка володарів кубків УЄФА та Суперкубка УЄФА, а також національну збірну Бельгії, з якою був учасником чемпіонату світу 1970 року і бронзовим призером чемпіонату Європи 1972 року.

## Клубна кар'єра
Народився в сім'ї бельгійки Ірми Вандендалє та німецького солдата, який загинув під час Другої світової війни ще до його народження Ервіна. По завершенні війни переїхав з матір'ю до Бельгії у місто Гавере, де його виховували бабуся і дідусь. Там 9-річний Ервін почав грати у футбол у клубі РК «Гавере». У 1964 році молодий нападник перейшов у «Брюгге» за 900 тис. бельгійських франків.
З сезону 1965/66 став основним гравцем «Брюгге», взявши загалом участь у 253 матчах чемпіонату. Більшість часу, проведеного у складі «Брюгге», був основним гравцем команди. За цей час виборов титул чемпіона Бельгії у сезоні 1972/73 і двічі вигравав Кубок Бельгії з «Брюгге» в 1968 і 1970 роках.
1974 року Ервін перейшов до головного конкурента, клубу «Андерлехт», за 10 млн. бельгійських франків. З 1975 року, після уходу Поля ван Гімста, Вандендалє став новим капітаном брюссельців. У 1975 році він виграв Кубок Бельгії з «пурпурно-білими» та Кубок володарів кубків через рік, хоча і пропустив фінал єврокубку через травму. На початку червня 1976 року «Андерлехт» знову виграв Кубок Бельгії, перемігши у фіналі «Лірс» (4:0), а Вандендалє забив третій гол. У Суперкубку УЄФА 1976 року, наприкінці серпня, вони перемогли з рахунком 4:1 «Баварію» (Мюнхен). Наступного сезону фіолетово-білі знову потрапили у фінал Кубка володарів кубків. Цього разу Вандендалє був на полі, але клуб програв «Гамбургу» з рахунком 0:2.
Після програного фіналу Вандендалє перейшов у французький «Реймс». Вже через рік він повернувся до Бельгії, де став гравцем клубу другого дивізіону «Гент», провівши там два роки, а завершив ігрову кар'єру у команді «Турне», за яку виступав протягом 1980—1981 років.

## Виступи за збірну
Не провівши жодного матчу у складі національної збірної Бельгії, Ервін поїхав з командою на чемпіонат світу 1970 року у Мексиці, але і там на поле не виходив. Лише 15 листопада 1970 року дебютував в офіційних матчах за збірну в товариській грі проти Франції (1:2).
За два роки Вандендалє поїхав і на дебютний для бельгійців домашній чемпіонат Європи 1972 року, на якому зіграв в обох матчах своєї збірної, а команда здобула бронзові нагороди.
Загалом протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 8 років, провів у її формі 32 матчі, забивши 1 гол.

## Кар'єра тренера
По завершенні ігрової кар'єри залишився у «Турне», очоливши команду, а 1983 року став головним тренером «Гента», де пропрацював один рік.
Згодом протягом тренерської кар'єри також очолював невеликі бельгійські команди «Гарелбеке», «Дейнзе», «Моленбек», «Буссу Дур» та «Кортрейк», а останнім місцем тренерської роботи був клуб «Сінт-Ніклас», головним тренером команди якого Ервін Вандендалє був з 2004 по 2005 рік.
З 2005 року став працювати скаутом «Гента».

## Титули і досягнення
- Чемпіон Бельгії (1):

«Брюгге»: 1972–73
- Володар Кубка Бельгії (4):

«Брюгге»: 1967–68, 1969–70
«Андерлехт»: 1974–75, 1975–76
- Володар Кубка Кубків УЄФА (1):

«Андерлехт»: 1975–76
- Володар Суперкубка УЄФА (1):

