text:
# OH-58 Kiowa
OH-58 Kiowa (укр. «Ка́йова») — американський легкий багатоцільовий вертоліт, розроблений компанією Bell Helicopter Textron на основі моделі Bell 206.
З 1969 року широко застосовується Армією США для розвідки і безпосередньої вогневої підтримки наземних військ, у значній кількості постачався на експорт. У ході в'єтнамської війни США втратили близько 45 вертольотів OH-58A.

## Розробка
14 жовтня 1960 ВМС США дали запит 25 виробникам вертольотів від імені армії взяти участь у програмі на Легкий вертоліт спостереження (ЛВС). Bell Helicopter взяв участь разом з 12 іншими виробниками, разом з Hiller Aircraft та Hughes Tool Co., Aircraft Division. Bell представили конструкцію D-250, який отримав назву YHO-4.  19 травня 1961 Bell і Hiller були проголошені переможцями конкурсу.

### Легкий вертоліт спостереження (ЛВС)
Bell перетворила конструкцію D-250 у вертоліт Model 206, перейменований на YOH-4A у 1962 і випустив п'ять прототипів літальних апаратів для армійських тестувань і етапу оцінювання. Перший прототип піднявся у повітря 8 грудня 1962. YOH-4A також отримав назву Ugly Duckling у порівнянні з іншими конкурсантами. Згідно тестовим польотам прототипів Bell, Hughes і Fairchild-Hiller, було обрано Hughes OH-6 Cayuse у травні 1965.
Коли YOH-4A було відхилено армією, Bell вирішили виставити вертоліт на цивільний ринок. Окрім недолугого вигляду, вертольоту не вистачало вантажного простору і на задньому місці було місце лише для трьох пасажирів. Рішенням стало переробка фюзеляжу щоб він був більш гладкий і естетичний, що додало 0.45 м3 вантажного простору у процесі. Перероблений вертоліт отримав назву Model 206A і президент Bell Едвін Дикаєт назвав його JetRanger позначав еволюцію від популярного Model 47J Ranger.
У 1967 армія відновила змагання ЛВС через те, що Hughes Tool Co. Aircraft Division не зміг досягнути договірних вимог щодо виробництва. Bell представив для конкурсу вертоліт Bell 206A. Fairchild-Hiller не змогли представити свій YOH-5A, які успішно продавалися як FH-1100. Врешті, Bell переміг Hughes встановивши нижчу ставку і Bell 206A отримав назву OH-58A. Згідно з традицією армії США, вертоліт OH-58A отримав прізвисько Kiowa на честь індіанського племені Kiowa.

### Передовий розвідувальний вертоліт
У 1970-ті армія США визнали потребу покращити властивості своїх розвідувальних вертольотів. Передбачаючи AH-64A для заміни застарілого AH-1, армія почала виношувати ідею програми повітряного розвідника для стимулювання розробки сучасних технологій у галузі обладнання нічного бачення і навігаційного обладнання. Серед цілей програми були прототипи які:
"...мають розширений діапазон виявлення цілей за допомогою стабілізованої оптичної підсистеми спостерігання дальнього радіуса дії, покращене визначення місця розташування за допомогою використання комп'ютеризованої навігаційної системи, поліпшену живучість за рахунок зменшення звукового, візуального, радарного і інфрачервоного профілю, а також покращені льотні можливість за рахунок продуктивності більших двигунів для забезпечення сумісності з ударними вертольотами".
Армія створила спеціальну групу у Форті Нокс для розробки вимог до системи у березні 1974 і у 1975 група видала вимоги до програми Передового розвідувального вертольоту (ПРВ). Згідно з вимогами, вертоліт повинен був працювати вдень і вночі, при будь-якій погоді, а також бути сумісним з усіма збройними системами, які були у розробці і на випробуваннях на 1980-й рік. Програму було ухвалено Радою System Acquisition Review та армією для підготовки випуску вертольотів наступного року. Проте, у той час як армія намагалася запустити проект, Конгрес скасував фінансування проекту на 1977 фінансовий рік і проект було закрито 30 вересня 1976.
Хоча розробка протягом року не йшла, програма змогла вижити без фінансування. 30 листопада 1979 було прийнято рішення про відкладення виробництва провідного розвідувального вертольоту на користь модифікації існуючих авіапланерів до розвідувальних вертольотів. Розвиток щоглового прицілу було спрямовано на покращення можливостей вертольоту для розвідки, живучості і пошуку цілей ховаючись за деревами і складками місцевості. Для таких модифікацій було обрано вертольоти UH-1 та OH-58, але UH-1 було не прийнято через його великі розміри і легку можливість виявлення. У той же час OH-58 показав зниження помітності і виявлення через використання щоглового прицілу.
10 липня 1980 армія вирішила, що програма модифікації буде на конкурсній основі для використання комерційних вертольотів, зокрема розробки Hughes Helicopters вертольота Hughes 500D який був кращий у порівнянні за OH-6.

### Програма покращення армійських вертольотів (ППАВ)
Рішення армії про програму модернізації переросла у "Програму покращення армійських вертольотів (ППАВ)". Bell Helicopter та Hughes Helicopters переробили свої вертольоти для участі у програмі і отриманні контракту. Bell запропонував більш надійну версію OH-58 у своїй моделі 406, а Hughes запропонували оновлену версію OH-6.  21 вересня 1981 Bell Helicopter Textron отримала контракт на виробництво. Перший прототип піднявся у повітря 6 жовтня 1983, а вертоліт було прийнято на озброєння у 1985 під назвою OH-58D.
Спочатку вертоліт призначався для нанесення ударів, підтримки і артилерійської ролей. Армія замовила невелику партію вертольотів і використовувала OH-58D в ролі польового артилерійського спостерігача. Армія вирішила провести ряд тестів для виявлення недоліків. 1 квітня 1986 армія сформувала ударну групу у форті Рукер, Алабама, для усунення недоліків у ППАВ. У 1988 армія планувала припинити використання OH-58D і сфокусуватися на LHX; проте, Конгрес виділив  $138 млн. для розширення програми, вбачаючи використання ППАВ у зв'язці з Apache у групі мисливець/убивця; вертоліт ППАВ повинен шукати і визначати цілі, а вертоліт Apache повинен знищувати їх.
Міністр армії запропонував спрямувати зусилля на оновлення збройних систем вертольотів, це було зроблено на основі досвіду роботи Task Force 118, яка мала на озброєнні  вертольоти OH-58D, у Перській затоці під час операції Prime Chance, і вертоліт використовували загалом для дозорів і озброєної розвідки. Озброєний вертоліт відомий під назвою OH-58D Kiowa Warrior, що позначає його озброєну конфігурацію. Починаючи з 202-го вертольоту (с/н 89-0112) у травні 1991, усі вертольоту OH-58D випускалися у конфігурації Kiowa Warrior. У січні 1992 Bell Helicopter отримали свій перший контракт на переробку вертольотів OH-58D Kiowa на модифікацію Kiowa Warrior.

## Design

### Щогловий приціл
У OH-58D має найбільш характерну особливість у всій родині Kiowa — щогловий приціл, який нагадує пляжний м'яч розташований над несучим гвинтом. Щогловий приціл розробки компанії Ball Aerospace & Technologies, він має гіроскопічно-стабілізовану платформу, яка має телевізійну систему, тепловізор і лазерний далекомір/лазерний цілевказівник. Це нове обладнання дало вертольоту додаткові можливості виявлення і лазерного позначення цілей вдень і вночі, а також при поганій видимості і за поганої погоди.
Система щоглового прицілу була розроблена McDonnell Douglas Corp. Виробництво відбувалося у Монровії, Каліфорнія. У результаті злиття з Боїнг, і подальшим продажем ділового підрозділу, програмою володіє і керує DRS Technologies, з інженерною підтримкою, яка базується у Кіпрессі, Каліфорнія, а виробництво знаходилося у Мельбурні, Флорида.

### Система захисту від удару об провід
Однією з відмінних рис вертольотів OH-58 є ножеподібний виступ над і вперед кабіни, який є частиною пасивної системи захисту від удару об провід. Система може захистити 90% фронтальної зони вертольоту від ударів об провід, який може виникнути при польотах на малій висоті, спрямовуючи провід на нижнє або верхнє лезо до того, як провід потрапить у лопаті несного гвинта або у посадкові лижі. OH-58 став першим вертольотом, на якому було протестовано цю систему, після чого систему було використано в армії на всіх вертольотах OH-58 і на більшості інших вертольотів.

## Історія використання
Генерал-майор Джон Нортон, командувач армійською авіаційною матеріальною частиною, отримав перший OH-58A Kiowa на церемонії на заводі Bell Helicopter у форті Уорт у травні 1969. Два місяці потому, 17 серпня 1969, перша партія вертольотів OH-58A Kiowa прибула до В'єтнаму, у супроводі New Equipment Training Team (NETT) від армії та Bell Helicopters. Також контракт на виробництво Kiowa замінив контракт Hughes на легкий вертоліт спостереження, проте OH-58A автоматично не замінив OH-6A у операціях. Згодом Kiowa і Cayuse використовували на цьому театрі до кінця війни.

### Війна у В'єтнамі
27 березня 1970 OH-58A Kiowa (с/н 68-16785) було збито над В'єтнамом, одна з перших втрат OH-58A у війні. Пілотував вертоліт ворент-офіцер Ральф Квік-мл., з ним летів підполковник Джозеф Беноскі-мл. який був артилерійським спостерігачем. Після виконання бойового завдання, вертоліт було пошкоджено кулеметом .51 cal (13 мм) після чого вертоліт впав, обидва члени екіпажу загинули. Приблизно 45 вертольотів OH-58A було збито під час війни у В'єтнамі через бойові втрати і інциденти. Останньою бойовою  втратою став вертоліт OH-58A (с/н 68-16888) з 3-17-го Кавалерійського який пілотував перший лейтенант Томас Кнакі. 27 травня 1971 лейтенант Кнакі вилетів на бойове завдання і був обстріляний кулеметним вогнем, після чого вертоліт вибухнув. Кнакі і спостерігач, сержант Філіп Тейлор, загинули під час вибуху.

### Операція Prime Chance
На початку 1988 було прийнято рішення про те, що озброєні вертольоти OH-58D (ППАВ) зі 118-ї авіаційної ударної групи замінять групи SEABAT (AH-6/MH-6) 160-ї Ударної Групи для участі в операції Prime Chance, ескортування нафтових танкерів під час Ірано-іракської війни.  24 лютого 1988, два вертольоти ППАВ прибули на мобільну морську базу Уімбраун VII, а вертолітна команда (група "SEABAT" за їхнім позивним) розташована на баржі повернулася до Сполучених Штатів.  Протягом наступних місяців, вертольоти з бази Уімбраун VII виконували патрулювання з групою SEABAT на літаках Hercules. Координація була ускладнена, але, незважаючи на часті запити TF-160, група SEABAT на літаках Hercules не була замінена вертольотами ППАВ до червня 1988. Екіпажі вертольотів OH-58D, які брали участь у операції проходили навчання з посадки на палубу і виживання у воді.
У листопаді 1988 кількість вертольотів OH-58D, які підтримували Ударну Групу 118, було зменшено. Проте, вертольоти продовжили працювати на військово-морській мобільній базі Геркулес, на фрегаті Underwood і есмінці Conolly. Загалом OH-58D виконували нічні розвідувальні польоти, армійські вертольоти переводили з мобільної бази і кораблів на наземні бази кожні сім і чотирнадцять днів. 18 вересня 1989 OH-58D розбився під час нічного тренування зі стрільби і затонув, без втрат серед екіпажу. Після закриття у вересні 1989 мобільної бази Геркулес, всі вертольоти OH-58D було повернуто до США.

