text:
# Антологія американської народної музики
«Антологія американської народної музики» (англ. Anthology of American Folk Music) — це збірка з трьох музичних альбомів, випущена 1952 року лейблом Folkways Records, що містить вісімдесят чотири зразки американської народної, блюзової та кантрі-музики, записаних різними виконавцями з 1926 по 1933 рік. Альбом було зібрано з особистої колекції грамофонних платівок режисера експериментальних фільмів Гаррі Сміта.
Після свого випуску «Антологія» продавалася відносно погано і не мала помітного висвітлення в джерелах, окрім незначної згадки 1958 року в журналі Sing Out! Пізніше її стали вважати знаковим випуском в історії музичних альбомів, а також суттєвим чинником, що вплинув на відродження американської народної музики 1950-х і 1960-х років. 2003 року в журналі Rolling Stone збірку поставили на 276 місце в списку 500 найкращих альбомів усіх часів, а 2005 року її було внесено Бібліотекою Конгресу до Національного реєстру звукозаписів.

## Передумови
Гаррі Сміт, ексцентричний режисер та фокусник Західного узбережжя, ще у підлітковому віці почав збирати старі записи блюзу, джазу, кантрі, музики каджунів та госпелу, та накопичив велику колекцію записів на грамофонних платівках. У 1947 році він зустрівся з видавцем Мозесом Ашем, який хотів придбати колекцію для власного лейблу Folkways Records. За словами Сміта, він вибрав записи з періоду між «1927 роком, коли електронний запис зробив можливим точне відтворення музики, і 1932 роком, коли Велика депресія зупинила продаж народної музики».
Коли «Антологія» була випущена, ані Folkways, ані Сміт не мали ліцензійних прав на ці записи, бо багато з них були видані іншими звукозаписними компаніями, включаючи Columbia та Paramount, тому формально вона вважається бутлегом. Засновник Folkways Мозес Аш дійсно мав «репутацію людини, що випускала пісні, захищені авторським правом, оминаючи належні легальні канали». Пізніше Folkways отримає деякі ліцензійні права, але повністю «Антологія» буде ліцензована лише під час перевидання Смітсонівським інститутом в 1997 році.

## Зміст антології
Компіляція була розділена Смітом на три частини, кожна з яких містила по два альбоми: «Балади», «Соціальна музика» та «Пісні». Перша частина складається з балад, включаючи багато американських версій балад Чайлда, що походили з англійської народної традиції. Друга частина «Соціальна музика» містить музику, яка, ймовірно, виконувалася на світських зборах або танцях, причому багато пісень були інструментальними, а також релігійні та духовні пісні, включаючи госпел. Третя частина «Пісні» складається зі звичайних пісень, присвячених побуту, включаючи теми шлюбу, праці, ув'язнення та смерті
Оригінальна версія буклета Сміта містить посилання на три додаткові заплановані частини серії, які мали б складати антологію музики до 1950 року. Хоча за його життя нічого з цього не було видано, 2000 року вийшла четверта частина збірки. Вона мала назву «Трудові пісні» та була присвячена пісням про роботу, в основному містивши профспілкові пісні. На відміну від перших трьох частин, четверта містить пізніший матеріал, записаний аж до 1940 року.

## Дизайн
Дизайном «Антології» Сміт опікувався особисто. Він сам створив анотації до пісень, які стала майже так само відомі, як і музика. Він використовував незвичайний фрагментований метод колажу, який передвіщав деякі постмодернові твори мистецтва. Сміт також написав короткий зміст пісень зі збірки, які читалися як газетні заголовки — для пісні «King Kong Kitchie Kitchie Ki-Me-O» Чаббі Паркера, пісні про мишу, яка одружується з жабою, Сміт зазначає: «Зоологічна різноманітність досягнута під час весілля миші та жаби, родичі це схвалюють».
Кожен із трьох наборів із двох платівок мав однакову обкладинку, гравюру Теодора де Брі з інструментом, який Сміт називав «Небесним монохордом», узятим із містичного трактату алхіміка Роберта Фладда. Цей офорт був надрукований на тлі різного кольору для кожного тому набору: синього, червоного та зеленого. Кожен із цих кольорів Сміт вважав відповідним одній з алхімічних стихій: Воді, Вогню та Повітрю відповідно. Четвертий том, випущений пізніше на лейблі Revenant, був пофарбований у жовтий колір, символізувавши Землю.

## Випуск і перевидання
Спочатку «Антологія американської народної музики» була випущена 9 серпня 1952 року як бокс-сет з трьох подвійних альбомів. Одразу після виходу він продавався відносно погано — до 1953 року Folkways продав лише п'ятдесят альбомів, сорок сім із яких розійшлися в бібліотеках і коледжах — і деякий час його не друкували через проблеми з авторським правом.
Одне з перших помітних перевидань відбулося у 1960-х роках, також у вигляді трьох окремих частин, як і оригінальний реліз. Попри заперечення Сміта, Ірвін Сілбер замінив обкладинки Сміта фотографією Бена Шана, на якій було зображено бідного фермера часів Великої депресії. Деякі вважали, що це було розумним комерційним рішенням у політично напруженій атмосфері народного руху того десятиліття.
1997 року на лейблі Smithsonian Folkways, який придбав всі записи Folkways Records у 1986 році, колекцію було перевидано на шести компакт-дисках, кожен з яких відповідав альбому оригінального набору на вінілі, включаючи копії обкладинок Сміта та буклет. Додатковий буклет включав розширену інформацію про кожну з пісень Задня обкладинка містить цитати Сміта: «Я радий сказати, що мої мрії збулися. Я бачив, як Америка змінилася завдяки музиці». На 40-й церемонії вручення премії «Греммі» перевидання виграло нагороди «Краща анотація до альбому» та «Кращий історичний альбом».
У 2006 році лейбл Shout! Factory та Архів Гаррі Сміта випустили триб'ют-альбом під назвою The Harry Smith Project: The Anthology of American Folk Music Revisited, бокс-сет із двох CD та двох DVD, що містить записи серії концертів Хела Вілнера, які відбулися 1999 та 2001 року. В альбомі беруть участь такі виконавці, як Бек, Нік Кейв, Елвіс Костелло, Стів Ерл, Бет Ортон, Лу Рід, Sonic Youth, Річард Томпсон, Вілко та інші, виконуючи кавер-версії пісень оригінальної антології.
У 2020 році лейбл Dust-to-Digital випустив компіляцію, що містила бі-сайди записів, включених до «Антології», під назвою The Harry Smith B-Sides. Деякі пісні не були включені через расистський або образливий характер текстів, що призвело до критики з боку рецензентів.

## Критичні відгуки
Пишучи для AllMusic, критик Джон Буш зауважив, що компіляція «цілком може бути найвпливовішим документом відродження фолку 50-х років. Багато записів, які з'явилися на ній, були невідомими протягом 20 років, і вона стала відкриттям для нової групи народних творів, від Піта Сігера до Джона Фейхі та Боба Ділана… Проте багато найцікавіших добірок в Антології взято від [невідомих] виконавців… таких як Кларенс Ешлі, Баском Ламар Лансфорд і Буелл Казі». Джон Парелес писав в газеті The New York Times, що пісні «все ще звучать дивовижно та дивно».
2003 року «Антологія американської народної музики» посіла 276 місце в списку 500 найкращих альбомів усіх часів за версією журналу Rolling Stone і 278 місце в переглянутому списку 2012 року. Це найбільш ранній альбом у цьому списку. У 2005 році її було внесено до Національного реєстру звукозаписів Бібліотекою Конгресу як «культурно, естетично чи історично значущу». У 2007 році альбом був включений The Guardian до списку 1000 альбомів, які варто почути перед смертю. Він увійшов до книги 2008 року «1000 Recordings to Hear Before You Die», а також до книги «101 альбом, який змінив популярну музику» 2009 року. 2012 році альбом був включений до Зали слави Греммі.
Хоча протягом перших років після випуску про «Антологію» було написано відносно мало (перше відоме посилання на збірку в пресі було в журналі народної музики Sing Out! у 1958 році, зосередившись на пісні «The Coo Coo» Кларенса Ешлі), музиканти та письменники зізнавались, який вплив це мало на них у той час. Музика на збірці стала прямим натхненням для більшості рухів за відродження народної музики. Антологія зробила доступною музику, яка раніше здебільшого належала маргінальним соціально-економічним групам. Велика кількість людей, які вперше почули цю музику через «Антологію», походили з дуже різних культурних та економічних середовищ. Багато раніше незрозумілих пісень стали стандартами в гуртожитках і фольклорних клубах завдяки включенню їх до «Антології». Деякі з музикантів, представлених в збірці, відновили свою музичну кар'єру, видали додаткові записи та повернулися до концертних виступів. Вважається, що цей реліз мав величезний вплив на відродження фолку та блюзу в 1950-х і 1960-х роках і привернув увагу таких музикантів, як Боб Ділан та Джоан Баез. «Антологія Гаррі Сміта», як її іноді називають, була своєрідною Біблією фолкмузики сцени Грінвіч-Вілледж кінця 1950-х і початку 1960-х років. Як зазначено у примітках до перевидання 1997 року, музикант Дейв ван Ронк казав, що «всі ми знали кожне слово кожної пісні з нього, включаючи ті, які ненавиділи».

## Список пісень
| Volume One: Ballads (Green Singing) | Volume One: Ballads (Green Singing)            | Volume One: Ballads (Green Singing)      | Volume One: Ballads (Green Singing) |
| #                                   | Назва                                          | Artist                                   | Тривалість                          |
| ----------------------------------- | ---------------------------------------------- | ---------------------------------------- | ----------------------------------- |
| 1.                                  | «Henry Lee» (1932)                             | Dick Justice                             | 3:26                                |
| 2.                                  | «Fatal Flower Garden» (1930)                   | Nelstone's Hawaiians                     | 2:55                                |
| 3.                                  | «The House Carpenter» (1930)                   | Clarence Ashley                          | 3:14                                |
| 4.                                  | «Drunkard's Special» (1929)                    | Coley Jones                              | 3:16                                |
| 5.                                  | «Old Lady and the Devil» (1928)                | Bill & Belle Reed                        | 3:02                                |
| 6.                                  | «The Butcher's Boy» (1928)                     | Buell Kazee                              | 3:02                                |
| 7.                                  | «The Waggoner's Lad» (1928)                    | Buell Kazee                              | 3:02                                |
| 8.                                  | «King Kong Kitchie Kitchie Ki-Me-O» (1928)     | Chubby Parker                            | 3:08                                |
| 9.                                  | «Old Shoes and Leggins» (1929)                 | Uncle Eck Dunford                        | 2:59                                |
| 10.                                 | «Willie Moore» (1927)                          | Dick Burnett and Leonard Rutherford      | 3:13                                |
| 11.                                 | «A Lazy Farmer Boy» (1930)                     | Buster Carter and Preston Young          | 2:57                                |
| 12.                                 | «Peg and Awl» (1929)                           | The Carolina Tar Heels                   | 2:57                                |
| 13.                                 | «Ommie Wise» (1929)                            | G. B. Grayson                            | 3:09                                |
| 14.                                 | «My Name Is John Johanna» (1927)               | Kelly Harrell                            | 3:12                                |
| 15.                                 | «Bandit Cole Younger» (1930)                   | Edward L. Crain                          | 2:54                                |
| 16.                                 | «Charles Guiteau» (1927)                       | Kelly Harrell                            | 3:03                                |
| 17.                                 | «John Hardy Was a Desperate Little Man» (1930) | The Carter Family                        | 2:55                                |
| 18.                                 | «Gonna Die with My Hammer in My Hand» (1927)   | Wiliamson Brothers and Curry             | 3:24                                |
| 19.                                 | «Stackalee» (1927)                             | Frank Hutchison                          | 2:58                                |
| 20.                                 | «White House Blues» (1926)                     | Charlie Poole w/ North Carolina Ramblers | 3:31                                |
| 21.                                 | «Frankie» (1928)                               | Mississippi John Hurt                    | 3:25                                |
| 22.                                 | «When That Great Ship Went Down» (1927)        | William and Versey Smith                 | 2:55                                |
| 23.                                 | «Engine 143» (1927)                            | The Carter Family                        | 3:16                                |
| 24.                                 | «Kassie Jones» (1928)                          | Furry Lewis                              | 6:13                                |
| 25.                                 | «Down on Penny's Farm» (1929)                  | The Bently Boys                          | 2:47                                |
| 26.                                 | «Mississippi Boweavil Blues» (1929)            | Charlie Patton ("The Masked Marvel")     | 3:07                                |
| 27.                                 | «Got the Farm Land Blues» (1932)               | The Carolina Tar Heels                   | 3:16                                |

