text:
# Немиринецька сільська рада (Старокостянтинівський район)
Немирине́цька сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Старокостянтинівському районі Хмельницької області. Адміністративний центр — село Немиринці.

## Загальні відомості
Немиринецька сільська рада утворена в 1929 році.
- Територія ради: 35,007 км²
- Населення ради: 865 осіб (станом на 2001 рік)
- Територією ради протікає річка Іква

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Немиринці
- с. Берегелі
- с. Деркачі
- с. Кантівка

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.
- Голова ради: Москалюк Олег Леонтійович
- Секретар ради: Ковальчук Оксана Петрівна

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові | Основні відомості                                                         | Дата обрання | Дата звільнення |
| --------------------------- | ------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Москалюк Олег Леонтійович   | Сільський голова, 1967 року народження, освіта вища, член Народної партії | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Москалюк Олег Леонтійович   | Сільський голова, 1967 року народження, освіта вища, член Народної партії | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України

### Депутати
За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали:

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування                                                                    | Кількість обраних депутатів | %    |
| ------------------------------------------------------------------------------------ | --------------------------- | ---- |
| Партія регіонів                                                                      | 5                           | 31,3 |
| Політична партія «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» | 4                           | 25   |
| Народна партія                                                                       | 3                           | 18,8 |
| Політична партія «Сильна Україна»                                                    | 2                           | 12,5 |
| Єдиний Центр                                                                         | 1                           | 6,3  |
| Комуністична партія України                                                          | 1                           | 6,3  |

#### За округами
| № округу                                                                             | Прізвище, ім'я, по батькові     | Дата визнання обраним | Освіта             | Партійна приналежність                                                                     | Відомості про обраного депутата                 |
| ------------------------------------------------------------------------------------ | ------------------------------- | --------------------- | ------------------ | ------------------------------------------------------------------------------------------ | ----------------------------------------------- |
| Єдиний Центр                                                                         |                                 |                       |                    |                                                                                |                                                 |
| 6                                                                                | Вовнянко Леонід Геннадійович    | 05.11.2010            | вища               | член Єдиного Центру                                                                        | приватний підприємець                           |
| Комуністична партія України                                                          |                                 |                       |                    |                                                                                |                                                 |
| 14                                                                                | Заставнюк Василь Павлович       | 05.11.2010            | середня спеціальна | член Комуністичної партії України                                                          | пенсіонер                                       |
| Народна Партія                                                                       |                                 |                       |                    |                                                                                |                                                 |
| 8                                                                                | Сікірніцька Надія Миколаївна    | 05.11.2010            | середня            | член Народної партії                                                                       | тимчасово не працює                             |
| 10                                                                                | Москалюк Любов Іванівна         | 05.11.2010            | вища               | член Народної партії                                                                       | Немиринецька сільська рада, касир               |
| 12                                                                                | Ковальчук Анатолій Анатолійович | 05.11.2010            | середня спеціальна | член Народної партії                                                                       | Рибдільниця с. Кантівка, бригадир               |
| Партія регіонів                                                                      |                                 |                       |                    |                                                                                |                                                 |
| 5                                                                                | Андрійчук Ганна Андріївна       | 05.11.2010            | незакінчена вища   | член Партії регіонів                                                                       | тимчасово не працює                             |
| 7                                                                                | Мартинюк Микола Петрович        | 05.11.2010            | середня            | член Партії регіонів                                                                       | Немиринецька загальноосвітня школа, бібліотекар |
| 9                                                                                | Кіра Юрій Анатолійович          | 05.11.2010            | середня            | член Партії регіонів                                                                       | тимчасово не працює                             |
| 15                                                                                | Ковальчук Оксана Петрівна       | 05.11.2010            | середня            | член Партії регіонів                                                                       | Немиринецька сільська рада, головний бухгалтер  |
| 16                                                                                | Вдович Микола Григорович        | 05.11.2010            | незакінчена вища   | член Партії регіонів                                                                       | тимчасово не працює                             |
| Політична партія «Сильна Україна»                                                    |                                 |                       |                    |                                                                                |                                                 |
| 3                                                                                | Ільчук Тетяна Леонтіївна        | 05.11.2010            | середня            | член Політичної партії «Сильна Україна»                                                    | ФГ «Аніка», головний бухгалтер                  |
| 4                                                                                | Рабцун Галина Сергіївна         | 05.11.2010            | вища               | член Політичної партії «Сильна Україна»                                                    | Немиринецька загальноосвітня школа, продавець   |
| Політична партія «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» |                                 |                       |                    |                                                                                |                                                 |
| 1                                                                                | Азарова Наталія Олексіївна      | 05.11.2010            | вища               | член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» | ПП «Гетьман», головний бухгалтер                |
| 2                                                                                | Тоненчук Олександр Петрович     | 05.11.2010            | вища               | член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» | Немиринецька загальноосвітня школа, водій       |
| 11                                                                                | Дацюк Наталія Михайлівна        | 05.11.2010            | середня            | член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» | ПП" Гетьман", вагар                             |
| 13                                                                                | Бідасюк Ігор Леонідович         | 05.11.2010            | середня            | член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» | ФГ «Бідасюк І. Л.», голова                      |

