text:
# Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920
Змагання з академічного веслування на літніх Олімпійських іграх 1920 в Антверпен (Бельгія), перших після Першої світової війни, тривали з 27 до 29 серпня. Розіграно 5 комплектів нагород, лише серед чоловіків.
На цих змаганнях проявили себе майбутні триразові олімпійські чемпіони Джон Б. Келлі стар., Джек Бересфорд і Пол Костелло. Келлі та Бересфорд зійшлися в драматичному поєдинку в парних одиночках, і перемогу здобув Келлі. Одразу ж після цього Келлі в парі зі своїм двоюрідним братом Полом Костелло легко виграв змагання парних двійок. Хоч на цих Олімпійських іграх Бересфорд і не здобув золотої медалі, однак згодом здобуватиме медалі на п'яти Олімпіадах поспіль.

## Медальний залік
| Дисципліна                     | Золото                                                                                | Срібло                                                                                | Бронза                                                                                |
| ------------------------------ | ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ | --------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Парні одиночки                 | Джон Б. Келлі стар. (USA)                                                                                | Джек Бересфорд (GBR)                                                                                | Дарсі Гедфілд (NZL)                                                                                |
| Парні двійки                   | Пол Костелло і Джон Б. Келлі стар. (USA)                                                                                | П'єтро Анноні і Ермініо Донес (ITA)                                                                                | Гастон Жиран і Альфред Пле (FRA)                                                                                |
| Розпашні двійки зі стерновим   | Італія (ITA) Ерколе Ольджені Джованні Скаттурін Гвідо Де Феліп                                                                       | Франція (FRA) Габріель Пуа Моріс Монне-Бутон Ернест Барбероль                                                                                | Швейцарія (SUI) Едуар Кандево Альфред Фельбер Поль П'яже                                                                                |
| Розпашні четвірки зі стерновим | Швейцарія (SUI) Віллі Брюдерлін Макс Рудольф Пауль Рудольф Ганс Вальтер Пауль Штауб                                                  | США (USA) Кен Маєрс Карл Клоуз Франц Федершмідт Еріх Федершмідт Шерм Кларк                                                                          | Норвегія (NOR) Бірґер Вар Теодор Клем Генрі Ларсен Пер Ґульбрандсен Торальф Гаґен                                                            |
| Вісімки                        | США (USA) Верджил Джакоміні Едвін Ґрейвз Вільям Джордан Едвард Мур Олден Санборн Доналд Джонстон Вінс Ґаллагер Клайд Кінґ Шерм Кларк | Велика Британія (GBR) Еварт Горсфолл Ґай Олівер Ніколс Річард Лукас Волтер Джеймс Джон Кемпбелл Себастьян Ерл Ралф Шоув Сідні Сванн Робін Джонстоун | Норвегія (NOR) Теодор Наґ Конрад Ольсен Адольф Нільсен Гокон Еллінґсен Торе Мікельсен Арне Мортенсен Карл Наґ Толлеф Толлефсен Торальф Гаґен |

## Країни, що взяли участь
Змагалися 136 веслувальників з 14-ти країн:
- Бельгія (20)
- Бразилія (5)
- Канада (5)
- Чехословаччина (15)
- Данія (1)
- Франція (14)
- Велика Британія (10)
- Італія (6)
- Нідерланди (12)
- Нова Зеландія (1)
- Норвегія (13)
- Швеція (6)
- Швейцарія (13)
- США (15)

## Таблиця медалей
| Місце               | Країна                | Золото | Срібло | Бронза | Загалом |
| ------------------- | --------------------- | ------ | ------ | ------ | ------- |
| 1                   | США (USA)             | 3      | 1      | 0      | 4       |
| 2                   | Італія (ITA)          | 1      | 1      | 0      | 2       |
| 3                   | Швейцарія (SUI)       | 1      | 0      | 1      | 2       |
| 4                   | Велика Британія (GBR) | 0      | 2      | 0      | 2       |
| 5                   | Франція (FRA)         | 0      | 1      | 1      | 2       |
| 6                   | Норвегія (NOR)        | 0      | 0      | 2      | 2       |
| 7                   | Нова Зеландія (NZL)   | 0      | 0      | 1      | 1       |
| Загалом (7 збірних) | Загалом (7 збірних)   | 5      | 5      | 5      | 15      |

wikitext:
{{Підсумок змагань на Олімпійських іграх
| змагання          = Академічне веслування
| ігри              = 1920 Літо
| зображення        = [[Файл:Rowing pictogram.svg|150px]]
| підпис            =
| місце проведення  =
| дати              = 27–29 серпня 1920
| учасників         = 136
| країн             = 14
| попередні         = [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1912|1912]]
| наступні          = [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1924|1924]]
}}
{{Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920}}
Змагання з '''[[Академічне веслування|академічного веслування]] на [[літні Олімпійські ігри 1920|літніх Олімпійських іграх 1920]]''' в [[Антверпен]] (Бельгія), перших після Першої світової війни, тривали з 27 до 29 серпня. Розіграно 5 комплектів нагород, лише серед чоловіків<ref name="SR">{{cite web|url=https://www.sports-reference.com/olympics/summer/1920/ROW/ |archive-url=https://web.archive.org/web/20200417060241/https://www.sports-reference.com/olympics/summer/1920/ROW/ |url-status=dead |archive-date=17 квітня 2020 |title=Rowing at the 1920 Antwerp Summer Games |work=Sports Reference |accessdate=25 липня 2018}}</ref>.

На цих змаганнях проявили себе майбутні триразові олімпійські чемпіони [[Джон Б. Келлі стар.]], [[Джек Бересфорд]] і [[Пол Костелло]]. Келлі та Бересфорд зійшлися в драматичному поєдинку в парних одиночках, і перемогу здобув Келлі. Одразу ж після цього Келлі в парі зі своїм двоюрідним братом [[Пол Костелло|Полом Костелло]] легко виграв змагання парних двійок. Хоч на цих Олімпійських іграх Бересфорд і не здобув золотої медалі, однак згодом здобуватиме медалі на п'яти Олімпіадах поспіль<ref>{{Cite sports-reference |title = Jack Beresford |url = https://www.sports-reference.com/olympics/athletes/be/jack-beresford-1.html |archive-url = https://web.archive.org/web/20200417114238/https://www.sports-reference.com/olympics/athletes/be/jack-beresford-1.html |url-status = dead |archive-date = 17 квітня 2020 |accessdate = 19 лютого 2019}}</ref>.

== Медальний залік ==

{| {{MedalistTable|type=Дисципліна}}
|-
|Парні одиночки
{{DetailsLink|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920 – одиночки (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Джон Б. Келлі стар.]]|USA|1920|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Джек Бересфорд]]|GBR|1920|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Дарсі Гедфілд]]|NZL|1920|літніх}}
|-valign="top"
|Парні двійки
{{DetailsLink|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920 — парні двійки (чоловіки)}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Пол Костелло]]
 і [[Джон Б. Келлі стар.]]|USA|1920|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[П'єтро Анноні]]
 і [[Ермініо Донес]]|ITA|1920|літніх}}
|{{СпортсменОІ прапор 2|[[Гастон Жиран]]
 і [[Альфред Пле]]|FRA|1920|літніх}}
|-valign="top"
| Розпашні двійки зі стерновим
{{DetailsLink|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920 — розпашні двійки зі стерновим (чоловіки)}}
|{{ПрапорМОКкоманда1|ITA|1920|літніх}}
[[Ерколе Ольджені]]
[[Джованні Скаттурін]]
[[Гвідо Де Феліп]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|FRA|1920|літніх}}
[[Габріель Пуа]]
[[Моріс Монне-Бутон]]
[[Ернест Барбероль]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|SUI|1920|літніх}}
[[Едуар Кандево]]
[[Альфред Фельбер]]
[[Поль П'яже (веслувальник)|Поль П'яже]]
|-valign="top"
|Розпашні четвірки зі стерновим
{{DetailsLink|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920 — розпашні четвірки зі стерновим (чоловіки)}}
|{{ПрапорМОКкоманда1|SUI|1920|літніх}}
[[Віллі Брюдерлін]]
[[Макс Рудольф (веслувальник)|Макс Рудольф]]
[[Пауль Рудольф]]
[[Ганс Вальтер]]
[[Пауль Штауб]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|USA|1920|літніх}}
[[Кен Маєрс]]
[[Карл Клоуз]]
[[Франц Федершмідт]]
[[Еріх Федершмідт]]
[[Шерм Кларк]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|NOR|1920|літніх}}
[[Бірґер Вар]]
[[Теодор Клем]]
[[Генрі Ларсен (норвезький веслувальник)|Генрі Ларсен]]
[[Пер Ґульбрандсен]]
[[Торальф Гаґен]]
|-valign="top"
| Вісімки
{{DetailsLink|Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920 — вісімки (чоловіки)}}
|{{ПрапорМОКкоманда1|USA|1920|літніх}}
[[Верджил Джакоміні]]
[[Едвін Ґрейвз]]
[[Вільям Джордан (веслувальник)|Вільям Джордан]]
[[Едвард Мур (веслувальник)|Едвард Мур]]
[[Олден Санборн]]
[[Доналд Джонстон (веслувальник)|Доналд Джонстон]]
[[Вінс Ґаллагер]]
[[Клайд Кінґ (веслувальник)|Клайд Кінґ]]
[[Шерм Кларк]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|GBR|1920|літніх}}
[[Еварт Горсфолл]]
[[Ґай Олівер Ніколс]]
[[Річард Лукас (веслувальник)|Річард Лукас]]
[[Волтер Джеймс, 4-й барон Нортбурн|Волтер Джеймс]]
[[Джон Кемпбелл (веслувальник)|Джон Кемпбелл]]
[[Себастьян Ерл]]
[[Ралф Шоув]]
[[Сідні Сванн]]
[[Робін Джонстоун]]
|{{ПрапорМОКкоманда1|NOR|1920|літніх}}
[[Теодор Наґ]]
[[Конрад Ольсен]]
[[Адольф Нільсен]]
[[Гокон Еллінґсен]]
[[Торе Мікельсен]]
[[Арне Мортенсен]]
[[Карл Наґ]]
[[Толлеф Толлефсен]]
[[Торальф Гаґен]]
|}

== Країни, що взяли участь ==
Змагалися 136 веслувальників з 14-ти країн:
{{div col|colwidth=22em}}
* {{КраїнаОІ|BEL|літніх|1920}} (20)
* {{КраїнаОІ|BRA|літніх|1920}} (5)
* {{КраїнаОІ|CAN|літніх|1920}} (5)
* {{КраїнаОІ|TCH|літніх|1920}} (15)
* {{КраїнаОІ|DEN|літніх|1920}} (1)
* {{КраїнаОІ|FRA|літніх|1920}} (14)
* {{КраїнаОІ|GBR|літніх|1920}} (10)
* {{КраїнаОІ|ITA|літніх|1920}} (6)
* {{КраїнаОІ|NED|літніх|1920}} (12)
* {{КраїнаОІ|NZL|літніх|1920}} (1)
* {{КраїнаОІ|NOR|літніх|1920}} (13)
* {{КраїнаОІ|SWE|літніх|1920}} (6)
* {{КраїнаОІ|SUI|літніх|1920}} (13)
* {{КраїнаОІ|USA|літніх|1920}} (15)
{{div col end}}

== Таблиця медалей ==
{{Medals table
 | caption        =
 | host           =
 | flag_template  = flagIOCteam
 | event          = 1920 Summer
 | team           =
 | gold_USA = 3 | silver_USA = 1 | bronze_USA = 0
 | gold_ITA = 1 | silver_ITA = 1 | bronze_ITA = 0
 | gold_SUI = 1 | silver_SUI = 0 | bronze_SUI = 1
 | gold_GBR = 0 | silver_GBR = 2 | bronze_GBR = 0
 | gold_FRA = 0 | silver_FRA = 1 | bronze_FRA = 1
 | gold_NOR = 0 | silver_NOR = 0 | bronze_NOR = 2
 | gold_NZL = 0 | silver_NZL = 0 | bronze_NZL = 1
}}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Джерела ==
* {{cite book | author = Belgium Olympic Committee | year = 1957 | title = Olympic Games Antwerp 1920: Official Report | language = fr | url = http://library.la84.org/6oic/OfficialReports/1920/1920.pdf | accessdate = 7 липня 2018 | archive-url = https://web.archive.org/web/20181007202443/http://library.la84.org/6oic/OfficialReports/1920/1920.pdf | archive-date = 7 жовтня 2018 | url-status = dead }}
* [http://www.olympic.org/uk/athletes/results/search_r_uk.asp International Olympic Committee medal database]

{{Змагання на літніх Олімпійських іграх 1920}}
{{Академічне веслування на Олімпійських іграх}}

[[Категорія:Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920| ]]
[[Категорія:Академічне веслування на Олімпійських іграх|1920]]
[[Категорія:Змагання на літніх Олімпійських іграх 1920]]

Учасників: 136 з 14 країн

Парні одиночки: чоловіки

Парні двійки: чоловіки

Розпашні двійки зі стерновим: чоловіки

Розпашні четвірки зі стерновим: чоловіки

Вісімки: чоловіки

Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1920: п о р


text:
# Кавказьке намісництво
41°43′21″ пн. ш. 44°47′33″ сх. д. / 41.7225° пн. ш. 44.7925° сх. д.
Кавка́зьке намі́сництво (рос. Кавказское наместничество) — адміністративно-територіальна одиниця в Російській імперії в 1785-1796. Адміністративний центр — Катериноград (до 1790) і Астрахань (після 1796).
Створене 5 травня 1785 на основі Астраханської та Кавказької губернії. Складалося з 9 повітів.
31 грудня 1796 перетворене на Астраханську губернію

## Повіти
1. Астраханський
2. Георгієвський
3. Ємотаєвський
4. Красноярський
5. Моздоцький
6. Олександрівський
7. Ставропільський
8. Чорноярський
9. Шовковський

## Карти
- Російський атлас
1792
- Атлас Російської імперії
1792
- Атлас Російської імперії
1796

## Друге Кавказьке намісництво
27 грудня 1844 на територіях Кавказу, які увійшли до складу Російської імперії (в тому числі Грузинська губернія, Вірменська область, Каспійська область) було знову засновано Кавказьке намісництво з центром в Тифлісі.
З 27 грудня 1844 намісництво складалося з однієї губернії і двох областей:
- Грузино-Імеретинська губернія (Тифліс), 28 лютого 1847 перетворена у Тифліську губернію
- Вірменська область (Єреван), 9 червня 1849 перетворена в Єреванську губернію
- Каспійська область (Шемаха)
- Дербентська (Дербент) і Шемахинська губернії, 1846

30 травня 1860 Дербентська губернія скасована, утворена Дагестанська область (Дербент) і Закатальський округ
2 грудня 1859 Шемахінська губернія перейменована в Бакинську губернію (Баку)
- 17 серпня 1866 утворений Сухумський відділ (Сухумі)
- 1867 утворений Чорноморський округ
- 1868 утворена Єлизаветпольська губернія (Єлизаветполь)
- 1878 утворені Батумська область (Батум) і Карська область (Карс)

22 листопада 1881 Кавказьке намісництво фактично скасоване. Була утворена Кавказька адміністрація на чолі з головнокеруючим цивільною частиною, він же був одночасно головнокомандуючий і наказний отаман козацького війська.