| Volume Two: Social music (Red Singing) | Volume Two: Social music (Red Singing)       | Volume Two: Social music (Red Singing)           | Volume Two: Social music (Red Singing) |
| #                                      | Назва                                        | Artist                                           | Тривалість                             |
| -------------------------------------- | -------------------------------------------- | ------------------------------------------------ | -------------------------------------- |
| 1.                                     | «Sail Away Lady» (1926)                      | Uncle Bunt Stephens                              | 2:56                                   |
| 2.                                     | «The Wild Wagoner» (1928)                    | Jilson Setters                                   | 3:14                                   |
| 3.                                     | «Wake Up Jacob» (1929)                       | Prince Albert Hunt's Texas Ramblers              | 2:52                                   |
| 4.                                     | «La Danseuse» (1929)                         | Delma Lachney and Blind Uncle Gaspard            | 2:54                                   |
| 5.                                     | «Georgia Stomp» (1929)                       | Andrew & Jim Baxter                              | 2:44                                   |
| 6.                                     | «Brilliancy Medley» (1930)                   | Eck Robertson and Family                         | 2:59                                   |
| 7.                                     | «Indian War Whoop» (1928)                    | Floyd Ming and his Pep-Steppers                  | 3:10                                   |
| 8.                                     | «Old Country Stomp» (1928)                   | Henry Thomas                                     | 2:52                                   |
| 9.                                     | «Old Dog Blue» (1928)                        | Jim Jackson                                      | 3:01                                   |
| 10.                                    | «Saut Crapaud» (1929)                        | Columbus Fruge                                   | 2:47                                   |
| 11.                                    | «Acadian One Step» (1929)                    | Joseph Falcon                                    | 2:57                                   |
| 12.                                    | «Home Sweet Home» (1933)                     | The Breaux Freres                                | 3:00                                   |
| 13.                                    | «Newport Blues» (1929)                       | Cincinnati Jug Band                              | 2:55                                   |
| 14.                                    | «Moonshiner's Dance Part One» (1927)         | Frank Cloutier and the Victoria Cafe Orchestra   | 2:39                                   |
| 15.                                    | «Must Be Born Again» (1927)                  | Rev. J. M. Gates                                 | 1:28                                   |
| 16.                                    | «Oh Death Where Is Thy Sting» (1927)         | Rev. J. M. Gates                                 | 1:26                                   |
| 17.                                    | «Rocky Road» (1928)                          | Alabama Sacred Harp Singers                      | 2:42                                   |
| 18.                                    | «Present Joys» (1928)                        | Alabama Sacred Harp Singers                      | 2:50                                   |
| 19.                                    | «This Song of Love» (1932)                   | Middle Georgia Singing Convention No. 1          | 2:56                                   |
| 20.                                    | «Judgement» (1927)                           | Sister Mary Nelson                               | 2:23                                   |
| 21.                                    | «He Got Better Things for You» (1929)        | Memphis Sanctified Singers                       | 2:52                                   |
| 22.                                    | «Since I Laid My Burden Down» (1929)         | Elders McIntorsh and Edwards' Sanctified Singers | 3:16                                   |
| 23.                                    | «John the Baptist» (1928)                    | Moses Mason                                      | 3:02                                   |
| 24.                                    | «Dry Bones» (1929)                           | Bascom Lamar Lunsford                            | 2:58                                   |
| 25.                                    | «John the Revelator» (1930)                  | Blind Willie Johnson                             | 3:18                                   |
| 26.                                    | «Little Moses» (1932)                        | The Carter Family                                | 3:11                                   |
| 27.                                    | «Shine on Me» (1930)                         | Ernest Phipps and His Holiness Singers           | 3:01                                   |
| 28.                                    | «Fifty Miles of Elbow Room» (1931)           | Rev. F.W. McGee                                  | 2:40                                   |
| 29.                                    | «I'm in the Battle Field for My Lord» (1929) | Rev. D.C. Rice and His Sanctified Congregation   | 3:19                                   |

| Volume Three: Songs (Blue Singing) | Volume Three: Songs (Blue Singing)          | Volume Three: Songs (Blue Singing)             | Volume Three: Songs (Blue Singing) |
| #                                  | Назва                                       | Artist                                         | Тривалість                         |
| ---------------------------------- | ------------------------------------------- | ---------------------------------------------- | ---------------------------------- |
| 1.                                 | «The Coo Coo Bird» (1929)                   | Clarence Ashley                                | 2:54                               |
| 2.                                 | «East Virginia» (1929)                      | Buell Kazee                                    | 2:58                               |
| 3.                                 | «Minglewood Blues» (1928)                   | Cannon's Jug Stompers                          | 3:05                               |
| 4.                                 | «I Woke Up One Morning in May» (1929)       | Didier Hebert                                  | 3:01                               |
| 5.                                 | «James Alley Blues» (1927)                  | Richard Rabbit Brown                           | 3:05                               |
| 6.                                 | «Sugar Baby» (1928)                         | Dock Boggs                                     | 2:56                               |
| 7.                                 | «I Wish I Was a Mole in the Ground» (1928)  | Bascom Lamar Lunsford                          | 3:19                               |
| 8.                                 | «Mountaineer's Courtship» (1926)            | Ernest Stoneman and Hattie Stoneman            | 2:42                               |
| 9.                                 | «The Spanish Merchant's Daughter» (1930)    | The Stoneman Family                            | 3:15                               |
| 10.                                | «Bob Lee Junior Blues» (1927)               | The Memphis Jug Band                           | 3:08                               |
| 11.                                | «Single Girl, Married Girl» (1927)          | The Carter Family                              | 2:44                               |
| 12.                                | «Le vieux soûlard et sa femme» (1928)       | Cleoma Breaux and Joseph Falcon                | 3:08                               |
| 13.                                | «Rabbit Foot Blues» (1927)                  | Blind Lemon Jefferson                          | 2:55                               |
| 14.                                | «Expressman Blues» (1930)                   | Sleepy John Estes and Yank Rachell             | 3:01                               |
| 15.                                | «Poor Boy Blues» (1929)                     | Ramblin' Thomas                                | 2:22                               |
| 16.                                | «Feather Bed» (1928)                        | Cannon's Jug Stompers                          | 3:13                               |
| 17.                                | «Country Blues» (1928)                      | Dock Boggs                                     | 2:56                               |
| 18.                                | «99 Year Blues» (1927)                      | Julius Daniels                                 | 3:04                               |
| 19.                                | «Prison Cell Blues» (1928)                  | Blind Lemon Jefferson                          | 2:44                               |
| 20.                                | «See That My Grave Is Kept Clean» (1928)    | Blind Lemon Jefferson                          | 2:52                               |
| 21.                                | «C'est si triste sans lui» (1929)           | Cleoma Breaux and Ophy Breaux w/ Joseph Falcon | 2:59                               |
| 22.                                | «Way Down the Old Plank Road» (1926)        | Uncle Dave Macon                               | 2:58                               |
| 23.                                | «Buddy Won't You Roll Down the Line» (1930) | Uncle Dave Macon                               | 3:15                               |
| 24.                                | «Spike Driver Blues» (1928)                 | Mississippi John Hurt                          | 3:14                               |
| 25.                                | «K.C. Moan» (1929)                          | The Memphis Jug Band                           | 2:31                               |
| 26.                                | «Train on the Island» (1927)                | J.P. Nestor                                    | 2:57                               |
| 27.                                | «The Lone Star Trail» (1930)                | Ken Maynard                                    | 3:12                               |
| 28.                                | «Fishing Blues» (1928)                      | Henry Thomas                                   | 2:44                               |

## Сертифікації
| Регіон                                             | Сертифікація | Продажі  |
| -------------------------------------------------- | ------------ | -------- |
| США (RIAA)                                         | Золотий      | 500 000^ |
| ^відвантаження, що базуються лише на сертифікаціях |              |          |

title: Антологія американської народної музики

wikitext:
{{Музичний альбом
|обкладинка=Anthology-of-american-folk-music.jpg
}}
'''«Антологія американської народної музики»''' ({{Lang-en|Anthology of American Folk Music}}) — це збірка з трьох музичних альбомів, випущена 1952 року лейблом [[Folkways Records]], що містить вісімдесят чотири зразки американської [[Національна музика|народної]], [[блюз]]ової та [[Кантрі|кантрі-музики]], записаних різними виконавцями з 1926 по 1933 рік. Альбом було зібрано з особистої колекції [[Грамофонна платівка|грамофонних платівок]] режисера експериментальних фільмів Гаррі Сміта.

Після свого випуску «Антологія» продавалася відносно погано і не мала помітного висвітлення в джерелах, окрім незначної згадки 1958 року в журналі ''Sing Out!'' Пізніше її стали вважати знаковим випуском в історії музичних альбомів, а також суттєвим чинником, що вплинув на [[Відродження американської фолк-музики|відродження американської народної музики]] 1950-х і 1960-х років. 2003 року в журналі ''[[Rolling Stone]]'' збірку поставили на 276 місце в списку [[Список 500 найкращих альбомів усіх часів за версією журналу «Rolling Stone»|500 найкращих альбомів усіх часів]], а 2005 року її було внесено [[Бібліотека Конгресу|Бібліотекою Конгресу]] до Національного реєстру звукозаписів.

== Передумови ==
Гаррі Сміт, ексцентричний режисер та [[Церемоніальна магія|фокусник]] Західного узбережжя<ref>{{Cite web|url=https://nypost.com/2011/03/20/hole-in-the-ace/|title=Hole in the Ace|date=2011-03-20|website=New York Post|language=en-US|accessdate=2022-04-27}}</ref>, ще у підлітковому віці почав збирати старі записи [[блюз]]у, [[джаз]]у, [[кантрі]], музики [[Каджуни|каджунів]] та [[госпел]]у, та накопичив велику колекцію записів на грамофонних платівках<ref>{{Cite web|url=https://harrysmitharchives.com/biography/full/|title=Full Biography – Harry Smith Archives|language=en-US|accessdate=2022-04-26}}</ref>. У 1947 році він зустрівся з видавцем Мозесом Ашем, який хотів придбати колекцію для власного лейблу [[Folkways Records]]<ref>Asch, Moses. </ref>. За словами Сміта, він вибрав записи з періоду між «1927 роком, коли електронний запис зробив можливим точне відтворення музики, і 1932 роком, коли [[Велика депресія]] зупинила продаж народної музики»<ref name="anthology1952">Smith, Harry. </ref>.

