text:
# Девіс Манджа
Девіс Манджа (італ. Devis Mangia; нар. 6 червня 1974, Чернуско-суль-Навільйо) — італійський футбольний тренер..

## Кар'єра тренера
Ніколи не грав у футбол серйозному рівні. Як тренер довгий час працював з юнацькими командами. У 30 років він уперше перейшов на дорослий рівень, очоливши «Варезе». Потім Манджа очолював інші італійські колективи із нижчих ліг.
У червні 2011 року очолив молодіжний склад «Палермо», а вже у вересні того ж року став в.о. головного тренера першої команди, що виступала в Серії A, змінивши біля керма команди Стефано Піолі, що провалив відбір у груповий етап Ліги Європи. У свої 37 років він став другим наймолодшим тренером Серії А 2011/12 після Вінченцо Монтелли. Його дебют в Серії А відбувся 11 вересня під час гри з «Інтернаціонале» (4:3). 4 листопада керівництво клубу, задоволене роботою молодого фахівця, підписало повноцінний контракт з гравцем до 30 червня 2013 року. 27 листопада 2011 року Манджа провів свій 100 матч як головний тренер на професіональному рівні, здобувши домашню перемогу над «Фіорентиною» з рахунком 2:0 у 13-му турі. Втім вже 19 грудня 2011 року після вильоту в Кубку Італії та поразки 0:2 у дербі з «Катанією» Манджа був звільнений. У «Палермо» він набрав 20 очок (6 перемог вдома, та дві нічиїх на виїзді), але на виїзді команда жодного разу не виграла і жодного разу не забивала протягом 9 ігор, зазнавши 7 поразок, встановивши таким чином історичний антирекорд.
17 липня 2012 року тренер замінив Чиро Феррару біля керма молодіжної збірної Італії. Під його керівництвом вона у 2013 році успішно виступила на чемпіонаті Європи серед молодіжних команд в Ізраїлі, де італійці дійшли до фіналу, в якому поступилися іспанцям. Після турніру, 2 липня 2013 року, Манджа покинув збірну, а його місце зайняв Луїджі Ді Б'яджо.
Надалі тренер працював у Серії B з клубами «Спеція», «Барі» та «Асколі», після чого 23 травня 2017 року був призначений новим головним тренером румунської команди «КС Університатя». Він закінчив чемпіонат 2017/18 на третьому місці, але став володарем Кубка Румунії. 14 квітня 2019 року він взаємно розірвав контракт з клубом, залишивши команду на третьому місці.
Наприкінці грудня 2019 року стало відомо, що Девіс Манджа став головним тренером збірної Мальти. Фахівець підписав контракт із місцевою федерацією футболу на три роки. Після першого матчу, який мальтійці програли 2:3 Фарерам, Манджа зумів видати зі збірною семиматчеву безпрограшну серію, яка обірвалася лише 24 березня 2021 року поразкою від Росії (1:3), що стало найдовшим періодом без поразок в історії мальтійської збірної. 1 вересня 2021 року він привів збірну Мальти до їх першої домашньої перемоги в матчі відбору на чемпіонат світу в її історії, завдяки перемозі 3:0 над Кіпром. 27 вересня 2022 року його відсторонили від посади за звинуваченням у сексуальних домаганнях, а 7 листопада він оголосив про свою відставку з посади, водночас заявивши, що не має відношення до звинувачень.

title: Девіс Манджа

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Девіс Манджа
| зображення =
| підпис =
| місце-народження =
| країна-народження =
| дата-народження = 6.6.1974
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| позиція =
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 1|1994–1999 | {{Прапорець|ITA}} |«Енотрія»|(мол.)}}
{{Футбольний тренер рядок 0|1999–2000 | {{Прапорець|ITA}} |«Вогера»|(мол.)}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2000–2001 | {{Прапорець|ITA}} |«Меда»|(мол.)}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2001–2002 | {{Прапорець|ITA}} | [[Фіоренцуола (футбольний клуб)|«Фіоренцуола»]]|(мол.)}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2002–2004 | {{Прапорець|ITA}} |«Варедо»|(мол.)}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2004 | {{Прапорець|ITA}} | [[Варезе (футбольний клуб)|«Варезе»]]|(дубль)}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2004–2007 | {{Прапорець|ITA}} | [[Варезе (футбольний клуб)|«Варезе»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2007–2008 | {{Прапорець|ITA}} | «Тритіум»}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2008–2009 | {{Прапорець|ITA}} | «Івреа»}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2009–2010 | {{Прапорець|ITA}} | [[Валенцана (футбольний клуб)|«Валенцана»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2010–2011 | {{Прапорець|ITA}} | [[Варезе (футбольний клуб)|«Варезе»]]|(дублери)}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2011 | {{Прапорець|ITA}} | [[Палермо (футбольний клуб)|«Палермо»]]|(дублери)}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2011 | {{Прапорець|ITA}} | [[Палермо (футбольний клуб)|«Палермо»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2012–2013 | {{Прапорець|ITA}} | [[Молодіжна збірна Італії з футболу|Італія (мол.)]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2013–2014 | {{Прапорець|ITA}} | [[Спеція (футбольний клуб)|«Спеція»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2014 | {{Прапорець|ITA}} | [[Барі (футбольний клуб)|«Барі»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2015–2016 | {{Прапорець|ITA}} | [[Асколі (футбольний клуб)|«Асколі»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2017–2019 | {{Прапорець|ROU}} | [[КС Університатя (Крайова)|«КС Університатя»]]}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2019–2022 | {{Прапорець|MLT}} | [[Збірна Мальти з футболу|Мальта]]}}
{{Футбольний тренер кінець}}
}}
'''Девіс Манджа''' ({{lang-it|Devis Mangia}}; {{нар}} [[6 червня]] [[1974]], [[Чернуско-суль-Навільйо]]) — італійський [[футбольний тренер]]..

== Кар'єра тренера ==
Ніколи не грав у футбол серйозному рівні. Як тренер довгий час працював з юнацькими командами. У 30 років він уперше перейшов на дорослий рівень, очоливши [[Варезе (футбольний клуб)|«Варезе»]]. Потім Манджа очолював інші італійські колективи із нижчих ліг.

У червні 2011 року очолив молодіжний склад [[Палермо (футбольний клуб)|«Палермо»]], а вже у вересні того ж року став в.о. головного тренера першої команди, що виступала в Серії A, змінивши біля керма команди [[Стефано Піолі]], що провалив відбір у груповий етап Ліги Європи<ref>{{cite web |title=PIOLI ESONERATO, LA SQUADRA A MANGIA - U.S. Città di Palermo |url=http://palermocalcio.it/it/1112/news/scheda.php?id=25371 |website=palermocalcio.it |accessdate=11 січня 2023 |date=13 грудня 2011 |archive-date=2011-12-13 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111213103034/http://palermocalcio.it/it/1112/news/scheda.php?id=25371 }}</ref>. У свої 37 років він став другим наймолодшим тренером Серії А 2011/12 після [[Вінченцо Монтелла|Вінченцо Монтелли]]<ref>{{cite web |title=Palermo, piccola curiosità su Devis Mangia |url=http://www.tuttopalermo.net/?action=read&idnotizia=38735 |website=TuttoPalermo.net |accessdate=11 січня 2023 |language=it}}</ref>. Його дебют в Серії А відбувся 11 вересня під час гри з «[[Інтернаціонале]]» (4:3). 4 листопада керівництво клубу, задоволене роботою молодого фахівця, підписало повноцінний контракт з гравцем до 30 червня 2013 року<ref>{{cite web |title=Calcio: Palermo; adeguamento contrattuale per tecnico Mangia - Sicilia - ANSA.it |url=http://www.ansa.it/web/notizie/regioni/sicilia/2011/11/04/visualizza_new.html_643818518.html |website=www.ansa.it |accessdate=11 січня 2023}}</ref>. 27 листопада 2011 року Манджа провів свій 100 матч як головний тренер на професіональному рівні, здобувши домашню перемогу над «Фіорентиною» з рахунком 2:0 у 13-му турі<ref>{{cite web |title=Stagione - U.S. Città di Palermo |url=http://www.palermocalcio.it/it/1112/stagione/scheda_partita.php?idpartita=5024 |website=palermocalcio.it |accessdate=11 січня 2023 |date=29 листопада 2011 |archive-date=2011-11-29 |archive-url=https://web.archive.org/web/20111129060050/http://www.palermocalcio.it/it/1112/stagione/scheda_partita.php?idpartita=5024 }}</ref>. Втім вже 19 грудня 2011 року після вильоту в Кубку Італії та поразки 0:2 у дербі з «Катанією» Манджа був звільнений<ref>{{cite web |title=ESONERATO MANGIA - U.S. Città di Palermo |url=http://palermocalcio.it/it/1112/news/scheda.php?id=26063 |website=palermocalcio.it |accessdate=11 січня 2023 |date=9 червня 2012 |archive-date=2012-06-09 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120609122209/http://palermocalcio.it/it/1112/news/scheda.php?id=26063 }}</ref>. У «Палермо» він набрав 20 очок (6 перемог вдома, та дві нічиїх на виїзді), але на виїзді команда жодного разу не виграла і жодного разу не забивала протягом 9 ігор, зазнавши 7 поразок, встановивши таким чином історичний антирекорд.

17 липня 2012 року тренер замінив [[Чиро Феррара|Чиро Феррару]] біля керма [[Молодіжна збірна Італії з футболу|молодіжної збірної Італії]]<ref>{{cite web |title=Oggi alle 12 la presentazione ufficiale del tecnico Devis Mangia |url=http://www.figc.it/it/204/33003/2012/07/News.shtml |website=figc.it |accessdate=11 січня 2023 |date=19 липня 2012 |archive-date=2012-07-19 |archive-url=https://web.archive.org/web/20120719224823/http://www.figc.it/it/204/33003/2012/07/News.shtml }}</ref>. Під його керівництвом вона у 2013 році успішно виступила на [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2013|чемпіонаті Європи серед молодіжних команд в Ізраїлі]], де італійці дійшли до фіналу, в якому поступилися іспанцям<ref>{{cite web |title=Under 21, Spagna-Italia 4-2. Gli azzurri si inchinano a Thiago Alcantara |url=http://www.gazzetta.it/Nazionale/18-06-2013/under-21-finale-mission-impossible-italia-deve-scalare-solita-spagna-20603155735.shtml |website=Calcio: ultime news - Gazzetta dello Sport |accessdate=11 січня 2023 |language=it}}</ref>. Після турніру, 2 липня 2013 року, Манджа покинув збірну, а його місце зайняв [[Луїджі Ді Б'яджо]]<ref>{{cite web |title=Figc {{!}} News — Mangia lascia: «Grazie alla Figc, esperienza unica». Al suo posto Di Biagio |url=http://www.figc.it/it/204/36946/2013/07/News.shtml |website=figc.it |accessdate=11 січня 2023 |date=14 липня 2014 |archive-date=2014-07-14 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140714212039/http://www.figc.it/it/204/36946/2013/07/News.shtml }}</ref>.

