text:
# Бангладеш
Наро́дна Респу́бліка Бангладе́ш (бенг. Gôno Projātontrī Bānglādesh (গণপ্রজাতন্ত্রী বাংলাদেশ), англ. People’s Republic of Bangladesh), Бангладе́ш — держава в Південній Азії (колишній Східний Пакистан), із трьох боків оточена територією Індії, з півдня омивається водами Бенгальської затоки, на південному сході межує з М'янмою.
Назва Бангладеш із санскриту (бенгалі) bangla — означає людей, що говорять на бенгалі, а desh — «країна», таким чином, Бангладеш — країна, що говорить бенгальською.
Бангладеш — одна з країн світу з найвищою густотою населення. Багато в чому цьому сприяють незвичайна родючість дельти річки Ганг і регулярні повені, викликані мусонними дощами. Однак перенаселеність і бідність стали справжньою бідою країни. Постійні військові та державні перевороти призвели до повного підриву економіки країни.

## Географія
Держава розташована в Південній Азії, у північно-східній частині Індійського субконтиненту, омивається Бенгальською затокою Індійського океану.
Більша частина території країни лежить у низовині на алювіальних рівнинах із висотами меншими від 10 метрів. Території, які вищі від рівня моря в межах дельти Гангу, Брахмапутри і Мегхни, майже щороку затоплюються. Гірська місцевість — Читтагонські гори складають менше десятої частини площі країни,  розташовані уздовж східного і північного кордону з Індією. Найвища точка країни — гора Сака Хафонг. На північно-західній і центральній частинах країни розташовані плато Мадхупур і Барінд, які мають висоти від 10 до 90 метрів. Тут в умовах пологого схилу місцевості переважають ерозійно-акумулятивні форми рельєфу.
На південному заході країни лежать широкі мангрові болота Сундарбан.

### Гідрографія
Рельєф країни сформувався під впливом вод Гангу, Брахмапутри, Меґхни, їх рукавів та приток. Уздовж берегів річок, які утворюють багаторукавну дельту Гангу, простяглися прируслові дюни, зовнішні схили яких спускаються до заболочених і насичених вологою заплавних низин. Хоча вода виходить за межі дюн лише під час піків повеней, вона може триматися в пониженнях рельєфу протягом цілого року.
Ганг  перетинає країну від західного кордону в південно-східному напрямку. Після злиття з  Брахмапутрою річка має назву Падма, що рухається на південний схід, до впадіння в Бенгальську затоку. Малі річки Бангладеш притікають в районі дельти Гангу, Брахмапутри і Мегхни на південь та також впадають в затоку: Сібса, Бхадра, Пусур, Горай-Мадхуматі, Кача, Аріалхан, Бурішвар.
Регулярно затоплюються під час повеней значні території регіонів Дака, Барісал і Кхулна у центральній частині Бангладеш, де алювіальні ґрунти, що збагачуються мулом під час повеней, характеризуються високою природною родючістю. Під час повені річки часто змінюють русла. Це нерідко призводить до розмиву сільськогосподарських угідь і утворення нових піщаних островів (чарів) у широких руслах мігруючих водотоків, найбільші з яких розташовані на крайній півночі Бенгальської затоки. Найбільша повінь річок країни відбувається у дощовий період  з червня по жовтень. Великих збитків завдають повені. Особливо потужна повінь сталася 1998 року, коли затоплено було третину території країни (що також призвело до спалаху епідемій). Меншої шкоди завдають бурі з градом, які найчастіше трапляються у березні-квітні, та урагани.
Гідроресурси використовуються по всій країні. На південному сході Бангладеш у регіоні Читтагонг споруджено кілька ГЕС, зокрема перша з них — у середній течії головної річки регіону — Карнафулі.
Найбільше озеро країни - озеро Каптай, розташовано у долині річки Карнафулі, має штучне походження.

### Клімат
Для Бангладеш характерний типово мусонний клімат. Зими м'які, сухі та сонячні. Середні добові температури січня коливаються в діапазоні від 12 °C до 25 °C. Літо спекотне, дощове, середня температура найспекотнішого місяця — квітня — 23—34 °C.
Середня річна кількість опадів 2000—3000 мм. У сухий сезон, з листопада по лютий або березень, східні райони країни зазвичай отримують менше 180 мм атмосферних опадів, на північному заході їх випадає менше 75 мм. З квітня по травень — сезон «малих дощів», дуже необхідних селянам, які готуються до оранки для раннього посіву осіннього рису аусу й головної ринкової культури — джуту. У цей сезон кількість опадів на сході Бангладеш перевищує 380 мм, середньодобові мінімальні температури становлять 21—26 °C, максимальні — 32 °C. Проте, мають місце і сплески температури навколишнього середовища. Так, 7 травня 2023 року в столиці Бангладеш Дацці було зафіксовано найвищу температуру з 1960-х років. Клімат плато Барінд відрізняється від клімату більшої частини Індії тим, що тут спостерігаються більш екстремальні коливання температури.
Власне дощовий період триває з червня по жовтень, коли мусонний повітряний потік приходить з боку Бенгальської затоки й приносить більше 1270 мм. Температурний режим досить стабільний: повітря, як правило, не прогрівається вище 31 °C. Вночі можуть бути значні похолодання — до 6 °C.
Прибережні округи Бангладеш, які здебільшого прилягають до естуарію Мегхни, потерпають від тропічних циклонів, що призводять до масової загибелі людей і значних матеріальних збитків. Наприклад, від припливу під час Бхолійського циклону в листопаді 1970 року загинуло кількасот тисяч людей.

### Ґрунти
На сході країни біля підніжжя крутосхилих гір на грубощебнистих наносах і на мілкоземі сформувалися колювіальні ґрунти. На решті території Бангладеш поширені різноманітні алювіальні ґрунти. У межах височин Барінд і Мадхупур на давньому плейстоценовому алювію домінують глинясті латеритні ґрунти (так званий червоний кхіяр), які в спекотний сезон дуже ущільнюються. У дельтових районах у результаті дії морських припливів поширені засолені глинисті важкі ґрунти. З боку Бенгальської затоки їх оточує смуга легких піщаних ґрунтів. У порівняно великих пониженнях рельєфу переважають ґрунти важкого механічного складу. Алювіальні ґрунти мають супіщаний і піщаний склад у долинах річок Брахмапутри, Мегхни та Тісти і глинистий — у басейні Гангу.

### Флора і фауна
У Бангладеш переважає культурний ландшафт. Природна рослинність збереглася лише в декількох районах. Наприклад, мангрові ліси поширені в Сундарбансі на південному заході країни. У них домінує дерево сундарі. У горах Лушаї і Читтагонг ростуть вологі тропічні вічнозелені і мусонні ліси, які скидають листя в суху пору року. У лісах поширені такі цінні породи, як тікове і сандалове дерева. У низинах гір, де практикується перекладне землеробство, ліси змінюються бамбуковими джунглями. На більшій частині території країни ліси давно знищені, і на цьому місці переважають сільськогосподарські угіддя.
У лісах іноді зустрічається бенгальський, або королівський, тигр. На південному сході живуть дикі слони. Зустрічаються носороги, леопарди, шакали, олені мунтжак та індійські замбарі, дикі кабани. У прибережних водах Сундарбана водяться крокодили. У Бангладеш багато мавп, кажанів, видр, мангустів, землерийок, пацюків і звичайних мишей, а також безліч видів птахів (павичі, фазани, куріпки, качки, папуги, бенгальські грифи та інш.). З плазунів водяться змії, у тому числі кобри та крайти, а також ящірки, зокрема гекони. З земноводних зустрічаються саламандри та жаби.

## Історія
Територія одержала статус східної провінції Пакистану при розподілі Британської Індії в 1947 році. Бангладеш виникла як незалежна держава в результаті громадянської війни в 1971 році; у 1975—1976 рр. і 1982—1986 рр. вводився воєнний стан. Іслам став державною релігією в 1988 році. Масові протести проти уряду президента Ершада призвели до його відставки в 1990 році; Абдур Рахман Бісвас був обраний президентом у вересні 1991 року.

## Політика і державний устрій
Бангладеш — унітарна держава з парламентською формою правління. Голова держави — президент, що обирається парламентом на 5 років. Парламент Бангладеш — однопалатна Народна рада, що має назву «Джатійо Санґсад», складається з 350 депутатів. Строк повноважень парламенту — 5 років. У країні діє понад 100 політичних партій — від фундаменталістських до ультралівих. Бангладеш — член ООН (з 1974 р.), є також членом Співдружності, очолюваної Великою Британією, Руху неприєднання, Організації Ісламської конференції, Плану Коломбо, Групи 77, організації «Ісламська вісімка», південноазійського «чотирикутника зростання», групи економічного співробітництва БІМСТЕК (Бангладеш, Індія, М'янма, Шрі-Ланка, Таїланд, Непал, Бутан) і Діалогу по співпраці в Азії. Була ініціатором створення в 1985 році Асоціації регіонального співробітництва Південної Азії (СААРК).

### Внутрішня політика
Республіка Бангладеш є парламентською країною з елементами представницької демократії, у країні склалася багатопартійна система. Виконавчу владу здійснює уряд, яким управляє прем'єр-міністр Бангладеш, що є головою уряду. Законодавча влада здійснюється Урядом і парламентом. Конституція Бангладеш була написана в 1972 році і зазнала 16 поправок.
Президент Бангладеш вважається головою держави, але в основному виконує її представницькі функції, тобто це більш церемоніальний пост, реальна влада належить прем'єр-міністру. Президент обирається законодавчим органом раз на п'ять років, з обмеженими повноваженнями, які суттєво розширюються впродовж терміну повноважень тимчасового уряду (3-місячного перехідного періоду — виборів та після того створення нового уряду), в основному ці повноваження в галузі контролю за переходом до нового уряду. Бангладеш запровадила унікальну систему передачі влади, наприкінці терміну перебування при владі чинного уряду, виконавча влада передається членам громадянського суспільного органу — «тимчасовий уряд» (безпартійними його членами), які керують загальними виборами і передачею влади новим обраним представникам. Ця система була вперше випробувана в 1991 році і затверджена в Конституції в 1996 році
Прем'єр-міністр країни урочисто призначається Президентом і має бути членом парламенту, що отримує довіру більшості депутатів. Кабінет міністрів складається з представників (міністрів) обраних прем'єр-міністром і також затверджується президентом країни.
Депутати парламенту обираються загальним голосуванням кожні 5 років (також передбачена можливість дострокових виборів). Існує загальне виборче право для всіх громадян у віці з 18 років. А з 16 травня 2004 року парламент прийняв 14-ту конституційну поправку, за якою знову вводиться 10-річна квота на 50 місць для жінок (стаття 65) в парламенті, які обираються територіальними депутатами.

