text:
# Урсула фон дер Ляєн
У́рсула фон дер Ля́єн, також Ла́єн (нім. Ursula Gertrud von der Leyen Німецька: [ˈʊʁzula ˈɡeːɐ̯tʁuːt fɔn deːɐ̯ ˈlaɪən] ( прослухати), до шлюбу Альбрехт, нім. Albrecht; нар. 8 жовтня 1958, Іксель, Брюссельський столичний регіон, Бельгія) — німецька політична діячка, член Християнсько-демократичного союзу, міністр оборони Німеччини у 2013—2019 роках; з 1 грудня 2019 року — президент Європейської комісії. За поданням Європейської ради фон дер Ляєн була обрана на посаду президента Європейської комісії Європейським парламентом 16 липня 2019 року.

## Біографія
Урсула Альбрехт народилася в багатодітній сім'ї (шестеро братів і сестер) і провела майже все дитинство у Брюсселі (Бельгія), де її батько працював у Єврокомісії. Батько, Ернст Альбрехт (1930—2014) — колишній прем'єр-міністр федеральної землі Нижня Саксонія. Є нащадком знатного роду бременського барона Людвіга Кнопа (1821—1894), який у XIX столітті займався торгівлею бавовною.
Урсула фон дер Ляєн належить до лютеранської церкви.

### Родина
З 1986 року Урсула Альбрехт одружилася з професором медицини Гайком фон дер Ляєном — нащадком знатного роду фон дер Ляєн з Крефельда. З 1987 до 1999 року в шлюбі народилося семеро дітей: Давід (нар. 21 серпня 1987), Софі (нар. 2 листопада 1989), Марія (нар. 28 березня 1992), близнюки Йоганна і Вікторія (нар. в США 20 березня 1994), Егмонт (нар. 12 березня 1998), Грація (нар. 25 жовтня 1999).

## Освіта
Після закінчення гімназії Урсула фон дер Ляєн розпочала навчання із археології. 1977 року вона вивчала макроекономіку в Геттінгенському університеті та Вестфальському університеті імені Вільгельма у Мюнстері. У 1978 році Федеральне управління кримінальної поліції Німеччини сповістило батька Урсули Ернста Альбрехта, — а це були часи активної діяльности терористичної Фракції Червоної Армії (RAF), — що його дочка в небезпеці. Урсула була змушена покинути Німеччину і навчатися під прізвищем Rose Ladson та наглядом Скотленд-Ярду в Лондонській школі економіки. 1980 року Урсула фон дер Ляєн знову змінює напрямок навчання і розпочинає навчання у Ганноверській медичній вищій школі, де 1987 року склала державний іспит та отримала дозвіл на ведення лікарської практики була асистентом лікаря-гінеколога у відділенні гінекології у клініці свого навчального закладу. Закінчивши аспірантуру в Ганноверському університеті імені Лейбніца 1991 року, отримала докторський ступінь із медицини.
З 1994 року, після народження близнят (вже будучи матір'ю трьох дітей), фон дер Ляєн більше не поверталась до медичної кар'єри. З 1992 до 1996 року сім'я проживала в Каліфорнії, де її чоловік викладав у Стенфордському університеті. З 1998 до 2002 року Урсула фон дер Ляєн працювала науковою співробітницею Фрідріха Вільгема Шварца у відділі епідеміології, соціальної медицини та дослідження із охорони здоров'я у Ганноверській вищій медичній школі, де 2001 року здобула магістерський ступінь з медицини.

## Політична діяльність

### Партійна діяльність
Урсула фон дер Ляєн є членом партії Християнсько-демократичного союзу (ХДС) з 1990 року. У період з 1996 до 1997 року брала участь у технічній групі ХДС землі Нижня Саксонія; опісля — у робочій групі лікарів ХДС землі Нижня Саксонія.
На федеральному з'їзді партії ХДС у Дюссельдорфі у грудні 2004 року, після несподіваної поразки Геманна-Йосефа Аренца у першому турі, фон дер Ляєн була обрана до президії ХДС. З 15 листопада 2010 до 29 листопада 2019 року — заступник федерального голови ХДС. На голосуванні 2018 року політична діячка отримала найнижчу кількість голосів на цю посаду 57,47 % у порівнянні з 72,4 % у 2016 та 70,5 % 2014 року.

### Комунальна політика
З 2001 до 2004 року Урсула фон дер Ляєн належала до міської ради міста Зенде, була головою фракції ХДС. Окрім того, вона була членом Регіональної асамблеї регіону Ганновера та головою Комітету з питань охорони здоров'я та лікарень.

### Депутат ландтагу та міністр соціальної політики землі Нижня Саксонія (2003—2005)
2003 року на виборах до ландтагу землі Нижня Саксонія Урсула фон дер Ляєн отримала прямий мандат у виборчому окрузі Лерте. З 4 березня 2003 року була міністром соціальних справ, жінок, сім'ї та здоров'я в уряді землі Нижня Саксонія під керівництвом прем'єр-міністра Крістіана Вульффа. Оскільки фон дер Ляєн стала міністром федерального уряду Німеччини, вона відмовилася від свого мандата в грудні 2005 року.
Попри масові протести, з 1 січня 2005 року фон дер Ляєн скасувала виплату людям з вадами зору в землі Нижня Саксонія. Її наступниця Мехтільд Росс-Лютманн повернула ці виплати 2007 року, які, проте, були значно нижчими.

### Депутат у Бундестазі
На виборах 2009, 2013 та 2017 років Урсула фон дер Ляєн висувала свою кандидатуру від другого виборчого округу міста Ганновера. На цих виборах їй завжди вдавалося здобути перемогу у своїх конкурентів із СДП. Фон дер Ляєн ставала депутатом Бундестагу за списками землі Нижня Саксонія.

### Міністр у Федеральному уряді Німеччини (2005—2019)

#### Міністр у справах сім'ї, людей похилого віку, жінок та молоді Німеччини (2005—2009)
З 17 серпня 2005 року Урсула фор дер Ляєн була у команді ХДС/ХСС у справах сім'ї та охорони здоров'я на федеральних виборах 2005 та належала до виборчої команди Ангели Меркель. 22 листопада 2005 року фон дер Ляєн склала присягу, ставши міністром у справах сім'ї, людей похилого віку, жінок та молоді Німеччини у першому уряді Ангели Меркель.

#### Міністр праці та соціальних питань (2009—2013)
Після виборів до Бундестагу 2009 року фон дер Ляєн здобула посаду міністра праці та соціальних питань у другому уряді Ангели Меркель. Кандидатуру фон дер Ляєн обговорювали на посаду міністра з охорони здоров'я, яку, однак, отримав політик Вільної демократичної партії (ВДП) — Філіпп Реслер.
Фон дер Ляєн призначили на посаду міністра праці та соціальних питань 30 листопада 2009 року після відставки Франца Йозефа Юнга 30 листопада 2009 року.

#### Міністр оборони (2013—2019)
17 грудня 2013 Урсула фон дер Ляєн стала міністром оборони (і першою жінкою на цій посаді) від великої коаліції ХДС/ХСС та СДП у третьому уряді Ангели Меркель. 14 березня 2018 року вона знову стала міністром оборони від великої коаліції ХДС/ХСС та СДП у четвертому уряді Ангели Меркель. Протягом всього періоду на цій посаді фон дер Ляєн, які і її попередники, мусила розв'язувати проблеми недостатніх військових запасів німецького війська.
2019 року був сформований парламентський комітет, який розслідує численні угоди Федерального міністерства оборони про надання консалтингових послуг без дотримання закону про закупівлі, у зв'язку з цим на фон дер Ляєн подали скаргу.

### Президент Єврокомісії (2019–сьогодення)

#### Вибори на посаду президента
На початку липня 2019 року лідери країн Євросоюзу домовилися внести на розгляд кандидатуру фон дер Ляєн на посаду президента Європейської комісії. На пресконференції, на якій оголосили про номінацію фон дер Ляєн, президент Європейської ради Дональд Туск згадав про намір фон дер Ляєн утримати Франса Тіммерманса на посаді першого віцепрезидента Комісії під час її правління. Раніше Тіммерманс був одним із «головних кандидатів» на посаду голови Комісії. Політична діячка оголосила, що йде у відставку з посади міністра оборони Німеччини незалежно від результатів голосування в Європарламенті, щоб «на повну силу служити Європі». Вона залишила своє міністерське крісло в Німеччині 31 липня 2019 року.
16 липня затверджена Європейським парламентом на посаду президента Європейської комісії. Її кандидатуру підтримали 383 депутати (при потрібному мінімумі — 374), проти проголосували 327 членів парламенту. Фон дер Ляєн стала першою жінкою на чолі Єврокомісії з 1 грудня 2019 року, коли приступила до виконання обов'язків, а також першою німкенею після Вальтера Гальштайна, який був першим головою Єврокомісії.
Після висування кандидатури фон дер Ляєн на посаду президента Європейської комісії, Комісія забезпечила їй зарплату, офіс та персонал у Брюсселі для сприяння переговорів між європейськими інститутами щодо її обрання. Ці домовленості були продовжені, щоб забезпечити плавний перехід під час її обрання на посаду президента, доки новий Колегіум комісарів не буде затверджений Європейським парламентом і не вступить у повноваження в листопаді. З 1 грудня 2019 року фон дер Ляєн — президент Європейської комісії після майже 30 років політичної кар'єри в Німеччині.

#### Європейська політика фон дер Ляєн
Коли фон дер Ляєн жила в Брюсселі, її маленька сестра Беніта-Єва померла від раку в 11-річному віці. Вона згадувала про «величезну безпорадність своїх батьків» щодо раку, що 2019 року стало однією з причин, щоб Європейська комісія «взяла на себе ініціативу в боротьбі з раком».
Фон дер Ляєн підтримала запропоновану угоду про вільну торгівлю між Європейським Союзом та Меркосуром, яка утворювала б одну з найбільших у світі зон вільної торгівлі. Однак, експерти побоюються, що угода може призвести до більшої вирубки Амазонських лісів, оскільки вона розширює доступ на ринок бразильської яловичини. Утім, австрійський парламент відхилив цю угоду у вересні 2019 року. Також французький президент Макрон відхилив цей документ «через недотримання екологічних стандартів у країнах Меркосур та опозицію французьких фермерів».

#### Політика щодо коронавірусу
У березні 2020 року Комісія фон дер Ляєн відхилила ідею призупинити дію Шенгенської угоди з метою введення прикордонного контролю з Італією, яка на той час стала європейським центром пандемії коронавірусу. Рішення викликало критику з боку деяких європейських політиків. Після того як деякі держави-члени ЄС оголосили про закриття своїх національних кордонів для іноземних громадян через пандемію COVID-19, фон дер Ляєн заявила, що «певний контроль може бути виправданим, але загальні заборони на поїздки не вважаються найефективнішими з боку Всесвітньої організації охорони здоров'я. Крім того, вони мають сильний соціальний та економічний вплив, вони порушують життя людей та бізнес за кордоном». Фон дер Ляєн засудила рішення США про обмеження подорожей до Сполучених Штатів із Європи, яка постраждала від коронавірусу.

#### Позиція щодо протестів у Білорусі
У серпні 2020 року фон дер Ляєн закликала ввести санкції проти влади Білорусі після того, як силові структури в Мінську почали жорстоко придушувати тривалі акції протесту, спричинені офіційно повідомленими результатами президентських виборів. Трохи менше ніж через місяць грецький прем'єр-міністр Кіріакос Міцотакіс попросив санкцій проти Туреччини, назвавши позицію фон дер Ляєн щодо Білорусі очевидним прецедентом; проте фон дер Ляєн аргументувала, що Туреччина і Білорусь — «дві різні ситуації».

#### Російське вторгнення в Україну
8 квітня 2022 року в розпал російського вторгнення в Україну 2022 року Урсула фон дер Ляєн поїхала до Києва (який лише кілька днів тому спостерігав відкриті бойові дії), щоб підтримати Володимира Зеленського та його співвітчизників. Вона відвідала місце бучанської різанини, написала в Твіттері: «Моє послання українському народу: Винні у звірствах будуть притягнуті до відповідальності. Ваша боротьба — наша боротьба» і пообіцяла, що працюватиме над приєднанням України до ЄС. «Наша мета — представити заявку України на розгляд ради цього літа». Її супроводжував Жозеп Боррель, який висловив «впевненість, що країни ЄС незабаром погодяться на його пропозицію надати Україні додаткові 500 мільйонів євро для підтримки збройних сил у боротьбі з російською армією». 4 травня 2022 року вона оголосила, що Європейський Союз намагатиметься заборонити весь імпорт російської сирої нафти та нафтопродуктів. У заяві вона сказала: «Ми повинні стати незалежними від російської нафти, вугілля та газу».

