text:
# Розвідувальні війська
Розві́дувальні війська́ — неофіційна та неусталена назва підрозділів та частин військової розвідки, що відносяться до спеціальних військ і призначені для ведення військової розвідки з метою добування інформації про противника і райони воєнних дій, а також для виконання спеціальних завдань. Більш коректна назва — підрозділи та частини військової розвідки.
Розвідка ведеться: у мирний час — розвідувальними підрозділами та військовими частинами збройних сил країн; в воєнний час — додатково силами та засобами розвідки об'єднань, з'єднань і військових частин родів військ і спеціальних військ.
Завдання, які покладаються на розвідувальні підрозділи та частини:
- добування відомостей про противника;
- виявлення угруповань противника, що протистоять, їх складу, боєздатності та ймовірного характеру дій;
- викриття систем управління військами і зброєю, радіолокаційного і навігаційного забезпечення;
- виявлення ознак підготовки противника до застосування зброї масового ураження та високоточної зброї;
- уточнення метеорологічної обстановки та інших даних в інтересах застосування засобів ураження, виявлення у противника нових засобів збройної боротьби, встановлення їх призначення, тактико-технічних характеристик;
- знищення або виведення з ладу важливих об'єктів противника, в першу чергу, високоточної зброї, інших ударних засобів, пунктів і засобів управління, засобів розвідки і РЕБ;
- виявлення джерел, районів і характеру радіоелектронних перешкод противника;
- знищення або виведення з ладу важливих державних об'єктів та об'єктів військово-промислового комплексу, дезорганізація роботи оперативного тилу, порушення комунікацій та зрив планомірних перевезень усіма видами транспорту;
- надання допомоги в організації руху опору (партизанського руху) в тилу противника і використання дій цих формувань в інтересах ведення розвідки і проведення спеціальних заходів;
- встановлення характеру, напрямків та інтенсивності перевезень військ і вантажів усіма видами транспорту, стану комунікацій і виявлення їх уразливих місць;
- дорозвідка об'єктів противника для їх ураження та контроль результатів;
- контроль рівнів радіаційного і хімічного зараження місцевості та атмосфери;
- проведення демонстраційних дій.

## Ресурсі Інтернету
- Бронированные разведывательные машины [Архівовано 26 січня 2010 у Wayback Machine.]

title: Розвідувальні війська

wikitext:
[[Файл:BRDM 2 TBiU 24 2.jpg|міні|праворуч|200пкс|Бойова розвідувально-дозорна машина [[БРДМ-2]]]]
[[Файл:BRM-1K top.jpg|міні|праворуч|200пкс|[[Бойова розвідувальна машина]] [[БРМ-1К]]]]
[[Файл:Two M-3 Bradleys.jpg|міні|праворуч|200пкс|[[Бойова розвідувальна машина]] [[M3 Bradley|М-3]]. США]]
'''Розві́дувальні війська́''' — неофіційна та неусталена назва [[Підрозділ (військова справа)|підрозділів]] та [[Військова частина|частин]] військової розвідки, що відносяться до [[Спеціальні війська|спеціальних військ]] і призначені для ведення [[Військова розвідка|військової розвідки]] з метою добування інформації про [[противник]]а і райони воєнних дій, а також для виконання спеціальних завдань. Більш коректна назва — '''''підрозділи та частини військової розвідки'''''.

Розвідка ведеться: у [[мирний час]] — розвідувальними [[підрозділ]]ами та військовими частинами збройних сил країн; в [[воєнний час]] — додатково силами та засобами розвідки об'єднань, [[Військове з'єднання|з'єднань]] і [[Військова частина|військових частин]] родів військ і спеціальних військ.

Завдання, які покладаються на розвідувальні підрозділи та частини:
* добування відомостей про противника;
* виявлення угруповань противника, що протистоять, їх складу, [[Боєздатність|боєздатності]] та ймовірного характеру дій;
* викриття [[Система управління військами|систем управління військами]] і зброєю, [[Радіолокація|радіолокаційного]] і навігаційного забезпечення;
* виявлення ознак підготовки противника до застосування [[Зброя масового ураження|зброї масового ураження]] та [[Високоточна зброя|високоточної зброї]];
* уточнення метеорологічної обстановки та інших даних в інтересах застосування засобів ураження, виявлення у противника нових засобів збройної боротьби, встановлення їх призначення, [[Тактико-технічні характеристики|тактико-технічних характеристик]];
* знищення або виведення з ладу важливих об'єктів противника, в першу чергу, [[високоточна зброя|високоточної зброї]], інших ударних засобів, [[пункт управління|пунктів]] і засобів управління, засобів розвідки і [[РЕБ]];
* виявлення джерел, районів і характеру [[електромагнітна перешкода|радіоелектронних перешкод]] противника;
* знищення або виведення з ладу важливих державних об'єктів та об'єктів [[військово-промисловий комплекс|військово-промислового комплексу]], дезорганізація роботи оперативного [[тил]]у, порушення комунікацій та зрив планомірних перевезень усіма видами транспорту;
* надання допомоги в організації руху опору ([[Партизани (військо)|партизанського руху]]) в тилу противника і використання дій цих формувань в інтересах ведення розвідки і проведення спеціальних заходів;
* встановлення характеру, напрямків та інтенсивності перевезень військ і вантажів усіма видами транспорту, стану комунікацій і виявлення їх уразливих місць;
* дорозвідка об'єктів противника для їх ураження та контроль результатів;
* контроль рівнів радіаційного і [[Хімічне забруднення|хімічного зараження]] місцевості та атмосфери;
* проведення демонстраційних дій.

== Див. також ==
* [[Бойова розвідувальна машина]]
* [[Військова розвідка]]
* [[Повітряно-десантні війська]]
* [[Розвідка боєм]]
* [[Війська спеціального призначення]]

== Література ==

== Ресурсі Інтернету ==
* [http://btvt.narod.ru/4/brm_cap.htm Бронированные разведывательные машины] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100126042420/http://btvt.narod.ru/4/brm_cap.htm |date=26 січня 2010 }}

[[Категорія:Сухопутні війська]]
[[Категорія:Роди військ]]
[[Категорія:Військова розвідка]]


text:
# Даніела Олівера
Даніела Олівера (ісп. Daniela Olivera; нар. 10 грудня 1980) — колишня уругвайська тенісистка.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 222 місце досягла 16 квітня 2001, парну — 224 місце — 3 грудня 2001 року.
Здобула 1 одиночний та 7 парних титулів туру ITF.
Завершила кар'єру 2009 року.

## Фінали ITF

### Одиночний розряд: 8 (1–7)
| Легенда          |
| ---------------- |
| Турніри $100,000 |
| Турніри $75,000  |
| Турніри $50,000  |
| Турніри $25,000  |
| Турніри $10,000  |

| Фінали за покриттям |
| ------------------- |
| Тверде (1–4)        |
| Ґрунт (0–3)         |
| Трава (0–0)         |
| Килим (0–0)         |

| Результат | Дата              | Турнір                              | Покриття | Суперниця                 | Рахунок       |
| --------- | ----------------- | ----------------------------------- | -------- | ------------------------- | ------------- |
| Поразка   | 17 серпня 1998    | ITF Ібарра, Еквадор                 | Ґрунт    | Olga Arevalo              | 4–6, 1–6      |
| Поразка   | 16 листопада 1998 | ITF Campos dos Goytacazes, Бразилія | Ґрунт    | Андреа Шебова             | 4–6, 3–6      |
| Поразка   | 8 травня 2000     | ITF Тампіко, Мексика                | Тверде   | Надя Джонстон             | 3–6, 0–6      |
| Перемога  | 15 травня 2000    | ITF Поса-Ріка, Мексика              | Тверде   | Меліса Аревало            | 6–1, 6–4      |
| Поразка   | 5 березня 2001    | ITF Сальтільйо, Мексика             | Тверде   | Кончіта Мартінес Гранадос | 6–2, 4–6, 1–6 |
| Поразка   | 26 березня 2001   | ITF Вікторія, Мексика               | Тверде   | Petra Russegger           | 6–2, 4–6, 2–6 |
| Поразка   | 2 липня 2001      | ITF Періге, Франція                 | Ґрунт    | Северін Бельтрам          | 4–6, 1–6      |
| Поразка   | 18 лютого 2002    | ITF Вікторія, Мексика               | Тверде   | Ольга Калюжная            | 5–7, 2–6      |

### Парний розряд: 12 (7–5)
| Легенда          |
| ---------------- |
| Турніри $100,000 |
| Турніри $75,000  |
| Турніри $50,000  |
| Турніри $25,000  |
| Турніри $10,000  |

| Фінали за покриттям |
| ------------------- |
| Тверде (2–1)        |
| Ґрунт (5–4)         |
| Трава (0–0)         |
| Килим (0–0)         |

| Результат | Дата              | Рівень | Турнір                            | Покриття  | Партнерка           | Суперниці                                | Рахунок          |
| --------- | ----------------- | ------ | --------------------------------- | --------- | ------------------- | ---------------------------------------- | ---------------- |
| Перемога  | 14 вересня 1998   | 10,000 | ITF Ла-Пас, Болівія               | Ґрунт     | Лаура Берналь       | Каталіна Кастаньйо Carolina Mayorga      | 7–5, 6–7(5), 6–1 |
| Поразка   | 30 серпня 1999    | 10,000 | ITF Сан-Хуан, Аргентина           | Ґрунт     | Вірхінія Саді       | Еуженія Мая Роміна Оттобоні              | 2–6, 2–6         |
| Перемога  | 19 березня 2001   | 10,000 | ITF Матаморос, Мексика            | Тверде    | Лусіана Масанте     | Б'янка Кампер Надіне Шлоттерер           | 6–2, 6–2         |
| Перемога  | 26 березня 2001   | 10,000 | ITF Вікторія, Мексика             | Тверде    | Лусіана Масанте     | Меліса Аревало Кончіта Мартінес Гранадос | 6–4, 7–5         |
| Поразка   | 14 травня 2001    | 10,000 | ITF Турин, Італія                 | Ґрунт     | Лусіана Масанте     | Меліса Аревало Ванесса Менга             | 5–7, 2–6         |
| Поразка   | 8 липня 2001      | 10,000 | ITF Періге, Франція               | Ґрунт     | Кільдін Шевальє     | Ліга Декмеєре Маргіт Рйтель              | 4–6, 1–6         |
| Перемога  | 8 липня 2001      | 10,000 | ITF Гечо, Іспанія                 | Ґрунт     | Лусіана Масанте     | Анна Фонт Раїса Гуревич                  | 6–2, 6–3         |
| Перемога  | 17 вересня 2001   | 25,000 | ITF Сан-Жозе-дус-Кампус, Бразилія | Ґрунт     | Ванесса Менга       | Жоана Кортез Кончіта Мартінес Гранадос   | 4–6, 7–5, 6–3    |
| Перемога  | 5 листопада 2001  | 10,000 | ITF Вільнав-д'Орнон, Франція      | Ґрунт (i) | Наташа Рандріантефі | Леслі Буткевіч Кароліне Мас              | 6–4, 6–2         |
| Поразка   | 11 листопада 2001 | 10,000 | ITF Гавр, Франція                 | Ґрунт     | Наташа Рандріантефі | Ліга Декмеєре Марія Кондратьєва          | 4–6, 3–6         |
| Поразка   | 29 січня 2002     | 10,000 | ITF Сальтільйо, Мексика           | Тверде    | Кароліне Анн Базу   | Меліса Аревало Ванесса Менга             | 6–4, 4–6, 5–7    |
| Перемога  | 27 травня 2002    | 10,000 | ITF Кампобассо, Італія            | Ґрунт     | Кароліне Анн Базу   | Меліса Аревало Наталія Гуссоні           | 6–4, 7–5         |

wikiname: ukwiki

title: Даніела Олівера

in_language: uk

wikitext:
{{Тенісист
|ім'я_гравця         = Даніела Олівера
 Daniela Olivera
|фото                =
|громадянство        = {{URU}}
|місце_проживання    =
|дата_народження     = 10 грудня 1980
|місце_народження    =
|дата_смерті         =
|місце_смерті        =
|зріст               =
|вага                =
|початок_кар'єри     = 1997
|завершення_кар'єри  = 2009
|робоча_рука         =
|тренер              =
|призові_гроші       = $48,495
|одиночні_результати             = 124–92
|одиночних_титулів               = 1 ITF
|найвища_одиночна_позиція        = 222 (16 квітня 2001)
|поточна_одиночна_позиція        =
|результати_Australian_Open      =
|результати_Roland_Garros        =
|результати_Wimbledon            =
|результати_US_Open              = К1р ([[2001 US Open – Women's Singles Qualifying|2001]])
|результати_на_World_Tour_Finals =
|результати_Олімпіади            =
|парні_результати                  = 79–77
|парних_титулів                    = 7 ITF
|найвища_парна_позиція             = 224 (3 грудня 2001)
|результати_парні_Australian_Open  =
|результати_парні_Roland_Garros    =
|результати_парні_Wimbledon        =
|результати_парні_US_Open          =
|результати_парні_Олімпіади        =
|результати_мікст_Australian_Open  =
|результати_мікст_Roland_Garros    =
|результати_мікст_Wimbledon        =
|результати_мікст_US_Open          =
|результати_мікст_Олімпіади        =
|останнє_оновлення   =
|медалі              =
}}

'''Даніела Олівера''' ({{lang-es|Daniela Olivera}}; нар. 10 грудня 1980) — колишня уругвайська тенісистка.
Найвищу одиночну позицію світового рейтингу — 222 місце досягла 16 квітня 2001, парну — 224 місце — 3 грудня 2001 року.
Здобула 1 одиночний та 7 парних титулів туру ITF.
Завершила кар'єру 2009 року.