### RAID
У 1989 Конгрес постановив, що Національна гвардія візьме участь у так званій Війні з наркотиками, для допомоги федеральним правоохоронцям, правоохоронцям штату і місцевим зі "спеціальними правами конгресу". У відповідь на це Бюро Національної гвардії армії США створило Розвідувальні і повітряні загони (RAID) у 1992, які складалися з авіаційних підрозділів і знаходилися у 31 штаті з 76 спеціально модифікованими вертольотами OH-58A для розвідки/перехоплення у повітрі постачальників наркотиків. Протягом 1994 24 штати провели більше 1200 повітряних місій розвідки і перехоплення, більшість з цих місій було зроблено в ночі. Спочатку, програма поширювалася на 32 штати і складалася з 116 вертольотів, в тому числі спеціальні тренувальні вертольоти з Західного армійського авіаційного тренувального майданчика (WAATS) у Марані, Аризона.
Програма RAID зараз розширилася і до неї було включено боротьбу з тероризмом та підтримка прикордонної служби США для забезпечення внутрішньої безпеки. Підрозділи RAID Національної гвардії є єдиним підрозділом МО США зона діяльності якого обмежується лише кордонами США.

### Операція Справедлива справа і дії у 1990-х
Під час операції Справедлива справа у 1989, група з вертольотів OH-58 та AH-1 були частиною авіаційної ударної групи під час захоплення форту Амадор у Панамі. OH-58 було обстріляно панамськими солдатами і він впав у сотні метрів у Панамську затоку. Перший пілот врятувався, другий пілот загинув.
17 грудня 1994 армійські чіф воррент-офіцери Девід Гілемон та Боббі Голл вилетіли з табору Пейдж, Південна Корея на звичайну тренувальну місію уздовж демілітаризованої зони. Метою їхнього польоту була точка відома під назвою Checkpoint 84, яка знаходилася на південь від "закритої для польотів зони", але OH-58C Kiowa заглибився на 6,4 км на територію провінції Кангвон, у повітряний простір Північної Кореї, через помилку навігаційної системи. Вертоліт було збито північнокорейськими військами і Гілемон загинув. Голла було захоплено у полон і уряд Північної Кореї наголошував, що вертоліт виконував шпигунське завдання. Через п'ять днів перемовин північні корейці повернули тіло Гілемона американській владі. Перемовини, щодо передачі Голла провалилися. Після 13 днів полону, Голла було звільнено 30 грудня.

### Афганістан і Ірак
Армія США використовувала OH-58D під час війни у Іраку та у операції Нескорена свобода у Афганістані.  У бойових діях і від нещасних випадків було втрачено 35 вертольотів, при цьому загинуло 35 пілотів. Їх інколи використовували для рятування поранених не зважаючи на їх малі розміри. У Іраку OH-58D літали 72 години в місяць, у той час як у Афганістані, вони літали 80 годин за місяць. У 2013 Bell заявили, що OH-58 налітав 820000 бойових годин.

### Майбутнє
Першою спробою замінити OH-58 став вертоліт RAH-66 Comanche створений за програмою Легкий Експериментальний Вертоліт, яка була закрита у 2004. Вік планера і втрати призвели до того, що за програмою Озброєного розвідувального вертольоту було закуплено новий вертоліт, Bell ARH-70, закупівлю було скасовано у 2008 через збільшення вартості.  Третьою спробою заміни OH-58 стала програма Озброєний повітряний розвідник. Через невизначеність програми ОПР і фінансові обмеження, заплановане списання OH-58F Kiowa було продовжено з 2025 до 2036. Розвідувальна роль вертольота Kiowa була доповнена тактичними БПЛА, часто дві платформи працюють разом для зменшення ризиків для екіпажу. OH-58F має можливість контролювати БПЛА напряму для безпечного виконання розвідувальних завдань. У 2011 було заплановано заміну вертольота Kiowa полегшеною версією літального апарата вертикального зльоту у 2030-му році.
На грудень 2013 армія США мала 338 вертольотів Kiowa на службі і 30 у Національній гвардії. Армія розглядає списання вертольотів Kiowa як частина широкого зменшення вартості обслуговування і кількості вертольотів різних типів. Аналіз альтернатив для програми ОПР, що при використанні вертольоту Kiowa разом з БПЛА RQ-7 Shadow є найкращим рішенням; також говорилося, що AH-64E Apache Guardian є найбільш "негайним" рішенням для розвідувальних цілей. Передбачається, що всі OH-58 будуть списані і всі вертольоти Apache Національної гвардії і резерву армії будуть переведені на розвідувальну службу. Вартість використання вертольота Apache на 50 відсотків більша ніж Kiowa і вимагає більше обслуговування; симуляції показали, що при заміні вертольотами Apache вертольотів Kiowa у Іраку і Афганістані, загальна вартість їх використання збільшилася б на $4 млрд, але дозволила б зекономити $1 млрд у рік. UH-60 Black Hawk повинні перевести до резервних підрозділів і підрозділів Національної гвардії. Метою є списання старих вертольотів для заощадження коштів і отримання машин з більшими можливостями. Аналіз альтернатив 2010 виявив, що вертольоти Apache разом з БПЛА є оптимальним вибором; з такою задачею могли б впоратися 698 вертольотів Apache. Фонди на оновлення вертольотів Apache будуть отримані після списання вертольотів Kiowa. ЗМІ очікують, що OH-58s скоріше надійде іноземним військовим, ніж цивільним операторам, зважаючи на високі операційні витрати.
Армія направила 26 з 335 вертольотів OH-58D у сховище протягом 2014. В очікування списання вертольотів Kiowa, армія шукає можливих покупців серед інших військових підрозділів, урядових агентств та іноземних користувачів зацікавлених у придбанні машин. Вертольоти Kiowa пропонуються у гарному ціновому діапазон для інших країн з невеликою кількістю запчастин. Bell поки що не надали згоду на підтримку закордонних користувачів. У листопаді 2014 Хорватія направила листа з запитом на придбання 16 OH-58D. Станом на  2015 армія позбавилася 33 вертольотів OH-58D. Станом на січень 2016 армія позбавилася всіх, окрім двох ескадрилей OH-58D, з позбавленням від вертольотів до кінця року. На квітень 2016 у двох ескадрильях залишалися на озброєнні 60 вертольотів Kiowa. У червні 2016, члени першої ескадрильї 17-го Кавалерійського полку,  82-ї Бойової авіаційної бригади, прибули до Південної Кореї у складі останнього використання вертольотів Kiowa на службі армії США; вертольоти будуть замінені після повернення підрозділу до форту Брегг через дев'ять місяців.
У рамках ініціативи реструктуризації авіації 2013 року, деякі з 340 списаних армійських вертольотів OH-58D Kiowa можна було придбати через програми Excess Defense Article та закордонні військові продажі.  У 2016 Хорватія і Туніс стали першими країнами, які закупили вертольоти, замовивши 16 та 24 вертольоти відповідно. Першу партію з 5 вертольотів  OH-58D Хорватія отримала на авіабазі Задар-Земунік 30 червня 2016.

## Варіанти і модифікації
- OH-58A Kiowa — перший варіант, із двигуном T63-A-700 потужністю 317 к.с. Маса вертольота — 1360 кг, максимальна швидкість — 220 км/год (крейсерська — 190 км/год), місткість паливного бака — 280 літрів, вантажопідйомність — 570 кг (4 солдата в повному бойовому спорядженні), дальність польоту — до 490 км[63]
- OH-58B — експортний варіант 1976 року для Австралії
- OH-58C — модель 1978 року із двигуном Allison T-63-A720 потужністю 420 к.с., у війська почав надходити в 1979 році. Двосекційний лобове скло замінено пласким чотирисекційним із вмістом акрилу, встановлені нова приладова дошка, система впізнання «свій-чужий» AN/APX-100, апарат попередження про радіолокаційне опромінення AN/APR-390. У збройному варіанті з лівого борту міг бути встановлений кулемет XM-134 з 2000 набоями, 40-мм автоматичний гранатомет XM-129 з боєкомплектом у 150 гранат або блок із сімома 70-мм некерованими ракетами[63]
- OH-58D Kiowa Warrior — модель 1991 року, розроблена в результаті виконання програми AHIP

- OH-58D Kiowa Warrior Block II — модифікація 2011 року з новим двигуном HTS-900 (746 кВт), посиленим хвостовим гвинтом, новим носовим комплектом датчиків і багатофункціональними інформаційними дисплеями

- OH-58F — вертольоти, які пройшли модернізацію за програмою CASUP, встановлена оптико-електронна система AN/AAS-53

## Тактико-технічні характеристики

### OH-58A
Джерело: U.S. Army Aircraft Since 1947
Основні характеристики
- Екіпаж: 1 пілот, 2 пілоти, 1 пілот і 1 спостерігач
- Довжина: 9,8 м
- Висота: 2,92 м
- Діаметр несучого гвинта: 10,77 м

- Маса порожнього: 718 кг
- Нормальна злітна маса: 1360 кг
- Силова установка:  ×  Allison T63-A-700  317 кс ( 236 кВт)

Льотні характеристики
- Крейсерська швидкість: 188 км/год
- Бойовий радіус: 481 км

Озброєння
- Стрілецько-гарматне:
M134 шестиствольний кулемет 7,62 мм змонтований у підсистемі M27
або
гранатомет M129 змонтований у підсистемі XM8

### OH-58D
Джерело Jane's, U.S. Army Aircraft Since 1947
Основні характеристики
- Екіпаж: 2 пілоти
- Довжина: 12.85 м (42 фт 2 дм)
- Діаметр основного гвинта:  10.67 м (35 фт 0 дм)
- Висота: 3.93  м (12 фт 105⁄8 дм)
- Площа основного гвинта: 1.38 m² (14.83 кв. фт)
- Маса порожнього: 1,737 кг (3,829 lb)
- Злітна маса: 2,495 кг (5,500 lb)
- Двигун: 1 × Rolls-Royce T703-AD-700A or 250-C30R3 газотурбінний, 485 кВт (650 кс)

Льотні характеристики
- Максимальна швидкість: 240 км/год (149 миль/год)
- Крейсерська швидкість: 204 км/год (127 миль/год)
- Дальність польоту: 556 км (161 миль)
- Тривалість польоту: 2.0 год
- Практична стеля: 4,575 м (15,000 фт)Озброєння
- На кожному пілоні (загалом два) може нести наступне озброєння:
1x M3P (або M296) .50 cal (12,7 мм) кулемети[66]
1x LAU-68 ПУ НАР 2,75" Hydra 70
2x ракети AGM-114 Hellfire

## На озброєнні
- Австралія — 56 OH-58A, станом на 2013 рік. Будуть замінені на розвідувально-ударні вертольоти Eurocopter Tiger ARH.
- Австрія — 10 OH-58B, станом на 2016 рік[67]
- Домініканська республіка — 9 OH-58 (CH-136), 4 OH-58A і 4 OH-58C, станом на 2016 рік[68]
- Ізраїль — 12 OH-58B, станом на 2016 рік[69]
- Колумбія — 22 OH-58, станом на 2016 рік[70]
- США — 200 OH-58D, 44 OH-58A і 3 OH-58C, станом на 2016 рік[71]
- Китайська республіка — 38 OH-58D, станом на 2016 рік[72]
- Туреччина — 3 OH-58B, станом на 2016 рік[73]
- Ірак — 10 OH-58C, станом на 2016 рік[74][75]

Крім того вертольоти даного типу стоять на озброєнні в Саудівській Аравії та Іспанії.

title: OH-58 Kiowa

wikitext:
{| {{Картка літака початок
| назва                        = OH-58 Kiowa
| зображення                   = OH-58D 2.jpg
| підпис                       =
| альт                         =
}}
{{Картка літака тип
 |тип                          = багатоцільовий вертоліт
 |походження                   = {{ПрТ|США}}
 |виробник                     = [[Bell Helicopter]]
 |розробники                   =
 |розробник                    = [[Bell Helicopter]]
 |будівник                     =
 |перший_політ                 = Bell 206A: 10 січня 1966<ref name=Donald>Donald, David, ed. "Bell Model 206 JetRanger", ''The Complete Encyclopedia of World Aircraft''. Barnes & Nobel Books, 1997. ISBN 0-7607-0592-5.</ref>
OH-58D: 6 жовтня 1983<ref name="Jackson-1">Jackson, Paul, Lindsay T. Peacock, Kenneth Munson, and John W. R. Taylor. ''Jane's All the World's Aircraft, 1996–97''. Coulsdon, Surrey, UK: Jane's Information Group, 1996. ISBN 978-0-7106-1377-6.</ref>
OH-58F: 26 квітня 2013
 |поява                        =
 |вступ                        = 1967 рік
 |списання                     = квітень 2016 (армія США)
 |статус                       = На озброєнні
 |перший_користувач            = {{Армія|США}}
 |інші                         =
 |виробництво                  =
 |кількість                    = 2260
 |вартість_пр                  =
 |вартість_од                  = OH-58D: $4,9 млн (1990)<ref name="Jackson-1"/>
OH-58D KW: $6,7 млн (1990)<ref name="Jackson-1"/>
KW retrofit: $1,3 млн (1990)<ref name="Jackson-1"/>
 |попередник                   = [[Bell 206]]
 |варіанти_зі_статтями         =
 |наступник                    =
}}
|}

