text:
# Голіната Михайлина Семенівна
Михайлина Семенівна Голіната (за іншими джерелами Леся Володимирівна Мимсак) (нар.13 листопада 1927, с. Стара Ягільниця Чортківського району Тернопільської області  — † 26 грудня 1949 ) — учасниця національно-визвольних змагань, секретарка-друкарка Кам'янець-Подільського окружного проводу ОУН.

## Життєпис
Народилася в патріотично свідомій українській родині. Батько, Семен Голінатий, був активним членом «Просвіти», обирався до її проводу, був організатором товариства «Сокіл». У домі Семена Голінатого, досвідченого підпільника, члена ОУН з 1935 р., збиралися однодумці. У липні 1941 Михайлина із подругами ще підлітками включилися в активне громадське життя села, вивчали підпільну літературу. Особливу роль в усвідомленні визвольної боротьби відіграв Декалог  — десять заповідей українського націоналіста, дев'яту заповідь якого  — «Ні просьби, ні грозьби, ні тортури, ані смерть не приневолять тебе виявити тайни» — вони відважно виконали.
У 1944, коли знову Західну Україну поневоляли «визволителі» червоної Москви, три подруги  — Ярослава Хруставка, Емілія Бзова і Михайлина Голіната пішли в підпілля. Їхнє кредо  — останній патрон чи граната для себе.
У родині, крім Михайлини, була ще молодша сестра Іванна Голіната-Король, теж учасниця підпілля ОУН.

### Участь в ОУН
Із 1943 — членкиня ОУН, розвідниця і медсестра Чортківського окружного проводу. Організовувала курси медсестер, пункт лікування поранених, збір медикаментів, перев'язочних матеріалів. У батьківському будинку відкрила склад медикаментів УПА.
У 1944—1948 була членкинею Копичинецького Проводу ОУН, провідницею надрайонного Українського Червоного Хреста.
У кінці 40-х років працювала розвідницею, зв'язковою, а також в Чортківській окружній типографії, що містилась в с. П'ятничанах Хмельницької області.
У 1948—1949 рр. «Тамара» перебувала в криївці у селі П'ятничани Орининського (зараз — Чемеровецького) району Хмельницької області, де містилась друкарня Кам'янець-Подільського окружного проводу ОУН. Тут вона друкувала тексти підпільних видань, множила їх на циклостилевому апараті, зшивала брошури, запаковувала у спеціальні торбинки, в яких вони передавалися для розповсюдження на території Кам'янець-Подільської, Вінницької та Київської областей. Через велику завантаженість покидати криївку «Тамара» могла лише зрідка.
Підпільна друкарня була виявлена чекістами вранці 26 грудня 1949 в садибі Васильківських у с. П'ятничани тодішнього Орининського району, Кам'янець-Подільської області, в кількох кілометрах від Скала-Подільська Тернопільської області. У бункері під будинком було вилучено друкарську техніку, радіоапарати, велику кількість підпільної літератури, важливі документи та листівки, які були надруковані для розповсюдження на території області та прилеглих територіях. Під час чекістської операції загинув керівник технічної ланки  — друкарні «ім. Я. Старуха» Кам'янець-Подільського окружного проводу ОУН Гнибіда Петро Васильович — «Наступ» 227. Разом з ним в бункері перебувала підпільниця «Тамара», секретарка-друкарка Кам'янець-Подільського окружного проводу ОУН.
Голінату захопили в полон та важко поранили. Чекісти хотіли будь-якою ціною вилікувати її, щоб відтак на допитах отримати від неї важливу інформацію про підпілля. Хірург успішно зробив їй складну операцію, але Михайлина Голіната обрала смерть, а не співпрацю з ворогом, та вночі скинула бандажі і розірвала операційну рану, внаслідок чого, стікаючи кров'ю, померла у 23 роки.

title: Голіната Михайлина Семенівна

wikitext:
{{Військовик
| ім'я = Михайлина Голіната
| портрет =
| розмір =
| підпис =
| ім'я при народженні =
| дата народження =
| місце народження =
| дата смерті =
| прізвисько = ''Тамара, Мрія''
| приналежність = ОУН
| країна = {{UKR}}
| рід військ =
| роки служби = 1943—1949
| звання =
| підрозділ =
| командування =
| битви =
| нагороди =
| відносини =
| інше =
}}

'''Михайлина Семенівна Голіната''' (за іншими джерелами ''Леся Володимирівна Мимсак'') ({{Нар|}}[[13 листопада]] [[1927]], с. [[Стара Ягільниця]] [[Чортківський район|Чортківського району]] [[Тернопільська область|Тернопільської області]]  — † [[26 грудня]] [[1949]] ) — учасниця національно-визвольних змагань, секретарка-друкарка Кам'янець-Подільського окружного проводу ОУН<ref>''Будзен Олег.'' [https://k-p.net.ua/istoriya_kamyantca/istoriya/4234-drukarn-oun-v-kamianc-podlskomu.html / Друкарні ОУН в Кам'янець-Подільському] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161220170503/https://k-p.net.ua/istoriya_kamyantca/istoriya/4234-drukarn-oun-v-kamianc-podlskomu.html |date=20 грудня 2016 }}</ref>.

== Життєпис ==
Народилася в патріотично свідомій українській родині. Батько, [[Голінатий Семен|Семен Голінатий]], був активним членом [[Всеукраїнське товариство «Просвіта» імені Тараса Шевченка|«Просвіти»]], обирався до її проводу, був організатором товариства «Сокіл». У домі Семена Голінатого, досвідченого підпільника, [[ОУН|члена ОУН]] з 1935 р., збиралися однодумці. У липні [[1941]] Михайлина із подругами ще підлітками включилися в активне громадське життя села, вивчали підпільну літературу. Особливу роль в усвідомленні визвольної боротьби відіграв [[Декалог]]  — десять заповідей українського націоналіста, дев'яту заповідь якого  — «Ні просьби, ні грозьби, ні [[тортури]], ані смерть не приневолять тебе виявити тайни» — вони відважно виконали.

У [[1944]], коли знову Західну Україну поневоляли «визволителі» червоної Москви, три подруги  — Ярослава Хруставка, Емілія Бзова і Михайлина Голіната пішли в підпілля. Їхнє кредо  — останній патрон чи граната для себе<ref>''Критюк Роман'' [http://zolotapektoral.te.ua/try-podruhy-iz-staroji-yahilnytsi/ Москалі жорстоко замордували дівчат-повстанок зі Старої Ягільниці] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161220170709/http://zolotapektoral.te.ua/try-podruhy-iz-staroji-yahilnytsi/ |date=20 грудня 2016 }}</ref>.

У родині, крім Михайлини, була ще молодша сестра [[Іванна Голіната-Король]], теж учасниця підпілля [[ОУН]].

=== Участь в ОУН ===
Із 1943 — членкиня [[ОУН]], розвідниця і медсестра Чортківського окружного проводу. Організовувала курси медсестер, пункт лікування поранених, збір медикаментів, перев'язочних матеріалів. У батьківському будинку відкрила склад медикаментів УПА.

У 1944—1948 була членкинею Копичинецького Проводу ОУН, провідницею надрайонного [[Український Червоний Хрест|Українського Червоного Хреста]].

У кінці 40-х років працювала розвідницею, зв'язковою, а також в Чортківській окружній типографії, що містилась в с. [[П'ятничани (Чемеровецький район)|П'ятничанах]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]].

У 1948—1949 рр. «Тамара» перебувала в [[Криївка|криївці]] у селі П'ятничани Орининського (зараз — [[Чемеровецький район|Чемеровецького]]) району Хмельницької області, де містилась друкарня [[Кам'янець-Подільський|Кам'янець-Подільського]] окружного проводу [[ОУН]]. Тут вона друкувала тексти підпільних видань, множила їх на циклостилевому апараті, зшивала брошури, запаковувала у спеціальні торбинки, в яких вони передавалися для розповсюдження на території [[Кам'янець-Подільська область|Кам'янець-Подільської]], [[Вінницька область|Вінницької]] та [[Київська область|Київської]] областей. Через велику завантаженість покидати [[Криївка|криївку]] «Тамара» могла лише зрідка.

Підпільна друкарня була виявлена чекістами вранці [[26 грудня]] [[1949]] в [[Садиба|садибі]] Васильківських у с. П'ятничани тодішнього Орининського району, Кам'янець-Подільської області, в кількох кілометрах від Скала-Подільська Тернопільської області. У [[Бункер|бункері]] під будинком було вилучено друкарську техніку, радіоапарати, велику кількість підпільної літератури, важливі документи та листівки, які були надруковані для розповсюдження на території області та прилеглих територіях. Під час чекістської операції загинув керівник технічної ланки  — друкарні «ім. Я. Старуха» Кам'янець-Подільського окружного проводу ОУН [[Гнибіда Петро Васильович]] — «Наступ» 227. Разом з ним в бункері перебувала підпільниця «Тамара», секретарка-друкарка Кам'янець-Подільського окружного проводу [[ОУН]].

Голінату захопили в полон та важко поранили. [[Чекісти]] хотіли будь-якою ціною вилікувати її, щоб відтак на допитах отримати від неї важливу інформацію про підпілля. Хірург успішно зробив їй складну операцію, але Михайлина Голіната обрала смерть, а не співпрацю з ворогом, та вночі скинула [[Бандаж (техніка)|бандажі]] і розірвала операційну рану, внаслідок чого, стікаючи кров'ю, померла у 23 роки<ref>''Когут Андрій.'' [http://meest-online.com/ukraine/society/63-dokumenty-oun-opublikuvaly-v-e-arhivi/ 63 документи ОУН опублікували в Е-архіві] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160220022813/http://meest-online.com/ukraine/society/63-dokumenty-oun-opublikuvaly-v-e-arhivi/ |date=20 лютого 2016 }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* ''Ніколаєва Наталія.'' [http://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/12949/file.pdf Підпільні друкарні ОУН та їх ліквідація каральними органами СРСР в 1944—1954 рр.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160701033801/http://diasporiana.org.ua/wp-content/uploads/books/12949/file.pdf |date=1 липня 2016 }} Літопис УПА. Серія «Події і люди». Книга 20.

[[Категорія:Кам'янець-Подільський окружний провід ОУН]]
[[Категорія:Діячки ОУН]]
[[Категорія:Медсестри УПА]]
[[Категорія:Уродженці Старої Ягільниці]]

title: Михайлина Голіната

Прізвисько: Тамара, Мрія

Народження: 13 листопада 1927 · Стара Ягільниця, Чортківський район, Україна

Смерть: 26 грудня 1949 (22 роки)

Приналежність: ОУН

Партія: ОУН


text:
# Оксалати
Оксала́ти — солі та естери щавлевої кислоти.
Солі містять у своєму складі діаніон (оксалат) C2O42− або (COO)22−, що утворюється при подвійному депротонуванні щавлевої кислоти. Оскільки щавлева кислота є двоосновною, до ряду оксалатів також належать не повністю заміщені гідрооксалати (наприклад, NaHC2O4, KHC2O4).

wikiname: ukwiki

title: Оксалати

in_language: uk

wikitext:
[[Файл:Structure of oxalate.svg|thumb|right|150пкс|Структура оксалатного аніона]]
[[Файл:Oxalate-3D-balls.png|thumb|right|150пкс|Модель оксалатного аніона]]
'''Оксала́ти''' — [[солі (хімія)|солі]] та [[естери]] [[Щавлева кислота|щавлевої кислоти]].

Солі містять у своєму складі діаніон (''оксалат'') C2O42− або (COO)22−, що утворюється при подвійному [[депротонування|депротонуванні]] щавлевої кислоти.<ref name=Ullmann>{{cite book|doi=10.1002/14356007.a18_247|chapter=Oxalic Acid|title=[[Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry]]|year=2000|last1=Riemenschneider|first1=Wilhelm|last2=Tanifuji|first2=Minoru|isbn=3-527-30673-0}}</ref> Оскільки щавлева кислота є двоосновною, до ряду оксалатів також належать не повністю заміщені ''гідрооксалати'' (наприклад, [[гідрооксалат натрію|NaHC2O4]], [[Гідрооксалат калію|KHC2O4]]).

== Примітки ==
{{reflist}}

{{org-chem-stub}}

[[Категорія:Оксалати|*]]
[[Категорія:Естери]]


text:
# USS Richard M. McCool Jr. (LPD-29)
«Річард М.МакКул мол.»  (англ. USS Richard M. McCool Jr. (LPD-29)) — десантний транспортний корабель-док ВМС США типу «Сан-Антоніо».

