text:
# Доценко Марія Ростиславівна
Доценко Марія Ростиславівна (1 листопада 1967, Київ) — український науковець, журналіст та дипломат. Керівник відділу преси та громадської інформації Місії ОБСЄ в Сербії. Представник Департаменту громадської інформації у Відділенні Організації Об'єднаних Націй в Єревані, Вірменія. Донька Ростислава Доценка та Ніни Вірченко.

## Біографія
Народилася 1 листопада 1967 року в Києві. Закінчила Київський державний університет ім. Т.Шевченка, факультет кібернетики та факультет журналістики. Закінчила Міжнародний інститут менеджменту, магістр ділового адміністрування. Кандидат фізико-математичних наук (1996).
Працювала радником у зв'язках з засобами масової інформації в Управлінні Координатора проектів ОБСЄ; керівником проекту з Агентством США з міжнародного розвитку (USAID), а також технічним аналітиком мережі зв'язків із іноземними громадянами.
З січня 2005 року по червень 2008 року співробітник відділу преси та громадської інформації Місії ОБСЄ з питань розвитку та моніторингу в Скоп'є. З червня 2008 до серпня 2009 року працювала керівником відділу преси та громадської інформації Місії ОБСЄ в Сербії.
Генеральний секретар ООН Пан Гі Мун оголосив про призначення Марії Доценко, громадянки України, представником Департаменту громадської інформації у Відділенні Організації Об'єднаних Націй в Єревані, Вірменія. Вона приступила до виконання своїх нових обов'язків 10 серпня 2009 року.
15 січня 2016 року приступила до виконання обов’язків директором Інформаційного центру ООН у Тегерані, Ісламська Республіка Іран.
Представниця UN Women(2023).

title: Доценко Марія Ростиславівна

wikitext:
{{Науковець
|ім'я =
|зображення_підпис =
|дата народження =
|місце народження =
|дата смерті =
|місце смерті =
|резиденція =
|громадянство = {{UKR}}
|національність = [[українці|українка]]
|галузь = [[Дипломатія]], [[журналістика]]
|заклад = [[ООН]]
|Alma Mater =
|відомий через = Представник Департаменту громадської інформації у Відділенні [[ООН|Організації Об'єднаних Націй]] в [[Єреван]]і, [[Вірменія]]
|звання =
|ступінь =
|керівник =
|учні =
|батько = [[Ростислав Доценко]]
|мати = [[Ніна Вірченко]]
|нагороди =
|примітки =
|особиста_сторінка =
}}{{othernames|Доценко}}
'''Доценко Марія Ростиславівна''' ([[1 листопада]] [[1967]], [[Київ]]) — український науковець, [[журналіст]] та [[дипломат]]. Керівник відділу преси та громадської інформації Місії [[Організація з безпеки і співробітництва в Європі|ОБСЄ]] в [[Сербія|Сербії]]. Представник Департаменту громадської інформації у Відділенні [[Організація Об'єднаних Націй|Організації Об'єднаних Націй]] в [[Єреван]]і, [[Вірменія]]. Донька [[Доценко Ростислав Іванович|Ростислава Доценка]]<ref>{{Cite web |url=https://museum.khpg.org/1366701752 |title=ДОЦЕНКО РОСТИСЛАВ ІВАНОВИЧ |website=Дисидентський рух в Україні |access-date=2025-05-04}}</ref> та [[Вірченко Ніна Опанасівна|Ніни Вірченко]]<ref>{{Cite web |url=https://tsn.ua/exclusive/vidoma-ukrayinka-vidznachyla-svoye-95-richchia-u-chomu-yiyi-sekret-dovholittia-2826731.html |title=Відома українка відсвяткувала своє 95-річчя: у чому її секрет довголіття |date=2025-05-12 |website=ТСН.ua |language=uk |access-date=2025-05-12}}</ref>[[Вірченко Ніна Опанасівна|.]]

== Біографія ==
Народилася [[1 листопада]] [[1967]] року в [[Київ|Києві]]. Закінчила [[Київський університет|Київський державний університет ім. Т.Шевченка]], [[Факультет комп'ютерних наук та кібернетики Київського національного університету імені Тараса Шевченка|факультет кібернетики]] та [[Навчально-науковий інститут журналістики Київського національного університету імені Тараса Шевченка|факультет журналістики]]. Закінчила Міжнародний інститут менеджменту, магістр ділового адміністрування. Кандидат фізико-математичних наук (1996)<ref>{{Cite web |url=http://www.lib.ua-ru.net/diss/cont/253412.html |title=Бібліотечний каталог російських і українських дисертацій |accessdate=27 грудня 2011 |archive-date=6 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160306010707/http://www.lib.ua-ru.net/diss/cont/253412.html }}</ref>.

Працювала радником у зв'язках з засобами масової інформації в Управлінні Координатора проектів ОБСЄ; керівником проекту з Агентством [[Сполучені Штати Америки|США]] з міжнародного розвитку (USAID), а також технічним аналітиком мережі зв'язків із іноземними громадянами.

З січня 2005 року по червень 2008 року співробітник відділу преси та громадської інформації Місії [[ОБСЄ]] з питань розвитку та моніторингу в [[Скоп'є]]. З червня 2008 до серпня 2009 року працювала керівником відділу преси та громадської інформації Місії [[ОБСЄ]] в [[Сербія|Сербії]].

Генеральний секретар [[ООН]] [[Пан Гі Мун]] оголосив про призначення Марії Доценко, громадянки [[Україна|України]], представником Департаменту громадської інформації у Відділенні Організації Об'єднаних Націй в [[Єреван]]і, [[Вірменія]]. Вона приступила до виконання своїх нових обов'язків 10 серпня 2009 року.

15 січня 2016 року приступила до виконання обов’язків директором Інформаційного центру ООН у Тегерані, Ісламська Республіка Іран<ref>{{Cite web |url=https://en.irna.ir/news/81924027/UN-chief-appoints-Maria-Dotsenko-director-of-UNIC-in-Tehran |website=en.irna.ir |access-date=2025-04-02}}</ref>.

Представниця UN Women(2023)<ref>{{Cite web |url=https://www.eeas.europa.eu/delegations/kazakhstan/unicef-experts-agree-kazakhstans-experience-repatriating-and-reintegrating-children-and-women_en |title=UNICEF experts agree that Kazakhstan's experience repatriating and reintegrating children and women returned from conflict zones serves as an example for many countries {{!}} EEAS |website=www.eeas.europa.eu |language=en |access-date=2025-04-05}}</ref>.

== Література ==
Узагальнені гіпергеометричні функції та їх застосування [Текст] : дис... канд. фіз.-мат. наук: 01.05.01 / Доценко Марія Ростиславівна ; НАН України, Ін-т кібернетики ім. В. М. Глушкова. - К., 1996. - 148 л.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.un.org/News/Press/docs/2009/sga1195.doc.htm Біографія на сайті ООН] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121024045744/http://www.un.org/News/Press/docs/2009/sga1195.doc.htm |date=24 жовтня 2012 }}
* [https://web.archive.org/web/20130726170641/http://www.mfa.am/ru/organizations-representations2/UNDPI МЗС Вірменії]
* [http://old.inforotor.ru/id/mentions/job/Marija_Dotsenko/upravlenijaobschestvennojinformatsiierevanskogoofisaoon/predstavitel' Марія Доценко — Член Управління громадської інформації єреванського офісу ООН]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://www.armtown.com/news/ru/zam/20111214/12560 Сьогодні в ООН домінувала арабська мова]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://www.newsarmenia.ru/arm1/20100520/42251321.html Виставка нацменшин Вірменії відкрилася в єреванському офісі ООН]
* [http://www.newsarmenia.ru/arm1/20100812/42291630.html Переможцям молодіжного фестивалю відеофільмів про волонтерство вручені нагороди в Єревані] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100816204735/http://newsarmenia.ru/arm1/20100812/42291630.html |date=16 серпня 2010 }}
* [http://www.newsarmenia.ru/arm1/20100831/42300454.html Виставка, присвячена Міжнародному року молоді, відкрилася в Єревані]
* [http://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?Z21ID=&I21DBN=EC&P21DBN=EC&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=fullw&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=3&S21P02=0&S21P03=A=&S21COLORTERMS=0&S21STR=Доценко,%20Марія%20Ростиславівна Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського]
* [https://www.youtube.com/watch?v=MvJV956N1aU United Nations Day, UNIC Director Maria Dotsenko's message]
* [https://www.youtube.com/watch?v=D6NP_K1WU7I DPI Maria Dotsenko at Armenia&the World 26 Oct 2012]
* [https://poglyad.te.ua/podii/podruzhzhya-yake-tvorylo-ukrayinsku-nauku-j-kulturu-u-ternopoli-vidkryly-tematychnu-vystavku.html Подружжя, яке творило українську науку й культуру: у Тернополі відкрили тематичну виставку]

[[Категорія:Українські жінки-математики]]
[[Категорія:Українські журналістки]]
[[Категорія:Українські жінки-дипломати]]
[[Категорія:Українські жінки-політики]]

title: Доценко Марія Ростиславівна

Народилася: 1 листопада 1967 (57 років) · Київ, Українська РСР, СРСР

Країна: Україна

Національність: українка

Діяльність: дипломат, журналістка, математикиня

Alma mater: Факультет комп'ютерних наук та кібернетики Київського національного університету імені Тараса Шевченка (1990)

Галузь: Дипломатія, журналістика

Заклад: ООН

Науковий ступінь: кандидат фізико-математичних наук

Батько: Ростислав Доценко

Мати: Ніна Вірченко


text:
# Святополк II Великий
Святополк II (пол. Świętopełk II; бл. 1190 — 11 січня 1266) — князь Східної Померанії  (1220—1260). Представник династії Собіславичів. Прізвисько — Вели́кий (пол. Wielki). Також — Святополк Гданський.

## Біографія
Походив з династії Собіславичів. Старший син Мстівоя I, князя Східної Померанії, та Свініслави П'яст. Народився близько 1190 року. Після смерті батька у 1219/1220 роках розділив Східну Померанію зі своїми братами (Вартіславом, Самбором та Ратибором), отримавши основні володіння з Гданськом. Того ж року Святополка II затвердив в статусі князя Лешек I, верховний князь Польщі. При цьому з огляду на малолітство братів узяв опіку над Тчевським та Білогардським князівствами, якими керував до 1232—1233 років.
В першу чергу надав численні права місту Гданську та його магістрату в галузі торгівлі та рибальства. З цього почався ще більш стрімкий розвиток міста. Тут посіли домініканці, цистерціанці.
У 1223 році брав участь у поході Лешека I та Конрада Мазовецького проти племен прусів. Водночас надав нові маєтності монастирю в Оліве. Того ж року надав допомогу своєму шваргу Владиславу Одоничу з династії П'яст, виступивши проти Владислава III Тонконого, князя Великої Польщі.
У 1225 році вигнав данські залоги з Слупська, захопивши Слупську землю. Водночас діяв разом з Владиславом Одоничем проти Владислава III та Лешека I. 15 листопада 1227 року П'ясти зібралися на з'їзд у Ґонсави. Під час короткої перерви в обговоренні на присутніх несподівано напав Святополк II, який вбив Лешека I, було поранено Генріха I Бородатого. Того ж року сприяв заснуванню домініканського монастиря у Гданську.
Вслід за цим в Польщі почалася тривала боротьба за верховну владу. Цим скористався Святополк II, щоб стати незалежним. Було впроваджено князівський суд, посади каргера, скарбника, каштелянів. Зрештою посилилася влада князя, якого підтримувала місцева шляхта та духівництво. У 1231 році Святополк II отримав протекцію Папського престолу в обмін на продовження політику християнізації пруссів. У 1234 році брав участь у поході мазовецьких та тевтонських військ проти пруссів, яким завдано нищівної поразки у битві на річці Дзежґонь.
У 1236 або 1237 році приєднав область навколо міста Славно (на кордоні Західної та Східної Померанії). Проте посилення Святополка II викликало занепокоєння сусідів. У 1238 році проти князя Гданського виступили брати Самбор II і Ратибор Білоґардський при підтримці Тевтонського ордену та Мекленбургу. Водночас погіршилися стосунки з Казимиром I, князем Куявії, та Михайлом, єпископом Куявії (йому підпорядковувалася церковна територія Східної Померанії). В свою чергу князь Східної Померанії уклав союз з пруссами та ливами і куршами.
У 1242 році розпочалася війна Святополка II зі своїми ворогами. Спочатку князь Східної Померанії втратив міста накло, Вишгород та Сартовіце. Зрештою у 1248 році зазнав поразки: у війні загинув син Ян, а іншого Мстівоя — передав як заручника Тевтонському ордену. Зрештою віддав ордену свої землі на східному березі Вісли. У 1252 році Святополк II намагався повернути втрачені землі, але не домігся успіху. Зрештою у 1253 році уклав мирний договір з тевтонськими лицарями на попередніх умовах.
При цьому вимушений був боротися проти західнопомеранських та сілезьких володарів. В союзі з Казимиром I, князя Куявії. У 1257—1258 роках відбив напади Болеслава I, герцога Сілезії, та Вартіслава II, герцога Померанії-Димміна. Зрештою у 1259 році завдав ворогам нищівної поразки у битві під Слупськом. Завдяки цьому зберіг свої західні володіння.
Помер Святополк II у 1266 році, за заповітом якого володіння останнього було розділено між синами.

