text:
# Postal 2
Postal 2 — відеогра-шутер від першої особи 2003 року, розроблена компанією Running with Scissors і видана Whiptail Interactive. Це продовження гри Postal 1997 року, видане для Microsoft Windows у квітні 2003 року, macOS у квітні 2004 року і Linux у квітні 2005 року. Postal 2, як і її попередниця, отримала погану славу через високий рівень насильства, але, на відміну від неї, містить багато чорного гумору. Postal 2 грається від першої особи, а не в ізометричній проєкції. Це перша гра в серії з відкритим світом.
Дія Postal 2 розгортається у вигаданому містечку Парадайз в Аризоні і розповідає про життя Поштового Чувака, який повинен виконувати рутинні завдання протягом ігрового тижня, а гравець сам вирішує, наскільки агресивно чи пасивно він буде реагувати на різні ситуації.
Гра отримала змішаний прийом від критиків, але здобула культовий статус. До неї вийшло кілька доповнень, а в грудні 2003 року було випущено багатокористувацьке доповнення під назвою Postal 2: Share the Pain (Postal 2: Поділись болем). Postal 2 постійно оновлюється, а у квітні 2015 року вийшло нове доповнення під назвою Paraside Lost.
Гра привернула увагу своїм жорстоким геймплеєм і стала причиною численних суперечок. За нею вийшло продовження, Postal III, у грудні 2011 року, і ще одне, Postal 4: No Regerts, у квітні 2022 року.

## Ігровий процес
У Postal 2 гравець бере на себе роль Поштового Чувака, високого і худорлявого рудого чоловіка з борідкою, в сонцезахисних окулярах, чорному шкіряному тренчі та футболці з обличчям сірого прибульця. Поштовий Чувак живе в напівзруйнованому причепі на колесах на землі за будинком у маленькому містечку Парадайз, штат Аризона, зі своєю вередливою дружиною, яку ніколи не видно в кадрі, а в титрах її називають просто Сукою. Рівні гри розподілені за днями тижня, починаючи з понеділка і закінчуючи п'ятницею.
На початку кожного дня Поштовий Чувак отримує кілька завдань, таких як купити молока, висповідатися у гріхах та інші, здавалося б, буденні завдання. Мета Postal 2 — виконати всі завдання протягом тижня, і гравець може виконувати ці завдання у будь-який спосіб: як мирно і цивілізовано, так і жорстоко і хаотично, наскільки це можливо. Більшість завдань можна, хоча іноді й важко, виконати, не вступаючи в бій, або, принаймні, не завдаючи шкоди чи не вбиваючи інших персонажів, про що свідчить слоган гри: «Пам'ятайте, вона настільки жорстока, наскільки ви жорстокі!» Щоденні завдання можна виконувати в будь-якому порядку, який забажає гравець, і в грі також є одне завдання, яке активується лише тоді, коли Поштовий Чувак мочиться, в якому гравцеві потрібно пройти лікування від гонореї після того, як Поштовий Чувак дізнається, що він інфікований.
Протягом гри Поштовий Чувак повинен миритися з постійними провокаціями з боку інших персонажів. Йому показують непристойні жести, його грабують, на нього нападають різні групи фанатиків тощо.
Одна з головних концепцій Postal 2 полягає в тому, що вона має бути «живим світом», симуляцією пересічного міста, де ігрові персонажі живуть своїм життям, незалежно від дій Чувака. В місті багато автомобілів, але в них не можна їздити, хоча їх можна підірвати. Тварин можна застрелити або підпалити чи роздратувати, щоб вони нападали на навколишніх. Особливістю гри є можливість підбирати котів як предмет інвентарю. При їх використанні Поштовий Чувак засовує ствол наявної в нього зброї в пряму кишку кота (котів можна використовувати лише з дробовиком або штурмовою гвинтівкою) як глушник. При кожному пострілі кіт нявкає у видимій агонії, і постріл глушиться. Після дев'яти пострілів у кота закінчується життя, і він відлітає з кінця зброї. Більшість собак здатні подружитися з Чуваком, якщо він постійно годує їх собачим печивом або будь-якою іншою їжею (піца, пончики, фаст-фуд). Після того, як собака завоює лояльність, він нападе на будь-кого, хто нападе на Чувака, або, навпаки, на будь-кого, на кого нападе Чувак. Собаки також переслідуватимуть і вбиватимуть котів, гратимуть у «принеси» з інвентарем Чувака та відрізаними головами.
У грі також є епізодична роль Гері Коулмана, який виступає в ролі самого себе, і з'являється на початку гри як мета одного із завдань (поїздка в місцевий торговий центр, щоб отримати автограф Гері). Гравець може вибрати: битися і вбити Коулмена або просто мирно отримати автограф (вистоявши довгу чергу). Чувак двічі помилково вважає, що Коулман знімався у фільмах «Що відбувається!!!» та «Факти життя», хоча насправді він грав у фільмі «Різні штрихи». Незалежно від дій Чувака, поліція штурмує будівлю, намагаючись заарештувати Гері Коулмана, і починається перестрілка, яка незмінно призводить до смерті Коулмана, з допомогою гравця або без нього. Пізніше в грі його також можна побачити в поліцейській дільниці, коли гравець тікає з камери, він також звільняє всіх інших, включаючи Коулмана, якого можна побачити в бігу поруч з талісманом Кротчі. Коулман, очевидно, вижив, оскільки його можна побачити в доповненні Apocalypse Weekend, перев'язаним у лікарні (різні злісні клони Гері Коулмана також слугують повторюваними ворогами під час постійних галюцинацій Поштового Чувака).

## Сюжет
Понеділок. Чувак живе в занедбаному фургоні на околиці містечка Парадайз, штат Аризона, зі своєю настирливою дружиною, яку ніколи не видно в кадрі. Дружина посилає Чувака за покупками, але вже з самого початку день не вдається: на нього мочиться собака, авто не заводиться, а в крамниці та в банку стоїть довга черга. Чувак може зробити все чесно, а може піти з крамниці, не заплативши, та пограбувати банк, в який вриваються інші грабіжники. Наприкінці понеділка він пояснює дружині як його звільнили з роботи.
Вівторок. Чувак повинен повернути книгу дружини до бібліотеки (під якої протестують екоактивісти, закликаючи палити книги для збереження дерев), взяти автограф у відомого письменника, зібрати підписи під петицією, щоб примусити сенаторів грати у жорстокі відеоігри, та висповідатися. Він може викинути чи спалити книгу, вбити когось, хто має автограф, і привласнити його собі, та встряти в перестрілку між священниками та ісламськими терористами. Вдома дружина хоче продати автограф на eBay.
Середа. Цього дня Чуваку потрібно знайти різдвяну ялинку (при тому, що зараз липень), проголосувати й помститися своєму батькові, помочившись на його могилу. Після відвідання могили Чувака приголомшують і викрадають двоє реднеків і йому доводиться шукати собі новий одяг. Дружина запитує Чувака про ялинку та голосування. Той лише хоче пива.
Четвер. Потрібно добути напалм, іграшку в вигляді місцевого маскота Кротчі, стейки, та сплатити штраф. Напалм схований на заводі, що вибухає, бо на прилад наблював робітник. Стейки, як виявляється, роблять із людей. А Кротчі — персонаж, схожий на пеніс, лишився один на складі.
П'ятниця. Завданнями є сходити на день народження свого дядька-сектанта Дейва, відвідати лікарню, щоб вилікувати гонорею, взяти електрогенератор для авто зі звалища і забрати посилку, що вибухає. Потім раптово настає апокаліпсис, із неба починають падати коти, і майже всі в місті озброюються до зубів, на вулицях починаються перестрілки. Попри це, Чувак повертається додому до свого трейлера, де вступає в суперечку з дружиною, яка вимагає від Чувака гравійну доріжку, яку він забув купити. Лунає постріл і починаються титри.

## Реліз
Postal 2 була першим релізом видавництва Whiptail Interactive, що базується в Західному Честері, штат Пенсильванія. Гру було запущено у виробництво на початку квітня 2003 року, а пізніше того ж місяця її було відправлено до Північної Америки та Європи.

## Доповнення
Share the Pain
Оновлене видання гри під назвою Postal 2: Share the Pain включало багатокористувацький режим. Версії Postal 2 для Macintosh та Linux постачалися лише як Postal 2: Share the Pain.
Share the Pain отримало середню оцінку 59 балів зі 100 на основі 10 рецензій на сайті-агрегаторі рецензій Metacritic, що означає «змішані або посередні рецензії».
Apocalypse Weekend
Postal 2: Apocalypse Weekend — це доповнення до Postal 2, випущене компанією Running with Scissors 31 травня 2005 року для Microsoft Windows і 28 вересня 2005 року для версій для Mac OS X і Linux. Apocalypse Weekend розширює межі Парадайзу новими мапами та місіями, що відбуваються в суботу та неділю, додає нову зброю та ворогів, а також підіймає рівень крові та насильства на ще вищий щабель. Пізніше його було включено до компіляцій Postal Fudge Pack та Postal X: 10th Anniversary разом з Share the Pain та кількома фанатськими модифікаціями, зокрема A Week in Paradise, який дозволяє використовувати контент з Apocalypse Weekend в оригінальній грі, а також дозволяє проходити рівні доповнення як частину оригінальної п'ятиденної кампанії.
Apocalypse Weekend починається в суботу вранці, коли Поштовий Чувак прокидається в лікарні з перев'язаною головою від майже смертельного вогнепального поранення. Хоча кінцівка Postal 2 залишає неясною, чи Чувак застрелив свою дружину, чи це дружина застрелила його, після того, як він прокидається в лікарні, він знаходить листівку від дружини, в якій вона пише, що йде від нього. Пізніше на офіційному сайті з'явилася інформація, що Чувак застрелився через те, що його дружина набридала йому. Кінцева мета Чувака — повернути свій трейлер і свого пса Чампа, і з цією метою він тікає з лікарні.
За винятком зомбі, які з'являються пізніше в грі, здається, що божевілля, зображене наприкінці п'ятниці в попередній грі, вичерпалося. Чувак проходить кілька місій, серед яких завдання від його колишніх роботодавців, «Біг з ножицями», зустрічі з коров'ячими зомбі з синдромом Туретта, а також протистояння з терористами і військовими. Періодично через поранення в голову Чувак потрапляє в потойбічне царство, де на нього нападають клони Гері Коулмена. Протягом вихідних Чувак відбивається від орд зомбі, талібів і Національної гвардії, поки нарешті не стикається з зомбованим Майком Джаретом, співробітником «Бігуна з ножицями». Знищивши його, Чувак покидає Парадайз у своїй машині з собакою та причепом, а місто вибухає від величезної ядерної боєголовки, яку він «позичив», щоб знищити конкуруючу компанію, що займається розробкою та видавництвом відеоігор. Останніми словами Чувака у грі є «Я ні про що не шкодую».
Хоча ігровий процес схожий на Postal 2, Apocalypse Weekend не такий відкритий. Ігровий процес лінійніший, гравець здебільшого змушений йти певним шляхом, щоб завершити гру, що є типовим для більшості шутерів від першої особи. Крім того, гравець не може грати як пацифіст і змушений вбивати тварин і зомбі, щоб просуватися в грі. На відміну від основної гри, Apocalypse Weekend також включає кілька зустрічей з босами-монстрами. Всі звичайні коти також замінені на котів-вихорів, які крутяться подібно до Тасманійського Диявола з Looney Tunes, нападаючи на будь-якого персонажа поблизу, коли збуджуються. Котів-вихорів також можна збирати і, на додаток до глушіння зброї, кидати в NPC, щоб атакувати їх.
Apocalypse Weekend отримало середню оцінку 45 з 100 на основі 4 відгуків на Metacritic, що свідчить про «загалом несприятливі відгуки».
Corkscrew Rules!
Postal 2: Штопор жот! — офіційний спін-оф і розширення до Postal 2, розроблене компанією Avalon Style Entertainment, і випущене у 2005 році російською компанією Акелла. Сюжет гри розповідає про чоловіка на ім'я Штопор (рос. Штопор), який, прокинувшись, виявляє, що його пеніс якимось чином ампутований, і вирушає на місію з його пошуку. Гра вийшла лише в Росії та Японії (під назвою «ポスタル2 ロシアより愛をこめて», що перекладається як «З Росії з любов'ю»). 2017 року англійська версія гри стала доступною безкоштовно через Steam Workshop.
Paradise Lost
Postal 2: Paradise Lost — завантажуваний контент-пак для Postal 2, анонсований для Steam на E3 2014 з тизер-трейлером. Він вийшов 14 квітня 2015 року.
Події Paradise Lost відбуваються через 11 років після Apocalypse Weekend, Поштовий Чувак прокидається після 11-річної радіоактивної коми (стільки ж часу пройшло між виходом Postal 2 і Paradise Lost), але виявляє, що його собака Чемп зник, і йому доводиться повернутися в рідне місто Парадайз, яке тепер перетворилося на постапокаліптичну пустку. Paradise Lost також відсилає до Postal III, оскільки з'ясувалося, що події цієї гри були лише кошмаром, який наснився Поштовому Чуваку під час його коми.
Повернувшись до Раю, Чувак об'єднується з фракціями, з якими він зустрічався в попередніх іграх, включаючи RWS, Аль-Каїду та Кошерних зомбі з синдромом Туретта. Вони намагаються допомогти йому знайти Чемпа. Наприкінці гри Чуваку доводиться потрапити в пекло і битися з Чемпом і його тепер уже колишньою дружиною, яка перетворилася на демона. Повернувшись на Землю, він дізнається, що всі фракції розпочали війну, і постає перед вибором: повернутися до кожної фракції і перемогти її лідера або покинути місто. Зрештою, він і Чемп залишають Парадайз востаннє.
У Paradise Lost діють різні персонажі, засновані на реальних людях, зокрема колишній дитячий актор Гері Коулман, який повернувся з Postal 2, а також канадський актор Зак Ворд, який раніше зображав Поштового Чувака у фільмі «Постал» 2007 року. Колишній технічний журналіст і медіа-персонаж Майло Яннопулос також зіграв менш помітну роль у грі як NPC, якого можна знайти в клубі Fire in the Hole, починаючи з четверга. Усіх трьох персонажів зіграли їхні реальні колеги — діалог Коулмана був перероблений з Postal 2 через його смерть п'ятьма роками раніше.