Надалі тренер працював у Серії B з клубами [[Спеція (футбольний клуб)|«Спеція»]], [[Барі (футбольний клуб)|«Барі»]] та [[Асколі (футбольний клуб)|«Асколі»]], після чого 23 травня 2017 року був призначений новим головним тренером румунської команди [[КС Університатя (Крайова)|«КС Університатя»]]<ref>{{cite web |title=Bine ai venit, Devis Mangia! |url=http://ucv1948.ro/Bine-ai-venit-Devis-Mangia/ |website=Universitatea Craiova - ECHIPA TA, campioana unei mari iubiri! |accessdate=11 січня 2023}}</ref>. Він закінчив чемпіонат 2017/18 на третьому місці, але став володарем [[Кубок Румунії з футболу|Кубка Румунії]]. 14 квітня 2019 року він взаємно розірвав контракт з клубом, залишивши команду на третьому місці.

Наприкінці грудня 2019 року стало відомо, що Девіс Манджа став головним тренером [[Збірна Мальти з футболу|збірної Мальти]]. Фахівець підписав контракт із місцевою федерацією футболу на три роки<ref>{{cite web |title=Devis Mangia appointed national teams’ head coach |url=https://timesofmalta.com/articles/view/devis-mangia-appointed-national-teams-head-coach.760221 |website=Times of Malta |accessdate=11 січня 2023 |language=en-gb}}</ref>. Після першого матчу, який мальтійці програли 2:3 Фарерам, Манджа зумів видати зі збірною семиматчеву безпрограшну серію, яка обірвалася лише 24 березня 2021 року поразкою від Росії (1:3), що стало найдовшим періодом без поразок в історії мальтійської збірної. 1 вересня 2021 року він привів збірну Мальти до їх першої домашньої перемоги в матчі відбору на чемпіонат світу в її історії, завдяки перемозі 3:0 над Кіпром<ref>{{cite web |last1=Camilleri |first1=Valhmor |title=Watch: Dazzling Malta brush aside ten-man Cyprus for first win |url=https://sportsdesk.com.mt/2021/09/01/watch-dazzling-malta-brush-aside-ten-man-cyprus-for-first-win/ |website=SportsDesk |accessdate=11 січня 2023 |date=1 вересня 2021}}</ref>. 27 вересня 2022 року його відсторонили від посади за звинуваченням у сексуальних домаганнях<ref>{{cite web |last1=Scozzafava |first1=Monica |title=Sospeso il c.t. di Malta Mangia: è accusato di molestie sessuali. Spunta un secondo calciatore |url=https://www.corriere.it/sport/calcio/nations-league/22_settembre_28/devis-mangia-ct-sospeso-accusa-molestie-sessuali-5f712b58-3f00-11ed-b6e3-34338f1c69a0.shtml |website=Corriere della Sera |accessdate=11 січня 2023 |language=it-IT |date=28 вересня 2022}}</ref>, а 7 листопада він оголосив про свою відставку з посади, водночас заявивши, що не має відношення до звинувачень<ref>{{cite web |last1=Camilleri |first1=Valhmor |title=Devis Mangia resigns as Malta national teams’ head coach |url=https://sportsdesk.com.mt/2022/11/07/devis-mangia-resigns-as-malta-national-teams-head-coach/ |website=SportsDesk |accessdate=11 січня 2023 |date=7 листопада 2022}}</ref>.

== Тренерська статистика виступів ==

=== Статистика матчів на чолі збірних ===
{{Матчі за молодіжну збірну початок|ITA}}
{{Матчі за молодіжну збірну|15-8-2012|Леуварден|NLD|0|3|ITA| [[Лоренцо Інсіньє]]
 [[Чіро Іммобіле]]
 [[Алессандро Флоренці]] |Тов|||||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|6-9-2012|Казарано|ITA|7|0|LIE| 2 [[Джузеппе Де Лука (футболіст)|Джузеппе Де Лука]]
 [[Чіро Іммобіле]]
 2 [[Стефан Ель-Шаараві]]
 [[Федеріко Вівіані]]
 [[Якопо Сала]] |ВідбірЧЄ|2013||||  Кап: [[Лука Марроне|Л. Марроне]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|10-9-2012|Казарано|ITA|2|4|IRL| [[Лука Кальдірола]]
 [[Стефан Ель-Шаараві]] |ВідбірЧЄ|2013||||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|12-10-2012|Пескара|ITA|1|0|SWE| [[Чіро Іммобіле]] |ВідбірЧЄ|2013||||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|16-10-2012|Кальмар (місто)|SWE|2|3|ITA| [[Лоренцо Інсіньє]]
 [[Алессандро Флоренці]]
 [[Чіро Іммобіле]] |ВідбірЧЄ|2013|||| Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|13-11-2012|Сієна|ITA|1|3|ESP| [[Самуеле Лонго]] |Тов|||||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|6-2-2013|Андрія|ITA|1|0|DEU| [[Фабіо Боріні]] |Тов|||||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|22-3-2013|Читтаделла|ITA|2|0|RUS| [[Чіро Іммобіле]]
 [[Лоренцо Інсіньє]] |Тов||||| Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|25-3-2013|Бассано-дель-Граппа|ITA|1|0|UKR| [[Чіро Іммобіле]] |Тов|||||  Кап: [[Лука Марроне|Л. Марроне]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|5-6-2013|Тель-Авів|ENG|0|1|ITA| [[Лоренцо Інсіньє]] |ЧЄ|2013|1-й етап||| Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|8-6-2013|Тель-Авів|ITA|4|0|ISR| [[Ріккардо Сапонара]]
 2 [[Маноло Габб'ядіні]]
 [[Алессандро Флоренці]] |ЧЄ|2013|1-й етап|||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|11-6-2013|Тель-Авів|NOR|1|1|ITA| [[Андреа Бертолаччі]] |ЧЄ|2013|1-й етап|||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|15-6-2013|Петах-Тіква|ITA|1|0|NLD| [[Фабіо Боріні]] |ЧЄ|2013|півфінал|||  Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за молодіжну збірну|18-6-2013|Єрусалим|ITA|2|4|ESP| [[Чіро Іммобіле]]
 [[Фабіо Боріні]] |ЧЄ|2013|Фінал||| Кап: [[Лука Кальдірола|Л. Кальдірола]] }}
{{Матчі за збірну кінець|14|30}}

{{Матчі за збірну початок|MLT}}
{{Матчі за збірну|3-9-2020|Торсгавн|FRO|3|2|MLT|[[Юрген Дегабріеле]]
 [[Андрей Агіус]]|Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|6-9-2020|Та-Калі|MLT|1|1|LVA| [[Кіріан Нвоко]]  |Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|7-10-2020|Та-Калі|MLT|2|0|GIB| [[Кіріан Нвоко]]
 [[Трістан Каруана]] |Тов}}
{{Матчі за збірну|10-10-2020|Андорра-ла-Велья|AND|0|0|MLT||Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|13-10-2020|Рига|LVA|0|1|MLT| [[Стів Борг]]  |Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|11-11-2020|Та-Калі|MLT|3|0|LIE| [[Міхаель Міфсуд]]
[[Стів Борг]]
[[Жан-Поль Фарруджія]] |Тов}}
{{Матчі за збірну|14-11-2020|Та-Калі|MLT|3|1|AND| [[Юрген Дегабріеле]]
[[Шон Дімеч]]|Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|17-11-2020|Та-Калі|MLT|1|1|FRO| [[Меттью Гіллом'є]] |Ліга націй УЄФА|2020-2021|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|24-3-2021|Та-Калі|MLT|1|3|RUS| [[Джозеф Мбонг]]|ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|27-3-2021|Трнава|SVK|2|2|MLT|[[Люк Гамбін]]
[[Александер Сатаріано]]|ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|30-3-2021|Рієка|CRO|3|0|MLT|-|ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|30-5-2021|Клагенфурт-ам-Вертерзе|MLT|0|3|NIR||Тов}}
{{Матчі за збірну|4-6-2021|Клагенфурт-ам-Вертерзе|MLT|1|2|KOS|[[Шон Дімеч]] |Тов}}
{{Матчі за збірну|1-9-2021|Та-Калі|MLT|3|0|CYP| 2 [[Кейн Аттард]]
[[Джозеф Мбонг]]|ВідбірЧС|2022|}}
{{Матчі за збірну|4-9-2021|Любляна|SVN|1|0|MLT||ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|7-9-2021|Москва|RUS|2|0|MLT||ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|8-10-2021|Та-Калі|MLT|0|4|SVN||ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|11-10-2021|Ларнака|CYP|2|2|MLT| [[Зак Мускат]]
[[Юрген Дегабріеле]]|ВідбірЧС|2022|}}
{{Матчі за збірну|11-11-2021|Та-Калі|MLT|1|7|CRO| автогол |ВідбірЧС|2022|}}
{{Матчі за збірну|14-11-2021|Та-Калі|MLT|0|6|SVK||ВідбірЧС|2022}}
{{Матчі за збірну|25-3-2022|Та-Калі|MLT|1|0|AZE|[[Юрген Дегабріеле]]|Тов}}
{{Матчі за збірну|29-3-2022|Та-Калі|MLT|2|0|KUW|[[Александер Сатаріано]]
[[Тедді Теума]]|Тов}}
{{Матчі за збірну|1-6-2022|Та-Калі|MLT|0|1|VEN||Тов}}
{{Матчі за збірну|5-6-2022|Серравалле|SMR|0|2|MLT| [[Ян Бусуттіл]]
[[Меттью Гіллом'є]] |Ліга націй УЄФА|2022-2023|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|9-6-2022|Аттард|MLT|1|2|EST| автогол |Ліга націй УЄФА|2022-2023|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|12-6-2022|Аттард|MLT|1|0|SMR| [[Зак Мускат]] |Ліга націй УЄФА|2022-2023|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|23-9-2022|Таллінн|EST|2|1|MLT| [[Тедді Теума]] |Ліга націй УЄФА|2022-2023|1-й етап}}
{{Матчі за збірну|27-9-2022|Аттард|MLT|2|1|ISR| [[Александер Сатаріано]]
[[Фердінандо Апап]] |Тов}}<ref>Командою керував на лаві запасних асистент Д. Маццотта через відсторонення Манджі мальтійською федерацією</ref>
{{Матчі за збірну кінець|28|33}}

== Титули і досягнення ==

=== Як гравця ===

=== Як тренера ===
* Володар [[Кубок Румунії з футболу|Кубка Румунії]] '''(1)''':
: [[Університатя (Крайова)|«Університатя» (Крайова)]]: [[Кубок Румунії з футболу 2017—2018|2017/18]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Transfermarkt|||M}}
* {{Soccerway}}

{{Бібліоінформація}}
{{Тренери збірної Мальти з футболу}}
{{Тренери ФК Палермо}}
{{Тренери ФК Барі}}
{{Склад збірної Італії U21 на Молодіжному чемпіонаті Європи 2013}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Манджа, Девіс}}
[[Категорія:Італійські футбольні тренери]]
[[Категорія:Тренери ФК «Фіоренцуола»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Варезе»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Валенцана»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Палермо»]]
[[Категорія:Тренери молодіжної збірної Італії з футболу]]
[[Категорія:Тренери ФК «Спеція»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Барі»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Асколі»]]
[[Категорія:Тренери ФК «КС Університатя» (Крайова)]]
[[Категорія:Тренери збірної Мальти з футболу]]

title: Особисті дані

Народження: 6 червня 1974 (50 років)

Громадянство: Італія

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

«Енотрія» · (мол.)