## Історія створення
Корабель був замовлений 23 лютого 2018 року суднобудівній компанії Ingalls Shipbuilding. Закладений 12 квітня 2019 року. Спуск на воду відбувся 5 січня 2022 року.
7 вересня 2024 року на базі військово-морської авіації Пенсакола прийнято до складу ВМФ США.
Свою назву корабель отримав на честь морського офіцера Річарда Майлза МакКула (англ. Richard Miles McCool), нагородженого Медаллю Пошани за участь у битві за Окінаву.

title: USS Richard M. McCool Jr. (LPD-29)

wikitext:
{{Військовий корабель
|Назва              = «Річард М.МакКул мол.»
|Оригінальна назва  = {{lang-en|USS Richard M. McCool Jr. (LPD-29)}}
| Зображення        =
| Тип судна         = [[Десантний транспорт-док]]
| Організація       = [[ВМС США]]
| Номер вимпела     = LPD-29
| Порт приписки     =
| Виготовлювач      = [[Ingalls Shipbuilding]]
| Закладено         = [[12 квітня]] [[2019]] року
| Спущено           = [[5 січня]] [[2022]] року
| Експлуатація з    =
| Статус            = Будується
| Довжина           = 208,5 м
| Ширина            = 31,9 м
| Осадка            = 7 м
| Водотоннажність   = 25 000 тонн
| Швидкість         = 22 [[Вузол (одиниця швидкості)|вузли]](41 км / год)
| Потужність        = 40 000 к.с. (30 МВт)
| Гвинти            = 2 вали
| Двигуни           = Чотири дизельних двигуна Colt-Pielstick
| Екіпаж            = 699
| Артилерія         = Дві 30-мм гармати MK46
| Ракетне озброєння = Дві рухомі ракетні установки для ППО
| Радіолокаційне озброєння = AN / SPS-48E, AN / SPQ-9 B, AN / SPS-73 .
EW: AN / SLQ-25A Nixie, AN / SLQ-32 A (V) 2, Марка 36 SRBOC, MK 53 / Nulka.
| Авіація          = Чотири вертольоти [[Boeing Vertol CH-46 Sea Knight]] або два конвертоплани [[Bell Boeing V-22 Osprey]]
}}

'''«Річард М.МакКул мол.» ''' ({{lang-en|USS Richard M. McCool Jr. (LPD-29)}}) — [[Десантний транспорт-док|десантний транспортний корабель-док]] [[Військово-морські сили США|ВМС США]] [[Десантні транспорти-доки типу «Сан-Антоніо»|типу «Сан-Антоніо»]].

== Історія створення ==
Корабель був замовлений 23 лютого 2018 року суднобудівній компанії [[Ingalls Shipbuilding]]. Закладений 12 квітня 2019 року<ref>{{cite press release|url=https://newsroom.huntingtoningalls.com/releases/richard-m-mccool-lpd-29-keel-authenticated|title=Keel of Richard M. McCool (LPD 29) Authenticated at Ingalls Shipbuilding|publisher=Huntington Ingalls Industries|date=12 квітня 2019|accessdate=12 квітня 2019|archive-date=13 квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190413093104/https://newsroom.huntingtoningalls.com/releases/richard-m-mccool-lpd-29-keel-authenticated}}</ref>. Спуск на воду відбувся [[5 січня]] [[2022]] року.<ref>{{Cite web|url=https://navalpages.com/2022/01/hii-lpd-29/|title=HII спустила на воду 13-й УДК типу «Сан-Антоніо»|accessdate=10 січня 2022|archive-date=10 січня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220110185238/https://navalpages.com/2022/01/hii-lpd-29/}}</ref>
7 вересня 2024 року на базі військово-морської авіації Пенсакола прийнято до складу ВМФ США.

Свою назву корабель отримав на честь морського офіцера Річарда Майлза МакКула ({{lang-en|Richard Miles McCool}}), нагородженого [[Медаль Пошани (США)|Медаллю Пошани]] за участь у [[Битва за Окінаву|битві за Окінаву]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Десантні транспортні кораблі-доки ВМС США}}
[[Категорія:Десантні транспорти-доки типу «Сан-Антоніо»|Р]]
[[Категорія:Кораблі 2022]]

title: Служба

Тип/клас: Десантний транспорт-док

Належність: ВМС США

Корабельня: Ingalls Shipbuilding

Закладено: 12 квітня 2019 року

Спущено на воду: 5 січня 2022 року

Статус: Будується

title: Ідентифікація

title: Параметри

Осадка: 7 м

title: Технічні дані

Рухова установка: Чотири дизельних двигуна Colt-Pielstick

Гвинти: 2 вали

Швидкість: 22 вузли(41 км / год)

title: Озброєння

Артилерія: Дві 30-мм гармати MK46

Ракетне озброєння: Дві рухомі ракетні установки для ППО

Авіація: Чотири вертольоти Boeing Vertol CH-46 Sea Knight або два конвертоплани Bell Boeing V-22 Osprey


text:
# Петер Фрюгауф
Петер Фрюгауф (словац. Peter Frühauf; 15 серпня 1982, м. Пряшів, ЧССР) — словацький хокеїст, захисник.
Вихованець хокейної школи ХК «Пряшів». Виступав за ХК «Пряшів», «Топека Скеркрауз» (ХЛСШ), ХК «Кошице», ХК «Требішов», МсХК «Жиліна», ХКм «Гуменне», «Тржинець», ХКм «Зволен», ХК «05 Банська Бистриця» та «Слован» (Братислава).
У складі національної збірної Словаччини провів 20 матчів; учасник чемпіонату світу 2010. У складі молодіжної збірної Словаччини учасник чемпіонату світу 2002. У складі юніорської збірної Словаччини учасник чемпіонату світу 2000.
Досягнення
- Чемпіон Словаччини (2012).

title: Петер Фрюгауф

wikitext:
{{Infobox Ice Hockey Player
| name            = Петер Фрюгауф
| image           =
| image_caption   =
| image_size      = 200px
| position        = захисник
| shoots          = лівий
| height          = 183 см
| weight          = 86 кг
| team            =
| league          =
| former_teams    =
| played_for      = ХК Пряшів
[[Кошиці (хокейний клуб)|ХК Кошице]]
ХК Требішов
[[Жиліна (хокейний клуб)|МсХК Жиліна]]
ХКм Гуменне
[[Оцеларжи (Тржинець)|Тржинець]]
[[Зволен (хокейний клуб)|ХКм Зволен]]
[[Банська Бистриця (хокейний клуб)|ХК 05 Банська Бистриця]]
[[Слован (хокейний клуб, Братислава)|Слован Братислава]]
| ntl_team        = {{ih|SVK}}
| birth_date      = 15.8.1982
| birth_place     = м. [[Пряшів]], [[ЧССР]]
| draft           =
| draft_year      =
| draft_team      =
| career_start    = 1999
| career_end      = 2019
}}
'''Петер Фрюгауф''' ({{lang-sk|Peter Frühauf}}; [[15 серпня]] [[1982]], м. [[Пряшів]], [[ЧССР]]) — [[Словаччина|словацький]] [[хокей із шайбою|хокеїст]], захисник.

Вихованець хокейної школи ХК «Пряшів». Виступав за ХК «Пряшів», «Топека Скеркрауз» (ХЛСШ), [[Кошиці (хокейний клуб)|ХК «Кошице»]], ХК «Требішов», [[Жиліна (хокейний клуб)|МсХК «Жиліна»]], ХКм «Гуменне», [[Оцеларжи (Тржинець)|«Тржинець»]], [[Зволен (хокейний клуб)|ХКм «Зволен»]], [[Банська Бистриця (хокейний клуб)|ХК «05 Банська Бистриця»]] та [[Слован (хокейний клуб, Братислава)|«Слован» (Братислава)]].

У складі [[Збірна Словаччини з хокею із шайбою|національної збірної Словаччини]] провів 20 матчів; учасник [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою|чемпіонату світу]] [[Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2010|2010]]. У складі молодіжної збірної Словаччини учасник чемпіонату світу 2002. У складі юніорської збірної Словаччини учасник чемпіонату світу [[Юніорський чемпіонат світу з хокею із шайбою 2000|2000]].

;Досягнення
* [[Словацька Екстраліга|Чемпіон Словаччини]] (2012).

== Посилання ==
* [http://www.eliteprospects.com/player.php?player=27225 Профіль] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111016150911/http://www.eliteprospects.com/player.php?player=27225 |date=16 жовтня 2011 }} на [http://www.eliteprospects.com/ Eliteprospects] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/6Cp0ltw3p?url=http://www.eliteprospects.com/ |date=11 грудня 2012 }} {{ref-en}}

{{Icehockey-bio-stub}}

{{DEFAULTSORT:Фрюгауф, Петер}}
[[Категорія:Уродженці Пряшева]]
[[Категорія:Словацькі хокеїсти]]
[[Категорія:Гравці збірної Словаччини з хокею]]
[[Категорія:Хокеїсти «Пряшева»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Кошиць»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Требішова»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Жиліни»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Гуменного»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Оцеларжи»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Зволена»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Банської Бистриці»]]
[[Категорія:Хокеїсти «Слована»]]
[[Категорія:Гравці чемпіонату світу з хокею із шайбою 2010]]
[[Категорія:Хокеїсти «Маунтфілда» (Градець-Кралове)]]

title: Петер Фрюгауф

Народився: 15 серпня 1982 (42 роки) · м. Пряшів, ЧССР

Вага: 86 кг

Позиція: захисник

Кидок: лівий

Проф. клуби: ХК Пряшів · ХК Кошице · ХК Требішов · МсХК Жиліна · ХКм Гуменне · Тржинець · ХКм Зволен · ХК 05 Банська Бистриця · Слован Братислава

Нац. збірна: Словаччина


text:
# Гвинтівка Пібоді-Мартіні
Гвинтівка Пібоді-Мартіні — позначення сімейства армійських гвинтівок, похідних від моделі, яка виготовлялась у США в 1869—1871 роках фірмою Пібоді. Гвинтівка продавалася арміям декількох держав і приватним особам. Різні модифікації, зокрема, Мартіні-Генрі, вироблялися в багатьох країнах світу і використовувалися аж до Першої світової війни, і епізодично навіть у другій половині XX століття. Крім військового застосування гвинтівку використовували замість великокаліберного штуцера для полювання на особливо великих тварин, наприклад, ведмедів.

## Конструкція
Гвинтівка однозарядна, її ложе зроблено з якісного американського горіха. Цівка мала довжину 750 мм, у неї через поздовжній паз поміщався сталевий шомпол довжиною 806 мм. Приклад зміцнювався сталевим потиличником з ромбоподібною насічкою. Він був забезпечений антабкою, яка вгвинчувалася в дерево приклада, і клямкою важеля відмикання затвора. Затвор приводився в дію нижнім важелем, що забезпечував відкриття-закриття затвора, взвод ударника, витяг а також викид гільзи з гвинтівки за допомогою ежектора. Калібр гвинтівки — 11,43 мм, довжина ствола — 840 мм, загальна довжина — 1250 мм. Вага без багнета — 3800 г, крок — 560 мм, швидкострільність — 10 пострілів/хв. Система нарізів — 7 нарізів Генрі.
Приціл відкритий, поступово-рамковий, цілик для стрільби на малі відстані широкої, сідлоподібної форми, для більш точної, далекої стрільби, є пересувний хомутик з маленьким прорізом трикутного перетину, мушка теж трикутного перетину. Власне ствол круглої форми, міцно угвинчений в ствольну коробку, кріпиться до цівки двома розсувними на гвинтах кільцями зі сталі. Поперечні сталеві штифти круглого перетину використовуються для запобігання зсуву кілець. Передня антабка розташована на передньому кільці, а додаткова — у передній частині спускової скоби. Обидві антабки мають ширину 45 мм. Спусковий гачок зі спеціальними насічками для підвищення чутливості пальця, спуск м'який, без попередження, вільного ходу не має. Після того, як патрон поміщений в ствол, необхідно закрити затвор, при цьому тримати натиснутим спусковий гачок. Потім для моментального взводу потрібно лише пересмикнути важіль взводу. Набій при цьому не викидається. Після пострілу гільза викидається нагору-назад при опусканні нижнього важеля. Приклад добре прикріплений до ствольної коробки стяжним гвинтом. Стяжний гвинт, що утримує його, закритий важким литим потиличником, що кріпиться до дерева приклада двома гвинтами.