## Збірники
13 листопада 2006 року RWS випустила компіляцію Postal — Classic and Uncut, Postal 2: Share the Pain, Apocalypse Weekend, A Week in Paradise і Eternal Damnation, разом з додатковим контентом (мобільна гра Postal Babes і відеокліпи з «підлоги їхньої монтажної кімнати») у вигляді Postal Fudge Pack на 3-сторонньому гібридному DVD для Windows, Linux і Mac. Останні копії Fudge Pack також містять ключ для Steam для Postal, Postal 2 Complete і Postal III.
Видання Postal X: 10th Anniversary містить весь контент з Postal: Fudge Pack, а також представляє новий контент, такий як коробка з пластівцями, A Very Postal Christmas, Music to Go Postal By, а також прев'ю до Postal III і фільму «Постал».
Postal 2 Complete — це онлайн-компіляція, що містить Postal 2: Share the Pain та її розширення Apocalypse Weekend, яка доступна на платформі Desura для Linux, Mac і Windows та на GOG для Windows. Версія для Linux, доступна на Desura, була оновлена для виходу на платформі цифрової дистрибуції. 2 листопада 2012 року збірка стала доступною у Steam, після того, як спільнота успішно отримала «зелене світло».
У листопаді 2017 року видавництво Running with Scissors випустило Postal XX: 20th Anniversary, збірку всіх ігор серії Postal (включно з Postal III) та фільм «Постал».

## Модифікації
Eternal Damnation
Postal 2: Eternal Damnation — це повна переробка гри Postal 2 від Resurrection Studios, яка вийшла у вільному доступі у 2005 році, а роком пізніше — у складі Postal Fudge Pack. Сюжет гри розповідає про чоловіка на ім'я Джон Мюррей, який потрапив до психіатричної лікарні після того, як убив людину, що намагалася заподіяти шкоду його дівчині. Мюррей також з'являвся в Postal 2: Paradise Lose як великодка.

## Сприйняття
| Агрегатор  | Оцінка |
| ---------- | ------ |
| Metacritic | 50/100 |

| Видання        | Оцінка |
| -------------- | ------ |
| Eurogamer      | 3/10   |
| Game Informer  | 7.5/10 |
| GameSpot       | 4.8/10 |
| IGN            | 5.5/10 |
| PC Gamer (США) | 79/100 |

Postal 2 отримала змішані та середні відгуки за версією сайту-агрегатора рецензій Metacritic. Деякі з найкращих рецензій на гру надійшли від PC Gamer та Game Informer. З іншого боку, GMR та Computer Gaming World (CGW) поставили Postal 2 нульову оцінку, причому CGW висміював Postal 2 як «найгірший продукт, який коли-небудь нав'язували споживачам». У відповідь на це негативні цитати з рецензії Computer Gaming World були гордо розміщені на обкладинці збірника Postal Fudge Pack. Журналіст CNN Марк Зальцман написав, що гра була «більш образливою, ніж веселою», і зробив висновок, що «вона просто заходить занадто далеко, занадто часто, і мало що пропонує».
GameSpot розкритикував час завантаження, графіку та геймплей гри, а кров назвали «напрочуд приглушеною» у порівнянні з сучасними іграми, такими як Soldier of Fortune II: Double Helix. У посередньому огляді для IGN автор Іван Суліч не схвалив грубий і дитячий гумор гри, а сетинг Парадайзу відкинув як м'який. Eurogamer аналогічним чином розкритикував гру за незрілість. Іван Діз з IGN каже, що Поштовий Чувак має хворий розум, коли посилається на джерело деяких доручень, які він повинен виконати. Макдональд і Роша з Canada.com описують Поштового Чувака як людину, чий сенс існування полягає в тому, щоб «усунути будь-кого — чоловіка, жінку і дитину — за допомогою запаморочливого арсеналу зброї», але в той же час як «незрозумілу і вигнану людину, яка мстить світові, вбиваючи його».
Щодо своїх поглядів на цю тему, розробник Linux і Macintosh Раян К. Гордон, який портував гру на ці платформи, заявив, що він відчуває, що гра відображає найгірші аспекти сучасного суспільства, сказавши в інтерв'ю, що вона є «блискучою карикатурою на наше скалічене, роз'єднане, фаст-фуд суспільство, замасковане під колекцію брудних жартів і ультранасильства». Майкл Сіммс, засновник Linux Game Publishing, також свого часу висловився з цього приводу, заявивши, що "хоча я не був фанатом ігрового процесу в Postal 2, мені сподобався меседж, який компанія намагалася донести до нас. Тому що ви можете грати в Postal 2 у найжорстокіший і живописний спосіб, але ви також можете грати в неї, не завдаючи шкоди жодній людині. Я не знаю нікого, хто б так грав, але мені подобається, що люди, які створили Postal, кажуть, що ви можете пройти цю гру без жодного насильства.

## Продажі
Postal 2 стала найшвидше продаваною грою на Linux Game Publishing за перший місяць і зробила значний внесок у подальшу прибутковість компанії.

## Заборона гри
У 2004 році Управління класифікації фільмів і літератури заборонило Postal 2 у Новій Зеландії, посилаючись на високий рівень насильства і жорстокості щодо тварин. Розповсюдження або придбання для особистого користування є кримінальним злочином, що карається до 10 років ув'язнення та штрафом у розмірі $50 000. В Австралії гра була заборонена Австралійською класифікаційною комісією у жовтні 2005 року, але в жовтні 2013 року заборону було тихо знято. У Швеції канцлер юстиції притягнув до суду місцевого дистриб'ютора гри. Його звинуватили в «незаконному зображенні насильства» — злочині, що підпадає під дію шведського закону про свободу слова. Суд закрив справу 12 грудня 2006 року. У травні 2016 року гру було видалено з німецької версії Steam, ймовірно, через її зміст.
У січні 2008 року троє дев'ятнадцятирічних підлітків були заарештовані після тритижневої серії підпалів і крадіжок в окрузі Ґастон, штат Північна Кароліна. Їхні злочини, очевидно, були натхненні діями, які можна було б здійснити в Postal 2.

## Екранізація
Хоча визнана адаптацією першої гри Postal, однойменна екранізація 2007 року режисера Уве Болла запозичила багато елементів з Postal 2, зокрема ляльку Кротчі, трейлерний парк, глушник для котів, магазин «Лакі Ганеш», терористів, а також дядька Дейва та його табір, серед інших. Гарі Коулман не був задіяний у цьому фільмі натомість Верн Троєр, який з'явився у фільмі в образі самого себе, виконав роль Коулмана у фільмі.
У 2013 році Болл анонсував другий фільм «Постал». У серпні 2013 року Болл оголосив, що фінансує виробництво «Постал 2» через Kickstarter, але в жовтні 2013 року проєкт було скасовано.

## В інших медіа
Сцени гри можна побачити в кліпі на сингл Black Eyed Peas «Where Is the Love?», де показані діти, які грають у цю гру. Пізніше Running With Scissors стверджували у твіттері в 2021 році, що їм заплатили за використання матеріалу з гри.

title: Postal 2

wikitext:
{{Відеогра
| назва = Postal 2
| зображення = Postal 2 logo.png
| підпис = Логотип відеогри
| жанр = [[Шутер від першої особи]]
| розробники = {{Прапорець|Сполучені Штати Америки}} [[Running with Scissors, Inc.|Running With Scissors]]
| видавці = [[Whiptail Interactive]]
Running With Scissors (цифрові версії)
| дизайнер = Майкл Дж. Рідель
Натан Фаутс
Стів Вік
| сценаристи = Стів Вік
| програмісти = Майкл Дж. Рідель
| художники = Джош Лейхлітер
Джефф Ніл
| серія = Postal
| наступна гра = [[Postal III]]
| дата випуску = {{Рув|2003|13 квітня 2003}}
| платформа = [[Microsoft Windows]]
[[Linux]]
[[macOS]]
| рушій = [[Unreal Engine|Unreal Engine 2]]
| режим = [[Однокористувацька гра|однокористувацький]], [[Багатокористувацька гра|багатокористувацький]]
}}
'''Postal 2''' — відеогра-[[шутер від першої особи]] 2003 року, розроблена компанією [[Running with Scissors, Inc.|Running with Scissors]] і видана Whiptail Interactive. Це продовження гри ''[[Postal]]'' 1997 року, видане для Microsoft [[Microsoft Windows|Windows]] у квітні 2003 року, [[macOS]] у квітні 2004 року і [[Linux]] у квітні 2005 року. ''Postal 2'', як і її попередниця, отримала погану славу через високий рівень насильства, але, на відміну від неї, містить багато [[Чорний гумор|чорного гумору]]. ''Postal 2'' грається від першої особи, а не в [[Ізометрична проєкція|ізометричній проєкції]]. Це перша гра в серії з [[Відкритий світ|відкритим світом]].

Дія ''Postal 2'' розгортається у вигаданому містечку Парадайз в Аризоні і розповідає про життя Поштового Чувака, який повинен виконувати рутинні завдання протягом ігрового тижня, а гравець сам вирішує, наскільки агресивно чи пасивно він буде реагувати на різні ситуації.

Гра отримала змішаний прийом від критиків, але здобула культовий статус. До неї вийшло кілька доповнень, а в грудні 2003 року було випущено багатокористувацьке доповнення під назвою ''Postal 2: Share the Pain (Postal 2: Поділись болем)''. ''Postal 2'' постійно оновлюється, а у квітні 2015 року вийшло нове доповнення під назвою Paraside Lost.

Гра привернула увагу своїм жорстоким геймплеєм і стала причиною численних суперечок. За нею вийшло продовження, ''[[Postal III]]'', у грудні 2011 року, і ще одне, ''[[Postal 4: No Regerts]]'', у квітні 2022 року.

== Ігровий процес ==

У ''Postal 2'' гравець бере на себе роль Поштового Чувака, високого і худорлявого рудого чоловіка з борідкою, в сонцезахисних окулярах, чорному шкіряному [[Тренчкот|тренчі]] та футболці з обличчям сірого прибульця. Поштовий Чувак живе в напівзруйнованому причепі на колесах на землі за будинком у маленькому містечку Парадайз, штат [[Аризона]], зі своєю вередливою дружиною, яку ніколи не видно в кадрі, а в титрах її називають просто Сукою. Рівні гри розподілені за днями тижня, починаючи з понеділка і закінчуючи п'ятницею.

На початку кожного дня Поштовий Чувак отримує кілька завдань, таких як купити молока, висповідатися у гріхах та інші, здавалося б, буденні завдання. Мета ''Postal 2'' — виконати всі завдання протягом тижня, і гравець може виконувати ці завдання у будь-який спосіб: як мирно і цивілізовано, так і жорстоко і хаотично, наскільки це можливо. Більшість завдань можна, хоча іноді й важко, виконати, не вступаючи в бій, або, принаймні, не завдаючи шкоди чи не вбиваючи інших персонажів, про що свідчить слоган гри: «Пам'ятайте, вона настільки жорстока, наскільки ви жорстокі!» Щоденні завдання можна виконувати в будь-якому порядку, який забажає гравець, і в грі також є одне завдання, яке активується лише тоді, коли Поштовий Чувак мочиться, в якому гравцеві потрібно пройти лікування від гонореї після того, як Поштовий Чувак дізнається, що він інфікований.

Протягом гри Поштовий Чувак повинен миритися з постійними провокаціями з боку інших персонажів. Йому показують непристойні жести, його грабують, на нього нападають різні групи фанатиків тощо.