'''OH-58 Kiowa'''<ref>{{Cite book
|url=https://www.esd.whs.mil/Portals/54/Documents/DD/issuances/dodm/412015l.pdf?ver=2018-12-11-100011-077
|title=Model Designation Of Military Aerospace Vehicles
|year=2018
|publisher=Department Of Defense Office Of The Under Secretary Of Defense For Acquisition And Sustainment
|language=англійською
|archiveurl=https://web.archive.org/web/20220119080331/https://www.esd.whs.mil/Portals/54/Documents/DD/issuances/dodm/412015l.pdf?ver=2018-12-11-100011-077
|archivedate=19 січня 2022
}}</ref> ({{Small|[[Д:АНГЛ|укр.]]}} «Ка́йова»){{Efn|Від англ. ''[[wikt:en:Kiowa|Kiowa]]''<ref>{{Cite web|title=Definition of Kiowa {{!}} Dictionary.com|url=https://www.dictionary.com/browse/kiowa|website=www.dictionary.com|accessdate=2023-04-03|language=en}}</ref> — [[кайова (плем'я)|кайова]]

Абревіатура в [[Позначення військової авіації США|чинній системі позначень]] авіації та ракет містить такі індекси:

* '''''O''' (observation)'' — спостережний
* '''''H''' (helicopter)'' — гелікоптер}} — [[Сполучені Штати Америки|американський]] легкий [[багатоцільовий вертоліт]], розроблений компанією Bell Helicopter Textron на основі моделі [[Bell 206]].

З 1969 року широко застосовується [[Армія США|Армією США]] для розвідки і безпосередньої [[Вогнева підтримка|вогневої підтримки]] наземних військ, у значній кількості постачався на експорт. У ході в'єтнамської війни США втратили близько 45 вертольотів OH-58A.<ref>Vietnam Air Losses, USAF, USN, USMC, Fixed-Wing Aircraft Losses in Southeast Asia 1961—1973 (2001).</ref>

==Розробка==
14 жовтня 1960 [[Військово-морські сили США|ВМС США]] дали запит 25 виробникам вертольотів від імені армії взяти участь у програмі на [[Легкий вертоліт спостереження]] (ЛВС). [[Bell Helicopter]] взяв участь разом з 12 іншими виробниками, разом з [[Hiller Aircraft]] та [[Hughes Helicopters|Hughes Tool Co., Aircraft Division]].<ref>Remington, Steve. [http://www.collectair.com/cessna.html "The Cessna CH-1 Helicopter".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090621043635/http://www.collectair.com/cessna.html |date=21 червень 2009 }} CollectAir.com</ref> Bell представили конструкцію ''D-250'', який отримав назву ''[[Bell YOH-4|YHO-4]]''.<ref name="LOH-1">Beechy, Robert. [http://fire.prohosting.com/hud607/uncommon/reference/usa/army.html "U.S Army Aircraft Acquisition Programs".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20061118064815/http://fire.prohosting.com/hud607/uncommon/reference/usa/army.html |date=2006-11-18 }} ''Uncommon Aircraft 2006''. 18 November 2005. Accessed on 19 September 2006.</ref>  19 травня 1961 Bell і Hiller були проголошені переможцями конкурсу.<ref>''See [[Легкий вертоліт спостереження|Light Observation Helicopter]]''. The Navy, who was assisting the Army in the selection phase, recommended the Hiller Model 1100, while the Army team preferred the Bell D-250, and then the 1100. The Selection Board selected both aircraft. Afterwards, the acting Army Chief of Staff directed the Selection Board to include the Hughes 369 in the fly-off competition.</ref><ref>Spangenberg, George A. ''[http://www.georgespangenberg.com/gasoralhistory.pdf George A. Spangenberg Oral History] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080910202517/http://www.georgespangenberg.com/gasoralhistory.pdf |date=10 вересень 2008 }}''. georgespangenberg.com. Judith Spangenberg-Currier, ed. pp. 187-190. Accessed on 29 April 2008.</ref>

===Легкий вертоліт спостереження (ЛВС)===
Bell перетворила конструкцію D-250 у вертоліт ''Model 206'', перейменований на ''YOH-4A'' у 1962 і випустив п'ять прототипів літальних апаратів для армійських тестувань і етапу оцінювання. Перший прототип піднявся у повітря 8 грудня 1962.<ref name="1000photos-1">Visschedijk, Johan. [http://www.1000aircraftphotos.com/HistoryBriefs/Bell206.htm "Bell 206 JetRanger".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20060914180524/http://www.1000aircraftphotos.com/HistoryBriefs/Bell206.htm |date=14 вересня 2006 }} 1000AircraftPhotos.com. 16 October 2003. Accessed on 19 September 2006.</ref> YOH-4A також отримав назву ''Ugly Duckling'' у порівнянні з іншими конкурсантами.<ref name="1000photos-1"/> Згідно тестовим польотам прототипів Bell, Hughes і Fairchild-Hiller, було обрано [[OH-6 Cayuse|Hughes OH-6 Cayuse]] у травні 1965.<ref>Spenser, Jay P. "Bell Helicopter". ''Whirlybirds, A History of the U.S. Helicopter Pioneers'', p. 263. University of Washington Press, 1998. ISBN 0-295-98058-3.</ref>

Коли YOH-4A було відхилено армією, Bell вирішили виставити вертоліт на цивільний ринок. Окрім недолугого вигляду, вертольоту не вистачало вантажного простору і на задньому місці було місце лише для трьох пасажирів. Рішенням стало переробка фюзеляжу щоб він був більш гладкий і естетичний, що додало 0.45 м3 вантажного простору у процесі.<ref name="aastad">Aastad, Andy. [http://rotormagazine.org/Portals/24/pdf/winter2006_7/32.pdf "The Introduction to the JetRanger".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080910202517/http://rotormagazine.org/Portals/24/pdf/winter2006_7/32.pdf |date=10 вересень 2008 }} ''Rotor Magazine''. Helicopter Association International. Winter 2006-2007. Accessed on 29 April 2008.</ref> Перероблений вертоліт отримав назву ''Model 206A'' і президент Bell Едвін Дикаєт назвав його ''JetRanger'' позначав еволюцію від популярного [[Bell 47|Model 47J ''Ranger'']].

[[File:Oh4a002.jpg|thumb|right|YOH-4A LOH у польоті]]
У 1967 армія відновила змагання ЛВС через те, що Hughes Tool Co. Aircraft Division не зміг досягнути договірних вимог щодо виробництва.<ref name="Holley_p8">Holley and Sloniker, p. 8.</ref> Bell представив для конкурсу вертоліт Bell 206A.<ref name="LOH-1"/> Fairchild-Hiller не змогли представити свій YOH-5A, які успішно продавалися як [[Fairchild Hiller FH-1100|FH-1100]].<ref name="Hirschberg">Hirschberg, Michael J. and David K. Daley. [http://www.vtol.org/History.htm#_Toc486998807 "Bell".] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20060927042659/http://www.vtol.org/History.htm#_Toc486998807 |date=2006-09-27 }} ''US and Russian Helicopter Development In the 20th Century''. [http://www.vtol.org/ American Helicopter Society]. 7 July 2000. Accessed on 20 April 2007. {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110831070832/http://www.vtol.org/History.htm |date=31 серпень 2011 }}</ref> Врешті, Bell переміг Hughes встановивши нижчу ставку і Bell 206A отримав назву OH-58A. Згідно з традицією армії США, вертоліт OH-58A отримав прізвисько Kiowa на честь індіанського племені Kiowa.<ref name="Holley_p90">Holley and Sloniker, p. 90.</ref>

===Передовий розвідувальний вертоліт===
У 1970-ті армія США визнали потребу покращити властивості своїх розвідувальних вертольотів. Передбачаючи [[AH-64 Apache|AH-64A]] для заміни застарілого [[AH-1 Cobra|AH-1]], армія почала виношувати ідею програми повітряного розвідника для стимулювання розробки сучасних технологій у галузі обладнання нічного бачення і навігаційного обладнання. Серед цілей програми були прототипи які:
"...мають розширений діапазон виявлення цілей за допомогою стабілізованої оптичної підсистеми спостерігання дальнього радіуса дії, покращене визначення місця розташування за допомогою використання комп'ютеризованої навігаційної системи, поліпшену живучість за рахунок зменшення звукового, візуального, радарного і інфрачервоного профілю, а також покращені льотні можливість за рахунок продуктивності більших двигунів для забезпечення сумісності з ударними вертольотами".<ref name="cmh-1972-05">{{cite book |last =Cocke |first =Karl E. |chapterurl =http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1972/ch05.htm |chapter =V Force Development |url =http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1972/index.htm#Contents |title =Department of the Army Historical Summary |publisher =[[United States Army Center of Military History]] |year =1972 |doi = |accessdate =17 січня 2014 |archive-date =2 червня 2013 |archive-url =https://web.archive.org/web/20130602204630/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1972/index.htm#Contents }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130602204630/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1972/index.htm#Contents |date=2013-06-02 }}</ref>

Армія створила спеціальну групу у [[Форт-Нокс|Форті Нокс]] для розробки вимог до системи у березні 1974<ref name="cmh-1974-11">{{cite book| chapterurl = http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1974/ch11.htm| chapter = XI Research, Development and Acquisition| url = http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1974/index.htm#Contents| title = Department of the Army Historical Summary, 1974| accessdate = 2007-04-14| publisher = [[United States Army Center of Military History]]| first = Karl E.| last = Cocke| year = 1978| archive-date = 14 грудня 2007| archive-url = https://web.archive.org/web/20071214152124/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1974/index.htm#Contents}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071214152124/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1974/index.htm#Contents |date=2007-12-14 }}</ref> і у 1975 група видала вимоги до програми Передового розвідувального вертольоту (ПРВ). Згідно з вимогами, вертоліт повинен був працювати вдень і вночі, при будь-якій погоді, а також бути сумісним з усіма збройними системами, які були у розробці і на випробуваннях на 1980-й рік. Програму було ухвалено Радою System Acquisition Review та армією для підготовки випуску вертольотів наступного року.<ref name="cmh-1975-10">{{cite book| chapterurl = http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1975/ch10.htm| chapter = X Research, Development and Acquisition| title = Department of the Army Historical Summary, 1975| accessdate = 2007-04-14| publisher = [[United States Army Center of Military History]]| url = http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1975/index.htm#Contents| first = Karl E.| last = Cocke| year = 1978| archive-date = 14 грудня 2007| archive-url = https://web.archive.org/web/20071214152112/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1975/index.htm#Contents}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071214152112/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1975/index.htm#Contents |date=2007-12-14 }}</ref> Проте, у той час як армія намагалася запустити проект, Конгрес скасував фінансування проекту на 1977 фінансовий рік і проект було закрито 30 вересня 1976.<ref name="cmh-1976-10">{{cite book |chapterurl=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1976/ch10.htm |chapter=Research, Development and Acquisition |title=Department of the Army Historical Summary, 1976 |accessdate=2007-04-14 |publisher=[[United States Army Center of Military History]] |first=Karl E. |last=Cocke |year=1977 |archive-date=14 травня 2008 |archive-url=https://web.archive.org/web/20080514042454/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1976/ch10.htm }}</ref>

Хоча розробка протягом року не йшла, програма змогла вижити без фінансування. 30 листопада 1979 було прийнято рішення про відкладення виробництва провідного розвідувального вертольоту на користь модифікації існуючих авіапланерів до розвідувальних вертольотів. Розвиток щоглового прицілу було спрямовано на покращення можливостей вертольоту для розвідки, живучості і пошуку цілей ховаючись за деревами і складками місцевості. Для таких модифікацій було обрано вертольоти UH-1 та OH-58, але UH-1 було не прийнято через його великі розміри і легку можливість виявлення. У той же час OH-58 показав зниження помітності і виявлення через використання щоглового прицілу.