#### Вступ України до ЄС
Президент Єврокомісії Урсула фон дер Ляєн після початку російського вторгнення в Україну 2022 року заявила, що Україна має стати членом Європейського Союзу, український народ належить до європейської родини, однак попереду довгий шлях і необхідно завершити війну:
|  | Україна бере участь у деяких європейських процесах, наприклад, в інтеграції українського ринку в єдиний ринок ЄС. Ми дуже тісно співпрацюємо, наприклад, в енергетиці, інших областях. Згодом Україна має вступити до ЄС, ця країна – одна з нас, і ми хочемо бачити її у європейській сім'ї. Сьогодні Європейський Союз і Україна вже є ближчими, ніж будь-коли раніше. Попереду ще довгий шлях. Ми повинні закінчити цю війну. І ми повинні говорити про наступні кроки. Але я певна: ніхто в цьому парламенті не сумнівається, що люди, які так мужньо відстоюють наші європейські цінності, належать до нашої європейської родини. І тому, дорогі члени, я кажу: хай живе Європа, хай живе вільна та незалежна Україна. |

## Політичні погляди
Урсула фон дер Ляєн підтримує відправлення військ для участі в місіях в Афганістані, ЦАР, Сирії та Малі. Обстоює створення єдиних збройних сил європейських країн, щоб посилити роль Європи в НАТО. У Білій книзі Бундесверу, де сформульовані національні інтереси Німеччини, німецькі збройні сили вбачають у Росії партнера. Урсула фон дер Ляєн заявила, що в умовах української кризи це неможливо, і хоче дати нове визначення Росії. У 2015 році Фон дер Ляєн була проти поставок зброї для України, оскільки це може стати приводом для відкритих воєнних дій в Україні з боку Росії.

## Нагороди
- Великий хрест ордена «За заслуги перед Литвою» (Литва, 2 березня 2017) — за особливі заслуги у розвитку міждержавних відносин Литви та Німеччини, зміцнення двосторонньої воєнної співпраці, особистий внесок і підтримку зміцнення безпеки Литви".[51]
- Орден князя Ярослава Мудрого I ст. (Україна, 23 серпня 2022) — за значні особисті заслуги у зміцненні міждержавного співробітництва, підтримку державного суверенітету та територіальної цілісності України, вагомий внесок у популяризацію Української держави у світі.[52]
- Міжнародна премія імені Карла Великого (2025)[53]

title: Урсула фон дер Ляєн

wikitext:
{{Картка:Лідер
| ім'я = Урсула фон дер Ляєн
| оригінал імені = {{lang-de|Ursula von der Leyen}}
| жінка = !
| зображення = Ursula von der Leyen 2024.jpg
| розмір =
| опис зображення =
| герб =
| підпис_герба =
| посада = [[Файл:Flag of Europe.svg|20пкс]] 13-тий [[Президент Європейської комісії]]
| попередник = [[Жан-Клод Юнкер]]
| початок_терміну = [[1 грудня]] [[2019]]
| посада2 = [[Файл:Flag of Germany.svg|20пкс]] 8-й [[Федеральне міністерство оборони Німеччини|міністр оборони Німеччини]]
| президент2 = [[Йоахім Ґаук]]<br/>[[Франк-Вальтер Штайнмаєр]]
| прем'єр-міністр2 = [[Ангела Меркель]]
| початок_терміну2 = [[17 грудня]] [[2013]]
| кінець_терміну2 = [[17 липня]] [[2019]]
| попередник2 = [[Томас де Мезьєр]]
| наступник2 = [[Аннеґрет Крамп-Карренбауер]]
| дата_народження = 8.10.1958
| місце_народження = [[Іксель]], [[Бельгія]]
| громадянство = {{Прапор Німеччини}} [[Німеччина]]
| національність = [[німець|німкеня]]
| відомий_як = [[політик]]
| освіта =
| alma mater = [[Геттінгенський університет]], [[Вестфальський університет імені Вільгельма]], [[Лондонська школа економіки та політичних наук]], Ганноверська медична школа
| рід = фон дер Ляєн
| мати = Адель Альбрехт
| батько = Ернст Альбрехт
| чоловік = Гайко фон дер Ляєн
| діти = 7
| родичі =
| брати =
| професія = лікарка
| звання =
| релігія = [[лютеранство]]
| автограф = Ursula von der Leyen signature.svg
| нагороди =
| премії =
| почесні звання =
| партія = [[Християнсько-демократичний союз (Німеччина)|Християнсько-демократичний союз]]
| сайт = www.ursula-von-der-leyen.de
}}
'''У́рсула фон дер Ля́єн''', також '''Ла́єн'''<ref>Пор. [https://www.radiosvoboda.org/a/30058821.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190717074438/https://www.radiosvoboda.org/a/30058821.html|date=17 липня 2019}}, [https://opinionua.com/tag/ursula-fon-der-layen/] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200926131406/https://opinionua.com/tag/ursula-fon-der-layen/|date=26 вересня 2020}}, [https://ua.euronews.com/2013/06/12/german-labour-minister-proud-of-merkel-s-legacy] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201126203748/https://ua.euronews.com/2013/06/12/german-labour-minister-proud-of-merkel-s-legacy|date=26 листопада 2020}}</ref> ({{lang-de|Ursula Gertrud von der Leyen}} {{IPA-de|ˈʊʁzula ˈɡeːɐ̯tʁuːt fɔn deːɐ̯ ˈlaɪən|lang|GT UvdL.ogg}}, [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] '''Альбрехт''', {{lang-de|Albrecht}}; {{н|ж}} {{Дата народження|8|10|1958}}, [[Іксель]], [[Брюссельський столичний регіон]], [[Бельгія]]) — [[Німеччина|німецька]] [[політик|політична діячка]], член [[Християнсько-демократичний союз (Німеччина)|Християнсько-демократичного союзу]], міністр оборони Німеччини у 2013—2019 роках; з 1 грудня 2019 року — президент [[Європейська комісія|Європейської комісії]]. За поданням [[Європейська рада|Європейської ради]]<ref name=":1" /> фон дер Ляєн була обрана на посаду президента [[Європейська комісія|Європейської комісії]] [[Європейський парламент|Європейським парламентом]] 16 липня 2019 року.<ref name=":1">{{Cite web|title=President-elect Ursula von der Leyen|url=https://ec.europa.eu/commission/interim_en|website=European Commission - European Commission|accessdate=2019-07-16|language=en|archive-date=16 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190716222803/https://ec.europa.eu/commission/interim_en}}</ref>

== Біографія ==
Урсула Альбрехт народилася в багатодітній сім'ї (шестеро братів і сестер)<ref>{{Cite web|title=Армія домогосподарки. Як міністр оборони Німеччини погоріла на вермахті — DSnews.ua|url=https://www.dsnews.ua/ukr/world/armiya-domohozyayki-kak-ministr-oborony-germanii-pogorela--27092017180000|website=www.dsnews.ua|date=2017-09-27|accessdate=2023-04-04|language=uk}}</ref> і провела майже все дитинство у [[Брюссель|Брюсселі]] ([[Бельгія]]), де її батько працював у [[Європейська комісія|Єврокомісії]]. Батько, {{нп|Ернст Альбрехт (політик)|Ернст Альбрехт|de|Ernst Albrecht}} (1930—2014) — колишній прем'єр-міністр федеральної землі [[Нижня Саксонія]]. Є нащадком знатного роду [[бремен]]ського барона Людвіга Кнопа (1821—1894), який у XIX столітті займався торгівлею [[Бавовна|бавовною]].

Урсула фон дер Ляєн належить до [[Лютеранство|лютеранської церкви]].

=== Родина ===
З 1986 року Урсула Альбрехт одружилася з професором медицини [[Гайко фон дер Ляєн|Гайком фон дер Ляєном]] — нащадком знатного роду фон дер Ляєн з [[Крефельд]]а. З 1987 до 1999 року в шлюбі народилося семеро дітей: Давід (нар. 21 серпня 1987), Софі (нар. 2 листопада 1989), Марія (нар. 28 березня 1992), близнюки Йоганна і Вікторія (нар. в США 20 березня 1994), Егмонт (нар. 12 березня 1998), Грація (нар. 25 жовтня 1999)<ref>{{Cite web|title=Ursula von der Leyen|url=http://www.wiwo.de/koepfe-der-wirtschaft/ursula-von-der-leyen/5286296.html|website=web.archive.org|date=2016-03-02|accessdate=2023-04-13|archive-date=2016-08-19|archive-url=https://web.archive.org/web/20160819170627/http://www.wiwo.de/koepfe-der-wirtschaft/ursula-von-der-leyen/5286296.html}}</ref>.
== Освіта ==
Після закінчення гімназії Урсула фон дер Ляєн розпочала навчання із [[Археологія|археології]]. 1977 року вона вивчала [[Макроекономіка|макроекономіку]] в [[Геттінгенський університет|Геттінгенському університеті]] та [[Вестфальський університет імені Вільгельма|Вестфальському університеті імені Вільгельма]] у [[Мюнстер]]і. У 1978 році Федеральне управління кримінальної поліції Німеччини сповістило батька Урсули Ернста Альбрехта, — а це були часи активної діяльности терористичної [[Фракція Червоної Армії|Фракції Червоної Армії]] (RAF), — що його дочка в небезпеці. Урсула була змушена покинути Німеччину і навчатися під прізвищем Rose Ladson та наглядом [[Скотленд-Ярд]]у в [[Лондонська школа економіки та політичних наук|Лондонській школі економіки]]. 1980 року Урсула фон дер Ляєн знову змінює напрямок навчання і розпочинає навчання у Ганноверській медичній вищій школі, де 1987 року склала державний іспит та отримала дозвіл на ведення [[лікарські засоби|лікарської практики]]<ref name=":0">{{Cite web|title=Deutscher Bundestag - Dr. Ursula von der Leyen|url=https://www.bundestag.de/abgeordnete/biografien/L/leyen_ursula-521602|website=Deutscher Bundestag|accessdate=2019-07-17|language=de|archive-date=11 квітня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200411135747/https://www.bundestag.de/abgeordnete/biografien/L/leyen_ursula-521602}}</ref> була асистентом [[Акушер-гінеколог|лікаря-гінеколога]] у відділенні [[гінекологія|гінекології]] у клініці свого навчального закладу. Закінчивши [[Аспірантура|аспірантуру]] в [[Ганноверський університет імені Готфріда Вільгельма Лейбніца|Ганноверському університеті імені Лейбніца]] 1991 року, отримала [[Доктор (науковий ступінь)#Німеччина|докторський ступінь]] із медицини<ref>{{Cite news|title=C-reaktives Protein als diagnostischer Parameter zur Erfassung eines Amnioninfektionssyndroms bei vorzeitigem Blasensprung und therapeutischem Entspannungsbad in der Geburtsvorbereitung|url=https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&cqlMode=true&query=idn=911005293|accessdate=2019-07-17|first=Ursula von der|last=Leyen|archive-date=16 липня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200716174439/https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&cqlMode=true&query=idn%3D911005293}}</ref>.

З 1994 року, після народження близнят (вже будучи матір'ю трьох дітей), фон дер Ляєн більше не поверталась до медичної кар'єри. З 1992 до 1996 року сім'я проживала в [[Каліфорнія|Каліфорнії]], де її чоловік викладав у [[Стенфордський університет|Стенфордському університеті]].<ref>{{Cite web|title=Ursula von der Leyen - German politician|url=https://www.britannica.com/biography/Ursula-von-der-Leyen|website=Encyclopedia Britannica|accessdate=2019-07-17|language=en|archive-date=21 квітня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200421191220/https://www.britannica.com/biography/Ursula-von-der-Leyen}}</ref> З 1998 до 2002 року Урсула фон дер Ляєн працювала науковою співробітницею Фрідріха Вільгема Шварца у відділі [[Епідеміологія|епідеміології]], соціальної медицини та дослідження із охорони здоров'я у Ганноверській вищій медичній школі, де 2001 року здобула магістерський ступінь з медицини.<ref name=":0" />

== Політична діяльність ==

=== Партійна діяльність ===
Урсула фон дер Ляєн є членом партії [[Християнсько-демократичний союз (Німеччина)|Християнсько-демократичного союзу]] (ХДС) з 1990 року. У період з 1996 до 1997 року брала участь у технічній групі ХДС землі [[Нижня Саксонія]]; опісля — у робочій групі лікарів ХДС землі Нижня Саксонія.