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Немиринецька сільська рада
   | будівля             =
   | розташування        =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Хмельницька область]]
   | район               = [[Старокостянтинівський район]]
   | центр               = с. [[Немиринці (Старокостянтинівський район)|Немиринці]]
   | голова              = Москалюк Олег Леонтійович
   | секретар            = Ковальчук Оксана Петрівна
   | кількість членів    = 16 депутатів
   | утворена            = в 1929 році
   | код КОАТУУ          = 6824286200
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=36756 Немиринецька сільська рада]
   | площа               = 35,007
   | населення           = 865 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           = 24,71
   | населені пункти     = 4 села
   | поштовий індекс     = 31170
   | адреса              = <tt>31170, Хмельницька обл., Старокостянтинівський р-н, с. Немиринці</tt>
   | телефонний код      = 3854
   | телефонний номер    = 94-1-39
   | факс                =
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|Немиринецька сільська рада}}
'''Немирине́цька сільська́ ра́да''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] у [[Старокостянтинівський район|Старокостянтинівському районі]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Немиринці (Старокостянтинівський район)|Немиринці]].

== Загальні відомості ==
Немиринецька сільська рада утворена в 1929 році.
* ''Територія ради:'' 35,007 км²
* ''Населення ради:'' 865 осіб (станом на 2001 рік)
* Територією ради протікає річка [[Іква (притока Південного Бугу)|Іква]]

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Немиринці (Старокостянтинівський район)|Немиринці]]
* с. [[Берегелі (Старокостянтинівський район)|Берегелі]]
* с. [[Деркачі (Старокостянтинівський район)|Деркачі]]
* с. [[Кантівка]]

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Москалюк Олег Леонтійович
* ''Секретар ради:'' Ковальчук Оксана Петрівна

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Москалюк Олег Леонтійович
| Сільський голова, 1967 року народження, освіта вища, член [[Народна партія (Україна)|Народної партії]]
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Москалюк Олег Леонтійович
| Сільський голова, 1967 року народження, освіта вища, член [[Народна партія (Україна)|Народної партії]]
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=8929&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=8929&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

=== Депутати ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2010|місцевих виборів 2010 року]] депутатами ради стали<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=8929&PF7691=8929 |title=Немиринецька сільська рада. Результати виборів депутатів. |publisher=ЦВК |accessdate=15 вересня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160304234707/http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=8929&PF7691=8929 |archivedate=4 березня 2016 |deadurl=yes }}</ref>:

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| [[Партія регіонів]] || align="center"| 5 || align="center"| 31,3
|-
| [[Політична партія «УДАР»|Політична партія «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка»]] || align="center"| 4 || align="center"| 25
|-
| [[Народна партія (Україна)|Народна партія]] || align="center"| 3 || align="center"| 18,8
|-
| Політична партія «[[Сильна Україна]]» || align="center"| 2 || align="center"| 12,5
|-
| [[Єдиний Центр]] || align="center"| 1 || align="center"| 6,3
|-
| [[Комуністична партія України (1993—2022)|Комуністична партія України]] || align="center"| 1 || align="center"| 6,3
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible collapsed"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! data-sort-type="date" | Дата визнання обраним !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості про обраного депутата
|-
| colspan=6 | '''Єдиний Центр'''
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Вовнянко Леонід Геннадійович || align="center"| 05.11.2010 || вища || член Єдиного Центру || приватний підприємець
|-
| colspan=6 | '''Комуністична партія України'''
|-
| align="center"| 14 || style=white-space:nowrap | Заставнюк Василь Павлович || align="center"| 05.11.2010 || середня спеціальна || член Комуністичної партії України || пенсіонер
|-
| colspan=6 | '''Народна Партія'''
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Сікірніцька Надія Миколаївна || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Народної партії || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 10 || style=white-space:nowrap | Москалюк Любов Іванівна || align="center"| 05.11.2010 || вища || член Народної партії || Немиринецька сільська рада, касир
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Ковальчук Анатолій Анатолійович || align="center"| 05.11.2010 || середня спеціальна || член Народної партії || Рибдільниця с. Кантівка, бригадир
|-
| colspan=6 | '''Партія регіонів'''
|-
| align="center"| 5 || style=white-space:nowrap | Андрійчук Ганна Андріївна || align="center"| 05.11.2010 || незакінчена вища || член Партії регіонів || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Мартинюк Микола Петрович || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Партії регіонів || Немиринецька загальноосвітня школа, бібліотекар
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Кіра Юрій Анатолійович || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Партії регіонів || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 15 || style=white-space:nowrap | Ковальчук Оксана Петрівна || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Партії регіонів || Немиринецька сільська рада, головний бухгалтер
|-
| align="center"| 16 || style=white-space:nowrap | Вдович Микола Григорович || align="center"| 05.11.2010 || незакінчена вища || член Партії регіонів || тимчасово не працює
|-
| colspan=6 | '''Політична партія «Сильна Україна»'''
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Ільчук Тетяна Леонтіївна || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Політичної партії «Сильна Україна» || ФГ «Аніка», головний бухгалтер
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Рабцун Галина Сергіївна || align="center"| 05.11.2010 || вища || член Політичної партії «Сильна Україна» || Немиринецька загальноосвітня школа, продавець
|-
| colspan=6 | '''Політична партія «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка»'''
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Азарова Наталія Олексіївна || align="center"| 05.11.2010 || вища || член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» || ПП «Гетьман», головний бухгалтер
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Тоненчук Олександр Петрович || align="center"| 05.11.2010 || вища || член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» || Немиринецька загальноосвітня школа, водій
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Дацюк Наталія Михайлівна || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» || ПП" Гетьман", вагар
|-
| align="center"| 13 || style=white-space:nowrap | Бідасюк Ігор Леонідович || align="center"| 05.11.2010 || середня || член Політичної партії «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка» || ФГ «Бідасюк І. Л.», голова
|}

== Примітки та джерела ==
{{reflist}}
* {{ОКВРУ|36756|Немиринецька сільська рада}}

{{Khmelnytskyi-obl-stub}}
{{Адміністративний устрій Старокостянтинівського району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Старокостянтинівського району]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Хмельницька область

Район: Старокостянтинівський район

Адм. центр: с. Немиринці

Утворена: в 1929 році

Облікова картка: Немиринецька сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 16 депутатів

Голова ради: Москалюк Олег Леонтійович

Секретар ради: Ковальчук Оксана Петрівна

title: Територія та населення

Густота: 24,71 осіб/км²

Населені пункти: 4 села

title: Контактні дані


text:
# Вайда узбережна
Вайда узбережна, вайда прибережна (Isatis littoralis) — вид рослин з родини капустяних (Brassicaceae); ендемік України.

## Опис
Дворічна рослина 40–100 см. Стручечок 20-27 мм завдовжки і 7.5-10 мм шириною, довгасто-клиноподібний, біля основи трохи звужений, на верхівці притуплений і злегка виїмчастий, голий або пухнастий, з сильно виступаючим ребром на середньому диску. Стебло пряме, вгорі розгалужене, голе, сизе. Листки сизуваті; прикореневі — яйцеподібні, черешкові, цілокраї, стеблові — від довгастих до майже лінійних (верхні), стрілоподібно-стеблообгортні, з широкими тупими вушками, голі або з простими м'якими волосками по жилках. Квітки жовті, зібрані у складну волотеподібну китицю.

## Поширення
Ендемік України.
В Україні вид зростає на приморських скелях берегами Чорного моря (Одеса, в Криму: Феодосійська міськрада, смт Судак, масив Карадаг, смт Планерске). В околицях Одеси можливо вимер.