10 липня 1980 армія вирішила, що програма модифікації буде на конкурсній основі для використання комерційних вертольотів, зокрема розробки Hughes Helicopters вертольота [[MD Helicopters MD 500|Hughes 500D]] який був кращий у порівнянні за OH-6.<ref name="cmh-1980-11">{{cite book|chapterurl=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1980/ch11.htm|chapter=11. Research Development and Acquisition|title=Department of the Army Historical Summary, 1980|url=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1980/index.htm#Contents|accessdate=2007-04-14|publisher=United States Army Center of Military History|year=1983|archive-date=14 грудня 2007|archive-url=https://web.archive.org/web/20071214152144/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1980/index.htm#Contents}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071214152144/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1980/index.htm#Contents |date=2007-12-14 }}</ref>

===Програма покращення армійських вертольотів (ППАВ)===
Рішення армії про програму модернізації переросла у "Програму покращення армійських вертольотів (ППАВ)". Bell Helicopter та Hughes Helicopters переробили свої вертольоти для участі у програмі і отриманні контракту. Bell запропонував більш надійну версію OH-58 у своїй моделі 406,<ref name="tri-2">{{cite web |url=http://tri.army.mil/LC/CS/csa/aahist3.htm#AHIP |title=Historic U.S. Army Helicopters |accessdate=2007-04-14 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20070224030112/http://tri.army.mil/LC/CS/csa/aahist3.htm#AHIP#AHIP |archivedate=2007-02-24 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070224030112/http://tri.army.mil/LC/CS/csa/aahist3.htm#AHIP |date=2007-02-24 }}</ref> а Hughes запропонували оновлену версію OH-6.  21 вересня 1981 Bell Helicopter Textron отримала контракт на виробництво.<ref>{{cite journal |author=COL Robert S. Fairweather Jr. and MAJ Grant Fossum |title=The AHIP: Field Artillery Aerial Observer Platform of the Future |publisher=Field Artillery Magazine |date=July–August 1982 |url=http://sill-www.army.mil/famag/1982/JUL_AUG_1982/JUL_AUG_1982_PAGES_14_17.pdf |format=PDF |deadurl=yes |archiveurl=https://www.webcitation.org/5JRlXvP0o?url=http://sill-www.army.mil/famag/1982/JUL_AUG_1982/JUL_AUG_1982_PAGES_14_17.pdf |archivedate=7 жовтень 2006 |accessdate=23 листопад 2016 }}</ref><ref name="cmh-1981-11">{{cite book |chapterurl=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1981/ch11.htm |chapter=Research Development and Acquisition |url=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1981/index.htm#Contents |year=1988 |title=Department of the Army Historical Summary, 1981 |publisher=[[United States Army Center of Military History]] |accessdate=2007-04-14 |archive-date=14 грудня 2007 |archive-url=https://web.archive.org/web/20071214152148/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1981/index.htm#Contents }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071214152148/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1981/index.htm#Contents |date=2007-12-14 }}</ref> Перший прототип піднявся у повітря 6 жовтня 1983,<ref name="Jackson-1"/> а вертоліт було прийнято на озброєння у 1985 під назвою OH-58D.<ref name="cmh-1986-04">{{cite book |chapter= Modernizing and Equipping the Army |chapterurl= http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1986/ch04.htm |title= Department of the Army Historical Summary, 1986 |url= http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1986/index.htm#Contents |year= 1995 |first= Terrence J. |last= Gough |publisher= [[United States Army Center of Military History]] |accessdate= 23 листопада 2016 |archive-date= 21 вересня 2010 |archive-url= https://web.archive.org/web/20100921164541/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1986/index.htm#Contents }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100921164541/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1986/index.htm#Contents |date= 21 вересня 2010 }}</ref>

Спочатку вертоліт призначався для нанесення ударів, підтримки і артилерійської ролей. Армія замовила невелику партію вертольотів і використовувала OH-58D в ролі польового артилерійського спостерігача. Армія вирішила провести ряд тестів для виявлення недоліків. 1 квітня 1986 армія сформувала ударну групу у форті Рукер, Алабама, для усунення недоліків у ППАВ.<ref name="cmh-1986-04"/> У 1988 армія планувала припинити використання OH-58D і сфокусуватися на LHX; проте, Конгрес виділив  $138 млн. для розширення програми, вбачаючи використання ППАВ у зв'язці з Apache у групі мисливець/убивця; вертоліт ППАВ повинен шукати і визначати цілі, а вертоліт Apache повинен знищувати їх.<ref name="cmh-1988-04">{{cite book |chapterurl= http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1988/ch04.htm |chapter= Modernizing and Equipping the Army |url= http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1988/index.htm#Contents |title= Department of the Army Historical Summary, 1988 |publisher= United States Army Center of Military History |year= 1993 |first= William Joe |last= Webb |accessdate= 23 листопада 2016 |archive-date= 21 вересня 2010 |archive-url= https://web.archive.org/web/20100921164855/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1988/index.htm#Contents }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100921164855/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1988/index.htm#Contents |date= 21 вересня 2010 }}</ref>

[[Файл:OH-58D 2.jpg|міні|Вертоліт OH-58D Kiowa Warrior на зльоті озброєний ракетами [[AGM-114 Hellfire]] та  7 НАР [[Hydra 70]].]]
Міністр армії запропонував спрямувати зусилля на оновлення збройних систем вертольотів, це було зроблено на основі досвіду роботи Task Force 118, яка мала на озброєнні  вертольоти OH-58D, у Перській затоці під час операції Prime Chance, і вертоліт використовували загалом для дозорів і озброєної розвідки.<ref name="cmh-1989-11">{{cite book |chapter= 11. Modernization: Research, Development and Acquisition |chapterurl= http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/CH11.htm |title= Department of the Army Historical Summary, 1989 |url= http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/Index.htm#TOC |publisher= [[United States Army Center of Military History]] |year= 1998 |first= Vincent H. |last= Demma |accessdate= 23 листопада 2016 |archive-date= 21 вересня 2010 |archive-url= https://web.archive.org/web/20100921164900/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/Index.htm#TOC }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100921164900/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/Index.htm#TOC |date= 21 вересня 2010 }}</ref> Озброєний вертоліт відомий під назвою OH-58D Kiowa Warrior, що позначає його озброєну конфігурацію. Починаючи з 202-го вертольоту (с/н 89-0112) у травні 1991, усі вертольоту OH-58D випускалися у конфігурації Kiowa Warrior. У січні 1992 Bell Helicopter отримали свій перший контракт на переробку вертольотів OH-58D Kiowa на модифікацію Kiowa Warrior.<ref name="Jackson-1"/>

== Design ==
=== Щогловий приціл ===
У OH-58D має найбільш характерну особливість у всій родині Kiowa — щогловий приціл, який нагадує пляжний м'яч розташований над несучим гвинтом. Щогловий приціл розробки компанії [[Ball Aerospace & Technologies]], він має гіроскопічно-стабілізовану платформу, яка має телевізійну систему, [[тепловізор]] і [[лазерний далекомір]]/[[лазерний цілевказівник]]. Це нове обладнання дало вертольоту додаткові можливості виявлення і лазерного позначення цілей вдень і вночі, а також при поганій видимості і за поганої погоди.

Система щоглового прицілу була розроблена McDonnell Douglas Corp. Виробництво відбувалося у Монровії, Каліфорнія. У результаті злиття з Боїнг, і подальшим продажем ділового підрозділу, програмою володіє і керує DRS Technologies, з інженерною підтримкою, яка базується у Кіпрессі, Каліфорнія, а виробництво знаходилося у Мельбурні, Флорида.<ref>{{cite web |url=http://www.drs.com/Products/RSTA/MMS.aspx |title=DRS Technologies, Inc. - Mast-Mounted Sight (MMS) |publisher=Drs.com |date= |accessdate=2013-02-11 |archive-date=8 листопада 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20121108090300/http://drs.com/Products/RSTA/MMS.aspx }}</ref>

=== Система захисту від удару об провід ===
Однією з відмінних рис вертольотів OH-58 є ножеподібний виступ над і вперед кабіни, який є частиною пасивної системи захисту від удару об провід. Система може захистити 90% фронтальної зони вертольоту від ударів об провід, який може виникнути при польотах на малій висоті, спрямовуючи провід на нижнє або верхнє лезо до того, як провід потрапить у лопаті несного гвинта або у посадкові лижі. OH-58 став першим вертольотом, на якому було протестовано цю систему, після чого систему було використано в армії на всіх вертольотах OH-58 і на більшості інших вертольотів.<ref>{{cite web|url=http://www.bristol.ca/Aerostructures.html|title=Bristol Aerospace|accessdate=23 листопада 2016|archive-date=27 вересня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120927010603/http://www.bristol.ca/Aerostructures.html}}</ref>

==Історія використання==
Генерал-майор Джон Нортон, командувач армійською авіаційною матеріальною частиною,<ref>[http://www.quad-a.org/Hall_of_Fame/personnel/norton.htm "Lieutenant General John Norton"]. ''Army Aviation Hall of Fame''. Army Aviation Association of America. Accessed on 22 October 2008. {{wayback|url=http://www.quad-a.org/Hall_of_Fame/personnel/norton.htm |date=20090814215925 }}</ref> отримав перший OH-58A Kiowa на церемонії на заводі Bell Helicopter у форті Уорт у травні 1969. Два місяці потому, 17 серпня 1969, перша партія вертольотів ''OH-58A Kiowa'' прибула до В'єтнаму,<ref>{{cite web |url=http://tri.army.mil/LC/CS/csa/aahist2.htm |title=Historic U.S. Army Helicopters |date=5 жовтня 2005 |deadurl=yes |archiveurl=https://www.webcitation.org/5JQMf7m5r?url=http://tri.army.mil/LC/CS/csa/aahist2.htm |archivedate=6 жовтень 2006 |accessdate=23 листопад 2016 }}</ref> у супроводі New Equipment Training Team (NETT) від армії та Bell Helicopters.<ref>[http://www.flyarmy.org/panel/battle/69062700.HTM "Bell Helicopter News information"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081208161654/http://www.flyarmy.org/panel/battle/69062700.HTM |date=8 грудня 2008 }}. Vietnam Helicopter Pilot's Association. Accessed on 22 October 2008.</ref> Також контракт на виробництво Kiowa замінив контракт Hughes на легкий вертоліт спостереження, проте OH-58A автоматично не замінив OH-6A у операціях. Згодом Kiowa і Cayuse використовували на цьому театрі до кінця війни.

