text:
# Горст Вессель
Горст Лю́двіг Ве́ссель (нім. Horst Ludwig Georg Erich Wessel, 9 жовтня 1907 — 23 лютого 1930) — нацистський активіст, штурмфюрер СА, поет, автор тексту до пісні Горста Весселя, що стала гімном нацистської партії. Після вбивства від комуніста, нацисти перетворили Весселя на героя та мученика, його ім'ям названо численні вулиці, станцію метро, військові з'єднання й корабель.

## Біографія
Горст Вессель народився в місті Білефельд у Вестфалії в родині лютеранського пастора, доктора Людвіга Весселя, який служив в одній з берлінських церков і був прихильником правих поглядів та партій. Отримав добру освіту, цікавився музикою та поезією. Горст був політично активний з раннього віку, в 15-річному віці приєднався до молодіжної консервативної організації Бісмаркюгенд (нім. Bismarckjugend). У квітні 1926 р. вступив на юридичний факультет Університету Фрідріха-Вільгельма (нині Університет Гумбольдтів) в Берліні. Певний час був добрим студентом, поки в грудні того таки року не залишив навчання та вступив до нацистської партії і присвятив увесь свій час боротьбі.
У 1926 р. Вессель також став членом воєнізованого крила партії — штурмовиків СА, де його хист та завзяття швидко помітили нацистські лідери. У січні 1928 року його було відряджено до Відня з метою вивчити організаційні й тактичні методи нацистського руху Австрії. У травні 1929 р. Весселя було призначено керівником берлінського підрозділу СА-34.
На початку 1929 року Вессель також написав текст до пісні нового нацистського бойового гімну (Kampflied), який вперше з'явився в геббельсівській газеті Der Angriff у вересні того таки року, під назвою «невідомий штурмовик СА» (Der Unbekannte SA-Mann). Ця пісня пізніше отримала назву «Угору стяг» (Die Fahne hoch), а після його смерті стала партійною піснею нацистської партії під назвою «Пісня Горста Весселя» (Horst Wessel Lied).
У вересні 1929 р. Вессель познайомився з 18-річною Ернан Яніке, з якою оселився у квартирі в районі Александерплатц, центрі нічного життя Берліна на той час. В цьому районі також були активні загони СА, що протистояли комуністам. З самого початку стосунки між господинею квартири та Весселем були напружені, серед іншого, через те, що її колишнього чоловіка вбили нацисти, а також, тому що Вессель не сплачував платню за квартиру. Ввечері 14 січня 1930 р. у своїй квартирі Вессель отримав тяжке поранення в обличчя і 23 лютого помер у лікарні. По деякому часі було заарештовано комуніста, якого звинуватили у вбивстві Весселя. Мотивами розглядають можливе замовне вбивство через суперечки між Весселем і господинею стосовно заборгованості за квартиру, а також помсту за вбивство місцевого 17-річного комуніста Камілло Росса, яке раніше того дня скоїли нацисти.

## Героїзація Горста Весселя
26 лютого вийшов спеціальний номер газети «Ангріфф», присвячений Горсту Весселю, а 1 березня 1930 року його було поховано на цвинтарі біля церкви Св. Миколая, де служив його батько. Під час похорон з промовами виступили декілька лідерів нацистської партії і зокрема Геббельс. Вже за декілька днів могилу Горста спотворили глузливими написами комуністи. Натомість нацисти почали творити з Горста Вессела образ мученика та героя. У серпні 1931 року було освячено прапори полку СА «Горст Вессель». У 1932 році з'явилися книжки про Весселя загальним накладом більш ніж 30 тис. примірників.
Коли нацисти прийшли до влади 1933 р. на могилі Весселя було споруджено меморіал, що став місцем щорічного паломництва нацистів. Його життя не тільки ідеалізували, але його самого почали порівнювати з Ісусом Христом, присвячували численні книжки, фільми. У Берліні, в районі, де Вессель помер, вулицю було названо його ім'ям, головний майдан району перейменовано на Горст-Вессель-Платц, а також станцію метро неподалік. У 1936 році німецький флот замовив навчальний вітрильник, який назвали «Горст Вессель». «Пісня Горста Весселя» стала офіційною піснею нацистської партії й неофіційним гімном країни.
Після падіння Третього рейху 1945 року меморіал на могилі Весселя було зруйновано, і його рештки напевно також знищено. У рамках політики денацифікації, Пісню Горста Весселя було законодавчо заборонено разом з усіма іншими нацистськими символами.

title: Горст Вессель

wikitext:
{{Державний діяч
| українське ім'я    = Горст Людвіг Вессель
| оригінальне ім'я   = Horst Ludwig Wessel
| портрет            = Bundesarchiv Bild 119-0025B, Horst Wessel.jpg
| ширина портрета    =
| підпис             =
| титул              =
| прапор             =
| період початку     =
| період кінця       =
| попередник         =
| наступник          =
| дата народження    = 9.10.1907
| місце народження   = {{Прапорець|GERimp}} [[Білефельд]], [[Вестфалія]], [[Німеччина]]
| дата смерті        = 23.2.1930
| місце смерті       = {{Прапорець|GERwei}} [[Берлін]], [[Німеччина]]
| династія           =
| партія             = [[НСДАП]]
| релігія            = [[Лютеранство]]
| батько             =
| мати               =
| чоловік            =
| дружина            =
| діти               =
| автограф           =
| роки служби        = [[1914]]—[[1918]]
| битви              = '''[[Перша Світова Війна]]'''
| нагороди           =
}}

'''Горст Лю́двіг Ве́ссель''' ({{lang-de|Horst Ludwig Georg Erich Wessel}}, [[9 жовтня]] [[1907]] — [[23 лютого]] [[1930]]) — [[НСДАП|нацистський]] активіст, [[штурмфюрер]] [[СА]], [[поет]], [[автор]] тексту до [[Пісня Горста Весселя|пісні Горста Весселя]], що стала гімном нацистської партії. Після вбивства від комуніста, нацисти перетворили Весселя на героя та мученика, його ім'ям названо численні вулиці, станцію метро, військові з'єднання й корабель.

== Біографія ==

Горст Вессель народився в місті [[Білефельд]] у Вестфалії в родині [[лютеранство|лютеранського]] [[пастор]]а, доктора Людвіга Весселя, який служив в одній з [[берлін]]ських церков і був прихильником правих поглядів та партій.<ref name=":0">{{Cite book
|url=https://www.worldcat.org/oclc/1064439899
|title=The making of a Nazi hero : the murder and myth of Horst Wessel
|last=Burnett
|first=David L.
|date=2013
|location=London
|isbn=978-0-85773-313-9
|oclc=1064439899
}}</ref> Отримав добру освіту, цікавився музикою та поезією. Горст був політично активний з раннього віку, в 15-річному віці приєднався до молодіжної консервативної організації Бісмаркюгенд ({{lang-de|Bismarckjugend}}). У квітні [[1926]] р. вступив на юридичний факультет Університету Фрідріха-Вільгельма (нині [[Берлінський університет імені Гумбольдтів|Університет Гумбольдтів]]) в [[Берлін]]і.<ref name=":0"/> Певний час був добрим студентом, поки в грудні того таки року не залишив навчання та вступив до [[НСДАП|нацистської партії]] і присвятив увесь свій час боротьбі.<ref name=":0"/>

У [[1926]] р. Вессель також став членом воєнізованого крила партії — штурмовиків [[СА]], де його хист та завзяття швидко помітили нацистські лідери. У січні [[1928]] року його було відряджено до [[Відень|Відня]] з метою вивчити організаційні й тактичні методи нацистського руху [[австрія|Австрії]]. У травні [[1929]] р. Весселя було призначено керівником берлінського підрозділу СА-34.<ref>{{Cite book
|url=https://www.worldcat.org/oclc/28025936
|title=Goebbels
|last=Mazal Holocaust Collection
|first=Ralf Georg
|date=1993
|publisher=Harcourt Brace
|edition=1st U.S. ed
|location=New York
|isbn=0-15-136076-6
|oclc=28025936
}}</ref>

На початку [[1929]] року Вессель також написав текст до пісні нового нацистського бойового гімну (Kampflied), який вперше з'явився в [[геббельс]]івській газеті Der Angriff у вересні того таки року, під назвою «невідомий штурмовик СА» (Der Unbekannte SA-Mann). Ця пісня пізніше отримала назву «[[Угору стяг]]» (Die Fahne hoch), а після його смерті стала партійною піснею нацистської партії під назвою «[[Пісня Горста Весселя]]» (Horst Wessel Lied).