## Набої
- .577/450 Boxer-Henry
- .577/450 Martini–Henry
- .303 British
- 11.43x55 R (Турецький)
- 11.43x59 R (Румунський)
- 7,65 × 53 мм Argentino (Турецький)

Підходять набої .450 Turkish Peabody, .45 Peabody-Martini і 11.43 х 55R mm Turkish. Вони з латунною, суцільнотягненою гільзою пляшкової форми. Довжина гільзи — 58,42 мм, довжина набою — 79,25 мм, діаметр по закраїні — 16,97 мм, діаметр гільзи в основі — 14,78 мм, діаметр плічок — 14,78 мм, діаметр шийки — 12,04 мм, вага порохового заряду — 5,18 г, діаметр кулі — 11,35 мм, її вага — 31,49 г.
Власне куля безоболонкова, свинцева, із закругленою голівкою, обертається в промаслений папір для обтюрації, оскільки її діаметр менше діаметра ствола. Для спорядження набою застосовується просальник. Обгортання кулі промасленим папером і застосування просальника призначалися для зменшення тертя а також попередження надмірного свинцювання ствола і поліпшення обтюрації. Порох був димним. Набій .45 Peabody-Martini, вироблений в США, був набагато кращим і мав хорошу дальність бою, купчастість і балістику.

## Модифікації
- Гвинтівка/карабін Мартіні-Генрі
- Дробовик Greener
- Гвинтівка Мартіні-Маузер зразка 1908

### Британська імперія
У Британській імперії поєднали запірний механізм Пібоді, вдосконалений ударний механізм швейцарського інженера Мартіні і полігональну нарізку ствола Генрі. Нова гвинтівка отримала назву Мартіні-Генрі. Всього було виготовлено до мільйона примірників чотирьох серій Mk I—IV, які перебували на службі в різних частинах Британської імперії більше 30 років, аж до кінця Першої світової війни. У другій половині XX століття гвинтівки Мартіні-Генрі виявлялися у афганських моджахедів під час Афганської війни.
Випускалися карабіни і навчальні моделі. Переробка гвинтівки зі стволом Lee-Metford отримала назву Мартіні-Метфорд, а зі стволом від гвинтівки Lee-Enfield — Мартіні-Енфілд.

### Османська імперія
Перші партії гвинтівок Мартіні-Генрі спрямовувалися виключно на постачання британської армії, тому, зацікавлена в сучасному озброєнні, Османська імперія замовила гвинтівки оригінальної моделі Пібоді в США. Гвинтівка застосовувалася проти російських військ у російсько-турецькій війні (1877—1878).
Перед Першою світовою війною виявилося, що на складах зберігається безліч гвинтівок Пібоді, але для них не вистачає набоїв, тоді як набоїв Маузера 7,65×53 мм було в надлишку. Турецький уряд розпорядився замінити стволи на відповідні. Перероблена гвинтівка, відома як Мартіні-Маузер 1908 року, мала гарний бій і швидкострільність. Фатальним недоліком була живучість: набої бездимного пороху були дуже потужними і ствольна коробка приходила в непридатність після декількох сотень пострілів.

## Оператори
- США
- Велика Британія
- Османська імперія
- Емірат Афганістан
- Румунське королівство

## У кінематографі
- Фігурує як основна гвинтівка британських солдатів у фільмі Чотири пера.
- Добре відображено роль гвинтівки у фільмі Зулуси.

title: Гвинтівка Пібоді-Мартіні

wikitext:
{{Картка зброї
| назва                = Гвинтівка Пібоді-Мартіні
| зображення           = Martini_Henry_Mk_I.jpg
| розм_зобр            = 300пкс
| альт                 =
| підпис               =
| походження           = [[Сполучені Штати Америки|США]]
| тип                  = [[гвинтівка]]

| є_стрілецька         = так

| служба               = [[1871]]—[[1888]]
| оператори            = ''див. [[#Оператори|Оператори]]''
| війни                = [[Колоніальні війни]] Британської імперії
[[Російсько-турецька війна (1877—1878)]]
[[Англо-зулуська війна]]
[[Греко-турецька війна (1897)]]
[[Балканські війни]]
[[Перша світова війна]]
[[Греко-турецька війна (1919—1922)]]
[[Війна в Афганістані (1979—1989)]]

| розробник            = [[Королівський завод стрілецької зброї]]
| дата_розробки        = [[1870]]
| виробник             =
| вартість_одиниці     =
| дата_виготовлення    = [[1871]]—[[1889]]
| кількість            = 500 000—1 000 000
| варіанти             = ''див. [[#Модифікації|Модифікації]]''

| хар_підпис           =
| вага                 = 3,827 кг (порожня); 4,2 кг (з багнетом)
| довжина              = 1245
| част_довжина         =
| ширина               =
| висота               =
| діаметр              =
| обслуга              =
| десант               =

| набій                = ''див. [[#Набої|Набої]]''
| вага_набою           =
| калібр               = 11,4
| стволи               =
| дія                  = [[хитний затвор]]
| темп                 = 12
| д_швидкість          = 400
| дальність            = 370
| м_дальність          = 1700
| живлення             = однозарядне
| приціл               = поступово-рамковий з ціликом
}}

'''Гвинтівка Пібоді-Мартіні''' — позначення сімейства армійських гвинтівок, похідних від моделі, яка виготовлялась у [[Сполучені Штати Америки|США]] в [[1869]]—[[1871]] роках фірмою Пібоді. Гвинтівка продавалася арміям декількох держав і приватним особам. Різні модифікації, зокрема, '''Мартіні-Генрі''', вироблялися в багатьох країнах світу і використовувалися аж до [[Перша світова війна|Першої світової війни]], і епізодично навіть у другій половині XX століття. Крім військового застосування гвинтівку використовували замість великокаліберного [[Штуцер (зброя)|штуцера]] для полювання на особливо великих тварин, наприклад, ведмедів.

== Конструкція ==

Гвинтівка однозарядна, її ложе зроблено з якісного американського горіха. [[Цівка (зброя)|Цівка]] мала довжину 750 мм, у неї через поздовжній паз поміщався сталевий [[шомпол]] довжиною 806 мм. [[Приклад (зброя)|Приклад]] зміцнювався сталевим [[Спусковий гачок|потиличником]] з ромбоподібною насічкою. Він був забезпечений [[Антабка|антабкою]], яка вгвинчувалася в дерево [[Приклад (зброя)|приклада]], і клямкою важеля відмикання [[Затвор (зброя)|затвора]]. Затвор приводився в дію нижнім важелем, що забезпечував відкриття-закриття затвора, взвод ударника, витяг а також викид [[Гільза|гільзи]] з гвинтівки за допомогою [[Механізм видалення гільз|ежектора]]. Калібр гвинтівки — 11,43 мм, довжина ствола — 840 мм, загальна довжина — 1250 мм. Вага без багнета — 3800 г, крок — 560 мм, швидкострільність — 10 пострілів/хв. Система нарізів — 7 нарізів Генрі.

Приціл відкритий, поступово-рамковий, цілик для стрільби на малі відстані широкої, сідлоподібної форми, для більш точної, далекої стрільби, є пересувний хомутик з маленьким прорізом трикутного перетину, мушка теж трикутного перетину. Власне ствол круглої форми, міцно угвинчений в ствольну коробку, кріпиться до цівки двома розсувними на гвинтах кільцями зі сталі. Поперечні сталеві [[штифт]]и круглого перетину використовуються для запобігання зсуву кілець. Передня антабка розташована на передньому кільці, а додаткова — у передній частині спускової скоби. Обидві антабки мають ширину 45 мм. [[Спусковий гачок]] зі спеціальними насічками для підвищення чутливості пальця, спуск м'який, без попередження, вільного ходу не має. Після того, як патрон поміщений в ствол, необхідно закрити затвор, при цьому тримати натиснутим спусковий гачок. Потім для моментального взводу потрібно лише пересмикнути важіль взводу. Набій при цьому не викидається. Після пострілу гільза викидається нагору-назад при опусканні нижнього важеля. Приклад добре прикріплений до ствольної коробки стяжним гвинтом. Стяжний гвинт, що утримує його, закритий важким литим потиличником, що кріпиться до дерева приклада двома гвинтами.

== Набої ==

[[Файл:Snider-Martini-Enfield_Cartridges.JPG|міні|ліворуч|Зліва направо:.577 Snider (Снайдер-Енфілд), .577/450 Martini-Henry епохи прокату латунної фольги, .577/450 Martini–Henry з литою латунною гільзою (Пібоді-Мартіні) та [[.303 British|.303 British Mk VII]] ([[Lee-Metford]]/[[Lee-Enfield]]).]]

* [[.577/450 Boxer-Henry]]
* [[.577/450 Martini–Henry]]
* [[.303 British]]
* [[11.43x55 R]] (Турецький)
* [[11.43x59 R]] (Румунський)
* [[7,65 × 53 мм Argentino]] (Турецький)

Підходять [[набої]] .450 Turkish Peabody, .45 Peabody-Martini і 11.43 х 55R mm Turkish. Вони з латунною, суцільнотягненою гільзою пляшкової форми. Довжина гільзи — 58,42 мм, довжина набою — 79,25 мм, діаметр по [[Гільза|закраїні]] — 16,97 мм, діаметр гільзи в основі — 14,78 мм, діаметр плічок — 14,78 мм, діаметр шийки — 12,04 мм, вага порохового заряду — 5,18 г, діаметр [[Куля (зброя)|кулі]] — 11,35 мм, її вага — 31,49 г.

Власне куля безоболонкова, свинцева, із закругленою голівкою, обертається в промаслений папір для [[Обтюрація|обтюрації]], оскільки її діаметр менше діаметра ствола. Для спорядження набою застосовується просальник. Обгортання кулі промасленим папером і застосування просальника призначалися для зменшення тертя а також попередження надмірного свинцювання ствола і поліпшення обтюрації. Порох був димним. Набій .45 Peabody-Martini, вироблений в США, був набагато кращим і мав хорошу дальність бою, [[Купчастість бою зброї|купчастість]] і [[Балістика|балістику]].

== Модифікації ==

* '''Гвинтівка/карабін Мартіні-Генрі'''
* '''Дробовик Greener'''
* '''Гвинтівка Мартіні-Маузер зразка 1908'''

[[Файл:Martini_henry_lock_section.png|міні|праворуч|250пкс|Затвор гвинтівки Мартіні-Генрі]]

=== Британська імперія ===

У Британській імперії поєднали запірний механізм Пібоді, вдосконалений ударний механізм швейцарського інженера Мартіні і [[Полігональна нарізка|полігональну нарізку]] ствола Генрі. Нова гвинтівка отримала назву Мартіні-Генрі. Всього було виготовлено до мільйона примірників чотирьох серій Mk I—IV, які перебували на службі в різних частинах Британської імперії більше 30 років, аж до кінця [[Перша світова війна|Першої світової війни]]. У другій половині XX століття гвинтівки Мартіні-Генрі виявлялися у афганських моджахедів під час [[Війна в Афганістані (1979—1989)|Афганської війни]].

Випускалися карабіни і навчальні моделі. Переробка гвинтівки зі стволом [[Lee-Metford]] отримала назву Мартіні-Метфорд, а зі стволом від гвинтівки [[Lee-Enfield]] — Мартіні-Енфілд.

=== Османська імперія ===

Перші партії гвинтівок Мартіні-Генрі спрямовувалися виключно на постачання британської армії, тому, зацікавлена в сучасному озброєнні, Османська імперія замовила гвинтівки оригінальної моделі Пібоді в США. Гвинтівка застосовувалася проти російських військ у [[Російсько-турецька війна (1877—1878)|російсько-турецькій війні (1877—1878)]].

Перед Першою світовою війною виявилося, що на складах зберігається безліч гвинтівок Пібоді, але для них не вистачає набоїв, тоді як набоїв Маузера [[7,65×17 мм|7,65×53 мм]] було в надлишку. Турецький уряд розпорядився замінити стволи на відповідні. Перероблена гвинтівка, відома як Мартіні-Маузер 1908 року, мала гарний бій і швидкострільність. Фатальним недоліком була живучість: набої бездимного пороху були дуже потужними і ствольна коробка приходила в непридатність після декількох сотень пострілів.

== Оператори ==

* {{USA}}
* {{GBR}}
* {{прапор|Османська імперія}} [[Османська імперія]]
* [[Файл:Flag of Afghanistan (1919–1921).svg|20пкс]] [[Емірат Афганістан]]
* {{прапор|Румунське королівство}} [[Румунське королівство]]

== У кінематографі ==

* Фігурує як основна гвинтівка британських солдатів у фільмі [[Чотири пера (фільм)|Чотири пера]].
* Добре відображено роль гвинтівки у фільмі [[Зулуси (фільм, 1964)|Зулуси]].