## Титул
- з печатки: лат. Zwantepolc de Danceke (Святополк Гданський)

## Сім'я
- 1-а дружина: Єфросинія (точне походження невідоме); серед гіпотез —
а) Євфросина (д/н — 1230), донька Одона П'яста, великопольського князя; або
б) Саломея (бл. 1204/1205—1235), донька великого князя київського Романа Мстиславича з дому Волинських Мономаховичів.

Діти:
- Мстівой (бл. 1220—1294), князь Східної Померанії у 1271—1294 роках
- Євфемія (бл. 1225—1270), дружина Яромара II, князя Рюгену
- Ян (1230—1248)

2. Ерменгарда, донька Генріха I, графа Шверіна
Діти:
- Вартіслав (бл. 1237-після 1271), князь Східної Померанії у 1266—1271 роках

wikiname: ukwiki

title: Святополк II Великий

in_language: uk

wikitext:
{{Державний діяч
| ім'я             = Святополк II
| титул            = [[Східна Померанія|Князь Східної Померанії]]
| зображення       = SwantopolkII.Pommerellen.JPG
| підпис = Святополк з дружинами
| пп = [[1220]]
| пк  =[[1260]]
| дата народження  = бл. [[1190]]
| місце народження =
| дата смерті      = {{ДС|11|01|1266}}
| місце смерті     =
| місце поховання  =
| попередник       = [[Мстівой I (князь Східної Померанії)|Мстівой I]]
| наступник        = [[Вартіслав II (князь Східної Померанії)|Вартіслав II]]
| дружина          = [[Саломея-Єфросинія Романівна|Євфросинія]]<br/>Ерменгарда Шверінська
| діти             = 3 сина і 1 донька
| династія         = [[Собіславичі]]
| батько           = [[Мстівой I (князь Східної Померанії)|Мстівой I]]
| мати             = Свініслава П'яст
| герб             =
}}

'''Святополк II''' ({{lang-pl|Świętopełk II}}; бл. {{ДН|||1190}} — {{ДС|11|1|1266}}) — [[князь]] [[Східна Померанія|Східної Померанії]]  ([[1220]]—[[1260]]). Представник династії [[Собіславичі]]в. Прізвисько — '''Вели́кий''' ({{lang-pl|Wielki}}). Також — '''Святополк Гданський'''.

== Біографія ==
[[Файл:CMM - Sygnet pieczętny filtered.jpg|ліворуч|250px|міні|Перстень Святополка ІІ з печаткою.]]
[[Файл:Kościół w Polsce (XII – XIII w.).png|міні|ліворуч|230пкс|Володіння Святополка II (позначено сірим кольором)]]

Походив з династії Собіславичів. Старший син [[Мстівой I (князь Східної Померанії)|Мстівоя I]], князя Східної Померанії, та Свініслави П'яст. Народився близько 1190 року. Після смерті батька у 1219/1220 роках розділив Східну Померанію зі своїми братами (Вартіславом, Самбором та Ратибором), отримавши основні володіння з Гданськом. Того ж року Святополка II затвердив в статусі князя [[Лешко I Білий|Лешек I]], верховний князь Польщі. При цьому з огляду на малолітство братів узяв опіку над Тчевським та Білогардським князівствами, якими керував до 1232—1233 років.

В першу чергу надав численні права місту Гданську та його магістрату в галузі торгівлі та рибальства. З цього почався ще більш стрімкий розвиток міста. Тут посіли домініканці, цистерціанці.

У 1223 році брав участь у поході Лешека I та [[Конрад I Мазовецький|Конрада Мазовецького]] проти племен прусів. Водночас надав нові маєтності монастирю в Оліве. Того ж року надав допомогу своєму шваргу Владиславу Одоничу з династії П'яст, виступивши проти Владислава III Тонконого, князя Великої Польщі.

У 1225 році вигнав данські залоги з Слупська, захопивши Слупську землю. Водночас діяв разом з Владиславом Одоничем проти Владислава III та Лешека I. 15 листопада 1227 року П'ясти зібралися на з'їзд у Ґонсави. Під час короткої перерви в обговоренні на присутніх несподівано напав Святополк II, який вбив Лешека I, було поранено [[Генрік І Бородатий|Генріха I Бородатого]]. Того ж року сприяв заснуванню домініканського монастиря у Гданську.

Вслід за цим в Польщі почалася тривала боротьба за верховну владу. Цим скористався Святополк II, щоб стати незалежним. Було впроваджено князівський суд, посади каргера, скарбника, каштелянів. Зрештою посилилася влада князя, якого підтримувала місцева шляхта та духівництво. У 1231 році Святополк II отримав протекцію Папського престолу в обмін на продовження політику християнізації пруссів. У 1234 році брав участь у поході мазовецьких та тевтонських військ проти пруссів, яким завдано нищівної поразки у битві на річці Дзежґонь.

У 1236 або 1237 році приєднав область навколо міста Славно (на кордоні Західної та Східної Померанії). Проте посилення Святополка II викликало занепокоєння сусідів. У 1238 році проти князя Гданського виступили брати [[Самбор II]] і [[Ратибор Білоґардський]] при підтримці Тевтонського ордену та Мекленбургу. Водночас погіршилися стосунки з [[Казимир I Куявський|Казимиром I]], князем Куявії, та Михайлом, єпископом Куявії (йому підпорядковувалася церковна територія Східної Померанії). В свою чергу князь Східної Померанії уклав союз з пруссами та ливами і куршами.

У 1242 році розпочалася війна Святополка II зі своїми ворогами. Спочатку князь Східної Померанії втратив міста накло, Вишгород та Сартовіце. Зрештою у 1248 році зазнав поразки: у війні загинув син Ян, а іншого Мстівоя — передав як заручника Тевтонському ордену. Зрештою віддав ордену свої землі на східному березі Вісли. У 1252 році Святополк II намагався повернути втрачені землі, але не домігся успіху. Зрештою у 1253 році уклав мирний договір з тевтонськими лицарями на попередніх умовах.

При цьому вимушений був боротися проти західнопомеранських та сілезьких володарів. В союзі з Казимиром I, князя Куявії. У 1257—1258 роках відбив напади Болеслава I, герцога Сілезії, та Вартіслава II, герцога Померанії-Димміна. Зрештою у 1259 році завдав ворогам нищівної поразки у битві під Слупськом. Завдяки цьому зберіг свої західні володіння.

Помер Святополк II у 1266 році, за заповітом якого володіння останнього було розділено між синами.

== Титул ==
[[Файл:Zwantepolc.png|250px|міні|Печатка Святополка ІІ (бл. 1228)]]
* з печатки: {{lang-la|Zwantepolc de Danceke}} (Святополк Гданський)

== Сім'я ==
{{main|Собіславичі}}

* 1-а дружина: Єфросинія (точне походження невідоме); серед гіпотез —
*:а) Євфросина (д/н — 1230), донька Одона П'яста, великопольського князя; або
*:б) {{ГР/Романовичі/1|Саломея Ром}}

Діти:
* [[Мстівой II (князь Східної Померанії)|Мстівой]] (бл. 1220—1294), князь Східної Померанії у 1271—1294 роках
* Євфемія (бл. 1225—1270), дружина [[Яромар II|Яромара II]], князя Рюгену
* Ян (1230—1248)

2. Ерменгарда, донька Генріха I, графа Шверіна

Діти:
* [[Вартіслав II (князь Східної Померанії)|Вартіслав]] (бл. 1237-після 1271), князь Східної Померанії у 1266—1271 роках

== Джерела ==
* Oskar Eggert: Geschichte Pommerns.. Hamburg 1974, ISBN 3-9800036, S. 106—110.
* Urban, William (2000). The Prussian Crusade (2nd ed.). Chicago, Illinois: Lithuanian Research and Studies Center. pp. 185—189. ISBN 0-929700-28-7.
* Rymar, E. ''Rodowód książąt pomorskich''. Szczecin, 1995. T. 1.

== Посилання ==
{{ci}}
{{ac}}
[[Категорія:Князі Поморянії]]

title: 1220 — 1260

Попередник: Мстівой I

Наступник: Вартіслав II

Смерть: 11 січня 1266 · Гданськ, Поморське воєводство, Корона Королівства Польського

Поховання: Оліва

Рід: Собіславичі

Батько: Мстівой I

Мати: Свініслава П'яст

Шлюб: Євфросинія · Ерменгарда Шверінська

Діти: 3 сина і 1 донька

Медіафайли у Вікісховищі


text:
# Автошлях Т 1414
Автошлях Т 1414 — автомобільний шлях територіального значення у Львівській області. Проходить північною околицею Львова територією Шевченківського району, місцевості Замарстинів та Клепарів через вулиці Гетьмана Мазепи та Винниця. Загальна довжина — 5 км.

## Маршрут
Автошлях проходить через такі населені пункти:
| Автошлях Т 1414            |               |
| Львівська область          |               |
| Львів Шевченківський район |               |
|                            | E40E372М06Н17 |
|                            | М10           |

title: Автошлях Т 1414

wikitext:
{{Автодорога
| назва = Автошлях Т 1414
| номер = {{Номер дороги|Т 1414}}
| colspan="2"|{{Номер дороги|Т 1414}}
| логотип =
| логотип_розмір =
| логотип_підпис =
| зображення =Вулиця Мазепи (Львів)-1.JPG
| зображення_розмір =300px
| зображення_підпис =Автошлях Т 1414 на вул. Мазепи
| країна = {{UKR}}
| регіон1 = [[Львівська область|Львівська]]
| тип_регіону1 = Області
| регіон2 = [[Шевченківський район (Львів)|Шевченківський]]
| тип_регіону2 = Райони
| регіон3 = [[Львівська міська рада|Львівська]]
| тип_регіону3 = Міськради
| відкрита =
| довжина = 5 км
| напрямок =
| від = перетин із {{Автошлях М|06}}
| до = перетин із {{Автошлях М|10}}
| з'єднання = {{Автошлях E|40}} {{Автошлях E|372}} {{Автошлях М|06}} {{Автошлях М|06}} {{Автошлях Н|17}}
| міста = [[Львів]]
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

'''Автошлях Т 1414''' — автомобільний шлях територіального значення у [[Львівська область|Львівській]] області. Проходить північною околицею [[Львів|Львова]] територією [[Шевченківський район (Львів)|Шевченківського району]], місцевості [[Замарстинів]] та [[Клепарів]] через вулиці [[Вулиця Гетьмана Мазепи (Львів)|Гетьмана Мазепи]] та [[Вулиця Винниця (Львів)|Винниця]]. Загальна довжина — 5 км.

== Маршрут ==
Автошлях проходить через такі населені пункти:
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="margin-left:0.5em;"
|colspan="2" style="color:#fff;background-color:#828282; text-align: center;"|'''Автошлях Т 1414'''
|-
|colspan="3" style=" font-size: 140 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Lviv Oblast.svg|20пкс]] ''''' [[Львівська область]]'''''
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Lviv flag.svg|20пкс]] '''''[[Львів]] [[Шевченківський район (Львів)|Шевченківський район]]'''''
|-
|
|{{Автошлях E|40}}{{Автошлях E|372}}{{Автошлях М|06}}{{Автошлях Н|17}}
|-
|
|{{Автошлях М|10}}
|}

== Джерела ==
* [http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/301-2012-п Постанова Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 р. № 301 Київ Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121204223112/http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/301-2012-п |date=4 грудня 2012 }}
* [http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/712-2015-п Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення: Кабінет Міністрів України; Постанова, Перелік від 16.09.2015 № 712] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161111205816/http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/712-2015-п |date=11 листопада 2016 }}

{{Автомобільні шляхи Львівської області}}

[[Категорія:Автомобільні шляхи Львівської області|Т1414]]
[[Категорія:Територіальні автомобільні шляхи України]]
[[Категорія:Автошляхи Львова]]
[[Категорія:Шевченківський район (Львів)]]

title: Загальні дані

Області: Львівська

Райони: Шевченківський

Міськради: Львівська

Довжина: 5 км

початок: перетин із М06

кінець: перетин із М10

Міста: Львів

OpenStreetMap: ↑72380 ·R (Львівська область)


text:
# Амстердамська консерваторія
52°22′33″ пн. ш. 4°54′29″ сх. д. / 52.375833° пн. ш. 4.908056° сх. д.
Амстердамська консерваторія (нід. Conservatorium van Amsterdam) — нідерландський вищий музичний навчальний заклад.
Утворена в 1994 році злиттям Консерваторії імені Свелінка і Гілверсумської консерваторії (Консерваторія імені Свелінка, у свою чергу, виникла в результаті об'єднання колишньої Амстердамської консерваторії з Амстердамським і Гарлемським музичними ліцеями) і входить до складу Амстердамської вищої школи мистецтв.

title: Амстердамська консерваторія

wikitext:
{{універсальна картка}}
{{Єдине джерело
| дата = 18 червня 2023
}}{{Перекласти|nl}}[[Файл:CVA33.JPG|thumb|Амстердамська консерваторія (скляна будівля у центрі)]]
'''Амстердамська консерваторія''' ({{lang-nl|Conservatorium van Amsterdam}}) — нідерландський вищий музичний навчальний заклад.