### Зовнішня політика
Бангладеш проводить помірковану зовнішню політику, крім того, вона має залежність від багатосторонньої дипломатії, особливо через участь країни в різних комісіях в Організації Об'єднаних Націй. У 1974 році Бангладеш вступив до Організації Об'єднаних Націй і відтоді були двічі обрані до Ради Безпеки ООН у 1978—1979 роках і 2000—2001 роках. У 1980-х роках, країна відігравала провідну роль у створенні Південноазійської асоціації регіонального співробітництва (СААРК) з метою розширення відносин з іншими країнами Південноазійського регіону.
Бангладеш, від часів заснування, не веде жодних активних військових дій, але уряд доволі часто відправляє своїх військовиків у миротворчі сили ООН по всьому світу. Також близько 2300 військовиків брали участь у військовій коаліції, які в 1991 році преребували з миротворчою місією в Перській затоці. Станом на травень 2007 року Бангладеш надавали своїх військовиків до Демократичної Республіки Конго, Ліберії, Судану, Тимору і в Кот-д'Івуар. Наразі країна Бангладеш є 2-ю в табелі підтримки військових операцій ООН.
Що стосується міждержавних стосунків, то доволі рівні з більшістю країн, де налагоджені дипломатичні відносини чи економічні стосунки республіки Бангладеш. Що ж стосується держав сусідів, то ці стосунки не настільки врівноважені. Оскільки вони коливаються від дружніх й добросусідських, але під впливом незалежних та по-деколи й суспільних процесів у цих країнах виникають конфліктні ситуації.
Приміром з Індією, яка є головним сусідом та партнером Бангладеш в Азії ці стосунки доволі не однозначні. Адже ці країни за всю їх історію існування пов'язані культурним, історичним та суспільним корінням. Відносини Бангладеш з Індією почалися на позитивній ноті, оскільки Індія надала найсуттєвішу допомогу у війні за Незалежність та відновлення після того країни. Але згодом відносини між цими країнами погіршилися й коливалися від дуже приязних до доволі ворожих. Перший суттєвий міждержавний конфлікт стався в 1970-х роках, і основним джерелом напруженості між Бангладеш та Індією стала гребля Фаракке. Адже Індія побудувала велику ГЕС на річці Ганг за 118 кілометрів від кордону з Бангладеш. Влада Бангладеш стверджує, що гребля відволікає велику кількість водного ресурсу річки й завдає техногенної катастрофи в Бангладеш, який й так страждають від постійних стихійних лих. А з часом таки виявилося, що ця гребля завдала страшних й непоправних екологічних наслідків для екосистеми в дельті річки Ганг. З іншого боку, Індія висловила занепокоєння з приводу анти-індійських сепаратистських рухів і ісламських бойовиків, які нібито переховуються в Бангладеш, а також через постійні потоки нелегальних мігрантів з бідних районів дельти Гангу в Індію. Тому наслідком стала побудова 4000 кілометрів огорожі-стіни по всьому Індо-Бенгалському кордоні. Але в 2007 році на засіданні СААРК обидві країни зобов'язалися співпрацювати з питань безпеки, економічного, екологічного та прикордонного питань. Але схоже ситуація починає покращуватися — у травні 2007 року обидві країни оголосили, що вперше з 1965 після Індо-пакистанської війни, вони відновлюють залізничне сполучення між Калькуттою і Дакою, вперше протягом минулих 42 років. Крім того в жовтні 2007 року налагоджено співробітництво з низки прикордонних питань. Ці ознаки співпраці збігаються в цей час зі зміною керівництва в Бангладеш, та гнучкішою політикою уряду Індії.
Двосторонній зв'язок із М'янмою є хорошими, незважаючи на окремі конфлікти на кордоні (не демарковані ділянки кордону — через суперечки) і приплив більш ніж 270000 мусульманських біженців (відомий як «рохінґ'я»), переважно з буддійської Бірми. У результаті двосторонніх переговорів, а також у співпраці та за сприяння УВКБ ООН, біженці рохінґ'я вже почали повертатися в Бірму, хоча частина біженців залишаються ще в таборах на півдні Бангладеш. У 2008 році після Регіонального форуму АСЕАН на вищому рівні в Сінгапурі, між Бангладеш і М'янмою було домовлено вирішити і їх морські прикордонні суперечки. Зате на рівні економічному контакти та співпраця між цими країнами розвивається дуже швидкими темпами.
Набагато складніші стосунки між Бангладеш та Пакистаном. Адже більшість політичних рухів у Пакистані й надалі не може змиритися з відходом колишньої метрополії — Східної Бенгалії. Хоча уряди, країн під тиском світової громадськості та держав світу (в тому числі ООН), з кінця XIX століття розпочали налагоджувати міждержавні стосунки. Можливо цьому посприяло, деяке, патронування Бангладеш зі сторони Китаю (допомога в військовій та економічній сфері) — зроблене китайським урядом у піку індійській державі й суспільству (адже обидві ці країни ведуть економічне й політичне суперництво на Азійських теренах). Хоча на найвищому рівні відбуваються поодинокі зустрічі, але суспільство обидвох країн й надалі утримуються від тісніших контактів. Цьому ще й сприяє кілька суттєвих невирішених питань між цими двома країнами: розподіл активів від попереднього періоду — до 1971 року (які повністю захопили пакистанські можновладці), репатріація етнічних біхарців (більше 250 000 осіб) — відомих як «названі пакистанці». Але найважливішим і найчутливішим питанням є питання щодо вибачення Пакистану за геноцид, який вони здійснили 1971 році — саме це питання призводить до зриву численних переговорів між цими країнами.
Дипломатичні стосунки Бангладеш та України встановлені 24 лютого 1992 р.

### Політичні партії та рухи
Бангладеш відбулася як республіка з багатопартійною системою. Хоча реально владу ділять дві основні політичні сили, до яких примикають партії меншого впливу.
Цими двома головними партіями в Бангладеш є «Націоналістична партія Бангладеш» — БНП (Bangladesh Nationalist Party — BNP) і «Народна ліга Бангладеш» БАЛ (Bangladesh Awami League — BAL). БНП знаходить союзників серед ісламістських партій, як-от «Джамаат-е-Ісламі Бангладеш» (Jamaat-e-Islami Bangladesh) в той час як до Народної ліги приєднуються традиційно партії з лівої і світської сторін. Іншим важливим гравцем є «Національна партія» (Jatiya Party), очолювана колишнім військовим правителем Мохаммед Хоссейн Ершадом. Суперництво Народної ліги з Національною партією — було доволі складне й суперечливе і перемежовувалося різними проявами: протестами, насильством та вбивствами. Також у країні розвинутий Студентський політичний рух, він є особливо сильним у Бангладеш оскільки ще дістався у спадок від епохи антиколоніальних та визвольних змагань бенгальців, потім бангладешців. Майже всі партії підтримують таку високу й активну політизацію молоді та утримують значні партійні підрозділи, які йменуються — молодіжне-студентське крило партії, і внаслідок таких дій студенти також обираються до парламенту.
Дві радикальні ісламістські партії, «Джаґрата Муслім Джаната Бангладеш» — ДМДБ (Jagrata Muslim Janata Bangladesh — JMJB) і «Джама-атул Моджахедін Бангладеш» — ДМБ (Jama'atul Mujahideen Bangladesh — JMB), були заборонені у лютому 2005 року. Відтоді у країні відбуваються серії вибухів та терористичних актів, у яких звинувачують саме ці угрупування-партії, у ході численних операцій із забезпечення безпеки було затримано сотні підозрюваних, їхніх членів та терористів, у тому числі в 2006 році керівники цих двох угруповань.

### Збройні сили
Збройні сили країни комплектуються на професійній основі. Сухопутні війська Бангладеш у 2002 році налічували 101 000 військовиків (у 1990 році — 90 000). Складаються з 7 дивізій (які, своєю чергою, мають у своєму складі 16 піхотних, 1 бронетанкову, 3 артилерійських і 1 інженерну бригаду). Крім того, є 3 окремих бронетанкових полки. Озброєння здебільшого імпортне — в основному китайського виробництва. Близько 160 танків, близько 60 одиниць легкої бронетехніки. Особовий склад ВПС — 6500 осіб. У 2001 році було 70 бойових літаків — китайські винищувачі F-7 (22 літаки в двох ескадрильях) і F-6 (16 літаків в одній ескадрильї) і фронтові бомбардувальники А-5 (18 літаків у двох ескадрильях), 8 російських МіГ-29. У складі військово-транспортної авіації 6 літаків Ан-26 і ескадрилья Ан-32 з трьох літаків. Вертольоти військово-транспортної авіації — 15 Мі-17, 11 «Bell-212» і 2 «Bell-206». Є близько 40 навчально-тренувальних літаків, в основному чеські L-39, китайські РТ-6, американські Т-37.
До складу ВМС входить 5 фрегатів (3 колишніх британських фрегата споруджені в 50-х роках, китайський фрегат «Osman» і зовсім новий південнокорейський фрегат «Bongobondhu»), 11 ракетних катерів, 11 торпедних катерів, 20 сторожових кораблів.
Країна також має в своєму розпорядженні воєнізовані частини загальною чисельністю більше 50 000 осіб (десятитисячна прикордонна охорона, 30-сячний корпус «Бангладеські стрільці» в підпорядкуванні МВС, 5-тисячні сили воєнізованої поліції, 200 чоловік берегової охорони).

## Адміністративний поділ країни
Бангладеш розділена на адміністративні одиниці, регіони (бібхаґ), назва кожного з яких відповідає назві його столиці (адміністративного центру). За часів незалежності з 1971 до 2015 року кількість регіонів виросла з 4 до 8. У 2015 році запропоновано виділити ще 2 регіону: Фарідпур і Комілла.
|                     |                     |                     |                     |                     |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     | центральна влада    |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     |                     |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     | 8 регіонів          |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     |                     |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     | 64 округа (зіли)    |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     |                     |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     |                     |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     | 489 упазіл          | 489 упазіл          | 489 упазіл          | 489 упазіл          | 489 упазіл | 489 упазіл |                    |                    | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     | 489 упазіл          | 489 упазіл          | 489 упазіл          | 489 упазіл          | 489 упазіл | 489 упазіл |                    |                    | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій | 11 міських корпорацій |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|                     |                     |                     |                     |                     |                     |            |            |                    |                    |                       |                       |                       |                       |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад |            |            | 323 муніципалітета | 323 муніципалітета | 323 муніципалітета    | 323 муніципалітета    | 323 муніципалітета    | 323 муніципалітета    |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад | 4,550 сільських рад |            |            | 323 муніципалітета | 323 муніципалітета | 323 муніципалітета    | 323 муніципалітета    | 323 муніципалітета    | 323 муніципалітета    |                       |                       |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

| Регіон     | Розташування    |
| ---------- | --------------- |
| Дака       | Центр           |
| Читтагонг  | Південний схід  |
| Барісал    | Південь         |
| Кхулна     | Південний захід |
| Раджшахі   | Захід           |
| Рангпур    | Північний захід |
| Міменсінгх | Північ          |
| Сілхет     | Північний схід  |

Регіони поділяються на 64 округи (зіла). Округи Бангладеш у свою чергу поділяються на упазіли та тхани (адміністративно еквівалентні один одному). У кожній упазілі існує поліцейська дільниця, за винятком тих, що рзміщені в міських районах. Усі упазіли діляться на спільноти або громади, кожна з яких складається з кількох селищ. У межах Даки поліцейські дільниці прикріплені за округами, які надалі поділяються на райони, маґалли.
Посадові особи регіонів обираються населенням, тоді як в округах та упазілах адміністрації складаються тільки з урядових посадовців. Прямі вибори також проводяться для кожної спільноти чи сільського об'єднання, на них обирають голову і членів правління. З 1997 року, парламент Бангладеш утвердив акт, за яким у кожній громаді зарезервовано три місця (з дванадцяти) для жінок-кандидатів.
Дака є столицею і найбільшим містом країни. Її англійську назву «Dacca» замінили на «Dhaka» в 1983 році щоб краще передавати вимову на бенгалі. Економічно найважливіші агломерації із центрами в адміністративних центрах регіонів об'єднані у так звані «міські корпорації», що є різновидністью муніципальної корпорації. Міська корпорація Даки була розділена на дві — північну і південну — у 2011 році. Мери міських корпорацій, голови муніципалітетів і сільських рад обираються їх мешканцями одночасно терміном на п'ять років.

## Економіка
Світовий банк підготував системний аналіз бангладеської економіки в жовтні 2015 року. ВВП на душу населення виріс з $100 в 1972 до $1314 в 2015 році. Прогрес стався завдяки зменшуванню частки фермерської праці в сільській місцевості, урбанізації та новим робочим місцям для бідних у промисловості. 8 млн заробітчан переказали додому 14 млрд доларів у 2014 році, що становить 8 % ВВП. Головними напрямками економічного розвитку країни в 2016—2020 роках мають бути ріст електропостачання та розвиток транспортної інфраструктури.

##### Залізничний транспорт
- Довжина залізниці: 2622 км
- Широка колія (1,676 м): 946 км
- Вузька колія (1,000 м): 1676 км

##### Автомобільні шляхи
- Загальна довжина: 239 226 км
- Асфальтовані шляхи: 22 726 км
- Шляхи без асфальту: 216 500 км

## Населення
У 1700—2011 роках населення на території сучасної Бангладеш збільшилось з 12,3 млн до майже 150 млн. Бангладеш належить до числа найбільш густонаселених країн світу (середній показник густоти населення — 1015 особи на 1 км²). Найбільша густоти в областях Дака і Читтагонг. У приміських зонах Даки цей показник перевищує 8000 людей на 1 км². Найменша густота населення в горах (в зілах Бандарбан і Рангаматі): 86—97 осіб на 1 км² у 2011 році.

### Етнічний склад
Найбільша етнічна група в Бангладеш — бенгальці, що складають майже 98 % населення, інші в основному біхарці (мігранти з індійської території) та частина корінних жителів на заході країни. Крім того, є ще тринадцять племінних груп, що мешкають здебільшого в районі Читтаґонґ, а найчисленнішими там є племена чакма. Через це регіон був джерелом міжетнічної напруженості з моменту заснування Бангладеш. Найбільші племінні групи, що живуть поза Читтаґонґ, — сантали і гаро. У Бангладеш проживають ще племена кябартта, мейтей, мунди, ораони і зомі.

### Мови
Бангладеш відокремилася від Західного Пакистану в результаті збройної боротьби бенгальців за статус бенгальської мови. Офіційна мова — бенгальська (бенгалі), у сфері обслуговування і в держустановах розмовляють англійською. Бенгальська є фонетичною мовою, її орфографія в більшості випадків повністю відповідає вимові. Саме фонетичний є одним із методів вводу бенгалі на клавіатурі комп'ютерів і мобільних телефонів. Кількість мовців — понад 215 млн. Окрім Бангладеш, бенгалі — одна з 23 офіційних мов Індії.
У Бангладеш мешкають близько 2 млн корінних жителів, які розмовляють на майже 40 мовах.

### Релігія
Державна релігія — іслам, його сповідають 88,3 % віруючих; індуїзм — 10,5 %, 0,6 % — буддизм, 0,3 % — християнство, 0,3 % — інші релігії і традиційні племінні культи та вірування.
Основна релігія, що практикується в Бангладеш — Іслам (89,7 %) але є доволі значна меншість, що дотримується індуїзму (9,2 %). Зі всіх 96 % мусульман сунітського віросповідання найбільше, і лише близько 3 % є шиїтами. Етнічні біхарці, саме переважно і є шиїтами-мусульманами. Інші релігійні групи це — буддисти (0,7 %, в основному Тхеравада), християни (0,3 %, в основному це є римо-католики), і анімісти (0,1 %). Бангладеш займає четверте місце після Індонезії, Пакистану та Індії за кількістю мусульман, це більше ніж 130 мільйонів. Іслам є державною релігією в Бангладеш, але й інші релігії, можуть сповідуватися громадянами країни. Організація Об'єднаних Націй визнала країну, головним чином, як помірно-мусульманську демократичну країну.