У вересні [[1929]] р. Вессель познайомився з 18-річною Ернан Яніке, з якою оселився у квартирі в районі [[Александерплатц]], центрі нічного життя [[Берлін]]а на той час. В цьому районі також були активні загони СА, що протистояли [[комуніст]]ам.<ref>{{Cite book
|url=https://www.worldcat.org/oclc/503315968
|title=Hidden beneath the thorns : growing up under Nazi rule : a memoir of Ingeborg E. Tismer
|last=Tismer
|first=Ingeborg E.
|date=2009
|publisher=iUniverse
|location=New York
|isbn=978-1-4401-7870-2
|oclc=503315968
}}</ref> З самого початку стосунки між господинею квартири та Весселем були напружені, серед іншого, через те, що її колишнього чоловіка вбили нацисти, а також, тому що Вессель не сплачував платню за квартиру. Ввечері [[14 січня]] [[1930]] р. у своїй квартирі Вессель отримав тяжке поранення в обличчя і 23 лютого помер у лікарні. По деякому часі було заарештовано комуніста, якого звинуватили у вбивстві Весселя. Мотивами розглядають можливе замовне вбивство через суперечки між Весселем і господинею стосовно заборгованості за квартиру, а також помсту за вбивство місцевого 17-річного комуніста Камілло Росса, яке раніше того дня скоїли нацисти.

== Героїзація Горста Весселя ==

26 лютого вийшов спеціальний номер газети «Ангріфф», присвячений Горсту Весселю, а [[1 березня]] [[1930]] року його було поховано на [[цвинтар]]і біля церкви Св. Миколая, де служив його батько. Під час похорон з промовами виступили декілька лідерів нацистської партії і зокрема [[Геббельс]]. Вже за декілька днів могилу Горста спотворили глузливими написами комуністи. Натомість нацисти почали творити з Горста Вессела образ мученика та героя. У серпні [[1931]] року було освячено прапори полку СА «Горст Вессель». У [[1932]] році з'явилися книжки про Весселя загальним накладом більш ніж 30 тис. примірників.

Коли нацисти прийшли до влади [[1933]] р. на могилі Весселя було споруджено меморіал, що став місцем щорічного [[паломництво|паломництва]] нацистів. Його життя не тільки ідеалізували, але його самого почали порівнювати з [[ісус|Ісусом Христом]], присвячували численні книжки, фільми. У Берліні, в районі, де Вессель помер, вулицю було названо його ім'ям, головний майдан району перейменовано на Горст-Вессель-Платц, а також станцію [[метро]] неподалік. У [[1936]] році німецький флот замовив навчальний [[вітрильник]], який назвали «Горст Вессель». «Пісня Горста Весселя» стала офіційною піснею нацистської партії й неофіційним гімном країни.

Після падіння [[третій рейх|Третього рейху]] [[1945]] року меморіал на могилі Весселя було зруйновано, і його рештки напевно також знищено. У рамках політики [[денацифікація|денацифікації]], Пісню Горста Весселя було законодавчо заборонено разом з усіма іншими нацистськими символами.<ref>{{Cite book
|url=https://www.worldcat.org/oclc/1202327
|title=The mythical world of Nazi war propaganda, 1939-1945
|last=Mazal Holocaust Collection
|first=Jay W.
|date=1974
|location=Minneapolis
|isbn=0-8166-0741-9
|oclc=1202327
}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://www.nb-info.ru/vessel.htm Ріхард Шапке. Правда про Горста Весселя] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20091011030047/http://www.nb-info.ru/vessel.htm |date=11 жовтня 2009 }} {{ref-uk}}
* [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/biography/Wessel.html Єврейська енциклопедія — Горст Вессель] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080514231616/http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/biography/Wessel.html |date=14 травня 2008 }} {{ref-en}}

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Вессель, Горст}}

[[Категорія:Померли в Берліні]]
[[Категорія:Німецькі поети]]
[[Категорія:Члени НСДАП]]
[[Категорія:Уродженці Білефельда]]

Народження: 9 жовтня 1907 · Білефельд, Вестфалія, Німеччина

Смерть: 23 лютого 1930 (22 роки) · Берлін, Німеччина

Поховання: Цвинтар Святої Марії та Святого Миколая у Берлініd

Країна: Німецька імперія

Освіта: Кельнська гімназіяd

Партія: НСДАП

Батько: Ludwig Wesseld

Нагороди: Золотий партійний знак НСДАП


text:
# Ашан Україна
«Auchan Україна» (ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет») — український сегмент мережі супермаркетів та гіпермаркетів французької родини Auchan SA (штаб-квартира — Лілль, Франція).

## Історія
Україна стала дванадцятою країною, де французька торговельна мережа «Auchan Group» відкрила свої гіпермаркети. Управління всією діяльністю «Auchan» в Україні покладено на компанію «Ашан Україна Гіпермаркет», яка своєю чергою має у своєму складі ряд структурних підрозділів, серед яких, консалтингові, фінансові та будівельні компанії. Станом на січень 2025 року в Україні функціонує 17 гіпермаркетів Auchan,  3 супермаркети Мій Auchan 13 Auchan Pick-UP Point та один Auchan Outlet.
6 березня 2007 року було офіційно оголошено про відкриття представництва Auchan в Україні. Відкриття першого гіпермаркету відбулося 29 березня 2008 року в Києві, другого — 12 грудня 2008 року в місті Донецьк Донецької області.
25 серпня 2009 року компанією «Auchan» був підписаний договір про оренду на 20 років торговельних площ у Києві, Кривому Розі, Запоріжжі (1 листопада 2009 року відкритий четвертий гіпермаркет в Україні) та Сімферополі, які звільнені після відходу з ринку українського підрозділу російської мережі гіпермаркетів «О'кей». Всі чотири гіпермаркети відкрилися до кінця 2009 року. Таким чином, до початку 2010 року кількість гіпермаркетів мережі в Україні збільшилось до семи. Фахівці прогнозували, що такий ривок дозволить мережі мінімум втричі зміцнити свої позиції на українському ринку.
20 червня 2017 року торговельна мережа «Auchan Україна» підписала угоду з українським дистриб'ютором «Караван» з викупу його активів.
5 вересня 2017 року «Auchan Україна» завершив проєкт викупу компанії, завдяки отриманому дозволу на концентрацію від Антимонопольного комітету України. Компанія поступово впроваджує в колишніх магазинах «Караван» свій комерційний проєкт та інші напрямки в рамках своєї нової концепції розвитку.
1 березня 2023 року «Auchan Україна» вперше за 15 років очолив не експат. Замість Вікторії Луценко, яка майже п’ять років керувала українським офісом ритейлера, CEO стала Марта Труш.

## Магазини
Київ та Київська область
- «Auchan Почайна» —   «Почайна» (Київ, Оболонський район), проспект Степана Бандери, 15-А[10]
- «Auchan Либідська» —   «Либідська» (Київ, Голосіївський район), вулиця Антоновича, 176 (ТРЦ «Ocean Plaza»)[11]
- «Auchan Кільцева» — Петропавлівська Борщагівка (Київська область, Бучанський район)[12]
- «Auchan Біличі» — Берковець (Київ, Святошинський район), вулиця Берковецька, 6[13]
- «Auchan Чернігівська» —   «Чернігівська» (Київ, Дніпровський район, Чернігівська), Червоноткацька вулиця, 1-Б (ТРЦ «Проспект»)
- «Auchan Глушкова» —   «Теремки» (Київ, Голосіївський район), проспект Глушкова, 13-Б (ТРЦ «Магелан»)
- «Auchan Рив Гош» — Київ, Дарницький район, вулиця Здолбунівська, 17

Донецька область
- «Auchan» — мікрорайон «Донський» (Донецьк) — припинив роботу у 2014 році через війну на сході України

Дніпропетровська область
- «Auchan Лівобережний» — Дніпро (ТРЦ «Караван»)[14]
- «AuchanЗоряний» — Дніпро (ТРЦ «Дафі»)
- «Auchan Сонячний» — Кривий Ріг. Припинив свою роботу у 2024 році.

Запорізька область
- «Auchan» — Прибережна автомагістраль / вул. Запорізька, Запоріжжя. Припинив свою роботу у 2024 році.