На федеральному з'їзді партії ХДС у [[Дюссельдорф]]і у грудні 2004 року, після несподіваної поразки Геманна-Йосефа Аренца у першому турі, фон дер Ляєн була обрана до президії ХДС. З 15 листопада 2010 до 29 листопада 2019 року — заступник федерального голови ХДС.<ref>{{Cite web|title=Dr. Ursula von der Leyen|url=https://www.cdu.de/vorstand/dr-ursula-von-der-leyen|website=Christlich Demokratische Union Deutschlands|date=2013-03-14|accessdate=2019-07-17|language=de|archive-date=2 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190702175444/https://www.cdu.de/vorstand/dr-ursula-von-der-leyen}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190702175444/https://www.cdu.de/vorstand/dr-ursula-von-der-leyen |date=2019-07-02 }}</ref> На голосуванні 2018 року політична діячка отримала найнижчу кількість голосів на цю посаду 57,47 %<ref>{{Cite news|title=Wahl der CDU-Vizes: Schlechtes Ergebnis für von der Leyen|url=https://www.spiegel.de/politik/deutschland/cdu-parteitag-schlechtes-ergebnis-fuer-ursula-von-der-leyen-a-1242630.html|work=Spiegel Online|date=2018-12-07|accessdate=2019-07-17|last=|first=|language=de|archive-date=14 березня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190314224252/http://www.spiegel.de/politik/deutschland/cdu-parteitag-schlechtes-ergebnis-fuer-ursula-von-der-leyen-a-1242630.html}}</ref> у порівнянні з 72,4 % у 2016<ref>{{Cite news|title=CDU-Führungskreis: Merkels Erben|url=https://www.spiegel.de/politik/deutschland/cdu-parteitag-wer-sind-angela-merkels-erben-a-1124723.html|work=Spiegel Online|date=2016-12-06|accessdate=2019-07-17|first=Philipp|last=Wittrock|language=de|archive-date=16 липня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200716154231/https://www.spiegel.de/politik/deutschland/cdu-parteitag-wer-sind-angela-merkels-erben-a-1124723.html}}</ref> та 70,5 % 2014 року.<ref>{{Cite web|title=- Hintergrund: Das neue CDU-Präsidium|url=http://www.general-anzeiger-bonn.de/news/thema/Hintergrund-Das-neue-CDU-Präsidium-article1515255.html|website=General-Anzeiger Bonn|date=2014-12-09|accessdate=2019-07-17|language=de|archive-date=5 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190705065915/http://www.general-anzeiger-bonn.de/news/thema/Hintergrund-Das-neue-CDU-Präsidium-article1515255.html}}</ref>

=== Комунальна політика ===
З 2001 до 2004 року Урсула фон дер Ляєн належала до міської ради міста [[Зенде]], була головою фракції [[Християнсько-демократичний союз (Німеччина)|ХДС]]. Окрім того, вона була членом Регіональної асамблеї регіону [[Ганновер]]а та головою Комітету з питань охорони здоров'я та лікарень.

=== Депутат ландтагу та міністр соціальної політики землі Нижня Саксонія (2003—2005''')''' ===
2003 року на виборах до [[ландтаг]]у землі [[Нижня Саксонія]] Урсула фон дер Ляєн отримала прямий мандат у виборчому окрузі [[Лерте]]. З 4 березня 2003 року була міністром соціальних справ, жінок, сім'ї та здоров'я в уряді землі [[Нижня Саксонія]] під керівництвом прем'єр-міністра [[Крістіан Вульфф|Крістіана Вульффа]]. Оскільки фон дер Ляєн стала міністром [[Федеральний уряд Німеччини|федерального уряду Німеччини]], вона відмовилася від свого [[мандат]]а в грудні 2005 року.

Попри масові протести, з 1 січня 2005 року фон дер Ляєн скасувала виплату людям з вадами зору в землі [[Нижня Саксонія]]. Її наступниця [[Мехтільд Росс-Лютманн]] повернула ці виплати 2007 року, які, проте, були значно нижчими.<ref>{{Cite web|title=DVBS - horus 1/2015 - Schwerpunkt: Sozialleistungen auf dem Prüfstand - Uwe Boysen: Der Kampf ums Blindengeld – eine unendliche Geschichte mit verschiedenen Ausgängen|url=http://www.dvbs-online.de/horus/2015-1-5530.htm|website=web.archive.org|date=2015-09-27|accessdate=2019-07-17|last=|first=|publisher=|language=de|archive-date=2015-09-27|archive-url=https://web.archive.org/web/20150927223343/http://www.dvbs-online.de/horus/2015-1-5530.htm}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150927223343/http://www.dvbs-online.de/horus/2015-1-5530.htm |date=2015-09-27 }}</ref>

=== Депутат у Бундестазі ===
На [[Вибори до Бундестагу 2009|виборах 2009]], [[Вибори до Бундестагу 2013|2013]] та [[Вибори до Бундестагу 2017|2017]] років Урсула фон дер Ляєн висувала свою кандидатуру від другого виборчого округу міста Ганновера. На цих виборах їй завжди вдавалося здобути перемогу у своїх конкурентів із [[Соціал-демократична партія Німеччини|СДП]]. Фон дер Ляєн ставала депутатом [[Бундестаг]]у за списками землі [[Нижня Саксонія]].

=== Міністр у Федеральному уряді Німеччини (2005—2019) ===

==== Міністр у справах сім'ї, людей похилого віку, жінок та молоді Німеччини (2005—2009) ====
{{seealso|Перший уряд Ангели Меркель}}

З 17 серпня 2005 року Урсула фор дер Ляєн була у команді [[ХДС/ХСС]] у справах сім'ї та охорони здоров'я на федеральних виборах 2005 та належала до виборчої команди [[Ангела Меркель|Ангели Меркель]]. 22 листопада 2005 року фон дер Ляєн склала присягу, ставши [[Федеральне міністерство у справах сім'ї, людей похилого віку, жінок та молоді Німеччини|міністром у справах сім'ї, людей похилого віку, жінок та молоді Німеччини]] у [[Перший уряд Ангели Меркель|першому уряді Ангели Меркель]].

==== Міністр праці та соціальних питань (2009—2013) ====
{{seealso|Другий уряд Ангели Меркель}}

Після [[Вибори до Бундестагу 2013|виборів до Бундестагу 2009 року]] фон дер Ляєн здобула посаду [[Федеральне міністерство праці та соціальних питань Німеччини|міністра праці та соціальних питань]] у [[Другий уряд Ангели Меркель|другому уряді Ангели Меркель]]. Кандидатуру фон дер Ляєн обговорювали на посаду міністра з охорони здоров'я,<ref name=":2">{{Cite web|title=Favoritin im Rennen ums Gesundheitsministerium|url=https://www.focus.de/politik/deutschland/ursula-von-der-leyen-favoritin-im-rennen-ums-gesundheitsministerium_aid_441268.html|website=FOCUS Online|accessdate=2019-07-17|language=de|first=FOCUS|last=Online|archive-date=17 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190717080256/https://www.focus.de/politik/deutschland/ursula-von-der-leyen-favoritin-im-rennen-ums-gesundheitsministerium_aid_441268.html}}</ref><ref name=":2"/> яку, однак, отримав політик [[Вільна демократична партія|Вільної демократичної партії (ВДП)]] — [[Філіпп Реслер]].

Фон дер Ляєн призначили на посаду [[Федеральне міністерство праці та соціальних питань Німеччини|міністра праці та соціальних питань]] 30 листопада 2009 року після відставки [[Франц Йозеф Юнг|Франца Йозефа Юнга]] 30 листопада 2009 року.

==== Міністр оборони (2013—2019) ====
{{seealso|Третій уряд Ангели Меркель}} {{seealso|Четвертий уряд Ангели Меркель}}

17 грудня 2013 Урсула фон дер Ляєн стала [[Федеральне міністерство оборони Німеччини|міністром оборони]] (і першою жінкою на цій посаді) від великої коаліції ХДС/ХСС та СДП у третьому уряді [[Ангела Меркель|Ангели Меркель]].<ref>{{Cite news|title=Verteidigungsministerin von der Leyen: Große Fußstapfen, große Aufgaben|url=https://www.faz.net/1.2714252|accessdate=2019-07-17|issn=0174-4909|language=de|first=Johannes|last=Leithäuser|last2=|date=|work=}}</ref> 14 березня 2018 року вона знову стала міністром оборони від великої коаліції ХДС/ХСС та СДП у четвертому уряді Ангели Меркель.<ref>{{Cite news|title=Große Koalition: Das neue Kabinett auf einen Blick|url=https://www.spiegel.de/politik/deutschland/bundesregierung-kabinett-angela-merkel-iv-auf-einen-blick-a-1182001.html|work=Spiegel Online|date=2018-03-14|accessdate=2019-07-17|archive-date=12 травня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180512190118/http://www.spiegel.de/politik/deutschland/bundesregierung-kabinett-angela-merkel-iv-auf-einen-blick-a-1182001.html}}</ref> Протягом всього періоду на цій посаді фон дер Ляєн, які і її попередники, мусила розв'язувати проблеми недостатніх військових запасів німецького війська.

2019 року був сформований парламентський комітет, який розслідує численні угоди Федерального міністерства оборони про надання консалтингових послуг без дотримання закону про закупівлі,<ref>{{Cite web|title=Deutscher Bundestag - 1. Untersuchungsausschuss des Verteidigungsausschusses gemäß...|url=https://www.bundestag.de/ausschuesse/a12_Verteidigung/a12_Untersuchungsausschuss|website=Deutscher Bundestag|accessdate=2019-07-17|language=de|archive-date=5 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190705015742/https://www.bundestag.de/ausschuesse/a12_Verteidigung/a12_Untersuchungsausschuss}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190705015742/https://www.bundestag.de/ausschuesse/a12_Verteidigung/a12_Untersuchungsausschuss |date=2019-07-05 }}</ref> у зв'язку з цим на фон дер Ляєн подали скаргу.<ref>{{Cite news|title=Affäre um externe Berater: Strafanzeige gegen Ursula von der Leyen|url=https://www.spiegel.de/politik/deutschland/berater-affaere-bei-der-bundeswehr-strafanzeige-gegen-ursula-von-der-leyen-a-1233811.html|work=Spiegel Online|date=2018-10-18|accessdate=2019-07-17|first=Matthias|last=Gebauer|language=de|archive-date=9 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190709091153/https://www.spiegel.de/politik/deutschland/berater-affaere-bei-der-bundeswehr-strafanzeige-gegen-ursula-von-der-leyen-a-1233811.html}}</ref>

=== Президент Єврокомісії (2019–сьогодення) ===

==== Вибори на посаду президента ====
[[Файл:Ursula_von_der_Leyen_presents_her_vision_to_MEPs.jpg|альт=|ліворуч|міні|Урсула фон дер Ляєн презентує свою програму перед депутатами [[Європейський парламент|Європейського парламенту]] в [[Страсбург|Страсбурзі,]] 16 липня 2019]]
На початку липня 2019 року лідери країн [[Європейський Союз|Євросоюзу]] домовилися внести на розгляд кандидатуру фон дер Ляєн на посаду [[Президент Європейської комісії|президента Європейської комісії.]] На пресконференції, на якій оголосили про номінацію фон дер Ляєн, президент [[Європейська рада|Європейської ради]] [[Дональд Туск]] згадав про намір фон дер Ляєн утримати [[Франс Тіммерманс|Франса Тіммерманса]] на посаді першого віцепрезидента Комісії під час її правління. Раніше Тіммерманс був одним із «головних кандидатів» на посаду голови Комісії.<ref>{{Cite web|title=Макрон і Туск пропонують Урсулу фон дер Ляєн на пост голови Єврокомісії - ЗМІ - DW - 02.07.2019|url=https://www.dw.com/uk/a-49446627|website=DW.COM|accessdate=2020-11-20|language=uk-UA|first=|last=|date=|publisher=Deutsche Welle}}</ref> Політична діячка оголосила, що йде у відставку з посади міністра оборони Німеччини незалежно від результатів голосування в [[Європейський парламент|Європарламенті]], щоб «на повну силу служити Європі».<ref>{{Cite web|title=Verteidigungsministerium: Von der Leyen kündigt Rücktritt an|url=https://www.tagesschau.de/inland/von-der-leyen-ruecktritt-101.html|website=tagesschau.de|accessdate=2019-07-17|language=de|last=tagesschau.de|archive-date=17 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190717033413/https://www.tagesschau.de/inland/von-der-leyen-ruecktritt-101.html}}</ref> Вона залишила своє міністерське крісло в Німеччині 31 липня 2019 року.<ref>{{cite web|title=Deutscher Bundestag – Ausgeschiedene Abgeordnete der 19. Wahlperiode|trans-title=German Bundestag – Outgoing Members of the 19th legislature|url=https://www.bundestag.de/abgeordnete/ausgeschiedene-abgeordnete-532298|website=Deutscher Bundestag|accessdate=16 жовтня 2019|language=de|archive-date=1 листопада 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191101155531/https://www.bundestag.de/abgeordnete/ausgeschiedene-abgeordnete-532298}}</ref>

16 липня затверджена Європейським парламентом на посаду президента Європейської комісії. Її кандидатуру підтримали 383 депутати (при потрібному мінімумі — 374), проти проголосували 327 членів парламенту.<ref name=":1"/> Фон дер Ляєн стала першою жінкою на чолі Єврокомісії з 1 грудня 2019 року,<ref>{{Cite news|url=https://www.politico.eu/article/eu-european-leaders-pick-germany-defense-minister-ursula-von-der-leyen-to-lead-commission-charles-michel-council/|title=EU leaders pick Germany's von der Leyen to lead Commission|last1=Barigazzi|first1=Jacopo|date=2 липня 2019|work=POLITICO europe|access-date=2 липня 2019|last2=Herszenhorn|first2=David M.|last3=Bayer|first3=Lili|archive-date=6 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190706095737/https://www.politico.eu/article/eu-european-leaders-pick-germany-defense-minister-ursula-von-der-leyen-to-lead-commission-charles-michel-council/}}</ref> коли приступила до виконання обов'язків, а також першою німкенею після [[Вальтер Гальштайн|Вальтера Гальштайна]], який був першим головою Єврокомісії.<ref>{{cite news|last1=Donahue|first1=Patrick|last2=Bodoni|first2=Stephanie|title=EU Leaders Tap Germany's Von Der Leyen as Commission Chief|url=https://www.bloomberg.com/news/articles/2019-07-02/eu-leaders-tap-germany-s-von-der-leyen-to-be-commission-chief|accessdate=8 липня 2019|work=Bloomberg|date=2 липня 2018|archive-date=28 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201128155043/https://www.bloomberg.com/news/articles/2019-07-02/eu-leaders-tap-germany-s-von-der-leyen-to-be-commission-chief}}</ref>