## Загрози й охорона
Загрозою є розвиток інфраструктури та туризму.
Занесений до Червоної книги України. Зустрічається в заповіднику Карадаг.

wikiname: ukwiki

title: Вайда узбережна

in_language: uk

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Вайда узбережна
| image =
| image_width = 268px
| image_caption =
| status = DD
| status_system = iucn3.1
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Рослини]] (Plantae)
| subdivisio1 = [[Судинні рослини|Судинні]] (Tracheophyta)
| subdivisio2 = [[Покритонасінні]] (Angiosperms)
| subdivisio3 = [[Евдикоти]] (Eudicots)
| subdivisio4 = [[Розиди]] (Rosids)
| ordo = [[Капустоцвіті]] (Brassicales)
| familia = [[Капустяні]] (Brassicaceae)
| subfamilia =
| tribus = [[Isatideae]]
| genus = [[Вайда (рослина)|Вайда]] (''Isatis'')
| species = '''Вайда узбережна'''
| binomial = ''Isatis littoralis''
| binomial_authority = [[Огюстен Пірам Декандоль|DC.]], [[1821]]
| range_map =
| wikispecies = Isatis littoralis
| synonyms =
}}
'''Вайда узбережна'''<ref>{{Кобів|Isatis|littoralis}}</ref>, вайда прибережна<ref name="ОВРУ">{{ОВРУ|116}} {{ref-ru}}{{ref-uk}}</ref> (''Isatis littoralis'') — вид рослин з родини [[Капустяні|капустяних]] (Brassicaceae); ендемік України.

== Опис ==
[[Дворічні рослини|Дворічна]] рослина 40–100 см. Стручечок 20-27 мм завдовжки і 7.5-10 мм шириною, довгасто-клиноподібний, біля основи трохи звужений, на верхівці притуплений і злегка виїмчастий, голий або пухнастий, з сильно виступаючим ребром на середньому диску<ref name="ОВРУ"/>. Стебло пряме, вгорі розгалужене, голе, сизе. [[Листок|Листки]] сизуваті; прикореневі — яйцеподібні, черешкові, цілокраї, стеблові — від довгастих до майже лінійних (верхні), стрілоподібно-стеблообгортні, з широкими тупими вушками, голі або з простими м'якими волосками по жилках. [[Квіток|Квітки]] жовті, зібрані у складну волотеподібну китицю<ref name="ЧКУ">{{Cite web |url=https://redbook-ua.org/item/isatis-littoralis-steven-ex-dc/ |title=Червона книга України |accessdate=22 квітня 2020 |archive-date=26 вересня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200926105101/https://redbook-ua.org/item/isatis-littoralis-steven-ex-dc/ }}</ref>.

== Поширення ==
[[Ендемік]] України<ref>{{cite web |url=http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Isatis%20littoralis&PTRefFk=7200000 |назва=The Euro+Med Plantbase Project |дата-доступу=22.04.2020}} {{ref-en}}</ref><ref>{{cite web |url=http://www.plantsoftheworldonline.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:285816-1 |назва=Plants of the World Online / Kew Science |дата-доступу=22.04.2020 |archive-date=19 жовтня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211019055428/http://www.plantsoftheworldonline.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:285816-1 }} {{ref-en}}</ref>.

В [[Україна|Україні]] вид зростає на приморських скелях берегами Чорного моря (Одеса, в Криму: Феодосійська міськрада, смт Судак, масив Карадаг, смт Планерске)<ref name="ОВРУ"/>. В околицях Одеси можливо вимер<ref name="ЧКУ"/>.

== Загрози й охорона ==
Загрозою є розвиток інфраструктури та туризму<ref name="iucn">{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/176373/7228261 |назва=''Isatis littoralis'' |автор=Kell S.P. & Melnyk V. |дата=2011 |вебсайт= |видавець=The IUCN |дата-доступу=22.04.2020 |archive-date=4 грудня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201204123231/https://www.iucnredlist.org/species/176373/7228261 }} {{ref-en}}</ref>.

Занесений до Червоної книги України. Зустрічається в заповіднику [[Карадазький природний заповідник|Карадаг]]<ref name="iucn"/>.

== Джерела ==
{{reflist}}

{{Квіткові-доробити}}

{{Портали|Ботаніка|Біологія}}

[[Категорія:Вайда|узбережна]]
[[Категорія:Ендемічна флора України]]
[[Категорія:Рослини, описані 1821]]

title: ?Вайда узбережна

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Рослини (Plantae)

Судинні (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Розиди (Rosids)

Порядок: Капустоцвіті (Brassicales)

Родина: Капустяні (Brassicaceae)

Триба: Isatideae

Рід: Вайда (Isatis)

Вид: Вайда узбережна

Віківиди: Isatis littoralis


text:
# Каменка (Юр'єв-Польський район)
Каменка (рос. Каменка) — село у Юр'єв-Польському районі Владимирської області Російської Федерації.
Входить до складу муніципального утворення Сімське сільське поселення. Населення становить 85 осіб (2010).