## Культура
Докладніше: Культура Бангладеш

### Спорт
Хоча Каббаді (Kabbadi) є національною спортивною грою в Бангладеш, але футбол і крикет теж користуються популярністю. А особливо крикет, який є найпопулярнішим видом спорту в країні, а футбол з початку XXI століття набирає ще більшого розмаху.
Національна команда з крикету виграла трофей МТП в 1997 році проти збірної Кенії, що потім дозволило їм взяти участь в 1999 році в розиграші Кубка світу з крикету. У своєму першому чемпіонаті світу, національна команда Бангладеш пеоремогла знані крикетні команди з Пакистану та Шотландії в першому турі. У 2000 році крикетній збірній Бангладеш був наданий статус «випробування» (Test cricket) в крикеті надана змога зіграти інші випробувальні ігри в турнірі Націй. У подальший час національна збірна Бангладеш перемагала ведучі крикетні команди з Австралії, Нової Зеландії, Шрі-Ланки, Пакистану та Вест-Індії і що найважливіше команда з Бангладеш перемогла національну команду з крикету Індії і Південно-Африканську національну команду з крикету у 2007 в Кубок світу з Крикету. Вони також обіграли національну команду з крикету Вест-Індії у 2007 році в МТП світ Twenty20.
Футбол культивувався в Бангладеш ще в XIX столітті, коли він був завезений англійськими колоністами до Бенгалії. І надалі він набув значної популярності. Й так, як в індійській Бенгалії, так і в Бангладеш він набагато популярніший за прямого конкурента в Азії — хокею на траві. Національна команда Бангладеш з футболу підпорядкована Федерації футболу Бангладеш у цей час[коли?] займає 174-ту позицію у рейтингу ФІФА. Ця збірна Бангладеш стала в 2003 році в Південно-Азійській федерації футболу (САФФ-SAFF) — чемпіоном, а до складу цієї федерації входять всі федерацій у Південній Азії та з інших країн Азії.
До інших популярних видів спорту відносяться: хокей на траві, теніс, бадмінтон, гандбол, волейбол, шахи, карамболь, боротьба, важка атлетика, сквош, більярд, снукер та ще деякі індивідуальні види спорту. Контроль за спортивним рухом у Бангладеш здійснює Національна Спортивна Рада Бангладеш і регулюється двадцять дев'ятьма різними спортивними федераціями. У 2011 році Бангладеш буде приймати МТП Кубок світу з Крикету спільно з Індією та Шрі-Ланці.
Традиційні, національні види спорту в Бангладеш все ще практикуються в основному в сільських районах. Усі вони не однаково улюблені в теперішній час через надмірне захоплення глобально-світовими видами гри. Гадуду (Hadudu) — також відома як Каббаді є єдиною міжнародно-визнаною з традиційних видів спорту в Бангладеш (змагання проводяться на Азійських Іграх). А от Дарьабандга (dariabandha), Ґоллахут (gollachut), Сатхара (satchara), Борофпані (borofpani), Бірінхі (Birinchi), Куткут (kutkut), Канамахі (kanamachi), Тілло (tillo), Солоґуті (Sologuti), Бах-чаґол (Bagh-chagol) і інші національні ігри все ще популярні в приміських та сільських районах.

### Національна кухня
Кулінарні традиції в Бангладеш склалися під впливом Північно-Східної Індійської кухні, але має і свої унікальні риси. Рис і риба традиційно використовуються в більшості страв. Бір'яні — улюблена страва в Бангладеш, у яку входять яйця бірір'яні, баранина бірір'яні тощо. Кухня Бангладеш відома завдяки своїми яскравими (але іноді вогняними смаками). У Бангладеш роблять відмінні солодощі з молочних продуктів, як-от Rôshogolla, Rasmalai, Rôshomalai, чомчом та kalojam.

title: Бангладеш

wikitext:
{{Картка Країна
|загальнопоширена_назва = Бангладеш
|native_name              = <big> গণপ্রজাতন্ত্রী বাংলাদেশ </big>
''Gônoprojatontri Bangladesh''
|conventional_long_name   = Народна Республіка Бангладеш
|common_name_g              = Бангладеш
|image_flag               = Flag of Bangladesh.svg
|image_coat               = Coat_of_arms_of_Bangladesh.svg
|symbol_type =Емблема
|national_seal=[[Файл:Government Seal of Bangladesh.svg|90px]]
|national_anthem          = ''[[Гімн Бангладеш|Амар Шонар Бангла]]''
''Моя золота [[Бенгалія|Бенгаліє]]''
[[Файл:Amar Sonar Bangla vocal music.oga]]
|image_map                = Bangladesh (orthographic projection).svg
|official_languages       = [[Бенгальська мова|Бенгальська (Бангла)]]
|capital                  = [[Дакка]]
|latd=23 |latm=42 |latNS=N |longd=90 |longm=22 |longEW=E
|largest_city             = столиця
|government_type          = [[Парламентська республіка]]
|leader_title1            = [[Список президентів Бангладеш|Президент]]
|leader_name1             = [[Мохаммад Шахабуддін]]
|leader_title2            = [[Список прем'єр-міністрів Бангладеш|Прем'єр-міністр]]
|leader_name2             = [[Мохаммад Юнус]] в.о.
|leader_title3            =
|leader_name3             =
|sovereignty_type         = [[Історія Бангладеш|Незалежність]]
|sovereignty_note         = від [[Пакистан]]у
|established_event1       = проголошена
|established_date1        = [[26 березня]] [[1971]] року
|established_event2       = визнана
|established_date2        = [[16 грудня]] 1971 року
|area                     = {{val|147570}}
|areami²                  = {{val|56977}}
|area_rank                = 93-тя
|area_magnitude           =
|percent_water            = 6,4
|population_estimate      = {{val|165,158,616}}
|population_estimate_year = 2022
|population_estimate_rank = 8-ма
|population_census        = {{val|149772364}}
|population_census_year   = 2011
|population_density       = 1119
|population_densitymi²    =
|population_density_rank  = 12-та
|GDP_PPP_year             = 2018
|GDP_PPP                  = $761,70 млрд
|GDP_PPP_rank             = 29-та
|GDP_PPP_per_capita       = ${{val|4620}}
|GDP_PPP_per_capita_rank  = 136-та
| ВВП_номінальний                                  = $287,63 млрд
| рік_звітування_ВВП_номінальний                   = 2018
| класифікація_за_рівнем_ВВП                       = 39-та
| ВВП_на_душу_населення                            = ${{val|1745}}
| класифікація_за_рівнем_ВВП_на_душу_населення     = 144-та
|Gini                     = 32,1
|Gini_year                = 2010
|Gini_category            = середній
|HDI_year                 = 2018
|HDI                      = {{increase}} 0,608
|HDI_rank                 = 136-та
|HDI_category             = середній
|currency                 = [[Така]]
|currency_code            = BDT
|time_zone                = BDT
|utc_offset               = +6
|time_zone_DST            = не підраховується
|utc_offset_DST           = +6
|код країни               = BD / BAN
|cctld                    = [[.bd]]
|calling_code             = 880
|nationality              = Башгладеші
|footnote1                = Adjusted population, p.4,
{{cite web |url=http://www.bbsgov.org/Population%20Census%202001.PDF |publisher=Bangladesh Bureau of Statistics |title=Population Census 2001, Preliminary Report |date=2001-08 |accessdate=18 травня 2007 |archive-date=26 вересня 2007 |archive-url=https://web.archive.org/web/20070926113324/http://www.bbsgov.org/Population%20Census%202001.PDF }}
|footnote2                = [[World Bank Group|World Bank]] Development Indicators Database, 2006.
}}
'''Наро́дна Респу́бліка Бангладе́ш''' ({{lang-bn|Gôno Projātontrī Bānglādesh (গণপ্রজাতন্ত্রী বাংলাদেশ)}}, {{lang-en|People’s Republic of Bangladesh}}), '''Бангладе́ш''' — держава в [[Південна Азія|Південній Азії]] (колишній Східний Пакистан), із трьох боків оточена територією [[Індія|Індії]], з півдня омивається водами [[Бенгальська затока|Бенгальської затоки]], на південному сході межує з [[М'янма|М'янмою]].
Назва Бангладеш із [[санскрит]]у ([[Бенгальська мова|бенгалі]]) ''bangla'' — означає людей, що говорять на бенгалі, а ''desh'' — «країна», таким чином, Бангладеш — країна, що говорить бенгальською.

Бангладеш — одна з країн світу з найвищою [[густота населення|густотою населення]]. Багато в чому цьому сприяють незвичайна родючість дельти річки [[Ганг]] і регулярні [[Повінь|повені]], викликані [[Мусон|мусонними дощами]]. Однак [[Перенаселення|перенаселеність]] і [[бідність]] стали справжньою бідою країни. Постійні [[Путч|військові]] та [[Державний переворот|державні перевороти]] призвели до повного підриву економіки країни.

== Географія ==
{{main|Географія Бангладеш}}
Держава розташована в Південній Азії, у північно-східній частині Індійського субконтиненту, омивається [[Бенгальська затока|Бенгальською затокою]] [[Індійський океан|Індійського океану]].

Більша частина території країни лежить у низовині на [[Алювіальна рівнина|алювіальних рівнинах]] із висотами меншими від 10 метрів. Території, які вищі від рівня моря в межах [[Дельта Гангу|дельти Гангу]], [[Брахмапутра|Брахмапутри]] і [[Меґхна|Мегхни]], майже щороку затоплюються. Гірська місцевість — [[Читтагонгські гори|Читтагонські гори]] складають менше десятої частини площі країни,  розташовані уздовж східного і північного [[кордон]]у з Індією. Найвища точка країни — гора [[Сака Хафонг]]<ref>{{Cite web|url=https://www.kalerkantho.com/print-edition/news/2015/02/23/191041|title=দেশের সর্বোচ্চ চূড়া মোদক টং|date=2015-02|website=www.kalerkantho.com|access-date=2024-12-08}}</ref>. На північно-західній і центральній частинах країни розташовані плато Мадхупур і Барінд, які мають висоти від 10 до 90 метрів<ref name=":0">{{Cite web|url=https://en.banglapedia.org/index.php/Barind_Tract|title=Barind Tract - Banglapedia|website=en.banglapedia.org|language=en|access-date=2024-12-08}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://en.banglapedia.org/index.php?title=Madhupur_Tract|title=Madhupur Tract - Banglapedia|website=en.banglapedia.org|language=en|access-date=2024-12-08}}</ref>. Тут в умовах пологого схилу місцевості переважають ерозійно-акумулятивні форми [[рельєф]]у.

На південному заході країни лежать широкі мангрові болота [[Сундарбан]].

=== Гідрографія ===
[[Файл:Gangesdelta klein.jpg|міні|[[Дельта Гангу]] на реальнокольоровому {{не перекладено|спектрорадіометр середньої роздільності|спектрорадіометричному|en|Moderate-resolution imaging spectroradiometer}} зображені зі [[Терра (супутник)|супутника Терра]] <ref>{{cite web
 |url                     = http://visibleearth.nasa.gov/view.php?id=57004
 |назва              = Valley of the Brahmaputra, India, and Mouths of the Ganges, Bangladesh
 |прізвище        = Descloitres
 |ім'я                 = Jacques
 |дата                = October 23, 2001
 |вебсайт          = [[NASA]]
 |дата-доступу = 12 квітня 2016
 |archive-date            = 26 квітня 2016
 |archive-url             = https://web.archive.org/web/20160426094704/http://visibleearth.nasa.gov/view.php?id=57004
}}</ref>|ліворуч]]
Рельєф країни сформувався під впливом вод Гангу, Брахмапутри, [[Меґхна|Меґхни]], їх рукавів та приток. Уздовж берегів річок, які утворюють багаторукавну [[Дельта Гангу|дельту Гангу]], простяглися прируслові дюни, зовнішні схили яких спускаються до заболочених і насичених вологою [[заплава|заплавних]] низин. Хоча вода виходить за межі дюн лише під час піків [[повінь (гідрологія)|повеней]], вона може триматися в пониженнях рельєфу протягом цілого року.

Ганг  перетинає країну від західного кордону в південно-східному напрямку. Після злиття з  Брахмапутрою річка має назву [[Падма]], що рухається на південний схід, до впадіння в [[Бенгальська затока|Бенгальську затоку]]. Малі річки Бангладеш притікають в районі дельти Гангу, Брахмапутри і Мегхни на південь та також впадають в затоку: [[Сібса (річка)|Сібса]], [[Бхадра (річка)|Бхадра]], [[Пусур (річка)|Пусур]], [[Горай-Мадхуматі (річка)|Горай-Мадхуматі]], [[Кача (рукав Гангу)|Кача]], [[Аріалхан (річка)|Аріалхан]], [[Бурішвар (річка)|Бурішвар]].