«Вогера» · (мол.)

«Меда» · (мол.)

«Фіоренцуола» · (мол.)

«Варедо» · (мол.)

«Варезе» · (дубль)

«Варезе»

«Тритіум»

«Івреа»

«Валенцана»

«Варезе» · (дублери)

«Палермо» · (дублери)
«Палермо»

Італія (мол.)

«Спеція»

«Барі»

«Асколі»

«КС Університатя»

Мальта

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Індіанола (Вашингтон)
Індіанола (англ. Indianola) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Кітсеп штату Вашингтон. Населення — 3664 особи (2020).

## Географія
Індіанола розташована за координатами 47°45′19″ пн. ш. 122°30′41″ зх. д. / 47.75528° пн. ш. 122.51139° зх. д. (47.755326, -122.511506).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 13,77 км², з яких 12,50 км² — суходіл та 1,27 км² — водойми. В 2017 році площа становила 14,88 км², з яких 13,61 км² — суходіл та 1,27 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 3500 осіб у 1384 домогосподарствах у складі 977 родин. Густота населення становила 254 особи/км².  Було 1623 помешкання (118/км²).
Расовий склад населення:
| - 87,1 % — білих - 4,1 % — корінних американців - 1,3 % — азіатів - 0,7 % — чорних або афроамериканців - 0,3 % — вихідців з тихоокеанських островів |

До двох чи більше рас належало 6,0 %. Частка іспаномовних становила 4,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,7 % — особи молодші 18 років, 65,4 % — особи у віці 18—64 років, 10,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,2 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 94,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,7 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 81 274 долари США (медіана — 65 893), а середній дохід на одну сім'ю — 92 952 долари (медіана — 78 125). Медіана доходів становила 59 000 доларів для чоловіків та 41 339 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 11,3 % осіб, у тому числі 17,6 % дітей у віці до 18 років та 5,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 1738 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 18,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 12,5 %, роздрібна торгівля — 12,0 %.

wikiname: ukwiki

title: Індіанола (Вашингтон)

in_language: uk

wikitext:
{{Otherplaces|Індіанола}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Індіанола
|оригінальна назва  = {{lang-en|Indianola}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Вашингтон (штат){{!}}Вашингтон
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Кітсеп (округ, Вашингтон)|Кітсеп]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 13,77
|висота центру НП   = 13
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 254,18
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -8
|DST                    = -7 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 360
|поштовий індекс        = 98342
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5333280
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Індіанола''' ({{lang-en|Indianola}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Кітсеп (округ, Вашингтон)|Кітсеп]] штату [[Вашингтон (штат)|Вашингтон]]. Населення — 3664 особи (2020).

== Географія ==
Індіанола розташована за координатами {{Coord|47|45|19|N|122|30|41|W|type:city_region:US-DE}} (47.755326, -122.511506){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 13,77 км², з яких 12,50 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 1,27 км² — [[водойма|водойми]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 14,88 км², з яких 13,61 км² — суходіл та 1,27 км² — водойми.

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2000 = 3026
| 2010 = 3500
| 2020 = 3664
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало {{formatnum:3500}} осіб у {{formatnum:1384}} домогосподарствах у складі 977 родин. [[Густота населення]] становила 254 особи/км².  Було 1623 помешкання (118/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 87,1 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 4,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 1,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,7 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,3 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
|}
До двох чи більше рас належало 6,0 %. Частка іспаномовних становила 4,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,7 % — особи молодші 18 років, 65,4 % — особи у віці 18—64 років, 10,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,2 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 94,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,7 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:81274}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:65893}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:92952}} долари (медіана — {{formatnum:78125}}). Медіана доходів становила {{formatnum:59000}} доларів для чоловіків та {{formatnum:41339}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 11,3 % осіб, у тому числі 17,6 % дітей у віці до 18 років та 5,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:1738}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 18,2 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 12,5 %, роздрібна торгівля — 12,0 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Кітсеп (округ, Вашингтон)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Вашингтону]]
[[Категорія:Населені пункти округу Кітсеп (Вашингтон)]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: США

Штат: Вашингтон

Округ: Кітсеп

Межує з: | Port Gambled ? |

Густота населення: 254,18 осіб/км²

Часовий пояс: UTC-8, влітку UTC-7


text:
# Юніверсіті-Гайтс (Айова)
Юніверсіті-Гайтс (англ. University Heights) — місто (англ. city) в США, в окрузі Джонсон штату Айова. Населення — 1228 осіб (2020).

## Географія
Юніверсіті-Гайтс розташоване за координатами 41°39′18″ пн. ш. 91°33′32″ зх. д. / 41.65500° пн. ш. 91.55889° зх. д. (41.655061, -91.558855).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 0,69 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкала 1051 особа в 474 домогосподарствах у складі 251 родини. Густота населення становила 1512 особи/км².  Було 512 помешкання (737/км²).
Расовий склад населення:
| - 93,5 % — білих - 3,3 % — азіатів - 1,0 % — чорних або афроамериканців - 0,3 % — вихідців з тихоокеанських островів |

До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 2,8 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 17,1 % — особи молодші 18 років, 71,6 % — особи у віці 18—64 років, 11,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 30,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 102,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 99,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 83 408 доларів США (медіана — 52 386), а середній дохід на одну сім'ю — 126 988 доларів (медіана — 100 417). Медіана доходів становила 59 750 доларів для чоловіків та 52 500 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 23,2 % осіб, у тому числі 12,6 % дітей у віці до 18 років та 5,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 662 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 65,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 5,9 %, фінанси, страхування та нерухомість — 4,2 %, роздрібна торгівля — 4,1 %.

title: Юніверсіті-Гайтс (Айова)

wikitext:
{{Otherplaces|Юніверсіті-Гайтс}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Юніверсіті-Гайтс
|оригінальна назва  = {{lang-en|University Heights}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = University Heights IA Melrose triangle.jpg
|опис зображення= <!-- Melrose Triangle -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Айова
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Джонсон (округ, Айова)|Джонсон]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 0,69
|висота центру НП   = 233
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 1523,19
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -6
|DST                    = -5 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 319
|поштовий індекс        = 52246
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1979770
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Юніверсіті-Гайтс''' ({{lang-en|University Heights}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Джонсон (округ, Айова)|Джонсон]] штату [[Айова]]. Населення — 1228 осіб (2020).

== Географія ==
Юніверсіті-Гайтс розташоване за координатами {{Coord|41|39|18|N|91|33|32|W|type:city_region:US-DE}} (41.655061, -91.558855){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 0,69 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
|1940 =261
|1950 =446
|1960 =841
|1970 =1265
|1980 =1069
|1990 =1042
|2000 =987
|2010 =1051
| 2020 = 1228
|2016 =1089
|footnote =  Джерело:<ref>{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|title=American FactFinder|accessdate=14 квітня 2022|archive-date=11 квітня 2012|archive-url=https://www.webcitation.org/66qCfKPaX?url=http://factfinder2.census.gov/legacy/aff_sunset.html?_event=Search}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./ |date=2008-05-21 }}</ref><br/>[http://data.iowadatacenter.org/datatables/PlacesAll/plpopulation18502000.pdf Iowa Data Center]
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкала {{formatnum:1051}} особа в 474 домогосподарствах у складі 251 родини. [[Густота населення]] становила 1512 особи/км².  Було 512 помешкання (737/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 93,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 3,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 1,0 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,3 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,7 %. Частка іспаномовних становила 2,8 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 17,1 % — особи молодші 18 років, 71,6 % — особи у віці 18—64 років, 11,3 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 30,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 102,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 99,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:83408}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:52386}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:126988}} доларів (медіана — {{formatnum:100417}}). Медіана доходів становила {{formatnum:59750}} доларів для чоловіків та {{formatnum:52500}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 23,2 % осіб, у тому числі 12,6 % дітей у віці до 18 років та 5,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 662 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 65,7 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 5,9 %, фінанси, страхування та нерухомість — 4,2 %, роздрібна торгівля — 4,1 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Джонсон (округ, Айова)}}

[[Категорія:Міста Айови]]
[[Категорія:Населені пункти округу Джонсон (Айова)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1935]]

title: Країна

Штат: Айова

Округ: Джонсон

Часовий пояс: UTC-6, влітку UTC-5


text:
# БАА в сезоні 1948–1949
Сезон БАА 1948–1949 був третім і останнім сезоном Баскетбольної асоціації Америки (БАА), яка з наступного сезону об'єдналася з Національною баскетбольною лігою, утворивши Національну баскетбольну асоціацію (НБА). Оскільки НБА включає до своєї статистики результати сезонів БАА, цей сезон також вважається статистично третім сезоном Національної баскетбольної асоціації.
Переможцями сезону стали «Міннеаполіс Лейкерс», які здолали у фінальній серії «Вашингтон Кепітолс».

## Регламент змагання
Участь у сезоні брали 12 команд, розподілених між двома дивізіонами.
По ходу регулярного сезону кожна з команд-учасниць провела по 60 ігор.
До стадії плей-оф, яка проходила за олімпійською системою, виходили по чотири найкращі команди кожного з дивізіонів. Уперше в історії БАА плей-оф проходив за схемою, яка згодом стала традиційною для НБА, — змагання проходили окремо серед команд кожного з дивізіонів, за результатами яких визначалися чемпіони дивізіонів, які виходили до Фіналу, в якому визначали чемпіона сезону у серії ігор до чотирьох перемог.