== Література ==

* Smith-Christmas, Kenneth L. (2014). «Icon of an Empire The Martini-Henry». American Rifleman. National Rifle Association. 162 (November)
* Morris, Donald R (1994). The Washing of the Spears (Third ed.). London: Random House. p. 297. ISBN 978-0-7126-6105-8.
* Greener, W.W..The Gun & its Development, 9th Edition, 1910.
* Yüksel, Ayhan — Eşkıya Hekimoğlu İbrahim'in 'Aynalı Martin' Tüfeği, Hürriyet Tarih 27 Kasım 2002

== Посилання ==

* [http://www.martinihenry.com/ Сайт, посвящённый винтовкам семейства Пибоди-Мартини] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210228065526/http://martinihenry.com/ |date=28 лютого 2021 }} {{Ref-en}}
* [http://www.svartkrutt.net/articles/vis.php?id=11 .577/.450 Martini-Henry Rifles — Part 1] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210313052429/https://svartkrutt.net/articles/vis.php?id=11 |date=13 березня 2021 }} {{Ref-en}}

{{Ранні гвинтівки}}

[[Категорія:Гвинтівки США]]
[[Категорія:Зброя за алфавітом]]
[[Категорія:Ранні гвинтівки]]
[[Категорія:Гвинтівки Першої світової війни]]
[[Категорія:Російсько-турецька війна (1877—1878)]]
[[Категорія:Збройні сили Османської імперії]]
[[Категорія:Однозарядні гвинтівки]]

title: Гвинтівка Пібоді-Мартіні

Тип: гвинтівка

Походження: США

title: Історія використання

Оператори: див. Оператори

Війни: Колоніальні війни Британської імперії · Російсько-турецька війна (1877—1878) · Англо-зулуська війна · Греко-турецька війна (1897) · Балканські війни · Перша світова війна · Греко-турецька війна (1919—1922) · Війна в Афганістані (1979—1989)

title: Історія виробництва

Розробник: Королівський завод стрілецької зброї

Варіанти: див. Модифікації

title: Характеристики

Вага: 3,827 кг (порожня); 4,2 кг (з багнетом)

Набій: див. Набої

Дія: хитний затвор

Характеристики: Дальність вогню

Система живлення: однозарядне

Приціл: поступово-рамковий з ціликом


text:
# Пригородний (Челябінська область)
Пригородний (рос. Пригородный) — селище у Каслинському районі Челябінської області Російської Федерації.
Входить до складу муніципального утворення Каслинське міське поселення. Населення становить 32 особи (2017).

## Історія
Від 27 лютого 1924 року належить до Каслинського району Челябінської області.
Згідно із законом від 16 листопада 2004 року органом місцевого самоврядування є Каслинське міське поселення.

## Населення
| 2002 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 |
| ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- |
| 123  | ↘98  | ↘63  | ↘61  | ↘45  | ↗46  | ↘36  |
| 2015 | 2016 | 2017 |      |      |      |      |
| ↗43  | ↘38  | ↘32  |      |      |      |      |

title: Пригородний (Челябінська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[селище]]
|тип_род         = селища
|назва           = Пригородний
|назва ін.       = Пригородный
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Челябінська область]]
|район           = [[Каслинський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Каслинське міське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 32 (2017){{RUS-census2017}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[UTC+5]], [[Літній час|літом]] [[UTC+6]]
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Челябінська область
}}
'''Пригородний''' ({{lang-ru|Пригородный}}) — [[селище]] у [[Каслинський район|Каслинському районі]] [[Челябінська область|Челябінської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Входить до складу муніципального утворення [[Каслинське міське поселення]]. Населення становить 32 особи (2017){{RUS-census2017}}.

== Історія ==

Від 27 лютого [[1924]] року належить до Каслинського району Челябінської області<ref>Материалы по районированию Урала : — Екатеринбург : Уралплан, 1924. — Т. 1, Вып. 2. — 16 с. {{ref-ru}}</ref>.

Згідно із законом від [[16 листопада]] [[2004]] року органом місцевого самоврядування є Каслинське міське поселення<ref>[http://docs.cntd.ru/document/802025015 Закон Челябинской области от 16 ноября 2004 года № 312-ЗО «О статусе и границах Каслинского муниципального района, городских и сельских поселений в его составе»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Пригородный (Челябинская область) }}

{{Населення РФ | Пригородный (Челябинская область) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Каслинський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Селища Челябінської області]]

[[Категорія:Населені пункти Каслинського району]]

title: селище Пригородний

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Челябінська область

Муніципальний район: Каслинський район

Поселення: Каслинське міське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: UTC+5, літом UTC+6

Основні дані:
Мапа
· Пригородний · Пригородний


text:
# Міма Яушовець
Міма Яушовець (словен. Mima Jaušovec) — югославська (словенська) тенісистка, чемпіонка Ролан-Гарросу в одиночному та парному розрядах.
Яушовець першою із югославських тенісисток виграла турнір Великого шолома. Сталося це 1987 року, коли в фіналі вона переграла румунку Вірджинію Рузічі. Наступного року вона об'єдналася з Рузічі, й разом вони виграли Ролан-Гаррос у парному розряді.

## Значні фінали

### Турніри Великого шолома

#### Одиночний розряд 3 (1 титул)
| Результат | Рік  | Турнір      | Поверхня | Супротивниця     | Рахунок            |
| Перемога  | 1977 | French Open | Ґрунт    | Флоренца Міхай   | 6–2, 6–7(5–7), 6–1 |
| Поразка   | 1978 | French Open | Ґрунт    | Вірджинія Рузічі | 2–6, 2–6           |
| Поразка   | 1983 | French Open | Ґрунт    | Кріс Еверт       | 1–6, 2–6           |

#### Пари: 2 (1 титул)
| Результат | Рік  | Турнір      | Поверхня | Партнерка        | Супротивниці                           | Рахунок             |
| Перемога  | 1978 | French Open | Ґрунт    | Вірджинія Рузічі | Гейл Шерріфф Ловера Леслі Тернер Баурі | 5–7, 6–4, 8–6       |
| Поразка   | 1978 | Wimbledon   | Трава    | Вірджинія Рузічі | Керрі Мелвілл Рід Венді Тернбулл       | 4–6, 9–8(10–8), 6–3 |

### Історія виступів

#### Одиночний розряд
| Турнір                 | 1974  | 1975  | 1976  | 1977  | 1977  | 1978  | 1979  | 1980  | 1981  | 1982  | 1983  | 1984  | 1985  | 1986  | 1987  | 1988  | Усп    |
| ---------------------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ------ |
| Australian Open        | A     | A     | A     | A     | A     | A     | A     | ПФ    | 3к    | 2к    | A     | A     | A     | NH    | A     | 1к    | 0 / 4  |
| French Open            | 2к    | 2к    | 2к    | П     | П     | Ф     | 2к    | 3к    | ЧФ    | 4к    | F     | 3к    | 2к    | 3к    | 1к    | A     | 1 / 14 |
| Wimbledon              | 3к    | 4к    | 4к    | 3к    | 3к    | ЧФ    | 2к    | A     | ЧФ    | 2к    | 3к    | 1к    | 1к    | 1к    | A     | A     | 0 / 12 |
| US Open                | 2к    | 1к    | ПФ    | ЧФ    | ЧФ    | 2к    | 2к    | ЧФ    | 2к    | 2к    | 3к    | 3к    | 2к    | A     | A     | A     | 0 / 12 |
| Успішність             | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 3 | 1 / 3 | 1 / 3 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 4 | 0 / 4 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 2 | 0 / 1 | 0 / 1 | 1 / 42 |
| Рейтинг на кінець року |       | 40    | 11    | 11    | 11    | 19    | 20    | 17    | 11    | 12    | 23    | 87    | 71    | 184   | 233   | 362   |        |

Note: The Australian Open was held twice in 1977, in January and December.

## Фінали турнірів WTA

### Одиночний розряд: 14 (5–9)
| Перемога — Легенда                |
| --------------------------------- |
| Турніри Великого шолома (1–2)     |
| Турніри WTA Tour (0–0)            |
| Virginia Slims, Avon, Other (4–7) |

| Титули за покриттям |
| ------------------- |
| Тверде (0–0)        |
| Трава (0–0)         |
| Ґрунт (4–5)         |
| Килим (1–4)         |

| Результат | W/L | Дата     | Турнір                               | Покриття  | Опонент             | Рахунок            |
| --------- | --- | -------- | ------------------------------------ | --------- | ------------------- | ------------------ |
| Поразка   | 0–1 | Лип 1974 | Кіцбюель, Австрія                    | Ґрунт     | Мірка Кожелугова    | 3–6, 0–6           |
| Перемога  | 1–1 | Тра 1976 | Рим, Італія                          | Ґрунт     | Леслі Гант          | 6–1, 6–3           |
| Перемога  | 2–1 | Сер 1976 | Торонто, Канада                      | Ґрунт     | Леслі Гант          | 6–2, 6–0           |
| Перемога  | 3–1 | Тра 1977 | Відкритий чемпіонат Франції з тенісу | Ґрунт     | Флоренца Міхай      | 6–2, 6–7(5–7), 6–1 |
| Поразка   | 3–2 | Сер 1977 | Charlotte, US                        | Ґрунт     | Мартіна Навратілова | 6–3, 2–6, 1–6      |
| Перемога  | 4–2 | Тра 1978 | Гамбург, West Німеччина              | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | 6–2, 6–3           |
| Поразка   | 4–3 | Тра 1978 | Відкритий чемпіонат Франції з тенісу | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | 2–6, 2–6           |
| Поразка   | 4–4 | Бер 1981 | Boston, US                           | Килим (i) | Кріс Еверт          | 4–6, 4–6           |
| Поразка   | 4–5 | Жов 1981 | Brighton, UK                         | Килим (i) | Сью Баркер          | 6–4, 1–6, 1–6      |
| Поразка   | 4–6 | Лют 1982 | Detroit, US                          | Килим (i) | Андреа Єйгер        | 6–2, 4–6, 2–6      |
| Перемога  | 5–6 | Бер 1982 | Лос-Анджелес, US                     | Килим (i) | Сільвія Ганіка      | 6–2, 7–6(7–4)      |
| Поразка   | 5–7 | Бер 1982 | Dallas, US                           | Килим (i) | Мартіна Навратілова | 3–6, 2–6           |
| Поразка   | 5–8 | Тра 1983 | French Open                          | Ґрунт     | Кріс Еверт          | 1–6, 2–6           |
| Поразка   | 5–9 | Лип 1985 | Gastein Ladies, Австрія              | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | 2–6, 3–6           |

### Парний розряд: 20 (11–9)
| Перемога — Легенда                 |
| ---------------------------------- |
| Турніри Великого шолома (1–1)      |
| Турніри WTA Tour (0–0)             |
| Virginia Slims, Avon, Other (10–8) |

| Титули за покриттям |
| ------------------- |
| Тверде (0–1)        |
| Трава (0–1)         |
| Ґрунт (5–2)         |
| Килим (6–5)         |

| Результат | Ранг | Дата              | Турнір                               | Покриття  | Партнер             | Опоненти                                  | Рахунок             |
| --------- | ---- | ----------------- | ------------------------------------ | --------- | ------------------- | ----------------------------------------- | ------------------- |
| Перемога  | 1.   | 4 листопада 1974  | Edinburgh                            | Килим (i) | Вірджинія Рузіч     | Ісабель Фернандес де Сото Ракель Хіскафре | 6–4, 4–6, 6–4       |
| Поразка   | 1.   | 24 січня 1977     | Minneapolis                          | Килим (i) | Вірджинія Рузіч     | Розмарі Касалс Мартіна Навратілова        | 2–6, 1–6            |
| Перемога  | 2.   | 15 травня 1978    | Гамбург                              | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | Катя Еббінгаус Гельга Ніссен Мастгофф     | 6–4, 5–7, 6–0       |
| Перемога  | 3.   | 22 травня 1978    | Рим                                  | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | Флоренца Міхай Бетсі Нагелсен             | 6–2, 2–6, 7–5       |
| Перемога  | 4.   | 29 травня 1978    | Відкритий чемпіонат Франції з тенісу | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | Гейл Шанфро Леслі Тернер Боурі            | 5–7, 6–4, 8–6       |
| Поразка   | 2.   | 26 червня 1978    | Вімблдонський турнір                 | Трава     | Вірджинія Рузіч     | Керрі Мелвілл Венді Тернбулл              | 6–4, 8–9(8–10), 3–6 |
| Поразка   | 3.   | 23 жовтня 1978    | Фільдерштадт                         | Килим (i) | Вірджинія Рузіч     | Трейсі Остін Бетті Стеве                  | 3–6, 3–6            |
| Перемога  | 5.   | 1 січня 1979      | Washington, D.C.                     | Килим (i) | Вірджинія Рузіч     | Рене Річардс Шерон Волш                   | 4–6, 6–2, 6–4       |
| Поразка   | 4.   | 20 серпня 1979    | Mahwah                               | Тверде    | Регіна Маршикова    | Трейсі Остін Бетті Стеве                  | 6–7, 6–2, 4–6       |
| Поразка   | 5.   | 7 січня 1980      | Cincinnati                           | Килим (i) | Енн Кійомура        | Лора Дюпонт Пем Шрайвер                   | 3–6, 3–6            |
| Перемога  | 6.   | 27 жовтня 1980    | Стокгольм                            | Килим (i) | Вірджинія Рузіч     | Гана Мандлікова Бетті Стеве               | 6–2, 6–1            |
| Поразка   | 6.   | 10 листопада 1980 | Amsterdam                            | Килим (i) | Джоанн Расселл      | Гана Мандлікова Бетті Стеве               | 6–7, 6–7            |
| Поразка   | 7.   | 6 квітня 1981     | Гілтон-Гед-Айленд                    | Ґрунт     | Пем Шрайвер         | Розмарі Казалс Венді Тернбулл             | 5–7, 5–7            |
| Поразка   | 8.   | 19 жовтня 1981    | Brighton                             | Килим (i) | Пем Шрайвер         | Барбара Поттер Енн Сміт                   | 7–6, 3–6, 4–6       |
| Перемога  | 7.   | 26 жовтня 1981    | Фільдерштадт                         | Килим (i) | Мартіна Навратілова | Барбара Поттер Енн Сміт                   | 6–4, 6–1            |
| Перемога  | 8.   | 1 лютого 1982     | Detroit                              | Килим (i) | Леслі Аллен         | Розмарі Казалс Венді Тернбулл             | 6–4, 6–0            |
| Перемога  | 9.   | 19 квітня 1982    | Амелія-Айланд                        | Ґрунт     | Лесті Аллен         | Барбара Поттер Шерон Волш                 | 6–1, 7–5            |
| Перемога  | 10.  | 30 січня 1983     | Houston                              | Килим (i) | Енн Вайт            | Барбара Поттер Шерон Волш                 | 6–4, 3–6, 7–6(7–4)  |
| Поразка   | 9.   | 16 квітня 1984    | Амелія-Айланд                        | Ґрунт     | Енн Гоббс           | Kathy Йорданія Енн Сміт                   | 4–6, 6–4, 4–6       |
| Перемога  | 11.  | 15 липня 1985     | Gastein Ladies                       | Ґрунт     | Вірджинія Рузіч     | Андреа Голікова Катержина Скронська       | 6–2, 6–3            |