Львівська область
- «Auchan Львів Сокільники» — Львівський район, с. Сокільники, Стрийська вулиця, 30, (ТРЦ «Кінг Крос Леополіс»)[15]
- «Auchan Південний» — Львів, вул. Володимира Великого, 58 (ТЦ «Уніцентр»)[16]
- «Auchan Чорновола» — Львів, просп. Вячеслава Чорновола, 16[17]

Одеська область
- «Auchan» Фонтанка — Одеса

Чернівецька область
- «Auchan» — Чернівці, вулиця Хотинська (ТРЦ «Панорама») (колишній «Караван»)[18]

Житомирська область
- «Auchan» — Житомир (колишній «Караван»)

Харківська область
- «Auchan Героїв Праці» — Харків, вул. Героїв Праці, 7 (колишній «Караван»). Наразі зачинено.
- «Auchan Олексіївка» — Харківський район, смт Мала Данилівка, Кільцевий шлях, 4 (колишній «Магелан», «Караван») припинив роботу 16 березня 2020 року
- «AuchanТарасівська» — Харків, вул. Тарасівська, 3 (колишній «Караван»).Наразі зачинено.

## Інша діяльність
«Ашан» тісно співпрацює з українським рітейлером «Фуршет». У 2010 році компанії «Auchan» і «Фуршет» працюють над створенням загальної логістичної мережі.
У жовтні 2017 року «Ашан Рітейл Україна» продав свою долю мережі «Фуршет» (20 % акцій, якими володів з 2007 року). Покупцем виступила інвестиційна компанія «VI2-Partners» (угода проведена керуючим партнером «VI2-Partners» Олексієм Чернишовим). Вартість угоди не оприлюднена.
У керівництво компанії «Фуршет» був введений президент «Auchan» у Східній Європі Жан Майї. На цій основі було створено два неназваних спільних підприємства, перше з яких займатиметься розвитком «Auchan», а друге — розвитком мережі ТРЦ. Наприкінці 2009 року в обох мережах була запущена нова власна торгова марка «Ашан Pu».

## Нагороди
- За версією аналітичного центру Вибір Країни ТОВ “АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ” –  Економний кошик року (2023, 2024)
- Top Ukrainian Award. Статус-звання “ЗОЛОТІ РУКИ 2023, 2024” та  “ПРОФЕСІОНАЛ РОКУ 2023, 2024”
- Золото Favorite Food and Drinks 2024
- Диплом переможцю у номінації “Лідер у категорії Private Label 2024
- Премія. HR-бренд Україна 2022. Переможець.Вибір GRC.UA
- Ukrainian Recruitment Awards 2021.Переможець в номінації “інклюзивність і різноманітність”
- #FTRADECLUB RETAIL AWARDS 2021. Лідер в номінаціях “Асортимент свіжих овочів та фруктів” та “ Плодоовочевого ритейла в Україні”
- Retail in Ukraine 2021.Диплом переможця в номінації “Професійність команди мережі”

wikiname: ukwiki

title: Ашан Україна

in_language: uk

wikitext:
{{картка компанії
|назва = Ашан Україна Гіпермаркет
|логотип = Логотип «Ашан».png
|лого розмір =
|тип = [[Товариство з обмеженою відповідальністю]]
|девіз = «Auchan з тобою в кожному моменті!»
|заснована = [[2007]]
|розташування = {{UKR}}, [[Київ]]
|ключові фігури = Труш Марта Ярославівна  <br/>[[Генеральний директор]]<ref>{{Cite web|title=Власники та бенеціфіціари компанії ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ»|url=https://opendatabot.ua/c/35442481|website=opendatabot.ua|accessdate=2023-03-10|language=uk}}</ref>
|галузь = [[Роздрібна торгівля]]
|число співробітників = 3500<ref>{{Cite web |url=https://thepage.ua/ua/style/life-style/auchan-ukrayina-inklyuzivnist-pidtrimka-rozvitok-spivrobitnikiv }}</ref>
|материнська компанія = [[Auchan|Groupe Auchan SA]]
|сайт = https://auchan.ua
}}

'''«Auchan Україна»''' (ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет») — український сегмент мережі [[супермаркет]]ів та [[гіпермаркет]]ів [[Франція|французької]] родини '''[[Auchan|Auchan SA]]''' (штаб-квартира — [[Лілль]], [[Франція]]).

== Історія ==

[[Україна]] стала дванадцятою країною, де французька торговельна мережа «Auchan Group» відкрила свої [[гіпермаркет]]и. Управління всією діяльністю «Auchan» в Україні покладено на компанію «Ашан Україна Гіпермаркет», яка своєю чергою має у своєму складі ряд структурних підрозділів, серед яких, консалтингові, фінансові та будівельні компанії. Станом на січень 2025 року в Україні функціонує<ref>{{Cite web|url=https://auchan.ua/ua/map/|title=Auchan: адреси та графік роботи магазинів|website=auchan.ua|access-date=2025-01-20}}</ref> 17 гіпермаркетів Auchan,  3 супермаркети Мій Auchan 13 Auchan Pick-UP Point та один Auchan Outlet.

[[6 березня]] [[2007]] року було офіційно оголошено про відкриття представництва Auchan в [[Україна|Україні]]<ref>{{Cite web |url=http://www.businessstory.com.ua/?act=anonce&id=2172 |title=Історія Українського Бізнесу <!-- Заголовок добавлен ботом --> |accessdate=8 червня 2011 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20081029020533/http://www.businessstory.com.ua/?act=anonce&id=2172 |archivedate=29 жовтня 2008 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081029020533/http://www.businessstory.com.ua/?act=anonce&id=2172 |date=2008-10-29 }}</ref>. Відкриття першого [[гіпермаркет]]у відбулося [[29 березня]] [[2008]] року в [[Київ|Києві]], другого — [[12 грудня]] [[2008]] року в місті [[Донецьк]] [[Донецька область|Донецької області]]<ref>{{Cite web |url=http://www.auchan.ua/ru/shops/donetsk/ |title=Ашан в Донецьку |accessdate=8 червня 2011 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20100804025157/http://www.auchan.ua/ru/shops/donetsk/ |archivedate=4 серпня 2010 |deadurl=yes }}</ref>.

[[25 серпня]] [[2009]] року компанією «Auchan» був підписаний договір про оренду на 20 років торговельних площ у [[Київ|Києві]], [[Кривий Ріг|Кривому Розі]], [[Запоріжжя|Запоріжжі]] ([[1 листопада]] [[2009]] року відкритий четвертий гіпермаркет в Україні)<ref>[https://www.allretail.ua/ru/amp/18701-otkrylsya-auchan-v-zaporozhe Відкриття гіпермаркету «Ашан» в Запоріжжі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220121185410/https://allretail.ua/ru/amp/18701-otkrylsya-auchan-v-zaporozhe |date=21 січня 2022 }} // ''allretail.ru'', 1 листопада 2009 {{ref-ru}}</ref> та [[Сімферополь|Сімферополі]], які звільнені після відходу з ринку українського підрозділу російської мережі гіпермаркетів «О'кей». Всі чотири гіпермаркети відкрилися до кінця [[2009]] року. Таким чином, до початку [[2010]] року кількість гіпермаркетів мережі в Україні збільшилось до семи. Фахівці прогнозували, що такий ривок дозволить мережі мінімум втричі зміцнити свої позиції на українському ринку<ref>{{Cite web |url=http://utro.ua/ru/zhizn/ashan_arenduet_torgovye_pomeshcheniya_gipermarketa_o_key1251359945 |title=Життя — Ашан орендує торгові приміщення гіпермаркету «О'кей» |accessdate=8 червня 2011 |archive-date=27 травня 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110527224339/http://utro.ua/ru/zhizn/ashan_arenduet_torgovye_pomeshcheniya_gipermarketa_o_key1251359945 }}</ref>.

[[20 червня]] [[2017]] року торговельна мережа «Auchan Україна» підписала угоду з українським дистриб'ютором «[[ТРЦ Караван|Караван]]» з викупу його активів.

[[5 вересня]] [[2017]] року «Auchan Україна» завершив проєкт викупу компанії, завдяки отриманому дозволу на концентрацію від [[Антимонопольний комітет України|Антимонопольного комітету України]]. Компанія поступово впроваджує в колишніх магазинах «Караван» свій комерційний проєкт та інші напрямки в рамках своєї нової концепції розвитку<ref>Антимонопольний комітет України (АМКУ) дозволив компанії «Ашан Рітейл Україна» придбати дистриб'ютора мережі гіпермаркетів «Караван»</ref>.