## Історія
Село розташоване на землях фіно-угорського народу мещери.
Від 10 квітня 1929 року належить до Юр'єв-Польського району, утвореного спочатку у складі Александровського округу Івановської промислової області з частини Юр'єв-Польського повіту Владимирської губернії. Від 1944 року в складі Владимирської області.
Згідно із законом від 11 травня 2005 року входить до складу муніципального утворення Сімське сільське поселення.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 98   | ↘85  |

title: Каменка (Юр'єв-Польський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Каменка
|назва ін.       = Каменка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Владимирська область]]
|район           = [[Юр'єв-Польський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Сімське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 85 (2010){{RUS-VLA-census}}
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[UTC+3]], [[Літній час|літом]] [[UTC+4]]
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Владимирська область
}}
'''Каменка''' ({{lang-ru|Каменка}}) — [[село]] у [[Юр'єв-Польський район|Юр'єв-Польському районі]] [[Владимирська область|Владимирської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Входить до складу муніципального утворення [[Сімське сільське поселення]]. Населення становить 85 осіб (2010){{RUS-VLA-census}}.

== Історія ==

Село розташоване на землях фіно-угорського народу [[Мещера|мещери]]<ref>''Боровков Е.'' [http://www.historicus.ru/mordva_muroma_meshera/ Мордва, мурома и мещера — древнее население Верхнего Поволжья] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200218152943/http://www.historicus.ru/mordva_muroma_meshera/ |date=18 лютого 2020 }}. Historicus.ru. {{ref-ru}}</ref>.

Від [[10 квітня]] [[1929]] року належить до Юр'єв-Польського району, утвореного спочатку у складі Александровського округу [[Івановська промислова область|Івановської промислової області]] з частини Юр'єв-Польського повіту [[Владимирська губернія|Владимирської губернії]]. Від 1944 року в складі Владимирської області<ref>{{cite web|title=История АТД Владимирской области|url=http://vlarhiv.ru/view/media/files/Admin-territor_delenie.pdf|accessdate=2020-02-05|archive-date=30 жовтня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20171030003621/http://vlarhiv.ru/view/media/files/Admin-territor_delenie.pdf}}</ref>.

Згідно із законом від [[11 травня]] [[2005]] року входить до складу муніципального утворення Сімське сільське поселення<ref>{{cite web|url=http://7law.info/vladimir/act9h/n318.htm|deadlink=yes|title=Закон Владимирской области от 11.05.2005 № 55-ОЗ «О наделении Юрьев-Польского района и вновь образованных муниципальных образований, входящих в его состав, соответствующим статусом муниципальных образований и установлении их границ»|accessdate=2014-07-24|archiveurl=https://web.archive.org/web/20141006092827/http://7law.info/vladimir/act9h/n318.htm|archivedate=2014-10-06}} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Каменка (Юрьев-Польский район) }}

{{Населення РФ | Каменка (Юрьев-Польский район) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Юр'єв-Польський район}}
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Села Владимирської області]]
[[Категорія:Населені пункти Юр'єв-Польського району]]

title: село Каменка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Владимирська область

Муніципальний район: Юр'єв-Польський район

Поселення: Сімське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: UTC+3, літом UTC+4

Основні дані:
Мапа
· Каменка · Каменка


text:
# Вулиця Гетьмана Косинського (Черкаси)
Ву́лиця Ге́тьмана Коси́нського — вулиця в Черкасах.

## Розташування
Вулиця починається від вулиці Героїв Чорнобиля і простягається на південний схід, впирається у вулицю Василя Стуса.

## Опис
Вулиця вузька, не асфальтована.

## Походження назви
Вулиця утворена 1893 року і називалась спочатку Дахнівською, пізніше перейменовано на честь Криштофа Косинського, гетьмана низових козаків.

## Будівлі
По вулиці розташовані лише приватні будинки.

title: Вулиця Гетьмана Косинського (Черкаси)

wikitext:
{{Вулиця України
 |назва = Вулиця Гетьмана Косинського
 |населений пункт = [[Черкаси]]
 |на карті = Вулиця Гетьмана Косинського.PNG
 |фото =
 |підпис =
 |назва на честь = [[криштоф Косинський|Криштофа Косинського]]
 |колишні назви = Дахнівська
 |протяжність = 480 м
 |місцевість =
 |район = [[Соснівський район]]
 |індекс =
 |телефони =
 |автобус =
 |тролейбус =
 |маршрутні таксі =
 |будівлі =
}}

{{Otheruses|Вулиця Гетьмана Косинського}}

'''Ву́лиця Ге́тьмана Коси́нського''' — [[вулиці Черкас|вулиця]] в [[Черкаси|Черкасах]].