## Виноски
1. ↑  Collins B. The Bud Collins History of Tennis: An Authoritative Encyclopedia and Record Book — 2 — NYC: New Chapter Press, 2010. — P. 695. — ISBN 978-0-942257-70-0
2. ↑  Collins B. The Bud Collins History of Tennis: An Authoritative Encyclopedia and Record Book — 2 — NYC: New Chapter Press, 2010. — P. 694. — ISBN 978-0-942257-70-0
3. ↑  https://web.archive.org/web/20160610210654if_/http://www.wtatennis.com/players/player/3784/title/mima-jausovec

| Тенісист | Це незавершена стаття про тенісиста чи тенісистку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Міма Яушовець

wikitext:
{{Тенісист
|громадянство   = {{YUG}}
| місце_проживання             =
| зріст               = 160
| початок_кар'єри             = 1975
| завершення_кар'єри              = 1988
| робоча_рука                 = права
| бекхенд = одноручний
| призові_кошти      = 933 926
| одиночні_результати         = 351–248
| одиночних_титулів         = 5
| найвища_одиночна_позиція = No. 6 (22 березня 1982)
| результати_Australian_Open  = ПФ ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1980, жінки, одиночний розряд|1980]])
| результати_Roland_Garros       = '''П''' ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1977|1977]])
| результати_Wimbledon        = ЧФ ([[Вімблдонський турнір 1978, жінки, одиночний розряд|1978]], [[Вімблдонський турнір 1981, жінки, одиночний розряд|1981]])
| результати_US_Open           = ПФ ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1976, жінки, одиночний розряд|1976]])
| парні_результати          = 254–190
| парних_титулів          = 11
| найвища_парна_позиція  = 211 (21 грудня 1986)
| результати_парні_Australian_Open  = 3к ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1980, жінки, парний розряд|1980]])
| результати_парні_Roland_Garros = '''П''' ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1978|1978]])
| результати_парні_Wimbledon = Ф ([[Вімблдонський турнір 1978, жінки, парний розряд|1978]])
| результати_парні_US_Open       = ПФ ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1976, жінки, парний розряд|1976]], [[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1983, жінки, парний розряд|1983]])

|останнє_оновлення           = тенісистка завершила кар'єру
| медалі =
{{MedalCompetition|[[Середземноморські ігри]]}}
{{MedalGold | [[Середземноморські ігри 1979 |Спліт 1979 ]] | одиночний турнір}}
{{MedalGold | Спліт 1979 | парний турнір}}
}}
'''Міма Яушовець''' ({{lang-sl| Mima Jaušovec}}) — [[Югославія|югославська]] ([[Словенія|словенська]]) тенісистка, чемпіонка [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу|Ролан-Гарросу]] в одиночному та парному розрядах.

Яушовець першою із югославських тенісисток виграла турнір Великого шолома. Сталося це 1987 року, коли в фіналі вона переграла румунку [[Вірджинія Рузіч|Вірджинію Рузічі]]. Наступного року вона об'єдналася з Рузічі, й разом вони виграли Ролан-Гаррос у парному розряді.

== Значні фінали ==

=== Турніри Великого шолома ===

==== Одиночний розряд 3 (1 титул) ====
{|class="sortable wikitable"
|'''Результат'''
| '''Рік'''
| '''Турнір'''
| '''Поверхня'''
| '''Супротивниця'''
| '''Рахунок'''
|- style="background:#ebc2af;"
| style="background:#98fb98;" | Перемога || [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1977, жінки, одиночний розряд|1977]] || [[French Open]] || Ґрунт || {{flagicon|ROM|1965}} [[Флоренца Міхай]] || 6–2, 6–7(5–7), 6–1
|- style="background:#ebc2af;"
| style="background:#ffa07a;" | Поразка || [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1978, жінки, одиночний розряд|1978]] || French Open || Ґрунт || {{flagicon|ROM|1965}} [[Вірджинія Рузічі]] || 2–6, 2–6
|- style="background:#ebc2af;"
| style="background:#ffa07a;" | Поразка || [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1983, жінки, одиночний розряд|1983]] || French Open || Ґрунт || {{flagicon|USA}} [[Кріс Еверт]] || 1–6, 2–6
|}

==== Пари: 2 (1 титул) ====
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
|'''Результат'''
| '''Рік'''
| '''Турнір'''
| '''Поверхня'''
| '''Партнерка'''
| '''Супротивниці'''
| '''Рахунок'''
|- style="background:#ebc2af;"
| style="background:#98fb98;" | Перемога || 1978 || [[French Open]] || Ґрунт || {{flagicon|ROM|1965}} [[Вірджинія Рузічі]] || {{flagicon|FRA}} [[Гейл Шерріфф Ловера]]
{{flagicon|AUS}} [[Леслі Тернер Баурі]] || 5–7, 6–4, 8–6
|- style="background:#cfc;"
| style="background:#ffa07a;" | Поразка || 1978 || [[Wimbledon]] || Трава || {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузічі || {{flagicon|AUS}} [[Керрі Мелвілл Рід]]
{{flagicon|AUS}} [[Венді Тернбулл]] || 4–6, 9–8(10–8), 6–3
|}

=== Історія виступів ===

==== Одиночний розряд ====
{|class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! Турнір !! 1974 !! 1975 !! 1976 !! colspan=2|1977 !! 1978 !! 1979 !! 1980 !! 1981 !! 1982 !! 1983 !! 1984 !! 1985 !! 1986 !! 1987 !! 1988 !! Усп
|-
| style="background:#EFEFEF;" | [[Australian Open]]
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" style="background:yellow;"|[[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1980, жінки, одиночний розряд|ПФ]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1981, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1982, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |NH
| align="center" |A
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1988, жінки, одиночний розряд|1к]]
| align="center" style="background:#EFEFEF;" | '''0 / 4'''
|-
| style="background:#EFEFEF;" | [[French Open]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1974, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1975, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1976, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#00ff00;" colspan=2| '''[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1977, жінки, одиночний розряд|П]]'''
| align="center" style="background:#D8BFD8;" | [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1978, жінки, одиночний розряд|Ф]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1979, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1980, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#ffebcd;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1981, жінки, одиночний розряд|ЧФ]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1982, жінки, одиночний розряд|4к]]
| align="center" style="background:#D8BFD8;" | [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1983, жінки, одиночний розряд|F]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1984, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1985, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1986, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1987, жінки, одиночний розряд|1к]]
| align="center" |A
| align="center" style="background:#EFEFEF;" | '''1 / 14'''
|-
| style="background:#EFEFEF;" | [[Wimbledon]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1974, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1975, жінки, одиночний розряд|4к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1976, жінки, одиночний розряд|4к]]
| align="center" style="background:#afeeee;" colspan=2|[[Вімблдонський турнір 1977, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#ffebcd;"|[[Вімблдонський турнір 1978, жінки, одиночний розряд|ЧФ]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1979, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" |A
| align="center" style="background:#ffebcd;"|[[Вімблдонський турнір 1981, жінки, одиночний розряд|ЧФ]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1982, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1983, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1984, жінки, одиночний розряд|1к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір 1985, жінки, одиночний розряд|1к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Вімблдонський турнір з тенісу 1986, жінки, одиночний розряд|1к]]
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" style="background:#EFEFEF;" | '''0 / 12'''
|-
| style="background:#EFEFEF;" | [[US Open]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1974, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1975, жінки, одиночний розряд|1к]]
| align="center" style="background:yellow;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1976, жінки, одиночний розряд|ПФ]]
| align="center" style="background:#ffebcd;" colspan=2|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1977, жінки, одиночний розряд|ЧФ]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1978, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1979, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#ffebcd;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1980, жінки, одиночний розряд|ЧФ]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1981, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1982, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1983, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1984, жінки, одиночний розряд|3к]]
| align="center" style="background:#afeeee;"|[[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1985, жінки, одиночний розряд|2к]]
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" |A
| align="center" style="background:#EFEFEF;" | '''0 / 12'''
|-
| style="background:#EFEFEF;" | Успішність
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" colspan=2|1 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 4
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 4
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 3
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 2
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 1
| align="center" style="background:#EFEFEF;" |0 / 1
| align="center" style="background:#EFEFEF;" | '''1 / 42'''
|-
|align=left|Рейтинг на кінець року
|align="center" |
|align="center" |40
|align="center" |11
|colspan=2 align="center" |11
|align="center" |19
|align="center" |20
|align="center" |17
|align="center" |11
|align="center" |12
|align="center" |23
|align="center" |87
|align="center" |71
|align="center" |184
|align="center" |233
|align="center" |362
|}

Note: The Australian Open was held twice in 1977, in January and December.

== Фінали турнірів WTA ==

=== Одиночний розряд: 14 (5–9) ===
{|
|-valign=top
|
{| class="wikitable sortable mw-collapsible mw-collapsed"
!Перемога — Легенда
|-
|bgcolor=#f3e6d7|Турніри Великого шолома (1–2)
|-
|bgcolor=#ffffcc|Турніри WTA Tour (0–0)
|-
| Virginia Slims, Avon, Other (4–7)
|}
|
{| class="wikitable sortable mw-collapsible mw-collapsed"
!Титули за покриттям
|-
|Тверде (0–0)
|-
|Трава (0–0)
|-
|Ґрунт (4–5)
|-
|Килим (1–4)
|}
|}
{|class="sortable wikitable"
!Результат
!style="width:25px" class="unsortable"|W/L
!style="width:55px"|Дата
!style="width:160px"|Турнір
!style="width:50px"|Покриття
!style="width:160px"|Опонент
!style="width:130px" class="unsortable"|Рахунок
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 0–1
| Лип 1974
| [[Gastein Ladies|Кіцбюель]], Австрія
| Ґрунт
| {{flagicon|TCH}} [[Мірка Кожелугова]]
| 3–6, 0–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 1–1
| Тра 1976
| [[Мастерс Рим|Рим]], Італія
| Ґрунт
| {{flagicon|AUS}} [[Леслі Гант]]
| 6–1, 6–3
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 2–1
| Сер 1976
| [[Мастерс Канада|Торонто]], Канада
| Ґрунт
| {{flagicon|AUS}} Леслі Гант
| 6–2, 6–0
|- bgcolor="#f3e6d7"
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 3–1
| Тра 1977
| [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу]]
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} [[Флоренца Міхай]]
| 6–2, 6–7(5–7), 6–1
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 3–2
| Сер 1977
| [[:fr:Classic de Charlotte|Charlotte]], US
| Ґрунт
| {{flagicon|TCH}} [[Мартіна Навратілова]]
| 6–3, 2–6, 1–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 4–2
| Тра 1978
| [[German Open 1978 (теніс)|Гамбург]], West Німеччина
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} [[Вірджинія Рузіч]]
| 6–2, 6–3
|- bgcolor="#f3e6d7"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 4–3
| Тра 1978
| [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу]]
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| 2–6, 2–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 4–4
| Бер 1981
| [[Virginia Slims of Boston|Boston]], US
| {{Nowrap|Килим (i)}}
| {{flagicon|USA}} [[Кріс Еверт]]
| 4–6, 4–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 4–5
| Жов 1981
| [[Brighton International|Brighton]], UK
| Килим (i)
| {{flagicon|GBR}} [[Сью Баркер]]
| 6–4, 1–6, 1–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 4–6
| Лют 1982
| [[Virginia Slims of Detroit|Detroit]], US
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} [[Андреа Єйгер]]
| 6–2, 4–6, 2–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 5–6
| Бер 1982
| [[LA Women's Tennis Championships|Лос-Анджелес]], US
| Килим (i)
| {{flagicon|FRG}} [[Сільвія Ганіка]]
| 6–2, 7–6(7–4)
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 5–7
| Бер 1982
| [[Virginia Slims of Dallas|Dallas]], US
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} Мартіна Навратілова
| 3–6, 2–6
|- bgcolor="#f3e6d7"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 5–8
| Тра 1983
| French Open
| Ґрунт
| {{flagicon|USA}} Кріс Еверт
| 1–6, 2–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 5–9
| Лип 1985
| [[Gastein Ladies]], Австрія
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| 2–6, 3–6
|}