## Третє Кавказьке намісництво
Кавказьке намісництво було відновлене Найвищим указом Урядового Сенату 26 лютого 1905 року (проіснувало до 1917 року) в такому складі:
шість губерній:
- Бакинська губернія
- Еріванська губернія
- Єлизаветпольська губернія
- Кутаїська губернія
- Тифліська губернія
- Чорноморська губернія

п'ять областей:
- Батумська область
- Дагестанська область
- Карська область
- Кубанська область
- Терська область

два самостійних округи:
- Закатальський округ
- Сухумський округ

Після Лютневої революції 1917 року колишнє намісництво перейшло під управління новоутвореного Особливого Закавказького комітету

wikiname: ukwiki

title: Кавказьке намісництво

in_language: uk

wikitext:
{{unibox}}

'''Кавка́зьке намі́сництво''' ({{lang-ru|Кавказское наместничество}}) — [[Намісництво (Росія)|адміністративно-територіальна одиниця]] в [[Російська імперія|Російській імперії]] в [[1785]]-[[1796]]. Адміністративний центр — [[Катериноградська станиця|Катериноград]] (до [[1790]]) і Астрахань (після [[1796]]).

Створене [[5 травня]] [[1785]] на основі [[Астраханська губернія|Астраханської]] та [[Кавказька губернія|Кавказької губернії]]. Складалося з 9 повітів.

[[31 грудня]] [[1796]] перетворене на [[Астраханська губернія|Астраханську губернію]]<ref>{{книга|назва=Полное собрание за конов Российской империи|мова=ru|посилання=http://www.altstav.ru/stv/stv2.php|місце=Санкт-Петербург|рік=1830|том=XX|сторінок=|сторінка=518-521|archivedate=2017-10-31|archiveurl=https://web.archive.org/web/20171031041421/http://www.altstav.ru/stv/stv2.php}}</ref>

== Повіти ==
#Астраханський
#Георгієвський
#Ємотаєвський
#Красноярський
#Моздоцький
#Олександрівський
#Ставропільський
#Чорноярський
#Шовковський

== Карти ==
<gallery>
Файл:Kavk 1792.jpg|[[Російський атлас (1792)|Російський атлас]]
[[1792]]
Файл:Map of Caucasus Namestnichestvo 1792 (small atlas).jpg|Атлас Російської імперії
[[1792]]
Файл:Map of Caucasus Namestnichestvo 1796 (small atlas).jpg|Атлас Російської імперії
[[1796]]
</gallery>

== Друге Кавказьке намісництво ==
[[27 грудня]] [[1844]] на територіях Кавказу, які увійшли до складу Російської імперії (в тому числі Грузинська губернія, Вірменська область, Каспійська область) було знову засновано Кавказьке намісництво з центром в Тифлісі.

З [[27 грудня]] [[1844]] намісництво складалося з однієї губернії і двох областей:

* [[Грузино-Імеретинська губернія]] (Тифліс), 28 лютого 1847 перетворена у [[Тифліська губернія|Тифліську губернію]]
* [[Вірменська область]] (Єреван), 9 червня 1849 перетворена в [[Єреванська губернія|Єреванську губернію]]
* [[Каспійська область]] (Шемаха)
* [[Дербентська губернія|Дербентська]] (Дербент) і [[Шемахинська губернія|Шемахинська]] губернії, 1846
30 травня 1860 Дербентська губернія скасована, утворена Дагестанська область (Дербент) і Закатальський округ
2 грудня 1859 Шемахінська губернія перейменована в [[Бакинська губернія|Бакинську губернію]] (Баку)
* 17 серпня 1866 утворений Сухумський відділ (Сухумі)
* 1867 утворений [[Чорноморський округ]]
* 1868 утворена [[Єлизаветпольська губернія]] (Єлизаветполь)
* 1878 утворені [[Батумська область]] (Батум) і [[Карська область]] (Карс)

22 листопада 1881 Кавказьке намісництво фактично скасоване. Була утворена Кавказька адміністрація на чолі з головнокеруючим цивільною частиною, він же був одночасно головнокомандуючий і наказний отаман козацького війська.

== Третє Кавказьке намісництво ==
Кавказьке намісництво було відновлене Найвищим указом Урядового Сенату 26 лютого 1905 року (проіснувало до 1917 року) в такому складі:

шість губерній:
* [[Бакинська губернія]]
* [[Еріванська губернія]]
* [[Єлизаветпольська губернія]]
* [[Кутаїська губернія]]
* [[Тифліська губернія]]
* [[Чорноморська губернія]]

п'ять областей:
* [[Батумська область]]
* [[Дагестанська область]]
* [[Карська область]]
* [[Кубанська область]]
* [[Терська область]]

два самостійних округи:
* [[Закатальський округ]]
* [[Сухумський округ]]

Після Лютневої революції 1917 року колишнє намісництво перейшло під управління новоутвореного [[Особливий Закавказький комітет|Особливого Закавказького комітету]]

== Див. також ==

* [[Особливий Закавказький комітет]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* ''Институт генерал-губернаторства и наместничества в Российской Империи'': в 2 т. —  Санкт-Петербург: Изд-во Санкт-Петербургского университета, 2001. — Т. І.
* Тархов С. А. [http://geo.1september.ru/view_article.php?ID=200101502 Изменение административно-территориального деления России за последние 300 лет] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180708104856/http://geo.1september.ru/view_article.php?ID=200101502 |date=8 липня 2018 }} // ''География''. —  № 15. — 2001.
* ''[http://kartolog.ru/2009/07/atlas-rossijskoj-imperii-1792-g/ Атлас Российской Империи] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200713051409/http://kartolog.ru/2009/07/atlas-rossijskoj-imperii-1792-g/ |date=13 липня 2020 }}''. — Москва: Типография Сытина, 1792.

{{Адміністративно-територіальний поділ Російської імперії на 1 грудня 1796 року}}

[[Категорія:Засновані в Європі 1785]]
[[Категорія:Держави і території, засновані 1785]]
[[Категорія:Намісництва Російської імперії]]
[[Категорія:Історія Кавказу]]
[[Категорія:Нова історія Астраханської області]]
[[Категорія:Нова історія Дагестану]]
[[Категорія:Історія Кабарди]]
[[Категорія:Нова історія Ставропольського краю]]
[[Категорія:Нововічна Чечня]]
[[Категорія:Губернії Російської імперії на території Казахстану]]
[[Категорія:Губернії Російської імперії на території Росії]]
[[Категорія:Держави і території, зникли 1796]]

Офіційна назва: рос. Кавказская администрация (22 листопада (4 грудня) 1881)

Країна: Російська імперія

Столиця: Тбілісі і Єкатеріноградська

Адміністративна одиниця: Російська імперія

Замінений на: Спеціальний Закавказький Комітет і Астраханська губернія

На заміну: Астраханська губернія


text:
# Utricularia cochleata
Utricularia cochleata — вид рослин із родини пухирникових (Lentibulariaceae).

## Етимологія
Від лат. cochleatus — щодо вигнутого віночка, що нагадує мушлю.

## Біоморфологічна характеристика
Невеликий тонкий літофіт. Ризоїди наочно відсутні чи їх небагато (3–5), ниткоподібні. Столони численні, капілярні, розгалужені. Листки численні на столонах, з довгими ніжками (1.0–1.5 см), а пластини від зворотно-яйцюватої до лінійної чи вузькоеліптичної форми. Пастки численні на столонах, рідше на ніжках листків, густо розгалужені (6–8). Суцвіття прямовисне, поодиноке, просте, 6–7.5 см завдовжки. Квіти 1–3. Нижня частка чашечки трохи менша ніж верхня частка; верхівка кругла. Віночок у довжину 3 мм, насичено-жовтий. Шпора довша за нижню губу.

## Середовище проживання
Ендемік західно-центральної Бразилії (Гояс).
Відомий лише з типової місцевості. Росте на мохових скелях під постійними бризками водоспаду.

title: Utricularia cochleata

wikitext:
{{Speciesbox |status= |status_system=iucn3.1 |image=No-image-uk.png |image_width=270px |display_parents=2 |parent=Utricularia sect. Steyermarkia |genus=Utricularia |species=cochleata |authority=C.P.Bove, 2008}}
'''''Utricularia cochleata''''' — [[вид (біологія)|вид]] рослин із родини [[Пухирникові|пухирникових]] (Lentibulariaceae).

== Етимологія ==
Від {{lang-la|cochleatus}} — щодо вигнутого віночка, що нагадує мушлю<ref name="Bove"/>.

== Біоморфологічна характеристика ==
Невеликий тонкий літофіт. [[Ризоїди]] наочно відсутні чи їх небагато (3–5), ниткоподібні. [[Столон]]и численні, капілярні, розгалужені. [[Листок|Листки]] численні на столонах, з довгими ніжками (1.0–1.5 см), а пластини від зворотно-яйцюватої до лінійної чи вузькоеліптичної форми. Пастки численні на столонах, рідше на ніжках листків, густо розгалужені (6–8). [[Суцвіття]] прямовисне, поодиноке, просте, 6–7.5 см завдовжки. Квіти 1–3. Нижня частка [[чашечка|чашечки]] трохи менша ніж верхня частка; верхівка кругла. [[Віночок]] у довжину 3 мм, насичено-жовтий. Шпора довша за нижню губу<ref name="Bove"/>.

== Середовище проживання ==
Ендемік західно-центральної [[Бразилія|Бразилії]] (Гояс)<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:60452898-2 |назва=''Utricularia cochleata'' |вебсайт=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=08.03.2022 |archive-date=8 березня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220308060653/https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:60452898-2 }} {{ref-en}}</ref>.

Відомий лише з типової місцевості. Росте на мохових скелях під постійними бризками водоспаду<ref name="Bove">{{стаття |автор=Bove, C. P. |назва=A new species of Utricularia (Lentibulariaceae) from central Brazil |видання=Brazilian Journal of Botany |рік=2008 |випуск=31 |номер= |сторінки=555–558 |doi=10.1590/S0100-84042008000400002 |посилання=}} {{ref-en}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Квіткові-доробити}}
{{Taxonbar|from1=Q7903029}}

[[Категорія:Пухирник|cochleata]]
[[Категорія:Ендемічна флора Бразилії]]
[[Категорія:Рослини, описані 2008]]
[[Категорія:Рослини-хижаки]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Айстериди (Asterids)

Порядок: Губоцвіті (Lamiales)

Родина: Пухирникові (Lentibulariaceae)

Рід: Пухирник (Utricularia)

Підрід: Utricularia subg. Utricularia

Секція: Utricularia sect. Steyermarkia

Вид: U. cochleata

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Utricularia cochleata · C.P.Bove, 2008


text:
# Променко
Променко (пол. Promienko) — село в Польщі, у гміні Победзиська Познанського повіту Великопольського воєводства.
Населення — 163 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Познанського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 87      | 14                 | 65               | 8                    |
| Жінки    | 76      | 16                 | 43               | 17                   |
| Разом    | 163     | 30                 | 108              | 25                   |

title: Променко

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Променко
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Promienko}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Promienko village.JPG
|опис зображення    =  <!--Widok ogólny z zachodu-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Великопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Познанський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Победзіська{{!}}Победзіська
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 163
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 61
|поштовий індекс        = 62-007<br />poczta: [[Biskupice (powiat poznański)|Biskupice]]
|автомобільний код      = PZ
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0593193
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Променко''' ({{lang-pl|Promienko}}) — село в Польщі, у [[Победзиська (гміна)|гміні Победзиська]] [[Познанський повіт|Познанського повіту]] [[Великопольське воєводство|Великопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:163}} {{МНОЖИНА:163|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Познанське воєводство (1975—1998)|Познанського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=87 |ЧолПре=14 |ЧолПрац=65 |ЧолПост=8
|Жін=76 |ЖінПре=16 |ЖінПрац=43 |ЖінПост=17
|Разом=163 |РазомПре=30 |РазомПрац=108 |РазомПост=25
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Победзіська}}

[[Категорія:Села Познанського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Великопольське воєводство

Повіт: Познанський повіт

Гміна: Победзіська

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Поштовий індекс: 62-007 · poczta: Biskupice

Автомобільний код: PZ


text:
# Після (фільм)
«Після» (англ. After) — американський мелодраматичний фільм від режисера Дженні Гейдж за однойменним романом письменниці Анни Тодд. Головні ролі у фільмі виконали Джозефін Ленґфорд та Гіро Файнс-Тіффін. Фільм в США вийшов на екрани 12 квітня 2019 року. В Україні — 18 квітня 2019 року.