Утворена в [[1994]] році злиттям Консерваторії імені Свелінка і Гілверсумської консерваторії (Консерваторія імені Свелінка, у свою чергу, виникла в результаті об'єднання колишньої Амстердамської консерваторії з Амстердамським і Гарлемським музичними ліцеями) і входить до складу Амстердамської вищої школи мистецтв.

== Посилання ==
* [http://www.conservatoriumvanamsterdam.nl/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070612065208/http://www.conservatoriumvanamsterdam.nl/ |date=12 червня 2007 }} {{ref-nl}}{{ref-en}}

<!--не подрібнюйте по країнах! Майте повагу до праці інших! -->
{{music-stub}}

[[Категорія:Консерваторії Нідерландів]]
[[Категорія:Вищі навчальні заклади Амстердама]]
[[Категорія:Музика Амстердама]]
[[Категорія:1994 у Нідерландах]]

Країна: Нідерланди

Адміністративна одиниця: Амстердам

Розташування штаб-квартири: Oosterdokskade 151d і Minerva Paviliond

Категорія працівників: d


text:
# Кінрік (король Вессексу)
Кінрік (англ. Cynric) — король Вессекса (534—560), син Кердіка.

## Біографія
У легендах про саксонські завоювання Британії Кінрік постійно згадується разом зі своїм батьком Кердіком. Крім того, є й інша версія генеалогічного древа королів Вессекса, згідно якої Кінрік був онуком Кердіка. У 534 році Кінрік успадкував титул короля гевіссеїв (західних саксів). Ставши королем, він відразу ж віддав Вітваре (острів Уайт) своїм родичам Вітгару і Стуфу, які допомагали Кердіку під час завоювання Британії. Кінрік продовжував вести війни з бриттами і здобув щонайменше дві перемоги: в 552 році при Серобурзі (сучасний Солсбері) і в 556 році при Беранбурзі (сучасний Барбері).

title: Кінрік (король Вессексу)

wikitext:
{{Державний діяч
|ім'я = Кінрік
|оригінал імені   = {{lang-en|Cynric}}
|посада           = король Вессекса
|початок_терміну  = 534
|кінець_терміну   = 560
|попередник       = [[Кердік (король Вессекса)|Кердік]]
|наступник        = [[Кевлін (король Вессекса)|Кевлін]]
|дата смерті      = 560
|рід              = Вессекська династія
|батько           = [[Кердік (король Вессекса)|Кердік]]
|діти             = сини: [[Кевлін (король Вессекса)|Кевлін]], Кута<br/>донька: Моальд Діґра
}}

'''Кінрік''' ({{lang-en|Cynric}}) — [[Список королів Вессекса|король Вессекса]] (534—560), син [[Кердік (король Вессекса)|Кердіка]].

== Біографія ==
У легендах про саксонські завоювання [[Британія (острів)|Британії]] Кінрік постійно згадується разом зі своїм батьком Кердіком. Крім того, є й інша версія генеалогічного древа королів Вессекса, згідно якої Кінрік був онуком Кердіка. У 534 році Кінрік успадкував титул короля гевіссеїв (західних саксів). Ставши королем, він відразу ж віддав Вітваре ([[Острів Вайт (графство)|острів Уайт]]) своїм родичам Вітгару і Стуфу, які допомагали Кердіку під час завоювання Британії. Кінрік продовжував вести війни з бриттами і здобув щонайменше дві перемоги: в [[552]] році при Серобурзі (сучасний Солсбері) і в [[556]] році при Беранбурзі (сучасний Барбері).

== Джерела ==
* [[Англосаксонський часопис]]
* [[Беда Преподобний]] «[[Церковна історія народу англів]]»
* [http://www.britannica.com/EBchecked/topic/148475/Cynric Cynric] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141205073056/http://www.britannica.com/EBchecked/topic/148475/Cynric |date=5 грудня 2014 }}

{{Королі Вессексу}}
[[Категорія:Вессекська династія]]
[[Категорія:Королі Вессексу]]

title: | король Вессекса |

Попередник: Кердік

Наступник: Кевлін

Народження: 5 століття

Країна: Вессекс

Рід: Вессекська династія

Батько: Кердік

Мати: unnamed wife of Creoda of Wessexd

Шлюб: unnamed wife of Cynric of Wessexd

Діти: сини: Кевлін, Кута · донька: Моальд Діґра


text:
# Москаленко Олег Миколайович
Олег Миколайович Москаленко (14 жовтня 1980, м. Ніжин, Чернігівська область — 24 лютого 2022, м. Ніжин, Чернігівська область) — прапорщик Державної прикордонної служби України, учасник російсько-української війни. Кавалер ордена «За мужність» III ступеня (2022, посмертно).

## Життєпис
У структурі ДСНС України працював з 1999 року.
Під час повномасштабного російського вторгнення в Україну з першого дня брав участь у бойових діях. Начальник радіостанції — технік групи зв’язку і телемеханіки командно-диспетчерського пункту радіотехнічного центру вузла зв’язку, автоматизованих систем управління та радіотехнічного забезпечення Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України.
23 лютого 2022 року Олег Москаленко заступив на бойове чергування щодо пошуково-рятувального забезпечення в єдиній системі проведення авіаційних робіт із пошуку, рятування та пожежогасіння на аеродромі «Ніжин». Вночі 24 лютого 2022 року з боку російської федерації розпочався масований ракетний обстріл по об'єктах інфраструктури м. Ніжин. Не залишаючи свій пост, Олег Москаленко гідно та сміливо продовжував виконувати свої посадові обов'язки, зокрема щодо забезпечення належного зв'язку та передачі інформації. Проте пряме влучання крилатої ракети типу «Калібр» сталося близько 5:30 ранку. Ворог поцілив у командно-диспетчерський пункт. Від отриманих травм Олег загинув на місці.

## Нагороди
- орден «За мужність» III ступеня (28 лютого 2022, посмертно) — за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі[2].

title: Москаленко Олег Миколайович

wikitext:
{{Othernames|Москаленко}}
{{Військовик2
| ім'я                = Олег Москаленко
| оригінал імені      = Олег Миколайович Москаленко
| портрет             =
| підпис              =
| дата народження     = 14.10.1980
| місце народження    =
| дата смерті         = 24.2.2022
| місце смерті        =
| причина смерті      =
| національність      = [[українці|українець]]
| університет         =
| ступінь             =
| прізвисько          =
| партія              =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fДСНС}}
| рід військ          =
| роки служби         =
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Прапорщик}}
| формування          =
| командування        =
| битви               = [[Російсько-українська війна (з 2014)|Російсько-українська війна]]
| нагороди            = {{ряд2|{{Орден За мужність III ступеня}} }}
}}
'''Олег Миколайович Москаленко''' ([[14 жовтня]] [[1980]], м. [[Ніжин]], [[Чернігівська область]] — [[24 лютого]] [[2022]], м. [[Ніжин]], [[Чернігівська область]]<ref name=":0">[https://mcshr.dsns.gov.ua/news/geroyi-dsns-ukrayini Герої ДСНС України] // Міжрегіональний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій.</ref>) — [[прапорщик]] [[Державна прикордонна служба України|Державної прикордонної служби України]], [[Учасники російсько-української війни М|учасник російсько-української війни]]. Кавалер ордена «[[Орден «За мужність»|За мужність]]» III ступеня (2022, посмертно).

== Життєпис ==
У структурі ДСНС України працював з 1999 року<ref name=":0" />.

Під час повномасштабного [[Російське вторгнення в Україну (2022)|російського вторгнення в Україну]] з першого дня брав участь у бойових діях. Начальник радіостанції — технік групи зв’язку і телемеханіки командно-диспетчерського пункту радіотехнічного центру вузла зв’язку, автоматизованих систем управління та радіотехнічного забезпечення Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України.

23 лютого 2022 року Олег Москаленко заступив на бойове чергування щодо пошуково-рятувального забезпечення в єдиній системі проведення авіаційних робіт із пошуку, рятування та пожежогасіння на аеродромі «Ніжин». Вночі 24 лютого 2022 року з боку російської федерації розпочався масований ракетний обстріл по об'єктах інфраструктури м. Ніжин. Не залишаючи свій пост, Олег Москаленко гідно та сміливо продовжував виконувати свої посадові обов'язки, зокрема щодо забезпечення належного зв'язку та передачі інформації. Проте пряме влучання крилатої ракети типу «Калібр» сталося близько 5:30 ранку. Ворог поцілив у командно-диспетчерський пункт. Від отриманих травм Олег загинув на місці<ref name=":0" />.

== Нагороди ==
* орден «[[Орден «За мужність»|За мужність]]» III ступеня (28 лютого 2022, посмертно) — ''за особисту мужність і самовіддані дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі''<ref>{{УПУ|№79/2022|28 лютого 2022|Про відзначення державними нагородами України|link=https://www.president.gov.ua/documents/792022-41445}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{ukr-mil-bio-stub}}
{{Учасники РУВ|загинув=так}}

title: Загальна інформація

Народження: 14 жовтня 1980 · Ніжин, Чернігівська область, Українська РСР, СРСР

Смерть: 24 лютого 2022 (41 рік) · Ніжин, Чернігівська область, Україна

Національність: українець

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: ДСНС

Війни / битви: Російсько-українська війна


text:
# Мотовиловець Андрій Вікторович
Андрій Вікторович Мотовиловець (нар. 29 квітня 1982, Київ) — український політичний діяч, народний депутат Верховної Ради України IX скликання. Перший заступник голови фракції «Слуга народу» у Верховній Раді України з 1 листопада 2021 року.

## Життєпис
Закінчив економічний факультет Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана. Щоб оплачувати освіту, працював гіпсокартонником на будівництві. Пізніше працював у банківській сфері, де з молодшого спеціаліста виріс до начальника відділу кредитування фізичних осіб великого банка.
З 2014 року як спеціаліст з аналітики державних закупівель працював у Міністерстві інфраструктури України. Був помічником першого заступника міністра Володимира Шульмейстера, радником міністра Андрія Пивоварського. Після старту системи публічних закупівель ProZorro цілий рік перекладав на неї підприємства Міністерства інфраструктури.
З 2016 до 2019 рр. операційний директор ДП «Прозорро.Продажі». Також обіймав посаду першого заступника директора підприємства.
З 2019 року — Народний депутат України IX скликання. Був обраний за списком партії «Слуга народу». Член парламентського комітету з питань фінансів, податкової та митної політики.
З 14 березня 2021 року очолив Київську обласну партійну організацію «Слуга народу».
1 листопада 2021 року призначений заступником голови фракції «Слуга народу» у Верховній раді України. За словами голови фракції Давида Арахамії, Мотовиловець і до призначення фактично вже виконував ці функції.
В інтерв'ю пояснюював появу президента Зеленського 23 квітня 2020 року на летовищі Гостомель на зустрічі літака з комерційним вантажем для мережі Епіцентр, заявив, що це другий літак Мрія. Журналісти звернулась до ДП «Антонов» за роз'ясненням, виробник спростував інформацію, бо другий літак не було добудовано.
У липні 2020-го з'явилися так звані «плівки Халімона», на записах яких нардеп Халімон нібито вимагає хабар у розмірі 40 млн грн за сприяння у веденні аграрного бізнесу на Чернігівщині. У записах також фігурує Мотовиловець.