===Війна у В'єтнамі===
27 березня 1970 OH-58A Kiowa (с/н 68-16785) було збито над В'єтнамом, одна з перших втрат OH-58A у війні. Пілотував вертоліт ворент-офіцер Ральф Квік-мл., з ним летів підполковник Джозеф Беноскі-мл. який був артилерійським спостерігачем. Після виконання бойового завдання, вертоліт було пошкоджено кулеметом .51 cal (13 мм) після чого вертоліт впав, обидва члени екіпажу загинули. Приблизно 45 вертольотів OH-58A було збито під час [[Війна у В'єтнамі|війни у В'єтнамі]] через бойові втрати і інциденти.<ref>Roush, Gary. [http://www.vhpa.org/heliloss.pdf "Helicopter Losses During the Vietnam War"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081029002005/http://www.vhpa.org/heliloss.pdf |date=29 жовтня 2008 }}. VHPA.org. Accessed on 4 January 2009.</ref> Останньою бойовою  втратою став вертоліт OH-58A (с/н 68-16888) з 3-17-го Кавалерійського який пілотував перший лейтенант Томас Кнакі. 27 травня 1971 лейтенант Кнакі вилетів на бойове завдання і був обстріляний кулеметним вогнем, після чого вертоліт вибухнув. Кнакі і спостерігач, [[сержант]] Філіп Тейлор, загинули під час вибуху.<ref>[http://www.armyaircrews.com/kiowa_nam.html "Kiowa crewmember line of duty deaths"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081231224422/http://www.armyaircrews.com/kiowa_nam.html |date=31 грудня 2008 }}. armyaircrews.com. Accessed on 4 January 2009.</ref>

===Операція Prime Chance===
На початку 1988 було прийнято рішення про те, що озброєні вертольоти OH-58D (ППАВ) зі 118-ї авіаційної ударної групи замінять групи SEABAT ([[MH-6 Little Bird|AH-6/MH-6]]) 160-ї Ударної Групи для участі в операції Prime Chance, ескортування нафтових танкерів під час [[Ірано-іракська війна|Ірано-іракської війни]].  24 лютого 1988, два вертольоти ППАВ прибули на мобільну морську базу Уімбраун VII, а вертолітна команда (група "SEABAT" за їхнім позивним) розташована на баржі повернулася до Сполучених Штатів.  Протягом наступних місяців, вертольоти з бази Уімбраун VII виконували патрулювання з групою SEABAT на літаках Hercules. Координація була ускладнена, але, незважаючи на часті запити TF-160, група SEABAT на літаках Hercules не була замінена вертольотами ППАВ до червня 1988.<ref name="160-1">{{cite web |url=http://www.nightstalkers.com/history/4.html |title=Operations EARNEST WILL and PRIME CHANCE |accessdate=2007-03-25 |work=Night Stalker History |archiveurl=https://archive.today/20020615003730/http://www.nightstalkers.com/history/4.html |archivedate=2002-06-15 |deadurl=yes }}</ref> Екіпажі вертольотів OH-58D, які брали участь у операції проходили навчання з посадки на палубу і виживання у воді.

У листопаді 1988 кількість вертольотів OH-58D, які підтримували Ударну Групу 118, було зменшено. Проте, вертольоти продовжили працювати на військово-морській мобільній базі ''Геркулес'', на фрегаті ''Underwood'' і есмінці ''Conolly''. Загалом OH-58D виконували нічні розвідувальні польоти, армійські вертольоти переводили з мобільної бази і кораблів на наземні бази кожні сім і чотирнадцять днів. 18 вересня 1989 OH-58D розбився під час нічного тренування зі стрільби і затонув, без втрат серед екіпажу. Після закриття у вересні 1989 мобільної бази Геркулес, всі вертольоти OH-58D було повернуто до США.<ref name="cmh-1">{{cite book|chapterurl=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/CH6.htm|chapter=6. Operations|title=Department of the Army Historical Summary, 1989|url=http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/Index.htm#TOC|publisher=[[United States Army Center of Military History]]|year=1998|first=Vincent H.|last=Demma|accessdate=2007-03-25|id=CMH Pub 101-21|archive-date=21 вересня 2010|archive-url=https://web.archive.org/web/20100921164900/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/Index.htm#TOC}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100921164900/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1989/Index.htm#TOC |date=2010-09-21 }}</ref>

===RAID===
У 1989 Конгрес постановив, що [[Національна Гвардія Армії США|Національна гвардія]] візьме участь у так званій ''Війні з наркотиками'', для допомоги федеральним правоохоронцям, правоохоронцям штату і місцевим зі "спеціальними правами конгресу". У відповідь на це Бюро Національної гвардії армії США створило Розвідувальні і повітряні загони (RAID) у 1992, які складалися з авіаційних підрозділів і знаходилися у 31 штаті з 76 спеціально модифікованими вертольотами OH-58A для розвідки/перехоплення у повітрі постачальників наркотиків. Протягом 1994 24 штати провели більше 1200 повітряних місій розвідки і перехоплення, більшість з цих місій було зроблено в ночі.<ref>{{cite book| chapterurl = http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1994/ch05.htm| chapter = 5. Reserve Forces| url = http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1994/index.htm#contents| first = L. Martin| last = Kaplan| year = 2000| title = Department of the Army Historical Summary, 1994| publisher = [[United States Army Center of Military History]]| id = CMH Pub 101-25| accessdate = 23 листопада 2016| archive-date = 21 вересня 2010| archive-url = https://web.archive.org/web/20100921172454/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1994/index.htm#contents}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100921172454/http://www.history.army.mil/books/DAHSUM/1994/index.htm#contents |date= 21 вересня 2010 }}</ref> Спочатку, програма поширювалася на 32 штати і складалася з 116 вертольотів, в тому числі спеціальні тренувальні вертольоти з Західного армійського авіаційного тренувального майданчика (WAATS) у [[Марана (Аризона)|Марані, Аризона]].<ref name="raid-rw">{{cite web |url=http://www.aviationtoday.com/cgi/rw/show_mag.cgi?pub=rw |title=Homeland Defense: Fighting Homeland Wars |author=Doug Nelms |date=1 листопада 2002 |publisher=Rotor & Wing via aviationtoday.com |accessdate=2 жовтня 2016 |archive-date=2006-10-23 |archive-url=https://web.archive.org/web/20061023073344/http://www.aviationtoday.com/cgi/rw/show_mag.cgi?pub=rw }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20061023073344/http://www.aviationtoday.com/cgi/rw/show_mag.cgi?pub=rw |date=2006-10-23 }}</ref>

Програма RAID зараз розширилася і до неї було включено боротьбу з тероризмом та підтримка прикордонної служби США для забезпечення внутрішньої безпеки. Підрозділи RAID Національної гвардії є єдиним підрозділом [[Міністерство оборони США|МО США]] зона діяльності якого обмежується лише кордонами [[Сполучені Штати Америки|США]].<ref name="raid-rw"/>

===Операція Справедлива справа і дії у 1990-х===
Під час [[Вторгнення США в Панаму|операції Справедлива справа]] у 1989, група з вертольотів OH-58 та AH-1 були частиною авіаційної ударної групи під час захоплення форту Амадор у [[Панама|Панамі]]. OH-58 було обстріляно панамськими солдатами і він впав у сотні метрів у Панамську затоку. Перший пілот врятувався, другий пілот загинув.<ref>{{cite book| url = http://www.history.army.mil/brochures/Just%20Cause/JustCause.htm| title = Operation Just Cause: The Incursion into Panama| publisher = United States Army Center of Military History| accessdate = 1 September 2006| id = CMH Pub No. 70-85-1| archive-date = 13 грудня 2007| archive-url = https://web.archive.org/web/20071213124514/http://www.history.army.mil/brochures/Just%20Cause/JustCause.htm}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071213124514/http://www.history.army.mil/brochures/Just%20Cause/JustCause.htm |date= 13 грудня 2007 }}</ref>

17 грудня 1994 армійські чіф воррент-офіцери Девід Гілемон та Боббі Голл вилетіли з табору Пейдж, [[Південна Корея]] на звичайну тренувальну місію уздовж [[Демілітаризована зона (Корея)|демілітаризованої зони]]. Метою їхнього польоту була точка відома під назвою Checkpoint 84, яка знаходилася на південь від "закритої для польотів зони", але OH-58C Kiowa заглибився на 6,4 км на територію провінції Кангвон, у повітряний простір [[Північна Корея|Північної Кореї]], через помилку навігаційної системи. Вертоліт було збито північнокорейськими військами і Гілемон загинув. Голла було захоплено у полон і уряд Північної Кореї наголошував, що вертоліт виконував шпигунське завдання. Через п'ять днів перемовин північні корейці повернули тіло Гілемона американській владі. Перемовини, щодо передачі Голла провалилися. Після 13 днів полону, Голла було звільнено 30 грудня.<ref>Office of the Assistant Secretary of Defense (Public Affairs). [http://www.defenselink.mil/releases/release.aspx?releaseid=317 "OH-58C Helicopter Down in North Korea"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070515041754/http://www.defenselink.mil/releases/release.aspx?releaseid=317 |date=15 травня 2007 }}. Press Release. United States Department of Defense. 19 December 1994. Accessed 30 December 2007.</ref><ref>Miles, Donna. "Drama Along the DMZ". ''Soldiers''. 4–5 February 1995. Accessed on 3 November 2006. [https://web.archive.org/web/20060207143301/http://www.army.mil/soldiers/feb95/p4.html (archive copy)].</ref>

=== Афганістан і Ірак ===
[[Файл:US Navy 030808-N-5613J-010 Army OH-58 Kiowa Warrior helicopters assigned to the 82nd Airborne Division from Fort Bragg, N.C., are shrink wrapped.jpg|міні|праворуч|Вертольоти OH-58 Kiowa у термозбіжній плівці для відправлення до Іраку.]]

Армія США використовувала OH-58D під час [[Війна в Іраку (2003—2011)|війни у Іраку]] та у [[Операція «Нескорена свобода»|операції Нескорена свобода]] у [[Афганістан]]і.<ref name="army-technology.com">{{cite web|url= http://www.army-technology.com/projects/kiowa/ |title= OH-58D Kiowa Warrior Reconnaissance / Attack Helicopter, USA |date=2007-11-27 |publisher= SPG Media Limited |accessdate= 2008-08-04| archiveurl= https://web.archive.org/web/20080704130109/http://www.army-technology.com/projects/kiowa/| archivedate= 4 July 2008 | deadurl= no}}</ref><ref>Sayah, Reza with Barbara Starr and Jamie McIntyre. [http://www.cnn.com/2008/WORLD/asiapcf/09/25/pakistan.helicopters/index.html "U.S., Pakistan exchange shots at volatile border"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090122054232/http://www.cnn.com/2008/WORLD/asiapcf/09/25/pakistan.helicopters/index.html |date=22 січня 2009 }}. CNN.com, 25 September 2008. Accessed on 15 January 2009.</ref>  У бойових діях і від нещасних випадків було втрачено 35 вертольотів, при цьому загинуло 35 пілотів.<ref>Hastings, Michael, "America's New Cavalry", ''[[Men's Journal]]'', September 2010, p. 128.</ref> Їх інколи використовували для рятування поранених не зважаючи на їх малі розміри.<ref>Thackary, Lorna. [http://billingsgazette.com/news/local/injured-red-lodge-soldier-recounts-blast-dramatic-rescue-in-afghanistan/article_0f02b1da-4a8c-11df-a274-001cc4c03286.html "Injured Red Lodge soldier recounts blast, dramatic rescue in Afghanistan"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130608043416/http://billingsgazette.com/news/local/injured-red-lodge-soldier-recounts-blast-dramatic-rescue-in-afghanistan/article_0f02b1da-4a8c-11df-a274-001cc4c03286.html |date=8 червня 2013 }}. BillingsGazette.com, 18 April 2010. Accessed on 31 May 2013.</ref> У Іраку OH-58D літали 72 години в місяць, у той час як у Афганістані, вони літали 80 годин за місяць.<ref name="hours">[http://strategypage.com/htmw/htairfo/articles/20130514.aspx Another Old Warrior Too Good To Replace] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130516110308/http://www.strategypage.com/htmw/htairfo/articles/20130514.aspx |date=16 травня 2013 }} - Strategypage.com, May 14, 2013</ref> У 2013 Bell заявили, що OH-58 налітав 820000 бойових годин.<ref>"[http://investor.textron.com/phoenix.zhtml?c=110047&p=irol-newsArticle&ID=1806238 Bell Helicopter Provides OH-58 Kiowa Warrior Program Update] {{Webarchive|url=https://archive.today/20131208220820/http://investor.textron.com/phoenix.zhtml?c=110047&p=irol-newsArticle&ID=1806238 |date=8 грудень 2013 }}" ''Bell/Textron'', April 12, 2013. Accessed: December 8, 2013.</ref>