Після висування кандидатури фон дер Ляєн на посаду президента Європейської комісії, Комісія забезпечила їй зарплату, офіс та персонал у Брюсселі для сприяння переговорів між європейськими інститутами щодо її обрання. Ці домовленості були продовжені, щоб забезпечити плавний перехід під час її обрання на посаду президента, доки новий Колегіум комісарів не буде затверджений Європейським парламентом і не вступить у повноваження в листопаді.<ref name="commission prepeares">{{cite news|last1=Kostaki|first1=Irene|title=Commission prepares for von der Leyen transition|url=https://www.neweurope.eu/article/commission-prepares-for-von-der-leyen-transition|accessdate=8 липня 2019|work=New Europe|date=5 липня 2019|archive-date=11 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210111034918/https://www.neweurope.eu/article/commission-prepares-for-von-der-leyen-transition/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210111034918/https://www.neweurope.eu/article/commission-prepares-for-von-der-leyen-transition/ |date=2021-01-11 }}</ref> З 1 грудня 2019 року фон дер Ляєн — президент Європейської комісії після майже 30 років політичної кар'єри в Німеччині.<ref>{{Cite web|title=Феміністка, багатодітна мама і всюди перша: хто така Урсула фон дер Ляєн, яка очолила Єврокомісію?|url=https://hromadske.ua/posts/feministka-bagatoditna-mama-i-vsyudi-persha-hto-taka-ursula-fon-der-lyayen-yaka-ocholila-yevrokomisiyu|website=hromadske.ua|accessdate=2020-11-20|language=uk|archive-date=28 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201128163747/https://hromadske.ua/posts/feministka-bagatoditna-mama-i-vsyudi-persha-hto-taka-ursula-fon-der-lyayen-yaka-ocholila-yevrokomisiyu}}</ref>

==== Європейська політика фон дер Ляєн ====
Коли фон дер Ляєн жила в Брюсселі, її маленька сестра Беніта-Єва померла від раку в 11-річному віці. Вона згадувала про «величезну безпорадність своїх батьків» щодо раку, що 2019 року стало однією з причин, щоб Європейська комісія «взяла на себе ініціативу в боротьбі з раком».<ref>{{cite news|title=EU-Kommission: Von der Leyen sagt Krebs den Kampf an|url=https://www.aerzteblatt.de/treffer?mode=s&wo=17&typ=16&aid=211174&s=Leyen&s=der&s=von|accessdate=6 грудня 2019|archive-date=4 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201104144025/https://www.aerzteblatt.de/treffer?mode=s&wo=17&typ=16&aid=211174&s=Leyen&s=der&s=von}}</ref>

Фон дер Ляєн підтримала запропоновану угоду про вільну торгівлю між Європейським Союзом та [[Меркосур]]ом,<ref>{{cite news|title=EU-Mercosur deal divides both sides of the Atlantic|url=https://www.euractiv.com/section/economy-jobs/news/eu-mercosur-deal-divides-both-sides-of-the-atlantic/|work=EURACTIV|date=11 липня 2019|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=1 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201101061107/https://www.euractiv.com/section/economy-jobs/news/eu-mercosur-deal-divides-both-sides-of-the-atlantic/}}</ref> яка утворювала б одну з найбільших у світі зон вільної торгівлі.<ref>{{cite news|title=Amazon fires spark European rift at G7 over Mercosur trade deal|url=https://www.dw.com/en/a-50154578|work=Deutsche Welle|date=24 серпня 2019}}</ref> Однак, експерти побоюються, що угода може призвести до більшої вирубки [[Амазонський дощовий ліс|Амазонських лісів]], оскільки вона розширює доступ на ринок бразильської яловичини.<ref>{{cite web|title=We must not barter the Amazon rainforest for burgers and steaks|url=https://www.theguardian.com/environment/commentisfree/2019/jul/02/barter-amazon-rainforest-burgers-steaks-brazil|website=www.theguardian.com|publisher=[[The Guardian]]|date=2 липня 2019|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=24 серпня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190824153649/https://www.theguardian.com/environment/commentisfree/2019/jul/02/barter-amazon-rainforest-burgers-steaks-brazil}}</ref> Утім, австрійський парламент відхилив цю угоду у вересні 2019 року. Також французький президент Макрон відхилив цей документ «через недотримання екологічних стандартів у країнах Меркосур та опозицію французьких фермерів».<ref>{{Cite web|url=https://www.eurointegration.com.ua/articles/2020/05/21/7110189/|website=www.eurointegration.com.ua|accessdate=2020-11-20|title=Нові проблеми для Меркель: що заважає виходу Німеччини з карантину|last=Савінок|first=Віктор|date=|publisher=Українська правда|language=|archive-date=28 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201128051006/https://www.eurointegration.com.ua/articles/2020/05/21/7110189/}}</ref>

==== Політика щодо коронавірусу ====
У березні 2020 року Комісія фон дер Ляєн відхилила ідею призупинити дію [[Шенгенська угода|Шенгенської угоди]] з метою введення прикордонного контролю з Італією, яка на той час стала європейським центром [[Коронавірусна хвороба 2019 в Італії|пандемії коронавірусу]].<ref>{{cite news|title=Coronavirus: EU rules out Schengen border closures amid Italy outbreak|url=https://www.dw.com/en/a-52497811|publisher=Deutsche Welle|date=24 лютого 2020}}</ref><ref>{{cite news|title=Salvini and Le Pen Don't Have a Coronavirus Cure|url=https://www.bloomberg.com/opinion/articles/2020-02-25/salvini-and-le-pen-don-t-have-a-european-coronavirus-cure|work=Bloomberg|date=25 лютого 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=27 лютого 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200227122244/https://www.bloomberg.com/opinion/articles/2020-02-25/salvini-and-le-pen-don-t-have-a-european-coronavirus-cure}}</ref><ref>{{cite news|title=Coronavirus: Europe's open borders threatened by spread of disease|url=https://www.independent.co.uk/news/world/europe/coronavirus-europe-open-borders-eu-italy-france-britain-germany-spain-a9362536.html|work=The Independent|date=28 лютого 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=17 березня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200317173409/https://www.independent.co.uk/news/world/europe/coronavirus-europe-open-borders-eu-italy-france-britain-germany-spain-a9362536.html}}</ref> Рішення викликало критику з боку деяких європейських політиків.<ref>{{cite news|title=Coronavirus: European borders likely to remain open despite crisis in Italy, observers say|url=https://www.scmp.com/news/china/diplomacy/article/3073897/coronavirus-european-borders-likely-remain-open-despite-crisis|work=[[South China Morning Post]]|date=7 березня 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=15 березня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200315040544/https://www.scmp.com/news/china/diplomacy/article/3073897/coronavirus-european-borders-likely-remain-open-despite-crisis}}</ref><ref>{{cite news|title=Coronavirus Nightmare Could Be the End for Europe's Borderless Dream|url=https://www.nytimes.com/2020/02/26/world/europe/coronavirus-european-union.html|work=The New York Times|date=26 лютого 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=3 березня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200303055756/https://www.nytimes.com/2020/02/26/world/europe/coronavirus-european-union.html}}</ref> Після того як деякі держави-члени ЄС оголосили про закриття своїх національних кордонів для іноземних громадян через [[Пандемія коронавірусної хвороби 2019|пандемію COVID-19]], фон дер Ляєн заявила, що «певний контроль може бути виправданим, але загальні заборони на поїздки не вважаються найефективнішими з боку [[Всесвітня організація охорони здоров'я|Всесвітньої організації охорони здоров'я]]. Крім того, вони мають сильний соціальний та економічний вплив, вони порушують життя людей та бізнес за кордоном».<ref>{{cite news|title=Denmark, Poland and Czechs seal borders over coronavirus|url=https://www.ft.com/content/4e89ec5c-6565-11ea-b3f3-fe4680ea68b5|agency=Financial Times|date=12 березня 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=14 березня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200314202823/https://www.ft.com/content/4e89ec5c-6565-11ea-b3f3-fe4680ea68b5}}</ref> Фон дер Ляєн засудила рішення США про обмеження подорожей до Сполучених Штатів із Європи, яка постраждала від коронавірусу.<ref>{{cite news|title=EU condemns Trump travel ban from Europe as virus spreads|url=https://apnews.com/4552fd280d06cf83c63e4cc9b08fe5ce|work=Associated Press (AP)|date=12 березня 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=22 травня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200522063551/https://apnews.com/4552fd280d06cf83c63e4cc9b08fe5ce}}</ref>

==== Позиція щодо протестів у Білорусі ====
{{Див. також|Протести в Білорусі (2020—2021)}}
У серпні 2020 року фон дер Ляєн закликала ввести санкції проти влади Білорусі після того, як силові структури в Мінську почали жорстоко придушувати [[Протести в Білорусі (2020—2021)|тривалі акції протесту]], спричинені офіційно повідомленими результатами [[Президентські вибори в Білорусі 2020|президентських виборів]].<ref>{{Cite web|title=Єврокомісія готова до запровадження санкцій проти влади Білорусі|url=https://www.5.ua/svit/yevrokomisiia-hotova-do-zaprovadzhennia-sanktsii-proty-vlady-bilorusi-221639.html|website=5 канал|accessdate=2020-11-20|language=uk|archive-date=28 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201128102102/https://www.5.ua/svit/yevrokomisiia-hotova-do-zaprovadzhennia-sanktsii-proty-vlady-bilorusi-221639.html}}</ref><ref>{{cite news|title=EU Calls for Sanctions on Belarus After Disputed Elections|url=https://www.voanews.com/europe/eu-calls-sanctions-belarus-after-disputed-elections|work=VOA News|date=14 серпня 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=13 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210413062914/https://www.voanews.com/europe/eu-calls-sanctions-belarus-after-disputed-elections}}</ref> Трохи менше ніж через місяць грецький прем'єр-міністр [[Кіріакос Міцотакіс]] попросив санкцій проти Туреччини, назвавши позицію фон дер Ляєн щодо Білорусі очевидним прецедентом; проте фон дер Ляєн аргументувала, що Туреччина і Білорусь — «дві різні ситуації».<ref>{{cite news|title=Merkel and Macron vow to 'preserve' EU sovereignty in eastern Mediterranean|url=https://www.euractiv.com/section/global-europe/news/merkel-and-macron-vow-to-preserve-eu-sovereignty-in-eastern-mediterranean/|work=Euractiv|date=21 серпня 2020|accessdate=20 листопада 2020|archive-date=13 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210413062919/https://www.euractiv.com/section/global-europe/news/merkel-and-macron-vow-to-preserve-eu-sovereignty-in-eastern-mediterranean/}}</ref>