### ProZorro. Продажі
До 2019 року, коли Мотовилівця було обрано депутатом Верховної Ради, «Прозорро.Продажі» заробила для держави понад 17,5 мільярда гривень. З таким результатом впровадження системи стало найефективнішою економічною реформою України.

### Коронавірус
З 17 березня 2021 року — один із організаторів роботи Антикризового штабу Офісу Президента України з боротьби з коронавірусом. Налагоджував комунікацію між українськими бізнесменами, котрі виділяли кошти на закупівлю медичного обладнання, іноземними постачальниками та державними органами України.
Супроводжував перший авіарейс в Україну з масками, апаратами ШВЛ та медичними тестами з Китаю, організований Офісом президента. Вантаж, зокрема ПЛР-тести, згодом було передано до лікарень та лабораторій усіх регіонів України.

## Парламентська діяльність
Депутат Верховної Ради IX скликання. Станом на жовтень 2021 року брав участь у 227 пленарних засіданнях із 232. Мотовиловець подав на розгляд 147 законопроєктів.
Як член комітету ВРУ з питань фінансів, податкової та митної політики брав участь у розробці закону «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

title: Мотовиловець Андрій Вікторович

wikitext:
{{особа
|ім'я              = Андрій Вікторович Мотовиловець
|оригінал імені    =
|зображення        =
|підпис_зображення =
|розмір            =
|дата народження   = 29.04.1982
|місце_народження  = [[Київ]]
|alma mater        = [[Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана]]
|відомий           =
|діяльність        = Перший заступник голови [[Політична фракція|фракції]] «[[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]» у [[Верховна Рада України|Верховній Раді України]]
|громадянство      = {{UKR}}
| національність = [[поляк]]
|військове звання  =
|партія            = [[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]
|нагороди          =
}}
{{Депутат
| депутат1 = {{прапорець20|UKR}} [[Народний депутат України]]
| скликання1 = [[народні депутати України 9-го скликання|9-го скликання]]
| партія1 = [[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]
| початок1 = [[29 серпня]] [[2019]]
| кінець1 =
}}
'''Андрій Вікторович Мотовиловець''' ({{нар}} [[29 квітня]] [[1982]], [[Київ]]) — український політичний діяч, народний депутат [[Верховна Рада України IX скликання|Верховної Ради України IX скликання]]<ref>{{cite web|url=https://zn.ua/ukr/POLITICS/hto-prohodit-v-radu-vid-slugi-narodu-spisok-318175_.html|title=Хто проходить в Раду від "Слуги народу": список|work=[[Дзеркало тижня]]|date=21 липня 2019|accessdate=17 січня 2020|archive-date=3 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210203222015/https://zn.ua/ukr/POLITICS/hto-prohodit-v-radu-vid-slugi-narodu-spisok-318175_.html}}</ref>. Перший заступник голови [[Політична фракція|фракції]] «[[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]» у [[Верховна Рада України|Верховній Раді України]] з 1 листопада 2021 року.

== Життєпис ==

Закінчив економічний факультет [[Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана|Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана]]. Щоб оплачувати освіту, працював гіпсокартонником на будівництві. Пізніше працював у банківській сфері, де з молодшого спеціаліста виріс до начальника відділу кредитування фізичних осіб великого банка<ref name="mtvl1">{{cite web|url=https://www.slovoidilo.ua/persony/motovylovets-andrii-viktorovych|title=Мотовиловець Андрій Вікторович|work=[[Слово і Діло]]|accessdate=17 січня 2020|archive-date=21 серпня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190821150539/https://www.slovoidilo.ua/persony/motovylovets-andrii-viktorovych}}</ref>.

З 2014 року як спеціаліст з аналітики державних закупівель працював у [[Міністерство інфраструктури України|Міністерстві інфраструктури України]]. Був помічником першого заступника міністра [[Шульмейстер Володимир Юрійович|Володимира Шульмейстера]], радником міністра [[Пивоварський Андрій Миколайович|Андрія Пивоварського]]. Після старту системи публічних закупівель [[ProZorro]] цілий рік перекладав на неї підприємства Міністерства інфраструктури<ref name="mtvl1"/>.

З 2016 до 2019 рр. операційний директор ДП «[[Прозорро.Продажі]]»<ref name="mtvl2">{{cite web|url=https://www.chesno.org/politician/156359/|title=Мотовиловець Андрій Вікторович|work=[[Чесно]]|accessdate=17 січня 2020|lang=uk|archive-date=17 серпня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210817082249/https://www.chesno.org/politician/156359/}}</ref>. Також обіймав посаду першого заступника директора підприємства.

З 2019 року — [[Народний депутат України]] [[Верховна Рада України IX скликання|IX скликання]]. Був обраний за списком партії «[[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]». Член [[Комітет Верховної Ради України з питань фінансів, податкової та митної політики|парламентського комітету з питань фінансів, податкової та митної політики]]<ref>{{cite web|url=https://www.radiosvoboda.org/a/news-motovylovets-pershyi-zastupnyk-fraktsii-sluha-narodu/31545471.html|title=Мотовиловець став першим заступником голови фракції «Слуга народу»|work=[[Радіо Свобода]]|date=2021-11-04|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=22 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211222031731/https://www.radiosvoboda.org/a/news-motovylovets-pershyi-zastupnyk-fraktsii-sluha-narodu/31545471.html}}</ref>.

З 14 березня 2021 року очолив Київську обласну партійну організацію «[[Слуга народу (політична партія)|Слуга народу]]»<ref>{{cite web|url=https://ua.interfax.com.ua/news/political/730134.html|title=Київську облорганізацію "Слуги народу" очолив Мотовиловець замість Дубінського|work=[[Інтерфакс-Україна]]|date=2021-03-14|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=22 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211222030220/https://ua.interfax.com.ua/news/political/730134.html}}</ref>.

1 листопада 2021 року призначений заступником голови фракції «Слуга народу» у [[Верховна Рада України|Верховній раді України]]<ref>{{cite web|url=https://www.pravda.com.ua/news/2021/11/1/7312444/|title=Арахамії обрали нового першого заступника|work=[[Українська правда]]|date=2021-11-01|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=22 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211222030219/https://www.pravda.com.ua/news/2021/11/1/7312444/}}</ref>. За словами голови фракції [[Арахамія Давид Георгійович|Давида Арахамії]], Мотовиловець і до призначення фактично вже виконував ці функції<ref>{{cite web|url=https://interfax.com.ua/news/general/774152.html|title=Мотовиловец может стать первым замглавы фракции "Слуга народа" - Арахамия|publisher=[[Інтерфакс-Україна]]|website=interfax.com.ua|date=2021-10-18|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=18 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211218140553/https://interfax.com.ua/news/general/774152.html}}</ref><ref>{{cite web|url=https://nv.ua/ukr/ukraine/politics/arahamiya-zayaviv-shcho-motovilovec-zaminit-korniyenko-v-slugu-narodu-novini-ukrajini-50189997.html|title=Арахамія розповів, хто замінить Корнієнка в керівництві Слуги народу|work=[[НВ]]|date=2021-10-18|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=25 лютого 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220225052720/https://nv.ua/ukr/ukraine/politics/arahamiya-zayaviv-shcho-motovilovec-zaminit-korniyenko-v-slugu-narodu-novini-ukrajini-50189997.html}}</ref><ref>{{cite web|url=https://censor.net/ua/news/3294474/arahamiya_zamist_korniyenka_moyim_pershym_zastupnykom_maye_staty_motovylovets|title=Арахамія: Замість Корнієнка моїм першим заступником має стати Мотовиловець|work=[[Цензор.НЕТ]]|date=2021-10-18|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=22 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211222030219/https://censor.net/ua/news/3294474/arahamiya_zamist_korniyenka_moyim_pershym_zastupnykom_maye_staty_motovylovets}}</ref>.

В інтерв'ю<ref>{{Cite web|title=Скільки бізнес дав на боротьбу з пандемією, чому всі мовчать про внесок Коломойського, як експерт з азартних ігор Борис Баум став благодійником. Інтервʼю депутата Андрія Мотовиловця|url=https://babel.ua/texts/54657-skilki-biznes-dav-na-borotbu-z-pandemiyeyu-chomu-vsi-movchat-pro-vnesok-kolomoyskogo-yak-ekspert-z-azartnih-igor-boris-baum-stav-blagodiynikom-interv-yu-deputata-andriya-motovilovcya|website=babel.ua|accessdate=2020-11-19|language=uk|archive-date=17 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201117233832/https://babel.ua/texts/54657-skilki-biznes-dav-na-borotbu-z-pandemiyeyu-chomu-vsi-movchat-pro-vnesok-kolomoyskogo-yak-ekspert-z-azartnih-igor-boris-baum-stav-blagodiynikom-interv-yu-deputata-andriya-motovilovcya}}</ref> пояснюював появу президента [[Зеленський Володимир Олександрович|Зеленського]] 23 квітня 2020 року на [[Антонов (аеропорт)|летовищі Гостомель]] на зустрічі літака з комерційним вантажем для мережі [[Епіцентр К|Епіцентр]], заявив, що це другий літак [[Ан-225 «Мрія»|Мрія]]. Журналісти звернулась до [[Державне підприємство «Антонов»|ДП «Антонов»]] за роз'ясненням, виробник спростував інформацію, бо другий літак не було добудовано<ref>{{Cite web|title=Депутат СН Мотовиловець сказав, що влада підняла в небо другу «Мрію». У «Антонові» кажуть, що такого літака немає|url=https://babel.ua/news/54790-deputat-sn-motovilovec-skazal-chto-vlast-podnyala-v-nebo-vtoruyu-mriyu-v-antonove-govoryat-takogo-samoleta-net|website=babel.ua|accessdate=2020-11-19|language=uk|archive-date=17 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201117221253/https://babel.ua/news/54790-deputat-sn-motovilovec-skazal-chto-vlast-podnyala-v-nebo-vtoruyu-mriyu-v-antonove-govoryat-takogo-samoleta-net}}</ref>.

У липні 2020-го з'явилися так звані «плівки Халімона», на записах яких нардеп Халімон нібито вимагає хабар у розмірі 40 млн грн за сприяння у веденні аграрного бізнесу на Чернігівщині. У записах також фігурує Мотовиловець<ref>{{Cite web|title=«Плівки Халімона»: «Схеми» розповіли, як Венедіктова блокувала розслідування щодо ще одного «слуги народу»|url=https://www.radiosvoboda.org/a/news-schemes-plivky-khalimona/30867089.html|website=Радіо Свобода|accessdate=2021-10-07|language=uk|archive-date=7 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211007142818/https://www.radiosvoboda.org/a/news-schemes-plivky-khalimona/30867089.html}}</ref>.

=== ProZorro. Продажі ===

До 2019 року, коли Мотовилівця було обрано депутатом [[Верховна Рада України|Верховної Ради]], «Прозорро.Продажі» заробила для держави понад 17,5 мільярда гривень. З таким результатом впровадження системи стало найефективнішою економічною реформою України<ref>{{cite web|url=https://my.ua/persons/andrii-motovilovets|title=Андрій Мотовиловець|website=my.ua|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=18 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211218141139/https://my.ua/persons/andrii-motovilovets}}</ref>.

=== Коронавірус ===

З 17 березня 2021 року — один із організаторів роботи Антикризового штабу [[Офіс Президента України|Офісу Президента України]] з боротьби з коронавірусом<ref>{{cite web|url=https://biz.liga.net/ekonomika/transport/interview/reys-protiv-koronavirusa-kak-ukraina-vezla-testy-iz-kitaya-i-chto-v-itoge-privezla-triller|title=Рейс против коронавируса. Как Украина везла тесты из Китая и что в итоге привезла. Триллер|work=LIGA.net|author=Денис Кацило|date=2020-03-24|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=18 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211218142157/https://biz.liga.net/ekonomika/transport/interview/reys-protiv-koronavirusa-kak-ukraina-vezla-testy-iz-kitaya-i-chto-v-itoge-privezla-triller}}</ref>. Налагоджував комунікацію між українськими бізнесменами, котрі виділяли кошти на закупівлю медичного обладнання, іноземними постачальниками та державними органами України.

Супроводжував перший авіарейс в Україну з масками, апаратами ШВЛ та медичними тестами з [[Китай|Китаю]], організований [[Офіс Президента України|Офісом президента]]. Вантаж, зокрема [[ПЛР|ПЛР-тести]], згодом було передано до лікарень та лабораторій усіх регіонів України<ref>{{cite web|url=https://www.president.gov.ua/news/v-ukrayinu-z-kitayu-pribuv-litak-z-partiyeyu-testiv-dlya-viy-60257|title=В Україну з Китаю прибув літак з партією тестів для виявлення коронавірусу|work=[[Офіс Президента України]]|date=2020-03-23|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=22 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211222031606/https://www.president.gov.ua/news/v-ukrayinu-z-kitayu-pribuv-litak-z-partiyeyu-testiv-dlya-viy-60257}}</ref>.