## Регулярний сезон

### Підсумкові таблиці за дивізіонами
| # | Східний                  | Східний | Східний | Східний | Східний |
| # | Команда                  | В       | П       | %П      | Відст   |
| - | ------------------------ | ------- | ------- | ------- | ------- |
| 1 | x-«Вашингтон Кепітолс»   | 38      | 22      | .633    | –       |
| 2 | x-«Нью-Йорк Нікс»        | 32      | 28      | .533    | 6       |
| 3 | x-«Балтимор Буллетс»     | 29      | 31      | .483    | 9       |
| 4 | x-«Філадельфія Ворріорс» | 28      | 32      | .467    | 10      |
| 5 | «Бостон Селтікс»         | 25      | 35      | .417    | 13      |
| 6 | «Провіденс Стімроллерс»  | 12      | 48      | .200    | 26      |

| # | Західний                | Західний | Західний | Західний | Західний |
| # | Команда                 | В        | П        | %П       | Відст    |
| - | ----------------------- | -------- | -------- | -------- | -------- |
| 1 | x-«Рочестер Роялс»      | 45       | 15       | .750     | –        |
| 2 | x-«Міннеаполіс Лейкерс» | 44       | 16       | .733     | 1        |
| 3 | x-«Чикаго Стегс»        | 38       | 22       | .633     | 7        |
| 4 | x-«Сент-Луїс Бомберс»   | 29       | 31       | .483     | 16       |
| 5 | «Форт-Вейн Пістонс»     | 22       | 38       | .367     | 23       |
| 6 | «Індіанаполіс Джетс»    | 18       | 42       | .300     | 27       |

Легенда:
- x – Учасники плей-оф

## Плей-оф
Переможці пар плей-оф позначені жирним. Цифри перед назвою команди відповідають її позиції у підсумковій турнірній таблиці регулярного сезону конференції. Цифри після назви команди відповідають кількості її перемог у відповідному раунді плей-оф.
|  | Півфінали дивізіонів | Півфінали дивізіонів | Півфінали дивізіонів |             |   | Фінали дивізіонів | Фінали дивізіонів | Фінали дивізіонів |  |  | Фінал БАА | Фінал БАА   | Фінал БАА |
|  |                      |                      |                      |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 1                    | Рочестер             | 2                    |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 4                    | Сент-Луїс            | 0                    |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 4                    | Сент-Луїс            | 0                    |             | 1 | Рочестер          | 0                 |                   |  |  |           |             |           |
|  | Західний Дивізіон    |                      |                      |             | 1 | Рочестер          | 0                 |                   |  |  |           |             |           |
|  |                      |                      | 2                    | Міннеаполіс | 2 |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 3                    | Чикаго               | 2                    | Міннеаполіс | 2 | 0                 |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 3                    | Чикаго               |                      |             |   | 0                 |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 2                    | Міннеаполіс          | 2                    |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  |                      |                      |                      |             |   |                   |                   |                   |  |  | W2        | Міннеаполіс | 4         |
|  |                      |                      | E1                   | Вашингтон   | 2 |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 1                    | Вашингтон            | 2                    |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 4                    | Філадельфія          | 0                    |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 4                    | Філадельфія          | 0                    |             | 1 | Вашингтон         | 2                 |                   |  |  |           |             |           |
|  | Східний Дивізіон     |                      |                      |             | 1 | Вашингтон         | 2                 |                   |  |  |           |             |           |
|  |                      |                      | 2                    | Нью-Йорк    | 1 |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 3                    | Балтимор             | 2                    | Нью-Йорк    | 1 | 1                 |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 3                    | Балтимор             |                      |             |   | 1                 |                   |                   |  |  |           |             |           |
|  | 2                    | Нью-Йорк             | 2                    |             |   |                   |                   |                   |  |  |           |             |           |

## Лідери сезону за статистичними показниками
| Показник                  | Гравець       | Команда               | Результат |
| ------------------------- | ------------- | --------------------- | --------- |
| Очки                      | Джордж Майкен | «Міннеаполіс Лейкерс» | 1,698     |
| Передачі                  | Боб Девіс     | «Рочестер Роялс»      | 321       |
| % влучань з гри           | Арні Різен    | «Рочестер Роялс»      | .423      |
| % влучань штрафних кидків | Боб Фірік     | «Вашингтон Кепітолс»  | .859      |

## Нагороди БАА

### Щорічні нагороди
- Перша збірна всіх зірок:
  - G   Макс Заслофскі, «Чикаго Стегс»
  - G/F Боб Девіс, «Рочестер Роялс»
  - C   Джордж Майкен, «Міннеаполіс Лейкерс»
  - F Джим Поллард, «Міннеаполіс Лейкерс»
  - F   Джо Фулкс, «Філадельфія Ворріорс»
- Друга збірна всіх зірок
  - C   Арні Різен, «Рочестер Роялс»
  - C   Боб Фірік, «Вашингтон Кепітолс»
  - F/C Бонс Маккінні, «Вашингтон Кепітолс»
  - G   Кен Сейлорс, «Провіденс Стімроллерс»
  - G   Джонні Логан, «Сент-Луїс Бомберс»

title: БАА в сезоні 1948–1949

wikitext:
{{Infobox sports season
| title            = БАА в сезоні 1948–1949
| color            =
| color text       =
| league           = [[Баскетбольна асоціація Америки]]
| sport            = [[баскетбол]]
| logo             =
| pixels           =
| caption          =
| duration         =
| no_of_teams      = 12
| attendance       =
| TV               =
| draft            = Драфт
| draft_link       = Драфт БАА 1948|1948
| top_pick         = [[Енді Тонкович]]
| picked_by        = «[[Провіденс Стімроллерс]]»
| season           = Регулярний сезон
| season_champs    =
| season_champ_name= Найкраща команда
| MVP              =
| MVP_link         = Найцінніший гравець НБА
| top_scorer       = [[Джордж Майкен]] («[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]»)
| playoffs        = Плей-оф
| playoffs_link    = Плей-оф БАА 1949
| conf1            = Сходу
| conf1_link       = Східна Конференція НБА
| conf1_champ      = «[[Вашингтон Кепітолс]]»
| conf1_runner-up      = «[[Нью-Йорк Нікс]]»
| conf2            = Заходу
| conf2_link       = Західна Конференція НБА
| conf2_champ      = «[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]»
| conf2_runner-up      = «[[Сакраменто Кінґс|Рочестер Роялс]]»
| finals           = Фінал
| finals_link      = Фінал БАА 1949
| finals_champ     = «[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]»
| finals_runner-up     = «[[Вашингтон Кепітолс]]»
| finals_MVP              =
| finals_MVP_link         = Найцінніший гравець Фіналу БАА
| seasonslist      =Список сезонів БАА
| seasonslistnames =БАА
| prevseason_link  = БАА в сезоні 1947–1948
| prevseason_year  = 1947/48
| nextseason_link  = НБА в сезоні 1949–1950
| nextseason_year  = 1949/50
}}
'''Сезон БАА 1948–1949''' був третім і останнім сезоном [[Баскетбольна асоціація Америки|Баскетбольної асоціації Америки]] (БАА), яка з наступного сезону об'єдналася з [[Національна баскетбольна ліга|Національною баскетбольною лігою]], утворивши [[Національна баскетбольна асоціація|Національну баскетбольну асоціацію]] (НБА). Оскільки НБА включає до своєї статистики результати сезонів БАА, цей сезон також вважається статистично третім сезоном Національної баскетбольної асоціації.

Переможцями сезону стали «[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]», які здолали у [[Фінал БАА 1949|фінальній серії]] «[[Вашингтон Кепітолс]]».

==Регламент змагання==
Участь у сезоні брали 12 команд, розподілених між двома дивізіонами.

По ходу регулярного сезону кожна з команд-учасниць провела по 60 ігор.

До [[Плей-оф БАА 1947|стадії плей-оф]], яка проходила за [[Олімпійська система|олімпійською системою]], виходили по чотири найкращі команди кожного з дивізіонів. Уперше в історії БАА плей-оф проходив за схемою, яка згодом стала традиційною для НБА, — змагання проходили окремо серед команд кожного з дивізіонів, за результатами яких визначалися чемпіони дивізіонів, які виходили до [[Фінал БАА 1947|Фіналу]], в якому визначали чемпіона сезону у серії ігор до чотирьох перемог.

==Регулярний сезон==
===Підсумкові таблиці за дивізіонами===
{| class="wikitable" cellpadding="0" border="1" width="60%" style="font-size:95%; text-align:center"
|-
! width="5%" rowspan=2| #
! colspan="5" style="text-align:center" | '''[[Східний дивізіон БАА|Східний]]'''
|-
! width="35%" | Команда
! width="5%" | {{Tooltip| В | Виграно}}
! width="5%" | {{Tooltip| П | Програно}}
! width="5%" | {{Tooltip| %П | Відсоток перемог}}
! width="7.5%" | {{Tooltip| Відст | Відставання від лідера}}
|-
!1
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Вашингтон Кепітолс]]» || 38 || 22 || .633 || –
|-
!2
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Нью-Йорк Нікс]]» || 32 || 28 || .533 || 6
|-
!3
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Вашингтон Візардс|Балтимор Буллетс]]» || 29 || 31 || .483 || 9
|-
!4
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Голден-Стейт Ворріорс|Філадельфія Ворріорс]]» || 28 || 32 || .467 || 10
|-
!5
| style="text-align:left;" |«[[Бостон Селтікс]]» || 25 || 35 || .417 || 13
|-
!6
| style="text-align:left;" |«[[Провіденс Стімроллерс]]» || 12 || 48 || .200 || 26
|}

{| class="wikitable" cellpadding="0" border="1" width="60%" style="font-size:95%; text-align:center"
|-
! width="5%" rowspan=2| #
! colspan="5" style="text-align:center" | '''[[Західний дивізіон БАА|Західний]]'''
|-
! width="35%" | Команда
! width="5%" | {{Tooltip| В | Виграно}}
! width="5%" | {{Tooltip| П | Програно}}
! width="5%" | {{Tooltip| %П | Відсоток перемог}}
! width="7.5%" | {{Tooltip| Відст | Відставання від лідера}}
|-
!1
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Сакраменто Кінґс|Рочестер Роялс]]» || 45 || 15 || .750 || –
|-
!2
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]» || 44 || 16 || .733 || 1
|-
!3
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Чикаго Стегс]]» || 38 || 22 || .633 || 7
|-
!4
| style="text-align:left;" |'''x'''-«[[Сент-Луїс Бомберс (БАА)|Сент-Луїс Бомберс]]» || 29 || 31 || .483 || 16
|-
!5
| style="text-align:left;" |«[[Детройт Пістонс|Форт-Вейн Пістонс]]» || 22 || 38 || .367 || 23
|-
!6
| style="text-align:left;" |«[[Індіанаполіс Джетс]]» || 18 || 42 || .300 || 27
|}

'''Легенда:'''
*'''x''' – Учасники плей-оф
==Плей-оф==
{{main|Плей-оф БАА 1949}}
Переможці пар плей-оф позначені '''жирним'''. Цифри перед назвою команди відповідають її позиції у підсумковій турнірній таблиці регулярного сезону конференції. Цифри після назви команди відповідають кількості її перемог у відповідному раунді плей-оф.