== Розташування ==
Вулиця починається від [[Вулиця Героїв Чорнобиля (Черкаси)|вулиці Героїв Чорнобиля]] і простягається на південний схід, впирається у [[Вулиця Василя Стуса (Черкаси)|вулицю Василя Стуса]].

== Опис ==
Вулиця вузька, не асфальтована.

== Походження назви ==
Вулиця утворена [[1893]] року і називалась спочатку '''Дахнівською''', пізніше перейменовано на честь [[криштоф Косинський|Криштофа Косинського]], гетьмана низових козаків.

== Будівлі ==
По вулиці розташовані лише приватні будинки.

== Джерела ==
* {{Соса1}}
* {{Соса2}}
* [http://www.rada.cherkassy.ua/ua/textex.php?s=7&s1=61&s2=181 Офіційний сайт Черкаської міської ради] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180131191045/http://www.rada.cherkassy.ua/ua/textex.php?s=7&s1=61&s2=181 |date=31 січня 2018 }}

{{черкаси-доробити}}

[[Категорія:Вулиці Черкас]]
[[Категорія:Вулиці Черкас, названі на честь людей]]

{{DEFAULTSORT:Гетьмана Косинського вулиця}}

title: Вулиця Гетьмана Косинського · Черкаси

Район: Соснівський район

Назва на честь: Криштофа Косинського

title: Колишні назви

Колишні назви: Дахнівська

title: Загальні відомості

title: Зовнішні посилання

У проєкті OpenStreetMap: пошук у Nominatim

На карті: · На карті населеного пункту


text:
# Жаклін Лінецкі
Жаклін Мішель Лінецкі (Jaclyn Michelle Linetsky; 8 січня 1986 — 8 вересня 2003) — канадська актриса, яка зіграла роль головної героїні у мультсеріалі Каю та Меган О'Коннор у телесеріалі «Школа перших ракеток» (15/Love).

## Раннє життя
Жаклін Мішель Лінецкі народилася 8 січня 1986 року у Монреалі в родині євреїв Террі (уроджена Вайнер) і Ларрі Лінецкі. Вона була молодшою з трьох дітей і мала двох старших сестру і брата, Келлі та Дерека.

## Кар'єра
У віці восьми років Лінецкі почала виступати в театральних постановках. У віці 10 років озвучувала рекламу на радіо.
Лінецкі озвучувала головну героїню мультсеріалу Каю з 2000 року до її смерті в 2003 році. Вона також озвучила Бітці в мультсеріалі Daft Planet (2002); Лорі Макні у другому сезоні «Що з Енді?» (2003—2004), замінивши американську актрису озвучування Коллін О'Шонесі; Кіт у Kit & Kaboodle; кота Гунджі, а також додаткові голоси у мультсеріалі Сагва, китайський сіамський кіт; Юкарі на Tommy & Oscar; Бренди у Гнилому Ральфі та Мег у мультсеріалі «Мега малюки» .
Інші ролі в озвучці включали «Діти з кімнати 402», «Вуншпунш», «Пригоди сільської миші та міської миші», «Саймон у країні крейдових малюнків», "Джим Баттон " і відеоігри «Алекс будує свою ферму» та «Evolution Worlds» .
У 2003 році Лінецкі отримав роль у драматичному телесеріалі Школа юних ракеток (оригінальна назва 15/Love) про молодих тенісисток. Її героїня, Меган О'Коннор, закохалася у Себастьєна Дюбе (персонажа Вадима Шнайдера).

## Смерть
8 вересня 2003 року Лінецкі і Вадим Шнайдер їхали на зйомки до Сен-Сезера, Квебек. З невідомих причин їхній фургон Dodge Caravan виїхав на зустрічну смугу та врізався у напіввантажівку, в результаті чого автомобіль спалахнув.
Шнайдер загинув миттєво під час зіткнення, а Лінецкі з численним травмами та опіками померла у лікарні менш ніж через дві години . Їм обом було по 17 років.
10 вересня 2003 року відбувся похорон, на який прийшло понад 1500 людей. Її поховали в меморіальному парку Кехал Ізраель у Доллар-де-Ормо, передмісті Монреаля.
Сценаристи телесеріалу 15/Love зрештою вирішили, що персонажі Лінецкі та Шнайдера Меган О'Коннор і Себастьєн Дюбе загинуть в авіакатастрофі біля узбережжя острова Вайт, Англія, після тенісного турніру.
Після її смерті Лінецкі замінила Елеонор Нобл як голос Лорі Макні у What's with Andy? та Енні Бовейр як голос Каю.