==== Російське вторгнення в Україну ====
{{Див. також|Російське вторгнення в Україну (2022)}}
[[Файл:Denys_Shmyhal,_EU_officials_and_Eduard_Heger_visited_Bucha_after_the_massacre_(2).jpg|міні|Фон дер Ляєн, [[Високий представник Європейського Союзу з питань закордонних справ і політики безпеки]] [[Жозеп Боррель]], [[прем'єр-міністр Словаччини]] [[Едуард Геґер]], [[прем'єр-міністр України]] [[Шмигаль Денис Анатолійович|Денис Шмигаль]] та міський голова [[Федорук Анатолій Петрович|Анатолій Федорук]] у [[Буча|Бучі]], 8 квітня 2022 року.]]
8 квітня 2022 року в розпал [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російського вторгнення в Україну]] 2022 року Урсула фон дер Ляєн поїхала до Києва (який лише кілька днів тому спостерігав відкриті бойові дії), щоб підтримати [[Зеленський Володимир Олександрович|Володимира Зеленського]] та його співвітчизників. Вона відвідала місце [[Бучанська різанина|бучанської різанини]], написала в [[Твіттер]]і: «Моє послання українському народу: Винні у звірствах будуть притягнуті до відповідальності. Ваша боротьба — наша боротьба» і пообіцяла, що працюватиме над приєднанням України до ЄС. «Наша мета — представити заявку України на розгляд ради цього літа». Її супроводжував [[Жозеп Боррель]], який висловив «впевненість, що країни ЄС незабаром погодяться на його пропозицію надати Україні додаткові 500 мільйонів євро для підтримки збройних сил у боротьбі з російською армією».<ref name="scmpuw">{{cite news|title=Ukraine war: Ursula von der Leyen’s traumatic visit to Bucha, ‘The EU stands with you,’ she tells Zelensky|url=https://www.scmp.com/news/world/russia-central-asia/article/3173691/ukraine-war-ursula-von-der-leyens-traumatic-visit|publisher=South China Morning Post|date=9 квітня 2022}}</ref><ref name="f24aih">{{cite news|title=As it happened: EU’s Von der Leyen promises to speed up Ukraine membership process|url=https://www.france24.com/en/europe/20220408-live-civilians-flee-as-ukraine-braces-for-redoubled-russian-assault-on-southeast|publisher=FRANCE 24|date=8 квітня 2022}}</ref><ref name="lrepct">{{cite news|last1=Tito|first1=Claudio|title=Ursula von der Leyen a Kiev per rassicurare Zelensky e sfidare Putin: "Dobbiamo dare un segnale"|url=https://www.repubblica.it/esteri/2022/04/08/news/il_viaggio_di_ursula_von_der_leyen_a_kiev_per_rassicurare_zelensky_e_sfidare_putin-344734826/|publisher=la Repubblica|date=8 квітня 2022}}</ref><ref name="ytgnb">{{cite news|title='Unthinkable': Ursula von der Leyen shown mass grave in Bucha|url=https://www.youtube.com/watch?v=NwDXFO29cxU|agency=YouTube|publisher=Guardian News|date=8 квітня 2022}}</ref><ref name="ytecpc">{{cite news|title=Press conference in Ukraine by President von der Leyen, HRVP Borrell and President Zelensky|url=https://www.youtube.com/watch?v=hbYwH9-iCaY|agency=YouTube|publisher=European Commission|date=9 квітня 2022}}</ref> 4 травня 2022 року вона оголосила, що Європейський Союз намагатиметься заборонити весь імпорт російської сирої нафти та нафтопродуктів.<ref>{{cite news|title=EU oil ban adds pressure on Russia but obstacles remain: Analysts|url=https://www.aljazeera.com/news/2022/5/12/eus-proposed-oil-ban-steps-up-pressure-on-russia-analysts|work=Al Jazeera|date=12 травня 2022}}</ref> У заяві вона сказала: «Ми повинні стати незалежними від російської нафти, вугілля та газу».<ref>{{cite news|title=What are Europe's energy alternatives now that Russian gas is off the cards?|url=https://www.euronews.com/green/2022/04/27/europe-scrambles-to-keep-the-lights-on-as-it-sidelines-russian-gas|work=Euronews|date=27 квітня 2022}}</ref>

==== Вступ України до ЄС ====
{{Див. також|Вступ України до Європейського Союзу}}
Президент Єврокомісії Урсула фон дер Ляєн після початку [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)|російського вторгнення в Україну 2022 року]] заявила, що Україна має стати членом Європейського Союзу, [[Українці|український народ]] належить до [[Населення Європи|європейської родини]], однак попереду довгий шлях і необхідно завершити [[Російсько-українська війна (з 2014)|війну]]:<ref>{{Cite web|title=Україна має вступити до ЄС – президент Єврокомісії|url=https://www.slovoidilo.ua/2022/02/28/novyna/polityka/ukrayina-maye-vstupyty-yes-prezydent-yevrokomisiyi|website=Слово і Діло|accessdate=2022-06-17|language=uk}}</ref>
{{Цитата|Україна бере участь у деяких європейських процесах, наприклад, в інтеграції українського ринку в єдиний ринок ЄС. Ми дуже тісно співпрацюємо, наприклад, в енергетиці, інших областях. Згодом Україна має вступити до ЄС, ця країна – одна з нас, і ми хочемо бачити її у європейській сім'ї. Сьогодні Європейський Союз і Україна вже є ближчими, ніж будь-коли раніше. Попереду ще довгий шлях. Ми повинні закінчити цю війну. І ми повинні говорити про наступні кроки. Але я певна: ніхто в цьому парламенті не сумнівається, що люди, які так мужньо відстоюють наші європейські цінності, належать до нашої європейської родини. І тому, дорогі члени, я кажу: хай живе Європа, хай живе вільна та незалежна Україна.}}

== Політичні погляди ==
Урсула фон дер Ляєн підтримує відправлення військ для участі в місіях в [[Афганістан]]і, [[Центральноафриканська Республіка|ЦАР]], [[Сирія|Сирії]] та [[Малі]]. Обстоює створення єдиних збройних сил європейських країн, щоб посилити роль Європи в [[НАТО]].<ref>{{Cite web |url=https://www.radiosvoboda.org/a/30058821.html |title=Фон дер Ляєн: «Я завжди була європейкою, ще до того, як дізналася, що я німкеня» |accessdate=17 липня 2019 |archive-date=17 липня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190717074438/https://www.radiosvoboda.org/a/30058821.html }}</ref> У [[Біла книга Бундесверу|Білій книзі Бундесверу]], де сформульовані [[Національний інтерес|національні інтереси]] Німеччини, [[Бундесвер|німецькі збройні сили]] вбачають у [[Росія|Росії]] партнера. Урсула фон дер Ляєн заявила, що в умовах [[Російсько-українська війна (з 2014)|української кризи]] це неможливо, і хоче дати нове визначення Росії.<ref>{{Cite web |url=http://ria.ru/world/20150217/1048204904.html |title=Ляйен: ВС ФРГ не могут считать РФ партнером при украинском кризисе // «[[РИА Новости]]», 17.02.2015  |accessdate=17 березня 2015 |archive-date=25 березня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150325221819/http://ria.ru/world/20150217/1048204904.html }} Ляйен: ВС ФРГ не могут считать РФ партнером при украинском кризисе // «[[РИА Новости]]», 17.02.2015 {{ref-ru}}</ref> У 2015 році Фон дер Ляєн була проти поставок зброї для України, оскільки це може стати приводом для відкритих воєнних дій в Україні з боку Росії.<ref>{{Cite web |url=http://ria.ru/world/20150206/1046340054.html |title=Фон дер Ляйен: поставки оружия на Украину помешают решению конфликта // «[[РИА Новости]]», 06.02.2015  |accessdate=17 березня 2015 |archive-date=2 квітня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150402115005/http://ria.ru/world/20150206/1046340054.html }} Фон дер Ляйен: поставки оружия на Украину помешают решению конфликта // «[[РИА Новости]]», 06.02.2015 {{ref-ru}}</ref>

== Нагороди ==
* [[Орден «За заслуги перед Литвою»|Великий хрест ордена «За заслуги перед Литвою»]] ([[Литва]], 2 березня 2017) — ''за особливі заслуги у розвитку міждержавних відносин Литви та Німеччини, зміцнення двосторонньої воєнної співпраці, особистий внесок і підтримку зміцнення безпеки Литви".<ref>{{cite web|url =https://m.delfi.lt/ru/news/article.php?id=73904074|назва = Министру обороны Германии - высокая награда Литвы|дата = 1 березня 2022}}</ref>
* [[Орден князя Ярослава Мудрого]] I ст. ([[Україна]], 23 серпня 2022) — ''за значні особисті заслуги у зміцненні міждержавного співробітництва, підтримку державного суверенітету та територіальної цілісності України, вагомий внесок у популяризацію Української держави у світі''.<ref>{{УПУ|595/2022|23 серпня 2022|Про відзначення державними нагородами України|link=https://www.president.gov.ua/documents/5952022-43765}}</ref>
* [[Міжнародна премія імені Карла Великого]] (2025)<ref>{{Cite web |url=https://aachen.de/DE/stadt_buerger/aachen_profil/preise_auszeichnungen/karlspreis/karlspreis2025/01_Begruendung/Begruendung_KP_2025_DE.pdf |title=Begründung des Direktoriums der Gesellschaft für die Verleihung des Internationalen Karlspreises zu Aachen an die Präsidentin der Europäischen Kommission Dr. Ursula von der Leyen |language=de}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Посилання ==
{{Вікіцитати}}
* [http://www.ursula-von-der-leyen.de/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110221080708/http://www.ursula-von-der-leyen.de/ |date=21 лютого 2011 }}
* [http://www.dw.de/міністром-оборони-німеччини-стала-багатодітна-мати/a-17301477 Міністром оборони Німеччини стала багатодітна мати // [[Deutsche Welle]], 17.12.2013]
* [https://web.archive.org/web/20150402135710/http://hallodeutschland.ru/germaniya-v-licah/politiki/65-ursula-fon-der-lyayen-ursula-von-der-leyen.html Урсула фон дер Ляєн (Ursula von der Leyen) // HalloDe]

{{нормативний контроль}}
{{Четвертий уряд Ангели Меркель}}
{{Третій уряд Ангели Меркель}}
{{Другий уряд Ангели Меркель}}
{{Перший уряд Ангели Меркель}}
{{Комісія фон дер Ляєн}}
{{Президенти Європейської комісії}}
{{Європейська рада}}
{{Лідери Великої сімки}}
{{Лідери Великої двадцятки}}

{{DEFAULTSORT:Ляєн фон дер Урсула}}
{{Друга комісія фон дер Ляєн}}

[[Категорія:Німецькі медики]]
[[Категорія:Члени бундестагу Німеччини]]
[[Категорія:Міністри оборони Німеччини]]
[[Категорія:Німецькі жінки-політики]]
[[Категорія:Члени Християнсько-демократичного союзу Німеччини]]
[[Категорія:Уродженці Ікселя]]
[[Категорія:Німецькі експатріанти в США]]
[[Категорія:Жінки-гінекологи]]
[[Категорія:Випускники Геттінгенського університету]]

title: 13-тий Президент Європейської комісії

13-тий Президент Європейської комісії: Нині на посаді

На посаді з: 1 грудня 2019

Попередник: Жан-Клод Юнкер

title: 8-й міністр оборони Німеччини

8-й міністр оборони Німеччини: 17 грудня 2013 — 17 липня 2019

Президент: Йоахім Ґаук · Франк-Вальтер Штайнмаєр

Прем'єр-міністр: Ангела Меркель

Попередник: Томас де Мезьєр

Наступник: Аннеґрет Крамп-Карренбауер

Народилася: 8 жовтня 1958 (66 років) · Іксель, Бельгія

Відома як: політик

Місце роботи: Вища медична школа Ганновера і Вища медична школа Ганновера

Громадянство: Німеччина

Національність: німкеня

Alma mater: Геттінгенський університет, Вестфальський університет імені Вільгельма, Лондонська школа економіки та політичних наук, Ганноверська медична школа

Політична партія: Християнсько-демократичний союз

title: Рід фон дер Ляєн

Батько: Ернст Альбрехт

Мати: Адель Альбрехт

У шлюбі з: Гайко фон дер Ляєн

Професія: лікарка

Релігія: лютеранство

Нагороди: language adulterator awardd (2014) Премія Великого Брата у Німеччиніd (2017) Премія Великого Брата у Німеччиніd (2009) language adulterator awardd (2021) 100 жінок (BBC) (2022) Time 100 (2022) honorary doctor of the University of Toulouse-Id (9 червня 2023)

Рід фон дер Ляєн:
ursula-von-der-leyen.de
Висловлювання у Вікіцитатах
Медіафайли у Вікісховищі


text:
# Рам Натх Ковінд
Рам Натх Ковінд (нар. 1 жовтня 1945, село Параунх, Рамабайнагар, Об'єднані провінції, Британська Індія) — індійський державний діяч, 14-й президент Індії (2017—2022). Раніше — губернатор Біхару від 2015 до 2017 року.
З 1994 по 2006 рік займав посаду депутата парламенту Радж'я Сабха.
Призначений кандидатом у президенти від правлячої партії і виграв президентські вибори в 2017 році. Його суперник — кандидат в президенти Мейра Кумар набрала 34,35 % всіх голосів, тоді як Ковінд набрав 65,65 % від загальної кількості голосів.

wikiname: ukwiki

title: Рам Натх Ковінд

in_language: uk

wikitext:
{{Лідер
|ім'я          = Рам Натх Ковінд
|оригінал імені  =  {{lang-bn|রাম নাথ কোবিন্দ}}
|порядок = 14-й
|зображення =
|ширина = 260px
|підпис_зображення =
|посада = [[Президент Індії]]
|прапор = Presidential Standard of India.PNG
|прапор2 = Ashoka Chakra.svg
|початок_терміну = [[25 липня]] [[2017]]
|кінець_терміну = [[25 липня]] [[2022]]
|попередник = [[Пранаб Кумар Мукерджі]]
|віце-президент = [[Мохаммад Хамід Ансарі]]
|наступник = [[Драупаді Мурму]]
|посада2 = 35-й губернатор [[Біхар]]у
|прапор2 = Flag of India.svg
|початок_терміну2 = [[16 серпня]] [[2015]]
|кінець_терміну2 = [[20 червня]] [[2017]]
|попередник2 = [[Кешарі Нат Тріпаті]]
|наступник2 = [[Кешарі Нат Тріпаті]]
|прем'єр2 =
|посада3= Член [[Парламент Індії|Парламента Індії]]
|прапор_3 = Flag of India.svg
|початок_терміну3 = [[3 квітня]] [[1994]]
|кінець_терміну3 = [[2 квітня]] [[2004]]
|попередник3 =
|наступник3 =
|прем'єр3 =
|посада4 =
|прапор4 =
|початок_терміну4 =
|кінець_терміну4 =
|попередник4 =
|наступник4 =
|освіта = [[Університет Чатрапаті Шахуджі Магараджі]]
|професія =
|партія = [[Бхаратія джаната парті]]
|дата_народження = 1.10.1945
|місце_народження = село Параунх, [[Дерапур|Рамабайнагар]], Об'єднані провінції, [[Британська Індія]]<ref name="mr">нині [[Уттар-Прадеш]], [[Індія]]</ref>
|дата_смерті =
|місце_смерті =
|дружина = Савита Ковинд
|діти = '''сини:'''Прашант Кумар <br/>'''дочка:'''Свати
|похований =
|національність =
|віросповідання =
|батько = Майку Лал
|мати = Калавати
|нагороди =
|сайт =
|Вікісховища =
}}
'''Рам Натх Ковінд''' (нар. [[1 жовтня]] [[1945]], село Параунх, [[Дерапур|Рамабайнагар]], [[Об'єднані провінції]], [[Британська Індія]]) — [[Індія|індійський]] державний діяч, 14-й [[президент Індії]] (2017—2022). Раніше — губернатор [[Біхар]]у від 2015 до 2017 року.