«Андерлехт»: 1976

title: Ервін Вандендалє

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Ервін Вандендалє
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Мец]]
| країна-народження = [[Франція]]
| дата-народження = 5.3.1945
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| позиція = [[півзахисник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1964–1974 | {{Прапорець|BEL}} | [[Брюгге (футбольний клуб)|«Брюгге»]] | 253 |12}}
{{Футболіст рядок 0|1974–1977 | {{Прапорець|BEL}} | [[Андерлехт (футбольний клуб)|«Андерлехт»]] | 92 |1}}
{{Футболіст рядок 1|1977–1978 | {{Прапорець|FRA}} | [[Реймс (футбольний клуб)|«Реймс»]] | 29 |1}}
{{Футболіст рядок 0|1978–1980 | {{Прапорець|BEL}} | [[Гент (футбольний клуб)|«Гент»]] | 44 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1980–1981 | {{Прапорець|BEL}} | [[Турне (футбольний клуб)|«Турне»]]|24 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1970–1977 | {{Прапорець|BEL}} | [[збірна Бельгії з футболу|Бельгія]] | 32 |1}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1981–1982 | {{Прапорець|BEL}} | [[Турне (футбольний клуб)|«Турне»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1983–1984 | {{Прапорець|BEL}} | [[Гент (футбольний клуб)|«Гент»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1984–1985 | {{Прапорець|BEL}} | [[Гарелбеке (футбольний клуб)|«Гарелбеке»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1986–1987 | {{Прапорець|BEL}} | [[Дейнзе (футбольний клуб)|«Дейнзе»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1987–1988 | {{Прапорець|BEL}} | [[Моленбек (футбольний клуб)|«Моленбек»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1988–1989 | {{Прапорець|BEL}} | [[Гент (футбольний клуб)|«Гент»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1990–1991 | {{Прапорець|BEL}} | {{iw|Boussu Dour Borinage|«Буссу Дур»|nl|Boussu Dour Borinage}}}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1991–1992 | {{Прапорець|BEL}} | [[Кортрейк (футбольний клуб)|«Кортрейк»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1992–1993 | {{Прапорець|BEL}} | {{iw|Boussu Dour Borinage|«Буссу Дур»|nl|Boussu Dour Borinage}}}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2004–2005 | {{Прапорець|BEL}} | {{iw|Sportkring Nieuwkerken Sint-Niklaas|«Сінт-Ніклас»|nl|Sportkring Nieuwkerken Sint-Niklaas}}}}
{{Футбольний тренер кінець}}
}}
'''Ервін Вандендалє''' ({{lang-nl|Erwin Vandendaele}}, {{нар}} [[5 березня]] [[1945]], [[Мец]]) — бельгійський [[футболіст]], що грав на позиції [[півзахисник]]а. [[Футболіст року в Бельгії]] (1971)<ref name="Yashin Award22">{{cite web|title=Winnaars Gouden Schoen|url=https://www.nieuwsblad.be/cnt/dmf20120111_213|accessdate=12 січня 2021|archive-date=6 лютого 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160206094652/https://www.nieuwsblad.be/cnt/dmf20120111_213}}</ref>. По завершенні ігрової кар'єри — [[Футбольний тренер|тренер]].

Виступав, зокрема, за [[Андерлехт (футбольний клуб)|«Андерлехт»]], з яким став володарем [[Кубок Кубків УЄФА|Кубка володарів кубків УЄФА]] та [[Суперкубок УЄФА|Суперкубка УЄФА]], а також [[збірна Бельгії з футболу|національну збірну Бельгії]], з якою був учасником чемпіонату світу 1970 року і бронзовим призером чемпіонату Європи 1972 року.

== Клубна кар'єра ==
Народився в сім'ї бельгійки Ірми Вандендалє та німецького солдата, який загинув під час Другої світової війни ще до його народження Ервіна. По завершенні війни переїхав з матір'ю до Бельгії у місто [[Гавере]], де його виховували бабуся і дідусь<ref>{{cite web|publisher=[[Club Brugge]]|author=Club Brugge|title=Erwin Vandendaele|url=http://clubbrugge.be/nl/de-club/geschiedenis/oud-spelers-index/erwin-vandendaele|date=16 травня 2014|access-date=2014-05-16|url-status=dead|archive-url=https://web.archive.org/web/20140517121934/http://clubbrugge.be/nl/de-club/geschiedenis/oud-spelers-index/erwin-vandendaele|archive-date=17 травня 2014}}</ref>. Там 9-річний Ервін почав грати у футбол у клубі РК «Гавере». У 1964 році молодий нападник перейшов у «Брюгге» за 900 тис. [[Бельгійський франк|бельгійських франків]].