== Фінали ITF ==
=== Одиночний розряд: 8 (1–7) ===
{|
|-valign=top
|
{|class=wikitable style="font-size:85%"
!Легенда
|- style="background:#f88379;"
| Турніри $100,000
|- style="background:#f7e98e;"
| Турніри $75,000
|- style="background:#addfad;"
| Турніри $50,000
|- style="background:lightblue;"
| Турніри $25,000
|- style="background:#f0f8ff;"
| Турніри $10,000
|}
|
{|class=wikitable style="font-size:90%"
!Фінали за покриттям
|-
|Тверде (1–4)
|-
|Ґрунт (0–3)
|-
|Трава (0–0)
|-
|Килим (0–0)
|}
|}
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
!Результат
!Дата
!Турнір
!Покриття
!Суперниця
!Рахунок
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 17 серпня 1998
| ITF [[Ібарра (місто)|Ібарра]], Еквадор
| Ґрунт
| {{flagicon|MEX}} [[Olga Arevalo]]
| 4–6, 1–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 16 листопада 1998
| ITF Campos dos Goytacazes, Бразилія
| Ґрунт
| {{flagicon|SVK}} [[Андреа Шебова]]
| 4–6, 3–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 8 травня 2000
| ITF [[Тампіко]], Мексика
| Тверде
| {{flagicon|AUS}} [[Надя Джонстон]]
| 3–6, 0–6
|-
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 15 травня 2000
| ITF Поса-Ріка, Мексика
| Тверде
| {{flagicon|ARG}} [[Меліса Аревало]]
| 6–1, 6–4
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 5 березня 2001
| ITF [[Сальтільйо]], Мексика
| Тверде
| {{flagicon|ESP}} [[Кончіта Мартінес Гранадос]]
| 6–2, 4–6, 1–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 26 березня 2001
| ITF [[Сьюдад-Вікторія|Вікторія]], Мексика
| Тверде
| {{flagicon|AUT}} [[Petra Russegger]]
| 6–2, 4–6, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 2 липня 2001
| ITF [[Періге]], Франція
| Ґрунт
| {{flagicon|FRA}} [[Северін Бельтрам]]
| 4–6, 1–6
|-
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 18 лютого 2002
| ITF [[Сьюдад-Вікторія|Вікторія]], Мексика
| Тверде
| {{flagicon|RUS}} [[Ольга Калюжная]]
| 5–7, 2–6
|}

=== Парний розряд: 12 (7–5) ===
{|
|-valign=top
|
{|class=wikitable style="font-size:85%"
!Легенда
|- style="background:#f88379;"
| Турніри $100,000
|- style="background:#f7e98e;"
| Турніри $75,000
|- style="background:#addfad;"
| Турніри $50,000
|- style="background:lightblue;"
| Турніри $25,000
|- style="background:#f0f8ff;"
| Турніри $10,000
|}
|
{|class=wikitable style="font-size:90%"
!Фінали за покриттям
|-
|Тверде (2–1)
|-
|Ґрунт (5–4)
|-
|Трава (0–0)
|-
|Килим (0–0)
|}
|}
{|class="sortable wikitable" style=font-size:97%
!Результат
!Дата
!Рівень
!Турнір
!Покриття
!Партнерка
!Суперниці
!Рахунок
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 14 вересня 1998
|10,000
| ITF [[Ла-Пас]], Болівія
| Ґрунт
| {{flagicon|PAR}} [[Лаура Берналь (тенісистка)|Лаура Берналь]]
| {{flagicon|COL}} [[Каталіна Кастаньйо]]
 {{flagicon|COL}} [[Carolina Mayorga]]
| 7–5, 6–7(5), 6–1
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 30 серпня 1999
|10,000
| ITF [[Сан-Хуан (Аргентина)|Сан-Хуан]], Аргентина
| Ґрунт
| {{flagicon|URU}} [[Вірхінія Саді]]
| {{flagicon|BRA}} [[Еуженія Мая]]
 {{flagicon|ARG}} [[Роміна Оттобоні]]
| 2–6, 2–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 19 березня 2001
|10,000
| ITF Матаморос, Мексика
| Тверде
| {{flagicon|ARG}} [[Лусіана Масанте]]
| {{flagicon|AUT}} [[Б'янка Кампер]]
 {{flagicon|AUT}} [[Надіне Шлоттерер]]
| 6–2, 6–2
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 26 березня 2001
|10,000
| ITF [[Сьюдад-Вікторія|Вікторія]], Мексика
| Тверде
| {{flagicon|ARG}} Лусіана Масанте
| {{flagicon|ARG}} [[Меліса Аревало]]
 {{flagicon|ESP}} [[Кончіта Мартінес Гранадос]]
| 6–4, 7–5
|- style="background:#f0f8ff;"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 14 травня 2001
|10,000
| ITF [[Турин]], Італія
| Ґрунт
| {{flagicon|ARG}} Лусіана Масанте
| {{flagicon|ARG}} Меліса Аревало
 {{flagicon|BRA}} [[Ванесса Менга]]
| 5–7, 2–6
|- bgcolor="#f0f8ff"
| style="background:#ffa07a;"|Поразка
| 8 липня 2001
|10,000
| ITF [[Періге]], Франція
| Ґрунт
| {{flagicon|FRA}} [[Кільдін Шевальє]]
| {{flagicon|LAT}} [[Ліга Декмеєре]]
 {{flagicon|EST}} [[Маргіт Рйтель]]
| 4–6, 1–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 8 липня 2001
|10,000
| ITF [[Гечо]], Іспанія
| Ґрунт
| {{flagicon|ARG}} Лусіана Масанте
| {{flagicon|ESP}} [[Анна Фонт]]
 {{flagicon|RUS}} [[Раїса Гуревич]]
| 6–2, 6–3
|- style="background:lightblue;"
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 17 вересня 2001
|25,000
| ITF [[Сан-Жозе-дус-Кампус]], Бразилія
| Ґрунт
| {{flagicon|BRA}} Ванесса Менга
| {{flagicon|BRA}} [[Жоана Кортез]]
 {{flagicon|ESP}} Кончіта Мартінес Гранадос
| 4–6, 7–5, 6–3
|-
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 5 листопада 2001
|10,000
| ITF [[Вільнав-д'Орнон]], Франція
| Ґрунт (i)
| {{flagicon|MAD}} [[Наташа Рандріантефі]]
| {{flagicon|BEL}} [[Леслі Буткевіч]]
 {{flagicon|BEL}} [[Кароліне Мас]]
| 6–4, 6–2
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="FFA07A"|Поразка
| 11 листопада 2001
|10,000
| ITF [[Гавр]], Франція
| Ґрунт
| {{flagicon|MAD}} Наташа Рандріантефі
| {{flagicon|LAT}} [[Ліга Декмеєре]]
 {{flagicon|RUS}} [[Кондратьєва Марія Олександрівна|Марія Кондратьєва]]
| 4–6, 3–6
|- style="background:#f0f8ff;"
| bgcolor="FFA07A"|Поразка
| 29 січня 2002
|10,000
| ITF [[Сальтільйо]], Мексика
| Тверде
| {{flagicon|GER}} [[Кароліне Анн Базу]]
| {{flagicon|ARG}} Меліса Аревало
 {{flagicon|BRA}} Ванесса Менга
| 6–4, 4–6, 5–7
|-
| bgcolor="98FB98"|Перемога
| 27 травня 2002
|10,000
| ITF [[Кампобассо]], Італія
| Ґрунт
| {{flagicon|GER}} Кароліне Анн Базу
| {{flagicon|ARG}} Меліса Аревало
 {{flagicon|ARG}} [[Наталія Гуссоні]]
| 6–4, 7–5
|}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{WTA}}
* {{ITF profile}}
* {{Fed Cup player}}

{{DEFAULTSORT:Олівера Даніела}}
[[Категорія:Народились 1980]]
[[Категорія:Уругвайські тенісистки]]

title: Даніела Олівера · Daniela Olivera

Громадянство: Уругвай

Дата народження: 10 грудня 1980 (44 роки)

title: Одиночний розряд

Титулів: 1 ITF

title: Мейджори

title: Парний розряд

Титулів: 7 ITF


text:
# Богуново
Богуново (словац. Bohúňovo) — село в окрузі Рожнява Кошицького краю Словаччини. Площа села 6,81 км². Станом на 31 грудня 2016 року в селі проживало 274 жителів.

## Історія
Перші згадки про село датуються 1243 роком.

## Населення
| Рік:            | 1994. | 2004.   | 2014.    | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- | -------- | ------- |
| Кількість осіб: | 333   | 323     | 275      | 266     |
| Різниця:        |       | -3,00 % | -14,86 % | -3,27 % |

| Рік:            | 2023. | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- |
| Кількість осіб: | 268   | 266     |
| Різниця:        |       | -0,74 % |

title: Богуново

wikitext:
{{НП Словаччини
 |статус = Село
 |українська назва        = Богуново
 |оригінальна назва = Bohúňovo
 |герб = Coa Slovakia Town Lekenye.svg
 |прапор =
 |зображення = Lekenye templom 2a.JPG
 |країна =  [[Словаччина]]
 |розмір карти країни = 300
 |підпорядкування =
 |вид району =  Район
|вид регіону = Край
 |район =
 |район в таблиці =
 |регіон = Кошицький край
 |регіон в таблиці = Кошицький край
 |вид общини =
 |община =
 |община в таблиці =
 |голова = Аґнес Такач ({{lang-sk|Ágnes Takács}})
 |вид голови = Староста
  |перша згадка       = 1243
 |попередні назви           =
 |статус з =
  |lat_dir = N|lat_deg = 48|lat_min = 30|lat_sec = 53
|lon_dir = E|lon_deg = 20|lon_min = 22|lon_sec = 59
  |CoordAddon = type:city(69656)_region:SK
 |вид висоти =
 |висота центру НП = 210
 |клімат =
 |рік перепису =
 |щільність =
 |агломерація =
 |національний склад =
 |конфесійний склад =
 |часовий пояс = +1
 |DST = +1
 |телефонний  =42158
 |поштовий індекс = 04912
 |поштові індекси =
 |вид ідентифікатора =
 |цифровий ідентифікатор  =
 |автомобільний  =
 |сайт = https://www.e-obce.sk/obec/bohunovo/bohunovo.html
 |мова сайту =sk
}}
'''Богуново''' ({{lang-sk|Bohúňovo}}) — [[село]] в окрузі [[Рожнява (округ)|Рожнява]] [[Кошицький край|Кошицького краю]] [[Словаччина|Словаччини]]. Площа села 6,81 км². Станом на 31 грудня 2016 року в селі проживало 274 жителів.

== Історія ==
Перші згадки про село датуються [[1243]] роком<ref name="skgeodesy.sk"/><ref name="Počet"/>.

== Населення ==
{{SK|pop}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=
<ref name="Počet">{{ref-sk}} [https://slovak.statistics.sk/wps/portal/ext/themes/demography/population/indicators/!ut/p/z1/jZFPU4MwEMU_iweuyYYACd4CTmkso0LFYi4OVaSx5c8Atl9f7HhyNGVPuzO_t7vzHlY4x6opjroqRt02xWGan5X3kjDJg4AI4MGTDZLdpWSVJJH0bbwxAauMYTVHH0Zi6bAYgMeRC1Iss9RPKAVB5-nhnxIwT28AlHn9BivTibMDZ2CxfrCF70ThTXq_APkY2nwdezZE3gUAyA9gMunSm7dY6W2NTq81AsQJMN8jlDpT55LvkEWzpbzCqi_fy77s0Wc_Zb8bx264tsCCYY9Oeq-78k0XqO0rC_4S7dphxPlvFnd1lmU5aPnhHo6xuPoCg0dVUA!!/dz/d5/L2dBISEvZ0FBIS9nQSEh/ Počet obyvateľov SR onlajn]. Bratislava : ŠÚ SR.</ref>
<ref name="skgeodesy.sk">{{ref-sk}} [http://www.skgeodesy.sk/sk/ugkk/kataster-nehnutelnosti/registre-obnovenej-evidencie-pozemkov/ Registre obnovenej evidencie pozemkov]. Bratislava : ÚGKK SR, 2011-12-31.</ref>
}}

{{Slovakia-geo-stub}}
{{Округ Рожнява}}

[[Категорія:Села округу Рожнява]]
[[Категорія:Засновані в Європі 1243]]

title: обец

герб: прапор

Країна: Словаччина

Край: Кошицький

Окрес: Рожнява → SPARQL ←

Статус: з Село року

· густота: 39,06 осіб/км²

Автомоб. ном.: RV

Голова: Аґнес Такач (словац. Ágnes Takács)

title: Карта

Карта:
Богуново (Кошицький край)
Богуново у Вікісховищі


text:
# Перун (кінотеатр)
«Перун» (за СРСР «Ірпінь») — сучасний кінотеатр у місті Ірпені Київської області;
Заклад є приватним.

## Загальні дані і технічні параметри
Кінотеатр розташований у реконструйованому приміщенні радянського часу за адресою:
вул. Соборна, 105а, м. Ірпінь (Київська область).
Затишна зала кіноцентру — на 270 місць з комфортними кріслами і великою відстанню між рядами; на останньому ряді встановлені затишні диванчики («місця для поцілунків»). У фоє є бар, у якому можна отримати традиційний набір кафе кінотеатрів: поп-корн, пиво, кола, чипси, кава тощо.
У залі кінотеатру «Перун» встановлена новітня система звуку Dolby Digital Surround EX. Кінотеатр обладнаний за всіма вимогами THX Laboratories, що сертифікує кінотеатри в Америці та Європі.

title: Перун (кінотеатр)

wikitext:
{{Картка:Сучасна споруда
|назва                       = Кінотеатр «Перун»
|мовою                       =
|зображення                  = Кінотеатр Перун в Ірпені.jpg
|ширина                      = 350 px
|підпис                      = Кінотеатр «Перун», [[Ірпінь (місто)|Ірпінь]], жовтень [[2010]] року
|місто                       = [[Ірпінь]]
|країна                      = {{UKR}}
|координати                  =
}}

'''«Перун»''' (за [[СРСР]] ''«Ірпінь»'') — сучасний [[кінотеатр]] у місті [[Ірпінь (місто)|Ірпені]] [[Київська область|Київської області]];

Заклад є приватним.

== Загальні дані і технічні параметри ==

Кінотеатр розташований у реконструйованому приміщенні радянського часу за адресою:
:''вул. Соборна, 105а, м. Ірпінь (Київська область)''.
Затишна зала кіноцентру — на 270 місць з комфортними кріслами і великою відстанню між рядами; на останньому ряді встановлені затишні диванчики («місця для поцілунків»). У фоє є бар, у якому можна отримати традиційний набір кафе кінотеатрів: [[поп-корн]], [[пиво]], кола, [[чипси]], [[кава]] тощо.

У залі кінотеатру «Перун» встановлена новітня система звуку Dolby Digital Surround EX. Кінотеатр обладнаний за всіма вимогами THX Laboratories, що сертифікує кінотеатри в Америці та Європі.