## Сюжет
Їхня випадкова зустріч перевертає все. Вона — дивна студентка і зразкова дочка, а він — зухвалий та привабливий бунтар з непростим минулим. І насправді настільки несхожих людей у світі не знайти. Але це знайомство розділить життя закоханих на до і після…

## Виробництво
У 2014 році компанія Paramount Pictures придбала права на екранізацію сюжету книг серії «Після». Сьюзен Макмартін написала сценарій, а Дженніфер Гибгот взяла на себе відповідальність за продюсування фільму. Розвиток проєкту йшов не швидко. У 2017 році Анна Тодд не хотіла продовжувати термін дії контракту, повернувши права собі. Але незабаром вона продала права невеликій студії, де б вона могла бути більше залучена в процес виробництва і мати більше контролю над знімальним процесом. Сьюзен Макмартін, яка до цього була сценаристом «Після», залишила проєкт в середині 2017 року. Тамара Честна була найнята для внесення оновлень в сценарій, написаний Макмартін. Відповідальність за остаточну версію сценарію взяла на себе режисер фільму, Дженні Гейдж.
Продюсерами картини стали Марк Кентон і Кортні Соломон компанії CalMaple Films, а також Дженніфер Гибгот з Offspring Entertainment. Фінансуванням фільму зайнялися CalMaple, Voltage Pictures і Diamond Film Productions. Також до продюсування підключилися Арон Левітц з Wattpad, Анна Тодд і Денніс Пеліно з CalMaple. Виконавчими продюсерами «Після» були позначені Медоу Вільямс і Свен Теммел з Diamond Films, Адам Шенкман з Offspring Entertainment, Ніколас Чартье і Джонатан Дектер з Voltage, Скотт Керол з CalMaple і Ерік Лерман з Wattpad.

## Кастинг
У січні 2018 року почалися прослуховування на головні ролі у фільмі «Після». На роль Гардіна розглядалися такі актори, як Ніколас Голіцин, Еш Стаймест і Грегг Салкін, на роль Тесси — акторки Даніель Роуз Расселл, Ліллі Ван дер Мер і Шарлотта Маккі. Для продюсерів пріоритетом була обов'язкова хімія між акторами. Після декількох місяців прослуховувань 8 травня 2018 року видання Variety офіційно анонсувало, що Джулія Голден Теллес і англійський актор Гіро Файнс-Тіффін зіграють головні ролі у стрічці. Вибір підтвердила Анна Тодд, зачарована їх хімією. Але в червні 2018 року Джулія Голден Теллес у відкритому листі поінформувала фанатів, що не зможе взяти участь у фільмі «Після» у зв'язку з конфліктом у її розкладі. У тому ж місяці видання Deadline анонсувало ім'я нової виконавиці ролі Теси Янг — Джозефін Ленгфорд.
|            | «Я дуже схвильована тим, що я є частиною „Після“ і маю можливість втілити в життя Тессу». |
| — Джозефін |                                                                                |

Прослуховування на другорядні ролі почалися у квітні 2018 року. Потрапити в проєкт спробували Деббі Раян, Барбі Ферейра і Блейк Майкл. 20 липня стало відомо, що співачка Піа Міа виконає у фільмі роль Трістан (дівчини; однак у книгах серії «Після» Трістан — це хлопець). 21 липня до касту приєднався Семюел Ларсен, щоб виконати роль Зеда Іванса. 24 липня було анонсовано, що Пітер Галлагер зіграє батька Гардіна, Кена Скотта. 25 липня до акторського складу стрічки приєдналася Дженніфер Білз, щоб виконати роль Карен Гібсон. 30 липня було оголошено, що роль Керол, матері головної героїні, виконає Сельма Блер. Роль професора Сото дісталася Медоу Вілліамс (в книзі цей персонаж є чоловіком, але через недобір жіночих персонажів фільм зазнав зміни).

## Зйомки
Зйомки фільму «Після» повинні були початися у квітні 2018 року у Ванкувері, Британська Колумбія. Але оскільки у квітні ще тривали прослуховування на головні ролі в картині, зйомки були відкладені. 8 травня, після оголошення головних акторів, було анонсовано, що зйомки почнуться в червні, в Бостоні, Массачусетс. Однак через зміни акторки на головну роль, зйомки знову довелося відкласти. У червні 2018 року продюсер Дженніфер Гибгот підтвердила, що зйомки офіційно розпочнуться 16 липня в Атланті, Джорджія. Виробництво фільму було завершено 25 серпня 2018 року.

## Реліз
Спочатку прем'єра була призначена до Дня всіх закоханих у 2019 році (14 лютого), але внаслідок зміни студії дату відклали. Прем'єра фільму «Після» компанії Aviron Pictures відбулася в США 12 квітня 2019 року.

## Маркетинг
Тизер-трейлер фільму «Після» став доступний для перегляду в мережі 21 листопада 2018 року.

## У ролях
| Актор              | Роль          |
| ------------------ | ------------- |
| Джозефін Ленґфорд  | Тесса Янг     |
| Гіро Файнс-Тіффін  | Гардін Скотт  |
| Шейн Пол Макгі     | Лендон Гібсон |
| Семюел Ларсен      | Зед Іванс     |
| Хадіджа Ред Сандер | Стеф Джонс    |
| Свен Теммел        | Джейс         |
| Інанна Саркіс      | Моллі Семюелс |
| Пітер Галлагер     | Кен Скотт     |
| Дженніфер Білз     | Карен Скотт   |
| Піа Міа            | Трістан       |
| Медоу Вільямс      | Професор Сото |
| Ділан Арнольд      | Ноа Портер    |
| Сельма Блер        | Керол Янг     |

title: Після (фільм)

wikitext:
{{Фільм
|плакат=Після (фільм).jpg
| зображення розмір = 200px
| підпис            =
|Жанр=[[мелодрама]]
[[драма (жанр)| драма]]
|Продюсер=
|Сценарист=[[Сьюзен Макмартін]]
[[Анна Тодд]]
|Композитор=
|Оператор=Том Беттертон
Адам Сильвер
|бюджет=|imdb_id=4126476
|рік = 2019
}}
'''«Після»''' ({{lang-en|After}}) — [[Кінематограф США|американський]] мелодраматичний фільм від режисера Дженні Гейдж за [[Опісля (роман)|однойменним романом]] письменниці [[Анна Тодд|Анни Тодд]]. Головні ролі у фільмі виконали [[Джозефін Ленґфорд]] та [[Гіро Файнс-Тіффін]]. Фільм в США вийшов на екрани 12 квітня 2019 року. В Україні — 18 квітня 2019 року<ref>{{Cite web|url=https://kino-teatr.ua/uk/film/after-50359.phtml|title=Фільм Після (2019) - дивитись онлайн{{!}}трейлер{{!}}інформация про фільм, купити квитки на фільм Після — Kino-teatr.ua|website=kino-teatr.ua|accessdate=2019-01-06}}</ref>.

== Сюжет ==
Їхня випадкова зустріч перевертає все. Вона — дивна студентка і зразкова дочка, а він — зухвалий та привабливий бунтар з непростим минулим. І насправді настільки несхожих людей у світі не знайти. Але це знайомство розділить життя закоханих на до і після…

== Виробництво ==
У 2014 році компанія [[Paramount Pictures]] придбала права на екранізацію сюжету книг серії «Після». Сьюзен Макмартін написала сценарій, а Дженніфер Гибгот взяла на себе відповідальність за продюсування фільму<ref>[https://deadline.com/2014/10/after-movie-rights-wattpad-book-anna-todd-paramount-852926/ 'After' Movie: Paramount Acquires Rights To Friends Reunited Book By Anna Todd]</ref>. Розвиток проєкту йшов не швидко. У 2017 році Анна Тодд не хотіла продовжувати термін дії контракту, повернувши права собі. Але незабаром вона продала права невеликій студії, де б вона могла бути більше залучена в процес виробництва і мати більше контролю над знімальним процесом. Сьюзен Макмартін, яка до цього була сценаристом «Після», залишила проєкт в середині 2017 року. Тамара Честна була найнята для внесення оновлень в сценарій, написаний Макмартін. Відповідальність за остаточну версію сценарію взяла на себе режисер фільму, Дженні Гейдж.

Продюсерами картини стали Марк Кентон і Кортні Соломон компанії ''CalMaple Films'', а також Дженніфер Гибгот з ''Offspring Entertainment''. Фінансуванням фільму зайнялися ''CalMaple, Voltage Pictures'' і ''Diamond Film Productions''. Також до продюсування підключилися Арон Левітц з ''[[Wattpad]]'', Анна Тодд і Денніс Пеліно з ''CalMaple''. Виконавчими продюсерами «Після» були позначені Медоу Вільямс і Свен Теммел з ''Diamond Films'', Адам Шенкман з ''Offspring Entertainment'', Ніколас Чартье і Джонатан Дектер з ''Voltage'', Скотт Керол з ''CalMaple'' і Ерік Лерман з ''Wattpad''.

== Кастинг ==
У січні 2018 року почалися прослуховування на головні ролі у фільмі «Після». На роль Гардіна розглядалися такі актори, як Ніколас Голіцин, Еш Стаймест і Грегг Салкін, на роль Тесси — акторки [[Даніель Роуз Расселл]], Ліллі Ван дер Мер і Шарлотта Маккі. Для продюсерів пріоритетом була обов'язкова хімія між акторами. Після декількох місяців прослуховувань 8 травня 2018 року видання [[Вараяті|Variety]] офіційно анонсувало, що Джулія Голден Теллес і англійський актор Гіро Файнс-Тіффін зіграють головні ролі у стрічці. Вибір підтвердила Анна Тодд, зачарована їх хімією. Але в червні 2018 року Джулія Голден Теллес у відкритому листі поінформувала фанатів, що не зможе взяти участь у фільмі «Після» у зв'язку з конфліктом у її розкладі. У тому ж місяці видання [[Deadline.com|Deadline]] анонсувало ім'я нової виконавиці ролі Теси Янг — Джозефін Ленгфорд<ref>[https://deadline.com/2018/07/after-josephine-langford-tessa-anna-todd-novel-heroine-hero-fiennes-tiffin-swen-temmel-1202423612/ Josephine Langford Set To Star As Tessa In 'After,' Movie Adaptation Of Anna Todd's YA Phenom Novels]</ref>.

{{Цитата|«Я дуже схвильована тим, що я є частиною „Після“ і маю можливість втілити в життя Тессу».|3=Джозефін|4=}}

Прослуховування на другорядні ролі почалися у квітні 2018 року. Потрапити в проєкт спробували [[Деббі Раян]], Барбі Ферейра і Блейк Майкл. 20 липня стало відомо, що співачка Піа Міа виконає у фільмі роль Трістан (дівчини; однак у книгах серії «Після» Трістан — це хлопець). 21 липня до [[Кастинг|касту]] приєднався Семюел Ларсен, щоб виконати роль Зеда Іванса. 24 липня було анонсовано, що [[Пітер Галлагер]] зіграє батька Гардіна, Кена Скотта. 25 липня до акторського складу стрічки приєдналася Дженніфер Білз, щоб виконати роль Карен Гібсон. 30 липня було оголошено, що роль Керол, матері головної героїні, виконає [[Сельма Блер]]. Роль професора Сото дісталася Медоу Вілліамс (в книзі цей персонаж є чоловіком, але через недобір жіночих персонажів фільм зазнав зміни).

== Зйомки ==
Зйомки фільму «Після» повинні були початися у квітні 2018 року у [[Ванкувер]]і, [[Британська Колумбія]]. Але оскільки у квітні ще тривали прослуховування на головні ролі в картині, зйомки були відкладені. 8 травня, після оголошення головних акторів, було анонсовано, що зйомки почнуться в червні, в [[Бостон]]і, [[Массачусетс]]. Однак через зміни акторки на головну роль, зйомки знову довелося відкласти. У червні 2018 року продюсер Дженніфер Гибгот підтвердила, що зйомки офіційно розпочнуться 16 липня в [[Атланта|Атланті]], [[Джорджія]]. Виробництво фільму було завершено 25 серпня 2018 року.

== Реліз ==
Спочатку прем'єра була призначена до [[День святого Валентина|Дня всіх закоханих]] у 2019 році (14 лютого), але внаслідок зміни студії дату відклали. Прем'єра фільму «Після» компанії Aviron Pictures відбулася в США 12 квітня 2019 року<ref>{{Cite web|title=‘After’ Movie Based On Anna Todd’s YA Books Seals Aviron Pictures Deal, Gets 2019 Release Date|url=https://deadline.com/2018/07/after-movie-anna-todd-release-date-aviron-pictures-deal-1202431754/|website=Deadline|date=2018-07-23|accessdate=2020-09-22|language=en-US|first=Patrick|last=Hipes|first2=Patrick|last2=Hipes}}</ref>.

== Маркетинг ==
Тизер-трейлер фільму «Після» став доступний для перегляду в мережі 21 листопада 2018 року<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=2ZAdcWHuCmY AFTER :: OFFICIAL TEASER TRAILER | In Theaters This April]</ref>.