== Парламентська діяльність ==

Депутат [[Верховна Рада України IX скликання|Верховної Ради IX скликання]]. Станом на жовтень 2021 року брав участь у 227 пленарних засіданнях із 232<ref>{{cite web|url=http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/radan_gs09/ns_dep?vid=6&kod=290|title=Мотовиловець Андрій Вікторович|work=[[Верховна Рада України]]|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=19 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211219062841/http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/radan_gs09/ns_dep?vid=6&kod=290}}</ref>. Мотовиловець подав на розгляд 147 законопроєктів<ref>{{cite web|url=https://itd.rada.gov.ua/billInfo/LawmakingActivity/deputies/21244/10|title=Мотовиловець Андрій Вікторович, IX скликання. Законопроєкти, подані суб'єктом права законодавчої ініціативи|work=[[Верховна Рада України]]|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=19 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211219062850/https://itd.rada.gov.ua/billInfo/LawmakingActivity/deputies/21244/10}}</ref>.

Як член [[Комітет Верховної Ради України з питань фінансів, податкової та митної політики|комітету ВРУ з питань фінансів, податкової та митної політики]] брав участь у розробці закону «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор»<ref>{{cite web|url=https://www.epravda.com.ua/publications/2020/08/17/664072/|title=Закон про азартні ігри набув чинності: що далі|work=[[Українська правда]]|date=2020-08-17|author=Аліна Плющ|accessdate=22 грудня 2021|archive-date=22 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211222032924/https://www.epravda.com.ua/publications/2020/08/17/664072/}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{facebook|motovilovets.andrey|Андрій Мотовиловець}}
* [https://www.slovoidilo.ua/persony/motovylovets-andrii-viktorovych Мотовиловець Андрій Вікторович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190821150539/https://www.slovoidilo.ua/persony/motovylovets-andrii-viktorovych |date=21 серпня 2019 }} ''[[Слово і Діло]]''

{{Депутати ВРУ-9}}
{{Нормативний контроль}}
{{портали|Біографії|Україна|Київ|Політологія}}

[[Категорія:Уродженці Києва]]
[[Категорія:Випускники Київського національного економічного університету]]
[[Категорія:Народні депутати України 9-го скликання]]
[[Категорія:Радники міністрів України]]
[[Категорія:ЗеКоманда]]

title: Андрій Вікторович Мотовиловець

Народився: 29 квітня 1982 (42 роки) · Київ

Громадянство: Україна

Національність: поляк

Членство: Верховна Рада України IX скликання

Посада: народний депутат України

Партія: Слуга народу

title: Народний депутат України

Слуга народу: 29 серпня 2019 · —


text:
# ГЕС Вільдегг-Бругг
ГЕС Вільдегг-Бругг (нім. Wildegg-Brugg) — гідроелектростанція у центральній частині Швейцарії. Входить до каскаду на Ааре, знаходячись між ГЕС Рупперсвіль (вище по течії) та ГЕС Бецнау.
Гребля на Ааре допомагає відводити воду у канал довжиною 4,5 км, прокладений по лівобережжю річки. Посередині на ньому споруджено машинний зал руслової ГЕС, обладнаний двома турбінами типу Каплан загальною потужністю 50 МВт, які працюють при напорі до 14,1 метра.
Введена в експлуатацію на початку 1950-х, станція пройшла модернізацію в 1993—1999 роках, що дозволяє виробляти 286 млн кВт·год електроенергії на рік.
У природному руслі споруджена ще одна гребля, призначена для додаткового регулювання перепуску води з метою захисту наявних в цьому місці гарячих джерел Бад Шинцнах, які традиційно відігравали важливу рекреаційну роль.

title: ГЕС Вільдегг-Бругг

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     = Aarekraftwerk Wildegg-Brugg Maschinenhaus von SO.jpg
|Назва                          = ГЕС Вільдегг-Бругг
|Пікселі                        = 300px
|Підпис                         = Бічна стіна машинного залу та нижній б'єф ГЕС
|Країна                         = {{SUI}}
|lat_dir =N |lat_deg =47 |lat_min = 28 |lat_sec = 7.8
  |lon_dir =E |lon_deg = 8 |lon_min = 10 |lon_sec = 12.1
  |region     =
  |CoordScale =
|Статус = діюча
|Річка = [[Ааре]]
|Каскад = каскад на Ааре
|Початок будівництва = [[1949]]
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[1952]]–[[1953]]
|Встановлена потужність = 50
|Середнє річне виробництво = 286
|Тип ГЕС = руслова на дериваційному каналі
|Розрахований напір = 14,1
|Тип турбін = Каплан
|Кількість та марка турбін = 2
|Витрата через турбіни = 420
|Кількість та марка гідрогенераторів = 2
|Потужність гідроагрегатів =
|Тип греблі =
|Висота греблі =
|Довжина греблі =
|Шлюз =
|ЛЕП =
|Власник = Axpo
}}

'''ГЕС Вільдегг-Бругг''' ({{lang-de|Wildegg-Brugg}}) — [[гідроелектростанція]] у центральній частині [[Швейцарія|Швейцарії]]. Входить до каскаду на [[Ааре]], знаходячись між [[ГЕС Рупперсвіль]] (вище по течії) та [[ГЕС Бецнау]].

Гребля на Ааре допомагає відводити воду у канал довжиною 4,5 км, прокладений по лівобережжю річки. Посередині на ньому споруджено машинний зал руслової ГЕС, обладнаний двома турбінами типу Каплан загальною потужністю 50 МВт, які працюють при напорі до 14,1 метра.

Введена в експлуатацію на початку 1950-х, станція пройшла модернізацію в 1993—1999 роках, що дозволяє виробляти 286 млн кВт·год електроенергії на рік.

У природному руслі споруджена ще одна гребля, призначена для додаткового регулювання перепуску води з метою захисту наявних в цьому місці гарячих джерел [[Бад Шинцнах]], які традиційно відігравали важливу рекреаційну роль<ref>{{Cite web|url=http://www.poweron.ch/fr/carte/niederdruckwasserkraftwerk-wildegg-brugg.html|title=Poweron :: Niederdruckwasserkraftwerk Wildegg-Brugg|website=www.poweron.ch|language=fr|accessdate=2017-07-24|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170818221316/http://www.poweron.ch/fr/carte/niederdruckwasserkraftwerk-wildegg-brugg.html|archivedate=2017-08-18|deadurl=yes}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://gryphon.environdec.com/data/files/6/11796/epd205_Axpo_Wildegg-Brugg_Hydro_plant_160620.pdf|title=Wildegg-Brugg run-of-river Power Plant {{!}} Update 2016|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170818220307/http://gryphon.environdec.com/data/files/6/11796/epd205_Axpo_Wildegg-Brugg_Hydro_plant_160620.pdf|archivedate=18 серпня 2017|deadurl=yes}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Гідроелектростанції Швейцарії}}
[[Категорія:Засновані у Швейцарії 1952]]

title: ГЕС Вільдегг-Бругг

Країна: Швейцарія

Стан: діюча

Річка: Ааре

Каскад: каскад на Ааре

title: Основні характеристики

Установлена потужність: 50 МВт

Середнє річне виробництво: 286 млн кВт·год

Тип ГЕС: руслова на дериваційному каналі

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: Каплан

Власник: Axpo

Характеристики обладнання: ГЕС Вільдегг-Бругг


text:
# Лев V Вірменин
Лев V Вірменин (грец. Λέων, вірм. Լեւոն  Ե; близько 775 — 25 грудня 820)  — імператор Візантії з 11 липня 813 по 25 грудня 820 року.

## Біографічні відомості
Походив з роду Арцруні. Син Барди, патрикія. Лев V був генералом при імператорах Никифорі I та Михаїлі I Рангаве. У 812 році відзначився у боях з арабами. У 813 році в битві під Андріанополем залишив Михаїла I без допомоги, та організував повстання проти нього разом з іншими генералами — Михайлом Пселосом та Фомою. Війська висунули його на імператорський трон. Лев зробив своє правління легітимним через перемоги над болгарами, які пробували взяти в облогу Константинополь у 814—817 роках. З ханом болгар Омуртагом Лев V підписав тридцятирічний мирний договір у 816 році і тим досяг миру на своїх кордонах.
З правлінням Лева повернулася назад у Візантію й практика іконоборства. Він витіснив усіх прихильників ікон з імператорського двору, які отримали вплив при попередньому імператорі Михаїлі I. У 815 році змістив патріарха Никифора, багато ченців вигнав у заслання. При цьому наросла опозиція до його політики.
Проти нього підготовлено змову під керівництвом його колишнього союзника Михайла Пселоса. Однак безуспішно і Пселоса відправили у тюрму. Однак не всі змовники були виявлені й вони, дочекавшись слушного моменту, на Різдво 820 року вбили Лева у його каплиці. На його місце імператора став Михайло Пселос. Для знешкодження можливих спадкоємців на трон, синів Лева було кастровано, однак їм збережено життя. Їх разом з матірю Феодосією було заслано до монастирія Панагії на о.Проти.

title: Лев V Вірменин

wikitext:
{{Правитель
|посада                 = [[Візантійські імператори|Імператор]]
|країна                 = [[Візантійська імперія|Східної Римської імперії]]
|ім'я                   = Лев V Вірменин
|оригінал імені         = {{lang-el|Λέων}}
|порядок =
|порядок-жін =
|зображення = Leo5.jpg
|підпис = [[Фоліс]] часів Лева V Вірменина.
|початок повноважень = 11 липня [[Список керівників держав 813 року|813]]
|закінчення повноважень = 25 грудня [[Список керівників держав 820 року|820]]
|попередник = [[Михаїл I Рангаве]]
|наступник = [[Михаїл II Травл]]
|коронація =
|інші титули =
|віце-президент =
|партія =
|дата народження =бл. 775
|місце народження =
|дата смерті = 25.12.820
|місце смерті =
|дружина = Феодосія
|діти = [[Костянтин (співімператор)|Сумбатій]], Василій, Григорій, Феодосій
|династія =
|батько =Бардаз
|мати =
}}
'''Лев V Вірменин''' ({{lang-el|Λέων}}, {{lang-hy|Լեւոն  Ե}}; близько 775 — [[25 грудня]] [[820]])  — [[Список Візантійських імператорів|імператор Візантії]] з 11 липня 813 по 25 грудня 820 року.

== Біографічні відомості ==
Походив з роду Арцруні. Син [[Барда (патрикій)|Барди]], патрикія. Лев V був генералом при імператорах [[Никифор I|Никифорі I]] та [[Михаїл I Рангаве|Михаїлі I Рангаве]]. У 812 році відзначився у боях з арабами. У 813 році в битві під Андріанополем залишив Михаїла I без допомоги, та організував повстання проти нього разом з іншими генералами — Михайлом Пселосом та Фомою. Війська висунули його на імператорський трон. Лев зробив своє правління легітимним через перемоги над [[болгари|болгарами]], які пробували взяти в облогу [[Константинополь]] у 814—817 роках. З [[Хан (титул)|ханом]] болгар [[Омуртаг]]ом Лев V підписав тридцятирічний мирний договір у 816 році і тим досяг миру на своїх кордонах.

З правлінням Лева повернулася назад у Візантію й практика [[Іконоборство|іконоборства]]. Він витіснив усіх прихильників ікон з імператорського двору, які отримали вплив при попередньому імператорі Михаїлі I. У 815 році змістив патріарха Никифора, багато ченців вигнав у заслання. При цьому наросла опозиція до його політики.

Проти нього підготовлено змову під керівництвом його колишнього союзника Михайла Пселоса. Однак безуспішно і Пселоса відправили у тюрму. Однак не всі змовники були виявлені й вони, дочекавшись слушного моменту, на Різдво 820 року вбили Лева у його каплиці. На його місце імператора став [[Михаїл II Травл|Михайло Пселос]]. Для знешкодження можливих спадкоємців на трон, синів Лева було кастровано, однак їм збережено життя. Їх разом з матірю [[Феодосія (візантійська імператриця)|Феодосією]] було заслано до монастирія Панагії на о.[[Киналиада|Проти]].