Регулярно затоплюються під час повеней значні території регіонів [[Дака (регіон)|Дака]], [[Барісал (регіон)|Барісал]] і [[Кхулна (регіон)|Кхулна]] у центральній частині Бангладеш, де [[алювіальні ґрунти]], що збагачуються [[мул]]ом під час повеней, характеризуються високою природною родючістю. Під час повені річки часто змінюють [[русло|русла]]. Це нерідко призводить до розмиву сільськогосподарських угідь і утворення нових піщаних островів ([[чар]]ів) у широких руслах мігруючих водотоків, найбільші з яких розташовані на крайній півночі Бенгальської затоки. Найбільша повінь річок країни відбувається у дощовий період  з червня по жовтень. Великих збитків завдають повені. Особливо потужна [[повінь]] сталася 1998 року, коли затоплено було третину території країни (що також призвело до спалаху [[Епідемія|епідемій]]). Меншої шкоди завдають [[буря|бурі]] з [[град]]ом, які найчастіше трапляються у березні-квітні, та урагани.

Гідроресурси використовуються по всій країні. На південному сході Бангладеш у регіоні [[Читтагонг (регіон)|Читтагонг]] споруджено кілька [[Гідроелектростанція|ГЕС]], зокрема перша з них — у середній течії головної річки регіону — [[Карнафулі]].

Найбільше озеро країни - <bdi>[[озеро Каптай]], розташовано у долині річки Карнафулі, має штучне походження</bdi><ref>{{Cite web|url=https://freshwaterbiodiversity.org.bd/kaptai-lake/|title=Kaptai Lake – Freshwater Biodiversity Portal of Bangladesh|language=en-US|access-date=2024-12-10}}</ref><bdi>.</bdi>

=== Клімат ===
[[Файл:Bangladesh map of Köppen climate classification.svg|міні|Кліматична мапа Бангладеш за [[класифікація кліматів Кеппена|класифікацією Кеппена]]|ліворуч]]
Для Бангладеш характерний типово [[мусонний клімат]]. Зими м'які, сухі та сонячні. Середні добові температури січня коливаються в діапазоні від 12 °C до 25 °C. Літо спекотне, дощове, середня температура найспекотнішого місяця — квітня — 23—34 °C.

Середня річна кількість опадів 2000—3000 мм. У сухий сезон, з листопада по лютий або березень, східні райони країни зазвичай отримують менше 180 мм атмосферних опадів, на північному заході їх випадає менше 75 мм. З квітня по травень — сезон «малих дощів», дуже необхідних селянам, які готуються до оранки для раннього посіву осіннього рису аусу й головної ринкової культури — [[джут]]у. У цей сезон кількість опадів на сході Бангладеш перевищує 380 мм, середньодобові мінімальні температури становлять 21—26 °C, максимальні — 32 °C. Проте, мають місце і сплески температури навколишнього середовища. Так, 7 травня 2023 року в столиці Бангладеш [[Дакка|Дацці]] було зафіксовано найвищу температуру з 1960-х років<ref>[https://www.unn.com.ua/uk/news/2026429-u-vyetnami-zafiksuvali-nayvischu-temperaturu-v-istoriyi-krayini-bilshe-44-c У В'єтнамі зафіксували найвищу температуру в історії країни: більше 44 °C. 08.05.2023, 01:17]</ref>. Клімат плато Барінд відрізняється від клімату більшої частини Індії тим, що тут спостерігаються більш екстремальні коливання температури<ref name=":0" />.

Власне дощовий період триває з червня по жовтень, коли [[мусон]]ний повітряний потік приходить з боку Бенгальської затоки й приносить більше 1270 мм. Температурний режим досить стабільний: повітря, як правило, не прогрівається вище 31 °C. Вночі можуть бути значні похолодання — до 6 °C.

Прибережні округи Бангладеш, які здебільшого прилягають до [[Естуарій|естуарію]] Мегхни, потерпають від [[Тропічний циклон|тропічних циклонів]], що призводять до масової загибелі людей і значних матеріальних збитків. Наприклад, від [[приплив]]у під час [[Бхолійський циклон|Бхолійського циклону]] в листопаді [[1970]] року загинуло кількасот тисяч людей.

=== Ґрунти ===
На сході країни біля підніжжя крутосхилих гір на грубощебнистих наносах і на мілкоземі сформувалися [[колювіальні ґрунти]]. На решті території Бангладеш поширені різноманітні алювіальні ґрунти. У межах височин Барінд і Мадхупур на давньому плейстоценовому алювію домінують глинясті латеритні ґрунти (так званий [[червоний кхіяр]]), які в спекотний сезон дуже ущільнюються. У дельтових районах у результаті дії морських [[приплив]]ів поширені засолені [[глина|глинисті]] важкі ґрунти. З боку Бенгальської затоки їх оточує смуга легких [[піщані ґрунти|піщаних ґрунтів]]. У порівняно великих пониженнях рельєфу переважають ґрунти важкого механічного складу. Алювіальні ґрунти мають супіщаний і піщаний склад у долинах річок Брахмапутри, Мегхни та Тісти і глинистий — у басейні Гангу.

=== Флора і фауна ===
[[Файл:Sun in Sunderbans.jpg||міні|150px|[[Національний парк Сундарбанс]] — об'єкт [[світова спадщина ЮНЕСКО|Світової спадщини ЮНЕСКО]] та [[Рамсарська конвенція|рамсарівська ділянка]]]][[Файл:Panthera tigris tigris.jpg|ліворуч|міні|150px|[[Бенгальський тигр]]]]
У Бангладеш переважає культурний ландшафт. Природна рослинність збереглася лише в декількох районах. Наприклад, [[мангрові ліси]] поширені в [[Національний парк Сундарбанс|Сундарбансі]] на південному заході країни. У них домінує дерево [[сундарі]]. У горах Лушаї і Читтагонг ростуть вологі тропічні вічнозелені і [[мусон]]ні ліси, які скидають листя в суху пору року. У лісах поширені такі цінні породи, як [[тикове дерево|тікове]] і [[Сандалове дерево|сандалове]] дерева. У низинах гір, де практикується перекладне [[землеробство]], ліси змінюються [[бамбук]]овими [[джунглі|джунглями]]. На більшій частині території країни [[ліс]]и давно знищені, і на цьому місці переважають сільськогосподарські угіддя.

У лісах іноді зустрічається [[бенгальський тигр|бенгальський]], або королівський, [[тигр]]. На південному сході живуть дикі [[слон]]и. Зустрічаються [[носоріг|носороги]], [[леопард]]и, [[шакал]]и, [[олень мунтжак|олені мунтжак]] та [[індійський замбар|індійські замбарі]], [[дикий кабан|дикі кабани]]. У прибережних водах Сундарбана водяться [[крокодил]]и. У Бангладеш багато [[мавпа|мавп]], [[кажан]]ів, [[Видра|видр]], [[мангуст]]ів, [[землерийка|землерийок]], [[пацюк]]ів і звичайних [[миша|мишей]], а також безліч видів птахів ([[павич]]і, [[фазан]]и, [[куріпка|куріпки]], [[качка|качки]], [[папуга|папуги]], [[бенгальський гриф|бенгальські грифи]] та інш.). З [[плазуни|плазунів]] водяться [[змія|змії]], у тому числі [[кобра|кобри]] та [[крайт]]и, а також [[ящірки]], зокрема [[гекон]]и. З [[земноводні|земноводних]] зустрічаються [[Саламандра|саламандри]] та [[Жаба|жаби]].

== Історія ==
{{Main|Історія Бангладеш}}

Територія одержала статус східної [[провінція|провінції]] [[Пакистан]]у при розподілі [[Британська Індія|Британської Індії]] в 1947 році. Бангладеш виникла як незалежна держава в результаті [[Війна за незалежність Бангладеш|громадянської війни]] в 1971 році; у 1975—1976 рр. і 1982—1986 рр. вводився [[воєнний стан]]. Іслам став державною релігією в 1988 році. Масові протести проти уряду президента [[Хуссейн Мухаммед Ершад|Ершада]] призвели до його відставки в 1990 році; [[Абдур Рахман Бісвас]] був обраний [[Список президентів Бангладеш|президентом]] у вересні 1991 року.

== Політика і державний устрій ==
[[Файл:Jatiyo Sangshad, South lawn.jpg||міні||{{не перекладено|Будівля Джатійо Санґсад||en|Jatiyo Sangsad Bhaban}} архітектора [[Луїс Кан|Луїса Кана]] з боку південної тераси]]
Бангладеш — [[унітарна держава]] з [[парламент]]ською формою правління. Голова держави — [[президент]], що обирається парламентом на 5 років. [[Національна асамблея Бангладеш|Парламент Бангладеш]] — однопалатна Народна рада, що має назву «Джатійо Санґсад», складається з 350 [[депутат]]ів. Строк повноважень парламенту — 5 років. У країні діє понад 100 політичних партій — від фундаменталістських до ультралівих. Бангладеш — член [[ООН]] (з 1974 р.), є також членом [[Британська Співдружность|Співдружності]], очолюваної [[Велика Британія|Великою Британією]], [[Рух неприєднання|Руху неприєднання]], [[Організації Ісламська конференція|Організації Ісламської конференції]], [[План Коломбо|Плану Коломбо]], [[Група 77|Групи 77]], організації «[[Ісламська вісімка]]», південноазійського «чотирикутника зростання», групи економічного співробітництва БІМСТЕК (Бангладеш, Індія, М'янма, Шрі-Ланка, Таїланд, Непал, Бутан) і Діалогу по співпраці в Азії. Була ініціатором створення в 1985 році Асоціації регіонального співробітництва Південної Азії ([[Асоціація регіонального співробітництва Південної Азії|СААРК]]).

=== Внутрішня політика ===
[[Файл:Russia-Bangladeshi talks Moscow 2013-01-15 12.jpeg|міні|[[Список прем'єр-міністрів Бангладеш|Прем'єр-міністр]] [[Шейх Хасіна Вазед|Хасіна Вазед]]]]
[[Республіка]] Бангладеш є парламентською країною з елементами представницької демократії, у країні склалася [[багатопартійна система]]. Виконавчу владу здійснює уряд, яким управляє [[Список прем'єр-міністрів Бангладеш|прем'єр-міністр Бангладеш]], що є головою уряду. [[Законодавча влада]] здійснюється Урядом і парламентом. {{не перекладено|Конституція Бангладеш||en|Constitution of Bangladesh}} була написана в 1972 році і зазнала 16 {{не перекладено|Поправки до Конституції Бангладеш|поправок|en|Amendments to the Constitution of Bangladesh}}.
[[Файл:Bangabhaban, Dhaka April (33244270994).jpg|міні|ліворуч|Бангабхабан, офіційна резиденція та основне робоче місце президента Бангладеш]]
[[Список президентів Бангладеш|Президент Бангладеш]] вважається головою держави, але в основному виконує її [[представницькі функції]], тобто це більш церемоніальний пост, реальна влада належить прем'єр-міністру. Президент обирається законодавчим органом раз на п'ять років, з обмеженими повноваженнями, які суттєво розширюються впродовж терміну повноважень тимчасового уряду (3-місячного перехідного періоду — виборів та після того створення нового уряду), в основному ці повноваження в галузі контролю за переходом до нового уряду. Бангладеш запровадила унікальну систему передачі влади, наприкінці терміну перебування при владі чинного уряду, виконавча влада передається членам громадянського суспільного органу — «[[тимчасовий уряд]]» (безпартійними його членами), які керують загальними виборами і передачею влади новим обраним представникам. Ця система була вперше випробувана в 1991 році і затверджена в Конституції в 1996 році<ref>''13th Amendment'', Constitution of Bangladesh, 1996.</ref>

Прем'єр-міністр країни урочисто призначається Президентом і має бути членом парламенту, що отримує довіру більшості депутатів. [[Кабінет міністрів]] складається з представників (міністрів) обраних прем'єр-міністром і також затверджується президентом країни.

Депутати парламенту обираються загальним голосуванням кожні 5 років (також передбачена можливість дострокових виборів). Існує загальне [[виборче право]] для всіх громадян у віці з 18 років. А з 16 травня 2004 року парламент прийняв 14-ту конституційну поправку, за якою знову вводиться 10-річна квота на 50 місць для жінок (стаття 65)<ref>http://www.pmo.gov.bd/constitution/part5.htm#65 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090129172230/http://pmo.gov.bd/constitution/part5.htm#65 |date=29 січня 2009 }}.</ref> в парламенті, які обираються територіальними депутатами.