== Посилання ==

* [http://kino-teatr.ua/ru/main/cinema/cinema_id/42.phtml Кінотеатр «Перун» на ''kino-teatr.ua''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100518194851/http://kino-teatr.ua/ru/main/cinema/cinema_id/42.phtml |date=18 травня 2010 }}
* [https://web.archive.org/web/20080321020449/http://kinokino.com.ua/cinema/42/ Кінотеатр «Перун» на ''kinokino.com.ua'']
{{Кінотеатр-доробити}}
[[Категорія:Кінотеатри України]]
[[Категорія:Культура Ірпеня]]

title: Кінотеатр «Перун»

Країна: Україна

Розташування: Ірпінь


text:
# Боб'ятинська сільська рада
Боб'ятинська сільська рада — колишній орган місцевого самоврядування у Сокальському районі Львівської області. Адміністративний центр ради — село Боб'ятин.

## Загальні відомості
Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річка Драганка.

## Населені пункти
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
- с. Боб'ятин
- с. Лещатів

## Склад ради
Рада складалася з 16 депутатів та голови.

### Керівний склад попередніх скликань
| ПІБ                         | Основні відомості                                      | Дата обрання | Дата звільнення |
| --------------------------- | ------------------------------------------------------ | ------------ | --------------- |
| Монянчин Іван Васильович    | Сільський голова, 1953 р.н., освіта, безпартійний      | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Мельничук Богдан Васильович | Сільський голова, 1966 р.н., освіта вища, безпартійний | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

title: Боб'ятинська сільська рада

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Боб'ятинська сільська рада
   | будівля             =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Львівська область]]
   | район               = [[Сокальський район]]
   | центр               = с. [[Боб'ятин]]
   | голова              = Мельничук Богдан Васильович
   | кількість членів    = 16
   | код КОАТУУ          = 4624880200
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=20986 Боб'ятинська сільська рада]
   | площа               = 3,54
   | населення           = 1261 ''(станом на 2001 рік)''
   | щільність           = 356,21
   | населені пункти     = 2
   | поштовий індекс     = 80030
   | телефонний код      = 3257
   | адреса              = 80030, Львівська обл., Сокальський р-н, с.Боб’ятин, вул.Куток
| вебсторінка         =
  }}

'''Боб'ятинська сільська рада''' — колишній [[орган місцевого самоврядування]] у [[Сокальський район|Сокальському районі]] [[Львівська область|Львівської області]]. [[Адміністративний центр]] ради — [[село]] [[Боб'ятин]].

== Загальні відомості ==
Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річка [[Драганка]].

== Населені пункти ==
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
* с. [[Боб'ятин]]
* с. [[Лещатів]]

== Склад ради ==
Рада складалася з 16 депутатів та голови.

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| Монянчин Іван Васильович
| Сільський голова, 1953 р.н., освіта, безпартійний
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| Мельничук Богдан Васильович
| Сільський голова, 1966 р.н., освіта вища, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними джерела''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=3480&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=20986 Картка ради на сайті Верховної Ради України]

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Адміністративний устрій Сокальського району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Сокальського району]]

title: Основні дані

Область: Львівська область

Район: Сокальський район

Адм. центр: с. Боб'ятин

Облікова картка: Боб'ятинська сільська рада

title: Склад

Голова ради: Мельничук Богдан Васильович

title: Територія та населення

Населення: 1261 (станом на 2001 рік)

Густота: 356,21 осіб/км²

title: Контактні дані


text:
# Вулиця Ольги Дучимінської (Львів)
Ву́лиця О́льги Дучимі́нської — вулиця в Залізничному районі Львова на Левандівці. З'єднує вулицю Кузнярівка з перехрестям вулиць Алмазної та Озерної. Нумерація будинків ведеться від Алмазної.

## Історія та забудова
Вулиця прокладена 1957 року, мала первісну назву Полярна. 1993 року перейменована на честь української письменниці Ольги-Олександри Дучимінської. Забудова: радянський одно- і двоповерховий конструктивізм 1950-х років поліпшеного планування, двоповерхова житлова барачна забудова кінця 1950-х – початку 1960-х років.

title: Вулиця Ольги Дучимінської (Львів)

wikitext:
{{Вулиця України
 |назва = Вулиця Ольги Дучимінської
 |населений пункт = [[Львів]]
 |на карті =
 |фото =
 |підпис = Кінець вулиці (2012)
 |назва на честь = [[Дучимінська Ольга Василівна|Ольги-Олександри Дучимінської]]
 |колишні назви =Полярна
 |австрійська назва укр =
 |австрійська назва нім =
 |польська назва укр =
 |польська назва пол =
 |радянська назва укр =
 |радянська назва рос =
 |протяжність = 300 м
 |місцевість = [[Левандівка]]
 |населення =
 |координати п    =
 |координати      =
 |координати к    =
 |покриття =
 |район = [[Залізничний район (Львів)|Залізничний]]
 |рух =двосторонній
 |індекс =79025<ref>{{Cite web |url=http://services.ukrposhta.com/postindex_new/default.aspx?lang=ua |title=Поштові індекси та відділення поштового зв'язку України на сайті Укрпошти |accessdate=18 серпня 2012 |archive-date=1 лютого 2014 |archive-url=https://web.archive.org/web/20140201173350/http://services.ukrposhta.com/postindex_new/default.aspx?lang=ua }}</ref>
 |телефони =
 |метро =
 |автобус =
 |трамвай =
 |тролейбус =
 |залізниця =
 |маршрутні таксі =
 |зупинки =
 |будівлі =
 |архітектурні пам'ятки =
 |пам'ятники =
 |храми =
 |державні установи =
 |навчальні заклади =
 |заклади культури =
 |медичні заклади =
 |аптеки =
 |комерція =
 |забудова =
 |підприємства =
 |парки  =
}}
'''Ву́лиця О́льги Дучимі́нської''' — вулиця в [[Залізничний район (Львів)|Залізничному районі]] [[Львів|Львова]] на [[Левандівка|Левандівці]]. З'єднує [[Вулиця Кузнярівка|вулицю Кузнярівка]] з перехрестям вулиць [[Вулиця Алмазна (Львів)|Алмазної]] та [[Вулиця Озерна (Львів)|Озерної]]. Нумерація будинків ведеться від Алмазної.

== Історія та забудова ==
Вулиця прокладена [[1957]] року, мала первісну назву ''Полярна''. [[1993]] року перейменована на честь української письменниці [[Дучимінська Ольга Василівна|Ольги-Олександри Дучимінської]]<ref>{{книга |автор = Мельник Б. В.|частина = Покажчик сучасних назв вулиць і площ Львова|заголовок = Довідник перейменувань вулиць і площ Львова|оригінал = |посилання = http://alan.ucoz.lv/MELNIK/how_use.htm|відповідальний = |видання = |місце = Львів|видавництво = Світ|рік = 2001|том = 1|сторінки = 21|сторінок = |серія = |isbn = 9666031159|тираж = }}</ref>. Забудова: радянський одно- і двоповерховий [[конструктивізм]] [[1950-ті|1950-х]] років поліпшеного планування, двоповерхова житлова барачна забудова кінця 1950-х – початку [[1960-ті|1960-х]] років<ref>{{Стаття |автор = [[Ілько Лемко]].|назва = Левандівка-3. Білогорща. Городоцька|журнал = Львівська газета|випуск = № 2 (310) від 10 січня 2008|сторінки = | url = }}</ref>.

== Примітки ==
{{Вікіпосилання
|Тема              = Вулиця Ольги Дучимінської
|Портал            = Львів
|Портал-зображення = Хоругва Львова.png
|Вікісловник       =
|Вікіпідручник     =
|Вікіцитати        =
|Вікіджерела       =
|Віківиди          =
|Вікіновини        =
|Вікісховище       =
|Метавікі          =
|Проєкт            =
|Родовід           =
}}
{{reflist}}

{{street-stub}}
{{Левандівка}}

{{DEFAULTSORT:Ольги Дучимінської}}
[[Категорія:Вулиці Залізничного району Львова]]
[[Категорія:Левандівка]]
[[Категорія:Вулиці Львова, названі на честь жінок]]

title: Вулиця Ольги Дучимінської · Львів

Місцевість: Левандівка

Район: Залізничний

Назва на честь: Ольги-Олександри Дучимінської

title: Колишні назви

Колишні назви: Полярна

title: Загальні відомості

title: Транспорт

Рух: двосторонній

title: Зовнішні посилання

У проєкті OpenStreetMap: пошук у Nominatim

П: Портал «Львів»

CMNS: Вулиця Ольги Дучимінської у Вікісховищі?


text:
# Кирилов Вадим Васильович
Кирилов Вадим Васильович (нар. 2 червня 1981, Зоря, Саратський район — молдавський футболіст українського походження. Грає на позиції нападника.

## Клубна кар'єра

### Шериф
Починав у тираспольському «Шерифі». За який провів 19 матчів і забив 3 м'ячі. Але більшість часу провів у команді «Тілігул», за яку виступав на правах оренди.

##### Тилігул
У першому сезоні за цей клуб він зіграв лише 8 матчів та встиг забити 2 м'ячі. В сезоні 1998/1999 зіграв на 4 матчі більше. Відзначився один раз. У сезоні 1999/2000 команда викупає контракт гравця. Тепер Вадим отримав набагато більше ігрової практики, зігравши 26 матчів. За цей час він забив 6 м'ячів. У наступному сезоні покращив свою статистику, за 25 матчі забив тепер 8 голів. І ось сезон 2001/2002. У новому тисячолітті Вадим Кирилов покидає «Тілігул». За останній свій сезон тут зіграв 13 матчів і забив 5 голів. А всього за клуб провів 84 гри.

### Карпати-2
У сезоні 2002/2003 приєднався до клубу «Карпати-2» (фарм-клуб «Карпат»). Та цей сезон в клубі для нього був єдиним. За цей час він зіграв 12 матчів і забив 2 м'ячі. В основну команду Вадим так і не потрапив. Зате його помітили у ФК «Закарпаття» (сьогодні ФК «Говерла»).

### Закарпаття
У сезоні 2003/2004 приєднався до нової команди. Тут йому дали шанс — 17 матчів. Але гра у Вадима не йшла. Він не забив жодного м'яча. Але разом з клубом він переміг у Першій лізі України і команда отримала право грати в еліті. Але туди гравець потрапив іншим шляхом.

### Зірка
У 2004 році грав за кіровоградську «Зірку». У клубі зіграв 12 матчів і забив 2 м'ячі, як і в свої звичайні сезони.

### Металург
У сезоні 2004/2005 приєднався до запоріжського «Металург». Там він провів першу у своїй кар'єрі кубкову гру. А у чемпіонаті зіграв 2 матчі. Його було переведено до фарм-клубу команди. У першому сезоні за дублюючий склад зіграв 22 матчі і забив 11 м'ячів. Наступний сезон він почав теж у «Металурзі». Але покинув його після 1 матчу.

### Зоря
Продовжив сезон 2005/2006 у луганській «Зорі». Зіграв 29 матчів і забив 14 м'ячів. Це був його найкращий сезон у кар'єрі. Клуб вийшов у вищу лігу, а Вадим увійшов до трійки найкращих бомбардирів. У наступному сезоні зіграв 10 матчі і забив 2 м'ячі у чемпіонаті. А також зіграв 1 матч у кубку країни, де відзначився голом. Зіграв одну гру за фарм-клуб.

### Чорна смуга
Далі його кар'єра впала. Він перейшов у «Десну», де зіграв лише 2 матчі. Голами не відзначився. Він їде до Латвії, грає за «Вентспілс», але там не зміг покращити статистику. Знову повертається в Україну.

##### Нива Тернопіль
Він починає виступати за «Ниву» з Тернополя. Там він отримав не так багато часу. Зіграв лише 14 матчів але забив 6 голів. Розуміючи що він не так потрібен команді, покидає клуб.

##### Нафтовик-Укрнафта
Його приймає «Нафтовик-Укрнафта». Там він зіграв декілька сезонів і його статистика стала гірше ніж у минулому клубі. За 16 матчів він забив 2 м'ячі.

### Олександрія
Під кінець його кар'єри переходить в «Олександрію». За перший сезон проводить 10 матчів і забиває 4 м'ячі. У наступному за 11 матчів лише 1 гол. Потім знову змінює команду.

### Сталь
Новий його клуб — «Сталь». За дніпродзержинську команду він провів 7 матчів і забив 2 м'ячі.

### Балкани
14 рік кар'єри. Він вирішує перейти у клуб з села Зоря. Туди де він народився. Ось так з 2011 року почав грати за аматорський клуб з одещщини — «Балкани». За всю кар'єру він забив чимало важливих і красивих м'ячів. У 2015 році припинив грати.

## Досягнення

### Командні
Тилігул
- Срібний призер чемпіонату Молдови: 1997/1998
- Бронзовий призер чемпіонату Молдови: 1998/1999, 2000/2001

 Закарпаття
- Переможець Першої ліги України: 2003/2004

 Зоря
- Переможець Першої ліги України: 2005/2006

 Нива Тернопіль
- Срібний призер Другої ліги України: 2007/2008

### Індивідуальні
- 3 бомбардир Першої ліги України: 2005/2006

title: Кирилов Вадим Васильович

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Вадим Кирилов
| зображення =
| повне-ім'я = Вадим Васильович Кирилов
| дата-народження =
| місце-народження =
| зріст = 187 см
| вага = 80 кг
| прізвисько =
| поточний-клуб = закінчив кар'єру
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| номер =
| юнацькі-роки =
| юнацькі-клуби =
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1997-1999 |{{Прапорець|MDA}}|[[Шериф (футбольний клуб)|«Шериф»]] |19|3}}
{{Футболіст рядок 0|1997-1999|{{Оренда}} {{Прапорець|MDA}}|[[Тилігул-Тирас|«Тілігул»]] |20|3}}
{{Футболіст рядок 1|2000-2002|{{Прапорець|MDA}}|[[Тилігул-Тирас|«Тілігул»]] |64|19}}
{{Футболіст рядок 0|2002-2003|{{Прапорець|UKR}}|«[[Карпати-2]]» |12|2}}
{{Футболіст рядок 1|2003 |{{Прапорець|UKR}}|[[Говерла (футбольний клуб)|«Закарпаття»]] |17|0}}
{{Футболіст рядок 0|2004 |{{Прапорець|UKR}}|[[Зірка (Кіровоград)|«Зірка»]] |11|2}}
{{Футболіст рядок 0|2004-2005 |{{Прапорець|UKR}}|[[Металург (Запоріжжя)|«Металург»]] |2|0}}
{{Футболіст рядок 0|2004-2005 |{{Прапорець|UKR}}|{{Оренда}} [[Металург-2 (Запоріжжя)|«Металург-2»]] |23|11}}
{{Футболіст рядок 0|2005-2006 |{{Прапорець|UKR}}|[[Зоря (Луганськ)|«Зоря»]] |39|16}}
{{Футболіст рядок 0|2006 |{{Прапорець|UKR}}|{{Оренда}} [[Зоря-2 (Луганськ)|«Зоря-2»]] |1|0}}
{{Футболіст рядок 0|2006 |{{Прапорець|UKR}}|[[Десна (футбольний клуб)|«Десна»]] |2|0}}
{{Футболіст рядок 0|2007 |{{Прапорець|LAT}}|[[Вентспілс (футбольний клуб)|«Вентспілс»]] ||}}
{{Футболіст рядок 0|2007-2008 |{{Прапорець|UKR}}|[[Нива (Тернопіль)|«Нива» Тернопіль]] |13|6}}
{{Футболіст рядок 0|2008-2009 |{{Прапорець|UKR}}|«[[Нафтовик-Укрнафта]]» |16|2}}
{{Футболіст рядок 0|2009-2010 |{{Прапорець|UKR}}|[[Олександрія (футбольний клуб)|«Олександрія»]] |20|5}}
{{Футболіст рядок 0|2010-2011 |{{Прапорець|UKR}}|[[Сталь (Дніпродзержинськ)|«Сталь»]] |7|2}}
{{Футболіст рядок 0|2011- |{{Прапорець|UKR}}|[[Балкани (футбольний клуб)|«Балкани»]] ||}}
{{Футболіст кінець}}
}}
{{однофамільці|Кирилов}}
'''Кирилов Вадим Васильович''' ({{нар}} [[2 червня]] [[1981]], [[Камчик|Зоря]], [[Саратський район]] — молдавський футболіст українського походження. Грає на позиції нападника.