## Вшанування
Епізод What's with Andy? під назвою «Nurse Jen» був присвячений її пам'яті, як і епізод 15/Love під назвою «Curveballs P.1» і серія Каю «Каю на відпочинку» . Остання серія 15/Love також була присвячена її пам'яті. У 2009 році школа Святого Георгія в Монреалі, де навчалася Лінецкі, перейменувала свою програму виконавського мистецтва на «Програму виконавського мистецтва Жаклін Лінецкі».

title: Жаклін Лінецкі

wikitext:
{{особа}}
'''Жаклін Мішель Лінецкі''' ('''Jaclyn Michelle Linetsky;''' [[8 січня]] [[1986]] — [[8 вересня]] [[2003]]<ref name="GlobeMail-obit">{{Cite news|title=Jaclyn Linetsky: Montreal teen|work=[[The Globe and Mail]]|date=16 вересня 2003|last=Allison Lawlor|page=R7}}</ref>) — [[Канада|канадська]] актриса, яка зіграла роль [[Титульна роль|головної героїні]] у мультсеріалі ''[[Каю]]'' та Меган О'Коннор у телесеріалі «''[[Школа перших ракеток]]''» ''(''15/Love).

== Раннє життя ==
Жаклін Мішель Лінецкі народилася 8 січня 1986 року у [[Монреаль|Монреалі]] в родині євреїв Террі (уроджена Вайнер) і Ларрі Лінецкі. Вона була молодшою з трьох дітей і мала двох старших сестру і брата, Келлі та Дерека.<ref name="MontrealGazette-birth">{{Cite news|date=18 січня 1986|title=Births and Deaths|work=[[The Montreal Gazette]]|url=https://news.google.com/newspapers?id=G4Y0AAAAIBAJ&sjid=5KUFAAAAIBAJ&pg=1185,3959694&dq=jaclyn+linetsky&hl=en|accessdate=7 травня 2013}}</ref>

== Кар'єра ==
У віці восьми років Лінецкі почала виступати в театральних постановках. У віці 10 років озвучувала рекламу на радіо.

Лінецкі озвучувала головну героїню мультсеріалу ''[[Каю]]'' з 2000 року до її смерті в 2003 році. Вона також озвучила Бітці в мультсеріалі ''Daft Planet'' (2002); Лорі Макні у другому сезоні ''[[Що з Енді?|«Що з Енді?»]]'' (2003—2004), замінивши американську актрису озвучування [[Коллін О'Шонесі]]; Кіт у ''Kit & Kaboodle;'' кота Гунджі, а також додаткові голоси у мультсеріалі ''[[Сагва, китайський сіамський кіт|'''Сагва, китайський сіамський кіт''']]''; Юкарі на ''[[Томмі та Оскар|Tommy & Oscar]]''; Бренди у ''[[Гнилий Ральф|Гнилому Ральфі]]'' та Мег у мультсеріалі ''[[Мега малюки|«Мега малюки»]]'' .

Інші ролі в озвучці включали «''[[Дітки з класу 402|Діти з кімнати 402»]]'', ''[[Вуншпунш|«Вуншпунш»]]'', ''[[Пригоди сільської миші та міської миші|«Пригоди сільської миші та міської миші»]]'', ''[[Саймон у країні крейдових малюнків|«Саймон у країні крейдових малюнків»]]'', ''"Джим Баттон'' " і відеоігри ''«Алекс будує свою ферму»'' та ''[[Світи еволюції|«Evolution Worlds»]]'' .

У 2003 році Лінецкі отримав роль у драматичному телесеріалі ''[[Школа юних ракеток]]'' (оригінальна назва 15/Love) про молодих тенісисток. Її героїня, Меган О'Коннор, закохалася у Себастьєна Дюбе (персонажа Вадима Шнайдера).

== Смерть ==
[[8 вересня]] [[2003]] року Лінецкі і Вадим Шнайдер їхали на зйомки до [[Сен-Сезер (Квебек)|Сен-Сезера, Квебек]]. З невідомих причин їхній фургон [[Dodge Caravan]] виїхав на зустрічну смугу та врізався у [[Сідловий автопоїзд|напіввантажівку]], в результаті чого автомобіль спалахнув.