=== Зовнішня політика ===
{{Main|Зовнішня політика Бангладеш}}
Бангладеш проводить помірковану зовнішню політику, крім того, вона має залежність від багатосторонньої [[дипломат]]ії, особливо через участь країни в різних комісіях в [[Організація Об'єднаних Націй|Організації Об'єднаних Націй]]. У 1974 році Бангладеш вступив до Організації Об'єднаних Націй і відтоді були двічі обрані до [[Рада Безпеки ООН|Ради Безпеки ООН]] у 1978—1979 роках і 2000—2001 роках. У 1980-х роках, країна відігравала провідну роль у створенні Південноазійської асоціації регіонального співробітництва (СААРК) з метою розширення відносин з іншими країнами Південноазійського регіону.
[[Файл:UNAMID Combined madel parad ( BANSRIC+BANMMRLU).jpg|міні|Бангладешський контингент гібридної операції ООН у [[Дарфурський конфлікт|Дарфурі]], 2012 рік]]
Бангладеш, від часів заснування, не веде жодних активних військових дій, але уряд доволі часто відправляє своїх військовиків у [[миротворчі сили ООН]] по всьому світу. Також близько 2300 військовиків брали участь у військовій коаліції, які в 1991 році преребували з [[миротворчі місії|миротворчою місією]] в [[Перська затока|Перській затоці]]. Станом на травень 2007 року Бангладеш надавали своїх військовиків до [[Демократична Республіка Конго|Демократичної Республіки Конго]], [[Ліберія|Ліберії]], [[Судан]]у, [[Тимор]]у і в [[Кот-д'Івуар]]<ref>{{Cite web |url=http://army.mil.bd/newahq/index5.php?category=177 |title=Архівована копія |accessdate=21 жовтня 2009 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20080611133501/http://army.mil.bd/newahq/index5.php?category=177 |archivedate=11 червня 2008 |deadurl=yes }}</ref>. Наразі країна Бангладеш є 2-ю в табелі підтримки військових операцій ООН<ref>{{Cite web|title=Bangladeshi officers enhance UN troops’ logistical support in Darfur|url=https://news.un.org/en/story/2008/10/279232-bangladeshi-officers-enhance-un-troops-logistical-support-darfur|website=UN News|date=2008-10-23|accessdate=2020-04-30|language=en|archive-date=10 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210410140749/https://news.un.org/en/story/2008/10/279232-bangladeshi-officers-enhance-un-troops-logistical-support-darfur}}</ref>.

Що стосується міждержавних стосунків, то доволі рівні з більшістю країн, де налагоджені дипломатичні відносини чи економічні стосунки республіки Бангладеш. Що ж стосується держав сусідів, то ці стосунки не настільки врівноважені. Оскільки вони коливаються від дружніх й добросусідських, але під впливом незалежних та по-деколи й суспільних процесів у цих країнах виникають конфліктні ситуації.
[[Файл:PM Modi and Bangladeshi President Md. Abdul Hamid.jpg|міні|[[Прем'єр-міністр Індії]] Моді та президент Бангладеш [[Абдул Хамід]]]]
[[Файл:Pranab Mukherjee being presented the Bangladesh Liberation War Honour by the President of Bangladesh, Mr. Md. Zillur Rahman, at Dhaka, Bangladesh. The Prime Minister of Bangladesh Mrs. Sheikh Hasina is also seen.jpg|міні|Президент Індії [[Пранаб Кумар Мукерджі|Пранаб Мукерджі]] з президентом Бангладеш [[Зіллур Рахман|Зіллуром Рахманом]]]]

Приміром з Індією, яка є головним сусідом та партнером Бангладеш в Азії ці стосунки доволі не однозначні. Адже ці країни за всю їх історію існування пов'язані культурним, історичним та суспільним корінням. Відносини Бангладеш з Індією почалися на позитивній ноті, оскільки Індія надала найсуттєвішу допомогу у війні за Незалежність та відновлення після того країни. Але згодом відносини між цими країнами погіршилися й коливалися від дуже приязних до доволі ворожих. Перший суттєвий [[міждержавний конфлікт]] стався в 1970-х роках, і основним джерелом напруженості між Бангладеш та Індією стала [[гребля Фаракке]]<ref name="wrmea">[http://www.wrmea.com/backissues/0397/9703025.htm Washington Report on Middle East Affairs] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20061121202149/http://www.wrmea.com/backissues/0397/9703025.htm |date=21 листопада 2006 }}{{ref-en}}</ref>. Адже Індія побудувала велику [[ГЕС]] на річці Ганг за 118 кілометрів від кордону з Бангладеш. Влада Бангладеш стверджує, що гребля відволікає велику кількість водного ресурсу річки й завдає [[Техногенна катастрофа|техногенної катастрофи]] в Бангладеш, який й так страждають від постійних стихійних лих. А з часом таки виявилося, що ця гребля завдала страшних й непоправних екологічних наслідків для екосистеми в дельті річки Ганг<ref name="wrmea"/>. З іншого боку, Індія висловила занепокоєння з приводу анти-індійських [[сепаратизм|сепаратистських]] рухів і [[ісламські бойовики|ісламських бойовиків]], які нібито переховуються в Бангладеш, а також через постійні потоки [[нелегальні мігранти|нелегальних мігрантів]] з бідних районів дельти Гангу в Індію. Тому наслідком стала побудова 4000 кілометрів огорожі-стіни по всьому Індо-Бенгалському кордоні<ref>[https://web.archive.org/web/20080216155754/http://www.iht.com/articles/ap/2007/06/26/asia/AS-FEA-GEN-Bangladesh-Fenced-In.php India quietly ringing Bangladesh with barbed-wire, cutting off former neighbors], by Tim Sullivan, Associated Press, June 25, 2007</ref>. Але в 2007 році на засіданні СААРК обидві країни зобов'язалися співпрацювати з питань безпеки, економічного, екологічного та прикордонного питань<ref>[http://www.idsa.in/publications/stratcomments/SmrutiPattanaik170707.htm India-Bangladesh Relations after the Foreign Secretary Level Talks] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080612054642/http://www.idsa.in/publications/stratcomments/SmrutiPattanaik170707.htm |date=12 червня 2008 }}, " IDSA (Institute for Defense Studies and Analyses), July 17, 2007. Retrieved July 17, 2007.</ref>. Але схоже ситуація починає покращуватися — у травні 2007 року обидві країни оголосили, що вперше з 1965 після [[Друга індо-пакистанська війна|Індо-пакистанської війни]], вони відновлюють [[залізниця|залізничне]] сполучення між [[Калькутта|Калькуттою]] і [[Дака|Дакою]], вперше протягом минулих 42 років<ref>[http://in.reuters.com/article/topNews/idINIndia-28735620070730 Security concerns delay India-Bangladesh train link] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071227194224/http://in.reuters.com/article/topNews/idINIndia-28735620070730 |date=27 грудня 2007 }}, Reuters, Jul 30, 2007</ref>. Крім того в жовтні 2007 року налагоджено співробітництво з низки прикордонних питань.<ref>[http://in.reuters.com/article/topNews/idINIndia-30212620071029 Bangladesh, India exchange crime information] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20071227194229/http://in.reuters.com/article/topNews/idINIndia-30212620071029 |date=27 грудня 2007 }}, Reuters, 2007-10-29</ref> Ці ознаки співпраці збігаються в цей час зі зміною керівництва в Бангладеш, та гнучкішою політикою уряду Індії.

Двосторонній зв'язок із [[М'янма|М'янмою]] є хорошими, незважаючи на окремі конфлікти на кордоні (не демарковані ділянки кордону — через суперечки) і приплив більш ніж 270000 мусульманських біженців (відомий як «рохінґ'я»), переважно з буддійської [[Бірма|Бірми]]. У результаті двосторонніх переговорів, а також у співпраці та за сприяння УВКБ ООН, біженці [[рохінґ'я]] вже почали повертатися в Бірму, хоча частина [[біженці]]в залишаються ще в таборах на півдні Бангладеш. У 2008 році після Регіонального форуму [[Асоціація держав Південно-Східної Азії|АСЕАН]] на вищому рівні в [[Сінгапур]]і, між Бангладеш і М'янмою було домовлено вирішити і їх морські прикордонні суперечки<ref>{{Cite web |url=http://www2.irna.ir/en/news/view/menu-234/0807248083191800.htm |title=Bangladesh, Myanmar pledge to resolve disputes over maritime borders — Irna |accessdate=21 жовтня 2009 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20130619212401/http://www2.irna.ir/en/news/view/menu-234/0807248083191800.htm |archivedate=19 червня 2013 |deadurl=yes }}</ref>. Зате на рівні економічному контакти та співпраця між цими країнами розвивається дуже швидкими темпами.

{{Main|Історія Пакистано-Бангладеських стосунків}}
Набагато складніші стосунки між Бангладеш та Пакистаном. Адже більшість політичних рухів у Пакистані й надалі не може змиритися з відходом колишньої [[метрополія|метрополії]] — [[Східна Бенгалія|Східної Бенгалії]]. Хоча уряди, країн під тиском світової громадськості та держав світу (в тому числі ООН), з кінця XIX століття розпочали налагоджувати міждержавні стосунки. Можливо цьому посприяло, деяке, патронування Бангладеш зі сторони [[Китайська Народна Республіка|Китаю]] (допомога в військовій та економічній сфері) — зроблене китайським урядом у піку індійській державі й суспільству (адже обидві ці країни ведуть економічне й політичне суперництво на Азійських теренах). Хоча на найвищому рівні відбуваються поодинокі зустрічі, але суспільство обидвох країн й надалі утримуються від тісніших контактів. Цьому ще й сприяє кілька суттєвих невирішених питань між цими двома країнами: розподіл активів від попереднього періоду — до 1971 року (які повністю захопили пакистанські можновладці), [[репатріація]] етнічних [[біхарці]]в (більше 250 000 осіб) — відомих як «[[названі пакистанці]]». Але найважливішим і найчутливішим питанням є питання щодо вибачення Пакистану за [[геноцид]], який вони здійснили 1971 році — саме це питання призводить до зриву численних переговорів між цими країнами.

Дипломатичні стосунки Бангладеш та [[Україна|України]] встановлені 24 лютого 1992 р.<ref>Л. Д. Чекаленко. Зовнішня політика України. Київ. Либідь. 2006. 712с. с.44.</ref>

=== Політичні партії та рухи ===
Бангладеш відбулася як республіка з багатопартійною системою. Хоча реально владу ділять дві основні політичні сили, до яких примикають [[Політична партія|партії]] меншого впливу.

[[Файл:Mr and Mrs Zia 1979.jpg|міні|150px|Засновник [[Націоналістична партія Бангладеш|БНП]] президент [[Зіаур Рахман]] і перша леді в 1979]]
Цими двома головними партіями в Бангладеш є «[[Націоналістична партія Бангладеш]]» — БНП (''Bangladesh Nationalist Party — BNP'') і «[[Народна ліга Бангладеш]]» БАЛ (''Bangladesh Awami League'' — BAL). БНП знаходить союзників серед ісламістських партій, як-от «Джамаат-е-Ісламі Бангладеш» (''Jamaat-e-Islami Bangladesh'') в той час як до Народної ліги приєднуються традиційно партії з лівої і світської сторін. Іншим важливим гравцем є «Національна партія» (''Jatiya Party''), очолювана колишнім військовим правителем [[Мохаммад Хоссейн Ершад|Мохаммед Хоссейн Ершадом]]. Суперництво Народної ліги з Національною партією — було доволі складне й суперечливе і перемежовувалося різними проявами: [[протест]]ами, [[насильство]]м та [[вбивства]]ми. Також у країні розвинутий [[Студентський політичний рух]], він є особливо сильним у Бангладеш оскільки ще дістався у спадок від епохи антиколоніальних та визвольних змагань бенгальців, потім бангладешців. Майже всі партії підтримують таку високу й активну політизацію молоді та утримують значні партійні підрозділи, які йменуються — молодіжне-студентське крило партії, і внаслідок таких дій студенти також обираються до парламенту.

Дві радикальні [[ісламістські партії]], «Джаґрата Муслім Джаната Бангладеш» — ДМДБ (''Jagrata Muslim Janata Bangladesh — JMJB'') і «Джама-атул Моджахедін Бангладеш» — ДМБ (''Jama'atul Mujahideen Bangladesh — JMB''), були заборонені у лютому 2005 року. Відтоді у країні відбуваються серії [[вибух]]ів та [[терористичний акт|терористичних актів]], у яких звинувачують саме ці угрупування-партії, у ході численних операцій із забезпечення безпеки було затримано сотні підозрюваних, їхніх членів та [[терорист]]ів, у тому числі в 2006 році керівники цих двох угруповань.

=== Збройні сили ===
{{main|Збройні сили Бангладеш}}
[[Файл:Victory Day Parade, Dhaka, Bangladesh 2011.jpg||міні||Парад військ (2011)]]{{Застарілі дані}}
Збройні сили країни комплектуються на професійній основі. [[Сухопутні війська]] Бангладеш у 2002 році налічували 101 000 військовиків (у 1990 році — 90 000). Складаються з 7 [[дивізія|дивізій]] (які, своєю чергою, мають у своєму складі 16 [[бригада піхотинців|піхотних]], 1 [[бригада бронетанкова|бронетанкову]], 3 [[артилерійська бригада|артилерійських]] і 1 [[інженерна бригада|інженерну бригаду]]). Крім того, є 3 окремих [[бронетанковий полк|бронетанкових полки]]. Озброєння здебільшого імпортне — в основному китайського виробництва. Близько 160 [[танк]]ів, близько 60 одиниць [[легка бронетехніка|легкої бронетехніки]]. Особовий склад [[Повітряні сили|ВПС]] — 6500 осіб. У 2001 році було 70 бойових [[літак]]ів — [[китайський винищувач F-7|китайські винищувачі F-7]] (22 літаки в двох [[ескадрилья]]х) і [[китайський винищувач F-6|F-6]] (16 літаків в одній ескадрильї) і [[фронтовий бомбардувальник А-5|фронтові бомбардувальники А-5]] (18 літаків у двох ескадрильях), 8 російських [[МіГ-29]]. У складі військово-транспортної авіації 6 літаків [[Ан-26]] і ескадрилья [[Ан-32]] з трьох літаків. [[Вертоліт|Вертольоти]] військово-транспортної авіації — 15 [[Мі-17]], 11 «[[Bell-212]]» і 2 «[[Bell-206]]». Є близько 40 навчально-тренувальних літаків, в основному чеські [[Aero L-39 Albatros|L-39]], китайські [[РТ-6]], американські [[Т-37]].