Одна з головних концепцій ''Postal 2'' полягає в тому, що вона має бути «живим світом», симуляцією пересічного міста, де ігрові персонажі живуть своїм життям, незалежно від дій Чувака. В місті багато автомобілів, але в них не можна їздити, хоча їх можна підірвати. Тварин можна застрелити або підпалити чи роздратувати, щоб вони нападали на навколишніх. Особливістю гри є можливість підбирати котів як предмет інвентарю. При їх використанні Поштовий Чувак засовує ствол наявної в нього зброї в пряму кишку кота (котів можна використовувати лише з дробовиком або штурмовою гвинтівкою) як глушник. При кожному пострілі кіт нявкає у видимій агонії, і постріл глушиться. Після дев'яти пострілів у кота закінчується життя, і він відлітає з кінця зброї. Більшість собак здатні подружитися з Чуваком, якщо він постійно годує їх собачим печивом або будь-якою іншою їжею (піца, пончики, фаст-фуд). Після того, як собака завоює лояльність, він нападе на будь-кого, хто нападе на Чувака, або, навпаки, на будь-кого, на кого нападе Чувак. Собаки також переслідуватимуть і вбиватимуть котів, гратимуть у «принеси» з інвентарем Чувака та відрізаними головами.

У грі також є епізодична роль Гері Коулмана, який виступає в ролі самого себе, і з'являється на початку гри як мета одного із завдань (поїздка в місцевий торговий центр, щоб отримати автограф Гері). Гравець може вибрати: битися і вбити Коулмена або просто мирно отримати автограф (вистоявши довгу чергу). Чувак двічі помилково вважає, що Коулман знімався у фільмах «Що відбувається!!!» та «Факти життя», хоча насправді він грав у фільмі «Різні штрихи». Незалежно від дій Чувака, поліція штурмує будівлю, намагаючись заарештувати Гері Коулмана, і починається перестрілка, яка незмінно призводить до смерті Коулмана, з допомогою гравця або без нього. Пізніше в грі його також можна побачити в поліцейській дільниці, коли гравець тікає з камери, він також звільняє всіх інших, включаючи Коулмана, якого можна побачити в бігу поруч з талісманом Кротчі. Коулман, очевидно, вижив, оскільки його можна побачити в доповненні Apocalypse Weekend, перев'язаним у лікарні (різні злісні клони Гері Коулмана також слугують повторюваними ворогами під час постійних галюцинацій Поштового Чувака).

== Сюжет ==
'''Понеділок'''. Чувак живе в занедбаному фургоні на околиці містечка Парадайз, штат [[Аризона]], зі своєю настирливою дружиною, яку ніколи не видно в кадрі. Дружина посилає Чувака за покупками, але вже з самого початку день не вдається: на нього мочиться собака, авто не заводиться, а в крамниці та в банку стоїть довга черга. Чувак може зробити все чесно, а може піти з крамниці, не заплативши, та пограбувати банк, в який вриваються інші грабіжники. Наприкінці понеділка він пояснює дружині як його звільнили з роботи.

'''Вівторок.''' Чувак повинен повернути книгу дружини до бібліотеки (під якої протестують [[Екоактивна діяльність|екоактивісти]], закликаючи палити книги для збереження дерев), взяти автограф у відомого письменника, зібрати підписи під петицією, щоб примусити [[Сенат США|сенаторів]] грати у жорстокі відеоігри, та висповідатися. Він може викинути чи спалити книгу, вбити когось, хто має автограф, і привласнити його собі, та встряти в перестрілку між священниками та ісламськими терористами. Вдома дружина хоче продати автограф на [[eBay]].

'''Середа.''' Цього дня Чуваку потрібно знайти різдвяну ялинку (при тому, що зараз липень), проголосувати й помститися своєму батькові, помочившись на його могилу. Після відвідання могили Чувака приголомшують і викрадають двоє [[реднек]]ів і йому доводиться шукати собі новий одяг. Дружина запитує Чувака про ялинку та голосування. Той лише хоче пива.

'''Четвер.''' Потрібно добути напалм, іграшку в вигляді місцевого [[маскот]]а Кротчі, стейки, та сплатити штраф. Напалм схований на заводі, що вибухає, бо на прилад наблював робітник. Стейки, як виявляється, роблять із людей. А Кротчі — персонаж, схожий на пеніс, лишився один на складі.

'''П'ятниця.''' Завданнями є сходити на день народження свого дядька-сектанта Дейва, відвідати лікарню, щоб вилікувати [[Гонорея|гонорею]], взяти електрогенератор для авто зі звалища і забрати посилку, що вибухає. Потім раптово настає апокаліпсис, із неба починають падати коти, і майже всі в місті озброюються до зубів, на вулицях починаються перестрілки. Попри це, Чувак повертається додому до свого трейлера, де вступає в суперечку з дружиною, яка вимагає від Чувака гравійну доріжку, яку він забув купити. Лунає постріл і починаються титри.

== Реліз ==

''Postal 2'' була першим релізом видавництва Whiptail Interactive, що базується в Західному Честері, штат Пенсильванія. Гру було запущено у виробництво на початку квітня 2003 року, а пізніше того ж місяця її було відправлено до Північної Америки та Європи<ref>{{Cite web|title=Postal 2 Goes Gold|url=https://www.ign.com/articles/2003/04/04/postal-2-goes-gold|website=IGN|date=2003-04-04|accessdate=2023-08-03|language=en|first=Steve ButtsUpdated:|last=May 20|first2=2012 5:16 pmPosted:|last2=Apr 4|first3=2003 8:00|last3=Am}}</ref><ref>{{Cite web|title=Whiptail Interactive Delivers POSTAL 2|url=https://www.awn.com/news/whiptail-interactive-delivers-postal-2|website=Animation World Network|accessdate=2023-08-03|language=en}}</ref>.

== Доповнення ==
'''Share the Pain'''

Оновлене видання гри під назвою ''Postal 2: Share the Pain'' включало багатокористувацький режим. Версії ''Postal 2'' для Macintosh та Linux постачалися лише як ''Postal 2: Share the Pain''.

Share the Pain отримало середню оцінку 59 балів зі 100 на основі 10 рецензій на сайті-агрегаторі рецензій Metacritic, що означає «змішані або посередні рецензії»<ref>{{Cite web|title=Postal 2: Share the Pain|url=https://www.metacritic.com/game/pc/postal-2-share-the-pain|website=Metacritic|accessdate=2023-08-03|language=en}}</ref>.

'''Apocalypse Weekend'''

''Postal 2: Apocalypse Weekend'' — це доповнення до ''Postal 2'', випущене компанією Running with Scissors 31 травня 2005 року для Microsoft Windows і 28 вересня 2005 року для версій для Mac OS X і Linux. Apocalypse Weekend розширює межі Парадайзу новими мапами та місіями, що відбуваються в суботу та неділю, додає нову зброю та ворогів, а також підіймає рівень крові та насильства на ще вищий щабель. Пізніше його було включено до компіляцій ''Postal Fudge Pack'' та ''Postal X: 10th Anniversary'' разом з ''Share the Pain'' та кількома фанатськими модифікаціями, зокрема ''A Week in Paradise'', який дозволяє використовувати контент з ''Apocalypse Weekend'' в оригінальній грі, а також дозволяє проходити рівні доповнення як частину оригінальної п'ятиденної кампанії.

Apocalypse Weekend починається в суботу вранці, коли Поштовий Чувак прокидається в лікарні з перев'язаною головою від майже смертельного вогнепального поранення. Хоча кінцівка ''Postal 2'' залишає неясною, чи Чувак застрелив свою дружину, чи це дружина застрелила його, після того, як він прокидається в лікарні, він знаходить листівку від дружини, в якій вона пише, що йде від нього. Пізніше на офіційному сайті з'явилася інформація, що Чувак застрелився через те, що його дружина набридала йому. Кінцева мета Чувака — повернути свій трейлер і свого пса Чампа, і з цією метою він тікає з лікарні.

За винятком зомбі, які з'являються пізніше в грі, здається, що божевілля, зображене наприкінці п'ятниці в попередній грі, вичерпалося. Чувак проходить кілька місій, серед яких завдання від його колишніх роботодавців, «Біг з ножицями», зустрічі з коров'ячими зомбі з [[Синдром Туретта|синдромом Туретта]], а також протистояння з терористами і військовими. Періодично через поранення в голову Чувак потрапляє в потойбічне царство, де на нього нападають клони Гері Коулмена. Протягом вихідних Чувак відбивається від орд зомбі, [[Талібан|талібів]] і [[Національна Гвардія Армії США|Національної гвардії]], поки нарешті не стикається з зомбованим Майком Джаретом, співробітником «Бігуна з ножицями». Знищивши його, Чувак покидає Парадайз у своїй машині з собакою та причепом, а місто вибухає від величезної ядерної боєголовки, яку він «позичив», щоб знищити конкуруючу компанію, що займається розробкою та видавництвом відеоігор. Останніми словами Чувака у грі є «Я ні про що не шкодую».

Хоча ігровий процес схожий на ''Postal 2'', ''Apocalypse Weekend'' не такий відкритий. Ігровий процес лінійніший, гравець здебільшого змушений йти певним шляхом, щоб завершити гру, що є типовим для більшості шутерів від першої особи. Крім того, гравець не може грати як пацифіст і змушений вбивати тварин і зомбі, щоб просуватися в грі. На відміну від основної гри, Apocalypse Weekend також включає кілька зустрічей з босами-монстрами. Всі звичайні коти також замінені на котів-вихорів, які крутяться подібно до Тасманійського Диявола з Looney Tunes, нападаючи на будь-якого персонажа поблизу, коли збуджуються. Котів-вихорів також можна збирати і, на додаток до глушіння зброї, кидати в NPC, щоб атакувати їх.

Apocalypse Weekend отримало середню оцінку 45 з 100 на основі 4 відгуків на Metacritic, що свідчить про «загалом несприятливі відгуки»<ref>{{Cite web|title=Postal 2: Apocalypse Weekend|url=https://www.metacritic.com/game/pc/postal-2-apocalypse-weekend|website=Metacritic|accessdate=2023-08-03|language=en}}</ref>.

'''Corkscrew Rules!'''

''Postal 2: Штопор жот!'' — офіційний спін-оф і розширення до ''Postal 2'', розроблене компанією Avalon Style Entertainment, і випущене у 2005 році російською компанією [[Акелла]]. Сюжет гри розповідає про чоловіка на ім'я Штопор (рос. Штопор), який, прокинувшись, виявляє, що його пеніс якимось чином ампутований, і вирушає на місію з його пошуку. Гра вийшла лише в Росії та Японії (під назвою «ポスタル2 ロシアより愛をこめて», що перекладається як «З Росії з любов'ю»). 2017 року англійська версія гри стала доступною безкоштовно через Steam Workshop<ref>{{Cite web|title=Steam Workshop :: Corkscrew Rules [Game]|url=https://steamcommunity.com/sharedfiles/filedetails/?id=954344759|website=web.archive.org|date=2018-07-14|accessdate=2023-08-03|archive-date=2018-07-14|archive-url=https://web.archive.org/web/20180714214842/https://steamcommunity.com/sharedfiles/filedetails/?id=954344759}}</ref>.

'''Paradise Lost'''

''Postal 2: Paradise Lost'' — завантажуваний контент-пак для ''Postal 2''<ref>{{Cite web|title=PARADISE LOST|url=http://runningwithscissors.com/main/index.php?topic=1934.0|website=web.archive.org|date=2014-08-12|accessdate=2023-08-03|archive-date=2014-08-12|archive-url=https://web.archive.org/web/20140812060954/http://runningwithscissors.com/main/index.php?topic=1934.0}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140812060954/http://runningwithscissors.com/main/index.php?topic=1934.0 |date=2014-08-12 }}</ref>, анонсований для Steam на [[Electronic Entertainment Expo|E3]] 2014 з тизер-трейлером<ref>{{Citation|title=POSTAL 2: Paradise Lost - Teaser Trailer|url=https://www.youtube.com/watch?v=ptJcEQqEeCk|accessdate=2023-08-03|language=uk-UA}}</ref>. Він вийшов 14 квітня 2015 року.

Події Paradise Lost відбуваються через 11 років після Apocalypse Weekend, Поштовий Чувак прокидається після 11-річної радіоактивної коми (стільки ж часу пройшло між виходом ''Postal 2'' і ''Paradise Lost''), але виявляє, що його собака Чемп зник, і йому доводиться повернутися в рідне місто Парадайз, яке тепер перетворилося на постапокаліптичну пустку. Paradise Lost також відсилає до ''Postal III'', оскільки з'ясувалося, що події цієї гри були лише кошмаром, який наснився Поштовому Чуваку під час його коми.