== У ролях ==

{| class="wikitable sortable" id="73"
! id="77" |Актор
! id="78" |Роль
|- id="80"
| id="81" |[[Джозефін Ленґфорд]]
| id="84" |Тесса Янг
|- id="86"
| id="87" |[[Гіро Файнс-Тіффін]]
| id="90" |Гардін Скотт
|- id="92"
| id="93" |Шейн Пол Макгі
| id="95" |Лендон Гібсон
|- id="97"
| id="98" |Семюел Ларсен
| id="100" | Зед Іванс
|- id="102"
| id="103" |Хадіджа Ред Сандер
| id="105" |Стеф Джонс
|- id="107"
| id="108" |Свен Теммел
| id="110" | Джейс
|- id="112"
| id="113" |Інанна Саркіс
| id="115" | Моллі Семюелс
|- id="117"
| id="118" |[[Пітер Галлагер]]
| id="121" | Кен Скотт
|- id="123"
| id="124" |[[Дженніфер Білз]]
| id="127" | Карен Скотт
|- id="129"
| id="130" |[[Піа Міа]]
| id="133" | Трістан
|- id="135"
| id="136" |Медоу Вільямс
| id="138" | Професор Сото
|- id="140"
| id="141" |[[Ділан Арнольд]]
| id="143" | Ноа Портер
|- id="145"
| id="146" |[[Сельма Блер]]
| id="149" | Керол Янг
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Imdb title|4126476|Після}}
{{Нормативний контроль}}
{{ВП-портали|Кінематограф|США}}

[[Категорія:Фільми США 2019]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Фільми за алфавітом]]
[[Категорія:Фільми-драми США]]
[[Категорія:Фільми-мелодрами США]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]
[[Категорія:Фільми, дія яких відбувається у вищих навчальних закладах]]

title: англ. After

Жанр: мелодрама · драма

Режисер: Jenny Gaged

Продюсер: Jennifer Gibgotd, Анна Тодд і Марк Кантонd

Сценарист: Сьюзен Макмартін · Анна Тодд

На основі: Опісля (роман)

У головних · ролях: Джозефін Ленґфорд, Гіро Файнз-Тіффін, Сельма Блер, Дженніфер Білз, Пітер Ґаллаґер, Jessica Barthd, Meadow Williamsd, Піа Міа, Inanna Sarkisd і Samuel Larsend

Оператор: Том Беттертон · Адам Сильвер

Кінокомпанія: Panavisiond

Дистриб'ютор: Rai Cinemad, Big Bang Mediad, Netflix і Prime Video

Мова: англійська

Країна: США


text:
# Ширяєво (Калачіївський район)
Ширяєво (рос. Ширяево) — село Калачіївського району Воронізької області. Утворює окреме Ширяєвське сільське поселення.
Населення становить 2404 особи за переписом 2010 року (1127 чоловічої статі та 1277 — жіночої).

## Історія
За даними 1859 року у казенній слободі Богучарського повіту Воронізької губернії мешкало 5135 осіб (2513 чоловічої статі та 2622 — жіночої), налічувалось 712 дворових господарств, існувала православна церква, молитовний будинок, щорічний ярмарок.
Станом на 1886 рік у колишній державній слободі, центрі Ширяєвської волості мешкало 6610 осіб, налічувалось 1042 дворових господарства, існували 2 православні церкви, школа, 3 лавки, відбувалось 2 ярмарки на рік.
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 7226 осіб (3600 чоловічої статі та 3626 — жіночої), з яких всі — православної віри.
За даними 1900 року у слободі мешкало 7572 особи (3863 чоловічої статі та 3709 — жіночої) переважно українського населення, налічувалось 1274 дворових господарств, існували 2 православні церкви, земська школа й 2 церковно-парафіяльні школа, 2 мануфактурних, дріб'язкова й 3 винних лавки, відбувалось 3 ярмарки на рік.

title: Ширяєво (Калачіївський район)

wikitext:
{{Otheruses|Ширяєво}}
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Ширяєво
 | назва ін.       = {{lang-ru|Ширяево}}
 | прапор          =
 | опис прапора    =
 | герб            =
 | флаг            =
 | опис герба      =
 | розташування    =
 | опис розташування   =
 | карта розташування1 =
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | суб'єкт РФ      = [[Воронезька область]]
 | район           = [[Калачіївський район|Калачіївський]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[Ширяєвське сільське поселення (Калачіївський район)|Ширяєвське сільське поселення]]
 | рада            =
 | код ЗКАТУ       = 20215872001
 | засноване       =
 | перша згадка    =
 | завойоване      =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 2404
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | густота         =
 | поштові індекси = 397645
 | код             = 47363
 | координати      =
 | часовий пояс    = UTC+4
 | висота          =
 | водойма         = р. [[Подгорна (притока Толучіївки)|Подгорна]]
 | станція         =
 | відстань        =
 <!--До центру муніципального району/міського округу-->
 | залізниця р     =
 | ref-залізниця р =
 | автошлях р      =
 | ref-автошлях р  =
 | фізична р       =
 | ref-фізична р   =
 <!--До центру суб'єкта РФ-->
 | залізниця о     =
 | ref-залізниця о =
 | автошлях о      =
 | ref-автошлях о  =
 | фізична о       =
 | ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
 | залізниця с     =
 | ref-залізниця с =
 | автошлях с      =
 | ref-автошлях с  =
 | фізична с       = <!--або відстань с-->
 | ref-фізична с   =

 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | катойконіми     =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 | ремарки         =
}}
'''Ширяєво''' ({{lang-ru|Ширяево}}) — село [[Калачіївський район|Калачіївського району]] [[Воронізька область|Воронізької області]]. Утворює окреме [[Ширяєвське сільське поселення (Калачіївський район)|Ширяєвське сільське поселення]].

Населення становить {{formatnum:2404}} {{МНОЖИНА:2404|особа|особи|осіб}} за переписом 2010 року (1127 чоловічої статі та 1277 — жіночої).

== Історія ==
За даними [[1859]] року у казенній слободі [[Богучарський повіт|Богучарського повіту]] [[Воронізька губернія|Воронізької губернії]] мешкало {{formatnum:5135}} {{МНОЖИНА:5135|особа|особи|осіб}} (2513 чоловічої статі та 2622 — жіночої), налічувалось 712 дворових господарств, існувала православна церква, молитовний будинок, щорічний [[ярмарок]]<ref>{{ВорГ-СНМ-1859|959}}</ref>.

Станом на [[1886 рік]] у колишній державній слободі, центрі [[Ширяєвська волость|Ширяєвської волості]] мешкало {{formatnum:6610}} {{МНОЖИНА:6610|особа|особи|осіб}}, налічувалось 1042 дворових господарства, існували 2 православні церкви, школа, 3 лавки, відбувалось 2 [[ярмарок|ярмарки]] на рік<ref>{{ВВСЕР-1-1880|199}}</ref>.

{{Перепис-1897|+|3600|3626|всі}}<ref>{{НМРИ-500-1905|1-37}}</ref>.

За даними [[1900]] року у слободі мешкало {{formatnum:7572}} {{МНОЖИНА:7572|особа|особи|осіб}} (3863 чоловічої статі та 3709 — жіночої) переважно українського населення, налічувалось 1274 дворових господарств, існували 2 православні церкви, земська школа й 2 церковно-парафіяльні школа, 2 мануфактурних, дріб'язкова й 3 винних лавки, відбувалось 3 [[ярмарок|ярмарки]] на рік<ref>{{ВорГ-СНМ-1900|5545}}</ref>.

== Джерела ==
* {{ref-ru}} [https://web.archive.org/web/20140524004203/http://www.gosspravka.ru/36/011/000049.html Ширяєво]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Калачіївський район}}
{{Богучарський повіт}}

{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Села Воронезької області]]
[[Категорія:Слобідська Україна]]

title: село Ширяєво

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Воронезька область

Муніципальний район: Калачіївський

Поселення: Ширяєвське сільське поселення

title: Основні дані

Водойма: р. Подгорна

Основні дані:
Мапа
· Ширяєво


text:
# Бен Стайн
Бенджамін Джеремі «Бен» Стайн (англ. Benjamin Jeremy «Ben» Stein; нар. 25 листопада 1944, Вашингтон) — американський актор, письменник, юрист, і коментатор на політичні та економічні питання. Раніше він був успішним спічрайтером республіканських президентів США Річарда Ніксона і Джеральда Форда. Пізніше він перейшов до індустрії розваг, ставши актором, коміком і ведучим.

title: Бен Стайн

wikitext:
{{актор}}[[Файл:Bensteindol.jpg|міні|Бен Стайн]]
'''Бенджамін Джеремі «Бен» Стайн''' ({{lang-en|Benjamin Jeremy «Ben» Stein}}; {{н}} {{Дата народження|25|11|1944}}, [[Вашингтон]]) — [[Сполучені Штати Америки|американський]] актор, письменник, юрист, і коментатор на політичні та економічні питання. Раніше він був успішним спічрайтером [[Республіканська партія США|республіканських]] [[Президент США|президентів США]] [[Річард Ніксон|Річарда Ніксона]] і [[Джеральд Форд|Джеральда Форда]]. Пізніше він перейшов до індустрії розваг, ставши актором, коміком і ведучим.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.benstein.com/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150315042924/http://benstein.com/ |date=15 березня 2015 }}
* {{C-SPAN|benjaminstein}}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Стайн, Бен}}
[[Категорія:Уродженці Вашингтона]]
[[Категорія:Випускники Колумбійського університету]]
[[Категорія:Випускники Єльського університету]]
[[Категорія:Кіноактори США]]
[[Категорія:Телеактори США]]
[[Категорія:Коміки США]]
[[Категорія:Республіканці США]]
[[Категорія:Американці єврейського походження]]
[[Категорія:Лауреати премії «Еммі»]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Американські письменники єврейського походження]]
[[Категорія:Автори нехудожньої літератури США XXI століття]]

title: англ. Ben Stein

Народився: 25 листопада 1944 (80 років) · Вашингтон, США

Громадянство: США

Діяльність: актор, телеведучий, адвокат, письменник, кіноактор, телеактор, педагог, сценарист, актор озвучування

Alma mater: Єльська школа права, Колумбійський університет і Montgomery Blair High Schoold (1962)

Заклад: Американський університет і Університет Каліфорнії в Санта-Крус

Роки діяльності: 1970 — тепер. час

Партія: Республіканська партія США

Батьки: Herbert Steind

англ. Ben Stein: Нагороди та премії

англ. Ben Stein: Daytime Emmy Award for Outstanding Game Show Hostd

англ. Ben Stein: Бен Стайн у Вікісховищі

англ. Ben Stein: Висловлювання у Вікіцитатах


text:
# Біг на 400 метрів з бар'єрами
Біг 400 метрів з бар'єрами це легкоатлетичне змагання з бар'єрного бігу. Вони присутні в олімпійській програмі легкої атлетики з 1900 року для чоловіків та з 1984 року для жінок.
На звичайному легкоатлетичному стадіоні, 400 метрів — це довжина внутрішньої бігової доріжки. Бігуни залишаються на своїх доріжках всю дистанцію після старту і повинні подолати десять бар'єрів, рівномірно розташованих по дистанції. Бар'єри розташовані та зважені так, щоб вони падали вперед, якщо на них налетіли з достатньою силою, щоб запобігти травмуванню бігунів. Попри те, що за їх збиття вже не передбачено жодного покарання, бігуни воліють проходити бар'єри чисто, оскільки дотик до них під час бігу уповільнює рух.
Найкращі спортсмени-чоловіки можуть бігти на 400 м з бар'єрами за близько до 47 секунд, тоді як найкращі спортсменки-жінки за 53 секунди. Нинішніми світовими рекордсменами серед чоловіків та жінок є Карстен Варгольм (45,94) секунд та Сідні Мак-Лафлін - 51,46 секунд. У порівнянні з  бігом на 400 метрів, біг з бар'єрами займають у чоловіків приблизно на три секунди довше, а у жінок — на чотири секунди.
Змагання з бігу на 400 м з бар'єрами було проведено на першому чемпіонаті світу з легкої атлетики IAAF. Перший чемпіонат для жінок відбувся на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 1980 року, який проходив тільки одного разу через відсутність забігів на літніх Олімпійських іграх 1980 року.

## Історія
Перші змагання в бігу на 400 метрів з бар'єрами мали місце в 1860 р., коли в Оксфорді, Англія, проводився забіг на 440 ярдів (402,336 м). На дистанції учасникам довелося подолати дванадцять дерев’яних бар’єрів, понад 100 сантиметрів заввишки, які були розміщені з рівними інтервалами.
Щоб зменшити ризик отримання травм, в 1895 році були введені дещо легші конструкції, які бігуни могли проштовхнути. Однак до 1935 року бігуни дискваліфікувалися, якщо вони збили понад три бар'єри в перегонах, і рекорди були офіційно прийняті лише в тому випадку, якщо бігун залишив усі бар'єри стояти.
Біг на 400 метрів з бар'єрами став олімпійським видом на літніх Олімпійських іграх 1900 року в Парижі, Франція. Водночас дистанцію було стандартизовано, щоб можна було проводити фактично однакові перегони та час фінішу порівнювати між собою. В результаті офіційна відстань була встановлена на 400 метрів, або один круг стадіону, а кількість бар'єрів зменшили до десяти. Їх офіційна висота була встановлена на 91,4 см (3 фути) для чоловіків і 76,20 см (2 фути, 6 дюймів) для жінок. Тепер бар'єри були розміщені на трасі зі стартовою ділянкою до першого бар'єра в 45 метрів, відстань між бар'єрами 35 метрів кожна, а фінішна пряма простягалася від останнього бар'єра до фінішу на 40 метрів.
Перший задокументований забіг на 400 метрів з бар'єрами серед жінок відбувся в 1971 р. В 1974 р. Міжнародна федерація легкої атлетики (IAAF), офіційно представила ці змагання як дисципліну, хоча на Олімпійських іграх вона проходила лише в 1984 р. Чемпіон світу був коронований роком раніше на першому чемпіонаті світу з легкої атлетики. Спеціальний жіночий забіг на 400 метрів з бар'єрами відбувся на Чемпіонаті світу з легкої атлетики IAAF у 1980 році у відповідь на те, що жіночі забіги на 400 метрів з бар'єрами не були включені в бойкотовані Олімпійські ігри 1980 року в Москві та турнір "Ліберті Белл Классік".
Багато спортивних коментаторів та чиновників часто висловлювали ідею підняти висоту бар'єрів у бігу на 400 метрів серед жінок, для більшої вимоги щодо навичок здолання перешкод.