Коли «Антологія» була випущена, ані Folkways, ані Сміт не мали ліцензійних прав на ці записи, бо багато з них були видані іншими звукозаписними компаніями, включаючи [[Columbia Records|Columbia]] та Paramount, тому формально вона вважається [[Бутлеґ|бутлегом]]. Засновник Folkways Мозес Аш дійсно мав «репутацію людини, що випускала пісні, захищені авторським правом, оминаючи належні легальні канали»<ref name="Skinner, 63">Skinner, 63</ref>. Пізніше Folkways отримає деякі ліцензійні права, але повністю «Антологія» буде ліцензована лише під час перевидання [[Смітсонівський інститут|Смітсонівським інститутом]] в 1997 році<ref>"Notes on Harry Smith's Anthology, " liner note essay. </ref>.

== Зміст антології ==
Компіляція була розділена Смітом на три частини, кожна з яких містила по два альбоми: «Балади», «Соціальна музика» та «Пісні». Перша частина складається з балад, включаючи багато американських версій балад Чайлда, що походили з англійської народної традиції. Друга частина «Соціальна музика» містить музику, яка, ймовірно, виконувалася на світських зборах або танцях, причому багато пісень були інструментальними, а також релігійні та духовні пісні, включаючи [[госпел]]. Третя частина «Пісні» складається зі звичайних пісень, присвячених побуту, включаючи теми шлюбу, праці, ув'язнення та смерті<ref name=":4">Marcus, Greil. </ref>

Оригінальна версія буклета Сміта містить посилання на три додаткові заплановані частини серії, які мали б складати антологію музики до 1950 року. Хоча за його життя нічого з цього не було видано, 2000 року вийшла четверта частина збірки. Вона мала назву «Трудові пісні» та була присвячена пісням про роботу, в основному містивши профспілкові пісні. На відміну від перших трьох частин, четверта містить пізніший матеріал, записаний аж до 1940 року<ref name="anthology1952" /><ref name=":3">{{Cite web|url=https://revenantrecords.com/musics/products/harry-smiths-anthology-of-american-folk-music-volume-four/|title=Harry Smith's Anthology of American Folk MusicVolume Four « Revenant Records|website=revenantrecords.com|accessdate=2022-04-28}}</ref>.

== Дизайн ==
[[Файл:AAFM-Smiths_Liner_Note_Example_57.jpg|альт=Track 57 description from Harry Smith's Liner Notes Booklet|міні| Приклад із нотаток Сміта: № 57 — The Coo Coo Bird]]
Дизайном «Антології» Сміт опікувався особисто. Він сам створив анотації до пісень, які стала майже так само відомі, як і музика. Він використовував незвичайний фрагментований метод [[колаж]]у, який передвіщав деякі [[Постмодернізм|постмодернові]] твори мистецтва. Сміт також написав короткий зміст пісень зі збірки, які читалися як газетні заголовки — для пісні «King Kong Kitchie Kitchie Ki-Me-O» Чаббі Паркера, пісні про мишу, яка одружується з жабою, Сміт зазначає: «Зоологічна різноманітність досягнута під час весілля миші та жаби, родичі це схвалюють»<ref>Smith, Harry. </ref>.

Кожен із трьох наборів із двох платівок мав однакову обкладинку, гравюру [[Теодор де Брі|Теодора де Брі]] з інструментом, який Сміт називав «Небесним [[монохорд]]ом<nowiki/>»<ref>{{Cite web|url=http://www.sothismedias.com/1/post/2019/05/tuning-the-terrestrial-monochord.html|title=Tuning the Terrestrial Monochord|website=Sothis Medias|language=en|accessdate=2022-04-27}}</ref>, узятим із містичного трактату [[Алхімія|алхіміка]] [[Роберт Фладд|Роберта Фладда]]. Цей [[офорт]] був надрукований на тлі різного кольору для кожного тому набору: синього, червоного та зеленого. Кожен із цих кольорів Сміт вважав відповідним одній з алхімічних [[Стихія (алхімія)|стихій]]: Воді, Вогню та Повітрю відповідно. Четвертий том, випущений пізніше на лейблі Revenant, був пофарбований у жовтий колір, символізувавши Землю.

== Випуск і перевидання ==
Спочатку «Антологія американської народної музики» була випущена 9 серпня 1952 року як бокс-сет з трьох [[Подвійний альбом|подвійних альбомів]]<ref>{{Cite magazine|last=<!--Staff writer(s); no by-line.-->|date=16 серпня 1952|title=Folkways Issues 'Anthology' Series|url=https://worldradiohistory.com/Archive-All-Music/Billboard/50s/1952/Billboard%201952-08-16.pdf|journal=Billboard|access-date=15 червня 2021}}</ref>. Одразу після виходу він продавався відносно погано — до 1953 року Folkways продав лише п'ятдесят альбомів, сорок сім із яких розійшлися в бібліотеках і коледжах — і деякий час його не друкували через проблеми з авторським правом<ref name="Skinner, 63"/>.

Одне з перших помітних перевидань відбулося у 1960-х роках, також у вигляді трьох окремих частин, як і оригінальний реліз. Попри заперечення Сміта, Ірвін Сілбер замінив обкладинки Сміта фотографією Бена Шана, на якій було зображено бідного фермера [[Велика депресія|часів Великої депресії]]. Деякі вважали, що це було розумним комерційним рішенням у політично напруженій атмосфері народного руху того десятиліття<ref name=":1">{{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=HN7q_uHv9KgC&dq=%22ben+shahn%22+%22anthology+of+american+folk+music%22&pg=PA197
|title=Democracy & the Arts |date=1999
|editor-last=Melzer
|editor-first=Arthur M.
|editor2-last=Weinberger
|editor2-first=Jerry
|editor3-last=Zinman
|editor3-first=M. Richard
|publisher=Cornell University Press
|location=Ithaca, N.Y.
|page=197 n. 2
|isbn=9780801435416
|accessdate=2020-09-07
|quote=In the context of the time, when folk music was linked to protest, specifically to the civil rights movement and the 'national shame' of Appalachian poverty ... it was a smart commercial move.
}}</ref>.

1997 року на лейблі Smithsonian Folkways, який придбав всі записи Folkways Records у 1986 році, колекцію було перевидано на шести компакт-дисках, кожен з яких відповідав альбому оригінального набору на вінілі, включаючи копії обкладинок Сміта та буклет. Додатковий буклет включав розширену інформацію про кожну з пісень Задня обкладинка містить цитати Сміта: «Я радий сказати, що мої мрії збулися. Я бачив, як Америка змінилася завдяки музиці». На 40-й церемонії вручення премії «<nowiki/>[[Греммі]]<nowiki/>» перевидання виграло нагороди «Краща анотація до альбому» та «Кращий історичний альбом»<ref>{{Cite web|url=https://www.infoplease.com/culture-entertainment/awards/music/1998-grammy-awards|title=1998 Grammy Awards|website=www.infoplease.com|language=en|accessdate=2022-02-18}}</ref>.

У 2006 році лейбл Shout! Factory та Архів Гаррі Сміта випустили триб'ют-альбом під назвою ''The Harry Smith Project: The Anthology of American Folk Music Revisited'', бокс-сет із двох CD та двох DVD, що містить записи серії концертів Хела Вілнера, які відбулися 1999 та 2001 року<ref>{{Cite web|url=https://pitchfork.com/reviews/albums/9587-the-harry-smith-project/|title=The Harry Smith Project|website=Pitchfork|language=en-US|accessdate=2022-04-27}}</ref>. В альбомі беруть участь такі виконавці, як [[Beck (музикант)|Бек]], [[Нік Кейв]], [[Елвіс Костелло]], Стів Ерл, Бет Ортон, [[Лу Рід]], [[Sonic Youth]], [[Річард Томпсон]], [[Wilco|Вілко]] та інші, виконуючи кавер-версії пісень оригінальної антології.

У 2020 році лейбл Dust-to-Digital випустив компіляцію, що містила [[Сторона А і сторона Б|бі-сайди]] записів, включених до «Антології», під назвою ''The Harry Smith B-Sides''. Деякі пісні не були включені через расистський або образливий характер текстів<ref>{{Cite news|last=Roberts|first=Randall|title=For music archivists, a contemporary dilemma: Should racist songs from our past be heard today?|work=LA Times|url=https://www.latimes.com/entertainment-arts/music/story/2020-10-19/harry-smith-b-sides-anthology-racist-content}}</ref>, що призвело до критики з боку рецензентів<ref>{{Cite web|url=https://artsfuse.org/214734/music-review-the-harry-smith-b-sides-precursor-to-the-harry-smith-censored-sides/|title=Music Review: The Harry Smith B-Sides: Precursor to The Harry Smith C(ensored)-Sides?|date=2020-10-31|website=The Arts Fuse|language=en-US|accessdate=2022-02-19}}</ref>.

== Критичні відгуки ==
{{Album ratings|rev1=[[AllMusic]]|rev1Score={{Rating|5|5}}<ref name="AM">{{cite web |first=John  |last=Bush |title= ''Anthology of American Folk Music'' > Review |url={{AllMusic|class=album|id= r307484 |pure_url=yes}} |publisher=[[AllMusic]] |access-date=9 липня 2011}}</ref>|rev2=''[[Entertainment Weekly]]''|rev2Score=A<ref>{{cite magazine|last=Grad|first=David|date=19 вересня 1997|url=http://www.ew.com/ew/article/0,,289473,00.html|title=Anthony of American Folk Music Review|magazine=[[Entertainment Weekly]]|location=New York|issue=397|access-date=20 липня 2013|page=85|archive-date=2009-04-25|archive-url=https://web.archive.org/web/20090425103734/http://www.ew.com/ew/article/0,,289473,00.html|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090425103734/http://www.ew.com/ew/article/0,,289473,00.html |date=2009-04-25 }}</ref>|rev3=''[[Pitchfork (website)|Pitchfork]]''|rev3Score=10/10<ref>{{cite web|last=Currin|first=Grayson Haver|date=5 лютого 2023|url=https://pitchfork.com/reviews/albums/various-artists-anthology-of-american-folk-music-vol-1-3/|title=Various Artists: Anthology of American Folk Music, Vol. 1–3 Album Review|website=[[Pitchfork (website)|Pitchfork]]|access-date=5 лютого 2023}}</ref>|rev4=''[[Rolling Stone]]''|rev4Score={{Rating|5|5}}<ref>{{cite magazine|title=Review: Anthology of American Folk Music|url=https://archive.org/details/sim_rolling-stone_1997-09-18_769/page/101|magazine=[[Rolling Stone]]|location=New York|pages=101–2|date=18 вересня 1997|quote=5 Stars (out of 5) – ...it is impossible to overstate the historic worth, sociocultural impact and undiminished vitality of the music in this set, and of Smith's idiosyncratic scholarship and instinctive wisdom....a bedrock of our national musical identity...}}</ref>|rev5=''[[Spin (magazine)|Spin]]''|rev5Score=10/10<ref>{{cite journal|last=Christgau|first=Robert|date=October 1997|url=http://www.robertchristgau.com/xg/cdrev/smithson-cut.php|title=Anthology of American Folk Music|journal=[[Spin (magazine)|Spin]]|location=New York|access-date=20 липня 2013}}</ref>|rev6=''[[The Village Voice]]''|rev6Score=A+<ref name="RC">{{cite news|last=Christgau|first=Robert|author-link=Robert Christgau|url=http://www.robertchristgau.com/xg/cg/cgv1297-97.php|title=Consumer Guide|newspaper=[[The Village Voice]]|location=New York|date=30 грудня 1997|access-date=20 липня 2013}}</ref>}}Пишучи для [[AllMusic]], критик Джон Буш зауважив, що компіляція «цілком може бути найвпливовішим документом відродження фолку 50-х років. Багато записів, які з'явилися на ній, були невідомими протягом 20 років, і вона стала відкриттям для нової групи народних творів, від [[Піт Сіґер|Піта Сігера]] до Джона Фейхі та [[Боб Ділан|Боба Ділана]]… Проте багато найцікавіших добірок в Антології взято від [невідомих] виконавців… таких як Кларенс Ешлі, Баском Ламар Лансфорд і Буелл Казі». Джон Парелес писав в газеті [[Нью-Йорк таймс|''The New York Times'']], що пісні «все ще звучать дивовижно та дивно»<ref>{{Cite news|last=Pareles|first=Jon|authorlink1=Jon Pareles|date=14 грудня 1997|url=https://www.nytimes.com/1997/12/14/arts/pop-rock-soul-a-flurry-of-boxed-sets-wraps-up-the-year-559032.html|title=Pop/Rock/Soul; A Flurry of Boxed Sets Wraps Up the Year|work=[[The New York Times]]|accessdate=20 липня 2013}}</ref>.