З сезону 1965/66 став основним гравцем [[Брюгге (футбольний клуб)|«Брюгге»]], взявши загалом участь у 253 матчах чемпіонату. Більшість часу, проведеного у складі «Брюгге», був основним гравцем команди. За цей час виборов титул [[Чемпіонат Бельгії з футболу|чемпіона Бельгії]] у сезоні 1972/73 і двічі вигравав Кубок Бельгії з «Брюгге» в 1968 і 1970 роках.

1974 року Ервін перейшов до головного конкурента, клубу [[Андерлехт (футбольний клуб)|«Андерлехт»]], за 10 млн. [[Бельгійський франк|бельгійських франків]]. З 1975 року, після уходу [[Поль ван Гімст|Поля ван Гімста]], Вандендалє став новим капітаном брюссельців. У 1975 році він виграв Кубок Бельгії з «пурпурно-білими» та [[Кубок володарів кубків УЄФА|Кубок володарів кубків]] через рік, хоча і пропустив фінал єврокубку через травму. На початку червня 1976 року «Андерлехт» знову виграв Кубок Бельгії, перемігши у фіналі [[Лірс (футбольний клуб)|«Лірс»]] (4:0), а Вандендалє забив третій гол. У Суперкубку УЄФА 1976 року, наприкінці серпня, вони перемогли з рахунком 4:1 «Баварію» (Мюнхен). Наступного сезону фіолетово-білі знову потрапили у [[Фінал Кубка володарів кубків 1977|фінал Кубка володарів кубків]]. Цього разу Вандендалє був на полі, але клуб програв «Гамбургу» з рахунком 0:2<ref name="eurosport222">{{cite web|title=Tijdperk-Vanden Stock: 20 landstitels, 8 bekers en 3 Europabekers|url=https://sporza.be/nl/2017/12/20/tijdperk-vanden-stock-20-landstitels-8-bekers-en-3-europabekers-1-3117040/|accessdate=12 січня 2021|archive-date=17 жовтня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201017111631/https://sporza.be/nl/2017/12/20/tijdperk-vanden-stock-20-landstitels-8-bekers-en-3-europabekers-1-3117040/}}</ref>.

Після програного фіналу Вандендалє перейшов у французький [[Реймс (футбольний клуб)|«Реймс»]]. Вже через рік він повернувся до Бельгії, де став гравцем клубу другого дивізіону [[Гент (футбольний клуб)|«Гент»]], провівши там два роки, а завершив ігрову кар'єру у команді [[Турне (футбольний клуб)|«Турне»]], за яку виступав протягом 1980—1981 років.

== Виступи за збірну ==
Не провівши жодного матчу у складі [[Збірна Бельгії з футболу|національної збірної Бельгії]], Ервін поїхав з командою на [[Чемпіонат світу з футболу 1970|чемпіонат світу 1970 року]] у [[Мексика|Мексиці]], але і там на поле не виходив. Лише 15 листопада 1970 року дебютував в офіційних матчах за збірну в товариській грі проти Франції (1:2).

За два роки Вандендалє поїхав і на дебютний для бельгійців домашній [[Чемпіонат Європи з футболу 1972|чемпіонат Європи 1972 року]], на якому зіграв в обох матчах своєї збірної, а команда здобула бронзові нагороди<ref name="Yashin Award2">{{cite web|title=UEFA Euro 1972|url=https://www.uefa.com/uefaeuro/history/seasons/1972/matches/|accessdate=12 січня 2021|archive-date=18 серпня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200818221936/https://www.uefa.com/uefaeuro/history/seasons/1972/matches/}}</ref>.

Загалом протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 8 років, провів у її формі 32 матчі, забивши 1 гол<ref>[http://www.rsssf.com/miscellaneous/belg-recintlp.html Belgium — Record International Players] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181023115248/http://www.rsssf.com/miscellaneous/belg-recintlp.html |date=23 жовтня 2018 }}.</ref>.

== Кар'єра тренера ==
По завершенні ігрової кар'єри залишився у [[Турне (футбольний клуб)|«Турне»]], очоливши команду, а 1983 року став головним тренером [[Гент (футбольний клуб)|«Гента»]], де пропрацював один рік.