## Чільна десятка бігунів усіх часів

### Чоловіки
Станом на серпень 2021
| Місце | Час   | Спортсмен          | Країна                        | Дата            | Місце        |
| ----- | ----- | ------------------ | ----------------------------- | --------------- | ------------ |
| 1.    | 45,94 | Карстен Варгольм   | Норвегія                      | 03 серпня 2021  | Токіо        |
| 2.    | 46,17 | Рай Бенджамін      | США                           | 03 серпня 2021  | Токіо        |
| 3.    | 46,72 | Аліссон душ Сантущ | Бразилія                      | 03 серпня 2021  | Токіо        |
| 4.    | 46,78 | Кевін Янг          | США                           | 06 серпня 1992  | Барселона    |
| 5.    | 46,98 | Абдеррахман Самба  | Катар                         | 30 червня 2018  | Париж        |
| 6.    | 47,02 | Едвін Мозес        | США                           | 31 серпня 1983  | Кобленц      |
| 7.    | 47,03 | Браян Бронсон      | США                           | 21 червня 1998  | Новий Орлеан |
| 8.    | 46,72 | Кайрон Макмастер   | Британські Віргінські Острови | 03 серпня 2021  | Токіо        |
| 9.    | 47,10 | Семюел Матете      | Замбія                        | 07 серпня 1991  | Цюрих        |
| 10.   | 47,19 | Андре Філліпс      | США                           | 25 вересня 1988 | Сеул         |

### Жінки
Станом на липень 2023
| Місце | Час   | Спортсменка       | Країна     | Дата            | Місце     |  |  |  |
|       | 50,37 | Сідні Мак-Лафлін  | США        | 8 серпня 2024   | Сен-Дені  |  |  |  |
|       | 50,65 | Сідні Мак-Лафлін  | США        | 30 червня 2024  | Юджин     |  |  |  |
| 1.    | 50,68 | Сідні Мак-Лафлін  | США        | 22 липня 2022   | Юджин     |  |  |  |
| 2.    | 51,45 | Фемке Бол         | Нідерланди | 23 липня 2023   | Лондон    |  |  |  |
| 3.    | 51,58 | Далайла Мухаммад  | США        | 04 серпня 2021  | Токіо     |  |  |  |
| 4.    | 52,34 | Юлія Печонкіна    | Росія      | 08 серпня 2003  | Тула      |  |  |  |
| 5.    | 52,39 | Шам'є Літтл       | США        | 04 липня 2021   | Стокгольм |  |  |  |
| 6.    | 52,42 | Мелейн Вокер      | Ямайка     | 20 серпня 2009  | Берлін    |  |  |  |
| 7.    | 52,47 | Лашинда Демус     | США        | 01 вересня 2011 | Тегу      |  |  |  |
| 8.    | 52,61 | Кім Баттен        | США        | 11 серпня 1995  | Гетеборг  |  |  |  |
| 9.    | 52,62 | Тоня Буфорд-Бейлі | США        | 11 серпня 1995  | Гетеборг  |  |  |  |
| 10.   | 52,70 | Наталія Антюх     | Росія      | 08 серпня 2012  | Лондон    |  |  |  |

title: Біг на 400 метрів з бар'єрами

wikitext:
{{Картка:Легкоатлетична дисципліна|event=Біг на 110 метрів з бар'єрами|image=Naisten 400 m aidat.jpg|caption=Жіночий забіг на 400 метрів з бар'єрами|WRmen=[[Карстен Варгольм]]
{{NOR}}
45,94 (2021)|WRwomen=[[Сідні Мак-Лафлін]]
{{USA}}
51,46 (2021)|category=просто неба|surface=бігова доріжка|ERmen=[[Карстен Варгольм]]
{{NOR}}
45,94 (2021)|URmen=[[Твердохліб Олег (легкоатлет)|Олег Твердохліб]]
48,06 (1994)|ERwomen=[[Фемке Бол]]
{{NED}}
52,03 (2021)|URwomen=[[Рижикова Анна Василівна|Анна Рижикова]]
52,96 (2021)}}'''Біг 400 метрів з бар'єрами''' це легкоатлетичне змагання з [[Біг з бар'єрами|бар'єрного бігу]]. Вони присутні в [[Літні Олімпійські ігри|олімпійській]] програмі [[Легка атлетика|легкої атлетики]] [[Літні Олімпійські ігри 1900|з 1900 року]] для чоловіків та з [[Літні Олімпійські ігри 1984|1984 року]] для жінок.

На звичайному легкоатлетичному стадіоні, 400 метрів — це довжина внутрішньої бігової доріжки. Бігуни залишаються на своїх доріжках всю дистанцію після старту і повинні подолати десять [[Біг з бар'єрами|бар'єрів]], рівномірно розташованих по дистанції. Бар'єри розташовані та зважені так, щоб вони падали вперед, якщо на них налетіли з достатньою силою, щоб запобігти травмуванню бігунів. Попри те, що за їх збиття вже не передбачено жодного покарання, бігуни воліють проходити [[Біг з бар'єрами|бар'єри]] чисто, оскільки дотик до них під час бігу уповільнює рух.

Найкращі спортсмени-чоловіки можуть бігти на 400 м з бар'єрами за близько до 47 секунд, тоді як найкращі спортсменки-жінки за 53 секунди. [[Світові рекорди з легкої атлетики|Нинішніми світовими рекордсменами серед]] чоловіків та жінок є [[Карстен Варгольм]] (45,94) секунд та [[Сідні Мак-Лафлін]] - 51,46 секунд. У порівнянні з  [[Біг на 400 метрів|бігом на 400 метрів]], біг з бар'єрами займають у чоловіків приблизно на три секунди довше, а у жінок — на чотири секунди.

Змагання з бігу на 400 м з бар'єрами було проведено на першому [[Чемпіонат світу з легкої атлетики|чемпіонаті світу з легкої атлетики IAAF]]. Перший чемпіонат для жінок відбувся на [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 1980|Чемпіонаті світу з легкої атлетики 1980 року,]] який проходив тільки одного разу через відсутність забігів на [[Літні Олімпійські ігри 1980|літніх Олімпійських іграх 1980 року]].

== Історія ==
Перші змагання в бігу на 400 метрів з бар'єрами мали місце в 1860 р., коли в [[Оксфорд|Оксфорді]], Англія, проводився забіг на 440 ярдів (402,336 м). На дистанції учасникам довелося подолати дванадцять дерев’яних бар’єрів, понад 100 сантиметрів заввишки, які були розміщені з рівними інтервалами.

Щоб зменшити ризик отримання травм, в 1895 році були введені дещо легші конструкції, які бігуни могли проштовхнути. Однак до 1935 року бігуни дискваліфікувалися, якщо вони збили понад три бар'єри в перегонах, і рекорди були офіційно прийняті лише в тому випадку, якщо бігун залишив усі бар'єри стояти.

Біг на 400 метрів з бар'єрами став олімпійським видом на [[Літні Олімпійські ігри 1900|літніх Олімпійських іграх 1900 року]] в Парижі, Франція. Водночас дистанцію було стандартизовано, щоб можна було проводити фактично однакові перегони та час фінішу порівнювати між собою. В результаті офіційна відстань була встановлена на 400 метрів, або один круг стадіону, а кількість бар'єрів зменшили до десяти. Їх офіційна висота була встановлена на 91,4 см (3 фути) для чоловіків і 76,20 см (2 фути, 6 дюймів) для жінок. Тепер бар'єри були розміщені на трасі зі стартовою ділянкою до першого бар'єра в 45 метрів, відстань між бар'єрами 35 метрів кожна, а фінішна пряма простягалася від останнього бар'єра до фінішу на 40 метрів.

Перший задокументований забіг на 400 метрів з бар'єрами серед жінок відбувся в 1971 р. В 1974 р. Міжнародна федерація легкої атлетики (IAAF), офіційно представила ці змагання як дисципліну, хоча на [[Літні Олімпійські ігри|Олімпійських іграх вона проходила]] лише в 1984 р. Чемпіон світу був коронований роком раніше на [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 1983|першому]] [[Чемпіонат світу з легкої атлетики|чемпіонаті світу з легкої атлетики]]. Спеціальний жіночий забіг на 400 метрів з бар'єрами відбувся на [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 1980|Чемпіонаті світу з легкої атлетики IAAF]] у 1980 році у відповідь на те, що жіночі забіги на 400 метрів з бар'єрами не були включені в бойкотовані [[Літні Олімпійські ігри 1980|Олімпійські ігри 1980 року в Москві]] та турнір "Ліберті Белл Классік".

Багато спортивних коментаторів та чиновників часто висловлювали ідею підняти висоту бар'єрів у бігу на 400 метрів серед жінок, для більшої вимоги щодо навичок здолання перешкод.
== Чільна десятка бігунів усіх часів ==

=== Чоловіки ===
Станом на серпень 2021

{| class="wikitable"
! Місце
!Час
!Спортсмен
!Країна
!Дата
!Місце
|-
! 1.
| '''45,94''' || [[Карстен Варгольм]] || {{NOR}} || 03 серпня 2021 || [[Токіо]]
|-
! 2.
| '''46,17''' || [[Рай Бенджамін]] || {{USA}} || 03 серпня 2021 || [[Токіо]]
|-
! 3.
| '''46,72''' || [[Аліссон душ Сантущ]] || {{BRA}} || 03 серпня 2021 || [[Токіо]]
|-
! 4.
| '''46,78''' || [[Кевін Янг]] || {{USA}} || 06 серпня 1992 || [[Барселона]]
|-
! 5.
| '''46,98''' || [[Абдеррахман Самба]] || {{QAT}} || 30 червня 2018 || [[Париж]]
|-
! 6.
| '''47,02''' || [[Едвін Мозес]] || {{USA}} || 31 серпня 1983 || [[Кобленц]]
|-
! 7.
| '''47,03''' || [[Браян Бронсон]] || {{USA}} || 21 червня 1998 || [[Новий Орлеан]]
|-
! 8.
| '''46,72''' || [[Кайрон Макмастер]] || {{IVB}} || 03 серпня 2021 || [[Токіо]]
|-
! 9.
| '''47,10''' || [[Семюел Матете]] || {{ZAM}} || 07 серпня 1991 || [[Цюрих]]
|-
! 10.
| '''47,19''' || [[Андре Філліпс]] || {{USA}} || 25 вересня 1988 || [[Сеул]]
|}

=== Жінки ===
Станом на липень 2023

{|class="wikitable"
! Місце
! Час
! Спортсменка
! Країна
! Дата
! Місце
|
| height=45|
| align=center|
|-
!
|'''50,37''' || [[Сідні Мак-Лафлін]] || {{USA}} || 8 серпня 2024 || [[Сен-Дені]]
|-
!
| '''50,65''' || [[Сідні Мак-Лафлін]] || {{USA}} || 30 червня 2024 || [[Юджин]]
|-
! 1.
| '''50,68''' || [[Сідні Мак-Лафлін]] || {{USA}} || 22 липня 2022 || [[Юджин]]
|-
! 2.
|'''51,45''' || [[Фемке Бол]] || {{NED}} || 23 липня 2023 || [[Лондон]]
|-
! 3.
|'''51,58''' || [[Далайла Мухаммад]] || {{USA}} || 04 серпня 2021 || [[Токіо]]
|-
! 4.
| '''52,34''' || [[Юлія Печонкіна]] || {{RUS}} || 08 серпня 2003 || [[Тула]]
|-
! 5.
| '''52,39''' || [[Шам'є Літтл]] || {{USA}} || 04 липня 2021 || [[Стокгольм]]
|-
! 6.
| '''52,42''' || [[Мелейн Вокер]] || {{JAM}} || 20 серпня 2009 || [[Берлін]]
|-
! 7.
| '''52,47''' || [[Лашинда Демус]] || {{USA}} || 01 вересня 2011 || [[Тегу]]
|-
! 8.
| '''52,61''' || [[Кім Баттен]] || {{USA}} || 11 серпня 1995 || [[Гетеборг]]
|-
! 9.
| '''52,62''' || [[Тоня Буфорд-Бейлі]] || {{USA}} || 11 серпня 1995 || [[Гетеборг]]
|-
! 10.
| '''52,70''' || [[Антюх Наталія Миколаївна|Наталія Антюх]] || {{RUS}} || 08 серпня 2012 || [[Лондон]]
|}
[[Категорія:Біг з бар'єрами]]

title: Умови проведення

Місце: просто неба

Поверхня: бігова доріжка

title: Рекорди (чоловіки)

світу: Карстен Варгольм · Норвегія · 45,94 (2021)

України: Олег Твердохліб · 48,06 (1994)

title: Рекорди (жінки)

світу: Сідні Мак-Лафлін · США · 51,46 (2021)

Європи: Фемке Бол · Нідерланди · 52,03 (2021)

України: Анна Рижикова · 52,96 (2021)


text:
# Баран Романна Романівна
Романна Романівна Бара́н (нар. 5 січня 1953, Калуш) — українська писанкарка та мистецтвознавиця. Членкиня Національної спілки майстрів народного мистецтва України з 1992 року.

## Біографія
Народилася 5 січня 1953 року в місті Калуші (нині Івано-Франківська область) в родині фотохудожника Романа Барана. 1970 року закінчила відділення архітектури Львівського політехнічного інституту. З 1983 року завідувала відділом кераміки Музею народного мистецтва Гуцульщини та Покуття імені Йосафата Кобринського у Коломиї.

## Творчість
Виготовила серію писанок на трипільські мотиви, використовуючи сакральну символіку. З 1992 року бере участь в обласних, всеукраїнських мистецьких виставках. Серед мистецтвознавчих робіт:
- Кераміка родини Кахнікевичів: Каталог виставки. Івано-Франківськ, 1989;
- Кераміка, вироби з сиру // Коломиївський музей народного мистецтва Гуцульщини та Покуття: Альбом. Київ, 1991;
- Коломия — центр гончарства // Народний дім. 1993. № 1;
- Використання орнаментики та сюжетних мотивів у гуцульських кахлях // Народний дім. № 2;
- До проблеми формування українського національного стилю у кераміці // Животоки. 1994;
- Коломийська гончарна школа // Історія Коломиї. Коломия, 1996.

Авторка сценарію телефільму «Коломийщина — центр гончарства» (1990, режисер О. Пономаренко); статей до Енциклопедії сучасної України.

title: Баран Романна Романівна

wikitext:
{{ІП|Баран#Прізвище{{!}}Баран}}
{{науковець}}
'''Романна Романівна Бара́н''' ({{н|1}} [[5 січня]] [[1953]], [[Калуш]]) — українська [[писанкар]]ка та [[мистецтвознавець|мистецтвознавиця]]. Членкиня [[Національна спілка майстрів народного мистецтва України|Національної спілки майстрів народного мистецтва України]] з 1992 року.