З 1994 по 2006 рік займав посаду депутата парламенту [[Радж'я Сабха]].

Призначений кандидатом у президенти від правлячої партії і виграв президентські вибори в 2017 році. Його суперник — кандидат в президенти [[Мейра Кумар]] набрала 34,35 % всіх голосів, тоді як Ковінд набрав 65,65 % від загальної кількості голосів.<ref>[http://timesofindia.indiatimes.com/india/with-65-65-percent-of-votes-nda-candidate-ram-nath-kovind-sweeps-presidential-poll/articleshow/59682784.cms With 65.65 percent of votes, NDA candidate Ram Nath Kovind sweeps Presidential poll]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
{{india-bio-stub}}
{{Президенти Індії}}
{{ВП-Портали|Індія}}

{{DEFAULTSORT:Ковінд Рам Натх}}
[[Категорія:Президенти Індії]]

title: Президент Індії

Віцепрезидент: Мохаммад Хамід Ансарі

Попередник: Пранаб Кумар Мукерджі

Наступник: Драупаді Мурму

title: 35-й губернатор Біхару

35-й губернатор Біхару: 16 серпня 2015 — 20 червня 2017

Попередник: Кешарі Нат Тріпаті

Наступник: Кешарі Нат Тріпаті

title: Член Парламента Індії

Член Парламента Індії:
3 квітня 1994 — 2 квітня 2004
Медіафайли у Вікісховищі

Народився: 1 жовтня 1945 (79 років) · село Параунх, Рамабайнагар, Об'єднані провінції, Британська Індія

Відомий як: політик, адвокат

Країна: Індія

Освіта: Університет Чатрапаті Шахуджі Магараджі

Alma mater: Університет Чатрапаті Шахуджі Магараджі і DAV College, Kanpurd

Політична партія: Бхаратія джаната парті

Батько: Майку Лал

Мати: Калавати

У шлюбі з: Савита Ковинд

Діти: сини:Прашант Кумар · дочка:Свати

Релігія: індуїзм

Нагороди: орден короля Томислава · National Order of Madagascar · Order of the Condor of the Andes · National Order of Merit


text:
# Вірджинія Гамфріс-Девіс
Вірджинія Гамфріс-Девіс (англ. Virginia Humphreys-Davies; нар. 6 січня 1972) — колишня британська тенісистка.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 357 місце досягла 6 квітня 1992, парну — 239 місце — 11 травня 1992 року.
Здобула 4 парні титули.

## Фінали ITF
| Легенда         |
| --------------- |
| турніри $25,000 |
| турніри $10,000 |

### Одиночний розряд: 2 (0–2)
| Результат | Ранг | Дата          | Турнір                         | Покриття | Суперниця        | Рахунок     |
| --------- | ---- | ------------- | ------------------------------ | -------- | ---------------- | ----------- |
| Поразка   | 1.   | 16 липня 1989 | Дублін, Ірландія               | Трава    | Барбара Гріффітс | 5–7, 6–7(4) |
| Поразка   | 2.   | 15 липня 1991 | Фрінтон-он-Сі, Велика Британія | Трава    | Емманюель Дерлі  | 3–6, 3–6    |

### Парний розряд: 7 (4–3)
| Результат | Ранг | Дата              | Турнір                         | Покриття | Партнерка          | Суперниці                           | Рахунок       |
| --------- | ---- | ----------------- | ------------------------------ | -------- | ------------------ | ----------------------------------- | ------------- |
| Перемога  | 1.   | 19 лютого 1990    | Манчестер, Велика Британія     | Килим    | Мішель Андерсон    | Габі Горенгель Амі ван Бюрен        | 6–2, 6–2      |
| Поразка   | 1.   | 13 січня 1991     | Мідленд (Техас), США           | Тверде   | Луціє Лудвіґова    | Джессіка Еммонс Бетсі Сомервілл     | 4–6, 6–4, 2–6 |
| Поразка   | 2.   | 29 квітня 1991    | Бейзінгстоук, Велика Британія  | Тверде   | Валда Лейк         | Керолайн Біллінгем Леслі О'Галлоран | 5–7, 6–3, 4–6 |
| Перемога  | 2.   | 21 липня 1991     | Фрінтон-он-Сі, Велика Британія | Трава    | Керолайн Біллінгем | Елісон Сміт Кейті Рікетт            | 6–3, 6–1      |
| Перемога  | 3.   | 24 листопада 1991 | Okada, Нігерія                 | Тверде   | Керолайн Біллінгем | Аманда Еванс Аурора Джима           | 1–6, 6–4, 6–4 |
| Перемога  | 4.   | 1 березня 1992    | Яффа, Ізраїль                  | Тверде   | Джейн Вуд          | Курегян Каріна Халатян Аїда         | 6–4, 6–3      |
| Поразка   | 3.   | 29 листопада 1992 | Рамат-га-Шарон, Ізраїль        | Тверде   | Джейн Вуд          | Курегян Каріна Халатян Аїда         | 4–6, 6–3, 4–6 |

title: Вірджинія Гамфріс-Девіс

wikitext:
{{Тенісист
|ім'я_гравця         = Вірджинія Гамфріс-Девіс
 Virginia Humphreys-Davies
|фото                =
|громадянство        =
|місце_проживання    =
|дата_народження     = 6 січня 1972
|місце_народження    =
|дата_смерті         =
|місце_смерті        =
|зріст               =
|вага                =
|початок_кар'єри     =
|завершення_кар'єри  =
|робоча_рука         = права
|тренер              =
|призові_гроші       = $34,290
|одиночні_результати             =
|одиночних_титулів               =
|найвища_одиночна_позиція        = Ранг 357 (6 квітня 1992)
|поточна_одиночна_позиція        =
|результати_Australian_Open      =
|результати_Roland_Garros        =
|результати_Wimbledon            = 1р ([[Вімблдонський турнір 1991, жінки, одиночний розряд|1991]], [[Вімблдонський турнір 1992, жінки, одиночний розряд|1992]])
|результати_US_Open              =
|результати_на_World_Tour_Finals =
|результати_Олімпіади            =
|парні_результати                  =
|парних_титулів                    = 4 [[Жіночий світовий тенісний тур ITF|ITF]]
|найвища_парна_позиція             = Ранг 239 (11 травня 1992)
|результати_парні_Australian_Open  =
|результати_парні_Roland_Garros    =
|результати_парні_Wimbledon        = К2р ([[Вімблдонський турнір 1991, жінки, парний розряд, кваліфікація|1991]])
|результати_парні_US_Open          =
|результати_парні_Олімпіади        =
|результати_мікст_Australian_Open  =
|результати_мікст_Roland_Garros    =
|результати_мікст_Wimbledon        =
|результати_мікст_US_Open          =
|результати_мікст_Олімпіади        =
|останнє_оновлення   =
|медалі              =
}}

'''Вірджинія Гамфріс-Девіс''' ({{lang-en|Virginia Humphreys-Davies}}; нар. 6 січня 1972) — колишня британська тенісистка.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 357 місце досягла 6 квітня 1992, парну — 239 місце — 11 травня 1992 року.
Здобула 4 парні титули.

== Фінали ITF ==
{|class="wikitable" style="font-size:85%"
! Легенда
|- style="background:lightblue;"
| турніри $25,000
|- style="background:#f0f8ff;"
| турніри $10,000
|}

=== Одиночний розряд: 2 (0–2) ===
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
|-
! Результат
! Ранг
! Дата
! Турнір
! Покриття
! Суперниця
! Рахунок
|-style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor=FFA07A|Поразка
| 1.
| 16 липня 1989
| [[Дублін]], Ірландія
| Трава
| {{flagicon|GBR}} [[Барбара Гріффітс]]
| 5–7, 6–7(4)
|-style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor=FFA07A|Поразка
| 2.
| 15 липня 1991
| {{нп|Фрінтон-он-Сі|||Frinton-on-Sea}}, Велика Британія
| Трава
| {{flagicon|FRA}} [[Емманюель Дерлі]]
| 3–6, 3–6
|}

=== Парний розряд: 7 (4–3) ===
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
|-
! Результат
! Ранг
! Дата
! Турнір
! Покриття
! Партнерка
! Суперниці
! Рахунок
|-style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 1.
| 19 лютого 1990
| [[Манчестер]], Велика Британія
| Килим
| {{flagicon|RSA|1928}} [[Мішель Андерсон (тенісистка)|Мішель Андерсон]]
| {{flagicon|NED}} [[Габі Горенгель]]
 {{flagicon|NED}} [[Амі ван Бюрен]]
| 6–2, 6–2
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 1.
| 13 січня 1991
| [[Мідленд (Техас)]], США
| Тверде
| {{flagicon|TCH}} Луціє Лудвіґова
| {{flagicon|USA}} [[Джессіка Еммонс]]
 {{flagicon|USA}} Бетсі Сомервілл
| 4–6, 6–4, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 2.
| 29 квітня 1991
| {{нп|Бейзінгстоук|||Basingstoke}}, Велика Британія
| Тверде
| {{flagicon|GBR}} [[Валда Лейк]]
| {{flagicon|GBR}} [[Керолайн Біллінгем]]
 {{flagicon|IRL}} [[Леслі О'Галлоран]]
| 5–7, 6–3, 4–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 2.
| 21 липня 1991
| {{нп|Фрінтон-он-Сі|||Frinton-on-Sea}}, Велика Британія
| Трава
| {{flagicon|GBR}} [[Керолайн Біллінгем]]
| {{flagicon|GBR}} [[Елісон Сміт (тенісистка)|Елісон Сміт]]
 {{flagicon|GBR}} [[Кейті Рікетт]]
| 6–3, 6–1
|- style="background:lightblue;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 3.
| 24 листопада 1991
| Okada, [[Нігерія]]
| Тверде
| {{flagicon|GBR}} [[Керолайн Біллінгем]]
| {{flagicon|GBR}} Аманда Еванс
 {{flagicon|USA}} [[Аурора Джима]]
| 1–6, 6–4, 6–4
|-style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 4.
| 1 березня 1992
| [[Яффа]], Ізраїль
| Тверде
| {{flagicon|GBR}} [[Джейн Вуд]]
| {{flagicon|CIS}} [[Курегян Каріна]]
 {{flagicon|CIS}} [[Халатян Аїда]]
| 6–4, 6–3
|- style="background:lightblue;"
| bgcolor="FFA07A"|Поразка
| 3.
| 29 листопада 1992
| [[Рамат-га-Шарон]], Ізраїль
| Тверде
| {{flagicon|GBR}} [[Джейн Вуд]]
| {{flagicon|CIS}} [[Курегян Каріна]]
 {{flagicon|CIS}} [[Халатян Аїда]]
| 4–6, 6–3, 4–6
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{WTA}}
* {{ITF profile}}

{{DEFAULTSORT:Гамфріс-Девіс Вірджинія}}
[[Категорія:Народились 1972]]
[[Категорія:Британські тенісистки]]

title: Вірджинія Гамфріс-Девіс · Virginia Humphreys-Davies

Громадянство: Велика Британія

Дата народження: 6 січня 1972 (53 роки)

Робоча рука: права

title: Одиночний розряд

Найвища позиція: Ранг 357 (6 квітня 1992)

title: Мейджори

title: Парний розряд

Титулів: 4 ITF

title: Мейджори


text:
# Генрик Лангерман
Генрик Хаїм Лангерман (пол. Henryk Chaim Langerman, 1896-1944) — український єврейський художник початку XX століття. Представник Паризької школи.