До складу [[ВМС]] входить 5 [[фрегат]]ів (3 колишніх британських фрегата споруджені в 50-х роках, китайський фрегат «Osman» і зовсім новий південнокорейський фрегат «Bongobondhu»), 11 [[ракетний катер|ракетних катерів]], 11 [[торпедний катер|торпедних катерів]], 20 [[сторожовий корабель|сторожових кораблів]].

Країна також має в своєму розпорядженні воєнізовані частини загальною чисельністю більше 50 000 осіб (десятитисячна [[прикордонна охорона]], 30-сячний [[Корпус (армія)|корпус]] «Бангладеські стрільці» в підпорядкуванні МВС, 5-тисячні сили воєнізованої [[поліція|поліції]], 200 чоловік берегової охорони).

== Адміністративний поділ країни ==
{{main|Регіони Бангладеш|Упазіли Бангладеш|Список міст Бангладеш}}

Бангладеш розділена на адміністративні одиниці, регіони (бібхаґ), назва кожного з яких відповідає назві його столиці (адміністративного центру). За часів незалежності з 1971 до 2015 року кількість регіонів виросла з 4 до 8. У 2015 році запропоновано виділити ще 2 регіону: {{не перекладено|Фарідпур (регіон)|Фарідпур|en|Faridpur Division}} і {{не перекладено|Комілла (регіон)|Комілла|en|Comilla Division}}.

[[Файл:Bangladesh divisions english.svg|міні|200px|Регіони Бангладеш]]
{{right|
{{Familytree/start}}
{{Familytree|}}
{{Familytree| | | CGO| CGO={{не перекладено|Влада Бангладеш|центральна влада|en|Government of Bangladesh}}}}
{{Familytree| | | |!| | | | | }}
{{Familytree| | | DIV| DIV= 8 [[Регіони Бангладеш|регіонів]]}}
{{Familytree| | | |!| | | | | }}
{{Familytree| | | DIS | DIS= 64 [[округи Бангладеш|округа (зіли)]]}}
{{Familytree| |,|-|^|-|.| | }}
{{Familytree| |SUB | |CIT| | CIT=11 {{не перекладено|міські корпорації Бангладеш|міських корпорацій|en|List of City Corporations of Bangladesh}}|SUB= 489 [[упазіла|упазіл]]}}
{{Familytree|,|-|^|-|.| | | | }}
{{Familytree|UNC | |MUN| UNC= 4,550 {{не перекладено|сільські ради Бангладеш|сільських рад|en|Union Councils of Bangladesh}}|MUN= 323 {{не перекладено|муніципалітети Бангладеш|муніципалітета|en|List of Municipal Corporations of Bangladesh}}}}
{{Familytree|}}
{{Familytree/end}}}}
{| class="wikitable sortable"
|-
! Регіон
! Розташування
|-
| [[Дака (регіон)|Дака]]
| Центр
|-
| [[Читтагонг (регіон)|Читтагонг]]
| Південний схід
|-
| [[Барісал (регіон)|Барісал]]
| Південь
|-
| [[Кхулна (регіон)|Кхулна]]
| Південний захід
|-
| [[Раджшахі (регіон)|Раджшахі]]
| Захід
|-
| [[Рангпур (регіон)|Рангпур]]
| Північний захід
|-
| [[Міменсінгх (регіон)|Міменсінгх]]
| Північ
|-
| [[Сілхет (регіон)|Сілхет]]
| Північний схід
|}

Регіони поділяються на 64 округи (''зіла''). Округи Бангладеш у свою чергу поділяються на [[упазіла|упазіли]] та тхани (адміністративно еквівалентні один одному). У кожній упазілі існує [[поліція Бангладеш|поліцейська]] дільниця, за винятком тих, що рзміщені в міських районах. Усі упазіли діляться на спільноти або громади, кожна з яких складається з кількох селищ. У межах Даки поліцейські дільниці прикріплені за округами, які надалі поділяються на райони, маґалли.

Посадові особи регіонів обираються населенням, тоді як в округах та упазілах адміністрації складаються тільки з урядових посадовців. Прямі вибори також проводяться для кожної спільноти чи сільського об'єднання, на них обирають голову і членів правління. З 1997 року, парламент Бангладеш утвердив акт, за яким у кожній громаді зарезервовано три місця (з дванадцяти) для жінок-кандидатів.

[[Дака]] є столицею і найбільшим містом країни. Її англійську назву «Dacca» замінили на «Dhaka» в 1983 році щоб краще передавати вимову на [[бенгалі]]. Економічно найважливіші агломерації із центрами в адміністративних центрах регіонів об'єднані у так звані «міські корпорації», що є різновидністью [[муніципальна корпорація|муніципальної корпорації]]. {{не перекладено|Міська корпорація Даки||en|Dhaka City Corporation}} була розділена на дві — {{не перекладено|Міська корпорація північної Даки|північну|en|Dhaka North City Corporation}} і {{не перекладено|Міська корпорація південної Даки|південну|en|Dhaka South City Corporation}} — у 2011 році<ref>{{cite web
 |url                     = http://www.thedailystar.net/backpage/dncc-the-biggest-city-corporation-79500
 |назва              = DNCC, the biggest city corporation
 |дата                = April 28, 2015
 |вебсайт          = {{не перекладено|The Daily Star (Bangladesh)||en|The Daily Star (Bangladesh)}}
 |дата-доступу = 12 квітня 2016
 |archive-date            = 21 квітня 2016
 |archive-url             = https://web.archive.org/web/20160421181553/http://www.thedailystar.net/backpage/dncc-the-biggest-city-corporation-79500
}}</ref>. [[Мер]]и міських корпорацій, голови муніципалітетів і сільських рад обираються їх мешканцями одночасно терміном на п'ять років.

=== Найбільші міста ===
{{main|міста Бангладеш}}
{{Найбільші міста Бангладеш}}

== Економіка ==
{{main|Економіка Бангладеш}}
[[Файл:Garments Factory in Bangladesh.JPG||міні||Бангладеська швейна фабрика]]
[[Світовий банк]] підготував системний аналіз бангладеської економіки в жовтні 2015 року<ref>{{Cite document
|author=World Bank Group
|title=Bangladesh - More and better jobs to accelerate shared growth and end extreme poverty : a systematic country diagnostic |location=[[Вашингтон|Washington, D.C.]]
|publisher=[[World Bank]]
|publication-date=October 25, 2015
|accessdate=10 квітня 2016
|url=http://documents.worldbank.org/curated/en/2015/11/25244079/bangladesh-more-better-jobs-accelerate-shared-growth-end-extreme-poverty-systematic-country-diagnostic
|journal=
|archive-date=11 квітня 2016
|archive-url=https://web.archive.org/web/20160411115211/http://documents.worldbank.org/curated/en/2015/11/25244079/bangladesh-more-better-jobs-accelerate-shared-growth-end-extreme-poverty-systematic-country-diagnostic
}}</ref>. [[Валовий внутрішній продукт|ВВП]] на душу населення виріс з $100 в 1972 до ${{val|1314}} в 2015 році. Прогрес стався завдяки зменшуванню частки фермерської праці в сільській місцевості, урбанізації та новим робочим місцям для бідних у промисловості. 8 млн заробітчан переказали додому 14 млрд доларів у 2014 році, що становить 8 % ВВП. Головними напрямками економічного розвитку країни в 2016—2020 роках мають бути ріст електропостачання та розвиток транспортної інфраструктури.<ref>{{cite web
 |url                     = http://www.worldbank.org/en/news/feature/2016/04/07/World_Bank_Group_s_New_Country_Partnership_Framework_helps_Bangladesh_Reach_Middle_Income_Country_Status
 |ім'я                 = Qimiao
 |прізвище        = Fan
 |назва              = Helping Bangladesh Reach Middle Income Country Status
 |дата                = April 7, 2016
 |вебсайт          = [[World Bank]]
 |дата-доступу = 10 квітня 2016
 |archive-date            = 11 квітня 2016
 |archive-url             = https://web.archive.org/web/20160411103716/http://www.worldbank.org/en/news/feature/2016/04/07/World_Bank_Group_s_New_Country_Partnership_Framework_helps_Bangladesh_Reach_Middle_Income_Country_Status
}}</ref>

===== Авіатранспорт =====
{{main|Аеропорти Бангладеш}}

===== Залізничний транспорт =====

* Довжина залізниці: 2622 км
* Широка колія (1,676 м): 946 км
* Вузька колія (1,000 м): 1676 км

===== Автомобільні шляхи =====

* Загальна довжина: 239 226 км
* Асфальтовані шляхи: 22 726 км
* Шляхи без асфальту: 216 500 км
{{Розширити розділ|дата=липень 2009}}

== Населення ==
{{main|Населення Бангладеш}}
{{right|
{{Graph:Chart
|width=230
|height=140
|type=line
|xType=date
|xAxisFormat=%Y
|x=1700-01-02,1710,1720,1730,1740,1750,1760,1770,1780,1790,1800,1810,1820,1830,1840,1850,1860,1870,1880,1890,1901,1911,1921,1931,1941,1951,1961,1974,1981,1991,2001,2011
|y=12.315,12.543,12.775,13.012,13.253,13.498,13.748,14.003,14.262,14.526,14.785,15.069,16.379,17.804,19.352,21.034,22.864,23.858,24.895,26.971,28.928,31.555,33.255,35.602,41.997,41.932,50.840,76.398,89.912,111.455,130.523,149.772
|xAxisTitle=Населення на території Бангладеш
|yAxisTitle=млн осіб
|yAxisMin=0
}}
}}
У 1700—2011 роках населення на території сучасної Бангладеш збільшилось з 12,3 млн до майже 150 млн. Бангладеш належить до числа найбільш густонаселених країн світу (середній показник густоти населення — 1015 особи на 1 км²). Найбільша густоти в областях Дака і Читтагонг. У приміських зонах Даки цей показник перевищує 8000 людей на 1 км². Найменша густота населення в горах (в зілах [[Бандарбан (зіла)|Бандарбан]] і [[Рангаматі (зіла)|Рангаматі]]): 86—97 осіб на 1 км² у 2011 році.

=== Етнічний склад ===
Найбільша етнічна група в Бангладеш — [[бенгальці]], що складають майже 98 % населення<ref>[http://www.state.gov/r/pa/ei/bgn/3452.htm «Background Note: Bangladesh»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110622143445/http://www.state.gov/r/pa/ei/bgn/3452.htm |date=22 червня 2011 }}. Accessed June 11, 2008.</ref>, інші в основному [[біхарці]] ([[мігрант]]и з індійської території) та частина [[корінні народи|корінних жителів]] на заході країни. Крім того, є ще тринадцять [[плем'я|племінних]] груп, що мешкають здебільшого в районі Читтаґонґ, а найчисленнішими там є племена [[чакма]]. Через це регіон був джерелом міжетнічної напруженості з моменту заснування Бангладеш. Найбільші племінні групи, що живуть поза Читтаґонґ, — [[сантали]] і [[Гаро (народ)|гаро]]. У Бангладеш проживають ще племена [[кябартта]], [[мейтей]], [[мунди]], [[Ораон (народ)|ораони]] і [[зомі]].

=== Мови ===
{{main|Бенгальська мова|Боротьба за статус Бенгальської мови}}
[[Файл:Languages of Bangladesh map.svg|міні|праворуч|200пкс|{{не перекладено|Мови Бангладеш||en|Languages of Bangladesh}}]]
Бангладеш відокремилася від Західного Пакистану в результаті збройної боротьби бенгальців за статус бенгальської мови. Офіційна мова — бенгальська ([[бенгалі]]), у сфері обслуговування і в держустановах розмовляють [[англійська мова|англійською]]. Бенгальська є [[фонетика|фонетичною]] мовою, її [[орфографія]] в більшості випадків повністю відповідає [[вимова|вимові]]. Саме фонетичний є одним із {{не перекладено|методи вводу бенгалі|методів вводу бенгалі|en|Bengali input methods}} на клавіатурі комп'ютерів і [[мобільний телефон|мобільних телефонів]]. Кількість мовців — понад 215 млн. Окрім Бангладеш, бенгалі — одна з 23 офіційних мов Індії.

У Бангладеш мешкають близько 2 млн {{не перекладено|корінні народи Бангладеш|корінних жителів|en|Indigenous peoples in Bangladesh}}, які розмовляють на майже 40 {{не перекладено|мови Бангладеш|мовах|en|Languages of Bangladesh}}.