== Біографія ==
Народилася [[5 січня]] [[1953]] року в місті [[Калуш]]і (нині [[Івано-Франківська область]]) в родині [[фотохудожник]]а [[Баран Роман Левкович|Романа Барана]]. 1970 року закінчила відділення архітектури [[Національний університет «Львівська політехніка»|Львівського політехнічного інституту]]. З 1983 року завідувала відділом кераміки [[Національний музей народного мистецтва Гуцульщини та Покуття імені Й. Кобринського|Музею народного мистецтва Гуцульщини та Покуття імені Йосафата Кобринського]] у [[Коломия|Коломиї]].

== Творчість ==
Виготовила серію [[писанка|писанок]] на [[Трипільська культура|трипільські]] мотиви, використовуючи сакральну символіку. З 1992 року бере участь в обласних, всеукраїнських мистецьких [[виставка]]х. Серед мистецтвознавчих робіт:
* Кераміка родини Кахнікевичів: Каталог виставки. Івано-Франківськ, 1989;
* Кераміка, вироби з сиру // Коломиївський музей народного мистецтва Гуцульщини та Покуття: Альбом. Київ, 1991;
* Коломия — центр гончарства // Народний дім. 1993. № 1;
* Використання орнаментики та сюжетних мотивів у гуцульських кахлях // Народний дім. № 2;
* До проблеми формування українського національного стилю у кераміці // Животоки. 1994;
* Коломийська гончарна школа // Історія Коломиї. Коломия, 1996.
[[Автор]]ка [[сценарій|сценарію]] [[телефільм]]у «Коломийщина — центр гончарства» (1990, режисер О. Пономаренко); [[енциклопедична стаття|статей]] до [[Енциклопедія сучасної України|Енциклопедії сучасної України]]<ref>[https://esu.com.ua/search_in_authors?s=Р.%20Р.%20Баран Р. Р. Баран — авторський внесок / Енциклопедія сучасної України.]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{ЕСУ|том=2|автор=[[Шевченко Євген Ігорович|Є. І. Шевченко]]|стаття=Баран Романна Романівна|id=40373}}

{{нк}}
{{Портали|Біографії|Кераміка|Івано-Франківщина}}

[[Категорія:Українські мистецтвознавці]]
[[Категорія:Мистецтвознавці СРСР]]
[[Категорія:Члени Національної спілки майстрів народного мистецтва України]]
[[Категорія:Українські писанкарі]]
[[Категорія:Митці Івано-Франківської області]]
[[Категорія:Українські музейники]]
[[Категорія:Персоналії:Коломия]]
[[Категорія:Автори Енциклопедії сучасної України]]
[[Категорія:Українські художниці]]

title: Баран Романна Романівна

Народилася: 5 січня 1953 (72 роки) · Калуш, Станіславська область, Українська РСР, СРСР

Країна: СРСР · Україна

Діяльність: писанкарка, мистецтвознавиця

Alma mater: Львівський політехнічний інститут (1970)

Заклад: Національний музей народного мистецтва Гуцульщини та Покуття імені Йосафата Кобринського

Членство: Спілка майстрів народного мистецтва України

Батько: Баран Роман Левкович


text:
# Sikorsky Aircraft
Sikorsky Aircraft — американське авіабудівельне підприємство, що розробляє та виробляє літаки та вертольоти, засноване українським вченим-авіаконструктором Ігорем Івановичем Сікорським.

## Історія
Компанія, яка називалася «Sikorsky Manufacturing Company», почала виробництво літаків у Рузвельті (штат Нью-Йорк), в 1925 році. У 1929 році компанія переїхала в Стратфорд (штат Коннектикут). Потім компанія стала частиною United Aircraft and Transport Corporation (нині United Technologies Corporation) в липні цього ж року.
Спочатку Ігор Сікорський був зосереджений на розробці багатомоторних літаків, а потім і літака-амфібії. В кінці 1930-х, продажі літаків впали і United Aircraft об'єдналися з Vought Aircraft. Сікорський скористався цією можливістю, щоб почати роботи з розробки гелікоптера. Після першого зразка VS-300 він розробив Sikorsky R-4, який був першим одногвинтовим, повністю керованим гелікоптером.
У період з липня 1929 по листопад 2015 року належало United Technologies Corporation. У листопаді 2015 було продано Lockheed Martin.

## Галерея
- H-34
- CH-124 Sea King сідає на палубу USS Pearl Harbor
- CH-54 Tarhe та причіплений XM551 Sheridan
- CH-53E Super Stallion на авіаносці USS Bataan
- MH-53  виконує тренувальну місію поблизу бази ВПС Кертленд
- UH-60 Black Hawk 2004 року над Іраком

title: Sikorsky Aircraft

wikitext:
{{значення|Сікорський}}
{{картка компанії
|назва =
|логотип = Sikorsky Aircraft Logo.svg
|лого розмір = 220пкс
|тип = Науково-виробниче підприємство
|лістинг =
|девіз =
|заснована = [[1923]]
|засновники =
|розташування = {{USA}}: [[Стратфорд (Коннектикут)|Стратфорд]], [[Коннектикут]]
|ключові фігури = [[Сікорський Ігор Іванович]] (засновник)
|галузь = авіабудування
|продукція = [[гелікоптер]]и, [[літак]]и, [[безпілотник]]и
|обіг =
|операційний прибуток =
|чистий прибуток =
|материнська компанія = [[Lockheed Martin]]
|дочірні компанії =
|сайт = [http://www.sikorsky.com/ www.sikorsky.com]
}}
'''Sikorsky Aircraft''' — [[Сполучені Штати Америки|американське]] авіабудівельне підприємство, що розробляє та виробляє літаки та вертольоти, засноване українським вченим-авіаконструктором [[Сікорський Ігор Іванович|Ігорем Івановичем Сікорським]].

== Історія ==
Компанія, яка називалася «Sikorsky Manufacturing Company», почала виробництво літаків у Рузвельті [[Нью-Йорк (штат)|(штат Нью-Йорк)]], в 1925 році. У 1929 році компанія переїхала в Стратфорд [[Коннектикут|(штат Коннектикут)]]. Потім компанія стала частиною United Aircraft and Transport Corporation (нині [[United Technologies|United Technologies Corporation]]) в липні цього ж року.

Спочатку Ігор Сікорський був зосереджений на розробці багатомоторних літаків, а потім і [[Гідролітак|літака-амфібії]]. В кінці 1930-х, продажі літаків впали і United Aircraft об'єдналися з Vought Aircraft. Сікорський скористався цією можливістю, щоб почати роботи з розробки гелікоптера. Після першого зразка [[Vought-Sikorsky 300|VS-300]] він розробив [[Sikorsky R-4]], який був першим одногвинтовим, повністю керованим гелікоптером.

У період з [[липень|липня]] [[1929]] по [[листопад]] [[2015]] року належало [[United Technologies Corporation]]. У листопаді [[2015]] було продано [[Lockheed Martin]].

== Галерея ==
<gallery>
Файл:Sikorsky S-58 landing c.jpg|[[Sikorsky H-34|H-34]]
Файл:CH-124 Sea King.jpg|[[Sikorsky CH-124 Sea King|CH-124 Sea King]] сідає на палубу [[LSD 52|USS Pearl Harbor]]
Файл:Ch-54 Army.jpg|[[Sikorsky CH-54 Tarhe|CH-54 Tarhe]] та причіплений [[M551 Sheridan|XM551 Sheridan]]
Файл:CH-53 Super Stallion 2.jpg|[[Sikorsky CH-53E Super Stallion|CH-53E Super Stallion]] на авіаносці [[USS Bataan (LHD-5)|USS Bataan]]
Файл:MH-53J Pave Low III.jpg|[[Sikorsky MH-53|MH-53]]  виконує тренувальну місію поблизу бази ВПС [[Кертленд (Нью-Мексико)|Кертленд]]
Файл:Blackhawk.jpg|[[Sikorsky UH-60 Black Hawk|UH-60 Black Hawk]] 2004 року над [[Ірак|Іраком]]
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [Http://www.sikorsky.com/ Офіційний сайт компанії Sikorsky] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080516042037/http://www.sikorsky.com/ |date=16 травня 2008 }}
* [Http://sikorskyangelavia.ru Сайт вертольотів Sikorsky] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220425180159/https://sikorskyangelavia.ru/ |date=25 квітня 2022 }}
* [Http://www.sikorskyarchives.com/ Архів сайту Sikorsky] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100306023344/http://www.sikorskyarchives.com/ |date=6 березня 2010 }}

{{avia-stub}}
{{Sikorsky Aircraft}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Авіабудівні компанії США]]
[[Категорія:Підприємства, засновані 1923]]
[[Категорія:Sikorsky aircraft| ]]
[[Категорія:Оборонні підприємства США]]

title: Sikorsky Aircraft

Тип: Науково-виробниче підприємство

Правова форма: делаверська корпорація

Галузь: авіабудування

Засновник(и): Сікорський Ігор Іванович

Штаб-квартира: США: Стратфорд, Коннектикут

Ключові особи: Сікорський Ігор Іванович (засновник)

Продукція: гелікоптери, літаки, безпілотники

Власник(и): Lockheed Martin

Холдингова компанія: Lockheed Martin

Материнська компанія: Lockheed Martin


text:
# Кастр (округ)
Округ Кастр (фр. Arrondissement de Castres) — округ у Франції, в департаменті Тарн. 2023 року округ об'єднував 151 муніципалітет, населення становило 197 098 осіб.
Адміністративний центр (супрефектура) — Кастр.

## Муніципалітети
Список муніципалітетів округу та їхні коди INSEE:
1. Агютс (81001)
2. Альбін (81005)
3. Альган (81006)
4. Амбр (81011)
5. Англе (81014)
6. Аппель (81015)
7. Арифат (81017)
8. Арфон (81016)
9. Баньєр (81022)
10. Барр (81023)
11. Белькастель (81025)
12. Бельсерр (81027)
13. Берлатс (81028)
14. Бертр (81030)
15. Блан (81032)
16. Брассак (81037)
17. Бріатекст (81039)
18. Брусс (81040)
19. Бу-дю-Пон-де-Ларн (81036)
20. Буассезон (81034)
21. Бюрлатс (81042)
22. Бюск (81043)
23. Вабр (81305)
24. Вальдюренк (81307)
25. Веле (81310)
26. Вене (81311)
27. Вердаль (81312)
28. В'єльмюр-сюр-Агу (81315)
29. Вів'є-ле-Лавор (81324)
30. Вів'є-ле-Монтань (81325)
31. Вільнев-ле-Лавор (81318)
32. Вітерб (81323)
33. В'ян (81314)
34. Гарревак (81100)
35. Гарриг (81102)
36. Гіталан-Л'Альбаред (81132)
37. Гроє (81105)
38. Дам'ятт (81078)
39. Дурнь (81081)
40. Дюрфор (81083)
41. Егфонд (81002)
42. Ескру (81085)
43. Ескуссан (81084)
44. Есперосс (81086)
45. Жижуне (81103)
46. Жируссан (81104)
47. Жонк'єр (81109)
48. Кабанес (81044)
49. Камбон-ле-Лавор (81050)
50. Камбуне-сюр-ле-Сор (81054)
51. Камбунес (81053)
52. Карб (81058)
53. Кастр (81065)
54. Каюзак (81049)
55. Кокальєр (81066)
56. Кюк (81075)
57. Кюк-Тульза (81076)
58. Лабастід-Руеру (81115)
59. Лабастід-Сен-Жорж (81116)
60. Лабрюгієр (81120)
61. Лабульбен (81118)
62. Лавор (81140)
63. Лагардьйоль (81129)
64. Лагарриг (81130)
65. Лакабаред (81121)
66. Лаказ (81125)
67. Лакон (81124)
68. Лакруазій (81127)
69. Лакрузетт (81128)
70. Лакуготт-Кадуль (81126)
71. Ламонтелар'є (81134)
72. Лампо (81142)
73. Ласфаяд (81137)
74. Ле-Без (81031)
75. Ле-Вентру (81321)
76. Ле-Каммаз (81055)
77. Ле-Мано-Массюгіє (81158)
78. Ле-Р'яле (81223)
79. Леску (81143)
80. Лотрек (81139)
81. Люган (81150)
82. Магрен (81151)
83. Мазаме (81163)
84. Марзан (81157)
85. Массагель (81160)
86. Массак-Серан (81159)
87. Міссекль (81169)
88. Мон-Рок (81183)
89. Мондрагон (81174)
90. Монже (81179)
91. Монкабріє (81173)
92. Монпіньє (81181)
93. Монредон-Лабессоньє (81182)
94. Монфа (81177)
95. Моран-Скопон (81162)
96. Музан (81189)
97. Мулен-Маж (81188)
98. Мулере (81187)
99. Мюрат-сюр-Вебр (81192)
100. Наве (81195)
101. Наж (81193)
102. Ноаяк (81196)
103. Оссійон (81021)
104. Пальвіль (81200)
105. Пейрегу (81207)
106. Перен-Огмонтель (81204)
107. Пешодьє (81205)
108. Пон-де-Ларн (81209)
109. Прад (81212)
110. Пратв'єль (81213)
111. Пуді (81210)
112. Пюешурсі (81214)
113. Пюїбегон (81215)
114. Пюїкальвель (81216)
115. Пюїлоран (81219)
116. Рессак (81221)
117. Роквідаль (81229)
118. Роккурб (81227)
119. Руеру (81231)
120. Саїс (81273)
121. Семалан (81281)
122. Сен-Гозан (81248)
123. Сен-Жан-де-Рив (81255)
124. Сен-Жан-де-Валь (81256)
125. Сен-Жене-де-Контест (81250)
126. Сен-Жермен-де-Пре (81251)
127. Сен-Жерм'є (81252)
128. Сен-Жульєн-дю-Пюї (81258)
129. Сен-Льє-ле-Лавор (81261)
130. Сен-П'єрр-де-Тривізі (81267)
131. Сен-Поль-Кап-де-Жу (81266)
132. Сен-Сальві-де-Каркаве (81268)
133. Сен-Сальві-де-ла-Бальм (81269)
134. Сен-Сернен-ле-Лавор (81270)
135. Сен-Сюльпіс (81271)
136. Сено (81282)
137. Сент-Аві (81242)
138. Сент-Амансе (81237)
139. Сент-Аман-Су (81238)
140. Сент-Аман-Вальторе (81239)
141. Сент-Аньян (81236)
142. Сент-Аффрик-ле-Монтань (81235)
143. Серв'є (81286)
144. Совтерр (81278)
145. Сорез (81288)
146. Суаль (81289)
147. Тейссод (81299)
148. Телат (81298)
149. Фіак (81092)
150. Фонтріє (81062)
151. Фрежевіль (81098)

title: Кастр (округ)

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
|назва        = Округ Кастр
|тип_регіону  = Регіон
|регіон       = [[Окситанія (регіон)|Окситанія]]
|тип_регіону2 = Департамент
|регіон2      = [[Тарн]]
}}

'''Округ Кастр''' ({{lang-fr|Arrondissement de Castres}}) — [[Округ (Франція)|округ]] у [[Франція|Франції]], в [[Департаменти Франції|департамент]]і [[Тарн]]. 2023 року округ об'єднував 151 муніципалітет, населення становило {{formatnum:197098}} осіб.
Адміністративний центр (супрефектура) — [[Кастр]].