=== Парний розряд: 20 (11–9) ===
{|
|-valign=top
|
{| class="wikitable sortable mw-collapsible mw-collapsed"
!Перемога — Легенда
|-
|bgcolor=#f3e6d7|Турніри Великого шолома (1–1)
|-
|bgcolor=#ffffcc|Турніри WTA Tour (0–0)
|-
| Virginia Slims, Avon, Other (10–8)
|}
|
{| class="wikitable sortable mw-collapsible mw-collapsed"
!Титули за покриттям
|-
|Тверде (0–1)
|-
|Трава (0–1)
|-
|Ґрунт (5–2)
|-
|Килим (6–5)
|}
|}
{|class="sortable wikitable"
!Результат
!style="width:20px"|Ранг
!style="width:115px"|Дата
!style="width:180px"|Турнір
!style="width:50px"|Покриття
!style="width:190px"|Партнер
!style="width:190px"|Опоненти
!style="width:140px" class="unsortable"|Рахунок
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 1.
| 4 листопада 1974
| [[Edinburgh Cup|Edinburgh]]
| Килим (i)
| {{flagicon|ROM|1965}} [[Вірджинія Рузіч]]
| {{flagicon|COL}} [[Ісабель Фернандес де Сото]]
 {{flagicon|ARG}} [[Ракель Хіскафре]]
| 6–4, 4–6, 6–4
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 1.
| 24 січня 1977
| [[:fr:US Indoors 1977|Minneapolis]]
| Килим (i)
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|USA}} [[Розмарі Касалс]]
 {{flagicon|TCH}} [[Мартіна Навратілова]]
| 2–6, 1–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 2.
| 15 травня 1978
| [[German Open (WTA)|Гамбург]]
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|FRG}} [[Катя Еббінгаус]]
 {{flagicon|FRG}} [[Гельга Ніссен Мастгофф]]
| 6–4, 5–7, 6–0
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 3.
| 22 травня 1978
| [[Мастерс Рим|Рим]]
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|ROM|1965}} [[Флоренца Міхай]]
 {{flagicon|USA}} [[Бетсі Нагелсен]]
| 6–2, 2–6, 7–5
|- bgcolor="#f3e6d7"
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 4.
| 29 травня 1978
| [[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу]]
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|FRA}} [[Гейл Шанфро]]
 {{flagicon|USA}} [[Леслі Тернер Боурі]]
| 5–7, 6–4, 8–6
|- bgcolor="#f3e6d7"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 2.
| 26 червня 1978
| [[Вімблдонський турнір]]
| Трава
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|AUS}} [[Керрі Мелвілл]]
 {{flagicon|AUS}} [[Венді Тернбулл]]
| 6–4, 8–9(8–10), 3–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 3.
| 23 жовтня 1978
| [[Porsche Tennis Grand Prix|Фільдерштадт]]
| Килим (i)
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|USA}} [[Трейсі Остін]]
 {{flagicon|NED}} [[Бетті Стеве]]
| 3–6, 3–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 5.
| 1 січня 1979
| [[Virginia Slims of Washington|Washington, D.C.]]
| Килим (i)
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|USA}} [[Рене Річардс]]
 {{flagicon|USA}} [[Шерон Волш]]
| 4–6, 6–2, 6–4
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 4.
| 20 серпня 1979
| [[WTA New Jersey|Mahwah]]
| Тверде
| {{flagicon|TCH}} [[Регіна Маршикова]]
| {{flagicon|USA}} Трейсі Остін
 {{flagicon|NED}} Бетті Стеве
| 6–7, 6–2, 4–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 5.
| 7 січня 1980
| [[Avon Championships of Cincinnati|Cincinnati]]
| Килим (i)
| {{flagicon|TCH}} [[Енн Кійомура]]
| {{flagicon|USA}} [[Лора Дюпонт]]
 {{flagicon|USA}} [[Пем Шрайвер]]
| 3–6, 3–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 6.
| 27 жовтня 1980
| [[Stockholm Open|Стокгольм]]
| Килим (i)
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|TCH}} [[Гана Мандлікова]]
 {{flagicon|NED}} Бетті Стеве
| 6–2, 6–1
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 6.
| 10 листопада 1980
| [[:fr:Internationaux d'Amsterdam|Amsterdam]]
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} [[Джоанн Расселл]]
| {{flagicon|TCH}} Гана Мандлікова
 {{flagicon|NED}} Бетті Стеве
| 6–7, 6–7
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 7.
| 6 квітня 1981
| [[Charleston Open|Гілтон-Гед-Айленд]]
| Ґрунт
| {{flagicon|USA}} Пем Шрайвер
| {{flagicon|USA}} Розмарі Казалс
 {{flagicon|AUS}} Венді Тернбулл
| 5–7, 5–7
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 8.
| 19 жовтня 1981
| [[Brighton International|Brighton]]
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} Пем Шрайвер
| {{flagicon|USA}} [[Барбара Поттер]]
 {{flagicon|USA}} [[Енн Сміт]]
| 7–6, 3–6, 4–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 7.
| 26 жовтня 1981
| [[Porsche Tennis Grand Prix|Фільдерштадт]]
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} Мартіна Навратілова
| {{flagicon|USA}} [[Барбара Поттер]]
 {{flagicon|USA}} Енн Сміт
| 6–4, 6–1
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 8.
| 1 лютого 1982
| [[Virginia Slims of Detroit|Detroit]]
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} [[Леслі Аллен (тенісистка)|Леслі Аллен]]
| {{flagicon|USA}} Розмарі Казалс
 {{flagicon|AUS}} Венді Тернбулл
| 6–4, 6–0
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 9.
| 19 квітня 1982
| [[Amelia Island Championships|Амелія-Айланд]]
| Ґрунт
| {{flagicon|USA}} Лесті Аллен
| {{flagicon|USA}} Барбара Поттер
 {{flagicon|USA}} Шерон Волш
| 6–1, 7–5
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 10.
| 30 січня 1983
| [[Virginia Slims of Houston|Houston]]
| Килим (i)
| {{flagicon|USA}} [[Енн Вайт]]
| {{flagicon|USA}} Барбара Поттер
 {{flagicon|USA}} Шерон Волш
| 6–4, 3–6, 7–6(7–4)
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 9.
| 16 квітня 1984
| [[Amelia Island Championships|Амелія-Айланд]]
| Ґрунт
| {{flagicon|GBR}} [[Енн Гоббс]]
| {{flagicon|USA}} Kathy Йорданія
 {{flagicon|USA}} Енн Сміт
| 4–6, 6–4, 4–6
|-
| style="background:#98fb98;"|Перемога
| 11.
| 15 липня 1985
| [[Gastein Ladies]]
| Ґрунт
| {{flagicon|ROM|1965}} Вірджинія Рузіч
| {{flagicon|TCH}} [[Андреа Голікова]]
 {{flagicon|TCH}} [[Катержина Скронська]]
| 6–2, 6–3
|}

== Посилання ==
* [http://www.wtatennis.com/players/player/100007/title/mima-jausovec Досьє на сайті Жіночої тенісної асоціації]

== Виноски ==
{{reflist}}

{{тенісист-доробити}}
{{Переможниці Відкритого чемпіонату Франції з тенісу в одиночному розряді}}
{{Переможниці Відкритого чемпіонату Франції з тенісу в парному розряді}}
{{Переможниці Відкритого чемпіонату Франції з тенісу серед дівчат в одиночному розряді}}
{{Переможниці Вімблдонського турніру серед дівчат в одиночному розряді}}

{{DEFAULTSORT:Яушовець Міма}}

{{Портали|Теніс|Спорт}}

[[Категорія:Словенські тенісистки]]
[[Категорія:Переможці Відкритого чемпіонату Франції з тенісу]]
[[Категорія:Призери Середземноморських ігор з тенісу]]
[[Категорія:Югославські тенісистки]]
[[Категорія:Переможниці турнірів Великого шлему в одиночному розряді]]
[[Категорія:Переможниці турнірів Великого шлему в парному розряді]]
[[Категорія:Учасники Середземноморських ігор 1979]]

title: словен. Mima Jaušovec

Громадянство: Югославія

Дата народження: 20 липня 1956 (69 років)

Місце народження: Марибор, Соціалістична Республіка Словенія, ФНРЮ

Вага: 50 кг

Робоча рука: права

Бекхенд: одноручний

title: Одиночний розряд

title: Мейджори

title: Парний розряд

title: Мейджори


text:
# Брудово (Невельський район)
Брудово (рос. Брудово) — присілок в Невельському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Туричинська волость.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Туричинська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 7    | ↘6   | ↘0   |

title: Брудово (Невельський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Брудово
|назва ін.       = Брудово
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Невельський район (Псковська область)|Невельський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Туричинська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Брудово''' ({{lang-ru|Брудово}}) — [[присілок]] в [[Невельський район (Псковська область)|Невельському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Туричинська волость]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Туричинська волость<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Брудово (Невельский район)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Невельський район (Псковська область)}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Невельського району Псковської області]]

title: присілок Брудово

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Невельський район

Поселення: Туричинська волость

title: Основні дані

Населення: ▼ 0

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Брудово · Брудово


text:
# Елізабет Екблом
Елізабет Екблом (швед. Elisabeth Ekblom; нар. 10 лютого 1958) — колишня шведська тенісистка.
Здобула 1 парний титул.
Найвищим досягненням на турнірах Великого шолома був півфінал в одиночному розряді.

## Фінали Туру WTA

### Парний розряд (1-0)
| Результат | Дата         | Турнір                     | Рівень      | Покриття | Партнерка   | Суперниці                         | Рахунок  |
| --------- | ------------ | -------------------------- | ----------- | -------- | ----------- | --------------------------------- | -------- |
| Перемога  | Липень, 1982 | Гамбург, Західна Німеччина | Категорія 1 | Ґрунт    | Лена Сандін | Патрісія Медрадо Клаудія Монтейру | 7–6, 6–3 |

title: Елізабет Екблом

wikitext:
{{Тенісист
|ім'я_гравця         = Елізабет Екблом
 Elisabeth Ekblom
|фото                =
|громадянство        =
|місце_проживання    =
|дата_народження     = 10 лютого 1958
|місце_народження    =
|дата_смерті         =
|місце_смерті        =
|зріст               =
|вага                =
|початок_кар'єри     =
|завершення_кар'єри  =
|робоча_рука         =
|тренер              =
|призові_гроші       = $53,404
|одиночні_результати             =
|одиночних_титулів               =
|найвища_одиночна_позиція        =
|поточна_одиночна_позиція        =
|результати_Australian_Open      = ПФ ([[Відкритий чемпіонат Австралії з тенісу 1976, жінки, одиночний розряд|1976]])
|результати_Roland_Garros        = 2р ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1978, жінки, одиночний розряд|1978]])
|результати_Wimbledon            = 2р ([[Вімблдонський турнір 1980, жінки, одиночний розряд|1980]])
|результати_US_Open              = 1р ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1978, жінки, одиночний розряд|1978]], [[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1980, жінки, одиночний розряд|1980]])
|результати_на_World_Tour_Finals =
|результати_Олімпіади            =
|парні_результати                  =
|парних_титулів                    = 1
|найвища_парна_позиція             =
|результати_парні_Australian_Open  =
|результати_парні_Roland_Garros    = 1р ([[Відкритий чемпіонат Франції з тенісу 1981, жінки, парний розряд|1981]])
|результати_парні_Wimbledon        = 2р ([[Вімблдонський турнір 1980, жінки, парний розряд|1980]])
|результати_парні_US_Open          = 1р ([[Відкритий чемпіонат США з тенісу 1980, жінки, парний розряд|1980]])
|результати_парні_Олімпіади        =
|результати_мікст_Australian_Open  =
|результати_мікст_Roland_Garros    =
|результати_мікст_Wimbledon        =
|результати_мікст_US_Open          =
|результати_мікст_Олімпіади        =
|останнє_оновлення   =
|медалі              =
}}

'''Елізабет Екблом''' ({{lang-sv|Elisabeth Ekblom}}; нар. 10 лютого 1958) — колишня шведська тенісистка.
Здобула 1 парний титул.
Найвищим досягненням на турнірах Великого шолома був півфінал в одиночному розряді.