{{3RoundBracket-Byes | RD1= Півфінали дивізіонів
| RD2= Фінали дивізіонів
| RD3= Фінал БАА
| group1='''Західний Дивізіон'''
| group2='''Східний Дивізіон'''
| RD1-seed1='''1'''
| RD1-team1='''Рочестер'''
| RD1-score1='''2'''
| RD1-seed2=4
| RD1-team2=Сент-Луїс
| RD1-score2=0
| RD1-seed3=3
| RD1-team3=Чикаго
| RD1-score3=0
| RD1-seed4='''2'''
| RD1-team4='''Міннеаполіс'''
| RD1-score4='''2'''
| RD1-seed5='''1'''
| RD1-team5='''Вашингтон'''
| RD1-score5='''2'''
| RD1-seed6=4
| RD1-team6=Філадельфія
| RD1-score6=0
| RD1-seed7=3
| RD1-team7=Балтимор
| RD1-score7='''1'''
| RD1-seed8='''2'''
| RD1-team8='''Нью-Йорк'''
| RD1-score8='''2'''
| RD2-seed1=1
| RD2-team1=Рочестер
| RD2-score1=0
| RD2-seed2='''2'''
| RD2-team2='''Міннеаполіс'''
| RD2-score2='''2'''
| RD2-seed3='''1'''
| RD2-team3='''Вашингтон'''
| RD2-score3='''2'''
| RD2-seed4=2
| RD2-team4=Нью-Йорк
| RD2-score4='''1'''
| RD3-seed1='''W2'''
| RD3-team1='''Міннеаполіс'''
| RD3-score1='''4'''
| RD3-seed2=E1
| RD3-team2=Вашингтон
| RD3-score2=2
}}

==Лідери сезону за статистичними показниками==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|+
|-
! Показник !! Гравець || Команда || Результат
|-
| Очки || [[Джордж Майкен]] || «[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]» || 1,698
|-
| Передачі || [[Боб Девіс]] || «[[Сакраменто Кінґс|Рочестер Роялс]]» || 321
|-
| % влучань з гри || [[Арні Різен]] || «Рочестер Роялс» || .423
|-
| % влучань штрафних кидків || [[Боб Фірік]] || «[[Вашингтон Кепітолс]]» || .859
|-
|}

==Нагороди БАА==
===Щорічні нагороди===

*'''Перша збірна всіх зірок:'''
**G   [[Макс Заслофскі]], «[[Чикаго Стегс]]»
**G/F [[Боб Девіс]], «[[Сакраменто Кінґс|Рочестер Роялс]]»
**C   [[Джордж Майкен]], «[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]»
**F [[Джим Поллард]], «[[Лос-Анджелес Лейкерс|Міннеаполіс Лейкерс]]»
**F   [[Джо Фулкс]], «[[Голден-Стейт Ворріорс|Філадельфія Ворріорс]]»
*'''Друга збірна всіх зірок'''
**C   [[Арні Різен]], «[[Сакраменто Кінґс|Рочестер Роялс]]»
**C   [[Боб Фірік]], «[[Вашингтон Кепітолс]]»
**F/C [[Бонс Маккінні]], «[[Вашингтон Кепітолс]]»
**G   [[Кен Сейлорс]], «[[Провіденс Стімроллерс]]»
**G   [[Джонні Логан (баскетболіст)|Джонні Логан]], «[[Сент-Луїс Бомберс (БАА)|Сент-Луїс Бомберс]]»

== Посилання ==
*[https://www.basketball-reference.com/leagues/BAA_1949.html Детальна статистика сезону БАА на сайті www.basketball-reference.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110814183944/http://www.basketball-reference.com/leagues/BAA_1949.html |date=14 серпня 2011 }} {{ref-en}}

{{Сезони НБА}}
[[Категорія:БАА в сезоні 1948–1949|*]]

title: БАА в сезоні 1948–1949

Ліга: Баскетбольна асоціація Америки

Спорт: баскетбол

Перший номер драфту: Енді Тонкович

Обраний: «Провіденс Стімроллерс»

Найкращий бомбардир: Джордж Майкен («Міннеаполіс Лейкерс»)

Чемпіони Сходу: «Вашингтон Кепітолс»

Фіналіст Сходу: «Нью-Йорк Нікс»

Чемпіони Заходу: «Міннеаполіс Лейкерс»

Фіналіст Заходу: «Рочестер Роялс»

Переможець фіналу: «Міннеаполіс Лейкерс»

Фіналіст: «Вашингтон Кепітолс»


text:
# Нове (Синельниківський район)
Нове́ — село в Україні, у Зайцівській сільській територіальній громаді Синельниківського району Дніпропетровської області. Населення за переписом 2001 року становить 120 осіб.

## Історія
7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки.
До 2017 року орган місцевого самоврядування — Майська сільська рада.
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 709-р від «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області», увійшло до складу Зайцівської сільської громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації   Синельниківського (1923—2020) району, село увійшло до складу новоутвореного Синельниківського району.

## Географія
Село Нове розташоване за 2,5 км від села Майське. По селу протікає пересихаючий струмок з загатою.

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова            | Кількість | Відсоток |
| --------------- | --------- | -------- |
| українська      | 98        | 81.67%   |
| російська       | 17        | 14.17%   |
| інші/не вказали | 5         | 4.16%    |
| Усього          | 120       | 100%     |

title: Нове (Синельниківський район)

wikitext:
{{Otheruses|Нове}}
{{Село України
| назва           = Нове
| область         = [[Дніпропетровська область]]
| район           = [[Синельниківський район]]
| громада         = [[Зайцівська сільська громада]]
| код КОАТУУ      = 1224883505
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=06.12.2007&rf7571=6321 Нове]
| розташування    = Синельниківський район.gif
| mapx            = 207
| mapy            = 48
| засновано       =
| населення       = 120
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 52511
| телефонний код  = 5663
| координати      = {{coord|48|28|13|N|35|39|20|E|scale:30000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 48|
| lat_min         = 28|
| lat_sec         = 13
| lon_deg         = 35|
| lon_min         = 39|
| lon_sec         = 20
| висота          = 130
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 52511, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Майське, вул. Шевченка, 7
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Нове́''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Зайцівська сільська територіальна громада|Зайцівській сільській територіальній громаді]] [[Синельниківський район|Синельниківського району]] [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]]. Населення за переписом 2001 року становить 120 осіб.

== Історія ==
<abbr>7</abbr> [[20 листопада|(20) листопада]] [[1917]] року, відповідно до [[Третій Універсал Української Центральної Ради|Третього Універсалу Української Центральної Ради]], увійшло до складу [[Українська Народна Республіка|Української Народної Республіки]]<ref>{{Cite web |url=https://static.rada.gov.ua/site/const/universal-3.html |title=(IІІ) УНІВЕРСАЛ УКРАЇНСЬКОЇ ЦЕНТРАЛЬНОЇ РАДИ |website=static.rada.gov.ua |access-date=2025-07-16}}</ref>.

До 2017 року орган місцевого самоврядування — [[Майська сільська рада (Синельниківський район)|Майська сільська рада]].

12 червня [[2020]] року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 709-р від «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області», увійшло до складу Зайцівської сільської громади<ref>{{Cite web |url=https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/709-2020-%D1%80#Text |title=Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області}}</ref>.

19 липня [[2020]] року, в результаті [[Адміністративно-територіальна реформа в Україні|адміністративно-територіальної реформи]] та ліквідації   [[Синельниківський район (1923—2020)|Синельниківського (1923—2020)]] [[Синельниківський район (1923—2020)|району]], село увійшло до складу новоутвореного [[Синельниківський район|Синельниківського району]]<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Географія ==
Село ''Нове'' розташоване за 2,5 км від села [[Майське (Синельниківський район)|Майське]]. По селу протікає пересихаючий струмок з загатою.

== Населення ==

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="wikitable sortable"
!Мова
!Кількість
!Відсоток
|-
|[[Українська мова|українська]]
|98
|81.67%
|-
|[[Російська мова|російська]]
|17
|14.17%
|-
|інші/не вказали
|5
|4.16%
|- class="sortbottom"
!Усього
|120
|100%
|}

== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* [https://weather.in.ua/ua/dnepropetrovskaja/17196 Прогноз погоди в селі Нове]
{{Портали|Дніпропетровська область|Україна|Географія}}
{{Зайцівська сільська громада}}
{{Синельниківський район}}
{{Dnipropetrovsk-geo-stub}}

[[Категорія:Села Дніпропетровської області]]

title: село Нове

Країна: Україна

Область: Дніпропетровська область

Район: Синельниківський район

Тер. громада: Зайцівська сільська громада

Облікова картка: Нове

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Нове


text:
# Котловка (район Москви)
Котловка — район у Москві (Росія), розташований у Південно-Західному адміністративному окрузі, а також однойменне внутрішньоміське муніципальне утворення.

## Історія
У XIV столітті на річці Котловка стояло великокнязівський село Котли.
З середини XVIII століття існує палацово-парковий ансамбль «Черемушки-Знаменське» — чудовий пам'ятник архітектури класицизму.
У 1960 році район увійшов до складу Москви, почалася масова житлова і промислова забудова Котловки.

title: Котловка (район Москви)

wikitext:
{{Район Москви
| назва           = Котлівка
|назва ін.       = Котловка
| прапор          = Flag of Kotlovka (municipality in Moscow).png
| опис прапора    =
| герб            = Coat of Arms of Kotlovka (municipality in Moscow).png
| опис герба      =
| розташування    = Msk uzao kotlovka.svg
| мапа            =
| Країна          = {{RUS}}
| місто           = [[Москва]]
| округ = [[Південно-Західний адміністративний округ]]
| код ЗКАТУ      =
| утворений       = [[5 липня]] [[1995]] року
| населення       = 65 584
| площа           = 3,94
| густота         =16 628,8
| код району      =
| поштові індекси =
| населені пункти =
| станції метро   = [[Файл:Moskwa Metro Line 9.svg|border|20px]] [[Нагорна (станція метро)|Нагорна]]
[[Файл:Moskwa Metro Line 9.svg|border|20px]] [[Нахімовський проспект (станція метро)|Нахімовський проспект]]
[[Файл:Moskwa Metro Line 6.svg|border|20px]] [[Академічна (станція метро, Москва)|Академічна]]
[[Файл:Moskwa Metro Line 6.svg|border|20px]] [[Профсоюзна (станція метро, Москва)|Профсоюзна]]
| адреса =
| вебсторінка  =http://kotlovka.mos.ru
| голова управи =
}}
'''Котловка''' — [[райони Москви|район]] у [[Москва|Москві]] ([[Росія]]), розташований у [[Південно-Західний адміністративний округ|Південно-Західному адміністративному окрузі]], а також однойменне внутрішньоміське муніципальне утворення.