[[1 березня]] [[2023]] року «Auchan Україна» вперше за 15 років очолив не експат. Замість Вікторії Луценко, яка майже п’ять років керувала українським офісом ритейлера, [[CEO]] стала Марта Труш.<ref>{{Cite web|title=В «Auchan Україна» змінилась СЕО. Вперше за 15 років це не експат — Forbes.ua|url=https://forbes.ua/news/v-auchan-ukraina-zminilas-seo-vpershe-za-15-rokiv-tse-ne-ekspat-01032023-12068|website=forbes.ua|date=2023-03-01|accessdate=2023-06-16|language=uk}}</ref>

== Магазини ==
'''[[Київ]] та [[Київська область ]]'''
* «Auchan Почайна» — {{лкм|2}} «[[Почайна (станція метро)|Почайна]]» ([[Київ]], [[Оболонський район]]), [[Проспект Степана Бандери (Київ)|проспект Степана Бандери]], 15-А<ref>{{Cite web |url=https://opendatabot.ua/c/35442481 |title=Структура власності «Ашан Почайна» |accessdate=7 січня 2023 |archive-date=2022-09-22 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220922015442/https://opendatabot.ua/c/35442481 }}</ref>
* «Auchan Либідська» — {{лкм|2}} «[[Либідська (станція метро)|Либідська]]» ([[Київ]], [[Голосіївський район]]), [[Вулиця Антоновича (Київ)|вулиця Антоновича]], 176 ([[Ocean Plaza|ТРЦ «Ocean Plaza»]])<ref>{{Cite web |url=http://kiev.vgorode.ua/news/170283-na-meste-hypermarketa-Real-v-Ocean-Plaza-otkrylsia-ashan |title=Открыт гипермаркет «Ашан Лыбедская» на Горького в Киеве |accessdate=8 квітня 2014 |archive-date=10 червня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20130610075717/http://kiev.vgorode.ua/news/170283-na-meste-hypermarketa-Real-v-Ocean-Plaza-otkrylsia-ashan }}</ref>
* «Auchan Кільцева» — [[Петропавлівська Борщагівка]] ([[Київська область]], [[Бучанський район]])<ref>{{Cite web |url=http://www.likos.com.ua/ashan-on-bolshaya-okruzhnaya-street/ |title=Відкрито «Ашан Кільцева» на Великій Окружній в Петропавлівській Борщагівці |accessdate=8 червня 2011 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20100904021247/http://www.likos.com.ua/ashan-on-bolshaya-okruzhnaya-street/ |archivedate=4 вересня 2010 |deadurl=yes }}</ref>
* «Auchan Біличі» — [[Берковець]] ([[Київ]], [[Святошинський район]]), [[Берковецька вулиця|вулиця Берковецька]], 6<ref>{{Cite web |url=http://www.likos.com.ua/ashan-on-berkovetskaya-street/ |title=Відкрито «Ашан Біличі» на Берковецькому в Києві |accessdate=8 червня 2011 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20110831083823/http://www.likos.com.ua/ashan-on-berkovetskaya-street/ |archivedate=31 серпня 2011 |deadurl=yes }}</ref>
* «Auchan Чернігівська» — {{лкм|1}} «[[Чернігівська (станція метро)|Чернігівська]]» ([[Київ]], [[Дніпровський район (Київ)|Дніпровський район]], [[Чернігівська (станція метро)|Чернігівська]]), [[Червоноткацька вулиця]], 1-Б (ТРЦ «Проспект»)
* «Auchan Глушкова» — {{лкм|2}} «[[Теремки (станція метро)|Теремки]]» ([[Київ]], [[Голосіївський район]]), [[Проспект Академіка Глушкова|проспект Глушкова]], 13-Б (ТРЦ «Магелан»)
* «Auchan Рив Гош» — [[Київ]], [[Дарницький район]], вулиця Здолбунівська, 17

'''[[Донецька область]]'''
* «Auchan» — мікрорайон «Донський» ([[Донецьк]]) — припинив роботу у [[2014]] році через [[Війна на сході України|війну на сході України]]
'''[[Дніпропетровська область]]'''
* ''«''Auchan Лівобережний» — [[Дніпро (місто)|Дніпро]] (''ТРЦ «Караван»'')<ref>{{Cite web|title=ТРЦ Караван, Днепр, ул. Нижнеднепровская, 17|url=https://dnepr.karavan.com.ua/|website=Караван|accessdate=2022-01-01|language=ru-RU|archive-date=1 січня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220101133147/https://dnepr.karavan.com.ua/}}</ref>
* ''«''AuchanЗоряний» — [[Дніпро (місто)|Дніпро]] (ТРЦ «''Дафі''»)
* «Auchan [[Сонячний (Кривий Ріг)|Сонячний]]» — [[Кривий Ріг]]. Припинив свою роботу у 2024 році.
'''[[Запорізька область]]'''
* «Auchan» — [[Прибережна автомагістраль]] / вул. Запорізька, [[Запоріжжя]]. Припинив свою роботу у 2024 році.
'''[[Львівська область]]'''
* «Auchan Львів Сокільники» — [[Львівський район]], с. [[Сокільники (Львівський район)|Сокільники]], [[Вулиця Стрийська (Львів)|Стрийська вулиця]], 30, (ТРЦ «Кінг Крос Леополіс»)<ref>{{Cite web |url=http://www.auchan.ua/uk/shops/sokolniki/ |title=Архівована копія |accessdate=10 вересня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20151209192220/http://www.auchan.ua/uk/shops/sokolniki/ |archivedate=9 грудня 2015 |deadurl=yes }}</ref>
* «Auchan Південний» — [[Львів]], вул. Володимира Великого, 58 (ТЦ «Уніцентр»)<ref>{{Cite web |url=http://www.auchan.ua/uk/shops/auchan-pivdennyi/ |title=Архівована копія |accessdate=10 вересня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150822023944/http://auchan.ua/uk/shops/auchan-pivdennyi/ |archivedate=22 серпня 2015 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150822023944/http://auchan.ua/uk/shops/auchan-pivdennyi/ |date=2015-08-22 }}</ref>
* «Auchan Чорновола» — [[Львів]], просп. Вячеслава Чорновола, 16<ref>{{Cite web |url=https://www.auchan.ua/ua/store/chornovola |title=Архівована копія |accessdate=25 серпня 2019 |archive-date=15 грудня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181215022423/https://www.auchan.ua/ua/store/chornovola }}</ref>
'''[[Одеська область]]'''
* «Auchan» Фонтанка — [[Одеса]]
'''[[Чернівецька область]]'''
* «Auchan» — [[Чернівці]], вулиця Хотинська (ТРЦ «Панорама») (''колишній «Караван»'')<ref>{{Cite web |url=https://molbuk.ua/chernovtsy_news/139779-u-chernivcyakh-vidkryly-supermarket-ashan.html |title=У Чернівцях відкрили супермаркет «Ашан» |accessdate=25 серпня 2019 |archive-date=11 серпня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200811133414/https://molbuk.ua/chernovtsy_news/139779-u-chernivcyakh-vidkryly-supermarket-ashan.html }}</ref>
'''[[Житомирська область]]'''
* «Auchan» — [[Житомир]] (''колишній «Караван»'')
'''[[Харківська область]]'''
* «Auchan Героїв Праці» — [[Харків]], вул. Героїв Праці, 7 (''колишній «Караван»''). Наразі зачинено.
* «Auchan Олексіївка» — [[Харківський район]], смт [[Мала Данилівка]], Кільцевий шлях, 4 (''колишній «Магелан», «Караван»'') припинив роботу 16 березня 2020 року
* «AuchanТарасівська» — [[Харків]], вул. Тарасівська, 3 (''колишній «Караван»'').Наразі зачинено.

== Інша діяльність ==
«Ашан» тісно співпрацює з українським [[Роздрібна торгівля|рітейлером]] [[Фуршет (мережа супермаркетів)|«Фуршет»]]. У [[2010]] році компанії «Auchan» і «Фуршет» працюють над створенням загальної [[Логістика|логістичної мережі]]<ref>{{Cite web |url=http://www.logistics.ru/9/2/i202_430p0.htm |title=Рітейл консолідує доставку |accessdate=8 червня 2011 |archive-date=16 вересня 2011 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110916003013/http://www.logistics.ru/9/2/i202_430p0.htm }}</ref>.