Згодом протягом тренерської кар'єри також очолював невеликі бельгійські команди [[Гарелбеке (футбольний клуб)|«Гарелбеке»]], [[Дейнзе (футбольний клуб)|«Дейнзе»]], [[Моленбек (футбольний клуб)|«Моленбек»]], {{iw|Boussu Dour Borinage|«Буссу Дур»|nl|Boussu Dour Borinage}} та [[Кортрейк (футбольний клуб)|«Кортрейк»]], а останнім місцем тренерської роботи був клуб {{iw|Sportkring Nieuwkerken Sint-Niklaas|«Сінт-Ніклас»|nl|Sportkring Nieuwkerken Sint-Niklaas}}, головним тренером команди якого Ервін Вандендалє був з 2004 по 2005 рік.

З 2005 року став працювати скаутом [[Гент (футбольний клуб)|«Гента»]].

== Титули і досягнення ==
* [[Чемпіонат Бельгії з футболу|Чемпіон Бельгії]] '''(1)''':
: [[Брюгге (футбольний клуб)|«Брюгге»]]: [[Чемпіонат Бельгії з футболу 1972—1973|1972–73]]
* Володар [[Кубок Бельгії з футболу|Кубка Бельгії]] '''(4)''':
: [[Брюгге (футбольний клуб)|«Брюгге»]]: 1967–68, 1969–70
: [[Андерлехт (футбольний клуб)|«Андерлехт»]]: 1974–75, 1975–76
* [[Файл:Coppacoppe.png|18пкс]] Володар [[Кубок Кубків УЄФА|Кубка Кубків УЄФА]] '''(1)''':
: [[Андерлехт (футбольний клуб)|«Андерлехт»]]: [[Кубок Кубків УЄФА 1975—1976|1975–76]]
* [[Файл:Supercoppaeuropea2.png|14пкс]] Володар [[Суперкубок УЄФА|Суперкубка УЄФА]] '''(1)''':
: [[Андерлехт (футбольний клуб)|«Андерлехт»]]: [[Суперкубок УЄФА 1976|1976]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{FIFA player}}
* {{UEFA player}}
* {{Transfermarkt}}
* {{NFT player}}
* {{Transfermarkt|||M}}
* {{Wfb}}
* {{EU-Football}}
{{Тренери ФК Гент}}
{{Склад збірної Бельгії на чемпіонаті світу 1970}}
{{Склад збірної Бельгії на чемпіонаті Європи 1972}}
{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Вандендалє, Ервін}}
[[Категорія:Бельгійські футболісти]]
[[Категорія:Бельгійські футбольні тренери]]
[[Категорія:Гравці збірної Бельгії з футболу]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з футболу 1970]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату Європи з футболу 1972]]
[[Категорія:Футболісти «Брюгге»]]
[[Категорія:Футболісти «Андерлехта»]]
[[Категорія:Футболісти «Реймса»]]
[[Категорія:Футболісти «Гента»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Гент»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Дейнзе»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Моленбек»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Кортрейк»]]
[[Категорія:Бельгійські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери у Франції]]
[[Категорія:Уродженці Меца]]
[[Категорія:Спортсмени Меца]]

title: Особисті дані

Народження: 5 березня 1945 (80 років)

Громадянство: Бельгія

Позиція: півзахисник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Брюгге» · 253 · (12)

«Андерлехт» · 92 · (1)

«Реймс» · 29 · (1)

«Гент» · 44 · (0)

«Турне» · 24 · (0)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Бельгія · 32 · (1)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

«Турне»

«Гент»

«Гарелбеке»

«Дейнзе»

«Моленбек»

«Гент»

«Буссу Дур»

«Кортрейк»

«Буссу Дур»

«Сінт-Ніклас»