Повернувшись до Раю, Чувак об'єднується з фракціями, з якими він зустрічався в попередніх іграх, включаючи RWS, [[Аль-Каїда|Аль-Каїду]] та Кошерних зомбі з синдромом Туретта. Вони намагаються допомогти йому знайти Чемпа. Наприкінці гри Чуваку доводиться потрапити в пекло і битися з Чемпом і його тепер уже колишньою дружиною, яка перетворилася на демона. Повернувшись на Землю, він дізнається, що всі фракції розпочали війну, і постає перед вибором: повернутися до кожної фракції і перемогти її лідера або покинути місто. Зрештою, він і Чемп залишають Парадайз востаннє.

У Paradise Lost діють різні персонажі, засновані на реальних людях, зокрема колишній дитячий актор Гері Коулман, який повернувся з ''Postal 2''<ref>{{Cite web|title=Postal 2: Paradise Lost Expansion Releasing 12 Years Later|url=https://www.ign.com/articles/2015/04/17/postal-2-paradise-lost-expansion-releasing-today|website=IGN|date=2015-04-17|accessdate=2023-08-03|language=en|first=Michael MartinPosted:|last=Apr 17|first2=2015 5:08|last2=Pm}}</ref>, а також канадський актор Зак Ворд, який раніше зображав Поштового Чувака у фільмі «Постал» 2007 року<ref>{{Cite news|title=Call Him the Worst Director (Then Duck) (Published 2008)|url=https://www.nytimes.com/2008/05/18/movies/18schw.html|date=2008-05-18|accessdate=2023-08-03|language=en}}</ref>. Колишній технічний журналіст і медіа-персонаж Майло Яннопулос також зіграв менш помітну роль у грі як NPC, якого можна знайти в клубі Fire in the Hole, починаючи з четверга<ref name=":0">{{Cite web|title=New GamerGate Favorite 'Postal 2: Paradise Lost' Is a Golden Shower of Bad Ideas|url=https://www.vice.com/en/article/qkvmm7/new-gamergate-favorite-postal-2-paradise-lost-is-a-golden-shower-of-bad-ideas|website=Vice|date=2015-04-23|accessdate=2023-08-03|language=en|first=Emanuel|last=Maiberg}}</ref>. Усіх трьох персонажів зіграли їхні реальні колеги — діалог Коулмана був перероблений з ''Postal 2'' через його смерть п'ятьма роками раніше<ref name=":0" /><ref>{{Cite web|title=Gary Coleman {{!}} Actor, Writer, Producer|url=https://www.imdb.com/name/nm0171041/|website=IMDb|accessdate=2023-08-03|language=en-US}}</ref><ref>{{Cite web|title=Zack Ward {{!}} Actor, Writer, Producer|url=https://www.imdb.com/name/nm0911933/|website=IMDb|accessdate=2023-08-03|language=en-US}}</ref>.

== Збірники ==

13 листопада 2006 року RWS випустила компіляцію ''Postal — Classic and Uncut'', ''Postal 2: Share the Pain'', ''Apocalypse Weekend'', ''A Week in Paradise'' і ''Eternal Damnation'', разом з додатковим контентом (мобільна гра ''Postal Babes'' і відеокліпи з «підлоги їхньої монтажної кімнати») у вигляді ''Postal Fudge Pack'' на 3-сторонньому гібридному DVD для Windows, Linux і Mac. Останні копії Fudge Pack також містять ключ для Steam для ''Postal, Postal 2 Complete'' і ''Postal III''.

Видання ''Postal X: 10th Anniversary'' містить весь контент з ''Postal: Fudge Pack'', а також представляє новий контент, такий як коробка з пластівцями, ''A Very Postal Christmas'', ''Music to Go Postal By'', а також прев'ю до ''Postal III'' і фільму «Постал»<ref>{{Cite news|title=Special Edition Marks Postal's Tenth Anniversary|url=https://www.wired.com/2007/10/special-edition-2/|work=Wired|accessdate=2023-08-03|issn=1059-1028|language=en-US|first=Susan|last=Arendt}}</ref>.

''Postal 2 Complete'' — це онлайн-компіляція, що містить ''Postal 2: Share the Pain'' та її розширення ''Apocalypse Weekend'', яка доступна на платформі Desura для Linux, Mac і Windows та на GOG для Windows. Версія для Linux, доступна на Desura, була оновлена для виходу на платформі цифрової дистрибуції<ref>{{Cite web|title=Postal and Postal 2 For Linux Now Available on Desura|url=https://www.ubuntuvibes.com/2012/01/postal-and-postal-2-for-linux-now.html|accessdate=2023-08-03|language=en-US|archive-date=2023-08-03|archive-url=https://web.archive.org/web/20230803185920/https://www.ubuntuvibes.com/2012/01/postal-and-postal-2-for-linux-now.html|url-status=dead}}</ref>. 2 листопада 2012 року збірка стала доступною у Steam, після того, як спільнота успішно отримала «зелене світло»<ref>{{Cite web|title=POSTAL 2 у Steam|url=https://store.steampowered.com/app/223470/|website=store.steampowered.com|accessdate=2023-08-04|language=uk}}</ref>.

У листопаді 2017 року видавництво Running with Scissors випустило ''Postal XX: 20th Anniversary'', збірку всіх ігор серії ''Postal'' (включно з ''Postal III'') та фільм «Постал»<ref>{{Cite web|title=POSTAL_XX_20th_Anniverary_Edition|url=https://www.postalgames.com/pd-postal-xx-20th-anniversary-edition.cfm|website=web.archive.org|date=2018-07-14|accessdate=2023-08-03|archive-date=2018-07-14|archive-url=https://web.archive.org/web/20180714214841/https://www.postalgames.com/pd-postal-xx-20th-anniversary-edition.cfm}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180714214841/https://www.postalgames.com/pd-postal-xx-20th-anniversary-edition.cfm |date=2018-07-14 }}</ref>.

== Модифікації ==

'''Eternal Damnation'''

''Postal 2: Eternal Damnation'' — це повна переробка гри ''Postal 2'' від Resurrection Studios, яка вийшла у вільному доступі у 2005 році, а роком пізніше — у складі ''Postal Fudge Pack''. Сюжет гри розповідає про чоловіка на ім'я Джон Мюррей, який потрапив до психіатричної лікарні після того, як убив людину, що намагалася заподіяти шкоду його дівчині. Мюррей також з'являвся в ''Postal 2: Paradise Lose'' як [[Великоднє яйце (віртуальне)|великодка]].

== Сприйняття ==
{{Video game reviews
|title=
|MC = 50/100<ref name="Postal 2 pc: 2003: Reviews">{{cite web |url=http://www.metacritic.com/games/platforms/pc/postal2 |title=Postal 2 (pc: 2003): Reviews |access-date=23 травня 2008 |publisher=[[Metacritic]] |url-status=live |archive-url=https://web.archive.org/web/20080518054308/http://www.metacritic.com/games/platforms/pc/postal2 |archive-date=18 травня 2008 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080518054308/http://www.metacritic.com/games/platforms/pc/postal2 |date=2008-05-18 }}</ref>
|GI = 7.5/10<ref name="gameinformer">{{cite magazine|magazine=[[Game Informer]]|title=Postal 2|date=June 2003|page=116}}</ref>
|GSpot = 4.8/10<ref name="GS">{{cite web|url=https://www.gamespot.com/reviews/postal-2-review/1900-6025142/|title=Postal 2 Review|work=[[GameSpot]]|publisher=[[CBS Interactive]]|first=Erik|last=Wolpaw|date=15 квітня 2003|access-date=10 липня 2020}}</ref>
|IGN   = 5.5/10<ref name="IGN">{{cite web|url=https://www.ign.com/articles/2003/04/03/postal-2-review|title=Postal 2 Review|work=[[IGN]]|publisher=[[Ziff Davis]]|first=Ivan|last=Dullic|date=3 квітня 2003|access-date=10 липня 2020}}</ref>
|EuroG  = 3/10<ref name="EG">{{cite web|url=https://www.eurogamer.net/articles/r_postal2_pc|title=Postal 2|work=[[Eurogamer]]|publisher=[[Gamer Network]]|first=Martin|last=Taylor|date=6 травня 2003|access-date=10 липня 2020}}</ref>
|PCGUS = 79/100<ref name="PCG">{{cite magazine|title=PC Gamer (US)|issue=111|date=June 2003|magazine=[[PC Gamer]]|publisher=[[Future plc]]|page=74}}</ref>
}}
''Postal 2'' отримала змішані та середні відгуки за версією сайту-агрегатора рецензій [[Metacritic]]<ref name="Postal 2 pc: 2003: Reviews"/>. Деякі з найкращих рецензій на гру надійшли від [[PC Gamer]] та [[Game Informer]]<ref name="gameinformer"/><ref name="PCG"/>. З іншого боку, GMR та Computer Gaming World (CGW) поставили ''Postal 2'' нульову оцінку, причому CGW висміював ''Postal 2'' як «найгірший продукт, який коли-небудь нав'язували споживачам». У відповідь на це негативні цитати з рецензії Computer Gaming World були гордо розміщені на обкладинці збірника ''Postal Fudge Pack''<ref>{{Cite web|title=Postal: Fudge Pack (2006)|url=https://www.mobygames.com/game/24977/postal-fudge-pack/|website=MobyGames|accessdate=2023-08-04|language=en}}</ref>. Журналіст [[CNN]] Марк Зальцман написав, що гра була «більш образливою, ніж веселою», і зробив висновок, що «вона просто заходить занадто далеко, занадто часто, і мало що пропонує»<ref>{{Cite web|title=CNN.com - Review: 'Postal 2' more offensive than fun - Jun. 6, 2003|url=https://edition.cnn.com/2003/TECH/fun.games/06/05/postal2.game/|website=edition.cnn.com|accessdate=2023-08-04}}</ref>.

[[GameSpot]] розкритикував час завантаження, графіку та геймплей гри, а кров назвали «напрочуд приглушеною» у порівнянні з сучасними іграми, такими як ''[[Soldier of Fortune II: Double Helix]]''<ref name="GS"/>. У посередньому огляді для [[IGN]] автор Іван Суліч не схвалив грубий і дитячий гумор гри, а сетинг Парадайзу відкинув як м'який. [[Eurogamer]] аналогічним чином розкритикував гру за незрілість. Іван Діз з IGN каже, що Поштовий Чувак має хворий розум, коли посилається на джерело деяких доручень, які він повинен виконати<ref name="IGN"/>. Макдональд і Роша з Canada.com описують Поштового Чувака як людину, чий сенс існування полягає в тому, щоб «усунути будь-кого — чоловіка, жінку і дитину — за допомогою запаморочливого арсеналу зброї», але в той же час як «незрозумілу і вигнану людину, яка мстить світові, вбиваючи його»<ref>{{Cite web|title=Montreal gunman admired violent video-game character|url=http://www2.canada.com/topics/news/features/dawsonshooting/story.html?id=434963ad-d55d-4ba4-a6e9-349db0387e65&k=82668|website=web.archive.org|date=2009-02-08|accessdate=2023-08-04|archive-date=2009-02-08|archive-url=https://web.archive.org/web/20090208234218/http://www2.canada.com/topics/news/features/dawsonshooting/story.html?id=434963ad-d55d-4ba4-a6e9-349db0387e65&k=82668}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090208234218/http://www2.canada.com/topics/news/features/dawsonshooting/story.html?id=434963ad-d55d-4ba4-a6e9-349db0387e65&k=82668 |date=2009-02-08 }}</ref>.

Щодо своїх поглядів на цю тему, розробник Linux і Macintosh Раян К. Гордон, який портував гру на ці платформи, заявив, що він відчуває, що гра відображає найгірші аспекти сучасного суспільства, сказавши в інтерв'ю, що вона є «блискучою карикатурою на наше скалічене, роз'єднане, фаст-фуд суспільство, замасковане під колекцію брудних жартів і ультранасильства»<ref>{{cite web|work=Macologist|date=10 листопада 2004|url=//www.macologist.org/viewtopic.php?t=607|title=Interview with Ryan Gordon: Postal 2, Unreal & Mac Gaming|url-status=dead|archive-url=https://web.archive.org/web/20050309061407/http://www.macologist.org/viewtopic.php?t=607|archive-date=9 березня 2005}}</ref>. Майкл Сіммс, засновник Linux Game Publishing, також свого часу висловився з цього приводу, заявивши, що "хоча я не був фанатом ігрового процесу в ''Postal 2'', мені сподобався меседж, який компанія намагалася донести до нас. Тому що ви можете грати в ''Postal 2'' у найжорстокіший і живописний спосіб, але ви також можете грати в неї, не завдаючи шкоди жодній людині. Я не знаю нікого, хто б так грав, але мені подобається, що люди, які створили ''Postal'', кажуть, що ви можете пройти цю гру без жодного насильства<ref>{{cite web|url=http://www.techradar.com/news/gaming/bringing-windows-games-to-linux-622659?artc_pg=1|title=Bringing Windows games to Linux|work=[[TechRadar]]|date=10 серпня 2009|first=Graham|last=Morrison|url-status=live|archive-url=https://web.archive.org/web/20110716202434/http://www.techradar.com/news/gaming/bringing-windows-games-to-linux-622659?artc_pg=1|archive-date=16 липня 2011}}</ref>.