== Муніципалітети ==
Список муніципалітетів округу та їхні коди [[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]]:<ref name="INSEE composition">{{cite web|url=https://www.insee.fr/fr/metadonnees/cog/arrondissement/ARR812-castres|title=Arrondissement de Castres (812)|access-date=2019-10-04|publisher=[[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]]}}{{ref-fr}}</ref>
{{div col|colwidth=18em}}
# [[Агютс]] (81001)
# [[Альбін]] (81005)
# [[Альган]] (81006)
# [[Амбр]] (81011)
# [[Англе]] (81014)
# [[Аппель (департамент Тарн)|Аппель]] (81015)
# [[Арифат]] (81017)
# [[Арфон]] (81016)
# [[Баньєр]] (81022)
# [[Барр (Тарн)|Барр]] (81023)
# [[Белькастель (Тарн)|Белькастель]] (81025)
# [[Бельсерр]] (81027)
# [[Берлатс]] (81028)
# [[Бертр]] (81030)
# [[Блан]] (81032)
# [[Брассак (Тарн)|Брассак]] (81037)
# [[Бріатекст]] (81039)
# [[Брусс (Тарн)|Брусс]] (81040)
# [[Бу-дю-Пон-де-Ларн]] (81036)
# [[Буассезон]] (81034)
# [[Бюрлатс]] (81042)
# [[Бюск]] (81043)
# [[Вабр (Тарн)|Вабр]] (81305)
# [[Вальдюренк]] (81307)
# [[Веле (Тарн)|Веле]] (81310)
# [[Вене (Тарн)|Вене]] (81311)
# [[Вердаль]] (81312)
# [[В'єльмюр-сюр-Агу]] (81315)
# [[Вів'є-ле-Лавор]] (81324)
# [[Вів'є-ле-Монтань]] (81325)
# [[Вільнев-ле-Лавор]] (81318)
# [[Вітерб (Тарн)|Вітерб]] (81323)
# [[В'ян (Тарн)|В'ян]] (81314)
# [[Гарревак]] (81100)
# [[Гарриг (Тарн)|Гарриг]] (81102)
# [[Гіталан-Л'Альбаред]] (81132)
# [[Гроє]] (81105)
# [[Дам'ятт]] (81078)
# [[Дурнь]] (81081)
# [[Дюрфор (Тарн)|Дюрфор]] (81083)
# [[Егфонд]] (81002)
# [[Ескру]] (81085)
# [[Ескуссан (Тарн)|Ескуссан]] (81084)
# [[Есперосс]] (81086)
# [[Жижуне]] (81103)
# [[Жируссан]] (81104)
# [[Жонк'єр (Тарн)|Жонк'єр]] (81109)
# [[Кабанес (Тарн)|Кабанес]] (81044)
# [[Камбон-ле-Лавор]] (81050)
# [[Камбуне-сюр-ле-Сор]] (81054)
# [[Камбунес]] (81053)
# [[Карб]] (81058)
# [[Кастр]] (81065)
# [[Каюзак (Тарн)|Каюзак]] (81049)
# [[Кокальєр]] (81066)
# [[Кюк (Тарн)|Кюк]] (81075)
# [[Кюк-Тульза]] (81076)
# [[Лабастід-Руеру]] (81115)
# [[Лабастід-Сен-Жорж]] (81116)
# [[Лабрюгієр]] (81120)
# [[Лабульбен]] (81118)
# [[Лавор (Тарн)|Лавор]] (81140)
# [[Лагардьйоль]] (81129)
# [[Лагарриг (Тарн)|Лагарриг]] (81130)
# [[Лакабаред]] (81121)
# [[Лаказ (Тарн)|Лаказ]] (81125)
# [[Лакон (Тарн)|Лакон]] (81124)
# [[Лакруазій]] (81127)
# [[Лакрузетт]] (81128)
# [[Лакуготт-Кадуль]] (81126)
# [[Ламонтелар'є]] (81134)
# [[Лампо]] (81142)
# [[Ласфаяд]] (81137)
# [[Ле-Без]] (81031)
# [[Ле-Вентру]] (81321)
# [[Ле-Каммаз]] (81055)
# [[Ле-Мано-Массюгіє]] (81158)
# [[Ле-Р'яле]] (81223)
# [[Леску]] (81143)
# [[Лотрек (Тарн)|Лотрек]] (81139)
# [[Люган (Тарн)|Люган]] (81150)
# [[Магрен]] (81151)
# [[Мазаме]] (81163)
# [[Марзан (Тарн)|Марзан]] (81157)
# [[Массагель]] (81160)
# [[Массак-Серан]] (81159)
# [[Міссекль]] (81169)
# [[Мон-Рок]] (81183)
# [[Мондрагон (Тарн)|Мондрагон]] (81174)
# [[Монже (Тарн)|Монже]] (81179)
# [[Монкабріє (Тарн)|Монкабріє]] (81173)
# [[Монпіньє]] (81181)
# [[Монредон-Лабессоньє]] (81182)
# [[Монфа (Тарн)|Монфа]] (81177)
# [[Моран-Скопон]] (81162)
# [[Музан (Тарн)|Музан]] (81189)
# [[Мулен-Маж]] (81188)
# [[Мулере]] (81187)
# [[Мюрат-сюр-Вебр]] (81192)
# [[Наве (Тарн)|Наве]] (81195)
# [[Наж]] (81193)
# [[Ноаяк (Тарн)|Ноаяк]] (81196)
# [[Оссійон]] (81021)
# [[Пальвіль]] (81200)
# [[Пейрегу]] (81207)
# [[Перен-Огмонтель]] (81204)
# [[Пешодьє]] (81205)
# [[Пон-де-Ларн]] (81209)
# [[Прад (Тарн)|Прад]] (81212)
# [[Пратв'єль]] (81213)
# [[Пуді]] (81210)
# [[Пюешурсі]] (81214)
# [[Пюїбегон]] (81215)
# [[Пюїкальвель]] (81216)
# [[Пюїлоран]] (81219)
# [[Рессак (Тарн)|Рессак]] (81221)
# [[Роквідаль]] (81229)
# [[Роккурб]] (81227)
# [[Руеру]] (81231)
# [[Саїс (Тарн)|Саїс]] (81273)
# [[Семалан]] (81281)
# [[Сен-Гозан]] (81248)
# [[Сен-Жан-де-Рив]] (81255)
# [[Сен-Жан-де-Валь]] (81256)
# [[Сен-Жене-де-Контест]] (81250)
# [[Сен-Жермен-де-Пре (Тарн)|Сен-Жермен-де-Пре]] (81251)
# [[Сен-Жерм'є (Тарн)|Сен-Жерм'є]] (81252)
# [[Сен-Жульєн-дю-Пюї]] (81258)
# [[Сен-Льє-ле-Лавор]] (81261)
# [[Сен-П'єрр-де-Тривізі]] (81267)
# [[Сен-Поль-Кап-де-Жу]] (81266)
# [[Сен-Сальві-де-Каркаве]] (81268)
# [[Сен-Сальві-де-ла-Бальм]] (81269)
# [[Сен-Сернен-ле-Лавор]] (81270)
# [[Сен-Сюльпіс (Тарн)|Сен-Сюльпіс]] (81271)
# [[Сено (Тарн)|Сено]] (81282)
# [[Сент-Аві (Тарн)|Сент-Аві]] (81242)
# [[Сент-Амансе]] (81237)
# [[Сент-Аман-Су]] (81238)
# [[Сент-Аман-Вальторе]] (81239)
# [[Сент-Аньян (Тарн)|Сент-Аньян]] (81236)
# [[Сент-Аффрик-ле-Монтань]] (81235)
# [[Серв'є]] (81286)
# [[Совтерр (Тарн)|Совтерр]] (81278)
# [[Сорез]] (81288)
# [[Суаль]] (81289)
# [[Тейссод]] (81299)
# [[Телат]] (81298)
# [[Фіак (Тарн)|Фіак]] (81092)
# [[Фонтріє]] (81062)
# [[Фрежевіль]] (81098)
{{div col end}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Округи департаменту Тарн]]

title: фр. Castres · фр. arrondissement de Castres

Адм. центр: Кастр

Країна: Франція

Регіон: Окситанія

Департамент: Тарн


text:
# Nokia E52
Nokia E52 — смартфон компанії Nokia, з операційною системою Symbian OS v9.3 та роздільчою здатністю екрану 240x320. Доступний у чорному, чорному алюмінієвому, металевому сірому, білому алюмінієвому та золотих кольорах.

title: Nokia E52

wikitext:
{{Стільниковий телефон
| модель            = Nokia E52
| лого              = <!-- тільки назва файлу, наприклад example.png -->
| розмір_лого       =
| зображення        = Nokia_E52_2.jpg
| розмір_зображення = 300
| текст_зображення  =
| підпис            =
| бренд             =
| виробник          =
| серія             = [[E-серія Nokia|Nokia Eseries]]
| оператори         =
| мережі            = [[GSM]] / [[GPRS]] / [[EDGE]]:
*GSM-850, GSM-900, GSM-1800 та GSM-1900
[[UMTS]]<nowiki> / [[HSDPA]]:</nowiki>
*UMTS-900 та UMTS-2100
*UMTS-850 та UMTS-1900
*UMTS-850 та UMTS-2100
| дата_релізу       = <!-- {{Дата|РРРР|ММ|ДД}} -->
| ціна              = <!-- Повна ціна на момент початку продажу -->
| доступність       = <!-- Країна {{Дата|РРРР|ММ|ДД}} (Оператор) -->
| зняття_з_продажу  = <!-- {{Дата|РРРР|ММ|ДД}}} -->
| попередник        = [[Nokia E51]]
| наступник         = [[Nokia E55]]
| схожі_моделі      =
| тип               = моноблок
| формфактор        =
| розміри           = 116 x 49 x 9.9 мм
| вага              = 98 [[грам|г]]
| ос                = ''[[S60]] 3-тє покоління, Feature Pack 2'' [[Symbian OS|Symbian OS 9.3]]
| цпу               = [[ARM11]]; 600 [[МГц]]
| гпу               =
| оперативна_пам'ять=
| пам'ять           = 60 [[Megabyte|MB]] (вбудована)
| карта_пам'яті     = [[MicroSDHC]] (до 32 [[Гігабайт|GB]]); підтримка "гарячої заміни"
| акумулятор        = BP-4L, 3.7V 1500 [[mAh]] [[Літій-полімерний акумулятор|Li-Pol]]
| введення_даних    = Числова клавіатура та джойстик
| екран             = 240×320 пікселів, 2.4 дюйми, 16.7 млн кольорів
| зовнішній екран   =
| камера            = 3.2 [[мегапіксель|Мпікс]] (2048 x 1536 пікселів)
| додаткова_камера  = Фронтальна; 0.0768 Мпікс (240 x 320 пікселів)
| медіа_формати     = [[MP3]], [[Windows Media Audio|WMA]], [[Advanced Audio Coding|AAC]], [[AAC+]], [[eAAC+]], [[AMR-NB]] and [[audio streaming]]
| рінгтони          =
| інтерфейси        =
| інше              =
* [[FOTA (technology)|Firmware Over-The-Air (FOTA) technology]]
* [[Virtual Private Network]]
| sar               =
| hac               =
| примітки          =
| connectivity    =
* [[WLAN]] ([[IEEE 802.11]]b/g)
* [[GPS]]
* [[Assisted GPS]]
* [[Bluetooth]] v2.0
* [[microUSB]]
* 3.5 mm Nokia [[AV connector]]
}}

'''Nokia E52''' — [[смартфон]] компанії [[Nokia]], з операційною системою [[Symbian OS]] v9.3 та роздільчою здатністю екрану 240x320<ref>{{Cite web|title=Nokia Europe - Nokia E52|url=http://europe.nokia.com/find-products/devices/nokia-e52/specifications|website=europe.nokia.com|accessdate=2019-08-07|language=en-US|last=|first=|date=|publisher=|deadurl=yes|archiveurl=https://web.archive.org/web/20090629132931/http://europe.nokia.com/find-products/devices/nokia-e52/specifications|archivedate=2009-06-29}}</ref>. Доступний у чорному, чорному алюмінієвому, металевому сірому, білому алюмінієвому та золотих кольорах.<!-- It comes with a 1GB [[MicroSD]] memory card,<ref>{{Cite web
  | url        = http://europe.nokia.com/find-products/devices/nokia-e52/specifications?page=inthebox
  | work       = Nokia Europe
  | title      = Nokia E52 - Specifications - In the box
  | publisher  = [[Nokia]]
  | accessdate = 8 February 2011
  }}</ref> but it supports MicroSD cards with up to 32GB memory. It also has 60 MB free user memory.