== Див. також ==
{{Портал|Історія}}
* [[Список Візантійських імператорів]]

== Посилання ==
* [http://www.bbkl.de/l/Leon_V_b.shtml Біографія Лева V у Церковному лексиконі]{{ref-de}}
{{Візантійські імператори}}
{{Візантія}}
{{Нормативний контроль}}
[[Категорія:Іконоборці]]
[[Категорія:Арцруніди]]
[[Категорія:Правителі Європи IX століття]]

title: Імператор

Початок правління: 11 липня 813

Кінець правління: 25 грудня 820

Попередник: Михаїл I Рангаве

Наступник: Михаїл II Травл

Місце народження: Вірменський емірат

Країна: Східної Римської імперії

Дата смерті: 25 грудня 820

Місце смерті: Константинополь

Діти: Сумбатій, Василій, Григорій, Феодосій

Батько: Бардаз


text:
# Шарль-Мішель Епе
Шарль-Мішель Епе́ (фр. Charles-Michel de L'Épée, 25 листопада 1712, Версаль, Франція — 23 грудня 1789, Париж) — французький сурдопедагог, ксьондз. У 1770 році відкрив у Парижі перше в світі училище (інститут) для глухих.

## Біографія
Народився у Версалі в заможній родині. Вчився на католицького священника, однак йому було відмовлено у висвяченні в сан через відмову ним засудити янсенізм. Після того він вивчав право, згодом був висвячений у сан, однак з забороною виконувати богослужіння.
Перебуваючи у нетрях Парижа, Епе одного разу побачив там двох молодих глухих сестер, що спілкувалися між собою з використанням жестової мови. Епе вирішив присвятити себе вихованню людей з обмеженими можливостями. У 1770 році він відкрив у Парижі перше в світі училище (інститут) для глухих (фр. Institut national des jeunes sourds), який існує досьогодні.
Епе ставив собі за мету давати глухим розумове й моральне виховання. Він розробив систему навчання (так званий мімічний метод), засновану на використанні жестикулярно-мімічної мови. У створеному Епе навчальному закладі, готували також вчителів. Мімічна система Епе застосовувалась у багатьох країнах. З кінця ХІХ століття в сурдопедагогіці досконалішою було визнано усну систему навчання глухих.

title: Шарль-Мішель Епе

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Шарль-Мішель Епе
| оригінал імені       = {{lang-fr|Charles-Michel de L'Épée}}
| жінка                =
| місце_проживання     =
| інші_імена           =
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| зображення           = Charles-Michel de L'Épée.jpg
| розмір_зображення    =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = 25.11.1712
| місце_народження     = [[Версаль]]
| дата_смерті          = 23.12.1789
| місце_смерті         = [[Париж]]
| причина_смерті       =
| поховання            =
| громадянство         = [[Франція]]
| підданство           =
| національність       =
| Alma_mater           =
| відомий_(відома)     = відкрив у Парижі перше в світі училище (інститут) для глухих
| рід_діяльності       =
| титул                =
| посада               =
| військове звання     =
| платня               =
| термін               =
| попередник           =
| наступник            =
| партія               =
| головував_(-ла)      =
| конфесія             =
| батько               =
| матір                =
| рід                  =
| родичі               =
| дружина              =
| діти                 =
| автограф             =
| розмір_автографа     =
| підпис               =
| нагороди             =
| сторінка_в_інтернеті =
| примітки             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
| підпис_герба         =
}}
'''Шарль-Мішель Епе́''' ({{lang-fr|Charles-Michel de L'Épée}}, {{ДН|25|11|1712}}, [[Версаль]], [[Франція]] — {{ДС|23|12|1789}}, [[Париж]]) — [[Франція|французький]] сурдопедагог, [[ксьондз]]. У 1770 році відкрив у [[Париж]]і перше в світі училище (інститут) для глухих.

== Біографія ==
Народився у [[Версаль|Версалі]] в заможній родині. Вчився на католицького священника, однак йому було відмовлено у висвяченні в сан через відмову ним засудити [[янсенізм]]. Після того він вивчав право, згодом був висвячений у сан, однак з забороною виконувати богослужіння.

Перебуваючи у нетрях Парижа, Епе одного разу побачив там двох молодих глухих сестер, що спілкувалися між собою з використанням жестової мови. Епе вирішив присвятити себе вихованню людей з обмеженими можливостями. У 1770 році він відкрив у [[Париж]]і перше в світі училище (інститут) для глухих ({{lang-fr|[[:fr:Institut national de jeunes sourds de Paris|Institut national des jeunes sourds]]}}), який існує досьогодні.

Епе ставив собі за мету давати глухим розумове й моральне виховання. Він розробив систему навчання (так званий мімічний метод), засновану на використанні жестикулярно-мімічної мови. У створеному Епе навчальному закладі, готували також вчителів. Мімічна система Епе застосовувалась у багатьох країнах. З кінця ХІХ століття в сурдопедагогіці досконалішою було визнано усну систему навчання глухих.

{{Вікіпосилання
|Тема = Шарль-Мішель Епе
|Вікісховище=Category:Charles-Michel de L'Épée
|Вікіджерела= :fr:Charles-Michel de L’Épée
}}

== Посилання ==
* Міхно, Олександр Петрович. (2022). Шарль-Мішель де Л’Епе (1712–1789): життя як покликання (до 310-річчя від дня народження французького священника і сурдопедагога). ''Науково-педагогічні студії,'' (6), 36-45. https://lib.iitta.gov.ua/733509/
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53397/10968.html Епе]}}
* [http://www.gutenberg.org/ebooks/36972 ''L'Abbé de l'Épée'' by Ferdinand Berthier ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150330035945/http://www.gutenberg.org/ebooks/36972 |date=30 березня 2015 }} {{ref-en}}
* [http://www.newadvent.org/cathen/05484b.htm Charles-Michel de l'Epée] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141007011720/http://newadvent.org/cathen/05484b.htm |date=7 жовтня 2014 }}. // Catholic Encyclopedia. {{ref-en}}
== Примітки ==
{{reflist}}

{{нк}}

{{Bio-stub}}

{{DEFAULTSORT:Епе, Шарль-Мішель}}
[[Категорія:Французькі педагоги]]
[[Категорія:Уродженці Версаля]]

title: фр. Charles-Michel de L'Épée

Ім'я при народженні: фр. Charles-Michel Lespée's

Псевдо: M. Abbé de L'Épée

Народився: 25 листопада 1712 · Версаль

Помер: 23 грудня 1789 (77 років) · Париж

Поховання: Церква Святого Роха

Громадянство: Франція

Діяльність: пресвітер, вихователь, педагог

Галузь: педагог

Alma mater: Коллеж Чотирьох Націй

Знання мов: французька

Конфесія: католицтво

d: Інформація у Вікіданих?

s: Теми у Вікіджерелах?

CMNS: Шарль-Мішель Епе у Вікісховищі?


text:
# Вільяко
Вільяко (ісп. Villaco) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Кастилія-і-Леон, у провінції Вальядолід. Населення — 106 осіб (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 150 км на північ від Мадрида, 39 км на схід від Вальядоліда.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

title: Вільяко

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Вільяко
 | місцева_назва       = ''Villaco''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Кастилія-і-Леон]]
 | провінція           = [[Вальядолід (провінція)|Вальядолід]]
 | комарка             =
 | широта              = 41.733
 | довгота             = -4.267
 | висота              =
 | населення           = 106
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 15,75
 | густота             = 6,73
 | поштові_індекси     =
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 47200
 | мер                 = Сельсо Руїс Дуке
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 =
}}
'''Вільяко''' ({{lang-es|Villaco}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Кастилія-і-Леон]], у провінції [[Вальядолід (провінція)|Вальядолід]]. Населення — {{formatnum:106}} осіб (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 150 км на північ від [[Мадрид]]а, 39 км на схід від [[Вальядолід]]а.

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Villaco}}

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Вальядолід}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Вальядолід]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Кастилія-і-Леон

Провінція: Вальядолід

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Сельсо Руїс Дуке (з 2007)


text:
# Меджураче
Меджураче (хорв. Međurače) — населений пункт у Хорватії, у Сисацько-Мославинській жупанії у складі міста Петриня.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 36 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 10,77 °C, середня максимальна – 24,94 °C, а середня мінімальна – -5,77 °C. Середня річна кількість опадів – 968 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 6,79             | 8,50             | 12,94            | 17,21            | 21,84            | 24,94            | 23,76            | 23,12            | 19,50            | 14,60            | 9,13             | 5,07             |                  |
| Середня температура, °C                       | 0,51             | 2,21             | 6,67             | 10,92            | 15,54            | 18,66            | 20,36            | 19,72            | 16,10            | 11,21            | 5,72             | 1,67             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −5,77            | −4,07            | 0,38             | 4,64             | 9,27             | 12,39            | 16,95            | 16,32            | 12,71            | 7,79             | 2,32             | −1,75            |                  |
| Норма опадів, мм                              | 59               | 57               | 67               | 78               | 83               | 95               | 86               | 90               | 89               | 92               | 97               | 75               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.76             | 1.90             | 2.30             | 2.20             | 2.01             | 1.87             | 1.80             | 1.70             | 1.67             | 1.73             | 1.80             | 1.80             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4250             | 7022             | 10634            | 15117            | 19370            | 21342            | 22476            | 19559            | 14426            | 8971             | 4742             | 3448             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Меджураче

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Меджураче
| other_name = Međurače
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 45 | latm = 26 | lats = 40.54704 | latNS = N
| longd = 16 | longm = 11 | longs = 20.00724 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|45.4445964|16.1888909|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Сисацько-Мославинська жупанія|Сисацько-Мославинська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 36
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Меджураче''' ({{lang-hr|Međurače}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], у [[Сисацько-Мославинська жупанія|Сисацько-Мославинській жупанії]] у складі міста [[Петриня]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 36 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup03.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=01 червня 2018
|archive-date=4 червня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170604083417/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup03.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_03.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=01 червня 2018
|archive-date=24 вересня 2020
|archive-url=https://web.archive.org/web/20200924015606/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_03.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=200
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=168
|Рік2=1869|Значення2 =141
|Рік3=1880|Значення3 =122
|Рік4=1890|Значення4 =153
|Рік5=1900|Значення5 =161
|Рік6=1910|Значення6 =168
|Рік7=1921|Значення7 =143
|Рік8=1931|Значення8 =145
|Рік9=1948|Значення9 =117
|Рік10=1953|Значення10 =115
|Рік11=1961|Значення11 =120
|Рік12=1971|Значення12 = 102
|Рік13=1981|Значення13 = 80
|Рік14=1991|Значення14 = 73
|Рік15=2001|Значення15 = 54
|Рік16=2011|Значення16 = 36
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 10,77 °C, середня максимальна – 24,94 °C, а середня мінімальна – -5,77 °C. Середня річна кількість опадів – 968 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=20 квітня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=0.51           | Січ_сер_опади=59
| Лют_сер=2.21           | Лют_сер_опади=57
| Бер_сер=6.67           | Бер_сер_опади=67
| Кві_сер=10.92           | Кві_сер_опади=78
| Тра_сер=15.54           | Тра_сер_опади=83
| Чер_сер=18.66           | Чер_сер_опади=95
| Лип_сер=20.36           | Лип_сер_опади=86
| Сер_сер=19.72           | Сер_сер_опади=90
| Вер_сер=16.10           | Вер_сер_опади=89
| Жов_сер=11.21           | Жов_сер_опади=92
| Лис_сер=5.72           | Лис_сер_опади=97
| Гру_сер=1.67           | Гру_сер_опади=75

| Січ_сер_мін= -5.77       | Січ_сер_макс= 6.79
| Лют_сер_мін= -4.07       | Лют_сер_макс= 8.50
| Бер_сер_мін= 0.38       | Бер_сер_макс= 12.94
| Кві_сер_мін= 4.64       | Кві_сер_макс= 17.21
| Тра_сер_мін= 9.27       | Тра_сер_макс= 21.84
| Чер_сер_мін= 12.39       | Чер_сер_макс= 24.94
| Лип_сер_мін= 16.95       | Лип_сер_макс= 23.76
| Сер_сер_мін= 16.32       | Сер_сер_макс= 23.12
| Вер_сер_мін= 12.71       | Вер_сер_макс= 19.50
| Жов_сер_мін= 7.79       | Жов_сер_макс= 14.60
| Лис_сер_мін= 2.32       | Лис_сер_макс= 9.13
| Гру_сер_мін= -1.75       | Гру_сер_макс= 5.07

|Січ_вітер = 1.76	|Січ_рад = 4250
|Лют_вітер = 1.90	|Лют_рад = 7022
|Бер_вітер = 2.30	|Бер_рад = 10634
|Кві_вітер = 2.20	|Кві_рад = 15117
|Тра_вітер = 2.01	|Тра_рад = 19370
|Чер_вітер = 1.87	|Чер_рад = 21342
|Лип_вітер = 1.80	|Лип_рад = 22476
|Сер_вітер = 1.70	|Сер_рад = 19559
|Вер_вітер = 1.67	|Вер_рад = 14426
|Жов_вітер = 1.73	|Жов_рад = 8971
|Лис_вітер = 1.80	|Лис_рад = 4742
|Гру_вітер = 1.80	|Гру_рад = 3448
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Сисацько-Мославинська жупанія}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

{{Croatia-geo-stub}}

title: Координати45°26′41″ пн. ш. 16°11′20″ сх. д. / 45.4445964° пн. ш. 16.1888909° сх. д.: 45°26′40.54704″ пн. ш. 16°11′20.00724″ сх. д. / 45.4445964000° пн. ш. 16.1888909000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Сисацько-Мославинська

Населення (2011)


text:
# IEEE 802.22
У липні 2011 р. Міжнародний інститут інженерів з електротехніки та електроніки (Institute of Electrical and Electronics Engineers) оголосив про завершення робіт над стандартом бездротового зв'язку IEEE 802 .22, відомим під ім'ям «white space» («пробіл»).
IEEE 802 .22 WRAN (Wi-Fi) — стандарт бездротових регіональних мереж, що описує дворівневу архітектуру (рівень PHY і рівень MAC) з багатоточковим (point-to-multipoint) з'єднанням. Мережа призначена як для роботи з професійними фіксованими базовими станціями, так і з портативними (або фіксованими) користувацькими терміналами (модеми). Обмін даними по стандарту проводиться на «вільних» частотах VHF / UHF телевізійного мовлення, що складає смугу від 54 до 862 МГц. За твердженням розробників, мережа в основному призначена для використання в малонаселених пунктах, а також сільській місцевості, де найімовірніше буде достатня кількість вільних каналів в робочій смузі частот стандарту.