== Клубна кар'єра ==

=== Шериф ===
Починав у тираспольському [[Шериф (футбольний клуб)|«Шерифі»]]. За який провів 19 матчів і забив 3 м'ячі. Але більшість часу провів у команді [[Тилігул-Тирас|«Тілігул»]], за яку виступав на правах оренди.

===== Тилігул =====
У першому сезоні за цей клуб він зіграв лише 8 матчів та встиг забити 2 м'ячі. В сезоні 1998/1999 зіграв на 4 матчі більше. Відзначився один раз. У сезоні 1999/2000 команда викупає контракт гравця. Тепер Вадим отримав набагато більше ігрової практики, зігравши 26 матчів. За цей час він забив 6 м'ячів. У наступному сезоні покращив свою статистику, за 25 матчі забив тепер 8 голів. І ось сезон 2001/2002. У новому тисячолітті Вадим Кирилов покидає [[Тилігул-Тирас|«Тілігул»]]. За останній свій сезон тут зіграв 13 матчів і забив 5 голів. А всього за клуб провів 84 гри.

=== Карпати-2 ===
У сезоні 2002/2003 приєднався до клубу «[[Карпати-2]]» (фарм-клуб [[Карпати (футбольний клуб)|«Карпат»]]). Та цей сезон в клубі для нього був єдиним. За цей час він зіграв 12 матчів і забив 2 м'ячі. В основну команду Вадим так і не потрапив. Зате його помітили у ФК [[Говерла (футбольний клуб)|«Закарпаття»]] (сьогодні ФК «Говерла»).

=== Закарпаття ===
У сезоні 2003/2004 приєднався до нової команди. Тут йому дали шанс — 17 матчів. Але гра у Вадима не йшла. Він не забив жодного м'яча. Але разом з клубом він переміг у [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Першій лізі України]] і команда отримала право грати в еліті. Але туди гравець потрапив іншим шляхом.

=== Зірка ===
У 2004 році грав за кіровоградську [[Зірка (Кіровоград)|«Зірку»]]. У клубі зіграв 12 матчів і забив 2 м'ячі, як і в свої звичайні сезони.

=== Металург ===
У сезоні 2004/2005 приєднався до запоріжського [[Металург (Запоріжжя)|«Металург»]]. Там він провів першу у своїй кар'єрі кубкову гру. А у чемпіонаті зіграв 2 матчі. Його було переведено до фарм-клубу команди. У першому сезоні за дублюючий склад зіграв 22 матчі і забив 11 м'ячів. Наступний сезон він почав теж у «Металурзі». Але покинув його після 1 матчу.

=== Зоря ===
Продовжив сезон 2005/2006 у луганській [[Зоря (Луганськ)|«Зорі»]]. Зіграв 29 матчів і забив 14 м'ячів. Це був його найкращий сезон у кар'єрі. Клуб вийшов у вищу лігу, а Вадим увійшов до трійки найкращих бомбардирів. У наступному сезоні зіграв 10 матчі і забив 2 м'ячі у чемпіонаті. А також зіграв 1 матч у кубку країни, де відзначився голом. Зіграв одну гру за фарм-клуб.

=== Чорна смуга ===
Далі його кар'єра впала. Він перейшов у [[Десна (футбольний клуб)|«Десну»]], де зіграв лише 2 матчі. Голами не відзначився. Він їде до Латвії, грає за [[Вентспілс (футбольний клуб)|«Вентспілс»]], але там не зміг покращити статистику. Знову повертається в Україну.

===== Нива Тернопіль =====
Він починає виступати за [[Нива (Тернопіль)|«Ниву»]] з Тернополя. Там він отримав не так багато часу. Зіграв лише 14 матчів але забив 6 голів. Розуміючи що він не так потрібен команді, покидає клуб.

===== Нафтовик-Укрнафта =====
Його приймає «[[Нафтовик-Укрнафта]]». Там він зіграв декілька сезонів і його статистика стала гірше ніж у минулому клубі. За 16 матчів він забив 2 м'ячі.

=== Олександрія ===
Під кінець його кар'єри переходить в [[Олександрія (футбольний клуб)|«Олександрію»]]. За перший сезон проводить 10 матчів і забиває 4 м'ячі. У наступному за 11 матчів лише 1 гол. Потім знову змінює команду.

=== Сталь ===
Новий його клуб — «[[Сталь (Дніпродзержинськ)|Сталь]]». За дніпродзержинську команду він провів 7 матчів і забив 2 м'ячі.

=== Балкани ===
14 рік кар'єри. Він вирішує перейти у клуб з села [[Камчик (село)|Зоря]]. Туди де він народився. Ось так з 2011 року почав грати за аматорський клуб з [[Одеська область|одещщини]] — [[Балкани (футбольний клуб)|«Балкани»]]. За всю кар'єру він забив чимало важливих і красивих м'ячів. У 2015 році припинив грати.

== Досягнення ==

=== Командні ===
{{Прапорець|MDA}} '''Тилігул'''
* Срібний призер [[Національний дивізіон Молдови|чемпіонату Молдови]]: 1997/1998
* Бронзовий призер [[Національний дивізіон Молдови|чемпіонату Молдови]]: 1998/1999, 2000/2001
{{Прапорець|UKR}} '''Закарпаття'''
* Переможець [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Першої ліги України]]: 2003/2004
{{Прапорець|UKR}} '''Зоря'''
* Переможець [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Першої ліги України]]: 2005/2006
{{Прапорець|UKR}} '''Нива Тернопіль'''
* Срібний призер [[Чемпіонат України з футболу: друга ліга|Другої ліги України]]: 2007/2008

=== Індивідуальні ===
* 3 бомбардир [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Першої ліги України]]: 2005/2006

== Примітки ==
[[Категорія:Молдовські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Шерифа» (Тирасполь)]]
[[Категорія:Футболісти «Тилігула-Тирас»]]
[[Категорія:Футболісти «Говерли»]]
[[Категорія:Футболісти «Зірки» (Кропивницький)]]
[[Категорія:Футболісти «Металурга» (Запоріжжя)]]
[[Категорія:Футболісти «Зорі» (Луганськ)]]
[[Категорія:Футболісти «Десни»]]
[[Категорія:Футболісти «Вентспілса»]]
[[Категорія:Футболісти «Ниви» (Тернопіль)]]
[[Категорія:Футболісти «Нафтовика-Укрнафта»]]
[[Категорія:Футболісти «Олександрії»]]
[[Категорія:Футболісти «Сталі» (Кам'янське)]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Вадим Васильович Кирилов

Народження: 2 червня 1981 (43 роки)

Вага: 80 кг

Громадянство: Україна

Позиція: нападник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: закінчив кар'єру

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Шериф» · 19 · (3)
→ «Тілігул» · 20 · (3)

«Тілігул» · 64 · (19)

«Карпати-2» · 12 · (2)

«Закарпаття» · 17 · (0)

«Зірка» · 11 · (2)

«Металург» · 2 · (0)
→ «Металург-2» · 23 · (11)

«Зоря» · 39 · (16)

→ «Зоря-2» · 1 · (0)
«Десна» · 2 · (0)

«Вентспілс» · ()

«Нива» Тернопіль · 13 · (6)

«Нафтовик-Укрнафта» · 16 · (2)

«Олександрія» · 20 · (5)

«Сталь» · 7 · (2)

«Балкани» · ()

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Лінійчата поверхня
В диференціальній геометрії, Лінійчата поверхня — поверхня, утворена рухом прямої лінії.
Прямі, що належать цій поверхні, називаються прямолінійними твірними, а кожна крива, що перетинає всі прямолінійні твірні називається напрямною кривою.
Якщо {\displaystyle p(u)} — радіус-вектор напрямної, a {\displaystyle m=m(v)} — одиничний вектор твірної, що проходить через {\displaystyle p(u)} , то радіус-вектор лінійчатої поверхні є
{\displaystyle r=p(u)+vm(u),}
де {\displaystyle v} — координата точки на твірній.

## Властивості
- Лінійчата поверхня характеризується тим, що її асимптотична мережа — напівгеодезична.
- Теорема Бельтрамі. Лінійчату поверхню завжди можна і до того ж єдиним чином зігнути так, що довільна лінія на ній стане асимптотичною.
- Теорема Бонні. Якщо лінійчата поверхня {\displaystyle F}, що не розгортається, згинається в лінійчату поверхню {\displaystyle F'}, то або їх твірні відповідають одна одній, або обидві вони вигинаються в квадрику, на якій мережа, що відповідає сімействам твірних — асимптотична.
- Єдина мінімальна лінійчата поверхня — гелікоїд.
- Лінійчата поверхня обертання — однопорожнинний гіперболоїд, який може вироджуватись в циліндр, конус або площину.
- Якщо всі прямолінійні твірні лінійчатої поверхні паралельні одній площині, то вона є поверхнею Каталана.

title: Лінійчата поверхня

wikitext:
[[Файл:Helicoid.PNG|thumb|250 пкс|Лінійчатий [[гелікоїд]]]]
[[Файл:Ruled hyperboloid.jpg|thumb|250 px|Лінійчатий [[гіперболоїд]]]]
В [[диференціальна геометрія|диференціальній геометрії]], '''Лінійчата поверхня''' — [[поверхня]], утворена рухом прямої лінії.
Прямі, що належать цій поверхні, називаються '''прямолінійними твірними''', а кожна крива, що перетинає всі прямолінійні твірні називається '''напрямною кривою'''.
Якщо <math>p(u)</math> — [[радіус-вектор]] напрямної, a <math>m = m(v)</math> — одиничний вектор твірної, що проходить через <math>p(u)</math> , то радіус-вектор лінійчатої поверхні є
: <math>r=p(u)+vm(u),</math>
де <math>v</math> — координата точки на твірній.

== Властивості ==
* Лінійчата поверхня характеризується тим, що її [[асимптотична мережа]] — напівгеодезична.
* '''Теорема Бельтрамі.''' Лінійчату поверхню завжди можна і до того ж єдиним чином зігнути так, що довільна лінія на ній стане асимптотичною.
* '''Теорема Бонні.''' Якщо лінійчата поверхня <math>F</math>, що не розгортається, згинається в лінійчату поверхню <math>F'</math>, то або їх твірні відповідають одна одній, або обидві вони вигинаються в квадрику, на якій мережа, що відповідає сімействам твірних — асимптотична.
* Єдина мінімальна лінійчата поверхня — [[гелікоїд]].
* Лінійчата поверхня обертання — [[гіперболоїд|однопорожнинний гіперболоїд]], який може вироджуватись в [[циліндр]], [[конус]] або [[площина|площину]].
* Якщо всі прямолінійні твірні лінійчатої поверхні паралельні одній площині, то вона є [[поверхня Каталана|поверхнею Каталана]].

== Див. також ==
* [[Поверхня обертання]]
== Посилання ==
* {{MathWorld |title=Ruled Surface |id=RuledSurface}}
* [http://math.arizona.edu/~models/Ruled_Surfaces Ruled surface pictures from the University of Arizona] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200926014400/http://math.arizona.edu/~models/Ruled_Surfaces |date=26 вересня 2020 }}
* [http://www.rhino3.de/design/modeling/developable/ Examples of developable surfaces on the Rhino3DE website] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201110155854/http://www.rhino3.de/design/modeling/developable/ |date=10 листопада 2020 }}

{{Портал|Математика}}

{{Без джерел|дата=лютий 2014}}
{{Геометрія-доробити}}

[[Категорія:Диференціальна геометрія поверхонь]]


text:
# Хайрулліна Роза Вакільївна
Роза Вакільївна Хайрулліна (тат. Роза Вәкил кызы Хәйруллина; нар.. 12 вересня 1961, Норильськ) — радянська і російська актриса театру і кіно, заслужена артистка РФ, заслужена артистка Татарстану, лауреат Державної премії Російської Федерації (1992).

## Біографія
Роза Хайрулліна народилась 12 вересня 1961 року в Норильську. Її батьки були дітьми засланців голів колгоспів. Коли Розі було сім з половиною років, сім'я переїхала до міста Зеленодольська. З третього класу займалася в театральних студіях і мріяла стати актрисою. Після школи Роза вступила до Казанського театрального училища. З другого курсу грала на сцені Національного театру імені Галіасгара Камала. Після закінчення училища 1981 року Роза почала працювати в Казанському театрі юного глядача. 1992 року була нагороджена Державною премією Росії за роль у виставі «Погром» за мотивами роману Бориса Васильєва «І був вечір, і був ранок…» режисера Бориса Цейтліна. 1996 року спектакль «Буря» за Вільямом Шекспіром отримав премію «Золота маска».