## Біографія
Народився 21 січня 1896 року у Дрогобичі. Навчався у художніх закладах Мюнхена та Відня. У 1918—1923 році жив і працював у Відні. Персональні виставки проходили також у Львові, а в 1920 взяв участь у «1-й виставці єврейського мистецтва» у Львові. У 1924-33 роках Лангерман жив в Парижі. Був досить відомим у художніх колах Парижа, але регулярно виставлявся у Львові. У 1933 році повернувся до Львова. Помер у 1944 (або 1943) році у львівському гетто в час німецької окупації.
Малював переважно сцени з міського побуту, життя бідняків, дитячі образи, сцени з цирку. Багато його робіт знищено під час війни. Частина картин, що зереглась, зберігається у Львівській картинній галереї. Інші твори знаходяться у приватних колекціях.

title: Генрик Лангерман

wikitext:
{{художник}}
'''Генрик Хаїм Лангерман''' ({{lang-pl|Henryk Chaim Langerman}}, [[1896]]-[[1944]]) — [[Україна|український]] [[євреї|єврейський]] [[художник]] початку XX століття. Представник [[Паризька школа|Паризької школи]].

== Біографія ==
Народився [[21 січня]] [[1896]] року у [[Дрогобич]]і. Навчався у художніх закладах [[Мюнхен]]а та [[Відень|Відня]]. У 1918—1923 році жив і працював у Відні. Персональні виставки проходили також у [[Львів|Львові]], а в 1920 взяв участь у «1-й виставці єврейського мистецтва» у Львові. У 1924-33 роках Лангерман жив в [[Париж]]і. Був досить відомим у художніх колах Парижа, але регулярно виставлявся у Львові. У 1933 році повернувся до Львова. Помер у 1944 (або 1943) році у львівському [[гетто]] в час німецької окупації.

Малював переважно сцени з міського побуту, життя бідняків, дитячі образи, сцени з цирку. Багато його робіт знищено під час війни. Частина картин, що зереглась, зберігається у [[Львівська картинна галерея|Львівській картинній галереї]]. Інші твори знаходяться у приватних колекціях.

== Посилання ==
* [http://www.drogobych.com/2017/06/blog-post_24.html Дрогобицькі художники ХІХ-ХХ ст.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180902011902/http://www.drogobych.com/2017/06/blog-post_24.html |date=2 вересня 2018 }}
* [https://socrealizm.com.ua/gallery/artist/liangerman-g-1896 Львовский художник Лянгерман Генрик] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180902011958/https://socrealizm.com.ua/gallery/artist/liangerman-g-1896 |date=2 вересня 2018 }}
* [https://web.archive.org/web/20180902012028/http://numarte.com/pl/artists/henryk-langerman-13d3f4de-ec26-4754-a0dc-2b0bff0f9eb0 Henryk Langerman (1896—1944)]

{{художник-доробити}}
{{Ukraine-bio-stub}}
{{DEFAULTSORT:Лангерман Генрик}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Єврейські художники]]
[[Категорія:Українські художники]]

title: Генрик Лангерман

Народження: 21 січня 1896 ( 1896-01-21 ) Дрогобич , Королівство Галичини та Володимирії , Цислейтанія , Австро-Угорщина

Навчання: Баугауз

Діяльність: художник , графік


text:
# Дворець (Вілейський район, Іжська сільська рада)
Дворець (біл. вёска Дворець) — село в складі Вілейського району Мінської області, Білорусь. Село підпорядковане Іжовській сільській раді, розташоване в північній частині області.

## Історія
У 1921–1945 роках застінок знаходилось у Польщі, у Вільнюськім воєводстві, Вілейського повіту, у гміні Ілля, з 1932 у гміні Войстом.

## Населення
- 1921 рік — 130 людини, 22 будинків[1].
- 1931 рік — 127 людини, 24 будинків[2].

wikitext:
{{НП
 |країна                  = {{BLR}}
 |статус                  = Село
 |українська назва        = Дворець
 |оригінальна назва       = {{lang-be|вёска Дворець}}
 |підпорядкування         =
 |герб                    =
 |прапор                  =
 |ширина герба            =
 |ширина прапора          =
 |зображення              =
  |lat_dir = N|lat_deg = 54|lat_min = 40|lat_sec = 24
  |lon_dir = E|lon_deg = 26|lon_min = 43|lon_sec = 36
  |CoordAddon             =
|размер карты страны     = 300
 |размер карты региона    = 300
 |размер карты района     =
 |вид регіону             = Область
 |регион                  = Мінська область
 |регіон в таблиці        =
 |вид району              =
 |район                   = [[Вілейський район|Вілейський]]
 |район в таблиці         =
 |вид общини              =   Сільрада Білорусі{{!}}Сільська рада
|община                  = Іжовська сільська рада
 |община в таблиці        =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |внутрішній поділ        =
 |вид голови              =
 |голова                  =
 |дата заснування         =
 |year                    =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   =
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              =
  |рік перепису           =
  |плотность              =
  |агломерація            =
  |національний склад     = [[білоруси]]
  |конфесійний склад=
 |часовий пояс            =
 |DST                     =
 |телефонний код          = +375-17-71
 |поштовий індекс         = 222445
 |поштові індекси        =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      = [[ЗКАТУ|Код ЗКАТУ]]
 |цифровий ідентифікатор  =
 |сайт                    =
 |мова сайту              =
 |мова сайту 2            =
 |мова сайту 3            =
 |мова сайту 4            =
 |мова сайту 5            =
 |add1n                   =
 |add1                    =
 |add2n                   = Офіційна адреса
 |add2                    = 222445 Менска вобласьць,
Вялейскі раён,
Іжаўскі сельсавет
Вёска Дворець
 |add3n                   = Телефон
 |add3                    = +375-17-71
 |add4n                   =
 |add4                    =
}}
'''Дворець''' ({{lang-be|вёска Дворець}}) — [[село]] в складі [[Вілейський район|Вілейського району]] [[Мінська область|Мінської області]], [[Білорусь]]. Село підпорядковане [[Іжовська сільська рада|Іжовській сільській раді]], розташоване в північній частині області.

== Історія ==
У 1921–1945 роках застінок знаходилось у [[Польща|Польщі]], у Вільнюськім воєводстві, Вілейського повіту, у гміні Ілля, з 1932 у гміні Войстом.

== Населення ==

* 1921 рік — 130 людини, 22 будинків<ref name="skorowidz222">Skorowidz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej — Tom VII — Część II — Ziemia Wileńska — Powiaty: Brasław, Duniłowicze, Brasław i Wilejka, Główny Urząd Statystyczny Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1923, s 82.</ref>.
* 1931 рік — 127 людини, 24 будинків<ref>Wykaz miejscowości Rzeczypospolitej Polskiej, Warszawa 1938, wolumin — 1, s. 57</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* «Гарады і вёскі Беларусі: Энцыклапедыя.» Т.6, Менска вобласьць/С. В. Марцэлеў; Рэдкалегія: Г. П. Пашкоў (галоўны рэдактар) і інш. —  Мн.: Белэн

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20130524161322/http://vialejka.info/ Інформація про Вілейський район]
* [http://belaruscity.net/vileika/towns.php Каталог сіл Вілейського району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130704085054/http://belaruscity.net/vileika/towns.php |date=4 липня 2013 }}
* {{SgKP|II|237|Dworzec, wieś, powiat święciański}}

[[Категорія:Села Мінської області]]
[[Категорія:Населені пункти Вілейського району]]

{{Belarus-geo-stub}}

title: Країна

Країна: Білорусь

Область: Мінська область

Район: Вілейський

Сільська рада: Іжовська сільська рада

Національний склад: білоруси

OSM: ↑70568 ·R (Вілейський район, Wilno powiat, Q9273324, Q9270207)

Офіційна адреса: 222445 Менска вобласьць, · Вялейскі раён, · Іжаўскі сельсавет · Вёска Дворець


text:
# Марциновиці (Любуське воєводство)
Марциновиці (пол. Marcinowice, нім. Merzdorf) — село в Польщі, у гміні Кросно-Оджанське Кросненського повіту Любуського воєводства.
Населення — 506 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Зеленогурського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 249     | 45                 | 187              | 17                   |
| Жінки    | 257     | 55                 | 160              | 42                   |
| Разом    | 506     | 100                | 347              | 59                   |

title: Марциновиці (Любуське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Марциновиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Marcinowice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Любуське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Кросненський повіт (Любуське воєводство)|Кросненський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Кросно-Оджанське (гміна){{!}}Кросно-Оджанське
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 506
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 68
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0910630
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses}}
'''Марциновиці''' ({{lang-pl|Marcinowice}}, {{lang-de|Merzdorf}}) — село в Польщі, у [[Кросно-Оджанське (гміна)|гміні Кросно-Оджанське]] [[Кросненський повіт (Любуське воєводство)|Кросненського повіту]] [[Любуське воєводство|Любуського воєводства]].
Населення — {{formatnum:506}} {{МНОЖИНА:506|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Зеленогурське воєводство (1975–1998)|Зеленогурського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=249 |ЧолПре=45 |ЧолПрац=187 |ЧолПост=17
|Жін=257 |ЖінПре=55 |ЖінПрац=160 |ЖінПост=42
|Разом=506 |РазомПре=100 |РазомПрац=347 |РазомПост=59
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Кросно-Оджанське}}

[[Категорія:Села Кросненського повіту (Любуське воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Любуське воєводство

Повіт: Кросненський повіт

Гміна: Кросно-Оджанське

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: FKR (Ґміна Кросно-Оджанське)

OSM: ↑2880623 ·R (Ґміна Кросно-Оджанське)


text:
# Царбастумані
Царбастумані (груз. წარბასთუმანი) — село в Грузії.
За даними перепису населення 2014 року в селі проживає 44 особи.

title: Царбастумані

wikitext:
{{НП Грузії
 | назва           =
 | край            =  [[Самцхе-Джавахеті]]
 | розташування    =
|зображення        =
|зображення_підпис =
 | засновано       =
 | населення       = 44 (2014)
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | поштовий індекс =
 | висота          =
 | водойма         =
 | адреса          =
 | прапор          =
 | герб            =
 | станція         =
 }}
'''Царбастумані''' ({{lang-ka|წარბასთუმანი}}) — [[село]] в Грузії.

За даними перепису населення 2014 року в селі проживає 44 особи.<ref name="აღწერა 2014">{{cite web |url=http://www.geostat.ge/index.php?action=page&p_id=2152&lang=geo |title=მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014 |date=ნოემბერი 2014 |publisher=საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური |accessdate=6 სექტემბერი 2016}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Адіґені}}

{{Georgia-stub}}

{{Портали|Грузія}}

[[Категорія:Села Грузії]]
[[Категорія:Населені пункти Самцхе-Джавахеті]]

title: Основні дані

Країна: Грузія

Мхаре: Самцхе-Джавахеті

Муніципалітет: Адіґенський муніципалітет

Телефонний код: +995-(366) (Адіґенський муніципалітет)

Поштовий індекс: ? пошук 0300–0399 (Адіґенський муніципалітет) (Пошта Грузії)

title: Ідентифікатори і посилання

OpenStreetMap: ↑2013747 ·R (Адіґенський муніципалітет)

title: Відстань

Відстань:
До центру краю
До Тбілісі

title: Карта

Карта: ЦарбастуманіЦарбастумані (Грузія)

Карта: ЦарбастуманіЦарбастумані (Самцхе-Джавахеті)


text:
# Теленовела
Теленовела (ісп. telenovela — «телевізійний роман») — це переважно мелодраматичні або драматичні серіали про кохання.

## Історія
Цей телевізійний продукт спершу з'явився в Латинській Америці, а саме на Кубі де зняли у 1948 році першу теленовелу під назвою «Право на народження» за ідеєю Фелікса Кайне. Наприкінці 40-х, на початку 50-х теленовели почали знімати в таких країнах, як Мексика, Бразилія, Венесуела. Пізніше перші теленовели появились в Аргентині, Колумбії, а ще пізніше в 60-х в Перу і Чилі.

## Особливості
Теленовели переважно довготривалі вони показуються по телебаченню півроку, рік або й більше. Кількість серій буває різна, від 60 («Ніхто, крім тебе», 1985) до 800 («У кохання — жіноче обличчя», 1964—1971) і більше. Та найчастіше зустрічається формат серіалу 100—200 серій. Серії теленовел показують в будні дні, 5 разів на тиждень. На відміну від «мильних опер», сценарій теленовел пишеться із вже задуманою кінцівкою (найчастіше це весілля головних героїв, хоча бувають винятки). Крім павільйонної зйомки, як у «мильних операх» сцени часто знімаються на вулицях і на природі.
Теленовела найчастіше ділиться на 2—3 фази (частини), інколи 5: 1 фаза передісторія, з 2 починається розвиток основного сюжету. У різних країнах теленовели знімають або вже по написаному сценарію (як, наприклад, в Аргентині), або ж сценарій дописується по ходу зйомок (Мексика, Венесуела).
За жанровою класифікацією теленовела поділяється на такі різновиди:
- Рожева, де зображена нелегка доля гарної, але бідної дівчини, яку переслідують лихо та нещастя, але зрештою вона стає щасливою (переважна більшість теленовел, наприклад мексиканські теленовели «Просто Марія» (1989), «Багаті теж плачуть» (1979—1980); «Дика роза» (1987—1988); «Селеста» (1991).
- Дидактична, що має реалістичне спрямування, у якій висвітлюються соціальні теми бідності та інші (це значна кількість бразильських теленовел).
- Історична романтична історія, яка розповідає або про реальні історичні події («Справжнє кохання»), або є просто історичним антуражем («Зорро: шпага та троянда»), такі теленовели ще називають костюмованими.
- Дитяча теленовела для дітей і про дітей (наприклад, відомі аргентинські теленовели «Дітвора», «Блакитне дерево»).
- Молодіжна для підлітків («Буремний шлях», 2002—2003).
- Драмедія» — поєднують у собі комедію і драму (наприклад, колумбійські серіали «Педро Чудовий», «Я — негарна Бетті»).
- Теленовела шоубізнесу, головними героями яких є топмоделі, попвиконавці («Як в кіно»).