===Майбутнє===
Першою спробою замінити OH-58 став вертоліт [[Boeing/Sikorsky RAH-66 Comanche|RAH-66 Comanche]] створений за програмою [[Легкий Експериментальний Вертоліт]], яка була закрита у 2004. Вік планера і втрати призвели до того, що за програмою Озброєного розвідувального вертольоту було закуплено новий вертоліт, [[Bell ARH-70]], закупівлю було скасовано у 2008 через збільшення вартості.  Третьою спробою заміни OH-58 стала програма [[Озброєний повітряний розвідник]].<ref name="aas forward">[http://www.reuters.com/article/2012/12/01/us-army-helicopter-idUSBRE8B002T20121201?feedType=RSS&feedName=everything&virtualBrandChannel=11563 U.S. Army officials said to back new scout helicopter] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150924172340/http://www.reuters.com/article/2012/12/01/us-army-helicopter-idUSBRE8B002T20121201?feedType=RSS&feedName=everything&virtualBrandChannel=11563 |date=24 вересня 2015 }} - Reuters.com, November 30, 2012</ref> Через невизначеність програми ОПР і фінансові обмеження, заплановане списання OH-58F Kiowa було продовжено з 2025 до 2036.<ref name=AW_slep>[http://www.aviationweek.com/Article.aspx?id=/article-xml/awx_05_10_2013_p0-577834.xml&p=1 "U.S. Army Confirms AAS Will Be New Start Or OH-58 SLEP"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131023061621/http://www.aviationweek.com/Article.aspx?id=%2Farticle-xml%2Fawx_05_10_2013_p0-577834.xml&p=1 |date=23 жовтня 2013 }}. Aviationweek.com, 10 May  2013.</ref> Розвідувальна роль вертольота Kiowa була доповнена тактичними [[Безпілотний літальний апарат|БПЛА]], часто дві платформи працюють разом для зменшення ризиків для екіпажу. OH-58F має можливість контролювати БПЛА напряму для безпечного виконання розвідувальних завдань.<ref name="hours"/> У 2011 було заплановано заміну вертольота Kiowa полегшеною версією літального апарата вертикального зльоту у 2030-му році.<ref>[http://www.defensemedianetwork.com/stories/superfast-helicopters/ Superfast Helicopters] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130331104148/http://www.defensemedianetwork.com/stories/superfast-helicopters/ |date=31 березня 2013 }} - Defensemedianetwork.com, 25 October 2011</ref>

На грудень 2013 армія США мала 338 вертольотів Kiowa на службі і 30 у [[Національна Гвардія Армії США|Національній гвардії]]. Армія розглядає списання вертольотів Kiowa як частина широкого зменшення вартості обслуговування і кількості вертольотів різних типів. Аналіз альтернатив для програми ОПР, що при використанні вертольоту Kiowa разом з БПЛА [[RQ-7 Shadow]] є найкращим рішенням; також говорилося, що [[AH-64 Apache|AH-64E Apache Guardian]] є найбільш "негайним" рішенням для розвідувальних цілей. Передбачається, що всі OH-58 будуть списані і всі вертольоти Apache Національної гвардії і резерву армії будуть переведені на розвідувальну службу. Вартість використання вертольота Apache на 50 відсотків більша ніж Kiowa і вимагає більше обслуговування; симуляції показали, що при заміні вертольотами Apache вертольотів Kiowa у Іраку і Афганістані, загальна вартість їх використання збільшилася б на $4 млрд, але дозволила б зекономити $1 млрд у рік. [[UH-60 Black Hawk]] повинні перевести до резервних підрозділів і підрозділів Національної гвардії. Метою є списання старих вертольотів для заощадження коштів і отримання машин з більшими можливостями.<ref>[http://www.marinecorpstimes.com/article/20131209/NEWS04/312090006/ Army Plans To Scrap Kiowa Helo Fleet] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131214181334/http://www.marinecorpstimes.com/article/20131209/NEWS04/312090006/ |date=14 грудень 2013 }} - MarineCorpstimes.com, 9 December 2013</ref> Аналіз альтернатив 2010 виявив, що вертольоти Apache разом з БПЛА є оптимальним вибором; з такою задачею могли б впоратися 698 вертольотів Apache. Фонди на оновлення вертольотів Apache будуть отримані після списання вертольотів Kiowa.<ref>[http://www.army.mil/article/118247/Army_aviation_flying_smarter_into_fiscal_squeeze/ Army aviation flying smarter into fiscal squeeze] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140124212952/http://www.army.mil/article/118247/Army_aviation_flying_smarter_into_fiscal_squeeze/ |date=24 січня 2014 }} - Army.mil, 14 January 2014</ref> ЗМІ очікують, що OH-58s скоріше надійде іноземним військовим, ніж цивільним операторам, зважаючи на високі операційні витрати.<ref name=pat>{{cite news |first=Pat |last=Host |url=http://accessintelligence.imirus.com/Mpowered/book/vrw15/i452/p38 |title=Army's aviation restructuring not to affect civil helicopter market |pages=38–42 |work=Rotor & Wing |date=April 2015 |accessdate=12 квітня 2015 |archive-date=12 квітня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150412231232/http://accessintelligence.imirus.com/Mpowered/book/vrw15/i452/p38 }}</ref>

Армія направила 26 з 335 вертольотів OH-58D у сховище протягом 2014. В очікування списання вертольотів Kiowa, армія шукає можливих покупців серед інших військових підрозділів, урядових агентств та іноземних користувачів зацікавлених у придбанні машин. Вертольоти Kiowa пропонуються у гарному ціновому діапазон для інших країн з невеликою кількістю запчастин. Bell поки що не надали згоду на підтримку закордонних користувачів. У листопаді 2014 Хорватія направила листа з запитом на придбання 16 OH-58D.<ref>{{cite web|url=http://www.jutarnji.hr/jutarnji-doznaje--ministar-kotromanovic-pisao-pentagonu-hrvatska-trazi-od-sad-a-16-borbenih-letjelica-/1236155/|title=KOTROMANOVIĆ PISAO PENTAGONU Hrvatska traži od SAD-a 16 borbenih letjelica|work=jutarnji.hr|accessdate=2 жовтня 2016|archive-date=3 березня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160303223237/http://www.jutarnji.hr/jutarnji-doznaje--ministar-kotromanovic-pisao-pentagonu-hrvatska-trazi-od-sad-a-16-borbenih-letjelica-/1236155/}}</ref><ref>[http://www.flightglobal.com/news/articles/us-army-begins-grounding-kiowas-seeks-buyers-399003/ US Army begins grounding Kiowas, seeks buyers] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140508061435/http://www.flightglobal.com/news/articles/us-army-begins-grounding-kiowas-seeks-buyers-399003/ |date=8 травня 2014 }} - Flightglobal.com, 7 May 2014</ref> {{Станом на|2015}} армія позбавилася 33 вертольотів OH-58D.<ref>[http://www.flightglobal.com/news/articles/downsized-us-army-to-pass-on-533-shunned-oh-58-th-67-414435/ Downsized US Army to pass on 533 shunned OH-58, TH-67 helicopters] ([http://web.archive.org/web/20150717124813/http://www.flightglobal.com/news/articles/downsized-us-army-to-pass-on-533-shunned-oh-58-th-67-414435/ archive])</ref> Станом на січень 2016 армія позбавилася всіх, окрім двох ескадрилей OH-58D, з позбавленням від вертольотів до кінця року.<ref>[https://www.flightglobal.com/news/articles/us-army-forging-ahead-with-oh-58d-and-th-67-retireme-420836/ US Army forging ahead with OH-58D and TH-67 retirements] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160215093312/https://www.flightglobal.com/news/articles/us-army-forging-ahead-with-oh-58d-and-th-67-retireme-420836/ |date=15 лютого 2016 }} - Flightglobal.com, 14 January 2016</ref> На квітень 2016 у двох ескадрильях залишалися на озброєнні 60 вертольотів Kiowa.<ref name="60 Kiowa">{{cite news|last1=Brooks|first1=Drew|title=Army's Kiowa helicopters to fly in last formation|url=http://www.fayobserver.com/news/local/army-s-kiowa-helicopters-to-fly-in-last-formation/article_025c791e-9611-5ddb-9050-e8d028975401.html|accessdate=2 червня 2016|work=The Fayetteville Observer|date=12 квітня 2016|quote=Nearly three years after defense officials first proposed eliminating the small aircraft from the Army's aviation, all but two squadrons - each flying 30 helicopters - have bid adieu to the Kiowa.}}</ref> У червні 2016, члени першої ескадрильї 17-го Кавалерійського полку,  82-ї Бойової авіаційної бригади, прибули до Південної Кореї у складі останнього використання вертольотів Kiowa на службі армії США; вертольоти будуть замінені після повернення підрозділу до форту Брегг через дев'ять місяців.<ref>[http://www.armytimes.com/story/military/2016/06/26/final-deployment-underway-armys-kiowa-helicopters/86347834/ Final deployment is underway for Army's Kiowa helicopters] - Armytimes.com, 26 June 2016</ref>

У рамках ініціативи реструктуризації авіації 2013 року, деякі з 340 списаних армійських вертольотів OH-58D Kiowa можна було придбати через програми Excess Defense Article та закордонні військові продажі.  У 2016 Хорватія і Туніс стали першими країнами, які закупили вертольоти, замовивши 16 та 24 вертольоти відповідно.<ref name=FMS_sales>[http://www.ainonline.com/aviation-news/defense/2016-06-06/croatia-tunisia-first-receive-us-kiowa-warriors "Croatia, Tunisia First To Receive U.S. Kiowa Warriors"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160610115711/http://www.ainonline.com/aviation-news/defense/2016-06-06/croatia-tunisia-first-receive-us-kiowa-warriors |date=10 червня 2016 }}. Ainonline.com, 6 June 2016</ref><ref>{{cite web |url=http://www.dsca.mil/major-arms-sales/tunisia-oh-58d-kiowa-warrior-aircraft-equipment-and-support |title=Tunisia-OH-58D Kiowa Warrior Aircraft Equipment and Support |publisher=dsca.mil |date=3 травня 2016 |accessdate=30 червня 2016 |archive-date=17 червня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160617223348/http://dsca.mil/major-arms-sales/tunisia-oh-58d-kiowa-warrior-aircraft-equipment-and-support }}</ref> Першу партію з 5 вертольотів  OH-58D Хорватія отримала на [[Задар (аеропорт)|авіабазі Задар-Земунік]] 30 червня 2016.<ref name="CroatiaFirstDeliveryFlightGlobal">{{cite web|last1=Salinger|first1=Igor|title=First ex-US Army OH-58Ds delivered to Croatia|url=https://www.flightglobal.com/news/articles/first-ex-us-army-oh-58ds-delivered-to-croatia-428121/|website=FlightGlobal|accessdate=2 серпня 2016|date=2 серпня 2016|archive-date=2 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160802232121/https://www.flightglobal.com/news/articles/first-ex-us-army-oh-58ds-delivered-to-croatia-428121/}}</ref><ref name="CroatiaFirstDeliveryIHS">{{cite web|last1=Tabak|first1=Igor|title=Croatia receives first OH-58 Kiowa helicopters|url=http://www.janes.com/article/62690/croatia-receives-first-oh-58-kiowa-helicopters|website=IHS Jane's 360|accessdate=2 серпня 2016|date=2 серпня 2016|archive-date=2 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160802205845/http://www.janes.com/article/62690/croatia-receives-first-oh-58-kiowa-helicopters}}</ref>

== Варіанти і модифікації ==
* '''OH-58A Kiowa''' — перший варіант, із двигуном T63-A-700 потужністю 317 к.с. Маса вертольота — 1360 кг, максимальна швидкість — 220 км/год (крейсерська — 190 км/год), місткість паливного бака — 280 літрів, вантажопідйомність — 570 кг (4 солдата в повному бойовому спорядженні), дальність польоту — до 490 км<ref name="autogenerated2">подполковник В. Щедров, старший лейтенант-инженер А. Владимиров. Разведывательные вертолёты стран НАТО // «Техника и вооружение», № 3, 1983. стр.34-35</ref>
* '''OH-58B''' — експортний варіант 1976 року для Австралії
* '''OH-58C''' — модель 1978 року із двигуном Allison T-63-A720 потужністю 420 к.с., у війська почав надходити в 1979 році. Двосекційний лобове скло замінено пласким чотирисекційним із вмістом акрилу, встановлені нова приладова дошка, [[Система радіолокаційного розпізнавання|система впізнання «свій-чужий»]] AN/APX-100, апарат попередження про радіолокаційне опромінення AN/APR-390. У збройному варіанті з лівого борту міг бути встановлений кулемет [[M134 Minigun|XM-134]] з 2000 набоями, 40-мм автоматичний гранатомет XM-129 з боєкомплектом у 150 гранат або блок із сімома 70-мм некерованими ракетами<ref name="autogenerated2"/>
* '''OH-58D Kiowa Warrior''' — модель 1991 року, розроблена в результаті виконання програми AHIP
:* '''OH-58D Kiowa Warrior Block II''' — модифікація 2011 року з новим двигуном HTS-900 (746 кВт), посиленим хвостовим гвинтом, новим носовим комплектом датчиків і багатофункціональними інформаційними дисплеями<ref name="autogenerated1">[http://lenta.ru/news/2012/10/23/oh58/ Bell начала испытания модернизированного вертолета Kiowa Warrior] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160917015912/https://lenta.ru/news/2012/10/23/oh58/ |date=17 вересня 2016 }} // «LENTA».</ref>
* '''OH-58F''' — вертольоти, які пройшли модернізацію за програмою CASUP, встановлена оптико-електронна система AN/AAS-53