Є така актриса Роза Хайрулліна. Грала в театрі юного глядача, коли там працював Цейтлін. Це геніальна сучасна актриса. Я дивилася спектакль в Театрі юного глядача, і мені дуже хотілося бути такою ж, як вона, або, щонайменше, отримувати таку насолоду від сцени, яку, я бачила, отримує вона. У цьому сенсі, якщо б не ТЮГ в Казані, напевно, я б не була актрисою. Одного разу йшла вулицею і загадала: побачу зараз, як з службового входу ТЮГу вийде Роза Хайрулліна, то стану актрисою. І вона вийшла…— Чулпан Хаматова, 27 липня 2005
1996 року пожежа знищила Казанський ТЮГ, і Роза Хайрулліна виїхала з Казані. Недовгий час грала в Челябінському ТЮГу. 1997 року отримала запрошення до Самарського театру «СамАрт» і незабаром стала провідною актрисою.
З 2009 до 2020 року — актриса Московського театру-студії під керівництвом Олега Табакова («Табакерка»).
Грала на сцені Театру імені Ленсовєта у виставі «Я сумую за тобою» за творами Олександра Володіна, на сцені Самарського академічного театру драми імені М. Горького у виставі «Полковник птах» за п'єсою Христо Бойчева.
У театрі «Притулок Комедіанта» (Санкт-Петербург) грає короля Ліра у виставі режисера Костянтина Богомолова «Лір». У Театрі Націй грає Басю у виставі «Шоша» (режисер Т. Імамутдинов).
На Московському міжнародному кінофестивалі 2012 року Роза Хайрулліна визнана найкращою актрисою за роль Тайдула у фільмі «Орда» режисера Андрія Прошкіна. За цю ж роль 2013 року отримала національну премію Російської Академії кінематографічних мистецтв «Ніка».
— Спасибі степу за те, що почув мене й дозволив стати ним…— Роза Хайруллина, речь на вручении премии «Ника»

## Творчість

### Національний театр імені Галіаскара Камала(Казань)
- «Бідні люди» Федора Достоєвського — Варенька
- «Скляний звіринець» Теннесі Вільямса — Лаура
- «Сон в літню ніч» Вільяма Шекспір

### Казанський театр юного глядача
- 1988 — «Дракон» Євген Шварц (реж. Б. Цейтлін) — Секретарка
- 1988 — «Зірки на ранковому небі» Олександр Галін (реж. Б. Цейтлін) — Марія
- 1989 — «Мати Ісуса» Олександр Володін (реж. Б. Цейтлін) — Марія
- 1990 — «Погром» за повістю «І був вечір, і був ранок…» Борис Васильєва (реж. Б. Цейтлін) — Роза Треф, власниця борделя
- 1991 — «Панночка» («Чортовиння») Ніна Садур (реж. Б. Цейтлін) — Панночка
- 1991 — «Добра людина з Сичуані» Бертольт Брехт (реж. Б. Цейтлін) — Пані Ян
- 1992 — «Невгамовний дух» Ноел Ковард (реж. Б. Цейтлін)
- 1994 — «Буря» Вільям Шекспір (реж. Б. Цейтлін) — Червоний Аріель
- 1998 — «Неточка» Федір Достоєвський, спільний проект з театром «Будинок на Амстела», Амстердам (реж. Б. Цейтлін) — мати Нєточки Незванової

### Самарський театр юного глядача «СамАрт»
- 1999 — «Доктор Чехов та інші» Антон Чехов — Попова («Ведмідь»), Мерчуткіна («Ювілей»)
- 2001 — «Мамаша Кураж» Бертольт Брехт (реж. А. Шапіро) — Матуся Кураж
- 2002 — «На дні» Максим Горький — Настя
- 2004 — «Дуже проста історія» Марія Ладо — Кінь
- 2004 — «Вино з кульбаб» М. Бартенєв, А. Шелыгин за романом Рей Бредбері (реж. М. Кисляров) — місіс Бентлі
- 2005 — «Василь Тьоркін» Олександр Твардовський (реж. А. Кузін) — Смерть
- 2005 — «Щасливий Ганс» М. Бартенєв — Гуска
- 2008 — «Жив-був Геракл» М. Бартенєв
- 2008 — «Тут живуть люди» Атол Фугард — Міллі
- «Малюнки коваля Вакули, або Вечори на хуторі поблизу Диканьки» Микола Гоголь — Солоха
- «Пригоди Буратіно в країні дурнів» Олексій Толстой — Буратіно
- «Сни Міледі» Ю. Волков — Міледі
- «Хто вміє іржати конем?» А. Болотов — Прибиральниця
- «Пеппілотта Довгапанчоха або Кукарямба» Астрід Ліндгрен — Пеппілотта-Віктуаліна-Рольгардіна Ефроїмівна Довгапанчоха
- «Я сумую за тобою» за творами А. Володіна (реж. Г. Бизгу)

### Самарський театр драми імені М. Горького
- 2001 — «Зніму квартиру в Парижі» — Марі
- 2008 — «Полковник птах» Христо Бойчева — Пепа[15]

### Московський театр-студія під керівництвом Олега Табакова
- 2009 — «Олеся» Олександр Купрін (реж. О. Невмержицька) — Мануйлиха
- 2009 — «Вовки і вівці» Олександр Островський (реж. К. Богомолов) — Меропія Давидівна Мурзавецька
- 2010 — «Одруження» М. Гоголь (реж. О. Тополянський) — Орина Пантелеймонівна
- 2010 — «Wonderland-80» Сергій Довлатов, Льюїс Керролл (реж. К. Богомолов) — вчителька перша моя, Мама Нателли та Біла Королева Вікторія Альбертівна, а також коридорна готелю «Сокіл»
- 2011 — «Диявол» Лев Толстой (реж. М. Станкевич) — Варвара Олексіївна Аннінська
- 2012 — «Рік, коли я не народився» Віктор Розов (реж. К. Богомолов) — Віра Василівна Губанова
- 2014 — «Чайка. Нова версія» Антон Чехов (реж. К. Богомолов) — Зарічна
- 2014 — «Йеппе-з-гори» Л. Хольберг (реж. Г. Черепанов) — Нілле, дружина Йеппе

### Театр націй
- 2011 — «Шоша» Ісаак Зінгер (реж. Т. Імамутдинов) — Бася-мати Шоші
- 2014 — «Гаргантюа і Пантагрюель» за романом Франсуа Рабле (реж. К. Богомолов) — Принцеса Бакбук і не тільки

### Притулок Комедіанта (Санкт-Петербург)
- 2011 — «Лір», за мотивами трагедії Вільяма Шекспіра (реж К. Богомолов)— Король Лір

### МХТ імені А.П.Чехова
- 2012 — «Подія» Володимир Набоков (реж. К. Богомолов) — Марфа
- 2012 — «Він в Аргентині» Людмила Петрушевська (реж. Дм. Бруснікін) — Діана
- 2013 — «Весілля Кречинського», Олександр Сухово-Кобилін (реж. В. Мейкшанс) — Федір
- 2013 — «Ідеальний чоловік. Комедія», за мотивами творів Оскара Вайлда (реж. К. Богомолов) — Маша Сидорова, Останній Російський Інтелігент
- 2013 — «Карамазови» за мотивами роману Федора Достоєвського (реж. К. Богомолов) — Олексій Федорович Карамазов, Лізавета Смердяща

### Фільмографія
- 2009 — Іван Грозний (реж. Андрій Ешпай) — татарка-жебрачка
- 2010 — Елізіум (реж. Андрій Ешпай) — * 2010 — П'ята група крові — Равіля, мати Руслана
- 2011 — Суходіл (реж. Олександра Стріляна) — юродиву
- 2011 — Далеко від війни (реж. Ольга Музальова) — Ірма
- 2012 — Оплачено любов'ю — Антоніна Семенівна
- 2012 — Бліндаж (реж. Олександр Горновський) — Софія
- 2012 — Орда (реж. Андрій Прошкін) — ханша Тайдула
- 2014 — Чемпіони (реж. Дмитро Дюжев) — тренер з фігурного катання Тамара Москвіна
- 2014 — Прощавай, кохана! (реж. Олена Званцова) — Уляна Андріївна Тропарова
- 2014 — Наказано забути (реж. Хусейн Еркенов) — голова колгоспу
- 2014 — Ні слова про твою матір, к/м (реж. Дарина Разумникова) — мама
- 2015 — Чорна річка (реж. Стас Іванов) — Тамара
- 2015 — Милий Ганс, дорогий Петро (реж. Олександр Міндадзе) — Ніна
- 2015 — Училка (реж. Олексій Петрухін) — Лія Павлівна
- 2015 — Норвегія (реж. Олена Званцова) — теща
- 2015 — Жат (реж. Єрмек Турсунов) — Сара
- 2015 — А у нас у дворі… (реж. Ольга Музальова) — Роза Каримівна Умарова
- 2016 — Ольга (реж. Олексій Потрібний) — бабуся Гриші
- 2016 — Сувеніри з Москви / Погляд вбивці / The Look Of A Killer — Довгих, співробітник ФСБ
- 2017 — Лагідна (реж. Сергій Лозниця) — попутниця і її сестра
- 2018 — Канікули президента (реж. Ілля Шерстобітов) — старенька біля церкви
- 2018 — Кислота (реж. Олександр Горчилін) — бабуся Сашка
- 2018 — Шукач 2 (реж. Дмитро Бруснікін) — Софія Львівна, головлікар (11-та серія)
- 2018 — Обмани себе (реж. Тарас Дудар) — бос мафії
- 2018 — Непрощений — Зоя, сестра Віталія Калоєва
- 2018 — Зулейха відкриває очі — свекруха
- 2019 — Утриманки — Зоя Наумівна
- 2019 — Хеппі-енд (реж. Євген Шелякін) — Тітка Зима
- 2019 — Тварюка — сестра Ісідора
- 2019 — Суддя — Діна Шалімова, прибиральниця в РВВС
- 2020 — Вир — жінка в халаті

## Нагороди та номінації
- 1992 — Державна премія Російської Федерації в галузі літератури й мистецтва 1992 року (Роза Тре, вистава «Погром», Казанський державний театр юного глядача)
- 2003 — номінація на національну театральну премію «Золота маска» за найкращу жіночу роль у драматичному театрі (Матуся Кураж, вистава «Матуся Кураж», Самарський театр юного глядача «СамАрт»)[16])
- 2006 — Міжнародна премія імені Станіславського в номінації «Майстерність актора» за ролі у виставах останніх років[17]
- 2009 — номінація на національну театральну премію «Золота маска» за найкращу жіночу роль у драматичному театрі (Пепа, вистава «Полковник Птах», Самарський академічний театр драми ім. М. Горького)
- 2012 — 34-й Московський міжнародний кінофестиваль: Приз «Срібний Георгій» за найкраще виконання жіночої ролі (ханша Тайдула, фільм «Орда»)
- 2012 — номінація на премію «Зірка театрала» журналу «Театрал» за найкращу жіночу роль другого плану (Варвара Олексіївна, вистава «Диявол», Московський театр-студія під керівництвом Олега Табакова)
- 2012 — Театральна премія газети «Московський комсомолець» за найкращу жіночу роль другого плану (Варвара Олексіївна, вистава «Диявол», Московський театр-студія під керівництвом Олега Табакова)
- 2012 — номінація на премію «Білий слон» Гільдії кінознавців і кінокритиків Росії за найкращу жіночу роль (ханша Тайдула, фільм «Орда»)
- 2013 — номінація на премію «Золотий орел» за найкращу жіночу роль у кіно (ханша Тайдула, фільм «Орда»)
- 2013 — премія Олега Табакова за виставу «Він в Аргентині» в Московському Художньому театрі
- 2013 — премія «Ніка» за найкращу жіночу роль (ханша Тайдула, фільм «Орда»)
- 2013 — театральна премія «Золота маска» за найкращу жіночу роль у виставі «Лір», театр «Притулок Комедіанта» (Санкт-Петербург)
- 2015 — кінофестиваль «Вікно в Європу» — спеціальний приз журі «за віртуозне володіння жанром» (фільм «Норвегія»)[18]

title: Хайрулліна Роза Вакільївна

wikitext:
{{Театральний діяч|театр=}}
{{однофамільці|Хайрулліна}}
'''Роза Вакільївна Хайрулліна''' ({{Lang-tt|Роза Вәкил кызы Хәйруллина}}; {{нар}}. [[12 вересня]] [[1961]], [[Норильськ]]) — [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|радянська]] і [[Росія|російська]] актриса театру і кіно, [[Заслужений артист Росії|заслужена артистка РФ]], заслужена артистка [[Татарстан]]у, лауреат Державної премії Російської Федерації (1992).