== Продажі ==
''Postal 2'' стала найшвидше продаваною грою на Linux Game Publishing за перший місяць і зробила значний внесок у подальшу прибутковість компанії<ref>{{Cite web|title=LGP History pt 3: The long haul {{!}} Linux Game Publishing Blog|url=https://blog.linuxgamepublishing.com/2009/08/25/lgp-history-pt-3-the-long-haul/|accessdate=2023-08-03|language=en-us}}</ref>.

== Заборона гри ==

У 2004 році Управління класифікації фільмів і літератури заборонило ''Postal 2'' у Новій Зеландії, посилаючись на високий рівень насильства і жорстокості щодо тварин. Розповсюдження або придбання для особистого користування є кримінальним злочином, що карається до 10 років ув'язнення та штрафом у розмірі $50 000<ref>{{cite web|url=https://www.eurogamer.net/articles/news301104postal2nz|title=New Zealand bans Postal 2|work=[[Eurogamer]]|first=Tom|last=Bramwell|publisher=[[Gamer Network]]|date=30 листопада 2004|access-date=10 липня 2020}}</ref><ref>{{cite web|title=Plain English guide to offence provisions in the Films, Videos, and Publications Classification Act 1993 and its Regulations|url=http://www.classificationoffice.govt.nz/PDFs/plain-english-guide-to-the-offence-provisions.pdf|website=OFLC|publisher=New Zealand Office of Film & Literature Classification|access-date=24 жовтня 2015|ref=OFLC|page=3|quote=131A|url-status=dead|archive-url=https://web.archive.org/web/20160121225856/http://classificationoffice.govt.nz/PDFs/plain-english-guide-to-the-offence-provisions.pdf|archive-date=21 січня 2016}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160121225856/http://classificationoffice.govt.nz/PDFs/plain-english-guide-to-the-offence-provisions.pdf |date=2016-01-21 }}</ref>. В Австралії гра була заборонена Австралійською класифікаційною комісією у жовтні 2005 року, але в жовтні 2013 року заборону було тихо знято<ref>{{cite web|url=https://www.refused-classification.com/censorship/games/p.html|title=Games: P {{!}} Censor|publisher=Refused-Classification.com|format=Scroll down and view the listing for «Postal 2: Share the Pain»|access-date=10 липня 2020}}</ref><ref>{{cite web|url=https://www.infrastructure.gov.au/sites/default/files/documents/1406-cb-22-009-combined-document-pack-redacted.pdf|title=CB22-009 Postal 2 Share the Pain|publisher=Department of Infrastructure|date=17 червня 2021|accessdate=21 червня 2022}}</ref><ref>{{cite web|last1=Gillooly|first1=John|title=Refused Classification game Postal 2 appears on Steam|url=http://www.pcauthority.com.au/News/322139,refused-classification-game-postal-2-appears-on-steam.aspx|publisher=PC Authority|access-date=9 червня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20130527152810/http://www.pcauthority.com.au/News/322139,refused-classification-game-postal-2-appears-on-steam.aspx|archive-date=27 травня 2013|url-status=live}}</ref>. У Швеції канцлер юстиції притягнув до суду місцевого дистриб'ютора гри. Його звинуватили в «незаконному зображенні насильства» — злочині, що підпадає під дію шведського закону про свободу слова. Суд закрив справу 12 грудня 2006 року<ref>{{cite web|url=https://www.dn.se/spel/spel-hem/importor-av-valdsamt-datorspel-friades/|title=Importör av våldsamt datorspel friades|first=Cecilia|last=Klintö|date=13 грудня 2006|work={{Lang|sv|Dagens Nyheter}}|language=sv|access-date=25 жовтня 2009|url-status=live|archive-url=https://web.archive.org/web/20110611170722/http://www.dn.se/spel/spel-hem/importor-av-valdsamt-datorspel-friades|archive-date=11 червня 2011}}</ref>. У травні 2016 року гру було видалено з німецької версії Steam, ймовірно, через її зміст<ref>{{cite web|url=https://www.neowin.net/news/27-games-get-pulled-from-steam-in-germany-likely-for-being-controversial/|title=27 games get pulled from Steam in Germany|work=[[Neowin]]|publisher=Neowin, LLC|first=Usama|last=Jawad|date=31 травня 2016|access-date=10 липня 2020}}</ref>.

У січні 2008 року троє дев'ятнадцятирічних підлітків були заарештовані після тритижневої серії підпалів і крадіжок в окрузі Ґастон, штат Північна Кароліна<ref>{{Cite news|date=7 січня 2008|title=Police Say Violent Video Game Inspired Teen Arson Spree|work=WSOCTV Eyewitness News|url=https://www.wsoctv.com/news/14998918/detail.html|url-status=dead|access-date=11 серпня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20080113065253/https://www.wsoctv.com/news/14998918/detail.html|archive-date=13 січня 2008}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080113065253/https://www.wsoctv.com/news/14998918/detail.html |date=2008-01-13 }}</ref>. Їхні злочини, очевидно, були натхненні діями, які можна було б здійснити в ''Postal 2''<ref>{{cite web|url=https://www.gamespot.com/articles/postal-2-blamed-for-arsons/1100-6184415/|title=Postal 2 blamed for arson|work=[[GameSpot]]|publisher=[[CBS Interactive]]|first=Brendan|last=Sinclair|date=8 січня 2008|access-date=10 липня 2020}}</ref>.

== Екранізація ==

Хоча визнана адаптацією першої гри ''Postal'', [[Постал|однойменна екранізація]] 2007 року режисера [[Уве Болл]]а запозичила багато елементів з ''Postal 2'', зокрема ляльку Кротчі, трейлерний парк, глушник для котів, магазин «Лакі Ганеш», терористів, а також дядька Дейва та його табір, серед інших. Гарі Коулман не був задіяний у цьому фільмі натомість Верн Троєр, який з'явився у фільмі в образі самого себе, виконав роль Коулмана у фільмі.

У 2013 році Болл анонсував другий фільм «Постал». У серпні 2013 року Болл оголосив, що фінансує виробництво «Постал 2» через Kickstarter, але в жовтні 2013 року проєкт було скасовано.

== В інших медіа ==

Сцени гри можна побачити в кліпі на сингл [[The Black Eyed Peas|Black Eyed Peas]] «Where Is the Love?», де показані діти, які грають у цю гру<ref>{{Cite web|title=Postal 2 Features In Music Video - Gameworld Network news story|url=http://pcgames.gwn.com/news/story.php/id/2010/Postal_2_Features_In_Music_Video.html|website=web.archive.org|date=2011-09-30|accessdate=2023-08-03|archive-date=2011-09-30|archive-url=https://web.archive.org/web/20110930062040/http://pcgames.gwn.com/news/story.php/id/2010/Postal_2_Features_In_Music_Video.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110930062040/http://pcgames.gwn.com/news/story.php/id/2010/Postal_2_Features_In_Music_Video.html |date=2011-09-30 }}</ref><ref>{{Cite web|title=10 most controversial violent video games {{!}} CNN Business|url=https://www.cnn.com/2013/08/26/tech/gaming-gadgets/controversial-violent-video-games/index.html|website=CNN|date=2013-08-26|accessdate=2023-08-03|language=en|first=Doug|last=Gross}}</ref>. Пізніше Running With Scissors стверджували у твіттері в 2021 році, що їм заплатили за використання матеріалу з гри<ref>{{cite tweet|user=RWSstudios|number=1450910361972998145|title=https://twitter.com/RWSstudios/status/1450910361972998145 |website=Twitter |accessdate=2023-08-03 |language=uk |date=2021-10-20}}</ref>.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://www.gopostal.com/ Офіційний сайт гри] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090603024136/http://www.gopostal.com/ |date=3 червня 2009 }}{{ref-en}}
* [https://store.steampowered.com/app/223470/POSTAL_2/ Postal 2 в Крамниці Steam]

{{Postal}}

{{Бібліоінформація}}

{{Videogame-stub}}

[[Категорія:Ігри для Mac OS]]
[[Категорія:Ігри для Linux]]
[[Категорія:Ігри для Windows]]
[[Категорія:Шутери від першої особи]]
[[Категорія:Відеоігри з тривимірною графікою]]
[[Категорія:Відеоігри 2003]]
[[Категорія:Продовження відеоігор]]
[[Категорія:Чорний гумор]]
[[Категорія:Відеоігри, розроблені в США]]
[[Категорія:Відеоігри з альтернативними закінченнями]]
[[Категорія:Відеоігри про тероризм]]
[[Категорія:Екранізовані відеоігри]]
[[Категорія:Відеоігри, дія яких відбувається в пеклі]]
[[Категорія:Ігри Steam Greenlight]]
[[Категорія:Відеоігри із підтримкою Steam Workshop]]
[[Категорія:Відеоігри з доповненнями]]
[[Категорія:Сатиричні відеоігри]]

title: Postal 2

Розробник: Running With Scissors

Видавець: Whiptail Interactive · Running With Scissors (цифрові версії)

Дистриб'ютор: Steam, Good Old Games і Humble Store

Жанр(и): Шутер від першої особи

Платформа: Microsoft Windows · Linux · macOS

Дата випуску: 13 квітня 2003

Режим гри: однокористувацький, багатокористувацький

Мова: англійська, іспанська, польська, португальська, бразильський варіант португальської мови, турецька, російська і спрощена китайська

title: Творці

Продюсер: Вінс Дезіd і Майкл Дж. Ріделd

Сценарист(и): Стів Вік

Ігродизайнер(и): Майкл Дж. Рідель · Натан Фаутс · Стів Вік

Програміст(и): Майкл Дж. Рідель

Художник(и): Джош Лейхлітер · Джефф Ніл

title: Технічні деталі

Рушій: Unreal Engine 2

Носій: компакт-диск, DVD, цифрова дистрибуція і цифрове завантаження

title: Postal

Наступна гра: Postal III


text:
# Воробйовка (Козловський район)
Воробйо́вка (рос. Воробьёвка, чув. Воропье) — присілок у складі Козловського району Чувашії, Росія. Входить до складу Тюрлеминського сільського поселення.
Населення — 16 осіб (2010; 36 у 2002).
Національний склад:
- росіяни — 94 %

wikiname: ukwiki

title: Воробйовка (Козловський район)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Воробйовка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Воробьёвка}}<br/>{{lang-cv|Воропье}}
 | карта розташування1 = Росія Чувашія
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Чувашія]]
 | район           = [[Козловський район]]
 | поселення       = [[тюрлеминське сільське поселення|Тюрлеминське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 16 осіб ([[2010]]<ref>{{ cite web | url = http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | title = Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, населённых пунктов Чувашской Республики | accessdate = 2015-03-23 | archive-url = https://web.archive.org/web/20210727110743/http://gov.cap.ru/HOME/75/2012/02/240212/численность%20населения%20чувашии%20по%20впн%202010.doc | archive-date = 2021-07-27 |lang=ru}}</ref>)
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 55
 | lat_min= 47
 | lat_sec= 35
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 48
 | lon_min= 20
 | lon_sec= 01
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Воробйовка}}

'''Воробйо́вка''' ({{lang-ru|Воробьёвка}}, {{lang-cv|Воропье}}) — [[присілок]] у складі [[козловський район|Козловського району]] [[Чувашія|Чувашії]], [[Росія]]. Входить до складу [[тюрлеминське сільське поселення|Тюрлеминського сільського поселення]].

Населення — 16 осіб ([[2010]]; 36 у [[2002]]<ref>{{Cite web |url=http://lingvarium.org/russia/BD/2015/Chuvashia_1.xls |title=Дані перепису населення Росії 2002 року |accessdate=2 вересня 2020 |archive-date=5 жовтня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211005021722/http://www.lingvarium.org/russia/BD/2015/Chuvashia_1.xls }}</ref>).

Національний склад:
* [[росіяни]] — 94 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-39-2}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.793561&lon=48.332291&z=13&show=/15414967/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.793561&lon=48.332291&z=13&show=/15414967/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{Chuvash-geo-stub}}
{{козловський район}}

[[Категорія:Населені пункти Козловського району]]
[[Категорія:Присілки Чувашії]]

title: присілок Воробйовка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Чувашія

Муніципальний район: Козловський район

Поселення: Тюрлеминське

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Воробйовка · Воробйовка


text:
# Корнєєнко Борис Іванович
Борис Іванович Корнєєнко (18 листопада 1935) — український дипломат. Надзвичайний та Повноважний Посол України.