2003 року «Антологія американської народної музики» посіла 276 місце в списку [[Список 500 найкращих альбомів усіх часів за версією журналу «Rolling Stone»|500 найкращих альбомів усіх часів]] за версією журналу [[Rolling Stone|''Rolling Stone'']] і 278 місце в переглянутому списку 2012 року. Це найбільш ранній альбом у цьому списку.<ref name=":0">{{Cite web|url=https://www.rollingstone.com/music/music-lists/500-greatest-albums-of-all-time-156826/harry-smith-ed-anthology-of-american-folk-music-173274/|title=500 Greatest Albums of All Time Rolling Stone's definitive list of the 500 greatest albums of all time|year=2012|publisher=[[Rolling Stone]]|accessdate=10 вересня 2019}}</ref> У 2005 році її було внесено до Національного реєстру звукозаписів [[Бібліотека Конгресу|Бібліотекою Конгресу]] як «культурно, естетично чи історично значущу»<ref name=":2">{{Cite web|url=https://www.loc.gov/item/prn-06-083/librarian-names-recordings-to-national-recording-registry/2006-04-11/|title=Librarian of Congress Names 50 Recordings to the 2005 National Recording Registry|website=Library of Congress|accessdate=2022-02-16}}</ref>. У 2007 році альбом був включений [[Ґардіан|''The Guardian'']] до списку 1000 альбомів, які варто почути перед смертю<ref>{{Cite web|url=http://www.theguardian.com/music/2007/nov/21/1000tohearbeforeyoudie5|title=Artists beginning with S|last=Guardian Staff|date=2007-11-21|website=the Guardian|language=en|accessdate=2022-04-28}}</ref>. Він увійшов до книги 2008 року «1000 Recordings to Hear Before You Die»<ref>{{Cite book
|title=1,000 Recordings to Hear Before You Die |last=Moon
|first=Tom
|year=2008
|publisher=Workman Publishing Company
|location=United States
|pages=803–804
|isbn=978-0-7611-3963-8
}}</ref>, а також до книги «101 альбом, який змінив популярну музику» 2009 року<ref name="Smith">{{Cite book
|url=https://global.oup.com/academic/product/101-albums-that-changed-popular-music-9780195373714
|title=101 Albums That Changed Popular Music |last=Smith
|first=Chris
|year=2009
|publisher=[[Oxford University Press]]
|location=Oxford/New York
|pages=3–5
|isbn=978-0-19-537371-4
|accessdate=22 лютого 2011
}}</ref>. 2012 році альбом був включений до Зали слави Греммі<ref>{{Cite web|url=https://www.grammy.org/recording-academy/awards/hall-of-fame|title=GRAMMY Hall Of Fame - GRAMMY.org|date=2015-06-26|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150626200735/https://www.grammy.org/recording-academy/awards/hall-of-fame|archivedate=2015-06-26|accessdate=2022-04-23}}</ref>.

Хоча протягом перших років після випуску про «Антологію» було написано відносно мало (перше відоме посилання на збірку в пресі було в журналі народної музики ''Sing Out!'' у 1958 році, зосередившись на пісні «The Coo Coo» Кларенса Ешлі)<ref name="Skinner">{{Cite journal|last=Katherine Skinner|date=Jan 2006|title='Must Be Born Again': Resurrecting the 'Anthology of American Folk Music'|url=https://archive.org/details/sim_popular-music_2006-01_25_1/page/61|journal=Popular Music|publisher=[[Cambridge University Press]]|volume=25|issue=1|pages=61|jstor=3877543}}</ref>, музиканти та письменники зізнавались, який вплив це мало на них у той час<ref>{{Cite journal|last=Katherine Skinner|date=Jan 2006|title='Must Be Born Again': Resurrecting the 'Anthology of American Folk Music'|url=https://archive.org/details/sim_popular-music_2006-01_25_1/page/60|journal=Popular Music|publisher=[[Cambridge University Press]]|volume=25|issue=1|page=60|jstor=3877543}}</ref>. Музика на збірці стала прямим натхненням для більшості рухів за відродження народної музики. Антологія зробила доступною музику, яка раніше здебільшого належала маргінальним соціально-економічним групам. Велика кількість людей, які вперше почули цю музику через «Антологію», походили з дуже різних культурних та економічних середовищ. Багато раніше незрозумілих пісень стали стандартами в гуртожитках і фольклорних клубах завдяки включенню їх до «Антології». Деякі з музикантів, представлених в збірці, відновили свою музичну кар'єру, видали додаткові записи та повернулися до концертних виступів. Вважається, що цей реліз мав величезний вплив на відродження фолку та блюзу в 1950-х і 1960-х роках і привернув увагу таких музикантів, як [[Боб Ділан]] та [[Джоан Баез]]. «Антологія Гаррі Сміта», як її іноді називають, була своєрідною Біблією фолкмузики сцени [[Гринвіч-Вілледж|Грінвіч-Вілледж]] кінця 1950-х і початку 1960-х років. Як зазначено у примітках до перевидання 1997 року, музикант Дейв ван Ронк казав, що «всі ми знали кожне слово кожної пісні з нього, включаючи ті, які ненавиділи»<ref name=":4"/>.