== Біографія ==
Роза Хайрулліна народилась 12 вересня 1961 року в Норильську. Її батьки були дітьми засланців голів колгоспів<ref name="ЗП">{{cite web|url=http://tatpolit.ru/category/discussion/2009-10-21/2095|title=Иллюзорный мир Розы Хайруллиной|author=Валерий Иванов|date=30.04-06.05.2009|work=Звезда Поволжья|publisher=ТатПолит.Ру|accessdate=2012-05-06|lang=|archiveurl=https://www.webcitation.org/6BC8mMP90?url=http://tatpolit.ru/category/discussion/2009-10-21/2095|archivedate=5 жовтня 2012}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203022855/http://tatpolit.ru/category/discussion/2009-10-21/2095 |date=2013-12-03 }}</ref>. Коли Розі було сім з половиною років, сім'я переїхала до міста [[Зеленодольськ (Росія)|Зеленодольська]]. З третього класу займалася в театральних студіях і мріяла стати актрисою. Після школи Роза вступила до [[Казанське театральне училище|Казанського театрального училища]]. З другого курсу грала на сцені [[Татарський театр імені Галіасгара Камала|Національного театру імені Галіасгара Камала]]. Після закінчення училища 1981 року Роза почала працювати в Казанському театрі юного глядача. 1992 року була нагороджена Державною премією Росії за роль у виставі «Погром» за мотивами роману [[Васильєв Борис Львович|Бориса Васильєва]] «І був вечір, і був ранок…» режисера [[Цейтлін Борис Ілліч|Бориса Цейтліна]]<ref>{{Cite web |url=http://document.kremlin.ru/doc.asp?ID=093328 |title=Указ Президента России № 1637 от 25 февраля 1992 |accessdate=2012-05-08 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131203080101/http://document.kremlin.ru/doc.asp?ID=093328 |archivedate=2013-12-03 |deadlink=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203080101/http://document.kremlin.ru/doc.asp?ID=093328 |date=2013-12-03 }}</ref>. 1996 року спектакль «[[Буря (п'єса)|Буря]]» за [[Вільям Шекспір|Вільямом Шекспіром]] отримав премію «[[Золота маска]]»<ref>{{cite web|url=http://www.goldenmask.ru/fest.php?year=2|title=Лауреаты премии «Золотая маска», сезон 1994/1995|publisher=|accessdate=2012-05-06|lang=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20180328232905/http://www.goldenmask.ru/fest.php?year=2|archivedate=28 березня 2018}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180328232905/http://www.goldenmask.ru/fest.php?year=2 |date=2018-03-28 }}</ref>.
{{Початок цитати}}
Є така актриса Роза Хайрулліна. Грала в театрі юного глядача, коли там працював Цейтлін. Це геніальна сучасна актриса. Я дивилася спектакль в Театрі юного глядача, і мені дуже хотілося бути такою ж, як вона, або, щонайменше, отримувати таку насолоду від сцени, яку, я бачила, отримує вона. У цьому сенсі, якщо б не ТЮГ в Казані, напевно, я б не була актрисою. Одного разу йшла вулицею і загадала: побачу зараз, як з службового входу ТЮГу вийде Роза Хайрулліна, то стану актрисою. І вона вийшла…<ref>{{статья|автор= |заглавие=Чулпан Хаматова: Казань — это то, что я есть |ссылка=http://www.kazved.ru/article/6996.aspx |язык= |издание=Казанские ведомости |тип= |год=27.07.2005 |том= |номер=164 |страницы= |doi= |issn=}}</ref>{{Кінець цитати|джерело=''[[Хаматова Чулпан Наїлівна|Чулпан Хаматова]], 27 липня 2005''}}

1996 року пожежа знищила Казанський ТЮГ<ref>{{Cite web|url=http://www.rt-online.ru/aticles/rubric-78/88833/|title=Роза Хайруллина: Мне все время кажется, что я в командировке|last=Айгуль Давлетшина|date=2009-05-07|website=|publisher=Республика Татарстан|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Aors9uxD?url=http://www.rt-online.ru/aticles/rubric-78/88833/|archivedate=20 вересня 2012}}</ref>, і Роза Хайрулліна виїхала з Казані. Недовгий час грала в Челябінському ТЮГу. 1997 року отримала запрошення до Самарського театру «СамАрт» і незабаром стала провідною актрисою<ref>{{Cite web|url=http://www.annews.ru/news/detail.php?ID=52244|title=Самарская актриса стала лауреатом Международной премии имени Станиславского|last=|date=2006-11-20|website=|publisher=Агентство национальных новостей|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140824073832/http://annews.ru/news/detail.php?ID=52244|archivedate=24 серпня 2014}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140824073832/http://annews.ru/news/detail.php?ID=52244 |date=2014-08-24 }}</ref>.

З 2009 до 2020 року — актриса Московського театру-студії під керівництвом Олега Табакова («Табакерка»)<ref>{{Cite web|url=http://www.tabakov.ru/artists/khairullina|title=Роза Хайруллина|last=|date=|website=|publisher=Московский театр-студия под руководством Олега Табакова|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AorwSZ3g?url=http://www.tabakov.ru/artists/khairullina|archivedate=20 вересня 2012}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.starhit.ru/novosti/rozu-hayrullinu-uvolili-iz-teatra-olega-tabakova-219101/ |title=Розу Хайруллину уволили из театра Олега Табакова |accessdate=28 вересня 2020 |archive-date=30 вересня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200930230435/https://www.starhit.ru/novosti/rozu-hayrullinu-uvolili-iz-teatra-olega-tabakova-219101/ }}</ref>.

Грала на сцені Театру імені Ленсовєта у виставі «Я сумую за тобою» за творами [[Володін Олександр Мойсейович|Олександра Володіна]]<ref>{{Cite web|url=http://www.tvkultura.ru/theme.html?id=24402&cid=178|title=«Сезон Станиславского» 2009: последний спектакль|publisher=tvkultura.ru|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=|archivedate=|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://volodin-fest.ru/template.php?page=5_pressa_8|title=Зачем нам расставаться?|last=Екатерина Рыбас|date=|website=PRO-сцениум 2008. № 8 (46)|publisher=Театральный фестиваль «Пять вечеров»|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131203023235/http://volodin-fest.ru/template.php?page=5_pressa_8|archivedate=2013-12-03|deadlink=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203023235/http://volodin-fest.ru/template.php?page=5_pressa_8 |date=2013-12-03 }}</ref>, на сцені Самарського академічного театру драми імені М. Горького у виставі «Полковник птах» за п'єсою Христо Бойчева.

У театрі «Притулок Комедіанта» (Санкт-Петербург) грає [[Король Лір|короля Ліра]] у виставі режисера [[Богомолов Костянтин Юрійович|Костянтина Богомолова]] «Лір»<ref>{{Cite web|url=http://www.fontanka.ru/2011/10/07/004/|title=«Лир» уже не будет прежним|last=Жанна Зарецкая|date=2011-10-07|website=|publisher=Фонтанка.ру|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20200805111205/https://www.fontanka.ru/2011/10/07/004/|archivedate=5 серпня 2020}}</ref>. У Театрі Націй грає Басю у виставі «Шоша» (режисер Т. Імамутдинов)<ref>{{Cite web|url=http://www.timeout.ru/theatre/event/243871/|title=«Шоша». Рецензия|last=Елена Груева|date=|website=|publisher=TimeOut.ru|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Aos3tz4p?url=http://www.timeout.ru/theatre/event/243871/|archivedate=20 вересня 2012}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110924071144/http://www.timeout.ru/theatre/event/243871/ |date=2011-09-24 }}</ref>.

На [[34-й Московський міжнародний кінофестиваль|Московському міжнародному кінофестивалі 2012]] року Роза Хайрулліна визнана найкращою актрисою за роль Тайдула у фільмі «[[Орда (фільм)|Орда]]» режисера [[Прошкін Андрій Олександрович|Андрія Прошкіна]]. За цю ж роль 2013 року отримала національну премію Російської Академії кінематографічних мистецтв «[[Ніка (кінопремія)|Ніка]]».
{{Початок цитати}}— Спасибі степу за те, що почув мене й дозволив стати ним…<ref>{{cite web|url=http://www.vokrug.tv/article/show/Nika_2013__naryady_kurezy_i_drugie_podrobnosti_tseremonii_37739/|title=Ника - 2013|author=|date=2013-04-03|work=|publisher=Вокруг ТВ|accessdate=2013-06-02|lang=|archiveurl=https://www.webcitation.org/6HJ6lz9vi?url=http://www.vokrug.tv/article/show/Nika_2013__naryady_kurezy_i_drugie_podrobnosti_tseremonii_37739/|archivedate=11 червня 2013}}</ref>{{Кінець цитати|джерело=''Роза Хайруллина, речь на вручении премии «Ника»''}}

== Творчість ==

=== [[Татарський академічний театр імені Галіаскара Камала|Національний театр імені Галіаскара Камала]] (Казань) ===

* «Бідні люди» [[Достоєвський Федір Михайлович|Федора Достоєвського]] — ''Варенька''
* «Скляний звіринець» [[Теннессі Вільямс|Теннесі]] [[Теннессі Вільямс|Вільямса]] — ''Лаура''
* «Сон в літню ніч» [[Вільям Шекспір|Вільяма]] [[Вільям Шекспір|Шекспір]]

=== Казанський театр юного глядача ===

* 1988 — «Дракон» [[Шварц Євген Львович|Євген]] [[Шварц Євген Львович|Шварц]] (реж. Б. Цейтлін) — ''Секретарка''
* 1988'' — «Зірки на ранковому небі» Олександр Галін (реж. Б. Цейтлін) —'' Марія
* 1989 — «Мати Ісуса» [[Володін Олександр Мойсейович|Олександр]] [[Володін Олександр Мойсейович|Володін]] (реж. Б. Цейтлін) — ''Марія''
* 1990 — «Погром» за повістю «І був вечір, і був ранок…» [[Васильєв Борис Львович|Борис]] [[Васильєв Борис Львович|Васильєва]] (реж. Б. Цейтлін) — ''Роза Треф, власниця борделя''
* 1991 — «Панночка» («Чортовиння») [[Садур Ніна Миколаївна|Ніна]] [[Садур Ніна Миколаївна|Садур]] (реж. Б. Цейтлін) — ''Панночка''
* 1991 — «Добра людина з Сичуані» [[Бертольт Брехт|Бертольт]] [[Бертольт Брехт|Брехт]] (реж. Б. Цейтлін) — ''Пані Ян''
* 1992 — «Невгамовний дух» [[Ноел Ковард|Ноел]] [[Ноел Ковард|Ковард]] (реж. Б. Цейтлін)
* 1994 — «Буря» [[Вільям Шекспір|Вільям]] [[Вільям Шекспір|Шекспір]] (реж. Б. Цейтлін) — ''Червоний Аріель''
* 1998 — «Неточка» [[Достоєвський Федір Михайлович|Федір]] [[Достоєвський Федір Михайлович|Достоєвський]], спільний проект з театром «Будинок на Амстела», [[Амстердам]] (реж. Б. Цейтлін) — ''мати Нєточки Незванової''

=== Самарський театр юного глядача «СамАрт» ===

* 1999 — «Доктор Чехов та інші» [[Чехов Антон Павлович|Антон]] [[Чехов Антон Павлович|Чехов]] — ''Попова'' («Ведмідь»), ''Мерчуткіна'' («Ювілей»)
* 2001 — «Мамаша Кураж» [[Бертольт Брехт|Бертольт]] [[Бертольт Брехт|Брехт]] (реж. А. Шапіро) — ''Матуся Кураж''
* 2002 — «На дні» [[Максим Горький|Максим]] [[Максим Горький|Горький]] — ''Настя''
* 2004 — «Дуже проста історія» [[Мішуріна Марія Олексіївна|Марія]] [[Мішуріна Марія Олексіївна|Ладо]] — ''Кінь''
* 2004 — «Вино з кульбаб» М. Бартенєв, А. Шелыгин за романом [[Рей Бредбері|Рей]] [[Рей Бредбері|Бредбері]] (реж. М. Кисляров) — ''місіс Бентлі''
* 2005 — «Василь Тьоркін» [[Твардовський Олександр Трифонович|Олександр]] [[Твардовський Олександр Трифонович|Твардовський]] (реж. А. Кузін) — ''Смерть''
* 2005 — «Щасливий Ганс» М. Бартенєв — ''Гуска''
* 2008 — «Жив-був Геракл» М. Бартенєв
* 2008 — «Тут живуть люди» Атол Фугард — ''Міллі''
* «Малюнки коваля Вакули, або Вечори на хуторі поблизу Диканьки» [[Гоголь Микола Васильович|Микола]] [[Гоголь Микола Васильович|Гоголь]] — ''Солоха''
* «Пригоди Буратіно в країні дурнів» [[Толстой Олексій Миколайович|Олексій]] [[Толстой Олексій Миколайович|Толстой]] — ''Буратіно''
* «Сни Міледі» Ю. Волков — ''Міледі''
* «Хто вміє іржати конем?» А. Болотов — ''Прибиральниця''
* «Пеппілотта Довгапанчоха або Кукарямба» [[Астрід Ліндгрен|Астрід]] [[Астрід Ліндгрен|Ліндгрен]] — ''Пеппілотта-Віктуаліна-Рольгардіна Ефроїмівна Довгапанчоха''
* «Я сумую за тобою» за творами А. Володіна (реж. Г. Бизгу)

=== Самарський театр драми імені М. Горького ===

* 2001 — «Зніму квартиру в Парижі» — ''Марі''
* 2008 — «Полковник птах» Христо Бойчева — ''Пепа''<ref>{{Cite web|url=http://www.dramtheatre.ru/7/1/68/|title=Полковник птица|publisher=|accessdate=2013-05-11|language=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131203075349/http://www.dramtheatre.ru/7/1/68/|archivedate=2013-12-03|deadlink=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203075349/http://www.dramtheatre.ru/7/1/68/ |date=2013-12-03 }}</ref>

=== Московський театр-студія під керівництвом Олега Табакова ===

* 2009 — «Олеся» [[Купрін Олександр Іванович|Олександр]] [[Купрін Олександр Іванович|Купрін]] (реж. О. Невмержицька) — ''Мануйлиха''
* 2009 — «Вовки і вівці» [[Островський Олександр Миколайович|Олександр]] [[Островський Олександр Миколайович|Островський]] (реж. К. Богомолов) — ''Меропія Давидівна Мурзавецька''
* 2010 — «Одруження» М. Гоголь (реж. О. Тополянський) — ''Орина Пантелеймонівна''
* 2010 — «Wonderland-80» [[Довлатов Сергій Донатович|Сергій]] [[Довлатов Сергій Донатович|Довлатов]], [[Льюїс Керрол|Льюїс]] [[Льюїс Керрол|Керролл]] (реж. К. Богомолов) — ''вчителька перша моя, Мама Нателли та Біла Королева Вікторія Альбертівна, а також коридорна готелю «Сокіл»''
* 2011 — «Диявол» [[Толстой Лев Миколайович|Лев]] [[Толстой Лев Миколайович|Толстой]] (реж. М. Станкевич) — ''Варвара Олексіївна Аннінська''
* 2012 — «Рік, коли я не народився» [[Розов Віктор Сергійович|Віктор]] [[Розов Віктор Сергійович|Розов]] (реж. К. Богомолов) — ''Віра Василівна Губанова''
* 2014 — «Чайка. Нова версія» Антон Чехов (реж. К. Богомолов) — ''Зарічна''
* 2014 — «Йеппе-з-гори» Л. Хольберг (реж. Г. Черепанов) — ''Нілле, дружина Йеппе''

=== Театр націй ===

* 2011 — «Шоша» [[Ісаак Башевіс Зінгер|Ісаак Зінгер]] (реж. Т. Імамутдинов) — ''Бася-мати Шоші''
* 2014 — «Гаргантюа і Пантагрюель» за романом [[Франсуа Рабле]] (реж. К. Богомолов) — ''Принцеса Бакбук і не тільки''

=== Притулок Комедіанта (Санкт-Петербург) ===

* 2011 — «Лір», за мотивами трагедії [[Вільям Шекспір|Вільяма Шекспіра]] (реж К. Богомолов)— ''Король Лір''