== Тактико-технічні характеристики ==
=== OH-58A ===
[[Файл:Bell OH-58A Kiowa orthographical image.svg|праворуч|450пкс]]
{{Характеристики ЛА
|літак чи вертоліт? =вертоліт
|джерело                     =U.S. Army Aircraft Since 1947<ref name=Harding>Harding, Stephen. "Bell H-58 Kiowa". ''U.S. Army Aircraft Since 1947''. Schiffer Publishing Ltd., 1997. ISBN 0-7643-0190-X.</ref>
|екіпаж                     =1 пілот, 2 пілоти, 1 пілот і 1 спостерігач
|пасажиромісткість =
|вантажопідйомність =
|довжина                     =9,8 м
|розмах/діаметр гвинта =10,77 м
|висота                     =2,92 м
|площа                     =
|профіль                     =
|маса порожнього =718 кг
|маса спорядженого =
|нормальна злітна маса =1360 кг
|макс. злітна маса =
|корисне навантаження =
|маса палива                     =
|реактивний або гвинтовий? =гвинтовий
|кількість двигунів =
|кількість реактивних двигунів =
|кількість гвинтових двигунів =1
|тип двигунів                     =
|тип реактивних двигунів =
|тип гвинтових двигунів =газотурбінний
|двигун                     =Allison T63-A-700
|реактивний двигун =
|гвинтовий двигун =
|потужність кс =317 кс
|потужність квт =236 кВт
|повітряний гвинт =
|діаметр гвинта =
|тяга                     =
|форсажна тяга                    =
|Допоміжна силова установка       =
|тип допоміжної силової установки =
|кількість двигунів ДСУ =
|тяга ДСУ                     =
|форсажна тяга ДСУ =
|довжина вантажного відсіку =
|ширина вантажного відсіку =
|висота вантажного відсіку =
|об'єм вантажного відсіку =
|площа підлоги вантажного відсіку =
|максимально допустима швидкість =
|максимальна  швидкість =222 км/год
|крейсерська швидкість =188 км/год
|бойовий радіус =481 км
|практична дальність =
|перегінна дальність =
|практична висота польоту =5800 м
|статична висота польоту =
|динамічна висота польоту =
|нагрузка                     =
|довжина розгону =
|довжина пробігу =
|додатково льотні =
|гармати                     =
[[M134 Minigun|M134]] шестиствольний кулемет 7,62 мм змонтований у підсистемі M27
''або''
гранатомет [[M129]] змонтований у підсистемі XM8
|точки підвіски =
|бойове навантаження =
|бомби                     =
|керовані ракети =
|не керовані ракети =
|додаткове озброєння =
|авіоніка =
|системи життєзабезпечення =
}}

=== OH-58D ===
[[Файл:OH-58D orthographical image.svg|праворуч|450пкс]]
{{aerospecs
|ref=Jane's,<ref name="Jackson-1"/> U.S. Army Aircraft Since 1947<ref name=Harding/>
|met or eng?=met
|crew=2 пілоти
|length m=12.85
|length ft=42
|length in=2
|span m=
|span ft=
|span in=
|rot number=1
|rot dia m=10.67
|rot dia ft=35
|rot dia in=0
|width m=
|width ft=
|width in=
|height m=3.93
|height ft=12
|height in=10{{frac|5|8}}
|rot area sqm=1.38
|rot area sqft=14.83
|empty weight kg=1,737
|empty weight lb=3,829
|gross weight kg=2,495
|gross weight lb=5,500
|eng1 number=1
|eng1 type=[[Rolls-Royce North America|Rolls-Royce]] [[Rolls-Royce Model 250|T703-AD-700A or 250-C30R3]] [[газотурбінний]]
|eng1 kw=485
|eng1 hp=650
|max speed kmh=240
|max speed mph=149
|cruise speed kmh=204
|cruise speed mph=127
|range km=556
|range miles=161
|endurance h=2.0
|endurance min=
|ceiling m=4,575
|ceiling ft=15,000
|climb rate ms=
|climb rate ftmin=
|armament1='''На кожному пілоні (загалом два) може нести наступне озброєння:'''
|armament2=
::1x [[Browning M2|M3P]] (або [[Browning M2|M296]]) [[Browning M2|.50 cal (12,7 мм) кулемети]]<ref>van Geete, Stephanie. [http://www.army.mil/article/19271/6-6-cavalry-aircrews-field-new-kiowa-warrior-weapons-system/ »6-6 Cavalry aircrews field new Kiowa Warrior weapons system."] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131002163531/http://www.army.mil/article/19271/6-6-cavalry-aircrews-field-new-kiowa-warrior-weapons-system/ |date=2 жовтня 2013 }} ''www.army.mil'' Published 6 Apr 2009. Accessed 16 Sep 2013.</ref>
|armament3=
::1x LAU-68 ПУ НАР 2,75" [[Hydra 70]]
|armament4=
::2x ракети [[AGM-114 Hellfire]]
}}

== На озброєнні ==
* {{ПрТ|Австралія}} — 56 OH-58A, станом на [[2013|2013 рік]]. Будуть замінені на розвідувально-ударні вертольоти [[Eurocopter Tiger ARH]].
* {{ПрТ|Австрія}} — 10 OH-58B, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=78|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|Домініканська республіка}} — 9 OH-58 (CH-136), 4 OH-58A і 4 OH-58C, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=394,395|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|Ізраїль}} — 12 OH-58B, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=335|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|Колумбія}} — 22 OH-58, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=391|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|США}} — 200 OH-58D, 44 OH-58A і 3 OH-58C, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=41,43|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|Китайська республіка}} — 38 OH-58D, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=291|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|Туреччина}} — 3 OH-58B, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=149|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref>
* {{ПрТ|Ірак}} — 10 OH-58C, станом на 2016 рік<ref>{{Книга|автор=International Institute for Strategic Studies|заголовок=The Military Balance 2016|відповідальний=James Hackett|видання=|місце=London|видавництво=Taylor&Francis|рік=2016|сторінки=332|сторінок=|isbn=ISBN 9781857438352}}</ref><ref>Вооружённые силы зарубежных стран // «Зарубежное военное обозрение», № 7 (772), 2011, стр.78</ref>

Крім того вертольоти даного типу стоять на озброєнні в Саудівській Аравії та Іспанії<ref name="autogenerated1"/>.

== Див. також ==
{{aircontent
|схожі=
* [[Bell YOH-4]]
* [[Bell 206]]
* [[Bell 400]]
* [[Bell 407]]
* [[Bell ARH-70]]
|схожі ЛА=
* [[OH-6 Cayuse]]
* [[MBB Bo 105]]
* [[Cicaré CH-14]]
* [[Мі-36]]
* [[Changhe Z-11]]
* [[Aérospatiale Gazelle]]

|list
}}

== Примітки ==
{{notelist}}
{{reflist|30em}}

== Джерела ==
{{refbegin}}
* Е. Круглов. Программа модернизации вертолетов OH-58 «Кайова Уорриор» // «Зарубежное военное обозрение», № 8 (797), 2013. стр.70-73
* Holley, Charles, and Mike Sloniker. ''Primer of the Helicopter War''. Grapevine, Tex: Nissi Publ, 1997. ISBN 0-944372-11-2.
* Spenser, Jay P. "Bell Helicopter". ''Whirlybirds, A History of the U.S. Helicopter Pioneers''. University of Washington Press, 1998. ISBN 0-295-98058-3.
* World Aircraft information files Brightstar publishing London File 424 sheet 2
{{refend}}

== Посилання ==
* [http://www.brazd.ru/1oh58d.html Bell OH-58D Kiowa Warrior Многоцелевой разведывательно-ударный вертолет] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170107180043/http://www.brazd.ru/1oh58d.html |date=7 січня 2017 }}{{ref-ru}}
* [http://www.airwar.ru/enc/oh/oh58.html Bell OH-58A/C Kiowa Airwar.ru] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161107003143/http://www.airwar.ru/enc/oh/oh58.html |date=7 листопада 2016 }}{{ref-ru}}
* [http://www.airwar.ru/enc/ah/oh58.html Bell OH-58D Kiowa Warrior Airwar.ru] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170106030632/http://www.airwar.ru/enc/ah/oh58.html |date=6 січня 2017 }}{{ref-ru}}
* [http://www.army.mil/factfiles/equipment/aircraft/kiowa.html OH-58 Kiowa Warrior] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131109141936/http://www.army.mil/factfiles/equipment/aircraft/kiowa.html |date=9 листопада 2013 }} and [https://web.archive.org/web/20071115182818/http://www.aviation.army.mil/factsheets/OH58.html OH-58D fact sheets on Army.mil]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20080519232746/http://tri.army.mil/LC/cs/csa/kppoints.htm OH-58D armament systems page on Army.mil]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20100509155706/http://www.es.northropgrumman.com/solutions/mms/index.html Kiowa Warrior Mast-Mounted Sight (MMS) Sensor Suite on northropgrumman.com]{{ref-en}}

{{ЛА США 1962}}
{{Bell Aircraft}}
{{Бібліоінформація}}
{{помилки|дата=листопад 2020}}
{{Портали|Авіація|США|Війна|Військова техніка}}

[[Категорія:Вертольоти Bell]]
[[Категорія:Літальні апарати Bell]]
[[Категорія:Гелікоптери зв'язку та спостереження]]
[[Категорія:Повітряні судна, що здійснили перший політ у 1962]]

title: OH-58 Kiowa

Призначення: багатоцільовий вертоліт

Походження: США

Виробник: Bell Helicopter

Розробник: Bell Helicopter

Перший політ: Bell 206A: 10 січня 1966 · OH-58D: 6 жовтня 1983 · OH-58F: 26 квітня 2013

Списання: квітень 2016 (армія США)

Статус: На озброєнні

Основні користувачі: Армія США

Попередня модель: Bell 206


text:
# HD249041
HD249041 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу
A5 й має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,7.

wikiname: ukwiki

title: HD249041

in_language: uk

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD249041}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD249041}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA| 5|54|53,62}}
| схилення= {{DEC|+25| 5|45,1}}
| вид_вел =  9,70<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A5]]
| u-b =  0,00
| b-v =  0,00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 249041,
[[Боннський огляд|BD+25 1027]]
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD249041
}}
{{Starbox end}}

'''HD249041''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]]
[[Зорі спектрального класу A|A5]] й має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,7.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

==Пекулярний хімічний вміст==

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (4h-6h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Примітки ==
{{reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A5]]
[[Категорія:HD249000-249999|0]]

{{astro-stub}}

title: HD249041

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD249041


text:
# Збірна Гондурасу з футболу
Збірна Гондурасу з футболу — національна команда Гондурасу, що представляє країну на міжнародних змаганнях з футболу. Керується Федерацією футболу Гондурасу.
Станом на 3 квітня 2025 посідає 75-e місце у рейтингу футбольних збірних світу.