==Список пісень==
{{track list
| headline = Volume One: Ballads (Green Singing)
| extra_column = Artist
| title1 = Henry Lee
| note1 = 1932
| extra1 = Dick Justice
| length1 = 3:26
| title2 = Fatal Flower Garden
| note2 = 1930
| extra2 = Nelstone's Hawaiians
| length2 = 2:55
| title3 = The House Carpenter
| note3 = 1930
| extra3 = Clarence Ashley
| length3 = 3:14
| title4 = Drunkard's Special
| note4 = 1929
| extra4 = Coley Jones
| length4 = 3:16
| title5 = Old Lady and the Devil
| note5 = 1928
| extra5 = Bill & Belle Reed
| length5 = 3:02
| title6 = The Butcher's Boy
| note6 = 1928
| extra6 = Buell Kazee
| length6 = 3:02
| title7 = The Waggoner's Lad
| note7 = 1928
| extra7 = Buell Kazee
| length7 = 3:02
| title8 = King Kong Kitchie Kitchie Ki-Me-O
| note8 = 1928
| extra8 = Chubby Parker
| length8 = 3:08
| title9 = Old Shoes and Leggins
| note9 = 1929
| extra9 = Uncle Eck Dunford
| length9 = 2:59
| title10 = Willie Moore
| note10 = 1927
| extra10 = Dick Burnett and Leonard Rutherford
| length10 = 3:13
| title11 = A Lazy Farmer Boy
| note11 = 1930
| extra11 = Buster Carter and Preston Young
| length11 = 2:57
| title12 = Peg and Awl
| note12 = 1929
| extra12 = The Carolina Tar Heels
| length12 = 2:57
| title13 = Ommie Wise
| note13 = 1929
| extra13 = G. B. Grayson
| length13 = 3:09
| title14 = My Name Is John Johanna
| note14 = 1927
| extra14 = Kelly Harrell
| length14 = 3:12
| title15 = Bandit Cole Younger
| note15 = 1930
| extra15 = Edward L. Crain
| length15 = 2:54
| title16 = Charles Guiteau
| note16 = 1927
| extra16 = Kelly Harrell
| length16 = 3:03
| title17 = John Hardy Was a Desperate Little Man
| note17 = 1930
| extra17 = The Carter Family
| length17 = 2:55
| title18 = Gonna Die with My Hammer in My Hand
| note18 = 1927
| extra18 = Wiliamson Brothers and Curry
| length18 = 3:24
| title19 = Stackalee
| note19 = 1927
| extra19 = Frank Hutchison
| length19 = 2:58
| title20 = White House Blues
| note20 = 1926
| extra20 = Charlie Poole w/ North Carolina Ramblers
| length20 = 3:31
| title21 = Frankie
| note21 = 1928
| extra21 = Mississippi John Hurt
| length21 = 3:25
| title22 = When That Great Ship Went Down
| note22 = 1927
| extra22 = William and Versey Smith
| length22 = 2:55
| title23 = Engine 143
| note23 = 1927
| extra23 = The Carter Family
| length23 = 3:16
| title24 = Kassie Jones
| note24 = 1928
| extra24 = Furry Lewis
| length24 = 6:13
| title25 = Down on Penny's Farm
| note25 = 1929
| extra25 = The Bently Boys
| length25 = 2:47
| title26 = Mississippi Boweavil Blues
| note26 = 1929
| extra26 = Charlie Patton ("The Masked Marvel")
| length26 = 3:07
| title27 = Got the Farm Land Blues
| note27 = 1932
| extra27 = The Carolina Tar Heels
| length27 = 3:16
}}
{{track list
|headline = Volume Two: Social music (Red Singing)
|extra_column = Artist
|title1 = Sail Away Lady
|note1 = 1926
|extra1 = Uncle Bunt Stephens
|length1 = 2:56
|title2 = The Wild Wagoner
|note2 = 1928
|extra2 = Jilson Setters
|length2 = 3:14
|title3 = Wake Up Jacob
|note3 = 1929
|extra3 = Prince Albert Hunt's Texas Ramblers
|length3 = 2:52
|title4 = La Danseuse
|note4 = 1929
|extra4 = Delma Lachney and Blind Uncle Gaspard
|length4 = 2:54
|title5 = Georgia Stomp
|note5 = 1929
|extra5 = Andrew & Jim Baxter
|length5 = 2:44
|title6 = Brilliancy Medley
|note6 = 1930
|extra6 = Eck Robertson and Family
|length6 = 2:59
|title7 = Indian War Whoop
|note7 = 1928
|extra7 = Floyd Ming and his Pep-Steppers
|length7 = 3:10
|title8 = Old Country Stomp
|note8 = 1928
|extra8 = Henry Thomas
|length8 = 2:52
|title9 = Old Dog Blue
|note9 = 1928
|extra9 = Jim Jackson
|length9 = 3:01
|title10 = Saut Crapaud
|note10 = 1929
|extra10 = Columbus Fruge
|length10 = 2:47
|title11 = Acadian One Step
|note11 = 1929
|extra11 = Joseph Falcon
|length11 = 2:57
|title12 = Home Sweet Home
|note12 = 1933
|extra12 = The Breaux Freres
|length12 = 3:00
|title13 = Newport Blues
|note13 = 1929
|extra13 = Cincinnati Jug Band
|length13 = 2:55
|title14 = Moonshiner's Dance Part One
|note14 = 1927
|extra14 = Frank Cloutier and the Victoria Cafe Orchestra
|length14 = 2:39
|title15 = Must Be Born Again
|note15 = 1927
|extra15 = Rev. J. M. Gates
|length15 = 1:28
|title16 = Oh Death Where Is Thy Sting
|note16 = 1927
|extra16 = Rev. J. M. Gates
|length16 = 1:26
|title17 = Rocky Road
|note17 = 1928
|extra17 = Alabama Sacred Harp Singers
|length17 = 2:42
|title18 = Present Joys
|note18 = 1928
|extra18 = Alabama Sacred Harp Singers
|length18 = 2:50
|title19 = This Song of Love
|note19 = 1932
|extra19 = Middle Georgia Singing Convention No. 1
|length19 = 2:56
|title20 = Judgement
|note20 = 1927
|extra20 = Sister Mary Nelson
|length20 = 2:23
|title21 = He Got Better Things for You
|note21 = 1929
|extra21 = Memphis Sanctified Singers
|length21 = 2:52
|title22 = Since I Laid My Burden Down
|note22 = 1929
|extra22 = Elders McIntorsh and Edwards' Sanctified Singers
|length22 = 3:16
|title23 = John the Baptist
|note23 = 1928
|extra23 = Moses Mason
|length23 = 3:02
|title24 = Dry Bones
|note24 = 1929
|extra24 = Bascom Lamar Lunsford
|length24 = 2:58
|title25 = John the Revelator
|note25 = 1930
|extra25 = Blind Willie Johnson
|length25 = 3:18
|title26 = Little Moses
|note26 = 1932
|extra26 = The Carter Family
|length26 = 3:11
|title27 = Shine on Me
|note27 = 1930
|extra27 = Ernest Phipps and His Holiness Singers
|length27 = 3:01
|title28 = Fifty Miles of Elbow Room
|note28 = 1931
|extra28 = Rev. F.W. McGee
|length28 = 2:40
|title29 = I'm in the Battle Field for My Lord
|note29 = 1929
|extra29 = Rev. D.C. Rice and His Sanctified Congregation
|length29 = 3:19
}}
{{track list
|headline = Volume Three: Songs (Blue Singing)
|extra_column = Artist
|title1 = The Coo Coo Bird
|note1 = 1929
|extra1 = Clarence Ashley
|length1 = 2:54
|title2 = East Virginia
|note2 = 1929
|extra2 = Buell Kazee
|length2 = 2:58
|title3 = Minglewood Blues
|note3 = 1928
|extra3 = Cannon's Jug Stompers
|length3 = 3:05
|title4 = I Woke Up One Morning in May
|note4 = 1929
|extra4 = Didier Hebert
|length4 = 3:01
|title5 = James Alley Blues
|note5 = 1927
|extra5 = Richard Rabbit Brown
|length5 = 3:05
|title6 = Sugar Baby
|note6 = 1928
|extra6 = Dock Boggs
|length6 = 2:56
|title7 = I Wish I Was a Mole in the Ground
|note7 = 1928
|extra7 = Bascom Lamar Lunsford
|length7 = 3:19
|title8 = Mountaineer's Courtship
|note8 = 1926
|extra8 = Ernest Stoneman and Hattie Stoneman
|length8 = 2:42
|title9 = The Spanish Merchant's Daughter
|note9 = 1930
|extra9 = The Stoneman Family
|length9 = 3:15
|title10 = Bob Lee Junior Blues
|note10 = 1927
|extra10 = The Memphis Jug Band
|length10 = 3:08
|title11 = Single Girl, Married Girl
|note11 = 1927
|extra11 = The Carter Family
|length11 = 2:44
|title12 = Le vieux soûlard et sa femme
|note12 = 1928
|extra12 = Cleoma Breaux and Joseph Falcon
|length12 = 3:08
|title13 = Rabbit Foot Blues
|note13 = 1927
|extra13 = Blind Lemon Jefferson
|length13 = 2:55
|title14 = Expressman Blues
|note14 = 1930
|extra14 = Sleepy John Estes and Yank Rachell
|length14 = 3:01
|title15 = Poor Boy Blues
|note15 = 1929
|extra15 = Ramblin' Thomas
|length15 = 2:22
|title16 = Feather Bed
|note16 = 1928
|extra16 = Cannon's Jug Stompers
|length16 = 3:13
|title17 = Country Blues
|note17 = 1928
|extra17 = Dock Boggs
|length17 = 2:56
|title18 = 99 Year Blues
|note18 = 1927
|extra18 = Julius Daniels
|length18 = 3:04
|title19 = Prison Cell Blues
|note19 = 1928
|extra19 = Blind Lemon Jefferson
|length19 = 2:44
|title20 = See That My Grave Is Kept Clean
|note20 = 1928
|extra20 = Blind Lemon Jefferson
|length20 = 2:52
|title21 = C'est si triste sans lui
|note21 = 1929
|extra21 = Cleoma Breaux and Ophy Breaux w/ Joseph Falcon
|length21 = 2:59
|title22 = Way Down the Old Plank Road
|note22 = 1926
|extra22 = Uncle Dave Macon
|length22 = 2:58
|title23 = Buddy Won't You Roll Down the Line
|note23 = 1930
|extra23 = Uncle Dave Macon
|length23 = 3:15
|title24 = Spike Driver Blues
|note24 = 1928
|extra24 = Mississippi John Hurt
|length24 = 3:14
|title25 = K.C. Moan
|note25 = 1929
|extra25 = The Memphis Jug Band
|length25 = 2:31
|title26 = Train on the Island
|note26 = 1927
|extra26 = J.P. Nestor
|length26 = 2:57
|title27 = The Lone Star Trail
|note27 = 1930
|extra27 = Ken Maynard
|length27 = 3:12
|title28 = Fishing Blues
|note28 = 1928
|extra28 = Henry Thomas
|length28 = 2:44
}}

== Сертифікації ==
{{Certification Table Top|caption=Certifications for ''Anthology of American Folk Music''}}
{{Certification Table Entry|region=United States|award=Gold|certyear=2005|title=Anthology of American Folk Music|artist=Various|type=album|access-date=27 жовтня 2022|relyear=1952}}
{{Certification Table Bottom|nosales=true}}

== Примітки ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Національний реєстр аудіозаписів]]
[[Категорія:Сторінки, що використовують шаблон Certification Table Entry з виноскою відвантажень]]
[[Категорія:Сторінки, що використовують шаблон Certification Table Entry із значенням кількості відвантажень]]
[[Категорія:Certification Table Entry використано для США]]
[[Категорія:Альбоми Folkways Records]]
[[Категорія:Музичні альбоми 1952]]
[[Категорія:Альбоми, записані в США]]
[[Категорія:Американська фольк-музика]]
[[Категорія:Кантрі-альбоми]]
[[Категорія:Музичні збірки 1952]]

title: Антологія американської народної музики

Виконавець: різні виконавціd

Жанр: кантрі і блюз

Лейбл: Folkways Records

title: Оцінки оглядів

Джерело: Рейтинг

Entertainment Weekly: A

The Village Voice: A+


text:
# Станіславський феномен
Станіславський феномен (іноді — Станіславівський феномен, Івано-Франківський феномен) ― умовна назва культурно-літературного явища, що виникло наприкінці 1980-х — на початку 1990-х років в Івано-Франківську (до 1962 року Станіслав). Це коло митців, зокрема прозаїків, поетів, есеїстів, об’єднаних спільним західним постмодерністським баченням, стало символом оновлення української літератури в добу після розпаду СРСР.
Термін увів Володимир Єшкілєв у 1992 році під час виставки «Рубероїд» у Пасажі Гартенбергів.

## Представники
Найчастіше до феномену зараховують таких авторів: Юрій Андрухович, Тарас Прохасько, Юрій Іздрик, Володимир Єшкілєв, Анна Кирпан, Володимир Мулик та інших. Вони публікувались у часописі «Четвер», який став головною трибуною Станіславського феномену.
| Портрет | Митець                     | Дата народження |
| ------- | -------------------------- | --------------- |
|         | Андрухович Юрій Ігорович   | 13 березня 1960 |
|         | Петросаняк Галина Іванівна | 1969            |
|         | Іздрик Юрій Романович      | 16 серпня 1962  |
|         | Єшкілєв Володимир Львович  | 23 травня 1965  |
|         | Прохасько Тарас Богданович | 16 травня 1968  |

## Ознаки та естетика
Серед характерних рис феномену: стильовий еклектизм, деконструкція літературних традицій, інтертекстуальність, іронія, маргінальний герой, відмова від авторського всемогуття, а також глибоке зацікавлення міфологією Центральної Європи та Галичини. За словами Тараса Прохаська, феномен став частиною історії літератури — це локалізований у часі (1988–1994) вибух, який сформував нову віху української прози. Автори репрезентували унікальне поєднання галицької історичної пам’яті з західноєвропейськими інтелектуальними та культурними впливами. Вони демонстрували свідому відмову від соцреалістичного канону, який панував у радянській Україні, та опанували постмодерні інструменти — цитатність, гротеск, карнавалізацію, метафікцію, ігрову структуру тексту.
|                                              | Лише в Станіславі міг статися такий збіг обставин, як позитивних — достатній культурний шар, досвід співжиття різних європейських культур, своєрідна архітектурна оболонка, що є „носієм пам’яті”, так і неґативних — демографічний вибух тих років, зміна соціального та етнічного складу, що призвели до змін ціннісних орієнтирів». Тобто, з одного боку, Івано-Франківськ глибоко провінційний, етнічно знівечений і соціально неоднорідний, а з другого, попри все це нечисленна ініціативна група спромоглася відвоювати місце у «вищій лізі» сучасних мистецьких перегонів. |
| — Ігор Панчишин, альманах «Перший відмін ок» |                                                                                |

## Мистецький вимір
Феномен не обмежувався лише літературою. У 1989 році у Франківську з'явилась перша міжнародна бієнале на території України — «Імпреза», яка тривала до 1997 року. До художників-учасників належали Михайло Вітушинський, Ігор Панчишин, Микола Яковина, Анатолій Звіжинський, Мирослав Яремак та інші.

wikiname: ukwiki

title: Станіславський феномен

in_language: uk

wikitext:
'''Станіславський феномен''' (іноді — '''Станіславівський феномен''', '''Івано-Франківський феномен''') ― умовна назва культурно-літературного явища, що виникло наприкінці 1980-х — на початку 1990-х років в [[Івано-Франківськ|Івано-Франківську]] (до 1962 року Станіслав). Це коло митців, зокрема [[Прозаїк|прозаїків]], [[Поет|поетів]], [[Есеїст|есеїстів]], об’єднаних спільним [[Постмодернізм|західним постмодерністським]] баченням, стало символом оновлення [[Сучасна українська література|української літератури]] в добу після [[Розпад СРСР|розпаду СРСР]]<ref name=":0">{{Cite web |url=https://www.poetryinternational.org/pi/article/8099/The-Stanislav-Phenomenon/en/tile |title=The Stanislav Phenomenon - Ukraine - Poetry International |website=Poetry International |language=en |accessdate=2019-09-27}}</ref><ref>{{Cite book |title=Memory and theory in Eastern Europe |last=Blacker |first=U. |year=2013 |publisher=Palgrave Macmillan |location=New York |pages=173–193 |chapter=Living among the ghosts of others: Urban postmemory in Eastern Europe |language=en}}</ref>.