== Історія ==
У XIV столітті на річці [[Котловка (притока Москви)|Котловка]] стояло великокнязівський село Котли.

З середини [[XVIII століття]] існує палацово-парковий ансамбль «[[Черемушки-Знаменське]]» — чудовий пам'ятник архітектури [[класицизм]]у.

У [[1960]] році район увійшов до складу [[Москва|Москви]], почалася масова житлова і промислова забудова Котловки.

{{moscow-stub}}
{{Адміністративний поділ Москви}}
[[Категорія:Райони Москви]]

title: Основні дані

Країна: Росія

Місто: Москва

Утворений: 5 липня 1995 року

Станції метро: Нагорна · Нахімовський проспект · Академічна · Профсоюзна

title: Районна влада


text:
# Дивногорськ
Дивного́рськ (рос. Дивногорск) — місто крайового підпорядкування в Красноярському краї Росії. У місті розташована Красноярська ГЕС.
Муніципальне утворення місто Дивногорськ включає в себе селища:
- с. Бахта
- с. Верхня Бірюса (0,11 тис. чол.)
- с. Ізвестковий
- с. Манський (0,14 тис. чол.)
- с. Овсянка (2,1 тис. чол.)
- с. Овсянка Перша
- с. Слизнєво (0,56 тис. чол.)
- с. Усть-Мана (1,05 тис. чол.)
- с. Хмельники

Населення 31,0 тис. чол. (2008).

## Географія
Місто розташовано на правому березі річки Єнісей, за 20 км до південного-заходу від Красноярська (40 км по автодорозі М54 «Єнісей»), за 6 км від гирла річки Мани у відрогах Східного Саяна.

## Відомі особистості
В поселенні народилась:
- Куцепалова Євгенія Володимирівна (нар. 1978) — російська та білоруська біатлоністка.

title: Дивногорськ

wikitext:
{{Місто Росії|
   назва              = Дивногорськ
 | місцева_назва      = Дивногорск (рос.<!-- Російською мовою -->)
 | прапор             = Flag of Divnogorsk.svg
 | опис прапора       = Прапор Дивногорська
 | герб               = Divnogorsk COA - crowned.svg
 | опис герба         = Герб Дивногорська
 | зображення = Divnogorsk pier.JPG
 | зображення_підпис = Вид на Єнісей з дивногорського причала (зліва — Дивні гори)
 | країна             = [[Росія]]
 | суб'єкт РФ         = [[Красноярський край]]
 | район              =
 | розташування       =
 | розташування_розмір=
 | засноване          = [[1956]]
 | статус             = [[1963]]
 | магдебурзьке право =
 | населення          = 31 318 (2010)
 | агломерація        = {{Красноярськ|Красноярська}}
 | площа              =
 | поштові індекси    = 663090, 663091, 663093, 663094
 | код країни         = 7
 | код                = 39144
 | координати         = {{coord|55|57|N|92|23|E|scale:10000|display=inline}}
 | поділ міста    =
 | міста-побратими    =
 | день міста         =
 | адреса             =
 | вебсторінка        = http://www.divnogorsk-adm.ru/
 | мер                = Єгор Єгорович Оль
|карта розташування1= Росія Красноярський край
}}

'''Дивного́рськ''' ({{lang-ru|Дивногорск}}) — місто крайового підпорядкування в [[Красноярський край|Красноярському краї]] [[Росія|Росії]]. У місті розташована [[Красноярська ГЕС]].

Муніципальне утворення місто Дивногорськ включає в себе селища:
* с. [[Бахта (Дивногорськ)|Бахта]]
* с. [[Верхня Бірюса]] (0,11 тис. чол.)
* с. [[Ізвестковий (Дивногорськ)|Ізвестковий]]
* с. [[Манський (Красноярський край)|Манський]] (0,14 тис. чол.)
* с. [[Овсянка (Красноярський край)|Овсянка]] (2,1 тис. чол.)
* с. [[Овсянка Перша]]
* с. [[Слизнєво (Красноярський край)|Слизнєво]] (0,56 тис. чол.)
* с. [[Усть-Мана]] (1,05 тис. чол.)
* с. [[Хмельники (Красноярський край)|Хмельники]]

Населення 31,0 тис. чол. (2008).

== Географія ==
Місто розташовано на правому березі річки [[Єнісей]], за 20 км до південного-заходу від [[Красноярськ]]а (40 км по автодорозі [[Автомагістраль М54 (Росія)|М54 «Єнісей»]]), за 6 км від гирла річки [[Мана (річка)|Мани]] у відрогах [[Східний Саян|Східного Саяна]].

== Відомі особистості ==
В поселенні народилась:
* [[Куцепалова Євгенія Володимирівна]] ({{н|1}} 1978) — російська та білоруська біатлоністка.

{{без джерел|дата=січень 2015}}
{{Красноярський край}}
{{Нормативний контроль}}

[[Категорія:Міста Красноярського краю]]
[[Категорія:Міста Росії]]

title: Дивногорск (рос.)

Герб Дивногорська: Прапор Дивногорська

title: місто Дивногорськ

Суб'єкт Російської Федерації: Красноярський край

title: Основні дані

Основні дані:
Влада
Мапа
· Дивногорськ · Дивногорськ
Дивногорськ у Вікісховищі

Міський голова: Єгор Єгорович Оль


text:
# Остащук Іван Богданович
Іван Богданович Остащук (нар. 25 квітня 1980, Коломия, Українська РСР) — релігієзнавець, філолог, кандидат філологічних наук, доктор філософських наук, професор, професор кафедри філософії, теології та історії церкви Українського гуманітарного інституту.

## Біографія
Народився 25 квітня 1980 року в м. Коломия.
З 2003 по 2009 роки працював асистентом, доцентом кафедри релігієзнавства і теології Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника.
У 2004 році у ПНУ імені Василя Стефаника захистив дисертацію на тему «Релігійно-філософський дискурс у романах Наталени Королевої» під керівництвом професора Криси Богдани Семенівни та отримав науковий ступінь кандидата філологічних наук.
Протягом 2009—2012 років перебував у докторантурі Київського національного університету імені Тараса Шевченка (кафедра релігієзнавства).[джерело не вказане 892 дні]
З 2012 по 2013 роки викладав у Національному медичному університеті імені О. О. Богомольця (доцент кафедри філософії та соціології).
З 2013 року — доктор філософських наук (Київський національний університет імені Тараса Шевченка). Захистив докторську дисертацію на тему «Сакральний символізм як феномен християнської комунікації» (науковий консультант — професор Тетяна Григорівна Горбаченко).
З 2014 по 2022 роки викладав у Національному педагогічному університету імені М. П. Драгоманова й обіймав посаду професора кафедри богослов'я та релігієзнавства.
З 2022 р. по 2023 р. викладав у Київському університеті імені Бориса Грінченка, був завідувачем кафедри філософії та релігієзнавства.
Викладає в Українському гуманітарному інституті, є професором кафедри філософії, теології та історії церкви.
Сфера наукових інтересів Івана Остащука: релігієзнавство, семіотика, герменевтика.

## Вибрані публікації

### Монографії, підручники та книги
- Кравчук О. О., Остащук І. Б. 2022. Судова символіка: монографія. Рекомендовано Вченою радою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Одеса: Видавничий дім «Гельветика», 528 с.
- Кравчук О., Остащук І. 2022. Лексика судової символіки в контенті сучасних енциклопедій. Українська енциклопедистика як складник інформаційного спротиву: колективна монографія / За заг. ред. д. і. н., проф. А. Киридон. Київ: Державна наукова установа «Енциклопедичне видавництво», с. 239—253.
- Остащук І. Б. 2011. Християнський сакральний символізм: релігієзнавчо-філософський дискурс: монографія. Рекомендовано Вченою радою Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Київ: Автограф, 288 с.
- Остащук І. Б. 2009. Релігійна символіка: Навчальний посібник. 2-ге вид., випр. і доп. Рекомендовано Міністерством освіти і науки України як навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів. Івано-Франківськ: Видавець Третяк І. Я., 272 с.

### Статті
- Кравчук О., Остащук І. 2022. Аксіологія присяг британського монарха. Вісник Львівського університету. Серія філос.-політолог. студії. Випуск 43, c. 77-86.
- Кравчук О., Остащук І. 2022. Ритуал і символічна комунікація в присягах. Вісник Львівського університету. Серія філос.-політолог. студії. Випуск 41, с. 42-50.
- Krawczuk O., Ostaszczuk I. 2022. Obraz Sądu Ostatecznego w ikonosferze sądownictwa. Roczniki Teologiczne, Tom LXIX, zeszyt 1 — 2022, s. 117—134.
- Кравчук О. О., Остащук І. Б. 2022. Слово «адвокат» у лінгвокультурологічному вимірі. Вчені записки Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського. Серія: Філологія. Журналістика, том 33 (72), № 2 2022, частина 2, с. 39-45.
- Кравчук О., Остащук І. 2022. Концепт «суддя» в правовій лексиці. Вчені записки Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського. Серія: Філологія. Журналістика. Том 33 (72) № 4, Ч. 2, c. 25-30.
- Kuryliak V., Ostashchuk I., and Ovchar M. 2021. Chaplaincy for the Prisoners and the Penitentiary System in Ukraine (1991—2021). Occasional Papers on Religion in Eastern Europe: Vol. 41: Iss. 7, Article 4, p. 53-68.
- Krawczuk O., Ostaszczuk I. 2021. Toga sędziowska jako element symboliki sądowej. Kwartalnik Krajowej Szkoły Sądownictwa i Prokuratury. Quarterly of the National School of Judiciary and Public Prosecution. Zeszyt 3 (43)/2021, s. 5-19.
- Ostashchuk I. 2017. Signs and Symbols: Religious and National Dimensions. Journal of Vasyl Stefanyk Precarpathian National University, Vol. 4, No. 2, р. 88-96.
- Остащук І. 2017. Конфесійне судочинство: філософія права Католицької церкви. Вісник Київського національного торговельно-економічного університету. К.: КНТЕУ, № 2 (112), с. 97–105.
- Остащук І. Б. 2015. Лінгвокультурологічний аналіз релігійних текстів. Схід, № 4(136), с. 56–61.
- Ostaszczuk I. 2015. Kult świętych polsko-ukraińskiego pogranicza: na przykładzie kultu św. Jakuba Strepy. Dziedzictwo kulturowe regionu pogranicza. Tom VI. Gorzów Wielkopolski, s.101–111.
- Остащук І. Б. 2015. Семіосфера тридентської Меси. Актуальні питання суспільних наук та історії медицини. Щоквартальний спільний українсько-румунський науковий журнал. Чернівці-Сучава,  № 3 (7), с. 35–41.
- Остащук І. Б. 2012. Сакральний символізм паломництва в західноєвропейському християнському дискурсі. Хортицький семінар: Сакральна географія і феномен паломництва: вітчизняний і світовий контекст. Зб. наук. пр. Запоріжжя: Дике Поле, c. 104—120.
- Ostaszczuk I. 2011. Zapomniany język symboliki chrześcijańskiej: kulturalna damnatio memoriae w dyskursie postmodernistycznym. Damnatio memoriae w europejskiej kulturze politycznej. Szczecin: Instytut Pamięci Narodowej, s. 115—121.