## Біографія
Народився 18 листопада 1935 року. Закінчив Інститут східних мов при Московському університеті ім. Ломоносова (1960). З 1960 по 1963 — перекладач групи радянських спеціалістів у Республіці Індія.
З 1963 по 1975 — працює в Міністерстві закордонних справ УРСР.
З 1975 по 1979 — 1-й секретар Постійного Представництва УРСР при ООН.
З 1979 по 1983 — начальник відділу міжнародних організацій МЗС УРСР.
З 1983 по 1986 — заступник Постійного представника УРСР при ООН.
З 1986 по 1991 — заступник начальника відділу по резерву МЗС УРСР.
З 1991 по 1992 — начальник відділу двосторонніх зв'язків і регіонального співробітництва, начальник Управління двосторонніх відносин МЗС України.
З 19.02.1993 по 13.09.1997 — Надзвичайний та Повноважний Посол України в Греції.
З 09.1997 — консультант МЗС України.

title: Корнєєнко Борис Іванович

wikitext:
{{особа}}
{{однофамільці|Корнієнко{{!}}Корнєєнко}}
'''Борис Іванович Корнєєнко''' ([[18 листопада]] [[1935]]) — український дипломат. Надзвичайний та Повноважний Посол України.

== Біографія ==

Народився [[18 листопада]] [[1935]] року. Закінчив Інститут східних мов при Московському університеті ім. Ломоносова (1960). З 1960 по 1963 — перекладач групи радянських спеціалістів у Республіці [[Індія]].

З 1963 по 1975 — працює в Міністерстві закордонних справ УРСР.

З 1975 по 1979 — 1-й секретар Постійного Представництва УРСР при [[ООН]].

З 1979 по 1983 — начальник відділу міжнародних організацій МЗС УРСР.

З 1983 по 1986 — заступник Постійного представника УРСР при [[ООН]].

З 1986 по 1991 — заступник начальника відділу по резерву [[МЗС України|МЗС УРСР]].

З 1991 по 1992 — начальник відділу двосторонніх зв'язків і регіонального співробітництва, начальник Управління двосторонніх відносин [[МЗС України]].

З 19.02.1993 по 13.09.1997 — Надзвичайний та Повноважний Посол України в [[Греція|Греції]].

З 09.1997 — консультант [[МЗС України]].

== Література ==
* ''В. М. Матвієнко''. Корнєєнко Борис Іванович // [[Українська дипломатична енциклопедія]]: У 2-х т. /Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с. ISBN 966-316-039-X

== Посилання ==
* [[Український дипломатичний корпус]]
* [http://zakon1.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=40%2F93 Указ Президента України № 40/93]
* [http://zakon1.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=1013%2F97 Указ Президента України № 1013/97]

[[Категорія:Українські дипломати]]
[[Категорія:Посли України в Греції]]

title: Корнєєнко Борис Іванович

Народився: 18 листопада 1935 (89 років) · Ніколаєвськ-на-Амурі, Далекосхідний край, РСФРР, СРСР

Країна: СРСР · Україна

Діяльність: дипломат

Alma mater: Інститут країн Азії та Африки (1960)

Заклад: Міністерство закордонних справ СРСР і МЗС України

Посада: посол України в Греціїd


text:
# Брушево
Брушево (пол. Bruszewo) — село в Польщі, у гміні Соколи Високомазовецького повіту Підляського воєводства.
Населення — 337 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Ломжинського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 171     | 38                 | 114              | 19                   |
| Жінки    | 166     | 26                 | 98               | 42                   |
| Разом    | 337     | 64                 | 212              | 61                   |

title: Брушево

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Брушево
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Bruszewo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Podlaskie - Sokoły - Bruszewo - Wieś 20110827 10.JPG
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Підляське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Високомазовецький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Соколи (гміна){{!}}Соколи
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = 133-145
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 337
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 86
|поштовий індекс        = 18-218
|автомобільний код      = BWM
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0405607
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Брушево''' ({{lang-pl|Bruszewo}}) — село в Польщі, у [[Соколи (гміна)|гміні Соколи]] [[Високомазовецький повіт|Високомазовецького повіту]] [[Підляське воєводство|Підляського воєводства]].
Населення — {{formatnum:337}} {{МНОЖИНА:337|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Ломжинське воєводство|Ломжинського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=171 |ЧолПре=38 |ЧолПрац=114 |ЧолПост=19
|Жін=166 |ЖінПре=26 |ЖінПрац=98 |ЖінПост=42
|Разом=337 |РазомПре=64 |РазомПрац=212 |РазомПост=61
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Bruszewo}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Соколи}}

{{Підляське-доробити}}

[[Категорія:Села Високомазовецького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Підляське воєводство

Повіт: Високомазовецький повіт

Гміна: Соколи

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: BWM

OSM: ↑3094545 ·R (Ґміна Соколи)


text:
# Копальня Рапід-Бей
Копальня Рапід-Бей — колишній гірничодобувний майданчик на півдні Австралії, що знаходився на східному узбережжі затоки Сент-Вінсент, за сім десятків кілометрів південніше від Аделаїди.
Спорудження вапнякової копальні у Рапід-Бей почала в 1938 році гірничодобувна та металургійна компанія Broken Hill Proprietary (BHP), яка потребувала вапняку для своїх металургійних комбінатів у Ваялла (так само штат Південна Австралія, за чотири сотні кілометрів морської подорожі від Рапід-Бей), Ньюкаслі та Порт-Кемба (обидва на східному узбережжі країни). Перший вантаж відправили з Рапід-Бей у 1942 році (а в 1947-му BHP закрила свою тасманійську вапнякову копальню Мелроуз, що забезпечувала її діяльність з 1910-х років).
Розробка велась відкритим способом, після чого продукція проходила дробарні та відправлялась споживачам через розташований поруч з копальнею причал. Останній спорудили за допомогою дерев'яних паль завдовжки до 27 метрів, які в 1950—1960-х роках у межах модернізації замінили на сталеві. Основними елементами конструкції була естакада завдовжки 448 метрів (третину її ширини займав конвеєр, що подавав вапняк для завантаження на судна), яка мала Т-подібне завершення довжиною 198 метрів (що при модернізації була збільшена до 224 метрів).
Щодо обсягів видобутку відомо, що за 1942—1952 роки вони становили 3,5 млн тонн, а всього за період до 1981-го вилучили біля 15 млн тонн.
В 1981 році BHP продала копальню виробнику цементу Adelaide Brighton Cement. Останній протягом кількох років вів повноцінний видобуток з відправкою продукції на свій завод у Беркенгеді. В 1988-му роботи в Рапід-Бей почали згортати на користь сировини з копальні Клейн-Пойнт. В 1991-му відправили останній вантаж водним шляхом, після чого причал демонтували (якщо в подальшому з Рапід-Бей і відвантажували продукцію, це відбувалось за допомогою автотранспорту).

title: Копальня Рапід-Бей

wikitext:
{{Location map+ | Австралія
| width = 400
| caption = Місце розташування копальні
| relief = 1
| places =
  {{Location map~ | Австралія
    | label = '''Рапід-Бей'''
    | label_size =
    | position =
    | background =
    | mark = Cyan pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 35 | lat_min = 31 | lat_sec    = 26 | lat_dir = S
    | lon_deg = 138 | lon_min = 10 | lon_sec    = 35 | lon_dir = E
}}
}}

'''Копальня Рапід-Бей''' — колишній гірничодобувний майданчик на півдні Австралії, що знаходився на східному узбережжі [[Сент-Вінсент (затока)|затоки Сент-Вінсент]], за сім десятків кілометрів південніше від [[Аделаїда|Аделаїди]].

Спорудження вапнякової копальні у Рапід-Бей почала в 1938 році гірничодобувна та металургійна компанія [[BHP|Broken Hill Proprietary]] (BHP), яка потребувала вапняку для своїх металургійних комбінатів у Ваялла (так само штат Південна Австралія, за чотири сотні кілометрів морської подорожі від Рапід-Бей), [[Металургійний комбінат у Ньюкаслі|Ньюкаслі]] та Порт-Кемба (обидва на східному узбережжі країни). Перший вантаж відправили з Рапід-Бей у 1942 році (а в 1947-му BHP закрила свою тасманійську вапнякову [[Копальня Мелроуз|копальню Мелроуз]], що забезпечувала її діяльність з 1910-х років).

Розробка велась відкритим способом, після чого продукція проходила дробарні та відправлялась споживачам через розташований поруч з копальнею причал. Останній спорудили за допомогою дерев'яних паль завдовжки до 27 метрів, які в 1950—1960-х роках у межах модернізації замінили на сталеві. Основними елементами конструкції була естакада завдовжки 448 метрів (третину її ширини займав конвеєр, що подавав вапняк для завантаження на судна), яка мала Т-подібне завершення довжиною 198 метрів (що при модернізації була збільшена до 224 метрів).

Щодо обсягів видобутку відомо, що за 1942—1952 роки вони становили 3,5 млн тонн, а всього за період до 1981-го вилучили біля 15 млн тонн.

В 1981 році BHP продала копальню виробнику цементу Adelaide Brighton Cement. Останній протягом кількох років вів повноцінний видобуток з відправкою продукції на свій завод у Беркенгеді. В 1988-му роботи в Рапід-Бей почали згортати на користь сировини з [[Копальня Клейн-Пойнт|копальні Клейн-Пойнт]]. В 1991-му відправили останній вантаж водним шляхом, після чого причал демонтували (якщо в подальшому з Рапід-Бей і відвантажували продукцію, це відбувалось за допомогою автотранспорту).<ref>{{Cite web|url=https://www.energymining.sa.gov.au/industry/minerals-and-mining/mineral-commodities/limestone|title=Limestone (Industrial) Refer also Dolomite (Industrial)|last=Mining|first=Energy &|date=2022-04-08|website=Energy & Mining|language=en-AU|access-date=2024-11-09}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.mindat.org/loc-17633.html|title=loc-17633.html}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://jimsurbex.com/2021/09/rapid-bay-quarry/|title=Rapid Bay Quarry {{!}} Jim's Urbex, Urban Exploration Adelaide|last=jimsurbex|date=2021-09-12|website=Jims Urbex Adelaide|language=en-AU|access-date=2024-11-09}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.rapidbayjetty.org/history.htm|title=Friends of Rapid Bay Jetty - History|website=www.rapidbayjetty.org|access-date=2024-11-09}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Вапнякові копальні Австралії|Р]]
[[Категорія:Копальні цементної сировини Австралії|Р]]


text:
# Лупиці (Любуське воєводство)
Лупиці (пол. Łupice) — село в Польщі, у гміні Слава Всховського повіту Любуського воєводства.
Населення — 779 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Зеленогурського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 397     | 95                 | 276              | 26                   |
| Жінки    | 382     | 92                 | 233              | 57                   |
| Разом    | 779     | 187                | 509              | 83                   |

title: Лупиці (Любуське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Лупиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Łupice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Любуське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Всховський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Слава (гміна){{!}}Слава
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 779
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 68
|поштовий індекс        = 67-410
|автомобільний код      = FWS
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0913947
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Лупиці}}

'''Лупиці''' ({{lang-pl|Łupice}}) — село в Польщі, у [[Слава (гміна)|гміні Слава]] [[Всховський повіт|Всховського повіту]] [[Любуське воєводство|Любуського воєводства]].
Населення — {{formatnum:779}} {{МНОЖИНА:779|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Зеленогурське воєводство (1975–1998)|Зеленогурського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=397 |ЧолПре=95 |ЧолПрац=276 |ЧолПост=26
|Жін=382 |ЖінПре=92 |ЖінПрац=233 |ЖінПост=57
|Разом=779 |РазомПре=187 |РазомПрац=509 |РазомПост=83
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Слава}}

[[Категорія:Села Всховського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Любуське воєводство

Повіт: Всховський повіт

Гміна: Слава

Автомобільний код: FWS

OSM: ↑2864889 ·R (Ґміна Слава)


text:
# Томпа
Томпа (угор. Tompa) — місто в медьє Бач-Кішкун в Угорщині. Місто займає площу 81,57 км², на якій проживає 4847 жителів.
| Угорщина | Це незавершена стаття з географії Угорщини. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Томпа

wikitext:
{{Населений пункт Угорщини
| тип                    =
| назва                  = Томпа
| місцева назва          = {{lang-hu|Tompa}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   = HUN Tompa COA.jpg
| опис герба             =
| зображення             =
| розташування           =
| опис розташування      =
| mapx                   =
| mapy                   =
| marksize               =
| медьє                   = [[Бач-Кішкун]]
| край                   = [[Південний Великий Альфельд]]
| засноване              =
| перша згадка           =
| агломерація            =
| статус                 =
| поділ                  =
| населення              = 4 847
| площа                  = 81,57
| ref-площа              =
| густота                = 59,42
| поштові індекси        = 6422
| код                    = 77
| координати             = {{coord|46|12|17|N|19|32|50|E|scale:100000|display=inline,title}}
|lat=
|long=
|lat_dir=N|lat_deg=|lat_min=
          |lat_sec=
|lon_dir=E|lon_deg=|lon_min=
          |lon_sec=
| висота                 =
| водойма                =
| етнікон                =
| станція                =
| відстань               =
| залізниця р            =
| ref-залізниця р        =
| автошлях р             =
| ref-автошлях р         =
| фізична р              =
| ref-фізична р          =
| залізниця с            =
| фізична с              =
| автошлях с             =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 =
| вебсторінка            =
| мер                    =
| ремарки                =
}}
'''Томпа''' ({{lang-hu|Tompa}}) — місто в медьє [[Бач-Кішкун]] в Угорщині. Місто займає площу 81,57 км², на якій проживає 4847 жителів.