Термін увів [[Єшкілєв Володимир Львович|Володимир Єшкілєв]] у 1992 році під час виставки «Рубероїд» у [[Пасаж Гартенбергів|Пасажі Гартенбергів]].

== Представники ==
Найчастіше до феномену зараховують таких авторів: [[Андрухович Юрій Ігорович|Юрій Андрухович]], [[Прохасько Тарас Богданович|Тарас Прохасько]], [[Іздрик Юрій Романович|Юрій Іздрик]], [[Єшкілєв Володимир Львович|Володимир Єшкілєв]], Анна Кирпан, Володимир Мулик та інших. Вони публікувались у [[Четвер (журнал)|часописі «Четвер»]], який став головною трибуною Станіславського феномену{{Sfn|Казнодій|2018|с=47}}.
{| class="wikitable"
|+Основні представники Станіславського феномену
!Портрет
!Митець<ref name=":0" />
!Дата народження
|-
|[[Файл:Yurii_Andrukhovych_2015.jpg|безрамки|110x110пкс]]
|[[Андрухович Юрій Ігорович]]
|[[13 березня]] [[1960]]
|-
|
|[[Петросаняк Галина Іванівна]]
|[[1969]]
|-
|[[Файл:Yurko_Izdryk.jpg|безрамки|147x147пкс]]
|[[Іздрик Юрій Романович]]
|[[16 серпня]] [[1962]]
|-
|[[Файл:Володимир_Єшкілєв_2.jpg|безрамки|147x147пкс]]
|[[Єшкілєв Володимир Львович]]
|[[23 травня]] [[1965]]
|-
|[[Файл:Тарас_Прохасько_(2016)_02_(cropped).jpg|безрамки|150x150пкс]]
|[[Прохасько Тарас Богданович]]
|[[16 травня]] [[1968]]
|}

== Ознаки та естетика ==
Серед характерних рис феномену: стильовий [[еклектизм]], деконструкція літературних традицій, [[інтертекстуальність]], іронія, [[Маргінал|маргінальний]] герой, відмова від авторського [[Всемогутність|всемогуття]], а також глибоке зацікавлення міфологією [[Центральна Європа|Центральної Європи]] та [[Галичина|Галичини]]. За словами Тараса Прохаська, феномен став частиною історії літератури — це локалізований у часі (1988–1994) вибух, який сформував нову віху української прози{{Sfn|Казнодій|2018|с=47}}. Автори репрезентували унікальне поєднання галицької історичної пам’яті з західноєвропейськими інтелектуальними та культурними впливами. Вони демонстрували свідому відмову від [[Соцреалізм в українській літературі|соцреалістичного]] канону, який панував у [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|радянській Україні]], та опанували постмодерні інструменти — цитатність, [[гротеск]], [[Карнавалізація|карнавалізацію]], [[Метафікціоналізм|метафікцію]], ігрову структуру тексту{{Sfn|Казнодій|2018|с=47}}<ref>{{Cite web |url=https://postimpreza.org/talsk/stanislavskyi-fenomen-musyv-iak-vybukhnuty-tak-i-zhasnuty |title=«Станіславський феномен мусив як вибухнути, так і згаснути» |last=Кукула |first=Ольга |date=14 серпня 2024 |website=Postimpreza |language=ru |access-date=2025-06-19}}</ref><ref name=":1" />.

{{Цитата|Лише в Станіславі міг статися такий збіг обставин, як позитивних — достатній культурний шар, досвід співжиття різних європейських культур, своєрідна архітектурна оболонка, що є „носієм пам’яті”, так і неґативних — демографічний вибух тих років, зміна соціального та етнічного складу, що призвели до змін ціннісних орієнтирів». Тобто, з одного боку, Івано-Франківськ глибоко провінційний, етнічно знівечений і соціально неоднорідний, а з другого, попри все це нечисленна ініціативна група спромоглася відвоювати місце у «вищій лізі» сучасних мистецьких перегонів.|автор=Ігор Панчишин|4=альманах «Перший відмін ок»}}

== Мистецький вимір ==
Феномен не обмежувався лише літературою. У 1989 році у Франківську з'явилась перша міжнародна [[бієнале]] на території України — «<nowiki/>[[Імпреза (бієнале)|Імпреза]]<nowiki/>», яка тривала до 1997 року. До художників-учасників належали Михайло Вітушинський, Ігор Панчишин, Микола Яковина, [[Звіжинський Анатолій Євгенович|Анатолій Звіжинський]], Мирослав Яремак та інші<ref name=":1">{{Cite web |url=https://kufer.media/misto/stanislavskyj-fenomen/ |title=Що таке Станіславський феномен і чому це важливо? {{!}} Kufer |last=Темех |first=Наталка |date=2019-05-16 |website=kufer.media |language=uk |access-date=2025-06-19}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==

* {{Cite journal |last=Казнодій |first=М. |date=2018 |title=«Станіславський феномен» у сучасній українській літературі |url=http://dspace.tnpu.edu.ua/handle/123456789/11299 |journal=Магістерський науковий вісник Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка |issue=30 |pages=47-49}}

{{Lit-stub}}
{{Culture-stub}}

[[Категорія:Івано-Франківськ]]
[[Категорія:Контркультура 1990-х]]
[[Категорія:Література постмодернізму]]


text:
# Ян Копіц
Ян Копіц (чеськ. Jan Kopic, нар. 4 червня 1990, Їглава, Чехословаччина) — чеський футболіст, півзахисник клубу «Вікторія» (Пльзень) та національної збірної Чехії. Молодший брат футболіста Мілана Копіца.

## Клубна кар'єра
Народився 4 червня 1990 року. Вихованець футбольної школи клубу «Височина». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2010 року в основній команді того ж клубу, в якій провів один сезон, взявши участь у 12 матчах чемпіонату.
2010 року на правах оренди грав в команді клубу «Зеніт» (Часлав).
Своєю грою за останню команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Яблонець», до складу якого приєднався 2011 року. Відіграв за команду з Яблонця-над-Нісою наступні чотири сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Яблонця», був основним гравцем команди.
До складу клубу «Вікторія» (Пльзень) приєднався 2015 року. Станом на 14 квітня 2018 року відіграв за пльзенську команду 100 матчів в національному чемпіонаті.

## Виступи за збірні
Протягом 2011–2012 років залучався до складу молодіжної збірної Чехії. На молодіжному рівні зіграв у 12 офіційних матчах.
2014 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Чехії.

## Титули і досягнення
- Чемпіон Чехії (3):

«Вікторія» (Пльзень): 2015-16, 2017-18, 2021-22
- Володар Суперкубка Чехії (2):

«Яблонець»: 2013
«Вікторія» (Пльзень): 2015
- Володар Кубка Чехії (1):

«Яблонець»: 2012-13

title: Ян Копіц

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Ян Копіц
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 4.6.1990
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|CZE}} [[Вікторія (Пльзень)|«Вікторія» (Пльзень)]]
| позиція = [[півзахисник]]
| номер  =
| юнацькі-роки = 2003-2010
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|CZE}} [[Височина (футбольний клуб)|«Височина»]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2010–2011 | {{Прапорець|CZE}} | [[Височина (футбольний клуб)|«Височина»]] | 12 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2010 |{{оренда}}  {{Прапорець|CZE}} | [[Зеніт (Часлав)|«Зеніт» (Часлав)]] | 12 |2}}
{{Футболіст рядок 0|2011–2015 | {{Прапорець|CZE}} | [[Бауміт (футбольний клуб)|«Яблонець»]] | 115 |23}}
{{Футболіст рядок 1|2015– | {{Прапорець|CZE}} | [[Вікторія (Пльзень)|«Вікторія» (Пльзень)]] | 164 |30}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2011 | {{Прапорець|CZE}} | [[Юнацька збірна Чехії з футболу (U-20)|Чехія U-20]]  | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2012 | {{Прапорець|CZE}} | [[Молодіжна збірна Чехії з футболу|Чехія U-21]] | 11 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2014– | {{Прапорець|CZE}} | [[Збірна Чехії з футболу|Чехія]] | 25 |3}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 20 вересня 2022
| збірна-поновлення = 20 вересня 2022
}}
'''Ян Копіц''' ({{lang-cs|Jan Kopic}}, {{нар}} [[4 червня]] [[1990]], [[Їглава]], [[Чехословаччина]]) — чеський [[футболіст]], [[півзахисник]] клубу [[Вікторія (Пльзень)|«Вікторія» (Пльзень)]] та [[збірна Чехії з футболу|національної збірної Чехії]]. Молодший брат футболіста [[Мілан Копіц|Мілана Копіца]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[4 червня]] [[1990]] року. Вихованець футбольної школи клубу [[Височина (футбольний клуб)|«Височина»]]. Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2010 року в основній команді того ж клубу, в якій провів один сезон, взявши участь у 12 матчах чемпіонату.

2010 року на правах оренди грав в команді клубу [[Зеніт (Часлав)|«Зеніт» (Часлав)]].

Своєю грою за останню команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу [[Бауміт (футбольний клуб)|«Яблонець»]], до складу якого приєднався 2011 року. Відіграв за команду з [[Яблонець-над-Нісою|Яблонця-над-Нісою]] наступні чотири сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Яблонця», був основним гравцем команди.

До складу клубу [[Вікторія (Пльзень)|«Вікторія» (Пльзень)]] приєднався 2015 року. Станом на 14 квітня 2018 року відіграв за пльзенську команду 100 матчів в національному чемпіонаті.

== Виступи за збірні ==
Протягом 2011–2012 років залучався до складу [[Молодіжна збірна Чехії з футболу|молодіжної збірної Чехії]]. На молодіжному рівні зіграв у 12 офіційних матчах.

2014 року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Чехії з футболу|національної збірної Чехії]].

== Титули і досягнення ==
* [[Чемпіонат Чехії з футболу|Чемпіон Чехії]] '''(3)''':
: [[Вікторія (Пльзень)|«Вікторія» (Пльзень)]]: [[Чемпіонат Чехії з футболу 2015—2016|2015-16]], [[Чемпіонат Чехії з футболу 2017—2018|2017-18]], [[Чемпіонат Чехії з футболу 2021—2022|2021-22]]
* Володар [[Суперкубок Чехії з футболу|Суперкубка Чехії]] '''(2)''':
: [[Яблонець (футбольний клуб)|«Яблонець»]]: [[Суперкубок Чехії з футболу 2013|2013]]
: [[Вікторія (Пльзень)|«Вікторія» (Пльзень)]]: [[Суперкубок Чехії з футболу 2015|2015]]
* Володар [[Кубок Чехії з футболу|Кубка Чехії]] '''(1)''':
: [[Яблонець (футбольний клуб)|«Яблонець»]]: [[Кубок Чехії з футболу 2012—2013|2012-13]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
*{{Soccerway}}
*{{Transfermarkt}}
*{{UEFA player}}
*{{NFT player}}

{{footballer-stub}}
{{нк}}
{{Склад ФК Вікторія Пльзень}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Копіц}}
[[Категорія:Чеські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Чехії з футболу]]
[[Категорія:Гравці збірної Чехії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Височини»]]
[[Категорія:Футболісти «Часлава»]]
[[Категорія:Футболісти «Яблонця»]]
[[Категорія:Футболісти «Вікторії» (Пльзень)]]

title: Особисті дані

Народження: 4 червня 1990 (34 роки)

Громадянство: Чехія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Вікторія» (Пльзень)

title: Юнацькі клуби

«Височина»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Височина» · 12 · (0)

→ «Зеніт» (Часлав) · 12 · (2)

«Яблонець» · 115 · (23)

«Вікторія» (Пльзень) · 164 · (30)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Чехія U-20 · 1 · (0)

Чехія U-21 · 11 · (0)

Чехія · 25 · (3)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 20 вересня 2022.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 20 вересня 2022.


text:
# Східні Бескиди
Схі́дні Бески́ди — згідно сучасних уявлень українських географів назва Бескиди закріпилася тільки за гірськими спорудами Скибової тектонічної зони Карпат, які в Україні займають простір між українсько-польським кордоном та річкою Мізунка — лівою притокою Свічі, що впадає у Дністер.
Українські Східні Бескиди являють собою систему паралельних асиметричних хребтів, розчленованих поздовжніми вузькими і поперечними широкими долинами річок (Дністер, Стрий, Опір тощо) й міжгірними улоговинами. Їх підрозділяють на Верхньодністерські Бескиди та Сколівські Бескиди, межею між якими служить течія річки Стрий. У деяких сучасних схемах районування Українські Східні Бескиди пропонується розглядати як фізико-географічну підобласть області Зовнішньофлішових Карпат.