У жовтні [[2017]] року «Ашан Рітейл Україна» продав свою долю мережі «Фуршет» (20 % [[Акція (цінний папір)|акцій]], якими володів з 2007 року). Покупцем виступила інвестиційна компанія «VI2-Partners» (угода проведена керуючим партнером «VI2-Partners» Олексієм Чернишовим). Вартість угоди не оприлюднена<ref>{{Cite web |url=http://www.favor.com.ua/article/7695.html |title=Auchan з'їв п'яту частину «Фуршета» |accessdate=6 березня 2012 |archive-date=11 вересня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170911114519/https://www.favor.com.ua/article/7695.html }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://auchan.ua/ua/news/fourchet_vente/ |title=Ашан Рітейл Україна продає 20 % акцій мережі «Фуршет» |accessdate=25 серпня 2019 |archive-date=13 жовтня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171013070029/https://auchan.ua/ua/news/fourchet_vente/ }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.ukrinform.ua/rubric-economy/2323677-asan-ritejl-ukraina-prodav-svou-castku-v-merezi-furset.html |title=«Ашан Рітейл Україна» продав свою частку акцій в мережі Фуршет. Йдеться про 20 % акцій, якими рітейлер володів із 2007 року |accessdate=25 серпня 2019 |archive-date=13 жовтня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171013070231/https://www.ukrinform.ua/rubric-economy/2323677-asan-ritejl-ukraina-prodav-svou-castku-v-merezi-furset.html }}</ref>.

У керівництво компанії «Фуршет» був введений президент «Auchan» у Східній Європі Жан Майї<ref>[http://www.businessstory.com.ua/index.php?id=10590&act=anonce Історія Українського Бізнесу]{{Недоступне посилання|date=червень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>. На цій основі було створено два неназваних [[Спільне підприємство|спільних підприємства]], перше з яких займатиметься розвитком «Auchan», а друге — розвитком мережі [[Торговий центр|ТРЦ]]. Наприкінці [[2009]] року в обох мережах була запущена нова [[власна торгова марка]] «Ашан Pu».

== Нагороди ==

* За версією аналітичного центру Вибір Країни ТОВ “АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ” –  Економний кошик року (2023, 2024)
* Top Ukrainian Award. Статус-звання “ЗОЛОТІ РУКИ 2023, 2024” та  “ПРОФЕСІОНАЛ РОКУ 2023, 2024”
* Золото Favorite Food and Drinks 2024
* Диплом переможцю у номінації “Лідер у категорії Private Label 2024
* Премія. HR-бренд Україна 2022. Переможець.Вибір GRC.UA
* Ukrainian Recruitment Awards 2021.Переможець в номінації “інклюзивність і різноманітність”
* #FTRADECLUB RETAIL AWARDS 2021. Лідер в номінаціях “Асортимент свіжих овочів та фруктів” та “ Плодоовочевого ритейла в Україні”
* Retail in Ukraine 2021.Диплом переможця в номінації “Професійність команди мережі”

== Див. також ==
* [[Auchan]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20100330214047/http://www.ukrarenda.net/news/news_73.html Нові гіпермаркети мережі «Ашан»]

{{Українські мережі супермаркетів}}

[[Категорія:Засновані в Україні 2007]]

title: Ашан Україна Гіпермаркет

Тип: Товариство з обмеженою відповідальністю

Галузь: Роздрібна торгівля

Гасло: «Auchan з тобою в кожному моменті!»

Штаб-квартира: Україна, Київ

Ключові особи: Труш Марта Ярославівна · Генеральний директор

Холдингова компанія: Auchan

Материнська компанія: Groupe Auchan SA


text:
# Талько-Гринцевич Петро Антонович
Петро Антонович Талько-Гринцевич (1891 – 1952) –  радянський фізик, представник української  школи методики фізики, професор.

## Біографія
П. А. Талько-Гринцевич народився 20 червня (2 липня)  1891 року в Омську.
У 1916 році закінчив фізико-математичний факультет Московського університету.
Працював заступником завідувача гідрохімічного відділу Всеросійського земського союзу у Мінську, де виконав перше наукове дослідження на тему «Про гідрохімічний аналіз питних вод в районі Західного фронту».
Упродовж 1918 – 1919 років працював у відділі народної освіти Конотопа, викладав математику і фізику в учительській семінарії та чоловічій гімназії міста Білопілля Харківської губернії.
У 1921 році був призначений заступником завідувача індустріально-технологічного відділу Народного комісаріату освіти УРСР, викладав у Харківському технологічному інституті. В 1923 році був переведений до Одеського інституту народної освіти на посаду професора фізики. Читав курси лекцій з фізики, рентгенології, радіології.  Брав активну участь в організації Фізичного інституту в Одесі. У 1926 році затверджений у вченому званні професора.
Наприкінці 1929 року очолив рентгенівську лабораторію Інституту прикладної мінералогії в Харкові. У 1930-х роках працював інспектором науково-технічних установ Вищої Ради народного господарства УРСР. Очолював фізико-технічну лабораторію Інституту споруд.
Упродовж 1933 – 1938 років завідував кафедрою фізики Білоруського садово-городнього інституту у Мінську,  викладав фізику у сільськогосподарському інституті  у Горькому.
В 1938 році переїхав до Новосибірська, де працював завідувачем кафедри фізики в інженерно-будівельному та сільськогосподарському інститутах.
Помер 29 жовтня 1952 року у Новосибірську.

## Наукова діяльність
Одним із перших у вітчизняній дидактиці фізики показав необхідність актуалізації загальних питань методології та методики навчання.
У 1927 році в «Записках Одеського інституту народної освіти» опублікував працю «Короткий начерк головних питань методики та методології фізики з точки зору діалектичного матеріалізму», в якій підкреслив важливе значення як експериментальних, так і теоретичних методів фізичної науки, необхідність ознайомлення з ними учнів та студентів у процесі навчання фізики. Такі підходи були реалізовані у виданому в 1931 році підручнику «Нарис фізики».
Зосереджував свої зусилля на наукових дослідженнях із рентгенофізики. Вивчав вплив рентгенівського випромінювання на електропроводність органічних рідин та організм людини, а також питання захисту від нього.

##### Праці
- Выпрямитель тока высокого напряжения типа вольтовой дуги/ П. А. Талько-Гринцевич.// Журнал науково-дослідних кафедр в Одесі.   – 1924.  –  Т. 1, № 8-9.  –  С. 76 - 77.
- Короткий начерк головних питань методики та методології фізики з точки зору діалектичного матеріалізму/П. А. Талько-Гринцевич. // Записки Одеського інституту народної освіти. – 1927. – Т. I.  – С. 210 –223.

- Досліди на проникність рентген-променів крізь одеський будівельний камінь/П. А. Талько-Гринцевич. // Науково-технічний вісник. – 1928. – № 10. – С. 433.

- Раціональний захист від рентген-променів/ П. А. Талько-Гринцевич.// Науково-технічний вісник. – 1930. – № 3.– С. 85.

- Нарис фізики: посібник для учнів та вчителів/П. А. Талько-Гринцевич. – Х. –  К.: Радянська школа, 1931. – 156 с.

## Нагороди
- Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.».

title: Талько-Гринцевич Петро Антонович

wikitext:
{{Особа
|жінка =
|оригінал імені =
|зображення =
|дата народження = 1891
|місце народження = [[Омськ]], [[Російська імперія]]
|дата смерті = 1952
|місце смерті = [[Новосибірськ]], [[РРФСР]], [[СРСР]]
|поховання =
|громадянство = {{RUSold}},  {{URS}}
|alma mater =  [[Московський державний університет імені М. В. Ломоносова|Московський університет]]
|діяльність = [[фізик]], [[педагог]]
|вчене звання =
|посада =  [[професор]]
|заклад = [[Одеський педагогічний інститут|Одеський інститут народної освіти]]
|нагороди = {{Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»}}
}}
{{othernames|Талько}}
'''Петро Антонович Талько-Гринцевич''' ([[1891]] – [[1952]]) –  радянський [[Фізика|фізик,]] представник української  школи методики фізики, [[Професор|професор.]]

== Біографія ==
П. А. Талько-Гринцевич народився 20 червня (2 липня)  1891 року в [[Омськ|Омську]].

У 1916 році закінчив фізико-математичний [[факультет]] [[Московський державний університет імені М. В. Ломоносова|Московського університету]].

Працював заступником завідувача гідрохімічного відділу Всеросійського земського союзу у [[Мінськ|Мінську]], де виконав перше [[Наукове дослідження|наукове дослідження]] на тему «Про гідрохімічний аналіз питних вод в районі Західного фронту».

Упродовж 1918 – 1919 років працював у відділі народної освіти [[Конотоп|Конотопа]], викладав [[Математика|математику]] і [[Фізика|фізику]] в учительській семінарії та чоловічій гімназії міста [[Білопілля]] [[Харківська губернія|Харківської губернії.]]