{{Hungary-geo-stub}}

[[Категорія:Міста Угорщини]]
[[Категорія:Бач-Кішкун]]

title: Томпа · угор. Tompa

Герб: Прапор

title: Основні дані

Країна: Угорщина

Медьє: Бач-Кішкун

Регіон: Південний Великий Альфельд

Густота населення: 59,42 осіб/км²

title: Мапа

Мапа:
· Томпа
Томпа у Вікісховищі


text:
# Ксав'є Даркос
Ксав'є Даркос (14 липня 1947 , Лімож ) — французький латиніст, державний службовець, історик, дипломат та політик. Член Французької академії з 2013 року.

## Біографія
Народився 14 липня 1947 року в Ліможі. Агреже з класичної літератури, доктор гуманітарних наук, професор, а з 1992 року — генеральний інспектор національної освіти. Член Союзу за народний рух, з 1989 по 1997 рік — помічник мера Періге, у 1997—2002 роках — мер Періге, потім до 2005 — перший помічник мера, а в 2005—2008 роках — знову мер .
У 1968 році почав викладацьку кар'єру в Періге, продовжив її з 1982 по 1987 рік в ліцеї Мішеля Монтеня в Бордо , потім до 1992 року працював у паризькому ліцеї Людовіка Великого.
З 27 вересня 1998 по 7 червня 2002 — сенатор Франції від департаменту Дордонь .
У 2002—2004 роках обіймав посаду міністра-делегата шкільної освіти у першому та другому урядах Раффарена.
У 2004—2005 роках — міністр-делегат міжнародного співробітництва, розвитку та франкофонії в третьому кабінеті Раффарена.
У 2007—2009 роках був міністром національної освіти у першому та другому урядах Франсуа Фійона.
23 червня 2009 року в ході кадрових перестановок у другому кабінеті Фійона переміщений у крісло міністра праці .
23 березня 2010 року вийшов з уряду після важкої поразки на регіональних виборах в Аквітані (очолюваний ним список отримав підтримку 28,01 % виборців, а перемогу отримав блок чинного голови регіональної ради соціаліста Алена Руссе з результатом 56,34 %) .
10 червня 2010 року очолив Французький інститут із завданням просування французької культури за кордоном .
13 червня 2013 року обраний до Французької академії, дезайняв крісло, що залишалося вакантним після смерті П'єра-Жана Ремі .
12 грудня 2017 року обраний канцлером Інституту Франції, а 1 січня 2018 року обійняв цю посаду.

## Основні праці
- Candide, Hachette, 1989
- Zadig, Hachette, 1990
- Phèdre, Hachette, 1991
- Visiter Périgueux, Sud-Ouest, 2000
- L'Orgue de l'église de la Cité, Périgueux, Éditions Fanlac, 1989
- Histoire de la littérature française, Hachette, 1992 (nombreuses rééd., 20e en 2011)
- Prosper Mérimée, Flammarion, 1998 (Премія Французького телебачення[fr] 1998), ISBN 978-2-0806-7276-6
- L'Art d'apprendre à ignorer, Plon, 2000, ISBN 2-259-19349-8
- Mérimée, amateur et prophète, Connaissance des Arts, 2003
- Lettre à tous ceux qui aiment l'école, avec L. Ferry et C. Haigneré, editions Odile Jacob, 2003
- Mérimée, La Table ronde, 2004, ISBN 2710326663
- Deux voix pour une école, avec Philippe Meirieu, Desclée de Brouwer, 2003 ; rééd. 2007, ISBN 9-782220-053707
- L'École de Jules Ferry (1880—1905), Hachette, 2005 (Премія Луї Повелса[fr] 2006), ISBN 9-782012-357204
- Peut-on faire confiance aux historiens ?, en coll., PUF, 2006
- L'État et les Églises, editions Odile Jacob, 2006, ISBN 2-7381-1817-8
- Tacite: ses vérités sont les nôtres, Plon, 2007, ISBN 978-2-259-20261-9
- Bruno Neveu (1936—2004), Institut de France, 2007
- La escuela republicana en Francia, Prensas universitarias de Zaragoza, 2008, ISBN 978-84-92521-38-8
- René Haby par lui-meme, en coll., INRP, 2009,, ISBN 2-7342-1100-9
- L'école forme-t-elle encore des citoyens ?, avec Aurélie Filippetti, Forum Libération de Grenoble, sur CD audio chez Frémeaux & Associés, 2008
- Peut-on améliorer l'école sans dépenser plus ?, avec Vincent Peillon, Magnard, 2009, ISBN 978-2210747852
- Ovide et la mort, Presses universitaires de France, Coll. " Hors collection «, 2009, ISBN 978-2-13-057818-5
- Une anthologie historique de la poésie française, Presses universitaires de France, coll. „Hors collection“, 2010, ISBN 978-2-13-058506-0
- Dictionnaire amoureux de la Rome antique, Plon, 2011, ISBN 978-2-2592-1245-8
- La Poésie française, Eyrolles, coll. » Mes passions ", 2012, ISBN 978-2-212-55533-2
- Histoire de la littérature française, Hachette, 2013, ISBN 978-2-01-160932-8
- Oscar a toujours raison, Plon, 2013, ISBN 978-2-259-21069-0
- Auguste et son siècle, Artlys, 2014,, ISBN 978-2-85495-578-1
- Jean-Pierre Angrémy, dit Pierre-Jean Remy, Institut de France, 2015
- Dictionnaire amoureux de l'École, Plon, 2016,, ISBN 978-2-259-227599
- Virgile, notre vigie, Fayard, 2017,, ISBN 978-2-213-70457-9
- Dictionnaire amoureux de la Rome antique, nouvelle version, en format poche, Perrin, coll. Tempus, 2018, ISBN 978-2-262-07696-2
- Histoire de la littérature française, nouvelle édition complétée, actualisée et remise à jour, Hachette, 2019,, ISBN 9-782017-082637
- Ovide. Désirer, renaître, survivre , Fayard, 2020,, ISBN 9-782213-712987

title: Ксав'є Даркос

wikitext:
{{особа}}
'''Ксав'є Даркос''' {{Життєпис}} — [[Франція|французький]] [[Латинська мова|латиніст]], державний службовець, історик, дипломат та політик. Член [[Французька академія|Французької академії]] з 2013 року.

== Біографія ==
Народився 14 липня 1947 року в [[Лімож]]і. [[Агреже]] з класичної літератури, доктор гуманітарних наук, професор, а з 1992 року — генеральний інспектор національної освіти. Член [[Союз за народний рух|Союзу за народний рух]], з 1989 по 1997 рік — помічник мера [[Періге]], у 1997—2002 роках — мер Періге, потім до 2005 — перший помічник мера, а в 2005—2008 роках — знову мер<ref>{{Cite web|url=https://www.lepoint.fr/tags/xavier-darcos/3|title=Xavier Darcos - Union pour un mouvement populaire|last=|date=|website=|publisher=Le Point|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201018223203/https://www.lepoint.fr/tags/xavier-darcos/3|archivedate=2020-10-18|deadurl=no}}</ref> .

У 1968 році почав викладацьку кар'єру в Періге, продовжив її з 1982 по 1987 рік в {{Не перекладено|Ліцей Мішеля Монтеня (Бордо)|ліцеї Мішеля Монтеня в Бордо|fr|Lycée Michel-Montaigne (Bordeaux)}} , потім до 1992 року працював у паризькому [[Ліцей Людовика Великого|ліцеї Людовіка Великого]].

З 27 вересня 1998 по 7 червня 2002 — [[Сенат Франції|сенатор Франції]] від департаменту [[Дордонь]]<ref>{{Cite web|url=https://www.senat.fr/senateur/darcos_xavier98031q.html|title=DARCOS Xavier|last=|date=|website=|publisher=Сенат Франции|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201021140824/https://www.senat.fr/senateur/darcos_xavier98031q.html|archivedate=2020-10-21|deadurl=no}}</ref> .

У 2002—2004 роках обіймав посаду міністра-делегата шкільної освіти у першому та другому урядах [[Жан-П'єр Раффарен|Раффарена]].

У 2004—2005 роках — міністр-делегат міжнародного співробітництва, розвитку та [[Франкофонія|франкофонії]] в третьому кабінеті Раффарена.

У 2007—2009 роках був міністром національної освіти у першому та другому урядах [[Франсуа Фійон]]а.

23 червня 2009 року в ході кадрових перестановок у другому кабінеті Фійона переміщений у крісло міністра праці<ref>{{Cite web|url=https://www.lemonde.fr/politique/article/2009/06/23/les-trois-vies-de-xavier-darcos-a-l-education-nationale_1210523_823448.html|title=Les "trois vies" de Xavier Darcos à l'éducation nationale|last=Luc Cédelle|date=2009-06-23|website=|publisher=Le Monde|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201021135144/https://www.lemonde.fr/politique/article/2009/06/23/les-trois-vies-de-xavier-darcos-a-l-education-nationale_1210523_823448.html|archivedate=2020-10-21|deadurl=no}}</ref> .

23 березня 2010 року вийшов з уряду після важкої поразки на регіональних виборах в [[Аквітанія|Аквітані]] (очолюваний ним список отримав підтримку 28,01 % виборців, а перемогу отримав блок чинного [[Президент регіональної ради|голови]] регіональної ради [[Соціалістична партія (Франція)|соціаліста]] Алена Руссе з результатом 56,34 %)<ref>{{Cite web|url=https://www.lefigaro.fr/politique/2010/03/23/01002-20100323ARTFIG00400-xavier-darcos-le-ministre-sacrifie-des-regionales-.php|title=Xavier Darcos, le ministre sacrifié des régionales|last=Anne Rovan|date=2010-03-23|website=|publisher=Le Figaro|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201026045552/https://www.lefigaro.fr/politique/2010/03/23/01002-20100323ARTFIG00400-xavier-darcos-le-ministre-sacrifie-des-regionales-.php|archivedate=2020-10-26|deadurl=no}}</ref> .

10 червня 2010 року очолив [[Французький інститут]] із завданням просування французької культури за кордоном<ref>{{Cite web|url=https://www.lexpress.fr/culture/xavier-darcos-ambassadeur-de-la-culture-francaise_898408.html|title=Xavier Darcos ambassadeur de la culture française|last=Marie Le Douaran|date=2010-06-10|website=|publisher=L'Express|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201023153628/https://www.lexpress.fr/culture/xavier-darcos-ambassadeur-de-la-culture-francaise_898408.html|archivedate=2020-10-23|deadurl=no}}</ref> .

13 червня 2013 року обраний до [[Французька академія|Французької академії]], дезайняв крісло, що залишалося вакантним після смерті [[П'єр-Жан Ремі|П'єра-Жана Ремі]]<ref>{{Cite web|url=https://www.lesechos.fr/2013/06/xavier-darcos-elu-a-lacademie-francaise-340429|title=Xavier Darcos élu à l'Académie française|last=|date=2013-06-13|website=|publisher=Les Echos|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20201022133828/https://www.lesechos.fr/2013/06/xavier-darcos-elu-a-lacademie-francaise-340429|archivedate=2020-10-22|deadurl=no}}</ref> .

12 грудня 2017 року обраний канцлером [[Інститут Франції|Інституту Франції]]<ref>{{Cite web|url=https://www.lefigaro.fr/culture/2017/12/12/03004-20171212ARTFIG00230-xavier-darcos-devient-chancelier-de-l-institut-de-france.php|title=Xavier Darcos devient chancelier de l'Institut de France|last=Mohammed Aïssaoui|date=2017-12-12|website=|publisher=Le Figaro|accessdate=2020-10-20|language=fr|archiveurl=https://web.archive.org/web/20171217051920/http://www.lefigaro.fr/culture/2017/12/12/03004-20171212ARTFIG00230-xavier-darcos-devient-chancelier-de-l-institut-de-france.php|archivedate=2017-12-17|deadurl=no}}</ref>, а 1 січня 2018 року обійняв цю посаду.