## Тлумачення терміна деякими науковцями в країнах ЄС
В деяких сучасних наукових джерелах країн ЄС трактується як частина фізико-географічної підпровінції Зовнішніх Східних Карпат, яка охоплює гірські хребти і масиви у межах Польщі, Словаччини та України, що сформувалися на флішових покривах Зовнішнього (Флішового) тектонічного поясу Карпат.

## Туризм
Район розвинутої рекреації, пішохідного, водного та лижного туризму. Активно розвивається зелений туризм і велосипедний туризм. Курорти — Трускавець, Східниця.

## Природоохоронні території
Природоохоронні території: Національний природний парк «Сколівські Бескиди», Поляницький регіональний парк.

## Фотографії
- Верхньодністровські Бескиди
- Сколівські Бескиди
- Стрийсько-Сянська Верховина

title: Східні Бескиди

wikitext:
{{Infobox Mountain
| Name=Східні Бескиди
| Photo= Ukrainian Karpaty-2.jpg
| Caption=Українська частина Східних Бескидів (позначено синім кольором)
| Elevation=1408,3 м (макс.)
| Range=[[Бескиди]], [[Східні Карпати]]
| Location={{POL}}
{{SVK}}
{{UKR}}
[[Львівська область]],
[[Івано-Франківська область]],
[[Закарпатська область]]
| карта розташування =
| карта розташування1 =
| Prominence =
| Coordinates =
| Topographic map =
| Type=|Age=
| First ascent =
| Easiest route=
}}
'''Схі́дні Бески́ди''' — згідно сучасних уявлень українських географів назва Бескиди закріпилася тільки за гірськими спорудами [[Скибова зона|Скибової тектонічної зони Карпат]], які в Україні займають простір між українсько-польським кордоном та річкою [[Мізунька|Мізунка]] — лівою притокою [[Свіча (притока Дністра)|Свічі]], що впадає у [[Дністер]].

Українські Східні Бескиди являють собою систему паралельних асиметричних хребтів, розчленованих поздовжніми вузькими і поперечними широкими долинами річок ([[Дністер]], [[Стрий (річка)|Стрий]], [[Опір (річка)|Опір]] тощо) й міжгірними улоговинами. Їх підрозділяють на [[Верхньодністровські Бескиди|Верхньодністерські Бескиди]] та [[Сколівські Бескиди]], межею між якими служить течія річки [[Стрий]]. У деяких сучасних схемах районування Українські Східні Бескиди пропонується розглядати як фізико-географічну підобласть області Зовнішньофлішових Карпат.

== Тлумачення терміна деякими науковцями в країнах ЄС ==
В деяких сучасних наукових джерелах країн [[Європейський Союз|ЄС]] трактується як частина фізико-географічної підпровінції [[Східні Карпати|Зовнішніх Східних Карпат]], яка охоплює гірські хребти і масиви у межах [[Польща|Польщі]], [[Словаччина|Словаччини]] та [[Україна|України]], що сформувалися на флішових покривах Зовнішнього (Флішового) тектонічного поясу Карпат.

== Туризм ==
Район розвинутої рекреації, пішохідного, водного та лижного туризму. Активно розвивається [[зелений туризм]] і [[велосипедний туризм]]. Курорти — [[Трускавець]], [[Східницьке родовище мінеральних вод|Східниця]].

== Природоохоронні території ==
Природоохоронні території: [[Національний природний парк «Сколівські Бескиди»]], [[Поляницький регіональний парк]].

== Фотографії ==
{{center|<gallery>
файл:Shidni Beskydy-1.jpg|[[Верхньодністровські Бескиди]]
файл:Shidni Beskydy-3.jpg|[[Сколівські Бескиди]]
файл:Shidni Beskydy-2.jpg|[[Стрийсько-Сянська Верховина]]
</gallery>}}

== Джерела ==
* {{ГЕУ}}
* https://www.youtube.com/watch?v=5fcOgw029cg {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170514013434/https://www.youtube.com/watch?v=5fcOgw029cg |date=14 травня 2017 }}
* Волощук М. Д., Гілецький Й. Р. Водно-ерозійні процеси у природних комплексах Українських Карпат: монографія. Івано-Франківськ: Симфонія форте, 2022. 124 с.
* Гілецький Й. Р., Тимофійчук Н. М. Фізико-географічне районування Українських Карпат для цілей пізнавального туризму. Географія та туризм. 2019. Вип. 53. С. 103–109..
* Кравчук Я. С. Рельєф Українських Карпат : монографія / Ярослав Софронович Кравчук; Львів. нац. ун-т ім. І. Франка ; ред. Ірина Лоїк. – Львів : ЛНУ ім. І. Франка, 2021. – 575 с.
* Мельник А.В. Українські Карпати: екологічно-ландшафтознавче дослідження: монографія. Львів: Вид. Львів. ун-ту, 1999. 286 с.
* Національний атлас України. Київ: ДНВЦ «Картографія», 2007. 440 с.
* Цись П. М. Геоморфологія УРСР: навч. посібн. Львів: Вид. Львів. ун-ту. 1962. 224 с.

{{Карпати}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Східні Карпати]]
[[Категорія:Українські Карпати]]
[[Категорія:Географія Галичини]]
[[Категорія:Гори Польщі]]
[[Категорія:Гори Словаччини]]

Країна: Словаччина

Розташування: Польща · Словаччина · Україна · Львівська область, · Івано-Франківська область, · Закарпатська область

Система: Бескиди, Східні Карпати

Тип: географічний регіон


text:
# Шувар (ринок)
Шувар — найбільший гуртовий ринок сільськогосподарської продукції у Львові та Заходу України. Розташований у Сихівському районі Львова за адресою Проспект Святого Івана Павла ІІ, 4б. Загальна площа ринку понад 20 га. Входить до Світової організації оптових ринків, є найбільшим у регіоні майданчиком з продажу молочних виробів, фруктів-овочів, м'яса, риби, квітів, у середньому протягом року на територію ринку заїжджає 1,3 млн автомобілів.

## Назва
Шувар, а також лепеха, татарське зілля є народними назвами аїру тростинного, рослини, яка росте в заболоченій місцевості чи на узбережжі водойм. Поруч із сучасним ринком «Шувар» є витік Зубри, а місцевість появи ринку була заболоченою. Відкриття ринку «Шувар» у 1991 році припало на Зелені Свята, коли за звичаєм приміщення прикрашають зеленими гілками шувару.
Оскільки долина річки Зубра є низовиною, серед львів'ян також поширена неофіційна назва «Нижній Шувар», таким чином містяни відрізняють його від «Верхнього Шувару», торгового комплексу, також розташованого на Сихові, однак за іншою адресою.

## Група компаній «Шувар»
Оптовий сільскогосподарський ринок «Шувар» входить до складу групи компаній «Шувар», управління якими здійснює ТзОВ «Шувар». Також до складу ГК «Шувар» входить розташований на проспекті Червоної калини, 36 торговий комплекс «Шувар» (т. зв. «Верхній Шувар»), який спеціалізується на роздрібному продажу промислової продукції.

Засновником підприємства є львівський підприємець та депутат ЛМР Роман Федишин. Власниками ТзОВ «Шувар» є Роман Федишин, Андрій Чіпчар, Любов Доскоч, Любов Бокало. Директором оптового ринку «Шувар» є Іван Федишин.

Загалом персонал підприємства складає 200 чоловік, а разом з підприємцями, які орендують торгові точки на ринку та їх працівниками — 6000. Ринок є основним джерелом постачання товару для дрібних магазинів «біля дому» та місцем збуту товару для фермерських господарств регіону. Також «Шувар» є популярним серед львівських пенсіонерів.
Протягом 2020 року компанія сплатила 60 млн грн. податків (без врахування сум, які сплачують орендарі, що працюють на ринку). Загальна площа комерційних площ станом на березень 2021 року складає 43000 квадратних метрів.

## Історія
1991 року відкрито магазин роздрібної торгівлі «Шувар», який дав початок розвитку торгового підприємства
1996 року зареєстровано ТзОВ «Шувар»
1999 року на проспекті Червоної Калини, 36 відкрито торгово-промисловий ринок «Шувар» (Верхній Шувар). На момент відкриття там було 260 торгових точок, 2004 — 980, Станом на 2021 рік площа торгового комплексу понад 20500 м кв.
2008 року компанія «Шувар» увійшла до Світової організації оптових ринків.
2011 року відкрились павільйони Фрукти/овочі та Риба і м'ясо
2012 року «Шувар» отримав сертифікат Міжнародної системи якості менеджменту 9001-2008, що є показником відповідності міжнародним стандартам
.
2018 року обсяг продажу м'ясо-молочних виробів на «Шуварі» перевищив 30 тисяч тонн, щорічний приріст складає 4-5 %. Він є найбільшим оператором з продажу м'ясо-молочних виробів у регіоні.
2019 року на ринку було реалізовано 900 тисяч тонн різноманітної продукції, що еквівалентно обсягу перевалки через невеликий морський порт.
У жовтні 2019 року «Шувар» оголосив про початок будівництва нового терміналу для продажу м'ясо-молочної продукції площею 1200 м2.

Осінь 2019 — директором ринку став Іван Федишин.
У грудні 2019 року Львівський міськвиконком дав дозвіл на будівництво нового павільйону продуктових товарів на вул. Хуторівка, 4б.

25 березня 2020 року на гуртовому ринку «Шувар» відкрили перший в Україні виробничий хаб «Продуктовня», який повинен допомогти дрібним виробникам крафтової продукції вийти на ринок та просувати їхню продукцію.

У березні 2021 року Львівський міськвиконком дав дозвіл на будівництво нового регіонального аграрного центру із спортивно-відпочинковим центром на вулиці Хуторівка, 4б. Загальна площа будівлі, яка матиме три поверхи, складе 9400 м2, а висота до 26,6 метрів. Авторами проекту є польська архітектурна компанія у співпраці з львівськими архітекторами. Будівництво розпочнеться у 2021 році.

## Роль «Шувару» на ринку АПК
За оцінками львівських чиновників саме «Шувар» має стати основним чинником формування цін на продукцію АПК та регулювання ринку сільськогосподарської продукції на території Львівщини — про це 14 листопада 2008 року заявив начальник головного управління агропромислового розвитку ЛОДА Роман Кожушко.