У 1921 році був призначений заступником завідувача індустріально-технологічного відділу Народного комісаріату освіти [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]], викладав у [[Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут»|Харківському технологічному інституті]]. В 1923 році був переведений до [[Одеський педагогічний інститут|Одеського інституту народної освіти]] на посаду [[Професор|професора]] фізики. Читав курси лекцій з фізики, [[Рентгенологія|рентгенології]], [[Радіологічний вік|радіології]].  Брав активну участь в організації Фізичного інституту в Одесі. У 1926 році затверджений у [[Вчене звання|вченому званні]] професора.

Наприкінці 1929 року очолив рентгенівську лабораторію Інституту прикладної мінералогії в [[Харків|Харкові]]. У 1930-х роках працював інспектором науково-технічних установ Вищої Ради народного господарства УРСР. Очолював фізико-технічну лабораторію Інституту споруд.

Упродовж 1933 – 1938 років [[Завідувач кафедри|завідував кафедрою]] фізики Білоруського садово-городнього інституту у Мінську,  викладав фізику у сільськогосподарському інституті  у [[Нижній Новгород|Горькому.]]

В 1938 році переїхав до [[Новосибірськ|Новосибірська]], де працював завідувачем кафедри фізики в інженерно-будівельному та сільськогосподарському інститутах.

Помер 29 жовтня 1952 року у Новосибірську.

== Наукова діяльність ==
Одним із перших у вітчизняній дидактиці фізики показав необхідність актуалізації загальних питань методології та методики навчання.

У 1927 році в «Записках Одеського інституту народної освіти» опублікував працю «Короткий начерк головних питань методики та методології фізики з точки зору діалектичного матеріалізму», в якій підкреслив важливе значення як експериментальних, так і теоретичних методів фізичної науки, необхідність ознайомлення з ними учнів та студентів у процесі навчання фізики. Такі підходи були реалізовані у виданому в 1931 році підручнику «Нарис фізики».

Зосереджував свої зусилля на наукових дослідженнях із рентгенофізики. Вивчав вплив рентгенівського випромінювання на електропроводність органічних рідин та організм людини, а також питання захисту від нього.

===== Праці =====
* Выпрямитель тока высокого напряжения типа вольтовой дуги/ П. А. Талько-Гринцевич.// Журнал науково-дослідних кафедр в Одесі.   – 1924.  –  Т. 1, № 8-9.  –  С. 76 - 77.
*Короткий начерк головних питань методики та методології фізики з точки зору діалектичного матеріалізму/П. А. Талько-Гринцевич. // Записки Одеського інституту народної освіти. – 1927. – Т. I.  – С. 210 –223.

* Досліди на проникність рентген-променів крізь одеський будівельний камінь/П. А. Талько-Гринцевич. // Науково-технічний вісник. – 1928. – № 10. – С. 433.

* Раціональний захист від рентген-променів/ П. А. Талько-Гринцевич.// Науково-технічний вісник. – 1930. – № 3.– С. 85.

* Нарис фізики: посібник для учнів та вчителів/П. А. Талько-Гринцевич. – Х. –  К.: Радянська школа, 1931. – 156 с.

== Нагороди ==

*Медаль [[Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»|«За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр.».]]

== Література ==

* Вчені вузів Одеси: Біобіліографічний довідник. - Вип. І: Природничі науки. 1865 - 1945.  —  Ч. 4: Фізики. Астрономи / Упорядник І. Е. Рікун.   — Одеса: ОДНБ, 2003.  —  С. 73 - 75.
*Південноукраїнський державний педагогічний університет ім. К. Д. Ушинського: Історичний поступ. Сучасність. Майбутнє. / О. Я. Чебикін, І. А. Болдирєв та ін. — Одеса, 2007. — С. 40.

* Петро Антонович Талько-Гринцевич – невідомі сторінки біографії / Т. О. Кисільова // Південь України у вітчизняній та європейській історії : матеріали II Міжнародної науково-практичної конференції (Одеса, 25-26 вересня 2014 року): Збірник наукових праць / гол. редкол.: В. С. Дорофєєв. – Одеса : Астропринт, 2014. – С. 205 - 210.
*Науковці  Південноукраїнського  національного педагогічного університету  імені К. Д.  Ушинського: Біографічний  словник./[[Букач Валерій Михайлович|В. М. Букач.]] – Вип. 1.  – Одеса: ПНПУ, 2019. – С. 78 - 79.

====== Посилання ======
* Внесок професора П. А. Талько-Гринцевича у розвиток теорії та методики навчання фізики в Україні/ М. Головко.// Збірник наукових праць. – 2016. – Вип. 1. – С. 53 – 61. http://lib.iitta.gov.ua/705295/1/6.pdf {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200808161126/http://lib.iitta.gov.ua/705295/1/6.pdf |date=8 серпня 2020 }}
{{ВП-портали|Освіта|Фізика|Одеса}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Народились 1891]]
[[Категорія:Уродженці Омська]]
[[Категорія:Померли 1952]]
[[Категорія:Померли в Росії]]
[[Категорія:Випускники Московського університету]]
[[Категорія:Радянські фізики]]
[[Категорія:Професори]]
[[Категорія:Викладачі Південноукраїнського національного педагогічного університету]]
[[Категорія:Науковці Харківського політехнічного інституту]]
[[Категорія:Науковці Південноукраїнського національного педагогічного університету]]
[[Категорія:Українські фізики]]
[[Категорія:Науковці Одеси]]
[[Категорія:Українські педагоги]]

title: Талько-Гринцевич Петро Антонович

Народився: 1891 · Омськ, Російська імперія

Помер: 1952 · Новосибірськ, РРФСР, СРСР

Громадянство: Російська імперія, СРСР

Діяльність: фізик, педагог

Alma mater: Московський університет

Заклад: Одеський інститут народної освіти

Посада: професор


text:
# Альбуццано
Альбуццано (італ. Albuzzano, п'єм. Albuzzano) — муніципалітет в Італії, у регіоні Ломбардія,  провінція Павія.
Альбуццано розташоване на відстані близько 450 км на північний захід від Рима, 32 км на південь від Мілана, 10 км на схід від Павії.
Населення — 3529 осіб (2014).

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 396 іноземців з 34 країн, серед них 211 громадян країн Євросоюзу та 19 громадян України.

## Сусідні муніципалітети
- Бельджоїозо
- Кура-Карпіньяно
- Філігера
- Лінароло
- Валле-Салімбене
- Вістарино

title: Альбуццано

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Альбуццано
 | місцева_назва = Albuzzano
 | герб          = <!--  -->
 | регіон        = LOM <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = PV <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 45
 | latm   = 11
 | lats   = 0
 | longd  = 9
 | longm  = 16
 | longs  = 0
 | висота = 76
 | населення     = 3582
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 15
 | густота       = 232,0
 | поштові_індекси  = 27010
 | телефонний_код = 0382
 | код_ISTAT     = 018004
 | покровитель   =
 | мер           = Marco Tombola
 | обраний       = 25-5-2014
 | www           = http://www.comune.albuzzano.pv.it/
}}

'''Альбуццано''' ({{lang-it|Albuzzano}}, {{lang-pms|Albuzzano}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Ломбардія]],  [[Павія (провінція)|провінція Павія]].

Альбуццано розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 450 км на північний захід від [[Рим]]а, 32 км на південь від [[Мілан]]а, 10 км на схід від [[Павія|Павії]].

Населення — {{formatnum:3529}} {{МНОЖИНА:3529|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=26 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.

== Демографія ==
{{Демографія/Albuzzano}}
{{Іноземці в Італії | назва=Альбуццано | дата=1 січня 2023 року
 | всього=396 | країн=34 | Укр=19 | ЄС=211 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Бельджоїозо]]
* [[Кура-Карпіньяно]]
* [[Філігера]]
* [[Лінароло]]
* [[Валле-Салімбене]]
* [[Вістарино]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Павія]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Павія}}
{{Noimg}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Павія]]

title: Альбуццано · Albuzzano

Країна: Італія

Регіон: Ломбардія

Провінція: Павія

Площа: 15 км²

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Marco Tombola (25-5-2014)


text:
# Симфонія № 4 (Моцарт)
Симфонія № 4, ре мажор, KV 19 Вольфганга Амадея Моцарта була написана навесні 1765 року.
Структура:
1. Allegro, 4/4
2. Andante, 2/4
3. Presto, 3/8

## Ноти і література
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Симфонія № 4 (Моцарт)
- Ноти [Архівовано 30 вересня 2010 у Wayback Machine.] на IMSLP
- Dearling, Robert: The Music of Wolfgang Amadeus Mozart: The Symphonies Associated University Presses Ltd, London 1982 ISBN 0-8386-2335-2
- Kenyon, Nicholas: The Pegasus Pocket Guide to Mozart Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
- Zaslaw, Neal: Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

title: Симфонія № 4 (Моцарт)

wikitext:
{{музична композиція}}
'''Симфонія № 4''', [[ре мажор]], KV 19 [[Вольфганг Амадей Моцарт|Вольфганга Амадея Моцарта]] була написана навесні [[1765]] року.