== Основні праці ==

* ''Candide'', Hachette, 1989
* ''Zadig'', Hachette, 1990
* ''Phèdre'', Hachette, 1991
* ''Visiter Périgueux'', Sud-Ouest, 2000
* ''L'Orgue de l'église de la Cité, Périgueux'', Éditions Fanlac, 1989
* ''Histoire de la littérature française'', Hachette, 1992 (nombreuses rééd., 20e en 2011)
* ''Prosper Mérimée'', [[Фламмаріон (видавництво)|Flammarion]], 1998 ({{Не перекладено|Премія Французького телебачення||fr|Prix France Télévisions}} 1998), ISBN 978-2-0806-7276-6
* ''L'Art d'apprendre à ignorer'', Plon, 2000, ISBN 2-259-19349-8
* ''Mérimée, amateur et prophète'', Connaissance des Arts, 2003
* ''Lettre à tous ceux qui aiment l'école'', avec L. Ferry et C. Haigneré, editions Odile Jacob, 2003
* ''Mérimée'', La Table ronde, 2004, ISBN 2710326663
* ''Deux voix pour une école'', avec Philippe Meirieu, Desclée de Brouwer, 2003 ; rééd. 2007, ISBN 9-782220-053707
* ''L'École de [[Жуль Феррі|Jules Ferry]] (1880—1905)'', Hachette, 2005 ({{Не перекладено|Премія Луї Повелса||fr|Prix Louis Pauwels}} 2006), ISBN 9-782012-357204
* ''Peut-on faire confiance aux historiens ?'', en coll., PUF, 2006
* ''L'État et les Églises'', editions Odile Jacob, 2006, ISBN 2-7381-1817-8
* ''[[Тацит|Tacite]]: ses vérités sont les nôtres'', Plon, 2007, ISBN 978-2-259-20261-9
* ''Bruno Neveu (1936—2004)'', Institut de France, 2007
* ''La escuela republicana en Francia'', Prensas universitarias de Zaragoza, 2008, ISBN 978-84-92521-38-8
* ''René Haby par lui-meme'', en coll., INRP, 2009,, ISBN 2-7342-1100-9
* ''L'école forme-t-elle encore des citoyens ?'', avec [[Орелі Філіпетті|Aurélie Filippetti]], Forum Libération de Grenoble, sur CD audio chez Frémeaux & Associés, 2008
* ''Peut-on améliorer l'école sans dépenser plus ?'', avec [[Венсан Пейон|Vincent Peillon]], Magnard, 2009, ISBN 978-2210747852
* ''Ovide et la mort'', Presses universitaires de France, Coll. ''" Hors collection «'', 2009, ISBN 978-2-13-057818-5
* ''Une anthologie historique de la poésie française'', Presses universitaires de France, coll. „Hors collection“, 2010, ISBN 978-2-13-058506-0
* ''Dictionnaire amoureux de la Rome antique'', Plon, 2011, ISBN 978-2-2592-1245-8
* ''La Poésie française'', Eyrolles, coll. ''» Mes passions "'', 2012, ISBN 978-2-212-55533-2
* ''Histoire de la littérature française'', Hachette, 2013, ISBN 978-2-01-160932-8
* ''Oscar a toujours raison'', Plon, 2013, ISBN 978-2-259-21069-0
* ''Auguste et son siècle'', Artlys, 2014,, ISBN 978-2-85495-578-1
* ''Jean-Pierre Angrémy, dit Pierre-Jean Remy'', Institut de France, 2015
* ''Dictionnaire amoureux de l'École'', Plon, 2016,, ISBN 978-2-259-227599
* ''Virgile, notre vigie'', [[Фаяр (видавництво)|Fayard]], 2017,, ISBN 978-2-213-70457-9
* ''Dictionnaire amoureux de la Rome antique'', nouvelle version, en format poche, Perrin, coll. Tempus, 2018, ISBN 978-2-262-07696-2
* ''Histoire de la littérature française'', nouvelle édition complétée, actualisée et remise à jour, Hachette, 2019,, ISBN 9-782017-082637
* ''Ovide.'' ''Désirer, renaître, survivre'' , [[Фаяр (видавництво)|Fayard]], 2020,, ISBN 9-782213-712987

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{Acadfr|xavier-darcos}}
* [http://www.education.gouv.fr/cid5047/la-biographie-du-ministre.html Біографія на сайті міністерства освіти]

{{DEFAULTSORT:Даркос}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Члени Французької академії]]
[[Категорія:Міністри освіти Франції]]
[[Категорія:Сенатори Франції]]
[[Категорія:Мери міст Франції]]
[[Категорія:Члени партії «Союз за Народний Рух»]]
[[Категорія:Уродженці Ліможа]]
[[Категорія:Командори ордена «За заслуги перед Італійською Республікою»]]
[[Категорія:Командори Ордена мистецтв та літератури]]
[[Категорія:Командори Ордена Академічних пальм]]
[[Категорія:Офіцери ордена «За заслуги» (Франція)]]
[[Категорія:Великі офіцери ордена Почесного легіону]]
[[Категорія:Французькі літературознавці]]
[[Категорія:Французькі антикознавці]]
[[Категорія:Випускники університету Бордо]]

title: Ксав'є Даркос

Народився: 14 липня 1947 (78 років) · Лімож

Країна: Франція

Діяльність: політик, викладач університету, літературознавець

Alma mater: Університет Бордо III, Cité scolaire Bertran-de-Bornd і Université de Reimsd

Науковий ступінь: доктор мистецтва (1995) і Doctorat de troisième cycled (1981)

Науковий керівник: Jean-Pierre Néraudaud і Lucienne Deschampsd

Вчителі: Jean-Pierre Néraudaud

Знання мов: французька

Заклад: Університет Париж IV

Членство: Французька академія і Академія моральних і політичних наук

Посада: mayor of Périgueuxd, депутат регіональної радиd, Senator of the French Fifth Republicd, президент, декан, Q132952989?, Perpetual Secretary of the Academy of Moral and Political Sciencesd, Minister of National Education in Franced, Minister of National Education in Franced, Q131617265?, mayor of Périgueuxd, seat 40 of the Académie françaised і голова

Партія: Союз за Народний Рух і Об'єднання на підтримку республіки

У шлюбі з: Laure Darcosd

Нагороди: Medal of Cultured (3 лютого 2020) Prix Essai France Télévisionsd (1998)


text:
# Allium robinsonii
Allium robinsonii — вид трав'янистих рослин родини амарилісові (Amaryllidaceae), ендемік штатів Орегон і Вашингтон, США.

## Опис
Цибулин 1–3+, яйцеподібні, 1–2 × 0.8–1.5 см; зовнішні оболонки від сіруватих до коричнюватих, перетинчасті; внутрішні оболонки білі. Листки зазвичай опадають зі стеблиною, 2; листові пластини плоскі, 5–18 см × 1–2 мм, краї цілі. Стеблина зазвичай утворює зламний шарі опадає з листям після дозрівання насіння, одиночна, прямостійна, сплющена, злегка двокутна, 3–7 см × 1–3 мм. Зонтик опадає зі стеблиною, прямостійний, компактний, 5–12-квітковий, півсферичний, цибулинки невідомі. Квіти дзвінчасті, 7–9 мм; листочки оцвітини прямостійні, від білих до блідо-рожевих з червоними серединними жилками, довгасті, ± рівні, краї цілі, верхівки тупі. Пиляки пурпурні; пилок сірий або жовтий. Насіннєвий покрив тьмяний. 2n = 14.
Період цвітіння: квітень — травень.

## Поширення
Ендемік штатів Орегон і Вашингтон, США.
Населяє родовища піску та гравію вздовж дна та нижніх мілин річки Колумбія; 50–200 м.

title: Allium robinsonii

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Allium robinsonii''
| status =
| status_system = iucn3.1
| image =
| image_width = 268px
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Рослини]] (Plantae)
| subdivisio1 = [[Судинні рослини|Судинні]] (Tracheophyta)
| subdivisio2 = [[Покритонасінні]] (Angiosperms)
| subdivisio3 = [[Однодольні]] (Monocots)
| subdivisio7 =
| ordo = [[Холодкоцвіті]] (Asparagales)
| familia = [[Амарилісові]] (Amaryllidaceae)
| subfamilia = [[Цибулеві]] (Allioideae)
| tribus = [[Allieae]]
| genus = [[Цибуля]] (''Allium'')
| species = '''''A. robinsonii'''''
| binomial = ''Allium robinsonii''
| binomial_authority = L.F.Hend., [[1930]]
| range_map =
| wikispecies = Allium robinsonii
| synonyms =
}}
'''''Allium robinsonii''''' — вид [[трав'янисті рослини|трав'янистих]] рослин родини [[амарилісові]] (Amaryllidaceae), ендемік штатів Орегон і Вашингтон, США.

== Опис ==
[[Цибулина|Цибулин]] 1–3+, яйцеподібні, 1–2 × 0.8–1.5 см; зовнішні оболонки від сіруватих до коричнюватих, перетинчасті; внутрішні оболонки білі. [[Листок|Листки]] зазвичай опадають зі стеблиною, 2; листові пластини плоскі, 5–18 см × 1–2 мм, краї цілі. Стеблина зазвичай утворює зламний шарі опадає з листям після дозрівання насіння, одиночна, прямостійна, сплющена, злегка двокутна, 3–7 см × 1–3 мм. [[Зонтик]] опадає зі стеблиною, прямостійний, компактний, 5–12-квітковий, півсферичний, цибулинки невідомі. Квіти дзвінчасті, 7–9 мм; листочки [[оцвітина|оцвітини]] прямостійні, від білих до блідо-рожевих з червоними серединними жилками, довгасті, ± рівні, краї цілі, верхівки тупі. [[Пиляк]]и пурпурні; пилок сірий або жовтий. Насіннєвий покрив тьмяний. [[хромосома|2n]] = 14<ref name="efloras">{{cite web |url=http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=242101395 |назва=Flora of North America |видавець=eFloras |дата-доступу=26.03.2020 |archive-date=6 грудня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211206015207/http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=242101395 }} {{ref-en}}</ref>.

Період цвітіння: квітень — травень<ref name="efloras"/>.

== Поширення ==
[[Ендемік]] штатів Орегон і Вашингтон, [[США]]<ref>{{cite web |url=http://www.plantsoftheworldonline.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:8864-2 |назва=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=26.03.2020 |archive-date=26 березня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200326081936/http://www.plantsoftheworldonline.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:8864-2 }} {{ref-en}}</ref>.

Населяє родовища піску та гравію вздовж дна та нижніх мілин річки Колумбія; 50–200 м<ref name="efloras"/>.

== Джерела ==
{{reflist}}

{{Квіткові-доробити}}

{{Портали|Ботаніка|Біологія}}

[[Категорія:Цибуля|robinsonii]]
[[Категорія:Ендемічна флора США]]
[[Категорія:Рослини, описані 1930]]

title: ?Allium robinsonii

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Рослини (Plantae)

Судинні (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocots)

Порядок: Холодкоцвіті (Asparagales)

Родина: Амарилісові (Amaryllidaceae)

Підродина: Цибулеві (Allioideae)

Триба: Allieae

Рід: Цибуля (Allium)

Вид: A. robinsonii

Вікісховище: Allium robinsonii

Віківиди: Allium robinsonii


text:
# Rubus constrictus
Rubus constrictus — вид квіткових рослин родини трояндових (Rosaceae).

## Поширення
Поширення: Австрія, Бельгія, Люксембург, Чехія, Франція, Німеччина, Швейцарія, Угорщина, Італія, Польща, Словаччина, Словенія, Україна.
В Україні росте у Закарпатській, Львівській та Чернівецькій областях; раніше для України (окол. Львова та Чернівецької обл.) наводився під назвою Rubus vestii Focke

title: Rubus constrictus

wikitext:
{{Speciesbox|taxon=Rubus constrictus|authority=Lefèvre & P.J.Müll.|image=Rubus constrictus kz04.jpg|image_width=283px|status=|status_system=iucn3.1
}}
'''''Rubus constrictus''''' — [[вид]] квіткових рослин родини трояндових (Rosaceae).

== Біоморфологічна характеристика ==

== Поширення ==
Поширення: [[Австрія]], [[Бельгія]], [[Люксембург]], [[Чехія]], [[Франція]], [[Німеччина]], [[Швейцарія]], [[Угорщина]], [[Італія]], [[Польща]], [[Словаччина]], [[Словенія]], [[Україна]]<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:736003-1 |назва=''Rubus constrictus'' |вебсайт=Plants of the World Online / Kew Science |дата-доступу=02.05.2023}} {{ref-en}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/799LV |назва=''Rubus constrictus'' |вебсайт=Catalogue of Life |дата-доступу=02.05.2023}} {{ref-en}}</ref>.

В Україні росте у Закарпатській, Львівській та Чернівецькій областях; раніше для України (окол. Львова та Чернівецької обл.) наводився під назвою ''Rubus vestii'' <small>Focke</small><ref name="Федорончук">{{стаття |автор=Федорончук, М. М. |назва=Чекліст флори України. 4: родина Rosaceae (Rosales, Angiosperms) |видання=Чорноморський ботанічний журнал |рік=2022 |випуск=18 |номер=4 |сторінки=305–349 |doi=10.32999/ksu1990-553X/2022-18-4-1 |посилання=}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{taxonbar|from=Q15545973}}

[[Категорія:Ожина|constrictus]]
[[Категорія:Флора України]]
[[Категорія:Флора Європи]]

title: Біологічна класифікація

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Розиди (Rosids)

Порядок: Розоцвіті (Rosales)

Родина: Трояндові (Rosaceae)

Рід: Ожина (Rubus)

Вид: R. constrictus

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Rubus constrictus · Lefèvre & P.J.Müll.