=== Релігія ===
[[Державна релігія]] — [[іслам]], його сповідають 88,3 % [[віруючий|віруючих]]; [[індуїзм]] — 10,5 %, 0,6 % — [[буддизм]], 0,3 % — [[християнство]], 0,3 % — інші релігії і традиційні племінні культи та вірування.

Основна релігія, що практикується в Бангладеш — Іслам (89,7 %) але є доволі значна меншість, що дотримується індуїзму (9,2 %)<ref>{{Cite web |url=http://www.banbeis.gov.bd/bd_pro.htm |title=Bangladesh Bureau of Educational Information and Statistics |accessdate=21 жовтня 2009 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20110706132048/http://www.banbeis.gov.bd/bd_pro.htm |archivedate=6 липня 2011 |deadurl=yes }}</ref>. Зі всіх 96 % мусульман [[суніти|сунітського]] віросповідання найбільше, і лише близько 3 % є [[шиїти|шиїтами]]. Етнічні біхарці, саме переважно і є шиїтами-мусульманами. Інші релігійні групи це — [[буддисти]] (0,7 %, в основному [[Тхеравада]]), [[християни]] (0,3 %, в основному це є [[римо-католики]]), і [[анімізм|анімісти]] (0,1 %). Бангладеш займає четверте місце після [[Індонезія|Індонезії]], Пакистану та Індії за кількістю [[мусульмани|мусульман]], це більше ніж 130 мільйонів. Іслам є державною релігією в Бангладеш, але й інші релігії, можуть сповідуватися громадянами країни<ref>{{Cite web |url=http://www.pmo.gov.bd/constitution/part1.htm#2A. |title=State religion |accessdate=21 жовтня 2009 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20090210040050/http://pmo.gov.bd/constitution/part1.htm#2A.#2A. |archivedate=10 лютого 2009 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080330213029/http://www.pmo.gov.bd/constitution/part1.htm#2A. |date=2008-03-30 }}</ref>. Організація Об'єднаних Націй визнала країну, головним чином, як помірно-мусульманську демократичну країну<ref>{{Cite web|title=futureofmuslimworld.com - This website is for sale! - futureofmuslimworld Resources and Information.|url=http://www.futureofmuslimworld.com/research/pubID.42/pub_detail.asp|website=www.futureofmuslimworld.com|accessdate=2020-04-30|archive-date=17 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170917161339/http://www.futureofmuslimworld.com/research/pubID.42/pub_detail.asp}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170917161339/http://www.futureofmuslimworld.com/research/pubID.42/pub_detail.asp |date=2017-09-17 }}</ref>.

== Культура ==
: ''Докладніше: {{не перекладено|Культура Бангладеш||en|Culture of Bangladesh}}''

=== Спорт ===
[[Файл:Bangladesh Team Returning to Dressing Room.jpg|ліворуч|міні|200px|Національна команда Бангладеш з крикету]]
[[Файл:Bangladesh Players Celebrate Fall of Wicket.jpg|праворуч|міні|200px|Ось такою була знакова перемога крикету Бангладеш]]

Хоча Каббаді (''Kabbadi'') є національною спортивною грою в Бангладеш, але [[футбол]] і [[крикет]] теж користуються популярністю. А особливо крикет, який є найпопулярнішим видом спорту в країні, а футбол з початку XXI століття набирає ще більшого розмаху.

Національна команда з крикету виграла [[трофей МТП з крикету|трофей МТП]] в 1997 році проти збірної [[Кенія|Кенії]], що потім дозволило їм взяти участь в 1999 році в розиграші [[Кубок світу з крикету|Кубка світу з крикету]]. У своєму першому чемпіонаті світу, національна команда Бангладеш пеоремогла знані крикетні команди з [[Пакистан]]у та [[Шотландія|Шотландії]] в першому турі. У 2000 році крикетній збірній Бангладеш був наданий статус «випробування» (''Test cricket'') в крикеті надана змога зіграти інші випробувальні ігри в турнірі Націй. У подальший час національна збірна Бангладеш перемагала ведучі крикетні команди з [[Австралія|Австралії]], [[Нова Зеландія|Нової Зеландії]], [[Шрі-Ланка|Шрі-Ланки]], [[Пакистан]]у та [[Вест-Індія|Вест-Індії]] і що найважливіше команда з Бангладеш перемогла [[Індійська національна команда з крикету|національну команду з крикету Індії]] і [[Південно-Африканська національна команда з крикету|Південно-Африканську національну команду з крикету]] у 2007 в [[Кубку світу з Крикету|Кубок світу з Крикету]]. Вони також обіграли [[національна команда з крикету Вест-Індії|національну команду з крикету Вест-Індії]] у 2007 році в [[МТП світ Twenty20]].

[[Файл:Football in the village of Bangladesh.jpg|міні|300px|Ось таким колись був і футболом]]
Футбол культивувався в Бангладеш ще в XIX столітті, коли він був завезений англійськими колоністами до [[Бенгалія|Бенгалії]]. І надалі він набув значної популярності. Й так, як в індійській Бенгалії, так і в Бангладеш він набагато популярніший за прямого конкурента в Азії — хокею на траві. [[Національна команда Бангладеш з футболу]] підпорядкована [[Федерація футболу Бангладеш|Федерації футболу Бангладеш]] у цей час{{коли}} займає 174-ту позицію у рейтингу [[ФІФА]]. Ця збірна Бангладеш стала в 2003 році в [[Південно-Азійська федерація футболу|Південно-Азійській федерації футболу]] (''САФФ-SAFF'') — [[чемпіон]]ом, а до складу цієї федерації входять всі федерацій у Південній Азії та з інших країн Азії.

До інших популярних видів спорту відносяться: [[хокей на траві]], [[теніс]], [[бадмінтон]], [[гандбол]], [[волейбол]], [[шахи]], [[карамболь]], [[Боротьба (спорт)|боротьба]], [[важка атлетика]], [[сквош]], [[більярд]], [[снукер]] та ще деякі індивідуальні види спорту. Контроль за спортивним рухом у Бангладеш здійснює Національна Спортивна Рада Бангладеш і регулюється двадцять дев'ятьма різними спортивними [[федерація]]ми. У 2011 році Бангладеш буде приймати [[МТП Кубок світу з Крикету]] спільно з Індією та Шрі-Ланці.

Традиційні, національні види спорту в Бангладеш все ще практикуються в основному в сільських районах. Усі вони не однаково улюблені в теперішній час через надмірне захоплення глобально-світовими видами гри. Гадуду (''Hadudu'') — також відома як [[Каббаді]] є єдиною міжнародно-визнаною з традиційних видів спорту в Бангладеш (змагання проводяться на [[Азійські Ігри|Азійських Іграх]]). А от Дарьабандга (''dariabandha''), Ґоллахут (''gollachut''), Сатхара (''satchara''), Борофпані (''borofpani''), Бірінхі (''Birinchi''), Куткут (''kutkut''), Канамахі (''kanamachi''), Тілло (''tillo''), Солоґуті (''Sologuti''), Бах-чаґол (''Bagh-chagol'') і інші національні ігри все ще популярні в приміських та сільських районах.

=== Національна кухня ===
[[Файл:Rasmalai Secretlondon 09.jpg|міні|200x200px|Rasmalai]]
{{main|Бангладешська кухня}}
Кулінарні традиції в Бангладеш склалися під впливом [[Індійська кухня|Північно-Східної Індійської кухні]], але має і свої унікальні риси. Рис і риба традиційно використовуються в більшості страв. [[Бір'яні]] — улюблена страва в Бангладеш, у яку входять яйця бірір'яні, баранина бірір'яні тощо. Кухня Бангладеш відома завдяки своїми яскравими (але іноді вогняними смаками). У Бангладеш роблять відмінні солодощі з молочних продуктів, як-от [[Rôshogolla]], [[Rasmalai]], [[Rôshomalai]], [[чомчом]] та [[kalojam]].

== Див. також ==
* [[Об'єднана Бенгалія]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
{{Вікіпосилання
|Вікіцитати = Бангладеш}}
* [https://web.archive.org/web/20071030113425/http://news2.ukrinform.com.ua:8101/States/Bangl/default.html Країни світу. Бангладеш]
* The Bangladesh Reader: History, Culture, Politics. Durham and London: Duke University Press, 2014 ([https://drops.rjm-leakyarchive.de/Emdadul%20Hoque%20Topu/04.%20%20Reading/01.%20Books%20on%20Indigenous%20People%20in%20Bangladesh/(The%20World%20Readers)%20Meghna%20Guhathakurta%20and%20Willem%20van%20Schendel%20-%20The%20Bangladesh%20Reader_%20History,%20Culture,%20Politics-Duke%20University%20Press%20(2013).pdf link])

{{Розташування2|nw={{IND}}|n={{IND}}|ne={{IND}}|w={{IND}}|e={{IND}}|sw=|s=[[Бенгальська затока]]|se={{MYA}}}}
{{Navboxes
| list ={{Країни Азії}}
{{Південна Азія}}
{{Співдружність націй}}
{{Асоціація регіонального співробітництва Південної Азії}}}}
{{Бангладеш в темах}}{{ac}}

[[Категорія:Бангладеш| ]]
[[Категорія:Держави-члени Співдружності Націй]]
[[Категорія:Країни Азії]]
[[Категорія:Республіки]]
[[Категорія:Члени АРСПА]]
[[Категорія:Держави-члени ООН]]
[[Категорія:Країни Південної Азії]]
[[Категорія:Країни з мусульманською більшістю]]
[[Категорія:Держави-члени Організації ісламського співробітництва]]

title: Площа

title: Населення

ВВП (ПКС): 2018 р., оцінка

ВВП (ном.): 2018 рік, оцінка

Валюта: Така (BDT)

Часовий пояс: BDT (UTC+6)

- Літній час: не підраховується (UTC+6)

Коди ISO 3166: BD / BAN

Домен: .bd

d: Інформація у Вікіданих?

q: Цитати у Вікіцитатах?

n: Новини у Вікіновинах?

voy: Бангладеш у Вікімандрах?

CMNS: Файли у Вікісховищі?


text:
# Монетарна інфляція
Монетарна інфляція — це стійке збільшення грошової маси в країні (або валютній зоні). Залежно від багатьох факторів, особливо суспільних очікувань, фундаментального стану та розвитку економіки, а також механізму передачі, це, ймовірно, призведе до інфляції цін, яку зазвичай просто називають «інфляцією», що є підвищенням загального рівня цін на товари та послуги.
Серед економістів існує загальна згода, що між монетарною інфляцією та інфляцією цін існує причинно-наслідковий зв'язок. Але не існує єдиної думки щодо точних теоретичних механізмів і взаємозв'язків, а також щодо того, як точно виміряти цей зв'язок. Цей взаємозв'язок також постійно змінюється в рамках більшої складної економічної системи. Тому існує багато дискусій з приводу таких питань, як, наприклад, як виміряти монетарну базу та інфляцію цін, як виміряти вплив суспільних очікувань, як оцінити вплив фінансових інновацій на трансмісійні механізми та наскільки сильно такі фактори, як швидкість обігу грошей, впливають на цей взаємозв'язок. Таким чином, існують різні погляди на те, що може бути найкращими цілями та інструментами монетарної політики.
Однак існує загальний консенсус щодо важливості та відповідальності центральних банків і монетарних органів у формуванні суспільних очікувань щодо цінової інфляції та у спробах контролювати її.
- Кейнсіанські економісти вважають, що центральний банк може достатньою мірою оцінити детальні економічні змінні та обставини в реальному часі, щоб скоригувати монетарну політику з метою стабілізації валового внутрішнього продукту. Ці економісти надають перевагу монетарній політиці, яка намагається точно вирівняти підйоми і спади бізнес-циклів та економічні шоки.
- Послідовники монетаристської школи вважають, що монетарна політика в кейнсіанському стилі призводить до надмірних коливань, помилок часового лагу та інших небажаних ефектів, які зазвичай ще більше погіршують ситуацію. Вони сумніваються в здатності центрального банку аналізувати економічні проблеми в режимі реального часу і в його здатності впливати на економіку за допомогою правильного вибору часу і правильних заходів монетарної політики. Тому монетаристи виступають за менш інтрузивну і менш складну монетарну політику, зокрема, за постійний темп зростання грошової маси.
- Деякі послідовники Австрійської економічної школи розглядають монетарну інфляцію саме як «інфляцію» і виступають або за повернення до вільних ринків грошей, до вільного банкінгу, або за 100% золотий стандарт і скасування центральних банків для контролю над цією проблемою.

Наразі більшість центральних банків дотримуються монетаристського або кейнсіанського підходу, або частіше їх поєднання. Існує тенденція до використання центральними банками інфляційного таргетування.