## Особливості стандарту
- Призначення: широкосмуговий бездротовий доступ до Інтернету для сільської місцевості.
- Ядро: технологія когнітивної радіопередачі, призначена для безліцензійного використання частот телевізійного діапазону.
- Цільова аудиторія: промисловість, уряд і керуючі органи, академічні організації, провайдери.
- Проекти: IEEE 802 .22.1, IEEE 802 .22.2.
- Портативність: можна використовувати в русі до 114 км / год.
- Топологія мережі: багатоточкова (Point-to-Multipoint).
- Радіус зони покриття: 10-100 км (для фіксованого базової станції і модему).
- Потужність випромінювання: 4 Вт (під потужністю випромінювання розуміється ефективна ізотропно випромінювана потужність, EIRP).
- Антени: на базовій станції використовується не направлена (або секторна) приймально-передавальна антена, а на стороні абонента спрямована антена з 14 дБ придушенням заднього пелюстка; крім цього, є не направлена антена для сканування частотного діапазону (когнітивна радіозв'язок).
- Гео-позиціонування: GPS або наземне (необхідно для функціонування системи).

| Частотний діапазон | Границі діапазону | Хвильовий діапазон | Границі діапазону |
| ------------------ | ----------------- | ------------------ | ----------------- |
| Середні            | 0.3-3 МГц         | Гектометрові       | 1-0.1 км          |
| Високі             | 3-30 МГц          | Декаметрові        | 100-10 м          |
| Дуже високі        | 30-300 МГц        | Метрові            | 10-1 м            |
| Ультрависокі       | 0.3-3 ГГц         | Дециметрові        | 1-0.1 м           |
| Надвисокі          | 3-30 ГГц          | Сантиметрові       | 10-1 см           |
| Вкрай високі       | 30-300 ГГц        | Міліметрові        | 10-1 мм           |
| Гіпервисокі        | 0.3-3 ТГц         | Дециміліметрові    | 1-0.1 мм          |

## «Розумне» радіо
Стандарт IEEE 802 .22 WRAN використовує технологію когнітивної радіопередачі, яка забезпечує підстроювання параметрів приймально-передавальних пристроїв мережі так, щоб передача даних не вилазила на «ліцензійні» частоти. Як це відбувається? Система постійно аналізує спектр радіосигналу, що оточують фонові сигнали, а також поведінку користувачів мережі. Базова станція, зібравши всю інформацію про частотному діапазоні і використовуючи інформацію про своє місце розташування (по GPS), визначає які частоти можуть бути використані для встановлення зв'язку з користувачами мережі. При вже встановленому зв'язку, система періодично сканує частотний діапазон на випадок появи нових сигналів, і при виявлення таких, відразу ж перебудовується на інші частоти. Слід зазначити, що сканування частотного діапазону відбувається на стороні абонента, що дозволяє мати актуальну інформацію про обстановку в зоні покриття. Розробники відзначають, що IEEE 802 .22 WRAN є однією з перших специфікацій, що використовують в повній мірі когнітивні технології в радіозв'язку. Таким чином, стандарт дозволяє ефективно використовувати наявний спектр частот, без необхідності отримання ліцензій.
Розробники розрізняють кілька основних «ліцензійних» систем, що використовують робочий діапазон стандарту:

- Аналогове телебачення

У Північній Америці мовлення засноване на NTSC, а в Європі на PAL. Рівень при якому канал буде звільнений відповідає −94 дБм (дБ від 1 мВт), який вимірюється на піку синхроімпульсів.
- Цифрове телебачення

У Північній Америці використовується стандарт DTV (ATSC), в Європі DVB-T. Рівень сигналу для DTV (ATSC) складає −116 дБм.
- Бездротові мікрофони

У даній області стандартів не існує, і вони можуть мати різні формати. В основному для передачі використовується FM із смугою частот в 200 кГц. Рівень сигналу −107 дБм.

## PHY рівень
При проектуванні стандарту, розробники були націлені на те, щоб рівень продуктивності системи був нітрохи не гірше ніж у DSL. Для цього необхідно було забезпечити швидкість вхідного (downlink) з'єднання (в межах дії базової станції) близько 1.5 Мбіт / с, а швидкість вихідного (uplink) 384 кбіт / с для 12 одночасно працюючих в мережі користувачів. Забезпечення такої швидкості для користувачів вимагає, щоб пропускна здатність каналу для вхідного з'єднання становила 1.5 * 12 = 18 Мбіт / с. Тому, при ширині смуги телевізійного каналу в 6 МГц (для США, великої частини Центральної і Південної Америки та Японії, в іншому світі смуга в основному 8 МГц), необхідна спектральна ефективність склала C = 18/6 = 3 біт / (c * Гц). На базі цих принципів був сформований стандарт, параметри якого зручно звести в невелику таблицю:

| Смуга каналу (МГц)                | 6, (7, 8)                                   |
| Мультиплексування                 | OFDM, OFDMA (uplink)                        |
| Модуляція                         | QPSK, 16-QAM, 64-QAM                        |
| Кодування                         | Block Turbo Code                            |
| Пропускна спроможність (downlink) | 18 Мбіт / с                                 |
| Спектральна ефективність          | 0.624-3.12 біт / (c * Гц)                   |
| Користувацька продуктивність      | Downlink: 1.5 Мбіт / с Uplink: 384 Кбіт / с |

Схема OFDM була прийнята для того, щоб забезпечити стійку роботу системи в умовах багатопроменевого розповсюдження і селективного завмирання сигналу, а також для забезпечення високої пропускної здатності та ефективного використання смуги пропускання. В залежності від різних умов стандарт дозволяє використовувати різні схеми модуляції: QPSK, 16-QAM або 64-QAM. Причому в рамках стандарту не виключається адаптивна динамічна конфігурація модуляції для конкретного користувача. Для забезпечення необхідної заявленої продуктивності, стандартом була введена система «Channel Bonding» (канальне з'єднання). Дана система дозволяє використовувати для передачі більш одного телевізійного каналу за раз, щоб забезпечить потрібну пропускну здатність. Це є можливим, з причини того, що частенько в різних країнах залишають 2, а то і більше вільних каналів, щоб позбутися перехресних перешкод. На практиці, ж передбачається обмежитися 3 вільними каналами.

## MAC рівень
Вимоги розробників по гнучкості архітектури стандарту породили ряд нових проблем, що наклало певні вимоги на структуру та принципи функціонування проекту, в тому числі і на MAC рівні. У першу чергу виникли проблеми з ініціалізацією і входом в мережу. Суть проблематики пов'язана з тим, що в мережі відсутній фіксований канал, а також немає можливості послати пілот-сигнал для пошуку мережі (каналу). Тому, спочатку доводиться сканувати весь частотний діапазон для відстеження доступних вільних каналів, а потім вже в знайденому відфільтрованому частотному діапазоні проводити сканування пілот-сигналом базових станцій, і вже потім підключатися до мережі.
Специфіка стандарту вимагає і певну організацію обміну інформацією. Для забезпечення передачі даних між користувачем і базовою станцією використовується дуплексний зв'язок з тимчасовим поділом каналів (TDD). Це найбільш оптимальна схема, оскільки необхідний всього 1 канал для обміну, що простіше для контролювання на відміну від того ж FDD (частотне розділення), а також дозволяє динамічно змінювати пропускну здатність вхідного і вихідного потоків. Для такого роду передачі використовується особлива фреймова структура даних. В рамках стандарту вводять фрейми (Frames) і супер-фрейми (Superframes).
- Тривалість супер-фрейму: 160 мс.
- Тривалість кадру: 10 мс.
- Кожен супер-фрейм складається з фреймів.
- Супер-фрейми забезпечують повну синхронізацію всієї роботи мережі, зокрема вони забезпечують ініціалізацію доступу до мережі і вхід в мережу. На початку кожного супер-фрейму є преамбула і керуючий заголовок супер-фрейму (Superframe Control Header), або коротко SCH. Заголовок і преамбула містять в собі всю необхідну інформацію для всіх нових абонентів, які хочуть підключитися до базової станції.
- Кожен фрейм поділяється на два підфрейми: вхідний (downlink sub-frame (DL)) і вихідний (uplink sub-frame (UL)). Кордон між двома підфреймами може змінюватись в залежності від необхідної пропускної здатності.
- Кожен фрейм містить CBP (Co-existence Beacon Protocol) пакет, який містить в собі технічну інформацію про мережу, наприклад, гео-позиція, вільні канали, команди від базової станції клієнтам.

В кінцевому рахунку, стандарт був спроектований таким чином, щоб уникати конфліктів з існуючими каналами телемовлення, а також іншими системами радіопередач в даному частотному діапазоні. В результаті, система вийшла адаптивної, завдяки використанню когнітивних технологій, що також дозволяє позбавлятися від різних перешкод і змін до поширення радіохвиль, які періодично виникають на практиці.
Стандарт підтримує різні системи QoS:
| QoS        | Додаток              |
| ---------- | -------------------- |
| UGS        | VoIP, T1 / E1        |
| rtPS       | MPEG video streaming |
| nrtPS      | FTP                  |
| BE         | E-mail               |
| Contention | BW запити            |

## Порівняння IEEE 802 .22 з WiMAX
Для наочності технічних параметрів стандарту IEEE 802 .22 нижче приведена порівняльна таблиця з WiMAX (IEEE 802 .16):
|                                | IEEE 802 .22     | WiMAX         |
| ------------------------------ | ---------------- | ------------- |
| PHY                            | OFDMA, 6 МГц     | OFDMA, 5 МГц  |
| Режим FFT                      | 2048             | 512           |
| Частота дискретизації          | 6.9 МГц          | 5.6 МГц       |
| Рознесення піднесучих          | 3.3 КГц          | 10.9 КГц      |
| Швидкість передачі даних (max) | 22.7 Мбит/с      | 15.8 Мбит/с   |
| Розміщення пакетів             | Лінійне          | 2D            |
| Багатоелементна антена         | Не підтримується | Підтримується |

Специфікація стандарту IEEE 802 .22 проста і легка в розумінні. Розробники постаралися зробити найбільш оптимальну технологію обміну даними для відносно великих відстаней і прийнятних швидкостей передачі. Унікальний підхід з використанням когнітивних методів радіопередачі дозволяє ще на етапі проектування стандарту позбутися від ряду проблем, у тому числі на законодавчому рівні. Звичайно, не варто очікувати повністю безліцензійного поширення технології, проте специфіка роботи пристроїв повинна забезпечити простішу процедуру локалізації технології. Швидше за все першим стоїть очікувати появу пристроїв IEEE 802 .22 на американському ринку на увазі вже врегульованого правового питання.

title: IEEE 802.22

wikitext:
{{Стиль|дата=квітень 2012}}
У липні 2011 р. Міжнародний інститут інженерів з електротехніки та електроніки (Institute of Electrical and Electronics Engineers) оголосив про завершення робіт над стандартом бездротового зв'язку IEEE 802 .22, відомим під ім'ям «white space» («пробіл»).
'''IEEE 802 .22 WRAN ([[Wi-Fi]])''' — стандарт бездротових регіональних мереж, що описує дворівневу архітектуру (рівень PHY і рівень MAC) з багатоточковим (point-to-multipoint) з'єднанням. Мережа призначена як для роботи з професійними фіксованими базовими станціями, так і з портативними (або фіксованими) користувацькими терміналами (модеми). Обмін даними по стандарту проводиться на «вільних» частотах VHF / UHF телевізійного мовлення, що складає смугу від 54 до 862 МГц. За твердженням розробників, мережа в основному призначена для використання в малонаселених пунктах, а також сільській місцевості, де найімовірніше буде достатня кількість вільних каналів в робочій смузі частот стандарту.