It is an update to Nokia's successful [[Nokia E51|E51]] model. It was released concurrently with [[Nokia E55|E55]], which is physically and functionally identical, except for the traditional [[T9 (predictive text)|T9]] keypad as opposed to compact QWERTY keypad in E55. Latest firmware version is v091.004 released on June 2, 2012.

==Features==
{{prose|section|date=October 2010}}
*Accelerometer Sensors (Automatic Landscape/Portrait View, snooze for alarm, make incoming ring silent)
* Light sensor (for automatically set brightness for display and keypads)
* Microphone with the noise reduction function (used during phone calls and for video recording)
*One-Touch Keys
*[[USB charger|USB Charging]]
*[[TRS connector|3.5mm Standard Audio Connector]]
*[[TCP/IP]] support
*[[Tethering|Serves as a Data Modem]]
* GPS and A-GPS navigation via pre-installed OVI Maps or any other 3rd party applications
*Bluetooth 2.0 EDR, [[A2DP]]
*[[High Speed Packet Access|3.5G]] Support
*[[Wireless Application Protocol|WAP]] 2.0/[[XHTML]], [[HTML]] [[Web Browser for S60|Browser]] ([[Flash Lite]] 3.0 Support)
*Digital Home Support
*[[Push To Talk]] (PTT)
*[[SMS]], [[Multimedia Messaging Service|MMS]], [[Email]] Support
*Stereo [[FM broadcasting|FM Radio]] with [[Radio Data System|RDS]] and Internet Radio
*Printing to File (Remote), using [[Line Printer Daemon protocol|LPR]] or USB [[PictBridge]]-compatible printer
*MTP (Mobile Transfer Protocol) support
*[[JavaME|Java]] with [[MIDP]] 2.1 and [[CLDC]] 1.1,<ref>{{http://www.forum.nokia.com/devices/E52 Device Details: Nokia E52}}</ref> [[JavaScript]] 1.3 and 1.5 browser support
*Voice Recorder
*Voice Command Capability
*Smart Dialing
*Text Message and Email - Audio Reader
*8 Hours Talk Time
*23 Hours Music Playback (battery dependent)
*23 Days of Stand-by Time
*[[Adobe Reader LE#Operating systems|PDF Reader]]
*Remote Lock/Wipe Over-The-Air
*Quick Office Viewer/Editor - Word, Excel, PowerPoint Support (Free Update for Office 2007 formats support)
*Power Saver Mode

==Тривалість роботи батареї==
{{Unreferenced section|date=October 2010}}
It has been observed that the 5.5 Watt-Hour, 1500 mAh, 3.7 V battery can easily last 27 days of practical use. This is considerably higher than other phones in its class made by Nokia and other manufacturers. If WiFi, Bluetooth are used and built-in VOIP client is active, the battery will last about 24 hours.
-->

==Примітки==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==
* Офіційний каталог nokia.ua березень 2006 {{ref-ru}}
* {{Official website|http://europe.nokia.com/find-products/devices/nokia-e52}}

{{Commons category|Nokia E60}}

{{Смартфони Nokia|5000=yes|000=yes|asha=yes|eseries=yes|nseries=yes|lumia=yes|n-gage=yes|x family=yes|android=yes|c series=yes|g series=yes|x series=yes|below=yes}}
{{Стільникові телефони Nokia}}
{{wireless-stub}}

[[Категорія:Стільникові телефони Nokia]]
[[Категорія:Мобільні телефони, представлені в 2009 році]]
[[Категорія:Смартфони, зняті з виробництва]]
[[Категорія:Мобільні телефони із знімною батареєю]]

title: Nokia E52

Виробник: Nokia

Серія: Nokia Eseries

Попередник: Nokia E51

Наступник: Nokia E55

Сумісні мережі: GSM / GPRS / EDGE: - GSM-850, GSM-900, GSM-1800 та GSM-1900 UMTS / [[HSDPA]]: - UMTS-900 та UMTS-2100 - UMTS-850 та UMTS-1900 - UMTS-850 та UMTS-2100

Тип: моноблок

Операційна система: S60 3-тє покоління, Feature Pack 2 Symbian OS 9.3

Центральний процесор: ARM11; 600 МГц

Пам'ять: 60 MB (вбудована)

Карта пам'яті: MicroSDHC (до 32 GB); підтримка "гарячої заміни"

Акумулятор: BP-4L, 3.7V 1500 mAh Li-Pol

Медіа: MP3, WMA, AAC, AAC+, eAAC+, AMR-NB and audio streaming

Основна камера: 3.2 Мпікс (2048 x 1536 пікселів)

Введення даних: Числова клавіатура та джойстик

Інше: - Firmware Over-The-Air (FOTA) technology - Virtual Private Network


text:
# Романівка (Амурська область)
Романівка (рос. Романовка) — село у Октябрському районі Амурської області Російської Федерації. Розташоване на території українського історичного та етнічного краю Зелений Клин.
Входить до складу муніципального утворення Романівська сільрада. Населення становить 427 осіб (2018).

## Історія
З 20 жовтня 1932 року входить до складу новоутвореної Амурської області.
З 1 січня 2006 року органом місцевого самоврядування є Романівська сільрада.

## Населення
| 2002 | 2010 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 728  | ↘618 | ↘585 | ↘548 | ↘514 | ↘488 | ↘463 |
| 2017 | 2018 |      |      |      |      |      |
| ↘454 | ↘427 |      |      |      |      |      |

title: Романівка (Амурська область)

wikitext:
{{Otheruses|тип=НП}}{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Романівка
|назва ін.       = Романовка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Амурська область]]
|район           = [[Октябрський район (Амурська область)|Октябрський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Романівська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 427{{RUS-census2018}} (2018)
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Якутський час|MSK+6]] ([[UTC+9]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Амурська область
}}
'''Романівка''' ({{lang-ru|Романовка}}) — [[село]] у [[Октябрський район (Амурська область)|Октябрському районі]] [[Амурська область|Амурської області]] [[Росія|Російської Федерації]]. Розташоване на території українського історичного та етнічного краю [[Зелений Клин]].

Входить до складу муніципального утворення [[Романівська сільрада]]. Населення становить 427 осіб (2018){{RUS-census2018}}.

== Історія ==

З [[20 жовтня]] [[1932]] року входить до складу новоутвореної Амурської області.

З [[1 січня]] [[2006]] року органом місцевого самоврядування є Романівська сільрада<ref>[http://zakon-region.ru/amurskay-oblast/20162 Закон Амурской области от 17.03.2005 № 457-ОЗ (ред. от 14.12.2005) «Об установлении границ и наделении соответствующим статусом муниципального образования Октябрьского района и муниципальных образований в его составе»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140808054230/http://zakon-region.ru/amurskay-oblast/20162 |date=2014-08-08 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Романовка (Амурская область) }}

{{Населення РФ | Романовка (Амурская область) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Октябрський район (Амурська область)}}
{{Amur-obl-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Октябрського району (Амурська область)]]
[[Категорія:Села Амурської області]]

title: село Романівка

Суб'єкт Російської Федерації: Амурська область

Муніципальний район: Октябрський район

Поселення: Романівська сільрада

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK+6 (UTC+9)

Основні дані:
Мапа
· Романівка · Романівка


text:
# Олавський замок
Замок П'ястів в Олаві (пол. Zamek Piastowski w Oławie, нім. Schloss Ohlau) — ренесансно-бароковий замок, побудований на місці колишнього готичного мисливського замку князя Людвіка I Бжезького з кінця XIV століття.

## Історія
Нинішня будівля стала вже третьою за рахунком в Олаві (перша — садиба каштелянії, існувала у південно-східній частині городища до часів гуситських воєн).
Будівлю у стилі ренесансу розпочав будувати у 1541 році майстер Якоб з Мілана (ймовірно, на прізвище Парр, який також збудував замок в Болькові), а продовжив, починаючи з 1588 року італієць Бернард Нюрон. В наш час, після багатьох перетворень, ця частина замку слугує плебанією костелу святих апостолів Петра і Павла. Було перебудовано увесь простір готичного замку, включно з вже не існуючими західним та північним крилами, де розташовувалася замковий костел. Вежа костелу, останній фрагмент північної забудови, обвалилася під кінець 70-их років XX століття.
Нинішній костел спочатку був двоповерховим павільйоном у стилі раннього бароко, добудованим до ренесансної частини з східної сторони. До його будівництва, за часів князя Крістіана Бжезького, були залучені італійські майстри, зокрема Карло Россі. Будівля була увінчана терасою з садом, яка в умовах польського клімату спричинило до швидкого руйнування цього крила.
Чергову добудову, з східної сторони, було здійснено у 1673—1680 роках княгинею Луїзою, матір'ю останнього П'яста, Єжи Вільгельма. У той час укріплення замку зі сторони міста було ліквідовано, а на їх місці закладено сад. З часом ця область змінила функцію і стала Замковою площею. Під час правління Якуба Собеського замок отримав нові інтер'єри. Після того як він покинув Олаву в 1734 році, будівля почала занепадати. У прусські часи тут розміщувались лікарня та пекарня.У 1833-1835 роках було розібрано найбільш зруйновану будівлю (збудовану за часів князя Крістіана Бжезького), а на її місці було зведено католицький костел, спроектований Карлом Фрідріхом Шинкелем, натомість костел у північному крилі було перетворено на пивоварню. У східному крилі замкового простору було облаштовано казарми, згодом перетворені на тютюнову фабрику. У будівлі, збудованій за часів княгині Луїзи, було облаштовано школу, поруч з нею було споруджено невеликий будинок для вартових казарм, а на початку XX століття водонапірну вежу, що призвело до повної нівелювання представницького характеру замкового комплексу.
Під час Другої світової війни найбільше постраждала будівля, споруджена за часів княгині Луїзи. Її було відновлено на початку 60-их років та облаштовано тут  адміністративну будівлю для повітових органів влади. У наш час в ньому розміщується міська адміністрація Олави.

title: Олавський замок

wikitext:
{{Замок|координати={{coord|50|56|39.73|N|17|17|40.02|E|scale:100000|display=inline,title}}|місцева назва=Zamek Piastowski w Oławie|назва=Олавський замок|зображення=SM Oława PlacZamkowy15 (11).jpg|зображення_розмір=300 px|зображення_підпис=Замок П'ястів у Олаві|сховище=Category:Oława Castle|місце розташування=[[Олава]], [[Нижньосілезьке воєводство]]|країна=[[Польща]]}}

'''Замок П'ястів в Олаві''' ([[Польська мова|пол.]] ''Zamek Piastowski w Oławie'', [[Німецька мова|нім.]] ''Schloss Ohlau'') — [[Ренесансна архітектура|ренесансно]]-[[Архітектура бароко|бароковий]] замок, побудований на місці колишнього готичного мисливського замку князя Людвіка I Бжезького з кінця XIV століття.

== Історія ==
[[Файл:Friedrich Bernhard Werner Zamek w Oławie.jpg|ліворуч|міні|Замок у XVIII столітті]]
Нинішня будівля стала вже третьою за рахунком в [[Олава|Олаві]] (перша — садиба каштелянії, існувала у південно-східній частині городища до часів [[Гуситські війни|гуситських воєн]]).

Будівлю у стилі ренесансу розпочав будувати у 1541 році майстер Якоб з Мілана (ймовірно, на прізвище Парр, який також збудував [[замок в Болькові]]), а продовжив, починаючи з 1588 року італієць Бернард Нюрон. В наш час, після багатьох перетворень, ця частина замку слугує плебанією костелу святих апостолів Петра і Павла. Було перебудовано увесь простір [[Готика|готичного]] замку, включно з вже не існуючими західним та північним крилами, де розташовувалася замковий костел. Вежа костелу, останній фрагмент північної забудови, обвалилася під кінець 70-их років XX століття.

Нинішній костел спочатку був двоповерховим павільйоном у стилі раннього [[Архітектура бароко|бароко]], добудованим до [[Ренесансна архітектура|ренесансної]] частини з східної сторони. До його будівництва, за часів князя Крістіана Бжезького, були залучені італійські майстри, зокрема Карло Россі. Будівля була увінчана терасою з садом, яка в умовах польського клімату спричинило до швидкого руйнування цього крила.

Чергову добудову, з східної сторони, було здійснено у 1673—1680 роках княгинею Луїзою, матір'ю останнього [[П'ясти|П'яста]], Єжи Вільгельма. У той час укріплення замку зі сторони міста було ліквідовано, а на їх місці закладено сад. З часом ця область змінила функцію і стала Замковою площею. Під час правління [[Якуб Людвік Собеський|Якуба Собеського]] замок отримав нові інтер'єри. Після того як він покинув Олаву в 1734 році, будівля почала занепадати. У прусські часи тут розміщувались лікарня та пекарня.У 1833-1835 роках було розібрано найбільш зруйновану будівлю (збудовану за часів князя Крістіана Бжезького), а на її місці було зведено католицький костел, спроектований [[Карл Фрідріх Шинкель|Карлом Фрідріхом Шинкелем]], натомість костел у північному крилі було перетворено на пивоварню. У східному крилі замкового простору було облаштовано казарми, згодом перетворені на тютюнову фабрику. У будівлі, збудованій за часів княгині Луїзи, було облаштовано школу, поруч з нею було споруджено невеликий будинок для вартових казарм, а на початку XX століття водонапірну вежу, що призвело до повної нівелювання представницького характеру замкового комплексу.

Під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] найбільше постраждала будівля, споруджена за часів княгині Луїзи. Її було відновлено на початку 60-их років та облаштовано тут  адміністративну будівлю для повітових органів влади. У наш час в ньому розміщується міська адміністрація Олави.

== Література ==

* ''Oława - powiat - miasta - gminy''. Wrocław: Studio Wydawnicze PLAN, 2006.

[[Категорія:Замки в Нижньосілезькому воєводстві]]
[[Категорія:Олава]]
[[Категорія:Засновані в Польщі 1541]]

title: Олавський замок

Тип: замок

Статус спадщини: об'єкт культурної спадщини Польщі

Країна: Польща : ISO3166-1 alpha-3: POL ; ISO3166-1 цифровий: 616 ;

Розташування: Олава , Нижньосілезьке воєводство

Засновано: 17 століття