== Фінали Туру WTA ==
=== Парний розряд (1-0) ===
{|class="sortable wikitable"
!Результат
!{{Ns}}Дата{{Ns}}
!Турнір
!Рівень
!Покриття
!Партнерка
!Суперниці
!class="unsortable"|Рахунок
|-
| style="background:#98FB98;" |Перемога
| Липень, 1982
| [[WTA Hamburg|Гамбург]], Західна Німеччина
| Категорія 1
| Ґрунт
| {{flagicon|SWE}} [[Лена Сандін]]
| {{flagicon|BRA}} [[Патрісія Медрадо]]
 {{flagicon|BRA}} [[Клаудія Монтейру]]
| 7–6, 6–3
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{WTA}}
* {{Fed Cup player}}
* {{ITF profile}}

{{DEFAULTSORT:Екблом Елізабет}}
[[Категорія:Народились 1958]]
[[Категорія:Шведські тенісистки]]

title: Елізабет Екблом · Elisabeth Ekblom

Громадянство: Швеція

Дата народження: 10 лютого 1958 (67 років)

title: Мейджори

title: Парний розряд

title: Мейджори


text:
# Зоряний вітер
Зоряний вітер — постійний «витік» газу із зоряних атмосфер, що виносить зоряну речовину до міжзоряного простору зі швидкостями в сотні або навіть в тисячі км/с.
Найважливіші характеристики зоряного вітру:
- швидкість (V)
- темп втрати маси ({\displaystyle {\dot {M}}}), зазвичай вимірюється у масах Сонця (M☉).

Зоряний вітер наявний у зір всіх спектральних класів, але найсильніший він у гарячих масивних зір. Потік речовини, що втрачається світилом у вигляді зоряного вітру, може досягати 10−5 M☉/рік (у масивних зір типу Вольфа — Рає), але у звичайних зір він значно менший; наприклад, у Сонця лише близько 10−14 M☉/рік, а його швидкість в околиці Землі — близько 400 км/с. Для більшості зір втрата маси через зоряний вітер за весь час їх існування незначна. Зоряний вітер Сонця називається сонячним вітром.
У гарячих зір спектральних класів O та B зоряний вітер було виявлено за доплерівським розширенням спектральних ліній в ультрафіолетовій ділянці спектра, у зір типу Вольфа — Рає і Т Тельця — за лініями оптичного діапазону. Зоряний вітер утворює навколо порівняно холодної зірки гарячу корону, подібну до сонячної корони. Наявність гарячих корон у зір пізніх спектральних класів було передбачено на основі моделі зір із конвективною оболонкою. Рентгенівський телескоп супутника HEAO-2 (США, 1978) дав змогу виявити корони цих зір за їхнім рентгенівським випромінюванням.
У гарячих зір з ефективною температурою близько 30 000 К причиною витікання є тиск випромінювання, частота якого відповідає частотам потужних спектральних ліній. Фотони з частотами, близькими до частот резонансних ліній іонів зоряних атмосфер, мають значний перетин взаємодії з речовиною. Іони C, N, О та інші поглинають випромінювання зірки на відповідних резонансних частотах. У результаті вони отримують імпульс, спрямований від зорі. Зіткнення іонів швидко розподіляють цей імпульс серед усієї оточуючої речовини, і починається витікання. Речовина зоряного вітру прискорюється до швидкостей приблизно 1—2 тис. км/с, але майже не нагрівається, тому температура його має бути близькою до температури фотосфери. Проте рентгенівські спостереження гарячих зір показали наявність випромінювання, тепловий спектр якого відповідає приблизно 5 млн К ефективної температури. Таку високу температуру зоряного вітру можна пояснити існуванням тонкого гарячого шару поблизу поверхні зірки, що нагрівається механічними хвилями, які виникають у процесі коливань зорі в цілому. Якщо зоря має потужне магнітне поле, то в її магнітосфері можуть розвиватися також різні магнітогідродинамічні та кінетичні нестійкості, які призводять до появи гарячих ділянок у порівняно холодному зоряному вітрі. Втрати маси через зоряний вітер у гарячих зір становлять 10−6—10−7 M☉ на рік.
У зір із низькою температурою поверхні (близько 6000 К) наявність гарячої (106 — 5 × 106 К витікаючої корони пов'язано з існуванням в оболонках цих зір конвективних рухів, які є джерелом хвиль різного типу. Хвилі рухаються до атмосфери зорі і несуть механічну та магнітну енергію. Енергія хвиль, що рухаються назовні, через дисипацію перетворюється на тепло. Це підтримує високу температуру корони, яка розширюється. Нагрівання корони тісно пов'язано з магнітним полем зірки. За наявності магнітного поля генеруються магнітогідродинамічні хвилі. Поширення хвиль в атмосфері зорі в напрямку зменшення густини речовини призводить до збільшення амплітуди слабкої спочатку хвилі, яка перетворюється на ударну хвилю, дисипація якої надзвичайно сильна. Як випливає зі спостережень корони Сонця, джерела нагрівання в ній наявні аж до відстаней близько п'яти радіусів Сонця. Найслабше загасають хвилі альвенівського типу, які прогрівають віддалені від зорі частини корони. Крім генерації хвиль конвективні рухи призводять до посилення й закручування магнітного поля, яке виходить у корону. При цьому розвиваються явища, що призводять до виділення енергії магнітного поля (сонячні спалахи) і нагрівання близьких до фотосфери областей корони. Швидкість витікання речовини зір типу Сонця становить близько 400 км/с. У зір, холодніших за Сонце, конвективні рухи інтенсивніші й корона виявляється потужнішою. У молодих зір, що стискаються (типу Т Тельця), втрата маси шляхом розширення корони становить близько 10−6 M☉ на рік (для Сонця ця величина становить близько 10−14 M☉ на рік). Швидкість витікання у молодих зір може бути дещо меншою (близько 200 км/с).
У зоряному вітрі відбувається гідродинамічне прискорення речовини, під час якого енергія теплового руху часток гарячого газу перетворюється на енергію спрямованого витікання. Вплив радіаційного тиску, який у гарячих зір домінує, а також додаткове нагрівання на початковій ділянці витоку є факторами, що сприяють прискоренню. Зі зростанням швидкості й величини потоку питома енергія спрямованого руху {\displaystyle v^{2}/2} досягає питомої енергії хаотичного (теплового) руху часток газу {\displaystyle 3R_{0}T/2\mu }. Потік сягає так званої звукової точки, коли швидкість потоку v порівняна зі швидкістю поширення в ньому малих збурень, тобто швидкістю звуку:
{\displaystyle V={\sqrt {\gamma R_{0}T/\mu }}},
де {\displaystyle \gamma } — показник адіабати (5/3 — для одноатомного газу).
Для рівнянь газодинаміки, що описують характер плину зоряного вітру, звукова точка є особливою: зміна швидкості з V < Vзв до V > Vзв накладає обмеження на параметри потоку. Ці обмеження властиві всім газодинамічним потокам. Наприклад, під час прискорення потоку газу в трубі (сопла Лаваля) точка, де досягається швидкість звуку, розташована в найвужчому місці труби-сопла. Для зоряного вітру в гравітаційному полі зорі, як випливає з рівнянь, звукова точка перебуває на відстані {\displaystyle r_{k}=G{\mathfrak {M}}/2v_{k}^{2}} від центра зорі (V = {\displaystyle v_{k}} = Vзв, G — гравітаційна стала).
Як доводять спостереження, вдалині від зорі потік плазми стає надзвуковим. Для переходу дозвукової течії (V < Vзв) у надзвукову (V > Vзв) потрібні особливі початкові умови. Тільки одне значення швидкості V0 = V0k приводить до досягнення швидкості звуку й подальшого зростання швидкості в потоці, що прискорюється. Саме така течія й реалізується. Пояснити це можна тим, що при {\displaystyle v_{0}\neq v_{0k}} перехід через швидкість звуку відбувається в умовах нестаціонарної течії, а збурення, що розповсюджуються в нестаціонарному потоці від звукової точки до початкової, призводять до того, що при r = r0 встановлюється швидкість V0 = V0k. Це обумовлено стійкістю такого режиму течії.
Відстань критичної точки від зорі (rk) визначається температурою корони TK і масою зорі:
{\displaystyle r_{k}={\frac {G{\mathfrak {M}}}{2v_{k}^{2}}}=2,5R_{\bigodot }\left({\frac {2*10^{6}}{T_{k}}}\right)\left({\frac {\mathfrak {M}}{{\mathfrak {M}}_{\bigodot }}}\right)}
У зоряному вітрі зір із масою, близькою до маси Сонця, критична точка розташована на відстані {\displaystyle r_{k}=(3-5)R_{\bigodot }}, у гарячих масивних зір {\displaystyle r_{k}\approx 100R_{\bigodot }}. Далеко від зорі при {\displaystyle r\gg r_{k}} швидкість зоряного вітру приблизно постійна й густина речовини (ρ) у стаціонарному потоці спадає як 1/r². Зоряний вітер видовжує магнітне поле зорі, яке, за наявності обертання, утворює форму слабо закрученої спіралі. При цьому напруженість поля H ~ 1/r², а його енергія H² ~ 1/r4, тобто вона швидко зменшується й на рух газу зворотного впливу не має. Коли динамічний тиск зоряного вітру (ρV²) зрівнюється з тиском міжзоряного газу, потік різко гальмується. При цьому утворюються ударна хвиля й тонкий ущільнений граничний шар. Потужний зоряний вітер може створювати навколо зірки високотемпературну зону з невеликою густиною газу.

title: Зоряний вітер

wikitext:
[[Файл:52706main hstorion lg.jpg|thumb|На цьому зображенні показано як зоряний вітер від зорі LL Оріона генерує дугоподібну ударну хвилю (яскрава дуга), коли стикається з матерією, з котрої складається [[Туманність Оріона]].]]

'''Зоряний вітер''' — постійний «витік» газу із зоряних атмосфер, що виносить зоряну речовину до міжзоряного простору зі швидкостями в сотні або навіть в тисячі км/с.

Найважливіші характеристики зоряного вітру<ref>{{А-Е-С|стаття=Зоряний вітер|сторінка=188|літера=z1}}</ref>:
* швидкість (V)
* темп втрати маси (<math> \dot M </math>), зазвичай вимірюється у [[Маса Сонця|масах Сонця]] (M☉).

Зоряний вітер наявний у зір всіх [[Спектральна класифікація зір|спектральних класів]], але найсильніший він у гарячих масивних зір. Потік речовини, що втрачається світилом у вигляді зоряного вітру, може досягати 10−5 M☉/рік (у масивних [[Зорі Вольфа — Рає|зір типу Вольфа — Рає]]), але у звичайних зір він значно менший; наприклад, у [[сонячний вітер|Сонця]] лише близько 10−14 M☉/рік, а його швидкість в околиці Землі — близько 400 км/с. Для більшості зір втрата маси через зоряний вітер за весь час їх існування незначна. Зоряний вітер Сонця називається [[сонячний вітер|сонячним вітром]].

У гарячих зір спектральних класів O та B зоряний вітер було виявлено за [[Ефект Доплера|доплерівським]] розширенням [[спектральна лінія|спектральних ліній]] в ультрафіолетовій ділянці спектра, у зір типу Вольфа — Рає і [[Зорі типу T Тельця|Т Тельця]] — за лініями оптичного діапазону. Зоряний вітер утворює навколо порівняно холодної зірки гарячу корону, подібну до [[Сонячна корона|сонячної корони]]. Наявність гарячих корон у зір пізніх спектральних класів було передбачено на основі моделі зір із [[Конвективна зона|конвективною оболонкою]]. Рентгенівський телескоп супутника [[HEAO-2]] ([[Сполучені Штати Америки|США]], 1978) дав змогу виявити корони цих зір за їхнім [[рентгенівське випромінювання|рентгенівським випромінюванням]].