== Особливості стандарту ==
* '''Призначення:''' широкосмуговий бездротовий доступ до Інтернету для сільської місцевості.
* '''Ядро:''' технологія когнітивної радіопередачі, призначена для безліцензійного використання частот телевізійного діапазону.
* '''Цільова аудиторія:''' промисловість, уряд і керуючі органи, академічні організації, провайдери.
* '''Проекти:''' IEEE 802 .22.1, IEEE 802 .22.2.
* '''Портативність:''' можна використовувати в русі до 114 км / год.
* '''Топологія мережі:''' багатоточкова (Point-to-Multipoint).
* '''Радіус зони покриття:''' 10-100 км (для фіксованого базової станції і модему).
* '''Потужність випромінювання:''' 4 Вт (під потужністю випромінювання розуміється [[ефективна ізотропно випромінювана потужність]], EIRP).
* '''Антени:''' на базовій станції використовується не направлена (або секторна) приймально-передавальна антена, а на стороні абонента спрямована антена з 14 дБ придушенням заднього пелюстка; крім цього, є не направлена антена для сканування частотного діапазону (когнітивна радіозв'язок).
* '''Гео-позиціонування:''' GPS або наземне (необхідно для функціонування системи).
[[Файл:picantenna.png|thumb|Антени]]

{| class="wikitable"
|-
! Частотний діапазон !! Границі діапазону !! Хвильовий діапазон !! Границі діапазону
|-
| Середні || 0.3-3 МГц || Гектометрові || 1-0.1 км
|-
| Високі || 3-30 МГц || Декаметрові || 100-10 м
|-
| Дуже високі || 30-300 МГц || Метрові || 10-1 м
|-
| Ультрависокі || 0.3-3 ГГц || Дециметрові || 1-0.1 м
|-
| Надвисокі || 3-30 ГГц || Сантиметрові || 10-1 см
|-
| Вкрай високі || 30-300 ГГц || Міліметрові || 10-1 мм
|-
| Гіпервисокі || 0.3-3 ТГц || Дециміліметрові || 1-0.1 мм
|}

== «Розумне» радіо ==
Стандарт IEEE 802 .22 WRAN використовує технологію когнітивної радіопередачі, яка забезпечує підстроювання параметрів приймально-передавальних пристроїв мережі так, щоб передача даних не вилазила на «ліцензійні» частоти. Як це відбувається? Система постійно аналізує спектр радіосигналу, що оточують фонові сигнали, а також поведінку користувачів мережі. Базова станція, зібравши всю інформацію про частотному діапазоні і використовуючи інформацію про своє місце розташування (по GPS), визначає які частоти можуть бути використані для встановлення зв'язку з користувачами мережі. При вже встановленому зв'язку, система періодично сканує частотний діапазон на випадок появи нових сигналів, і при виявлення таких, відразу ж перебудовується на інші частоти. Слід зазначити, що сканування частотного діапазону відбувається на стороні абонента, що дозволяє мати актуальну інформацію про обстановку в зоні покриття. Розробники відзначають, що IEEE 802 .22 WRAN є однією з перших специфікацій, що використовують в повній мірі когнітивні технології в радіозв'язку. Таким чином, стандарт дозволяє ефективно використовувати наявний спектр частот, без необхідності отримання ліцензій.

Розробники розрізняють кілька основних «ліцензійних» систем, що використовують робочий діапазон стандарту:

* '''Аналогове телебачення'''
У Північній Америці мовлення засноване на [[NTSC]], а в Європі на [[PAL]]. Рівень при якому канал буде звільнений відповідає −94 [[дБм]] (дБ від 1 мВт), який вимірюється на піку синхроімпульсів.
* '''Цифрове телебачення'''
У Північній Америці використовується стандарт DTV (ATSC), в Європі [[DVB-T]]. Рівень сигналу для DTV (ATSC) складає −116 [[дБм]].
* '''Бездротові мікрофони'''
У даній області стандартів не існує, і вони можуть мати різні формати. В основному для передачі використовується [[FM]] із смугою частот в 200 кГц. Рівень сигналу −107 [[дБм]].

== PHY рівень ==
При проектуванні стандарту, розробники були націлені на те, щоб рівень продуктивності системи був нітрохи не гірше ніж у [[DSL]]. Для цього необхідно було забезпечити швидкість вхідного (downlink) з'єднання (в межах дії базової станції) близько 1.5 Мбіт / с, а швидкість вихідного (uplink) 384 кбіт / с для 12 одночасно працюючих в мережі користувачів. Забезпечення такої швидкості для користувачів вимагає, щоб пропускна здатність каналу для вхідного з'єднання становила 1.5 * 12 = 18 Мбіт / с. Тому, при ширині смуги телевізійного каналу в 6 МГц (для США, великої частини Центральної і Південної Америки та Японії, в іншому світі смуга в основному 8 МГц), необхідна [[спектральна ефективність]] склала C = 18/6 = 3 біт / (c * Гц). На базі цих принципів був сформований стандарт, параметри якого зручно звести в невелику таблицю:

{| class="wikitable"
|-
| Смуга каналу (МГц) || 6, (7, 8)
|-
| Мультиплексування || [[OFDM]], [[OFDMA]] (uplink)
|-
| Модуляція || [[QPSK]], [[16-QAM]], [[64-QAM]]
|-
| Кодування || Block Turbo Code
|-
| Пропускна спроможність (downlink) || 18 Мбіт / с
|-
| Спектральна ефективність || 0.624-3.12 біт / (c * Гц)
|-
| Користувацька продуктивність || Downlink: 1.5 Мбіт / с Uplink: 384 Кбіт / с
|}
Схема OFDM була прийнята для того, щоб забезпечити стійку роботу системи в умовах багатопроменевого розповсюдження і селективного завмирання сигналу, а також для забезпечення високої пропускної здатності та ефективного використання смуги пропускання. В залежності від різних умов стандарт дозволяє використовувати різні схеми модуляції: QPSK, 16-QAM або 64-QAM. Причому в рамках стандарту не виключається адаптивна динамічна конфігурація модуляції для конкретного користувача. Для забезпечення необхідної заявленої продуктивності, стандартом була введена система «Channel Bonding» (канальне з'єднання). Дана система дозволяє використовувати для передачі більш одного телевізійного каналу за раз, щоб забезпечить потрібну пропускну здатність. Це є можливим, з причини того, що частенько в різних країнах залишають 2, а то і більше вільних каналів, щоб позбутися перехресних перешкод. На практиці, ж передбачається обмежитися 3 вільними каналами.

== MAC рівень ==
Вимоги розробників по гнучкості архітектури стандарту породили ряд нових проблем, що наклало певні вимоги на структуру та принципи функціонування проекту, в тому числі і на MAC рівні. У першу чергу виникли проблеми з ініціалізацією і входом в мережу. Суть проблематики пов'язана з тим, що в мережі відсутній фіксований канал, а також немає можливості послати пілот-сигнал для пошуку мережі (каналу). Тому, спочатку доводиться сканувати весь частотний діапазон для відстеження доступних вільних каналів, а потім вже в знайденому відфільтрованому частотному діапазоні проводити сканування пілот-сигналом базових станцій, і вже потім підключатися до мережі.
[[Файл:IEEE 802 22.png|thumb|Схема модуляції]]
Специфіка стандарту вимагає і певну організацію обміну інформацією. Для забезпечення передачі даних між користувачем і базовою станцією використовується дуплексний зв'язок з тимчасовим поділом каналів ([[TDD]]). Це найбільш оптимальна схема, оскільки необхідний всього 1 канал для обміну, що простіше для контролювання на відміну від того ж FDD (частотне розділення), а також дозволяє динамічно змінювати пропускну здатність вхідного і вихідного потоків. Для такого роду передачі використовується особлива фреймова структура даних. В рамках стандарту вводять фрейми (Frames) і супер-фрейми (Superframes).

* Тривалість супер-фрейму: 160 мс.
* Тривалість кадру: 10 мс.
* Кожен супер-фрейм складається з фреймів.
* Супер-фрейми забезпечують повну синхронізацію всієї роботи мережі, зокрема вони забезпечують ініціалізацію доступу до мережі і вхід в мережу. На початку кожного супер-фрейму є преамбула і керуючий заголовок супер-фрейму (Superframe Control Header), або коротко [[SCH]]. Заголовок і преамбула містять в собі всю необхідну інформацію для всіх нових абонентів, які хочуть підключитися до базової станції.
* Кожен фрейм поділяється на два підфрейми: вхідний (downlink sub-frame (DL)) і вихідний (uplink sub-frame (UL)). Кордон між двома підфреймами може змінюватись в залежності від необхідної пропускної здатності.
* Кожен фрейм містить [[CBP]] (Co-existence Beacon Protocol) пакет, який містить в собі технічну інформацію про мережу, наприклад, гео-позиція, вільні канали, команди від базової станції клієнтам.
В кінцевому рахунку, стандарт був спроектований таким чином, щоб уникати конфліктів з існуючими каналами телемовлення, а також іншими системами радіопередач в даному частотному діапазоні. В результаті, система вийшла адаптивної, завдяки використанню когнітивних технологій, що також дозволяє позбавлятися від різних перешкод і змін до поширення радіохвиль, які періодично виникають на практиці.

Стандарт підтримує різні системи QoS:
{| class="wikitable"
|-
! QoS !! Додаток
|-
| UGS || [[VoIP]], T1 / E1
|-
| rtPS || [[MPEG]] video streaming
|-
| nrtPS || [[FTP]]
|-
| BE || [[E-mail]]
|-
| Contention || BW запити
|}

== Порівняння IEEE 802 .22 з WiMAX ==
Для наочності технічних параметрів стандарту IEEE 802 .22 нижче приведена порівняльна таблиця з [[WiMAX]] (IEEE 802 .16):
{| class="wikitable"
|-
! !! IEEE 802 .22 !! [[WiMAX]]
|-
| PHY || [[OFDMA]], 6 МГц || [[OFDMA]], 5 МГц
|-
| Режим [[FFT]] || 2048 || 512
|-
| Частота дискретизації || 6.9 МГц || 5.6 МГц
|-
| Рознесення піднесучих || 3.3 КГц || 10.9 КГц
|-
| Швидкість передачі даних (max) || 22.7 Мбит/с || 15.8 Мбит/с
|-
| Розміщення пакетів || Лінійне || 2D
|-
| Багатоелементна антена || Не підтримується || Підтримується
|}

Специфікація стандарту IEEE 802 .22 проста і легка в розумінні. Розробники постаралися зробити найбільш оптимальну технологію обміну даними для відносно великих відстаней і прийнятних швидкостей передачі. Унікальний підхід з використанням когнітивних методів радіопередачі дозволяє ще на етапі проектування стандарту позбутися від ряду проблем, у тому числі на законодавчому рівні. Звичайно, не варто очікувати повністю безліцензійного поширення технології, проте специфіка роботи пристроїв повинна забезпечити простішу процедуру локалізації технології. Швидше за все першим стоїть очікувати появу пристроїв IEEE 802 .22 на американському ринку на увазі вже врегульованого правового питання.

== Посилання ==
* [http://habrahabr.ru/post/125557/ Особливості стандарту IEEE 802 .22 WRAN] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120521180436/http://habrahabr.ru/post/125557/ |date=21 травня 2012 }}
* [http://www.xakep.ru/post/57821/ 802 .22 White Space: новий стандарт бездротового зв'язку] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120425064742/http://www.xakep.ru/post/57821/ |date=25 квітня 2012 }}

{{Стандарти IEEE}}
{{ВП-портали|Програмування|Інформаційні технології}}
{{Compu-network-stub}}
{{Проблеми|без джерел=жовтень 2017|стиль=жовтень 2017|wikify=жовтень 2017}}

[[Категорія:Телекомунікації]]
[[Категорія:Комп'ютерні мережі]]
[[Категорія:Бездротові мережі]]