## Кількісна теорія
Монетаристське пояснення інфляції ґрунтується на кількісній теорії грошей:
𝑀𝑉 = 𝑃𝑇,
де M — грошова маса, V — швидкість обігу, P — рівень цін, T — загальний обсяг операцій або випуск. Оскільки монетаристи припускають, що V і T визначаються в довгостроковій перспективі реальними змінними, такими як виробнича потужність економіки, існує прямий зв'язок між зростанням грошової маси та інфляцією.
Механізми, за допомогою яких надлишкові гроші можуть перетворитися на інфляцію, розглядаються нижче. Фізичні особи також можуть витрачати свої надлишкові грошові залишки безпосередньо на товари та послуги. Це має прямий вплив на інфляцію через збільшення сукупного попиту. Крім того, збільшення попиту на робочу силу внаслідок зростання попиту на товари та послуги призведе до зростання заробітної плати в грошах та вартості робочої сили на одиницю продукції. Чим більш нееластичною є сукупна пропозиція в економіці, тим більший вплив вона має на інфляцію.
Збільшення попиту на товари та послуги може спричинити зростання імпорту. Хоча цей витік з внутрішньої економіки зменшує пропозицію грошей, він також збільшує пропозицію грошей на міжнародних ринках, таким чином чинячи тиск на обмінний курс в бік його зниження. Це може спричинити імпортовану інфляцію.

## Сучасна монетарна теорія
Сучасна монетарна теорія, як і всі похідні від харталізму, підкреслює, що в країнах з монетарним суверенітетом країна завжди здатна погашати борги, деноміновані у власній валюті. Однак у сучасних монетарних системах пропозиція грошей значною мірою визначається ендогенно. Але екзогенні фактори, такі як профіцит і дефіцит державного бюджету, відіграють певну роль і дозволяють уряду встановлювати цільові показники інфляції. Проте прихильники цієї школи зазначають, що монетарна інфляція та інфляція цін відрізняються один від одного, і що за наявності незавантажених виробничих потужностей монетарна інфляція може спричинити зростання сукупного попиту, який може до певної міри компенсувати інфляцію цін.

## Погляди Австрійської школи
Австрійська школа вважає, що інфляція — це будь-яке збільшення грошової маси (тобто грошових одиниць або засобів обміну), яке не супроводжується збільшенням попиту на гроші, або, за висловом Людвіга фон Мізеса, збільшенням попиту на гроші:
У теоретичному дослідженні існує лише одне значення, яке можна раціонально вкласти у вираз «інфляція»: збільшення кількості грошей (у широкому розумінні цього терміну, що включає також фідуціарні носії), яке не компенсується відповідним збільшенням потреби в грошах (знову ж таки у широкому розумінні цього терміну), що призводить до падіння об'єктивної мінової вартості грошей.
З огляду на те, що зараз у всіх великих економіках є центральний банк, який підтримує приватну банківську систему, гроші можуть надходити в ці економіки за допомогою банківського кредиту (або боргу ). Австрійські економісти вважають, що зростання кредитування поширює ділові цикли (див. Австрійську теорію ділового циклу).

wikiname: ukwiki

title: Монетарна інфляція

in_language: uk

wikitext:
'''Монетарна інфляція''' — це стійке збільшення [[Грошова маса|грошової маси]] в країні (або валютній зоні). Залежно від багатьох факторів, особливо суспільних очікувань, фундаментального стану та розвитку економіки, а також механізму передачі, це, ймовірно, призведе до [[Інфляція|інфляції цін]], яку зазвичай просто називають «інфляцією», що є підвищенням загального рівня цін на товари та послуги.<ref>Michael F. Bryan, ''On the Origin and Evolution of the Word Inflation'', [http://www.clevelandfed.org/research/Commentary/1997/1015.pdf clevelandfed.org] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080819185226/http://www.clevelandfed.org/research/Commentary/1997/1015.pdf|date=2008-08-19}}</ref> <ref name="Jahan">{{Cite web |url=http://www.imf.org/external/pubs/ft/fandd/basics/target.htm |title=Inflation Targeting: Holding the Line |last=Jahan |first=Sarwat |publisher=International Monetary Funds, Finance & Development |access-date=28 December 2014}}</ref>

Серед економістів існує загальна згода, що між монетарною інфляцією та інфляцією цін існує причинно-наслідковий зв'язок. Але не існує єдиної думки щодо точних теоретичних механізмів і взаємозв'язків, а також щодо того, як точно виміряти цей зв'язок. Цей взаємозв'язок також постійно змінюється в рамках більшої складної економічної системи. Тому існує багато дискусій з приводу таких питань, як, наприклад, як виміряти монетарну базу та інфляцію цін, як виміряти вплив суспільних очікувань, як оцінити вплив фінансових інновацій на трансмісійні механізми та наскільки сильно такі фактори, як швидкість обігу грошей, впливають на цей взаємозв'язок. Таким чином, існують різні погляди на те, що може бути найкращими цілями та інструментами монетарної політики.

Однак існує загальний консенсус щодо важливості та відповідальності центральних банків і монетарних органів у формуванні суспільних очікувань щодо цінової інфляції та у спробах контролювати її.

* [[Кейнсіанство|Кейнсіанські економісти]] вважають, що центральний банк може достатньою мірою оцінити детальні економічні змінні та обставини в реальному часі, щоб скоригувати монетарну політику з метою стабілізації [[Валовий внутрішній продукт|валового внутрішнього продукту]]. Ці економісти надають перевагу монетарній політиці, яка намагається точно вирівняти підйоми і спади бізнес-циклів та економічні шоки.
* Послідовники [[Монетаризм|монетаристської школи]] вважають, що монетарна політика в кейнсіанському стилі призводить до надмірних коливань, помилок часового лагу та інших небажаних ефектів, які зазвичай ще більше погіршують ситуацію. Вони сумніваються в здатності центрального банку аналізувати економічні проблеми в режимі реального часу і в його здатності впливати на економіку за допомогою правильного вибору часу і правильних заходів монетарної політики. Тому монетаристи виступають за менш інтрузивну і менш складну монетарну політику, зокрема, за постійний темп зростання грошової маси.
* Деякі послідовники [[Австрійська школа|Австрійської економічної школи]] розглядають монетарну інфляцію саме як «інфляцію» і виступають або за повернення до вільних ринків грошей, до вільного банкінгу, або за 100% [[золотий стандарт]] і скасування центральних банків для контролю над цією проблемою.

Наразі більшість центральних банків дотримуються монетаристського або кейнсіанського підходу, або частіше їх поєднання. Існує тенденція до використання центральними банками [[Інфляційне таргетування|інфляційного таргетування]].<ref>Jahan, Sarwat. "Inflation Targeting: Holding the Line". International Monetary Funds, Finance & Development. Retrieved 28 December 2014.</ref>

== Кількісна теорія ==
[[Монетаризм|Монетаристське]] пояснення інфляції ґрунтується на [[Кількісна теорія грошей|кількісній теорії грошей]]:

𝑀𝑉 = 𝑃𝑇,

де M — [[грошова маса]], V — [[Закон грошового обігу|швидкість обігу]], P — [[Інфляція|рівень цін]], T — загальний обсяг операцій або випуск. Оскільки монетаристи припускають, що V і T визначаються в довгостроковій перспективі реальними змінними, такими як виробнича потужність економіки, існує прямий зв'язок між зростанням грошової маси та інфляцією.

Механізми, за допомогою яких надлишкові гроші можуть перетворитися на інфляцію, розглядаються нижче. Фізичні особи також можуть витрачати свої надлишкові грошові залишки безпосередньо на товари та послуги. Це має прямий вплив на інфляцію через збільшення сукупного попиту. Крім того, збільшення попиту на робочу силу внаслідок зростання попиту на товари та послуги призведе до зростання заробітної плати в грошах та вартості робочої сили на одиницю продукції. Чим більш нееластичною є сукупна пропозиція в економіці, тим більший вплив вона має на інфляцію.

Збільшення попиту на товари та послуги може спричинити зростання імпорту. Хоча цей витік з внутрішньої економіки зменшує пропозицію грошей, він також збільшує пропозицію грошей на міжнародних ринках, таким чином чинячи тиск на обмінний курс в бік його зниження. Це може спричинити імпортовану інфляцію.

== Сучасна монетарна теорія ==
[[Сучасна монетарна теорія]], як і всі похідні від [[Харталізм|харталізму]], підкреслює, що в країнах з монетарним суверенітетом країна завжди здатна погашати борги, деноміновані у власній валюті. Однак у сучасних монетарних системах пропозиція грошей значною мірою визначається ендогенно. Але екзогенні фактори, такі як профіцит і дефіцит [[Державний бюджет|державного бюджету]], відіграють певну роль і дозволяють уряду встановлювати цільові показники інфляції. Проте прихильники цієї школи зазначають, що монетарна інфляція та інфляція цін відрізняються один від одного, і що за наявності незавантажених виробничих потужностей монетарна інфляція може спричинити зростання [[Сукупний попит|сукупного попиту]], який може до певної міри компенсувати інфляцію цін.<ref>Éric Tymoigne and L. Randall Wray, "Modern Money Theory 101: A Reply to Critics," Levy Economics Institute of Bard College, Working Paper No. 778 (November 2013).</ref>

== Погляди Австрійської школи ==
[[Австрійська школа]] вважає, що інфляція — це будь-яке збільшення грошової маси (тобто грошових одиниць або засобів обміну), яке не супроводжується збільшенням попиту на гроші, або, за висловом [[Людвіг фон Мізес|Людвіга фон Мізеса]], збільшенням попиту на гроші:
У теоретичному дослідженні існує лише одне значення, яке можна раціонально вкласти у вираз «інфляція»: збільшення кількості грошей (у широкому розумінні цього терміну, що включає також фідуціарні носії), яке не компенсується відповідним збільшенням потреби в грошах (знову ж таки у широкому розумінні цього терміну), що призводить до падіння об'єктивної мінової вартості грошей.<ref>''The Theory of Money and Credit'', Mises (1912 [1981], p. 272)</ref>
З огляду на те, що зараз у всіх великих економіках є [[Центральний банк|центральний банк,]] який підтримує приватну [[Банк|банківську]] систему, гроші можуть надходити в ці [[Економіка (діяльність)|економіки]] за допомогою банківського [[Кредит (фінанси)|кредиту]] (або [[Борг|боргу]] ). [[Австрійська школа|Австрійські економісти]] вважають, що зростання [[Кредит (фінанси)|кредитування]] поширює ділові цикли (''див.'' [[Австрійська теорія економічних циклів|Австрійську теорію ділового циклу]]).

== Див. також ==

* [[Золотий стандарт]]
* [[Інфляціонізм]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

* [https://www.mises.org/story/2525 Money and Inflation]
* [http://www.tutor2u.net/economics/content/topics/inflation/quantity_theory.htm Monetary Inflation / Quantity Theory] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150409013412/http://www.tutor2u.net/economics/content/topics/inflation/quantity_theory.htm|date=2015-04-09}}
* [http://www.ecb.int/pub/pdf/scpwps/ecbwp867.pdf ECB: M3 and CPI]
* [http://seekingalpha.com/article/58881-commodity-super-cycle-ready-to-rumble-in-2008 Charts of commodity prices and monetary aggregates]
* [https://mises.org/story/3018 Money and Commodity prices]
* [https://web.archive.org/web/20090708134904/http://www.bankofengland.co.uk/publications/externalmpcpapers/extmpcpaper0006.pdf Bank of England: The Lag from Monetary Policy Actions to Inflation: Friedman Revisited]
[[Категорія:Інфляція]]
[[Категорія:Економічна теорія]]


text:
# Орлова Ольга Антонівна
Ольга Антонівна Орлова (24 червня 1928 — ?) — українська радянська діячка, закрійниця Хмельницької взуттєвої фабрики Хмельницької області. Депутат Верховної Ради СРСР 6-го скликання.

## Життєпис
Народилася 24 червня 1928 року в селянській родині. Освіта середня спеціальна: у 1950 році закінчила Київську професійно-технічну школу.
З 1950 року — робітниця заготівельного цеху, контролер закрійної дільниці, закрійниця Проскурівської (з 1954 року — Хмельницької) взуттєвої фабрики Кам'янець-Подільської (Хмельницької) області.
Потім — на пенсії в місті Хмельницькому Хмельницької області.

title: Орлова Ольга Антонівна

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Орлова Ольга Антонівна
| жінка                = так
| зображення           =
| розмір_зображення    = 220px
| дата_народження      = 24.06.1928
| місце_народження     =
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[українка]]
| Alma_mater           =
| військове звання     =
| партія               =
| нагороди             =
}}
{{Othernames|Орлова}}
'''Ольга Антонівна Орлова''' ({{ДН|24|06|1928}} — ?) — українська радянська діячка, закрійниця Хмельницької взуттєвої фабрики Хмельницької області. Депутат [[Верховна рада СРСР|Верховної Ради СРСР]] 6-го скликання.

== Життєпис ==
Народилася {{ДН|24|06|1928}} року в селянській родині. Освіта середня спеціальна: у 1950 році закінчила Київську професійно-технічну школу.

З 1950 року — робітниця заготівельного цеху, контролер закрійної дільниці, закрійниця Проскурівської (з 1954 року — Хмельницької) взуттєвої фабрики Кам'янець-Подільської (Хмельницької) області.

Потім — на пенсії в місті Хмельницькому Хмельницької області.

== Джерела ==
* Депутаты Верховного Совета СССР. Шестой созыв. — {{М.}} : Издательство «Известия Советов депутатов трудящихся», 1962. {{ref-ru}}

{{politic-stub}}
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради СРСР 6-го скликання]]

title: Орлова Ольга Антонівна

Народилася: 24 червня 1928 (96 років)

Країна: СРСР

Національність: українка

Посада: депутат Верховної ради СРСР