## Чемпіонати світу
- 1982 — груповий етап
- 2010 — груповий етап
- 2014 — груповий етап

## Золотий кубок КОНКАКАФ
- 1963 — 4-е місце
- 1967 — бронза
- 1971 — 4-е місце
- 1973 — 6-е місце
- 1981 — Чемпіон
- 1985 — срібло
- 1991 — срібло
- 1993 — груповий етап
- 1996 — груповий етап
- 1998 — груповий етап
- 2000 — чвертьфінал
- 2003 — груповий етап
- 2005 — бронза
- 2007 — чвертьфінал
- 2009 — бронза
- 2011 — півфінал
- 2013 — півфінал
- 2015 — груповий етап
- 2017 — чвертьфінал
- 2019 — груповий етап
- 2021 — чвертьфінал
- 2023 — груповий етап
- 2025 — півфінал

title: Збірна Гондурасу з футболу

wikitext:
{{Картка:Збірна команда з футболу
| Команда = Гондурас
| Емблема = Honduras football badge.png
| Код = HON
| Прапор =
| Прапор рамка =
| Асоціація = [[Федерація футболу Гондурасу]]
| Тренер = {{Прапорець|COL}} [[Рейнальдо Руеда]]
| Найбільше виступів = [[Амадо Гевара]] (132)
| Найкращий бомбардир =[[Карлос Павон]] (57)
| Рейтинг ФІФА = {{Місце в рейтингу ФІФА|збірна=Honduras}}
| pattern_la1 =_hon19h
| pattern_b1 =_hon19h
| pattern_ra1 = _hon19h
| leftarm1 = FFFFFF
| body1 = FFFFFF
| rightarm1 = FFFFFF
| shorts1 = FFFFFF
| socks1 = FFFFFF
| pattern_la2 = _hon19a
| pattern_b2 = _hon19a
| pattern_ra2 = _hon19a
| leftarm2 = 0000FF
| body2 = 0000FF
| rightarm2 = 0000FF
| shorts2 = FFFFFF
| socks2 = 0000FF
| pattern_la3 = _hon19t
| pattern_b3 = _hon19t
| pattern_ra3 = _hon19t
| leftarm3 = 0000FF
| body3 = 0000FF
| rightarm3 = 0000FF
| shorts3 = 0000FF
| socks3 = 0000FF
| Перший матч = {{fb|GUA}} 10 - 1 {{HONf2}}
([[Гватемала (місто)]], [[Гватемала]]; [[14 вересня]], [[1921]])
| Найбільша перемога =  {{HONf}} 13 - 0 {{fb-rt|NCA}}
([[Сан-Хосе (Коста-Рика)|Сан-Хосе]], [[Коста-Рика]]; [[13 травня]] [[1946]])
| Найбільша поразка = {{fb|GUA}} 10 - 1 {{HONf2}}
([[Гватемала (місто)]], [[Гватемала]]; [[14 вересня]], [[1921]])
| Виступів на чемпіонаті світу = 3
| Вперше на чемпіонаті світу = 1982
| Найвище досягнення = груповий етап, [[Чемпіонат світу з футболу 1982|1982]], [[Чемпіонат світу з футболу 2010|2010]], [[Чемпіонат світу з футболу 2014|2014]]
| Регіональний чемпіонат = [[КОНКАКАФ]]
| Виступів на регіональному = 15
| Вперше на регіональному = [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1963|1963]]
| Найвище регіональне досягнення = Чемпіон — [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1981|1981]].
}}
'''Збірна Гондурасу з футболу''' — національна команда [[Гондурас]]у, що представляє країну на міжнародних змаганнях з [[футбол]]у. Керується [[Федерація футболу Гондурасу|Федерацією футболу Гондурасу]].

{{#invoke:SportsRankings|inline|FIFA World Rankings|Honduras}}

== [[Чемпіонат світу з футболу|Чемпіонати світу]] ==
* [[Чемпіонат світу з футболу 1982|1982]] — груповий етап
* [[Чемпіонат світу з футболу 2010|2010]] — груповий етап
* [[Чемпіонат світу з футболу 2014|2014]] — груповий етап

== [[Золотий кубок КОНКАКАФ]] ==
* [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1963|1963]] — 4-е місце
* [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1967|1967]] — бронза
* [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1971|1971]] — 4-е місце
* [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1973|1973]] — 6-е місце
* [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1981|1981]] — '''Чемпіон'''
* [[Чемпіонат націй КОНКАКАФ 1985|1985]] — срібло
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 1991|1991]] — срібло
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 1993|1993]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 1996|1996]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 1998|1998]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2000|2000]] — чвертьфінал
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2003|2003]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2005|2005]] — бронза
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2007|2007]] — чвертьфінал
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2009|2009]] — бронза
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2011|2011]] — півфінал
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2013|2013]] — півфінал
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2015|2015]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2017|2017]] — чвертьфінал
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2019|2019]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2021|2021]] — чвертьфінал
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2023|2023]] — груповий етап
* [[Золотий кубок КОНКАКАФ 2025|2025]] — півфінал

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20110816032210/http://fenafuth.hn/web/ Офіційний сайт Федерації футболу Гондурасу]

{{Тренери збірної Гондурасу з футболу}}
{{Navboxes colour
|title=Міжнародні турніри збірної Гондурасу
|bg=#0073CF
|fg=white
|list1=
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1963|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1967|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1971|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1973|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1981|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті світу 1982|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 1991|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 1993|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 1996|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 1998|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2000|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2005|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2007|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2009|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Чемпіонаті світу 2010|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2011|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2013|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті світу 2014|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Кубку Америки 2001|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2003|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2015|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2017|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2019|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2021|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2023|nocat=1}}
{{Склад збірної Гондурасу на Золотому Кубку КОНКАКАФ 2025|nocat=1}}}}
{{Футбольні збірні Північної Америки}}

[[Категорія:Збірна Гондурасу з футболу| ]]

title: Гондурас

Емблема: Гондурас

Асоціація: Федерація футболу Гондурасу

Тренер: Рейнальдо Руеда

Найбільше виступів: Амадо Гевара (132)

Найкращий бомбардир: Карлос Павон (57)

Код ФІФА: HON

Домашня: Виїзна · Запасна

Найвище досягнення:
груповий етап, 1982, 2010, 2014
Чемпіон — 1981.

title: Міжнародні турніри збірної Гондурасу

Гондурас

title: Склад збірної Гондурасу з футболу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1967 — 3-тє місце

title: Склад збірної Гондурасу з футболу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1971

title: Склад збірної Гондурасу з футболу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1973 — 4-те місце

title: Склад збірної Гондурасу з футболу на чемпіонаті націй КОНКАКАФ 1981 — чемпіон

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 1991

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 1993

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 1996

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 1998

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2000

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2005

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2007

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2009

title: Склад збірної Гондурасу на чемпіонаті світу 2010

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2011

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2013

title: Склад збірної Гондурасу на Кубку Америки 2001 — 3-є місце

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2015

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2017

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2019

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2021

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2023

title: Склад збірної Гондурасу на Золотому кубку КОНКАКАФ 2025


text:
# Жанатлек (Майський район)
Жанатле́к (каз. Жаңатілек) — село у складі Майського району Павлодарської області Казахстану. Входить до складу Баскольського сільського округу.
Населення — 54 особи (2021; 115 у 2009, 328 у 1999, 324 у 1989).
Національний склад станом на 1989 рік:
- казахи — 100 %

title: Жанатлек (Майський район)

wikitext:
{{Населений пункт Казахстану
| тип                    = село
| назва                  = Жанатлек
| місцева назва          = {{Lang-kk|Жаңатілек}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             =
| зображення_розмір      = <!--300px -->
| зображення_підпис      =
| область                = [[павлодарська область|Павлодарська]]
| район                  = [[майський район (Павлодарська область)|Майський]]
| округ                  = [[баскольський сільський округ (Майський район)|Баскольський]]
| адміністрація          =
| засноване              =
| перша згадка           =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 54 особи ([[2021]]{{KAZ-pop-stat-2021}})
| площа                  =
| ref-площа              =
| густота                =
| поштові індекси        =
| код                    =
|lat=
|long=
|lat_dir=N | lat_deg= 51 | lat_min= 46
           | lat_sec= 51
|lon_dir=E | lon_deg= 77 | lon_min= 15
           | lon_sec= 48
| карта розташування1    = Казахстан Павлодарська область
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| голова                 =
| ремарки                =
}}

{{Otheruses|Жанатлек}}

'''Жанатле́к''' ({{Lang-kk|Жаңатілек}}) — [[село]] у складі [[майський район (Павлодарська область)|Майського району]] [[павлодарська область|Павлодарської області]] [[Казахстан]]у. Входить до складу [[баскольський сільський округ (Майський район)|Баскольського сільського округу]].

Населення — 54 особи ([[2021]]; 115 у [[2009]], 328 у [[1999]], 324 у [[1989]]<ref>[https://books.google.com.ua/books?id=qTHtAAAAMAAJ&hl=uk&pg=PA271#v=onepage&q&f=false Итоги Всесоюзной переписи населения 1989 года по Казахской ССР. Том 3] {{ref-ru}}</ref>).

Національний склад станом на 1989 рік:
* [[казахи]] — 100 %

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Карта|M-43-11}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=en&lat=51.781542&lon=77.262897&z=13&m=b&show=/22939813/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=en&lat=51.781542&lon=77.262897&z=13&m=b&show=/22939813/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{майський район (Павлодарська область)}}

{{Kazakhstan-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Майського району (Казахстан)]]
[[Категорія:Села Павлодарської області]]

title: Основні дані

Країна: Казахстан

Область: Павлодарська

Район: Майський

Округ: Баскольський

Основні дані:
Карта
· Жанатлек · Жанатлек


text:
# Яновиці (Свідницький повіт)
Яновиці (пол. Janowice) — село в Польщі, у гміні Мелґев Свідницького повіту Люблінського воєводства.
Населення — 346 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Люблінського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 168     | 29                 | 119              | 20                   |
| Жінки    | 178     | 31                 | 104              | 43                   |
| Разом    | 346     | 60                 | 223              | 63                   |

title: Яновиці (Свідницький повіт)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Яновиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Janowice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Свідницький повіт (Люблінське воєводство)|Свідницький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Мелґев (гміна){{!}}Мелґев
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 180
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 346
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 81
|поштовий індекс        = 21-007
|автомобільний код      = LSW
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0385796
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Яновиці}}

'''Яновиці''' ({{lang-pl|Janowice}}) — село в Польщі, у [[Мелґев (гміна)|гміні Мелґев]] [[Свідницький повіт (Люблінське воєводство)|Свідницького повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]].
Населення — {{formatnum:346}} {{МНОЖИНА:346|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Люблінське воєводство (1975–1998)|Люблінського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=168 |ЧолПре=29 |ЧолПрац=119 |ЧолПост=20
|Жін=178 |ЖінПре=31 |ЖінПрац=104 |ЖінПост=43
|Разом=346 |РазомПре=60 |РазомПрац=223 |РазомПост=63
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Мелґев}}

[[Категорія:Села Свідницького повіту (Люблінське воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Свідницький повіт

Гміна: Мелґев

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: LSW


text:
# Мньово
Мньово (рос. Мнёво) — присілок у Боровицькому районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 1 особу. Належить до муніципального утворення Травковське сільське поселення.

## Історія
До 1927 року населений пункт перебував у складі Новгородської губернії. У 1927-1944 роках перебував у складі Ленінградської області.
Орган місцевого самоврядування від 2010 року — Травковське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 1    |

title: Мньово

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Мньово
|назва ін.       = Мнёво
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           = [[Боровицький район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Травковське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 1
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Мньово''' ({{lang-ru|Мнёво}}) — [[присілок]] у [[Боровицький район|Боровицькому районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 1 особу. Належить до муніципального утворення [[Травковське сільське поселення]].

== Історія ==

До 1927 року населений пункт перебував у складі [[Новгородська губернія|Новгородської губернії]]. У 1927-1944 роках перебував у складі [[Ленінградська область|Ленінградської області]].

Орган місцевого самоврядування від 2010 року — Травковське сільське поселення<ref>{{cite web 2 |date=30.03.2010 |url=https://docs.cntd.ru/document/469208293 |title= Закон Новгородской области «О преобразовании некоторых муниципальных образований, входящих в состав территории Боровичского муниципального района...» |type=закон от 30.03.2010 № 715-ОЗ |website=[[Новгородська обласна дума|Новгородская областная Дума]] |accessdate=15 липня 2021 року |archiveid=20200605150716 |lang=ru |showlang=1 |ref= }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Мнёво }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Боровицький район}}
{{Novgorod-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Боровицького району]]

title: присілок Мньово

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Боровицький район

Поселення: Травковське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Мньово · Мньово