Часто в теленовелах присутній елемент містики, трилеру («Вовчиця», 1997, «Падре Корахе», 2004), детективу («Вовче лігвище», 1986), бойовика («Тілоохоронець», 2005; «Лице Аналії», 2008), еротики («Латинський коханець», 2001). Останнім часом з'являються теленовели з повністю детективним сюжетом («Мачуха», 2005, «Жінка Іуди», 2002).
Не рідко знімаються ремейки на колись популярні теленовели, не тільки латиноамериканськими країнами, але й іншими. Навіть в США знімають ремейки на латиноамериканські теленовели — наприклад «Потворна Бетті» (Ugly Betty, 2006—2009) ремейк колумбійського серіалу «Я — негарна Бетті», а також варто згадати американський і мексиканський ремейки на успішний аргентинський серіал «Жінки-вбивці», 2005. Теленовела популярна у всіх куточках світу. З початку 80-х років теленовели почали знімати в Іспанії, Італії, малих латиноамериканських державах, а з початку 90-х у Німеччині, Португалії, Польщі, Румунії, Росії, Україні, Болгарії, Сербії, Туреччині, Ізраїлі, Південній Кореї, Японії, Індії, Греції, Індонезії, Філіппінах.

## Цікаві факти
- Бразильська телекомпанія «Глобу» є однією з найбільших у світі. Сама студія займає 12 кв. км. Знаходиться вона в телевізійному «містечку» Прожак (щось на зразок бразильського Голлівуду), неподалік від Ріо-де-Жанейро. Різні будівлі, в тому числі цехи де шиють одяг і костюми, і де виготовляють декорації займають 310 кв. км, а ліси Прожаку 600 кв. км. Телекомпанія «Глобу» появилась в 1965 році, а її студія була побудована в 1993. В цехах Прожаку виготовляють навіть накладні животи і немовлят із латексу, що схожі на справжніх.
- Хоч в останній час такі сюжетні повороти в теленовелах, як амнезія, втрата дітей та інші вважаються стереотипними та не оригінальними, в 90-х роках цими прийомами не рідко користувались, особливо у Венесуелі і Аргентині. Інколи подібні сюжети суперечили реальності і здоровому глузду — персонаж Андреа дель Бока із серіалу «Циганка» двічі втрачала пам'ять, а головна героїня серіалу «Дика кішка» двічі врятувала життя двом різним чоловікам після двох авіакатастроф.
- На перегляд останньої серії серіалу «Вовче лігвище», яку деякі мексиканські видання називали «теленовелою всіх часів» поспішала значна частина жителів Мехіко через що був паралізований рух не тільки на дорогах, але й в системі метрополітену.
- Мексиканська теленовела «Вовчиця», виробництва телекомпанії «TV Azteca», що відрізняється випуском серіалів з оригінальними сюжетами, була названа «першою теленовелою жахів».
- Актори, щоб якнайкраще увійти у свою роль, навчаються тому, чим займаються їхні персонажі. Наприклад, Мурілу Бенісіу, щоб зіграти переконливо юнака Лео в серіалі «Клон», навчився кататись на скейтборді, а Джованна Антонеллі, що зіграла роль Джад в цьому ж серіалі, вчилась танцювати арабські танці. Мексиканська акторка Сурія Вега для ролі у теленовелі «Море кохання» навчилась ловити рибу та обробляти човни. Мексиканська актриса Марія Сорте, для того щоб зіграти головну роль в серіалі «Моя друга мама», не тільки вчилась ходити по подіуму, а й спілкувалась із жінками, що пережили сексуальне насильство.

title: Теленовела

wikitext:
'''Теленовела''' ({{lang-es|telenovela}} — «телевізійний роман») — це переважно [[мелодрама]]тичні або [[драма (жанр)|драматичні]] [[серіал]]и про [[кохання]].

== Історія ==
Цей телевізійний продукт спершу з'явився в [[Латинська Америка|Латинській Америці]], а саме на [[Куба|Кубі]] де зняли у 1948 році першу теленовелу під назвою «Право на народження» за ідеєю Фелікса Кайне. Наприкінці 40-х, на початку 50-х теленовели почали знімати в таких країнах, як [[Мексика]], [[Бразилія]], [[Венесуела]]. Пізніше перші теленовели появились в [[аргентина|Аргентині]], [[колумбія|Колумбії]], а ще пізніше в 60-х в [[Перу]] і [[Чилі]].
[[Файл:EscravaIsaura.jpg|міні|праворуч|250пкс|Кадр із бразильської теленовели «<nowiki/>[[Рабиня Ізаура (телесеріал)|Рабиня Ізаура]]<nowiki/>»]]

== Особливості ==
Теленовели переважно довготривалі вони показуються по телебаченню півроку, рік або й більше. Кількість серій буває різна, від 60 («<nowiki/>[[Ніхто, крім тебе]]<nowiki/>», 1985) до 800 («У кохання — жіноче обличчя», 1964—1971) і більше. Та найчастіше зустрічається формат серіалу 100—200 серій. Серії теленовел показують в будні дні, 5 разів на тиждень. На відміну від [[мильна опера|«мильних опер»]], сценарій теленовел пишеться із вже задуманою кінцівкою (найчастіше це весілля головних героїв, хоча бувають винятки). Крім павільйонної зйомки, як у [[мильна опера|«мильних операх»]] сцени часто знімаються на вулицях і на природі.

Теленовела найчастіше ділиться на 2—3 фази (частини), інколи 5: 1 фаза передісторія, з 2 починається розвиток основного сюжету. У різних країнах теленовели знімають або вже по написаному сценарію (як, наприклад, в [[аргентина|Аргентині]]), або ж сценарій дописується по ходу зйомок ([[Мексика]], [[Венесуела]]).

За жанровою класифікацією теленовела поділяється на такі різновиди:
* '''Рожева''', де зображена нелегка доля гарної, але бідної дівчини, яку переслідують лихо та нещастя, але зрештою вона стає щасливою (переважна більшість теленовел, наприклад мексиканські теленовели «<nowiki/>[[Просто Марія (телесеріал, 1989)|Просто Марія]]<nowiki/>» (1989), «<nowiki/>[[Багаті теж плачуть]]<nowiki/>» (1979—1980); «<nowiki/>[[Дика роза]]<nowiki/>» (1987—1988); «<nowiki/>[[Селеста (телесеріал)|Селеста]]<nowiki/>» (1991).
* '''Дидактична''', що має реалістичне спрямування, у якій висвітлюються соціальні теми бідності та інші (це значна кількість бразильських теленовел).
* '''Історична романтична історія''', яка розповідає або про реальні історичні події («Справжнє кохання»), або є просто історичним антуражем («Зорро: шпага та троянда»), такі теленовели ще називають костюмованими.
* '''Дитяча''' теленовела для дітей і про дітей (наприклад, відомі аргентинські теленовели «Дітвора», «Блакитне дерево»).
* '''Молодіжна''' для підлітків («<nowiki/>[[Буремний шлях]]<nowiki/>», 2002—2003).
* [[Комедія-драма|'''Драмедія''']]<nowiki/>» — поєднують у собі комедію і драму (наприклад, колумбійські серіали «Педро Чудовий», «<nowiki/>[[Я — негарна Бетті]]<nowiki/>»).
* '''Теленовела''' шоубізнесу, головними героями яких є топмоделі, попвиконавці («Як в кіно»).

Часто в теленовелах присутній елемент [[містика|містики]], [[трилер]]у («<nowiki/>[[Вовчиця (телесеріал, 1997)|Вовчиця]]<nowiki/>», 1997, «<nowiki/>[[Падре Корахе]]<nowiki/>», 2004), [[Детектив (жанр)|детективу]] («Вовче лігвище», 1986), [[бойовик]]а («Тілоохоронець», 2005; «Лице Аналії», 2008), [[еротика|еротики]] («Латинський коханець», 2001). Останнім часом з'являються теленовели з повністю детективним сюжетом («<nowiki/>[[Мачуха (телесеріал, 2005)|Мачуха]]<nowiki/>», 2005, «Жінка Іуди», 2002).

Не рідко знімаються [[Ремейк|ремейки]] на колись популярні теленовели, не тільки латиноамериканськими країнами, але й іншими. Навіть в [[Сполучені Штати Америки|США]] знімають ремейки на латиноамериканські теленовели — наприклад «Потворна Бетті» (''Ugly Betty'', 2006—2009) ремейк колумбійського серіалу «Я — негарна Бетті», а також варто згадати американський і мексиканський ремейки на успішний аргентинський серіал «Жінки-вбивці», 2005. Теленовела популярна у всіх куточках світу. З початку 80-х років теленовели почали знімати в [[іспанія|Іспанії]], [[італія|Італії]], малих латиноамериканських державах, а з початку 90-х у [[німеччина|Німеччині]], [[португалія|Португалії]], [[польща|Польщі]], [[румунія|Румунії]], [[росія|Росії]], [[україна|Україні]], [[болгарія|Болгарії]], [[сербія|Сербії]], [[туреччина|Туреччині]], [[ізраїль|Ізраїлі]], [[Південна Корея|Південній Кореї]], [[японія|Японії]], [[індія|Індії]], [[греція|Греції]], [[індонезія|Індонезії]], [[Філіппіни|Філіппінах]].

== Цікаві факти ==
* Бразильська телекомпанія «[[Globo (телекомпанія)|Глобу]]» є однією з найбільших у світі. Сама студія займає 12 кв. км. Знаходиться вона в телевізійному «містечку» Прожак (щось на зразок бразильського [[Голлівуд]]у), неподалік від [[Ріо-де-Жанейро]]. Різні будівлі, в тому числі цехи де шиють одяг і костюми, і де виготовляють декорації займають 310 кв. км, а ліси Прожаку 600 кв. км. Телекомпанія «Глобу» появилась в 1965 році, а її студія була побудована в 1993. В цехах Прожаку виготовляють навіть накладні животи і немовлят із [[латекс]]у, що схожі на справжніх.
* Хоч в останній час такі сюжетні повороти в теленовелах, як [[амнезія]], втрата дітей та інші вважаються стереотипними та не оригінальними, в 90-х роках цими прийомами не рідко користувались, особливо у [[венесуела|Венесуелі]] і [[аргентина|Аргентині]]. Інколи подібні [[сюжет]]и суперечили реальності і здоровому глузду — персонаж Андреа дель Бока із серіалу «Циганка» двічі втрачала пам'ять, а головна героїня серіалу «Дика кішка» двічі врятувала життя двом різним чоловікам після двох авіакатастроф.
* На перегляд останньої серії серіалу «Вовче лігвище», яку деякі мексиканські видання називали «теленовелою всіх часів» поспішала значна частина жителів [[Мехіко]] через що був паралізований рух не тільки на дорогах, але й в системі метрополітену.
* Мексиканська теленовела «[[Вовчиця (телесеріал, 1997)|Вовчиця]]», виробництва телекомпанії «TV Azteca», що відрізняється випуском серіалів з оригінальними сюжетами, була названа «першою теленовелою жахів».
* Актори, щоб якнайкраще увійти у свою роль, навчаються тому, чим займаються їхні персонажі. Наприклад, [[Мурілу Бенісіу]], щоб зіграти переконливо юнака Лео в серіалі [[клон (телесеріал)|«Клон»]], навчився кататись на [[скейтборд]]і, а [[Джованна Антонеллі]], що зіграла роль Джад в цьому ж серіалі, вчилась танцювати арабські танці. Мексиканська акторка [[Сурія Вега]] для ролі у теленовелі «[[Море кохання]]» навчилась ловити рибу та обробляти човни. Мексиканська актриса [[Марія Сорте]], для того щоб зіграти головну роль в серіалі «[[Моя друга мама]]», не тільки вчилась ходити по подіуму, а й спілкувалась із жінками, що пережили сексуальне насильство.

== Джерела ==
* https://web.archive.org/web/20101127203848/http://zenkov.narod.ru/telenov.html
* https://web.archive.org/web/20111223132745/http://www.ven-cor.ru/texts/t00.htm

[[Категорія:Телебачення]]
[[Категорія:Телесеріали]]
[[Категорія:Мильні опери]]
[[Категорія:Телевізійні жанри]]