=== МХТ імені А. П. Чехова ===

* 2012 — «Подія» [[Набоков Володимир Володимирович|Володимир]] [[Набоков Володимир Володимирович|Набоков]] (реж. К. Богомолов) — ''Марфа''
* 2012 — «Він в Аргентині» [[Петрушевська Людмила Стефанівна|Людмила]] [[Петрушевська Людмила Стефанівна|Петрушевська]] (реж. Дм. Бруснікін) — ''Діана''
* 2013 — «Весілля Кречинського», [[Сухово-Кобилін Олександр Васильович|Олександр]] [[Сухово-Кобилін Олександр Васильович|Сухово-Кобилін]] (реж. В. Мейкшанс) — ''Федір''
* 2013 — «Ідеальний чоловік. Комедія», за мотивами творів [[Оскар Вайлд|Оскара]] [[Оскар Вайлд|Вайлда]] (реж. К. Богомолов) — ''Маша Сидорова'', ''Останній Російський Інтелігент''
* 2013 — «Карамазови» за мотивами роману [[Достоєвський Федір Михайлович|Федора]] [[Достоєвський Федір Михайлович|Достоєвського]] (реж. К. Богомолов) — ''Олексій Федорович Карамазов'', ''Лізавета Смердяща''

=== Фільмографія ===
[[Файл:Hairullina_Roza.JPG|міні|300x300пкс|Роза Хайрулліна в ролі ханші Тайдули.
Кадр з фільму «Орда»]]

* [[2009 у кіно|2009]] — Іван Грозний (реж. Андрій Ешпай) — ''татарка-жебрачка''
* [[2010 у кіно|2010]] — Елізіум (реж. Андрій Ешпай) — * [[2010 у кіно|2010]] — П'ята група крові — ''Равіля, мати Руслана''
* [[2011 у кіно|2011]] — [[Суходіл (фільм)|Суходіл]] (реж. Олександра Стріляна) — ''юродиву''
* [[2011 у кіно|2011]] — Далеко від війни (реж. Ольга Музальова) — ''Ірма''
* [[2012 у кіно|2012]] — Оплачено любов'ю — ''Антоніна Семенівна''
* [[2012 у кіно|2012]] — Бліндаж (реж. Олександр Горновський) — ''Софія''
* [[2012 у кіно|2012]] — Орда (реж. [[Прошкін Андрій Олександрович|Андрій Прошкін]]) — ''ханша Тайдула''
* [[2014 у кіно|2014]] — [[Чемпіони (фільм)|Чемпіони]] (реж. [[Дюжев Дмитро Петрович|Дмитро Дюжев]]) — ''тренер з фігурного катання Тамара Москвіна''
* [[2014 у кіно|2014]] — Прощавай, кохана! (реж. Олена Званцова) — ''Уляна Андріївна Тропарова''
* [[2014 у кіно|2014]] — Наказано забути (реж. Хусейн Еркенов) — ''голова колгоспу''
* [[2014 у кіно|2014]] — Ні слова про твою матір, к/м (реж. Дарина Разумникова) — ''мама''
* [[2015 у кіно|2015]] — Чорна річка (реж. Стас Іванов) — ''Тамара''
* [[2015 у кіно|2015]] — [[Милий Ганс, дорогий Петро]] (реж. [[Міндадзе Олександр Анатолійович|Олександр Міндадзе]]) — ''Ніна''
* [[2015 у кіно|2015]] — Училка (реж. Олексій Петрухін) — ''Лія Павлівна''
* [[2015 у кіно|2015]] — Норвегія (реж. Олена Званцова) — ''теща''
* [[2015 у кіно|2015]] — Жат (реж. Єрмек Турсунов) — ''Сара''
* [[2015 у кіно|2015]] — А у нас у дворі… (реж. Ольга Музальова) — ''Роза Каримівна Умарова''
* [[2016 у кіно|2016]] — [[Ольга (телесеріал)|Ольга]] (реж. Олексій Потрібний) — ''бабуся Гриші''
* [[2016 у кіно|2016]] — Сувеніри з Москви / Погляд вбивці / The Look Of A Killer — ''Довгих, співробітник ФСБ''
* [[2017 у кіно|2017]] — [[Лагідна (фільм, 2017)|Лагідна]] (реж. [[Лозниця Сергій Володимирович|Сергій Лозниця]]) — ''попутниця і її сестра''
* [[2018 у кіно|2018]] — Канікули президента (реж. Ілля Шерстобітов) — ''старенька біля церкви''
* [[2018 у кіно|2018]] — Кислота (реж. Олександр Горчилін) — ''бабуся Сашка''
* [[2018 у кіно|2018]] — Шукач 2 (реж. Дмитро Бруснікін) — ''Софія Львівна, головлікар'' (11-та серія)
* [[2018 у кіно|2018]] — Обмани себе (реж. Тарас Дудар) — ''бос мафії''
* [[2018 у кіно|2018]] — [[Непрощенний (фільм, 2018)|Непрощений]] — ''Зоя, сестра Віталія Калоєва''
* [[2018 у кіно|2018]] — [[Зулейха відкриває очі (телесеріал)|Зулейха відкриває очі]] — ''свекруха''
* [[2019 у кіно|2019]] — [[Утриманки (телесеріал)|Утриманки]] — ''Зоя Наумівна''
* [[2019 у кіно|2019]] — Хеппі-енд (реж. Євген Шелякін) — ''Тітка Зима''
* [[2019 у кіно|2019]] — Тварюка — ''сестра Ісідора''
* [[2019 у кіно|2019]] — Суддя — ''Діна Шалімова, прибиральниця в РВВС''
* [[2020 у кіно|2020]] — Вир — ''жінка в халаті''

== Нагороди та номінації ==

* 1992 — [[Державна премія Росії|Державна премія Російської Федерації]] в галузі літератури й мистецтва 1992 року (''Роза Тре'', вистава «Погром», Казанський державний театр юного глядача)
* 2003 — номінація на національну театральну премію «Золота маска» за найкращу жіночу роль у драматичному театрі (''Матуся Кураж'', вистава «Матуся Кураж», Самарський театр юного глядача «СамАрт»)<ref>{{Cite web|url=http://www.goldenmask.ru/fest.php?year=9&area=52|title=Номинанты премии «Золотая маска». Сезон 2001-2002 гг.|publisher=|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160709115809/http://www.goldenmask.ru/fest.php?year=9&area=52|archivedate=9 липня 2016}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160709115809/http://www.goldenmask.ru/fest.php?year=9&area=52 |date=2016-07-09 }}</ref>)
* 2006 — Міжнародна премія імені Станіславського в номінації «Майстерність актора» за ролі у виставах останніх років<ref>{{Cite web|url=http://www.stanislavskyfestival.ru/person/v/hairullina-roza/|title=Хайруллина Роза|last=|date=|website=|publisher=Международный театральный фестиваль «Сезон Станиславского»|accessdate=2012-05-06|language=|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160304054029/http://www.stanislavskyfestival.ru/person/v/hairullina-roza/|archivedate=2016-03-04|deadlink=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304054029/http://www.stanislavskyfestival.ru/person/v/hairullina-roza/ |date=2016-03-04 }}</ref>
* 2009 — номінація на національну театральну премію «Золота маска» за найкращу жіночу роль у драматичному театрі (''Пепа'', вистава «Полковник Птах», Самарський академічний театр драми ім. М. Горького)
* 2012 — 34-й Московський міжнародний кінофестиваль: Приз «Срібний Георгій» за найкраще виконання жіночої ролі (''ханша Тайдула'', фільм «Орда»)
* 2012 — номінація на премію «Зірка театрала» журналу «Театрал» за найкращу жіночу роль другого плану (''Варвара Олексіївна'', вистава «Диявол», Московський театр-студія під керівництвом Олега Табакова)
* 2012 — Театральна премія газети «<nowiki/>[[Московський комсомолець]]<nowiki/>» за найкращу жіночу роль другого плану (''Варвара Олексіївна'', вистава «Диявол», Московський театр-студія під керівництвом Олега Табакова)
* 2012 — номінація на премію «Білий слон» Гільдії кінознавців і кінокритиків Росії за найкращу жіночу роль (''ханша Тайдула'', фільм «Орда»)
* 2013 — номінація на премію «<nowiki/>[[Золотий орел (Росія)|Золотий орел]]<nowiki/>» за найкращу жіночу роль у кіно (''ханша Тайдула'', фільм «Орда»)
* 2013 — премія [[Табаков Олег Павлович|Олега Табакова]] за виставу «Він в Аргентині» в [[Московський художній театр|Московському Художньому театрі]]
* 2013 — премія «<nowiki/>[[Ніка (кінопремія)|Ніка]]<nowiki/>» за найкращу жіночу роль (''ханша Тайдула'', фільм «Орда»)
* 2013 — театральна премія «Золота маска» за найкращу жіночу роль у виставі «Лір», театр «Притулок Комедіанта» (Санкт-Петербург)
* 2015 — кінофестиваль «Вікно в Європу» — спеціальний приз журі «за віртуозне володіння жанром» (фільм «Норвегія»)<ref>{{Cite web|url=http://tass.ru/kultura/2185823|title=Главный приз кинофестиваля «Окно в Европу» получила актриса Ирина Купченко|last=|date=2015-08-13|website=|publisher=[[ТАСС]]|accessdate=2015-08-13|language=ru|archive-date=15 серпня 2015|archive-url=https://web.archive.org/web/20150815005713/http://tass.ru/kultura/2185823}}</ref>

== Примітки ==
{{Reflist|2}}

== Посилання ==

* [https://ru.wikisource.org/wiki/Указ%20Президента%20РФ%20от%2025.12.1992%20№%201637 Указ Президента Російської Федерації від 25 грудня 1992 року № 1637 «Про присудження Державних премій Російської Федерації в області літератури і мистецтва 1992 року»]

{{Краща акторка Московського міжнародного кінофестивалю}}
{{нормативний контроль}}

[[Категорія:Акторки XXI століття]]
[[Категорія:Російські акторки]]
[[Категорія:Радянські акторки]]
[[Категорія:Акторки за алфавітом]]

title: тат. Роза Хәйруллина

Народилася: 12 вересня 1961 (63 роки) · Норильськ, РРФСР, СРСР

Країна: Росія

Діяльність: акторка

Alma mater: Казанське театральне училище

Знання мов: російська

Роки активності: 1981 — тепер. час

Нагороди: Кінопремія «Ніка» за найкращу жіночу рольd (2013)


text:
# Spalax munzuri
Spalax munzuri — вид гризунів родини сліпакові (Spalacidae) роду Сліпак (Spalax). Ендемік Туреччини, відомий тільки за типовою місцевістю: Сарітосун поблизу Фетхіє у провінції Тунджелі.

title: Spalax munzuri

wikitext:
{{Italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Spalax munzuri''
| fossil_range =
| image =
| image_width = 270px
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| subphylum = [[Черепні]] (Craniata)
| infraphylum = [[Хребетні]] (Vertebrata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| subclassis = [[Звірі]] (Theria)
| infraclassis = [[Плацентарні]] (Eutheria)
| superordo = [[Euarchontoglires]]
| superordo = [[Гризуни]] (Rodentia)
| ordo = [[Мишоподібні]] (Muriformes)
| superfamilia = [[Мишуваті]] ([[Muroidea]])
| familia = [[Сліпакові]] [[Spalacidae]]
| subfamilia = [[Spalacinae]]
| genus = [[Сліпак]] (''Spalax'')
| species = '''''S. munzuri'''''
| binomial = ''Spalax munzuri''
| binomial_authority = Coskun, 1996
}}
'''''Spalax munzuri''''' — вид гризунів родини [[сліпакові]] ([[Spalacidae]]) роду [[Сліпак]] (''Spalax''). Ендемік [[Туреччина|Туреччини]], відомий тільки за типовою місцевістю: [[Сарітосун]] поблизу [[Фетхіє]] у провінції [[Тунджелі (іл)|Тунджелі]].

== Посилання ==
* COSKUN, Y. (2004). A new species of mole rat, Nannospalax munzuri sp. n., and karyotype of Nannospalax tuncelicus (Coskun, 1996) (Rodentia: Spalacidae) in eastern Anatolia. Zoology in the Middle East 33, 153–162.

{{ссавці-доробити}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Сліпакові]]
[[Категорія:Ссавці Туреччини]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Туреччини]]
[[Категорія:Тварини, описані 1996]]

title: ?Spalax munzuri

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Підтип: Черепні (Craniata)

Інфратип: Хребетні (Vertebrata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Підклас: Звірі (Theria)

Інфраклас: Плацентарні (Eutheria)

Надряд: Гризуни (Rodentia)

Ряд: Мишоподібні (Muriformes)

Надродина: Мишуваті (Muroidea)

Родина: Сліпакові Spalacidae

Підродина: Spalacinae

Рід: Сліпак (Spalax)

Вид: S. munzuri


text:
# Підгоряна
Підгоря́на (рос. Подгоряна) — присілок у складі Орічівського району Кіровської області, Росія. Входить до складу Пищальського сільського поселення.
Населення становить 3 особи (2010, 3 у 2002).
Національний склад станом на 2002 рік — росіяни 100 %.

title: Підгоряна

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Підгоряна
 | назва ін.       = {{lang-ru|Подгоряна}}
 | герб            =
 | опис герба      =
 | розташування    =
 | опис розташування =
 | карта розташування1 = Росія Кіровська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | суб'єкт РФ      = [[Кіровська область]]
 | район           = [[Орічівський район]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[пищальське сільське поселення (Орічівський район)|Пищальське сільське поселення]]
 | рада            =
 | код ЗКАТУ       = 33230836022
 | засноване       =
 | перша згадка    =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 3 особи ([[2010]])
 | поштові індекси =
 | код             =
 | координати      =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 58 | lat_min= 14
             | lat_sec= 42
 | lon_dir=W | lon_deg= 48 | lon_min= 42
             | lon_sec= 24
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Підгоря́на''' ({{lang-ru|Подгоряна}}) — [[присілок]] у складі [[орічівський район|Орічівського району]] [[кіровська область|Кіровської області]], [[Росія]]. Входить до складу [[пищальське сільське поселення (Орічівський район)|Пищальського сільського поселення]].

Населення становить 3 особи ([[2010]]<ref>[https://rodnaya-vyatka.ru/perepis2010/region/33 Всероссийская перепись населения 2010 года: Кировская область - сводная таблица районов и городских округов] — краєзнавчий портал «Родная Вятка» {{ref-ru}}</ref>, 3 у [[2002]]{{RUS-lingvarium}}).