За словами директора «Шувару» Івана Федишина у період карантину від безперебійної робота «Шувару» залежала діяльність як фермерських господарств, які через «Шувар» збувають свою продукцію, так і робота численних продуктових магазинів «біля дому», які закуповують свою продукцію на «Шуварі».

## Соціальні та некомерційні проекти
21 вересня 2020 року директор ТзОВ «Шувар» Іван Федишин заявив про готовність підприємства долучитись до проекту ревіталізації річки Зубри та створення набережної та громадського простору у частині русла, що прилягає до території ринку.
«Шувар» є партнером гандбольного клубу «Галичанка», який виступає в українській прем'єр-лізі та бере участь у єврокубках, власник ринку Роман Федишин є президентом клубу.

## Соціальні мережі
- Ринок «Шувар» у Facebook
- Ринок «Шувар» у Instagram

title: Шувар (ринок)

wikitext:
{{otheruses|Шувар}}
{{DISPLAYTITLE:Шувар (ринок у м. Львів)}}{{Картка компанії
|назва = Оптовий ринок "Шувар"
|лого =
|зображення = Outskirts of Shuvar farmer's market at Sykhiv, Lviv, Lviv Oblast, Ukraine, Summer, 2009.jpg
|заснування = 1991 рік
|засновник = Джавала Олексій Юрійович
|місто = Львів
|країна = Україна
|галузь = Оптові ринки сільськогосподарської продукції
|сайт = https://shuvar.com/
}}

'''Шувар''' — найбільший гуртовий ринок сільськогосподарської продукції у [[Львів|Львові]] та Заходу України. Розташований у [[Сихівський район|Сихівському]] районі Львова за адресою [[Проспект Святого Івана Павла ІІ]], 4б. Загальна площа ринку понад 20 га. Входить до Світової організації оптових ринків, є найбільшим у регіоні майданчиком з продажу [[Молочні продукти|молочних виробів]], [[фрукт]]ів-[[овочі]]в, [[м'ясо|м'яса]], [[риби]], [[Квітка|квітів]], у середньому протягом року на територію ринку заїжджає 1,3 млн автомобілів.
<ref>https://shuvar.com/about_us</ref>

== Назва ==

Шувар, а також лепеха, татарське зілля є народними назвами [[аїр|аїру тростинного]], рослини, яка росте в заболоченій місцевості чи на узбережжі водойм. Поруч із сучасним ринком «Шувар» є витік [[Зубра (притока Дністра)|Зубри]], а місцевість появи ринку була заболоченою. Відкриття ринку «Шувар» у [[1991]] році припало на [[Зелені Свята]], коли за звичаєм приміщення прикрашають зеленими гілками шувару.
Оскільки долина річки Зубра є низовиною, серед львів'ян також поширена неофіційна назва «Нижній Шувар», таким чином містяни відрізняють його від «Верхнього Шувару», торгового комплексу, також розташованого на [[Сихів|Сихові]], однак за іншою адресою.
<ref name=":0">http://sykhiv.media/10-factiv-pro-shyvar/</ref>
<ref>{{Cite web|url=https://zaxid.net/krasiva_naberezhna_na_sihovi_ta_gromadskiy_prostir_n1507925|назва=Іван Федишин: Красива набережна на Сихові та громадський простір|видавець=[[Zaxid.net]]|дата=21 вересня 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20210215034053/https://zaxid.net/krasiva_naberezhna_na_sihovi_ta_gromadskiy_prostir_n1507925|дата-архіву=15 лютого 2021|мертвий-url=no|дата-доступу=21 березня 2022}}</ref>

== Група компаній «Шувар» ==
[[Файл:Shuvar_market-1.jpg|ліворуч|309x309пкс|Ринок «Шувар» з висоти пташиного польоту]]
Оптовий сільскогосподарський ринок «Шувар» входить до складу групи компаній «Шувар», управління якими здійснює ТзОВ «Шувар». Також до складу ГК «Шувар» входить розташований на проспекті [[Проспект Червоної Калини (Львів)|Червоної калини]], 36 [[Шувар (Торговий комплекс)|торговий комплекс «Шувар»]] (т. зв. «Верхній Шувар»), який спеціалізується на роздрібному продажу промислової продукції.
<ref>https://tk.shuvar.com/</ref>
Засновником підприємства є львівський підприємець та депутат [[Львівська міська рада|ЛМР]] [[Федишин Роман Степанович|Роман Федишин]]. Власниками ТзОВ «Шувар» є Роман Федишин, Андрій Чіпчар, Любов Доскоч, Любов Бокало. Директором оптового ринку «Шувар» є Іван Федишин.
<ref>https://opendatabot.ua/c/20777340</ref>
Загалом персонал підприємства складає 200 чоловік, а разом з підприємцями, які орендують торгові точки на ринку та їх працівниками — 6000. Ринок є основним джерелом постачання товару для дрібних магазинів «біля дому» та місцем збуту товару для фермерських господарств регіону. Також «Шувар» є популярним серед львівських пенсіонерів.
Протягом [[2020]] року компанія сплатила 60 млн грн. податків (без врахування сум, які сплачують орендарі, що працюють на ринку). Загальна площа комерційних площ станом на [[березень]] [[2021]] року складає 43000 квадратних метрів.
<ref>https://leopolis.news/post/39277/4610136800:08:002:0017</ref>

== Історія ==
[[1991]] року відкрито магазин роздрібної торгівлі «Шувар», який дав початок розвитку торгового підприємства
[[1996]] року зареєстровано ТзОВ «Шувар»
[[1999]] року на проспекті Червоної Калини, 36 відкрито [[Шувар (Торговий комплекс)|торгово-промисловий ринок «Шувар»]] (Верхній Шувар). На момент відкриття там було 260 торгових точок, [[2004]] — 980, Станом на [[2021]] рік площа торгового комплексу понад 20500 м кв.
[[2008]] року компанія «Шувар» увійшла до [[Світова організація оптових ринків|Світової організації оптових ринків]].
[[2011]] року відкрились павільйони Фрукти/овочі та Риба і м'ясо
[[2012]] року «Шувар» отримав сертифікат [[Інтегрована система менеджменту|Міжнародної системи якості менеджменту]] 9001-2008, що є показником відповідності міжнародним стандартам
<ref name=":0"/>.
[[2018]] року обсяг продажу м'ясо-молочних виробів на «Шуварі» перевищив 30 тисяч тонн, щорічний приріст складає 4-5 %. Він є найбільшим оператором з продажу м'ясо-молочних виробів у регіоні.
[[2019]] року на ринку було реалізовано 900 тисяч тонн різноманітної продукції, що еквівалентно обсягу перевалки через невеликий морський порт.
У [[жовтень|жовтні]] 2019 року «Шувар» оголосив про початок будівництва нового терміналу для продажу м'ясо-молочної продукції площею 1200 м2.
<ref>https://forpost.lviv.ua/novyny/23488-shuvar-zaproshuie-do-spivpratsi-pidpryiemtsiv-u-novyi-terminal</ref>
Осінь 2019 — директором ринку став Іван Федишин.
У грудні 2019 року Львівський міськвиконком дав дозвіл на будівництво нового павільйону продуктових товарів на вул. Хуторівка, 4б.
<ref>https://portal.lviv.ua/news/2019/12/03/u-lvovi-rozbuduiut-rynok-shuvar-vizualizatsiia</ref>
[[25 березня]] [[2020]] року на гуртовому ринку «Шувар» відкрили перший в Україні виробничий хаб «Продуктовня», який повинен допомогти дрібним виробникам крафтової продукції вийти на ринок та просувати їхню продукцію.
<ref>https://www.032.ua/news/2683287/na-gurtovomu-rinku-suvar-vidkriut-persij-virobnicij-hab-produktovna</ref>
У березні [[2021]] року Львівський міськвиконком дав дозвіл на будівництво нового регіонального аграрного центру із спортивно-відпочинковим центром на вулиці Хуторівка, 4б. Загальна площа будівлі, яка матиме три поверхи, складе 9400 м2, а висота до 26,6 метрів. Авторами проекту є польська архітектурна компанія у співпраці з львівськими архітекторами. Будівництво розпочнеться у 2021 році.
<ref>https://portal.lviv.ua/news/2021/03/19/na-rynku-shuvar-zbuduiut-sportyvno-vidpochynkovyj-tsentr</ref>
<ref name=":1">http://tvoemisto.tv/exclusive/nasha_syla_u_yakosti_i_velykomu_vybori_dyrektor_shuvaru__pro_rynok_yak_strategichnyy_obiekt_116084.html</ref>

== Роль «Шувару» на ринку АПК ==
За оцінками львівських чиновників саме «Шувар» має стати основним чинником формування цін на продукцію АПК та регулювання ринку сільськогосподарської продукції на території Львівщини — про це [[14 листопада]] [[2008]] року заявив начальник головного управління агропромислового розвитку [[Львівська обласна державна адміністрація|ЛОДА]] Роман Кожушко.
<ref>{{Cite web|url=https://zaxid.net/quotshuvarquot_maye_stati_osnovnim_tsentrom_formuvannya_tsin_na_agroproduktsiyu_lvivshhini_n1065276/amp|назва="Шувар" має стати основним центром формування цін на агропродукцію Львівщини|видавець=[[Zaxid.net]]|дата=14 листопада 2008|url-архіву=https://web.archive.org/web/20220405100752/https://zaxid.net/quotshuvarquot_maye_stati_osnovnim_tsentrom_formuvannya_tsin_na_agroproduktsiyu_lvivshhini_n1065276/amp|дата-архіву=5 квітня 2022|мертвий-url=no|дата-доступу=5 квітня 2022}}</ref>
За словами директора «Шувару» Івана Федишина у період [[карантин]]у від безперебійної робота «Шувару» залежала діяльність як фермерських господарств, які через «Шувар» збувають свою продукцію, так і робота численних продуктових магазинів «біля дому», які закуповують свою продукцію на «Шуварі».
<ref>{{Cite web|url=https://www.youtube.com/watch?v=cxOLAbgULQ0|назва=Ринок "Шувар" можуть закрити і ціни одразу поповзуть догори!?|видавець=Телеканал НТА|дата=14 квітня 2020|вебсайт=YouTube|мертвий-url=no|дата-доступу=9 червня 2021}}</ref>

== Соціальні та некомерційні проекти ==
[[21 вересня]] 2020 року директор ТзОВ «Шувар» Іван Федишин заявив про готовність підприємства долучитись до проекту ревіталізації річки Зубри та створення набережної та громадського простору у частині русла, що прилягає до території ринку.
«Шувар» є партнером гандбольного клубу [[Галичанка (гандбольний клуб)|«Галичанка»]], який виступає в українській прем'єр-лізі та бере участь у єврокубках, власник ринку Роман Федишин є президентом клубу.
<ref name=":1"/>
<ref>http://hcgalychanka.com.ua/</ref>

== Соціальні мережі ==
* [https://www.facebook.com/Shuvar.WMAP/ Ринок «Шувар» у Facebook]
* [https://www.instagram.com/ Ринок «Шувар» у Instagram]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Сихів}}
[[Категорія:Ринки Львова]]
[[Категорія:Сихів]]
[[Категорія:Гуртова торгівля]]

title: Оптовий ринок "Шувар"

Тип: ринок

Засновник(и): Джавала Олексій Юрійович

Штаб-квартира: Львів · Україна