title: Остащук Іван Богданович

wikitext:
{{Науковець
|ім'я = Іван Остащук
|зображення = Jan Ostaszczuk.jpg
|дата народження = 25.04.1980
|місце народження = [[Коломия]]
|резиденція = [[Київ]]
|громадянство = {{UKR}}
|національність = [[українець]]
|галузь = [[релігієзнавство]], [[філософія]], [[філологія]]
|заклад = [[Український гуманітарний інститут]]
|alma mater = [[Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника]]
|посада = професор кафедри філософії, теології та історії церкви [[Український гуманітарний інститут|Українського гуманітарного інституту]] ([[2023]])
|звання = [[професор]] ([[2015]])
|ступінь = [[доктор філософських наук]] ([[2013]])
|членство = член спеціалізованої вченої ради Д 26.161.02 в [[Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України|Інституті філософії імені Григорія Сковороди НАН України]] (з [[2022]])
}}
{{othernames|Остащук}}
'''Іван Богданович Остащук''' ({{н}} 25 квітня 1980, [[Коломия]], [[Українська РСР]]) — [[Релігієзнавство|релігієзнавець]], [[Філологія|філолог]], [[кандидат філологічних наук]], [[доктор філософських наук]], [[професор]], професор кафедри філософії, [[Теологія|теології]] та історії церкви [[Український гуманітарний інститут|Українського гуманітарного інституту]].

== Біографія ==
Народився [[25 квітня]] 1980 року в м. [[Коломия]].

З 2003 по 2009 роки працював асистентом, доцентом кафедри релігієзнавства і теології [[Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника|Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника]].

У 2004 році у ПНУ імені Василя Стефаника захистив дисертацію на тему «''Релігійно-філософський дискурс у романах [[Королева Наталена Андріанівна|Наталени Королевої]]''» під керівництвом професора [[Криси Богдани Семенівни]] та отримав науковий ступінь кандидата філологічних наук<ref>{{Cite web|url=http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?Z21ID=&I21DBN=EC&P21DBN=EC&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=fullwebr&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=A=&S21COLORTERMS=1&S21STR=Остащук%20І$|title=Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського - Остащук, Іван Богданович. Релігійно-філософський дискурс у романах Наталени Королевої [Текст] : дис... канд. філол. наук: 10.01.01 / Остащук Іван Богданович ; Прикарпатський національний ун-т ім. Василя Стефаника. - Івано-Франківськ, 2004.}}</ref>.

Протягом 2009—2012 років перебував у докторантурі [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|Київського національного університету імені Тараса Шевченка]] ([[Філософський факультет Київського національного університету імені Тараса Шевченка|кафедра релігієзнавства]]).{{Немає АД|30|1|2023}}

З 2012 по 2013 роки викладав у [[Національний медичний університет імені О. О. Богомольця|Національному медичному університеті імені О. О. Богомольця]] (доцент кафедри філософії та соціології)<ref>{{Cite web|url=https://esu.com.ua/search_articles.php?id=77114|title=Остащук Іван Богданович|last=Турчин М. Б.|date=2022|website=Енциклопедія сучасної України|publisher=Інститут енциклопедичних досліджень НАН України|language=укр}}</ref>.

З 2013 року — доктор філософських наук ([[Київський національний університет імені Тараса Шевченка]]). Захистив докторську дисертацію на тему «''Сакральний символізм як феномен християнської комунікації''» (науковий консультант — професор [[Тетяна Григорівна Горбаченко]])<ref>{{Cite web|url=http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?Z21ID=&I21DBN=EC&P21DBN=EC&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=fullwebr&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=A=&S21COLORTERMS=1&S21STR=Остащук%20І$|title=Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського - Остащук, Іван Богданович. Сакральний символізм як феномен християнської комунікації [Текст] : автореф. дис. д-ра філос. наук : 09.00.11 / Остащук Іван Богданович ; Київ. нац. ун-т ім. Тараса Шевченка. - Київ, 2021.}}</ref>.

З 2014 по 2022 роки викладав у [[Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова|Національному педагогічному університету імені М. П. Драгоманова]] й обіймав посаду професора кафедри богослов'я та релігієзнавства<ref>{{Cite web|url=https://ffs.npu.edu.ua/kafedry/kulturolohii#sklad-kafedri-2|title=Кафедра Богослов'я та релігієзнавства - Викладачі -  Остащук Іван Богданович|accessdate=05.10.2015}}</ref>.

З 2022 р. по 2023 р. викладав у [[Київський університет імені Бориса Грінченка|Київському університеті імені Бориса Грінченка]], був завідувачем кафедри філософії та релігієзнавства<ref>{{Cite web|url=https://fshn.kubg.edu.ua/pro-fakultet/kafedry/kafedra-filosofii-ta-relihiieznavstva/sklad/685-ostashchuk-ivan-bohdanovych.html|title=Факультет суспільно-гуманітарних наук - Остащук Іван Богданович|accessdate=10.09.2022|archive-date=2023-01-28|archive-url=https://web.archive.org/web/20230128210348/https://fshn.kubg.edu.ua//pro-fakultet/kafedry/kafedra-filosofii-ta-relihiieznavstva/sklad/685-ostashchuk-ivan-bohdanovych.html}}</ref>.

Викладає в [[Український гуманітарний інститут|Українському гуманітарному інституті]], є професором кафедри філософії, теології та історії церкви.<ref>{{Cite web |url=https://ugi.edu.ua/kafedri/kfr/teacherkfthc/ |title=Викладачі кафедри філософії, теології та історії церкви Українського гуманітарного інституту |website=Український гуманітарний інститут |language=ua}}</ref>

Сфера наукових інтересів Івана Остащука: [[релігієзнавство]], [[семіотика]], [[герменевтика]].

== Вибрані публікації ==

=== Монографії, підручники та книги ===

* Кравчук О. О., Остащук І. Б. 2022. ''Судова символіка: монографія''. Рекомендовано Вченою радою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Одеса: Видавничий дім «Гельветика», 528 с.
* Кравчук О., Остащук І. 2022. ''[https://vue.gov.ua/images/5/54/Монографія_2_OUT.pdf Лексика судової символіки в контенті сучасних енциклопедій]. Українська енциклопедистика як складник інформаційного спротиву: колективна монографія'' / За заг. ред. д. і. н., проф. А. Киридон. Київ: Державна наукова установа «Енциклопедичне видавництво», с. 239—253.
* Остащук І. Б. 2011. ''Християнський сакральний символізм: релігієзнавчо-філософський дискурс: монографія''. Рекомендовано Вченою радою Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Київ: Автограф, 288 с.
* Остащук І. Б. 2009. ''Релігійна символіка'': Навчальний посібник. 2-ге вид., випр. і доп. Рекомендовано Міністерством освіти і науки України як навчальний посібник для студентів вищих навчальних закладів. Івано-Франківськ: Видавець Третяк І. Я., 272 с.

=== Статті ===

* Кравчук О., Остащук І. 2022. ''[http://fps-visnyk.lnu.lviv.ua/archive/43_2022/10.pdf Аксіологія присяг британського монарха]''. Вісник Львівського університету. Серія філос.-політолог. студії. Випуск 43, c. 77-86.
* Кравчук О., Остащук І. 2022. ''[http://fps-visnyk.lnu.lviv.ua/archive/41_2022/6.pdf Ритуал і символічна комунікація в присягах]''. Вісник Львівського університету. Серія філос.-політолог. студії. Випуск 41, с. 42-50.
* Krawczuk O., Ostaszczuk I. 2022. ''[https://ojs.tnkul.pl/index.php/rt/article/view/16382/16154 Obraz Sądu Ostatecznego w ikonosferze sądownictwa]''. Roczniki Teologiczne, Tom LXIX, zeszyt 1 — 2022, s. 117—134.
* Кравчук О. О., Остащук І. Б. 2022. [http://philol.vernadskyjournals.in.ua/journals/2022/2_2022/part_2/2-2_2022.pdf ''Слово «адвокат» у лінгвокультурологічному вимірі'']. Вчені записки Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського. Серія: Філологія. Журналістика, том 33 (72), № 2 2022, частина 2, с. 39-45.
* Кравчук О., Остащук І. 2022. ''[http://philol.vernadskyjournals.in.ua/journals/2022/4_2022/part_2/5.pdf Концепт «суддя» в правовій лексиці]''. Вчені записки Таврійського національного університету імені В. І. Вернадського. Серія: Філологія. Журналістика. Том 33 (72) № 4, Ч. 2, c. 25-30.
* Kuryliak V., Ostashchuk I., and Ovchar M. 2021. Chaplaincy for the Prisoners and the Penitentiary System in Ukraine (1991—2021). Occasional Papers on Religion in Eastern Europe: Vol. 41: Iss. 7, Article 4, p. 53-68.
* Krawczuk O., Ostaszczuk I. 2021. ''[https://www.kssip.gov.pl/node/7884 Toga sędziowska jako element symboliki sądowej.]'' Kwartalnik Krajowej Szkoły Sądownictwa i Prokuratury. Quarterly of the National School of Judiciary and Public Prosecution. Zeszyt 3 (43)/2021, s. 5-19.
* Ostashchuk I. 2017. Signs and Symbols: Religious and National Dimensions. Journal of Vasyl Stefanyk Precarpathian National University, Vol. 4, No. 2, р. 88-96.
* Остащук І. 2017. Конфесійне судочинство: філософія права Католицької церкви. Вісник Київського національного торговельно-економічного університету. К.: КНТЕУ, № 2 (112), с. 97–105.
* Остащук І. Б. 2015. Лінгвокультурологічний аналіз релігійних текстів. Схід, № 4(136), с. 56–61.
* Ostaszczuk I. 2015. Kult świętych polsko-ukraińskiego pogranicza: na przykładzie kultu św. Jakuba Strepy. Dziedzictwo kulturowe regionu pogranicza. Tom VI. Gorzów Wielkopolski, s.101–111.
* Остащук І. Б. 2015. Семіосфера тридентської Меси. Актуальні питання суспільних наук та історії медицини. Щоквартальний спільний українсько-румунський науковий журнал. Чернівці-Сучава,  № 3 (7), с. 35–41.
* Остащук І. Б. 2012. Сакральний символізм паломництва в західноєвропейському християнському дискурсі. Хортицький семінар: Сакральна географія і феномен паломництва: вітчизняний і світовий контекст. Зб. наук. пр. Запоріжжя: Дике Поле, c. 104—120.
* Ostaszczuk I. 2011. Zapomniany język symboliki chrześcijańskiej: kulturalna damnatio memoriae w dyskursie postmodernistycznym. Damnatio memoriae w europejskiej kulturze politycznej. Szczecin: Instytut Pamięci Narodowej, s. 115—121.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{ЕСУ|том=24|сторінки=|автор=Турчин М. Б.|стаття=Остащук Іван Богданович|id=77114|ref=}}
* [https://fshn.kubg.edu.ua/pro-fakultet/kafedry/kafedra-filosofii-ta-relihiieznavstva/sklad/685-ostashchuk-ivan-bohdanovych.html Факультет суспільно-гуманітарних наук Київського університету імені Бориса Грінченка. Кафедри. Кафедра філософії та релігієзнавства. Склад. Остащук Іван Богданович]