'''Структура:'''
# Allegro, 4/4
# Andante, 2/4
# Presto, 3/8

[[Файл:Mozart SY04 Incipit.gif|500px|thumb|left|Симфонія № 4 (Моцарт), початок]]
{{-}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Ноти і література ==
{{ci}}
* [http://imslp.org/wiki/Symphony_No.4_(Mozart,_Wolfgang_Amadeus) Ноти] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100930051415/http://imslp.org/wiki/Symphony_No.4_(Mozart,_Wolfgang_Amadeus) |date=30 вересня 2010 }} на [[IMSLP]]
* Dearling, Robert: The Music of Wolfgang Amadeus Mozart: The Symphonies Associated University Presses Ltd, London 1982 ISBN 0-8386-2335-2
* Kenyon, Nicholas: The Pegasus Pocket Guide to Mozart Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
* [[Neal Zaslaw|Zaslaw, Neal]]: Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

{{Симфонії Моцарта}}
{{music-stub}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Музичні твори 1765]]

title: Симфонія № 4

Композитор: Вольфганг Амадей Моцарт

Тональність: Ре мажор

Мова: без мовного змістуd

Частин: 3 частина


text:
# Ді-Каб (Нью-Йорк)
Ді-Каб (англ. De Kalb) — місто (англ. town) в США, в окрузі Сент-Лоуренс штату Нью-Йорк. Населення — 2375 осіб (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 2434 особи в 856 домогосподарствах у складі 618 родин. Було 965 помешкань
Расовий склад населення:
| - 97,6 % — білих - 0,5 % — корінних американців - 0,5 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 1,1 %. Частка іспаномовних становила 1,3 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,0 % — особи молодші 18 років, 59,0 % — особи у віці 18—64 років, 12,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 103,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 102,5 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 59 120 доларів США (медіана — 50 298), а середній дохід на одну сім'ю — 60 415 доларів (медіана — 56 007). Медіана доходів становила 44 821 долар для чоловіків та 33 869 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 23,0 % осіб, у тому числі 43,4 % дітей у віці до 18 років та 9,8 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 832 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 18,9 %, будівництво — 14,5 %, публічна адміністрація — 13,9 %.

title: Ді-Каб (Нью-Йорк)

wikitext:
{{Otherplaces|Ді-Каб}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Ді-Каб
|оригінальна назва  = {{lang-en|De Kalb}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Нью-Йорк (штат){{!}}Нью-Йорк
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Сент-Лоуренс (округ, Нью-Йорк)|Сент-Лоуренс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 215,50
|висота центру НП   = 92
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 11,29
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3608920038
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Ді-Каб''' ({{lang-en|De Kalb}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Сент-Лоуренс (округ, Нью-Йорк)|Сент-Лоуренс]] штату [[Нью-Йорк (штат)|Нью-Йорк]]. Населення — 2375 осіб (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1820 = 709
| 1830 = 1060
| 1840 = 1531
| 1850 = 2389
| 1860 = 3182
| 1870 = 3116
| 1880 = 3027
| 1890 = 2840
| 1900 = 2723
| 1910 = 2516
| 1920 = 2419
| 1930 = 2346
| 1940 = 2116
| 1950 = 2063
| 1960 = 2137
| 1970 = 2062
| 1980 = 2130
| 1990 = 2153
| 2000 = 2213
| 2010 = 2434
| 2020 = 2375
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали {{formatnum:2434}} особи в 856 домогосподарствах у складі 618 родин. Було 965 помешкань

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 97,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,5 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,5 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,1 %. Частка іспаномовних становила 1,3 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,0 % — особи молодші 18 років, 59,0 % — особи у віці 18—64 років, 12,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 103,9 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 102,5 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:59120}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:50298}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:60415}} доларів (медіана — {{formatnum:56007}}). Медіана доходів становила {{formatnum:44821}} долар для чоловіків та {{formatnum:33869}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 23,0 % осіб, у тому числі 43,4 % дітей у віці до 18 років та 9,8 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 832 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 18,9 %, будівництво — 14,5 %, публічна адміністрація — 13,9 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Сент-Лоуренс (округ, Нью-Йорк)}}

[[Категорія:Містечка Нью-Йорку]]
[[Категорія:Населені пункти округу Сент-Лоуренс (Нью-Йорк)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1803]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Нью-Йорк

Округ: Сент-Лоуренс

Густота населення: 11,29 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Єрмолино (Дмитровський міський округ)
Єрмо́лино (рос. Ермолино) — присілок у складі Дмитровського міського округу Московської області, Росія.

## Населення
Населення — 69 осіб (2010; 59 у 2002).
Національний склад (станом на 2002 рік):
- росіяни — 91 %

title: Єрмолино (Дмитровський міський округ)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Єрмолино
 | назва ін.       = {{lang-ru|Ермолино}}
 | карта розташування1 = Росія Московська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Московська область]]
 | міський округ   = [[Дмитровський міський округ]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 69 осіб ([[2010]]{{RUS-MS-popstat-2010}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 56
 | lat_min= 08
 | lat_sec= 30
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 37
 | lon_min= 29
 | lon_sec= 50
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Єрмолино}}

'''Єрмо́лино''' ({{lang-ru|Ермолино}}) — [[присілок]] у складі [[дмитровський міський округ|Дмитровського міського округу]] [[московська область|Московської області]], [[Росія]].

== Населення ==
Населення — 69 осіб ([[2010]]; 59 у [[2002]]{{RUS-MS-popstat}}).

Національний склад (станом на 2002 рік):
* [[росіяни]] — 91 %

== Джерела ==
* {{Карта|O-37-135}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Moscow-obl-stub}}
{{дмитровський міський округ}}

[[Категорія:Населені пункти Дмитровського міського округу]]
[[Категорія:Присілки Московської області]]

title: присілок Єрмолино

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Московська область

Міський округ: Дмитровський міський округ

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Єрмолино · Єрмолино


text:
# Габріель Видович
Габріель Видович (хорв. Gabriel Vidović, нар. 1 грудня 2003, Аугсбург, Німеччина) — хорватський футболіст, атакувальний півзахисник німецького клубу «Баварія».
На правах оренди грає за клуб «Майнц 05».

## Ігрова кар'єра

### Клубна
Габріель Видович народився у німецькому місті Аугсбург у родині хорватських переселенців. Займатися футболом почав у школі місцевого футбольного клубу «Аугсбург». У 2016 році футболіст приєднався до академії мюнхенської «Баварії», де продовжив грати в молодіжній команді.
Сезон 2021/22 Видович провів у «Баварія II» в Регіональній лізі. Після вдалого виступу за другу команду клуб підписав з гравцем контракт до 2025 року і сезон 2022/23 Видович почав вже як гравець першого складі «Баварії». 17 квітня 2022 року у матчі чемпіонату Німеччини проти «Армінії» він дебютував у першій команді. До кінця сезону футболіст провів три матчі за основу і отримав статус чемпіона країни.
Сезон 2022/23 Видович почав в оренді у нідерландському клубі «Вітесс». Новий сезон 2023/24 Видович відправився на свою історичну батьківщину, де також на правах оренди приєднався до загребського «Динамо».

### Збірна
На рівні збірних (U-15) Габріель Видович починав грати за юнацьку збірну Німеччини. Але згодом він обрав Хорватію і з 2021 року Видович виступає за молодіжну збірну Хорватії.