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Горностай (геральдика)
Горностай символізував чистоту, оскільки «маленький цей звір до того охайний, що краще дасть себе впіймати, ніж перейде через мокре і нечисте місце, щоб не забруднити свого гарненького хутра». Його зображення часто супроводжувалося девізом Malo mori quam foedari (укр. Краще помру, ніж заплямую себе або Краще смерть, аніж ганьба) або Potius mori quam feodari (девіз  Бретані). Святі діви, особливо Урсула, зображувалися в мантіях і накидках, обшитих горностаєвим хутром. У світському живописі горностай символізував доброчесність і цнотливість зображеної моделі. Серед українських міст присутній на гербі горностаївки.
Горностаєве хутро здавна служило символом влади, панування і вживалося для підбиття мантій государів, князів, герцогів та інших можновладних осіб, а також в Середньовіччі — для прикраси щитів.
Двоє білих горностаїв розміщено як на гербі, так і прапорі села Висоцьк Рівненської області.

title: Горностай (геральдика)

wikitext:
{{Otheruses|Горностай (значення)}}
[[Файл:Hornostayivka gerb.png|thumb|200px|[[Герб Горностаївки]]]]
[[Файл:COA fr Vannes 56.svg|thumb|200px]]
'''Горностай''' символізував чистоту, оскільки «маленький цей звір до того охайний, що краще дасть себе впіймати, ніж перейде через мокре і нечисте місце, щоб не забруднити свого гарненького хутра». Його зображення часто супроводжувалося девізом '''Malo mori quam foedari''' (укр. ''Краще помру, ніж заплямую себе'' або ''Краще смерть, аніж ганьба'') або '''Potius mori quam feodari''' (девіз [[Бретань | Бретані]]). Святі діви, особливо [[Свята Урсула |Урсула]], зображувалися в мантіях і накидках, обшитих горностаєвим хутром. У світському живописі горностай символізував доброчесність і цнотливість зображеної моделі. Серед українських міст присутній на [[Герб Горностаївки|гербі горностаївки]].

'''Горностаєве хутро''' здавна служило символом влади, панування і вживалося для підбиття мантій государів, [[князь |князів]], [[герцог]]ів та інших можновладних осіб, а також в [[Середньовіччя|Середньовіччі]] — для прикраси [[щит]]ів.

Двоє білих горностаїв розміщено як на гербі, так і прапорі села [[Висоцьк (Дубровицький район)|Висоцьк]] Рівненської області<ref>{{Cite web |url=http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=2014 |title=Українська геральдика |accessdate=8 лютого 2017 |archive-date=11 лютого 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170211081023/http://www.heraldry.com.ua/index.php3?lang=U&context=info&id=2014 }}</ref>.

{{main| Горностаєве хутро (геральдика)}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{ПФД}}
* Лакіер Александръ «Русская геральдика» -СПб, Типографія II-го Отдѣленія Собственной Е. И. В. Канцеляріи, 1855.
* Слейтер Стивен. Геральдика. Иллюстрированная энциклопедия" (2-е издание). -М.: Эксмо, 2008. ISBN 978-5-699-17805-6
* Джованни Санти-Мадзини Геральдика. История, терминология, символы и значения гербов и эмблем, АСТ, Астрель, 2007. — 594 с. ISBN 978-5-17-027393-5, 978-5-271-10044-4, 88-370-2290-5 {{ref-ru}}
* [[Панченко Володимир]]. Міські та містечкові герби України. — К.: Вид.центр «Просвіта», 2000. — 204 с.: іл.
* [[Гречило Андрій|А. Гречило]]. Українська міська геральдика. — Київ-Львів, 1998. — 192 с. ISBN 966-02-0406-X
* А.Гречило, Ю.Савчук, І.Сварник. Герби міст України (XIV — І пол. ХХ ст.). — К.: Брама, 2001. — 400 с. ISBN 966-578-085-9
* А.Гречило. Герби та прапори міст і сіл України. — Львів, 2004. Ч. 1. — 120+XLIV с. ISBN 966-02-0994-0

* Лакиер А. Б. Русская геральдика. — 1855. — Глава третья, § 20 - [https://web.archive.org/web/20150416000336/http://www.heraldrybooks.ru/text.php?id=82 Четвероногие животные]

== Посилання ==
{{ci}}
* [http://www.excurs.ru/pravila.htm Основные правила геральдики] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150513053020/http://www.excurs.ru/pravila.htm |date=13 травня 2015 }} {{ref-ru}}
{{Геральдика}}
{{ac}}
[[Категорія:Куницеві]]
[[Категорія:Тварини у геральдиці]]