У гарячих зір з [[ефективна температура|ефективною температурою]] близько 30 000 К причиною витікання є тиск випромінювання, частота якого відповідає частотам потужних [[спектральна лінія|спектральних ліній]]. [[Фотон]]и з частотами, близькими до частот [[резонансна лінія|резонансних ліній]] [[іон]]ів [[Зоряна атмосфера|зоряних атмосфер]], мають значний перетин взаємодії з речовиною. Іони C, N, О та інші поглинають випромінювання зірки на відповідних резонансних частотах. У результаті вони отримують імпульс, спрямований від зорі. Зіткнення іонів швидко розподіляють цей імпульс серед усієї оточуючої речовини, і починається витікання. Речовина зоряного вітру прискорюється до швидкостей приблизно 1—2 тис. км/с, але майже не нагрівається, тому температура його має бути близькою до температури [[фотосфера|фотосфери]]. Проте рентгенівські спостереження гарячих зір показали наявність [[випромінювання]], тепловий спектр якого відповідає приблизно 5 млн К [[ефективна температура|ефективної температури]]. Таку високу температуру зоряного вітру можна пояснити існуванням тонкого гарячого шару поблизу поверхні зірки, що нагрівається механічними хвилями, які виникають у процесі коливань зорі в цілому. Якщо зоря має потужне [[магнітне поле]], то в її [[магнітосфера|магнітосфері]] можуть розвиватися також різні [[Магнітогідродинаміка|магнітогідродинамічні]] та кінетичні нестійкості, які призводять до появи гарячих ділянок у порівняно холодному зоряному вітрі. Втрати маси через зоряний вітер у гарячих зір становлять 10−6—10−7 M☉ на рік.

У зір із низькою температурою поверхні (близько 6000 К) наявність гарячої (106 — 5 × 106 К витікаючої [[Зоряна корона|корони]] пов'язано з існуванням в оболонках цих зір конвективних рухів, які є джерелом хвиль різного типу. Хвилі рухаються до атмосфери зорі і несуть механічну та магнітну енергію. Енергія хвиль, що рухаються назовні, через [[дисипація|дисипацію]] перетворюється на тепло. Це підтримує високу температуру корони, яка розширюється. Нагрівання корони тісно пов'язано з [[магнітне поле|магнітним полем]] зірки. За наявності магнітного поля генеруються магнітогідродинамічні хвилі. Поширення хвиль в атмосфері зорі в напрямку зменшення густини речовини призводить до збільшення амплітуди слабкої спочатку хвилі, яка перетворюється на [[ударна хвиля|ударну хвилю]], дисипація якої надзвичайно сильна. Як випливає зі спостережень [[Сонячна корона|корони Сонця]], джерела нагрівання в ній наявні аж до відстаней близько п'яти радіусів Сонця. Найслабше загасають хвилі [[Альвенівські хвилі|альвенівського типу]], які прогрівають віддалені від зорі частини корони. Крім генерації хвиль [[Конвекція|конвективні рухи]] призводять до посилення й закручування [[магнітне поле|магнітного поля]], яке виходить у корону. При цьому розвиваються явища, що призводять до виділення енергії магнітного поля ([[Сонячний спалах|сонячні спалахи]]) і нагрівання близьких до [[фотосфера|фотосфери]] областей корони. Швидкість витікання речовини зір типу [[сонце|Сонця]] становить близько 400 км/с. У зір, холодніших за Сонце, конвективні рухи інтенсивніші й корона виявляється потужнішою. У молодих зір, що стискаються ([[зорі типу T Тельця|типу Т Тельця]]), втрата маси шляхом розширення корони становить близько 10−6 M☉ на рік (для Сонця ця величина становить близько 10−14 M☉ на рік). Швидкість витікання у молодих зір може бути дещо меншою (близько 200 км/с).

У зоряному вітрі відбувається гідродинамічне прискорення речовини, під час якого енергія [[тепловий рух|теплового руху]] часток гарячого газу перетворюється на енергію спрямованого витікання. Вплив [[Світловий тиск|радіаційного тиску]], який у гарячих зір домінує, а також додаткове нагрівання на початковій ділянці витоку є факторами, що сприяють прискоренню. Зі зростанням швидкості й величини потоку питома енергія спрямованого руху <math>v^2/2</math> досягає питомої енергії хаотичного (теплового) руху часток газу <math> 3 R_0 T/2\mu </math>. Потік сягає так званої ''звукової точки'', коли швидкість потоку v порівняна зі швидкістю поширення в ньому малих збурень, тобто [[швидкість звуку|швидкістю звуку]]:

: <math>V = \sqrt{\gamma R_0 T/ \mu } </math>,

де <math> \gamma </math> — [[показник адіабати]] (5/3 — для одноатомного газу).

Для рівнянь [[Аеродинаміка|газодинаміки]], що описують характер плину зоряного вітру, звукова точка є особливою: зміна швидкості з ''V'' < ''V''зв до ''V'' > ''V''зв накладає обмеження на параметри потоку. Ці обмеження властиві всім газодинамічним потокам. Наприклад, під час прискорення потоку газу в трубі ([[сопло Лаваля|сопла Лаваля]]) точка, де досягається швидкість звуку, розташована в найвужчому місці труби-сопла. Для зоряного вітру в гравітаційному полі зорі, як випливає з рівнянь, ''звукова точка'' перебуває на відстані <math> r_k=G \mathfrak{M}/2v^2_k </math> від центра зорі (''V'' = <math>v_k</math> = ''V''зв, ''G'' — [[гравітаційна стала]]).

Як доводять спостереження, вдалині від зорі потік плазми стає надзвуковим. Для переходу дозвукової течії (''V'' < ''V''зв) у надзвукову (''V'' > ''V''зв) потрібні особливі початкові умови. Тільки одне значення швидкості ''V''0 = ''V''0k приводить до досягнення швидкості звуку й подальшого зростання швидкості в потоці, що прискорюється. Саме така течія й реалізується. Пояснити це можна тим, що при <math>v_0 \ne v_{0k}</math> перехід через швидкість звуку відбувається в умовах нестаціонарної течії, а збурення, що розповсюджуються в нестаціонарному потоці від звукової точки до початкової, призводять до того, що при ''r'' = ''r''0 встановлюється швидкість ''V''0 = ''V''0k. Це обумовлено стійкістю такого режиму течії.

Відстань '''критичної точки''' від зорі (''rk'') визначається температурою корони ''TK'' і масою зорі:

: <math>r_k = \frac{G\mathfrak{M}}{2v^2_k} = 2,5R_\bigodot   \left(\frac{2*10^6}{T_k}\right)  \left(\frac{\mathfrak{M}}{\mathfrak{M}_\bigodot}\right)</math>

У зоряному вітрі зір із масою, близькою до [[маса Сонця|маси Сонця]], критична точка розташована на відстані <math>r_k = (3-5)R_\bigodot</math>, у гарячих масивних зір <math>r_k \approx 100R_\bigodot</math>. Далеко від зорі при <math>r \gg r_k</math> швидкість зоряного вітру приблизно постійна й густина речовини (ρ) у стаціонарному потоці спадає як 1/''r''². Зоряний вітер видовжує [[магнітне поле]] зорі, яке, за наявності обертання, утворює форму слабо закрученої [[спіраль|спіралі]]. При цьому напруженість поля ''H'' ~ 1/''r''², а його енергія ''H''² ~ 1/''r''4, тобто вона швидко зменшується й на рух газу зворотного впливу не має. Коли динамічний тиск зоряного вітру (ρ''V''²) зрівнюється з тиском міжзоряного газу, потік різко гальмується. При цьому утворюються ударна хвиля й тонкий ущільнений [[Геліосфера|граничний шар]]. Потужний зоряний вітер може створювати навколо зірки високотемпературну зону з невеликою густиною газу.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==

* {{Книга|автор=Паркер Е.|заголовок=Динамические процессы в межпланетной среде|посилання=http://www.astronet.ru/db/msg/1188778|відповідальний=пер. с англ. 1972|рік=1965|назва=|archivedate=11 березня 2007|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070311001950/http://www.astronet.ru/db/msg/1188778}} {{ref-ru}}

{{Зорі}}

{{Бібліоінформація}}

{{astro-stub}}

[[Категорія:Космічні промені]]
[[Категорія:Зоряна астрономія]]
[[Категорія:Астрономічні явища]]


text:
# Кізілова Галина Олександрівна
Галина Олександрівна Кізілова (нар. 28 березня 1975, м. Тернопіль) — українська педагогиня, вчитель-методист.

## Життєпис
Галина Кізілова народилася 28 березня 1975 року в місті Тернопіль.
Закінчила Тернопільську загальноосвітню школу № 4,  Московський державний педагогічний університет (1997), Тернопільський педагогічний інститут (1997, 2006, нині педагогічний університет).
Працює вчителем образотворчого мистецтва Тернопільської загальноосвітньої школи № 4 (від 1997). Виконує обов'язки шкільного голови методичного об'єднання вчителів трудового навчання та предметів художньо-естетичного циклу, є членом журі міського та обласного етапів Всеукраїнської олімпіади з образотворчого мистецтва.

## Доробок
Двічі брала участь у Всеукраїнському конкурсі «Учитель року» (2010, 2015 — переможець).
Учасниця науково-практичних конференцій. З 2009 року здійснює діяльність у рамках авторського культурологічного проекту «У майстерні художника», який включає неформальні зустрічі з художниками, проведення майстер-класів,  виставок, екскурсій, пленерів тощо.

## Відзнаки
- «Учитель року» (2015).
- Подяка Тернопільського міського голови (2009),
- диплом І ступеня міського конкурсу «Парадигма освітніх технологій» (2014),
- переможець міського конкурсу «Мій мультимедійний урок» (2010),
- диплом І ступеня переможця обласного конкурсу навчальних програм курсів за вибором та факультативів (2009),
- грамота Управління освіти за сумлінну працю (2014),
- «Заслужений вчитель України» (2016).

title: Кізілова Галина Олександрівна

wikitext:
{{особа
|ім'я              = Галина Олександрівна Кізілова
|оригінал імені    =
|жінка             = так
|зображення        =
|підпис_зображення =
|розмір            =
|дата народження   =28.03.1975
|місце народження  = м. [[Тернопіль]]
|дата смерті       =
|місце смерті      =
|причина смерті    =
|поховання         =
|підданство        =
|громадянство      = {{URSR}} → {{UKR}}
|alma mater        = [[Московський державний педагогічний університет]],
[[Тернопільський педагогічний інститут]]

|відомий           = [[педагог]]иня
|діяльність        =
|національність    = [[українка]]
|військове звання  =
|партія            =
|нагороди          = {{Заслужений вчитель України}}
}}
'''Галина Олександрівна Кізілова''' ({{Н|}} [[28 березня]] [[1975]], м. [[Тернопіль]]) — [[Українці|українська]] [[педагог]]иня, вчитель-методист.

== Життєпис ==
Галина Кізілова народилася 28 березня 1975 року в місті Тернопіль.

Закінчила [[Тернопільська загальноосвітня школа № 4|Тернопільську загальноосвітню школу № 4]],  [[Московський державний педагогічний університет]] (1997), [[Тернопільський педагогічний інститут]] (1997, 2006, нині педагогічний університет).

Працює вчителем образотворчого мистецтва Тернопільської загальноосвітньої школи № 4 (від 1997). Виконує обов'язки шкільного голови методичного об'єднання вчителів трудового навчання та предметів художньо-естетичного циклу, є членом журі міського та обласного етапів Всеукраїнської олімпіади з образотворчого мистецтва.

== Доробок ==
Двічі брала участь у Всеукраїнському конкурсі «Учитель року» (2010, 2015 — переможець).
Учасниця науково-практичних конференцій. З 2009 року здійснює діяльність у рамках авторського культурологічного проекту «У майстерні художника», який включає неформальні зустрічі з художниками, проведення майстер-класів,  виставок, екскурсій, пленерів тощо.

== Відзнаки ==
* «[[Список переможців всеукраїнського конкурсу «Учитель року»|Учитель року]]» (2015).
* [[Подяка Тернопільського міського голови]] (2009),
* диплом І ступеня міського конкурсу «Парадигма освітніх технологій» (2014),
* переможець міського конкурсу «Мій мультимедійний урок» (2010),
* диплом І ступеня переможця обласного конкурсу навчальних програм курсів за вибором та факультативів (2009),
* грамота Управління освіти за сумлінну працю (2014),
* «[[Заслужений вчитель України]]» (2016).

== Джерела ==
* {{ТП|http://irp.te.ua/kizilova-galy-na-oleksandrivna/}}

[[Категорія:Уродженці Тернополя]]
[[Категорія:Переможці всеукраїнського конкурсу «Учитель року»]]

title: Галина Олександрівна Кізілова

Народилася: 28 березня 1975 (49 років) · м. Тернопіль

Громадянство: УРСР → Україна

Національність: українка

Відома завдяки: педагогиня

Alma mater: Московський державний педагогічний університет, · Тернопільський педагогічний інститут

Нагороди: Заслужений вчитель України