Національний склад станом на 2002 рік — [[росіяни]] 100 %.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=en&lat=58.245223&lon=48.706512&z=13&m=b&show=/17501581/ru/ На Вікімапії]

{{кіровська область-доробити}}
{{орічівський район}}

[[Категорія:Населені пункти Орічівського району]]
[[Категорія:Присілки Кіровської області]]

title: присілок Підгоряна

Суб'єкт Російської Федерації: Кіровська область

Муніципальний район: Орічівський район

Поселення: Пищальське сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Підгоряна · Підгоряна


text:
# Конвой № 1103
Конвой № 1103 — японський конвой часів Другої світової війни, який пройшов до архіпелагу Бісмарка у грудні 1943 року.
Конвой сформували на атолі Трук (нині Чуук) у східній частині Каролінських островів (ще до війни тут створили потужну базу ВМФ), а місцем призначення був Рабаул — головна передова база на острові Нова Британія, з якої японці вже провадили операції на Соломонових островах та сході Нової Гвінеї.
До складу конвою № 1103 увійшли судна «Хідака-Мару», «Кімішима-Мару» та «Шінсей-Мару № 18», при цьому «Хідака-Мару» вело на буксирі мінісубмарину HA-53 (перед тим «Хідака-Мару» та HA-53 прибули на Трук із Йокосуки у складі конвою № 3101). Їх ескорт забезпечували тральщики W-21 та W-22 і допоміжний мисливець за підводними човнами CHa-48. Також на певній дистанції прямував есмінець «Тачікадзе».
Невдовзі після опівдня 10 грудня 1943 року судна вийшли з Труку та попрямували на південь. Уранці 15 грудня 1943 року через навігаційні проблеми «Шінсей-Мару» № 18 відділилося від конвою та в супроводі та W-22 і CHa-48 попрямувало до Кавіенга — розташованої на північному завершенні острова Нова Ірландія другої за значенням бази японців в архіпелазі Бісмарка.
15 грудня близько опівдня основну частину конвою безрезультатно атакували американські літаки, а в середині дня 16 грудня судна досягли Рабаула.
А судно «Шінсей-Мару № 18» 18 січня 1944 року в супроводі мисливця за підводними човнами CH-23 перейшло з Кавіанга до Рабаула.

title: Конвой № 1103

wikitext:
{{Location map+ | Океанія
| width = 450
| caption = Маршрут конвою
| relief = 1
| places =
{{Location map~ | Океанія
    | label = '''Рабаул'''
    | label_size =
    | position = bottom
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 4 | lat_min = 12 | lat_sec    = 00 | lat_dir = S
    | lon_deg = 152 | lon_min = 9| lon_sec    = 00| lon_dir = E
  }}
  {{Location map~ | Океанія
    | label = '''Трук'''
    | label_size =
    | position = top
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 7 | lat_min = 25 | lat_sec    = 17 | lat_dir = N
    | lon_deg = 151 | lon_min = 46| lon_sec    = 3| lon_dir = E
  }}
{{Location map~ | Океанія
    | label = '''Кавієнг'''
    | label_size =
    | position = right
    | background =
    | mark = Green pog.svg
    | marksize =
    | alt =
    | link =
    | lat_deg = 2 | lat_min = 34 | lat_sec    = 00 | lat_dir = S
    | lon_deg = 150 | lon_min = 47 | lon_sec    = 00| lon_dir = E
  }}
}}

'''Конвой № 1103''' — японський конвой часів [[Друга світова війна|Другої світової війни]], який пройшов до [[Архіпелаг Бісмарка|архіпелагу Бісмарка]] у грудні 1943 року.

Конвой сформували на атолі Трук (нині [[Чуук]]) у східній частині [[Каролінські острови|Каролінських островів]] (ще до війни тут створили потужну базу ВМФ), а місцем призначення був [[Рабаул]] — головна передова база на острові Нова Британія, з якої японці вже провадили операції на [[Соломонові острови (архіпелаг)|Соломонових островах]] та сході Нової Гвінеї.

До складу конвою № 1103 увійшли судна «<nowiki/>[[Хідака-Мару]]<nowiki/>», «<nowiki/>[[Кімішима-Мару]]<nowiki/>» та «<nowiki/>[[Шінсей-Мару №18|Шінсей-Мару № 18]]<nowiki/>», при цьому «Хідака-Мару» вело на буксирі мінісубмарину HA-53 (перед тим «Хідака-Мару» та HA-53 прибули на Трук із Йокосуки у складі [[Конвой № 3101/3001|конвою № 3101]]). Їх ескорт забезпечували тральщики [[W-21]] та [[W-22]] і допоміжний мисливець за підводними човнами [[CHa-48]]. Також на певній дистанції прямував есмінець «<nowiki/>[[Тачікадзе (1921)|Тачікадзе]]<nowiki/>».

Невдовзі після опівдня 10 грудня 1943 року судна вийшли з Труку та попрямували на південь. Уранці 15 грудня 1943 року через навігаційні проблеми «Шінсей-Мару» № 18 відділилося від конвою та в супроводі та W-22 і CHa-48 попрямувало до [[Кавіенг|Кавіенга]] — розташованої на північному завершенні острова [[Нова Ірландія]] другої за значенням бази японців в архіпелазі Бісмарка.

15 грудня близько опівдня основну частину конвою безрезультатно атакували американські літаки, а в середині дня 16 грудня судна досягли Рабаула<ref>{{Cite web|title=Imperial Submarines|url=http://www.combinedfleet.com/Bismarcks.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2020-12-23|archive-date=24 лютого 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200224054053/http://www.combinedfleet.com/Bismarcks.htm}}</ref>.

А судно «Шінсей-Мару № 18» 18 січня 1944 року в супроводі мисливця за підводними човнами [[CH-23]] перейшло з Кавіанга до Рабаула<ref>{{Cite web|title=Japanese Transports|url=http://www.combinedfleet.com/Shinsei18_t.htm|website=www.combinedfleet.com|accessdate=2020-12-23|archive-date=7 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210107224345/http://www.combinedfleet.com/Shinsei18_t.htm}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Японські конвої у кампанії на Соломонових островах|nocat=1}}
{{Японські конвої до/з бази на атолі Трук|nocat=1}}
[[Категорія:Японські конвої до Трука|1103]]

[[Категорія:Японські конвої до архіпелагу Бісмарка|1103]]
[[Категорія:Грудень 1943]]


text:
# Бітіггайм Стілерс
«Бітіггайм Стілерс» (нім. SC Bietigheim Steelers) — хокейний клуб із міста Бітіггайм-Біссінген, Німеччина. Заснований у 1981 році. Виступає в ДХЛ 2.

## Історія
Клуб «Бітіггайм Стілерс» заснований 6 липня 1981 року. Сучасна назва команди з 1991 року. З 2000 року «Бітіггайм Стілерс» виступає в Другій Бундеслізі. Наступні 20 сезонів вони грали в другій за рівнем хокейній лізі Німеччини ДХЛ2. У сезоні 2021–22 поповнили топ-дивізіон Німеччини отримавши ліцензію.
У другому сезоні «Стілерс» у Німецькій хокейній лізі посів останнє  місце за підсумками регулярного чемпіонату та вибув до ДХЛ2.
Не втрималась команда і у другому дивізіоні програвши плей-оф на виживання.
За підсумками сезону 2024–25 клуб став переможцем турніру в Оберлізі та повернувся до Другої Німецької ліги.

## Домашня арена
Стадіон «ЕгеТранс Арена» відкритий 21 грудня 2012 року. Арена вміщує 4517 глядачів. Окрім хокейного клубу тут свої матчі проводить і гандбольна команда.

## Досягнення
- Володар Кубка Німеччини (2): 2012, 2013
- Чемпіон Другої Бундесліги (3): 2009, 2013, 2021

## Відомі гравці
- Ніколай Гоч
- Марцел Родман

title: Бітіггайм Стілерс

wikitext:
{{Хокейна команда
|назва_команди = Бітіггайм Стілерс
|колір_тла = #0161AB
|колір_тексту = #ffffff
|логотип = SC Bietigheim-Bissingen logo.svg.png
|ліга = [[Друга Німецька хокейна ліга]]
|конференція =
|дивізіон =
|заснована = [[1981]]
|історія =
|арена = ЕгеТранс Арена, 4517 місць
|місто = [[Бітіггайм-Біссінген]], [[Німеччина]]
|кольори_команди = {{Color box|#008854}} {{Color box|#FFFFFF}}
|володар =
|головний_тренер =
|головний_менеджер =
|капітан =
|володар_кубків_Стенлі =
|титули_конференції =
|титули_дивізіону =
}}
'''«Бітіггайм Стілерс»''' ({{lang-de|SC Bietigheim Steelers}}) — [[Хокей із шайбою|хокейний]] клуб із міста [[Бітіггайм-Біссінген]], [[Німеччина]]. Заснований у 1981 році. Виступає в [[Друга Німецька хокейна ліга|ДХЛ 2]].

== Історія ==
Клуб «Бітіггайм Стілерс» заснований 6 липня 1981 року. Сучасна назва команди з 1991 року. З 2000 року «Бітіггайм Стілерс» виступає в Другій Бундеслізі. Наступні 20 сезонів вони грали в другій за рівнем хокейній лізі Німеччини [[Друга Німецька хокейна ліга|ДХЛ2]]. У сезоні [[Чемпіонат Німеччини з хокею 2021—2022|2021–22]] поповнили [[Німецька хокейна ліга|топ-дивізіон]] Німеччини отримавши ліцензію.<ref>{{Cite web|url=https://www.del.org/news/profi-eishockey-fuehrt-auf-und-abstieg-wieder-ein/9080|title=Profi-Eishockey führt Auf- und Abstieg wieder ein|date=27 липня 2018|work=del.org|archive-date=2020-07-12|access-date=2025-02-12|archive-url=https://web.archive.org/web/20200712103233/https://www.del.org/news/profi-eishockey-fuehrt-auf-und-abstieg-wieder-ein/9080|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.penny-del.org/news/alle-14-clubs-reichen-lizenzantraege-fuer-penny-del-saison-2021-22-ein/12294|title=Alle 14 Clubs reichen Lizenzanträge für PENNY DEL Saison 2021/22 ein|date=16 лютого 2021|work=del.org|archive-date=2022-04-11|access-date=2025-02-12|archive-url=https://web.archive.org/web/20220411221600/https://www.penny-del.org/news/alle-14-clubs-reichen-lizenzantraege-fuer-penny-del-saison-2021-22-ein/12294|url-status=dead}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.penny-del.org/news/penny-del-startet-mit-15-clubs-in-neue-saison/13045|title=PENNY DEL startet mit 15 Clubs in neue Saison|date=2 липня 2021|work=del.org|url-status=dead}}</ref>

У [[Чемпіонат Німеччини з хокею 2022—2023|другому сезоні]] «Стілерс» у Німецькій хокейній лізі посів останнє  місце за підсумками регулярного чемпіонату та вибув до ДХЛ2.<ref>{{cite web| url = https://steelers.de/2023/03/01/23-niederlage-in-ingolstadt-besiegelt-den-sportlichen-abstieg/ | title = Defeat in Ingolstadt seals Steelers relegation to DEL2 | publisher = SC Bietigheim Steelers | date = 1 березня 2023 | accessdate = 1 березня 2023 | language = de}}</ref>

Не втрималась команда і у другому дивізіоні програвши [[Друга Німецька хокейна ліга 2023—2024#Плей-оф пониження|плей-оф на виживання]].

За підсумками сезону 2024–25 клуб став переможцем турніру в Оберлізі та повернувся до [[Друга Німецька хокейна ліга 2025—2026|Другої Німецької ліги]].

== Домашня арена ==
Стадіон «ЕгеТранс Арена» відкритий 21 грудня 2012 року. Арена вміщує 4517 глядачів. Окрім хокейного клубу<ref>{{cite web|url=https://steelers.de/anfahrt/|title=Anfahrt|publisher=steelers.de|accessdate=27 березня 2023|language=de|archive-date=2023-03-27|archive-url=https://web.archive.org/web/20230327153612/https://steelers.de/anfahrt/|url-status=dead}}</ref> тут свої матчі проводить і гандбольна команда.<ref>{{cite web|url=https://www.stadionwelt.de/sw_stadien/index.php?head=Namensrecht-verlaengert&folder=sites&site=news_detail&news_id=13144|title=Namensrecht verlängert|publisher=stadionwelt.de|accessdate=2 листопада 2017|language=de|archive-date=2017-11-07|archive-url=https://web.archive.org/web/20171107004322/https://www.stadionwelt.de/sw_stadien/index.php?head=Namensrecht-verlaengert&folder=sites&site=news_detail&news_id=13144|url-status=dead}}</ref>

== Досягнення ==
* {{Трофей|кубок|золота}} Володар Кубка Німеччини (2): 2012, 2013
* {{Трофей|корона|золота}} Чемпіон Другої Бундесліги (3): 2009, 2013, 2021

== Відомі гравці ==
* {{Прапорець|GER}} [[Ніколай Гоч]]
* {{Прапорець|SVN}} [[Марцел Родман]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{URL|https://steelers.de/}} {{in lang|de}}

[[Категорія:Хокейні клуби Німеччини]]
[[Категорія:Хокейні клуби, засновані 1981]]
[[Категорія:Засновані в Німеччині 1981]]

Ліга: Друга Німецька хокейна ліга

Домашня арена: ЕгеТранс Арена, 4517 місць

Місто: Бітіггайм-Біссінген, Німеччина


text:
# GSC3594-1712
GSC3594-1712 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу A5, що має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,8.

title: GSC3594-1712

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = GSC3594-1712}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = GSC3594-1712}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|21|26|40,53}}
| схилення= {{DEC|+48|34|47,8}}
| вид_вел =  9,80<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A5]]
| u-b =  0,14
| b-v =  0,25
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Боннський огляд|BD+47 3410]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 3594-1712
}}
{{Starbox reference
| Simbad= GSC3594-1712
}}
{{Starbox end}}

'''GSC3594-1712''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]] [[Зорі спектрального класу A|A5]], що має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,8.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані близько [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

<!-- ==Пекулярний хімічний склад== -->

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (20h-22h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A5]]
[[Категорія:GSC3594(0000-9999)|1]]

{{astro-stub}}

title: GSC3594-1712

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для GSC3594-1712