## Титули
Баварія
 Чемпіон Німеччини: 2021/22, 2024/25
Динамо (Загреб)
 Чемпіон Хорватії: 2023/24
 Володар Кубка Хорватії: 2023/24

title: Габріель Видович

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Габріель Видович
| дата-народження = 1.12.2003
| зображення =
| повне-ім'я = Габріель Видович
| місце-народження = [[Аугсбург]], [[Німеччина]]
| зріст = 180 см
| вага = 75 кг
| громадянство = {{CRO}}
| позиція = [[півзахисник (футбол)|півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|GER}} «[[Майнц 05]]»
| номер = 17
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|GER}} [[Аугсбург (футбольний клуб)|«Аугсбург»]]
{{Прапорець|GER}} [[Баварія (Мюнхен)|«Баварія»]]
| юнацькі-роки = –2016
2016–2021
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2021–2022 | {{Прапорець|GER}} | «[[Баварія II]]» | 33 |21}}
{{Футболіст рядок 1|2022–     | {{Прапорець|GER}} | [[Баварія (Мюнхен)|«Баварія»]] | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2022–2023 |{{оренда}} {{Прапорець|NED}} | [[Вітессе|«Вітесс»]] | 25 |4}}
{{Футболіст рядок 1|2023–2024 |{{оренда}} {{Прапорець|CRO}} | [[Динамо (Загреб)|«Динамо» (Загреб)]] | 27 |7}}
{{Футболіст рядок 0|2024–     |{{оренда}} {{Прапорець|GER}} | «[[Майнц 05]]» | 1 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2020      | {{Прапорець|CRO}} | [[Юнацька збірна Хорватії з футболу (U-17)|Хорватія U-17]] | 3 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2021      | {{Прапорець|CRO}} | [[Юнацька збірна Хорватії з футболу (U-18)|Хорватія U-18]] | 3 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2021      | {{Прапорець|CRO}} | [[Юнацька збірна Хорватії з футболу (U-19)|Хорватія U-19]] | 3 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2021–     | {{Прапорець|CRO}} | [[Молодіжна збірна Хорватії з футболу|Хорватія U-21]] | 16 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 25 листопада 2024
| збірна-поновлення = 19 червня 2024
}}

'''Габріель Видович''' ({{lang-hr|Gabriel Vidović}}, {{нар}} 1 грудня 2003, [[Аугсбург]], [[Німеччина]]) — хорватський футболіст, атакувальний [[півзахисник (футбол)|півзахисник]] німецького клубу [[Баварія (Мюнхен)|«Баварія»]].

На правах оренди грає за клуб «[[Майнц 05]]».

== Ігрова кар'єра ==
=== Клубна ===
Габріель Видович народився у німецькому місті [[Аугсбург]] у родині хорватських переселенців. Займатися футболом почав у школі місцевого футбольного клубу [[Аугсбург (футбольний клуб)|«Аугсбург»]]. У 2016 році футболіст приєднався до академії мюнхенської [[Баварія (Мюнхен)|«Баварії»]], де продовжив грати в молодіжній команді.

Сезон 2021/22 Видович провів у «[[Баварія II]]» в Регіональній лізі.<ref>{{Cite web|url=https://www.goal.com/en/news/gabriel-vidovic-bayern-munich-wonderkid-debut-nagelsmann/blt92a4c7e7f6dddd01|назва=Gabriel Vidovic: Bayern Munich wonderkid on verge of debut after impressing Nagelsmann|видавець=Goal|ім'я1=Johannes|прізвище1=Ohr|дата=1 березня 2022|url-архіву=https://web.archive.org/web/20230901060102/https://www.goal.com/en/news/gabriel-vidovic-bayern-munich-wonderkid-debut-nagelsmann/blt92a4c7e7f6dddd01|дата-архіву=2023-09-01|мертвий-url=dead|дата-доступу=16 вересня 2024}} {{ref-en}}</ref> Після вдалого виступу за другу команду клуб підписав з гравцем контракт до 2025 року<ref>https://fcbayern.com/de/news/2022/02/gabriel-vidovic-verlaengert-bis-2025</ref> і сезон 2022/23 Видович почав вже як гравець першого складі «Баварії». 17 квітня 2022 року у матчі [[Бундесліга (Німеччина)|чемпіонату Німеччини]] проти [[Армінія (Білефельд)|«Армінії»]] він дебютував у першій команді.<ref>https://www.ligainsider.de/gabriel-vidovic_26231/fc-bayern-muenchen-gabriel-vidovi-feiert-pflichspieldebuet-319624/</ref> До кінця сезону футболіст провів три матчі за основу і отримав статус чемпіона країни.

Сезон 2022/23 Видович почав в оренді у нідерландському клубі [[Вітессе|«Вітесс»]].<ref>https://www.vitesse.nl/nieuws/2022/gabriel-vidovic-volgende-aanwinst-van-vitesse</ref> Новий сезон 2023/24 Видович відправився на свою історичну батьківщину, де також на правах оренди приєднався до загребського [[Динамо (Загреб)|«Динамо»]].<ref>https://www.gnkdinamo.hr/hr/Novosti/Clanak/gabriel-vidovic-novi-igrac-dinama</ref>

=== Збірна ===
На рівні збірних (U-15) Габріель Видович починав грати за юнацьку збірну Німеччини. Але згодом він обрав Хорватію<ref>https://www.total-croatia-news.com/sport/62167-gabriel-vidovic</ref> і з 2021 року Видович виступає за [[Молодіжна збірна Хорватії з футболу|молодіжну збірну Хорватії]].

== Титули ==
'''Баварія'''

{{трофей|корона|золота}} [[Бундесліга (Німеччина)|Чемпіон Німеччини]]: [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2021—2022: Бундесліга|2021/22]], [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2024—2025: Бундесліга|2024/25]]

'''Динамо (Загреб)'''

{{трофей|корона|золота}} [[Чемпіонат Хорватії з футболу|Чемпіон Хорватії]]: [[Перша хорватська футбольна ліга 2023—2024|2023/24]]

{{трофей|корона|золота}} Володар [[Кубок Хорватії з футболу|Кубка Хорватії]]: [[Кубок Хорватії з футболу 2023—2024|2023/24]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/gabriel-vidovic/ Габірель Видович] на сайті WorldFootball.net
* [https://hns.team/en/players/469071/-/ Габріель Видович] на сайті Croatian Football Federation
* [https://datencenter.dfb.de/en/profile/378755 Габріель Видович] на сайті German Football Association
* [https://soccer365.com.ua/players/2420649/ Габріель Видович] на soccer365.com.ua
* {{transfermarkt}}
* {{soccerway}}

{{Склад ФК Баварія Мюнхен}}

{{DEFAULTSORT:Видович Габріель}}
[[Категорія:Уродженці Аугсбурга]]
[[Категорія:Хорватські футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Хорватії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Баварії» (Мюнхен)]]
[[Категорія:Футболісти «Вітесса»]]
[[Категорія:Футболісти «Динамо» (Загреб)]]
[[Категорія:Футболісти «Майнца»]]
[[Категорія:Хорватські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Німеччині]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Нідерландах]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Габріель Видович

Народження: 1 грудня 2003 (21 рік)

Вага: 75 кг

Громадянство: Хорватія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Майнц 05»

title: Юнацькі клуби

«Аугсбург» · «Баварія»

title: Професіональні клуби*

Роки: клуб · І (г)

«Баварія II» · 33 · (21)

«Баварія» · 4 · (0)

→ «Вітесс» · 25 · (4)

→ «Динамо» (Загреб) · 27 · (7)

→ «Майнц 05» · 1 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: збірна · І (г)

Хорватія U-17 · 3 · (1)

Хорватія U-18 · 3 · (0)
Хорватія U-19 · 3 · (1)

Хорватія U-21 · 16 · (2)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 25 листопада 2024.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 19 червня 2024.


text:
# Кріхалма
Кріхалма (рум. Crihalma) — село у повіті Брашов в Румунії. Входить до складу комуни Комена.
Село розташоване на відстані 179 км на північний захід від Бухареста, 43 км на північний захід від Брашова.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживала 721 особа.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 448            | 62,1%    |
| цигани         | 264            | 36,6%    |
| угорці         | 7              | 1,0%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 694            | 96,3%    |
| циганська | 17             | 2,4%     |
| угорська  | 8              | 1,1%     |

title: Кріхалма

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Кріхалма
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Crihalma''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Брашов
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Комена]]
 | код_SIRUTA          = 40884
 | широта              = 45.9242
 | довгота             = 25.1987
 | висота              = 446
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 721
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 507053
}}
'''Кріхалма''' ({{lang-ro|Crihalma}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Брашов (повіт)|Брашов]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Комена]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 179 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 43 км на північний захід від [[Брашов|Брашова]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживала {{formatnum:721}} особа.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119074225/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 448
| 62,1%
|-
| цигани
| 264
| 36,6%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 7
| 1,0%
|}

Рідною мовою назвали<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119080347/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 694
| 96,3%
|-
| циганська
| 17
| 2,4%
|-
| угорська
| 8
| 1,1%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Села Брашова}}
{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Брашов]]

title: Кріхалма · Crihalma

Країна: Румунія

Повіт: Брашов

Комуна: Комена

Телефонний код: +40 268 (Romtelecom, TR) · +40 368 (інші оператори)