[[Категорія:Українські філософи]]
[[Категорія:Доктори філософських наук України]]
[[Категорія:Українські культурологи]]
[[Категорія:Українські професори]]
[[Категорія:Українські релігієзнавці]]
[[Категорія:Українські семіотики]]
[[Категорія:Науковці Київського університету імені Бориса Грінченка]]
[[Категорія:Науковці Українського гуманітарного інституту]][[Категорія:Випускники Прикарпатського університету]]
[[Категорія:Уродженці Коломиї]]

title: Іван Остащук

Народився: 25 квітня 1980 (45 років) · Коломия

Місце проживання: Київ

Національність: українець

Діяльність: релігієзнавець, філолог, викладач університету

Галузь: релігієзнавство, філософія, філологія

Заклад: Український гуманітарний інститут

Посада: професор кафедри філософії, теології та історії церкви Українського гуманітарного інституту (2023)

Вчене звання: професор (2015)

Науковий ступінь: доктор філософських наук (2013)

Членство: член спеціалізованої вченої ради Д 26.161.02 в Інституті філософії імені Григорія Сковороди НАН України (з 2022)


text:
# Головаста акула Кука
Головаста акула Кука (Cephaloscyllium cooki) — акула з роду Cephaloscyllium родини Котячі акули. Отримала назву на честь вченого — дослідника акул Сида Кука.

## Опис
Загальна довжина досягає 29,5 см. Голова коротка, широка, дещо сплощена зверху. Морда коротка, закруглена. очі помірно великі, овальні, горизонтальної форми, з мигальною перетинкою. Зіниці щілиноподібні. Ніздрі широкі, до 3,4% довжини тіла. Носові клапани короткі, розташовані з боків ніздрів. Губні складки відсутні. Рот довгий. На кожній щелепі розташовано 48-62 зубів. Зуби з 3 верхівками, х яких центральна найвища, бокові — маленькі. Зуби верхньої щелепи помітні при закритій пащі. У неї 5 пар зябрових щілин. Тулуб щільний, становить 10,5-12,2% довжини. Луска розкидано рідко по шкірі. Грудні плавці відносно невеликі, з гострими кінчиками. Має 2 спинних плавця з округлими кінчиками. Передній більше та вище за задній. Черевні плавці маленькі, з гострими верхівками. У самців на черевних плавцях розташовані дуже довгі статеві органи (птеригоподії). Анальний плавець за формою схожий на задній спинний плавець, але трохи більше за нього. Хвостовий плавець довгий, нижня лопать доволі розвинена. На кінчику верхньої лопаті присутні характерний виріз-«вимпел».
Забарвлення спини сіро-коричневе з 8 слабко контрастними темними сідлоподібними плямами, які охоплюють спину і частину боків. Темна пляма охоплює обидва ока. У хвостовій частині присутні 2 плями. На тілі й плавцях також присутні дрібні крапочки. Черево має сірий колір.

## Спосіб життя
Тримається на глибині 220–300 м. Воліє до підводної рослинності, кам'янистого, змішаного ґрунту. Задля захисту від ворогів здатна надуватися, ковтаючи воду або повітря, після чого розміщується у розщелинах (звідси їх нелегко витягнути). Доволі малоактивна й повільна акула. Живиться ракоподібними, молюсками, молоддю акул, скатів і костистих риб.
Це яйцекладна акула. Самиця відкладає 2 яйця, формою нагадує пляшку з вусиками, якими чіпляється за ґрунт.

## Розповсюдження
Мешкає в Арафурському морі — від Північної Території (Австралія) до о. Танімбар (Індонезія).

title: Головаста акула Кука

wikitext:
{{Taxobox
| name = Головаста акула Кука
| image = Cephaloscyllium cooki csiro-nfc.jpg
| image_width = 270px
| image_caption  =
| status = DD
| status_system = iucn3.1
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| subregnum = [[Справжні багатоклітинні (підцарство)|Справжні багатоклітинні]] (Eumetazoa)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| subphylum = [[Черепні]] (Craniata)
| subphylum2 = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| superclassis = [[Щелепні]] (Gnathostomata)
| classis = [[Хрящові риби]] (Chondrichthyes)
| subclassis = [[Пластинозяброві]] (Elasmobranchii)
| superordo = [[Акули]] (Selachimorpha)
| ordo = [[Кархариноподібні]] (Carcharhiniformes)
| familia = [[Котячі акули]] (Scyliorhinidae)
| familia_authority =
| genus = [[Cephaloscyllium]]
| genus_authority =
| species = '''Головаста акула Кука'''
| binomial = ''Cephaloscyllium cooki''
| binomial_authority = Last, Séret & White, 2008
| range_map =
| range_map_width =
| range_map_caption =
|iucn=174145
|wikispecies=Cephaloscyllium cooki
|commonscat=Cephaloscyllium cooki
|itis=
|ncbi=
}}
'''Головаста акула Кука''' (''Cephaloscyllium cooki'') — акула з [[Рід (біологія)|роду]] ''[[Cephaloscyllium]]'' [[Родина (біологія)|родини]] [[Котячі акули]]. Отримала назву на честь вченого — дослідника акул Сида Кука.

== Опис ==
Загальна довжина досягає 29,5 см. Голова коротка, широка, дещо сплощена зверху. Морда коротка, закруглена. очі помірно великі, овальні, горизонтальної форми, з мигальною перетинкою. Зіниці щілиноподібні. Ніздрі широкі, до 3,4% довжини тіла. Носові клапани короткі, розташовані з боків ніздрів. Губні складки відсутні. Рот довгий. На кожній щелепі розташовано 48-62 зубів. Зуби з 3 верхівками, х яких центральна найвища, бокові — маленькі. Зуби верхньої щелепи помітні при закритій пащі. У неї 5 пар зябрових щілин. Тулуб щільний, становить 10,5-12,2% довжини. Луска розкидано рідко по шкірі. Грудні плавці відносно невеликі, з гострими кінчиками. Має 2 спинних плавця з округлими кінчиками. Передній більше та вище за задній. Черевні плавці маленькі, з гострими верхівками. У самців на черевних плавцях розташовані дуже довгі статеві органи (птеригоподії). Анальний плавець за формою схожий на задній спинний плавець, але трохи більше за нього. Хвостовий плавець довгий, нижня лопать доволі розвинена. На кінчику верхньої лопаті присутні характерний виріз-«вимпел».

Забарвлення спини сіро-коричневе з 8 слабко контрастними темними сідлоподібними плямами, які охоплюють спину і частину боків. Темна пляма охоплює обидва ока. У хвостовій частині присутні 2 плями. На тілі й плавцях також присутні дрібні крапочки. Черево має сірий колір.

== Спосіб життя ==
Тримається на глибині 220–300 м. Воліє до підводної рослинності, кам'янистого, змішаного ґрунту. Задля захисту від ворогів здатна надуватися, ковтаючи воду або повітря, після чого розміщується у розщелинах (звідси їх нелегко витягнути). Доволі малоактивна й повільна акула. Живиться ракоподібними, молюсками, молоддю акул, скатів і костистих риб.

Це яйцекладна акула. Самиця відкладає 2 яйця, формою нагадує пляшку з вусиками, якими чіпляється за ґрунт.

== Розповсюдження ==
Мешкає в [[Арафурське море|Арафурському морі]] — від [[Північна Територія|Північної Території]] (Австралія) до о. [[Танімбар]] (Індонезія).

== Джерела ==
* Last, P.R. and J.D. Stevens (2009). Sharks and Rays of Australia (second ed). Harvard University Press. p. 210. ISBN 0-674-03411-2.

[[Категорія:Cephaloscyllium]]
[[Категорія:Риби Австралії]]
[[Категорія:Риби Індонезії]]
[[Категорія:Тварини, описані 2008]]

title: ?Головаста акула Кука

Царство: Тварини (Animalia)

Підцарство: Справжні багатоклітинні (Eumetazoa)

Тип: Хордові (Chordata)

Підтип: Черепні (Craniata)

Надклас: Щелепні (Gnathostomata)

Клас: Хрящові риби (Chondrichthyes)

Підклас: Пластинозяброві (Elasmobranchii)

Надряд: Акули (Selachimorpha)

Ряд: Кархариноподібні (Carcharhiniformes)

Родина: Котячі акули (Scyliorhinidae)

Рід: Cephaloscyllium

Вид: Головаста акула Кука

Вікісховище: Cephaloscyllium cooki

Віківиди: Cephaloscyllium cooki