Шнайдер загинув миттєво під час зіткнення, а Лінецкі з численним травмами та опіками померла у лікарні менш ніж через дві години . Їм обом було по 17 років.

10 вересня 2003 року відбувся похорон, на який прийшло понад 1500 людей. Її поховали в меморіальному парку Кехал Ізраель у [[Доллар-де-Ормо (Квебек)|Доллар-де-Ормо]], передмісті Монреаля.

Сценаристи телесеріалу ''15/Love'' зрештою вирішили, що персонажі Лінецкі та Шнайдера Меган О'Коннор і Себастьєн Дюбе загинуть в авіакатастрофі біля узбережжя острова [[Вайт]], Англія, після тенісного турніру.

Після її смерті Лінецкі замінила [[Елеонора Нобл|Елеонор Нобл]] як голос Лорі Макні у ''What's with Andy?'' та [[Енні Бовейр]] як голос Каю.

== Вшанування ==
Епізод ''[[Що з Енді?|What's with Andy?]]'' під назвою «Nurse Jen» був присвячений її пам'яті, як і епізод ''15/Love'' під назвою «Curveballs P.1» і серія ''Каю'' ''«Каю на відпочинку»'' . Остання серія ''15/Love'' також була присвячена її пам'яті. У 2009 році школа Святого Георгія в Монреалі, де навчалася Лінецкі, перейменувала свою програму виконавського мистецтва на «Програму виконавського мистецтва Жаклін Лінецкі».
== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==

* {{IMDb name|1109926}}
* {{Findagrave|7867826}}

{{Бібліоінформація}}
{{canada-actor-stub}}
[[Категорія:Акторки Канади XXI століття]]
[[Категорія:Канадські акторки озвучування]]
[[Категорія:Діти-акторки Канади]]
{{DEFAULTSORT:Лінецкі }}

title: Жаклін Лінецкі

Ім'я при народженні: англ. Jaclyn Michelle Linetsky

Народилася: 8 січня 1986 · Монреаль, Квебек, Канада

Померла: 8 вересня 2003 (17 років) · Saint-Césaired, Rouville, Монтережі, Квебек, Канада · ·автомобільна аварія

Поховання: Квебек

Країна: Канада · США

Діяльність: акторка озвучення, акторка

Alma mater: St. George's School of Montreald

Знання мов: англійська і іспанська


text:
# Алаки
Алаки (варіанти написання: Alak, Alack, Alac, Arac, Halak, Harak, Harac, Harlak, Hrlak, Hrlac) — народ у центральній гірській частині південного Лаосу.
У деяких районах алаки сильно змішалися з кату, так що важко розрізнити ці дві етнічні групи.

## Розселення і чисельність
Чисельність алаків, за даними перепису населення Лаосу 2015 року становила 25 430 осіб (0,4 % населення країни).
Розселені в провінціях Секонг (райони Тхатенг, Ламам, Калеум, Дакхунг), Сараван (район Сараван) та Аттапи (район Сайсетха). Живуть окремими сільськими громадами, розкиданими на великій території, впереміш із селами інших етнічних груп: кату, кріангів (нге), таой, талієнгів. Найбільша концентрація алаків спостерігається в провінції Секонг, де вони становлять становить майже 15 % населення. Їх етнічним центром є район Тхатенг цієї провінції.
До багатьох алацьких громад важко дістатися через брак доріг. У той же час спостерігається міграція алаків зі своїх віддалених сіл до районів з новоствореною інфраструктурою.

## Історія
Мало відомо про історію алаків. Самі вони вважають, що походять з півночі.
До кінця XVIII ст. алаки, зберігаючи свої племінні структури, перебували під владою лаоських держав. Після знищення сіамськими військами В'єнтьяну 1779 року ці райони потрапили під владу Сіаму, але місцева влада лишилася в руках лаосців, вони лише визнали верховну владу сіамського короля. Ситуація змінилась у кінці 1880-х років, після появи в регіоні французів. 1893 року землі на схід від річки Меконг відійшли до володінь Франції. По обидва боки кордону відбулися адміністративні зміни, місцеве населення опинилося під «іноземним» сіамським або французько-в'єтнамським правлінням. Основи влади та престижу лаоської шляхти та племінних вождів були підірвані, вони зіткнулися з економічними труднощами та втратою статусу. Французи ліквідували работоргівлю, яка становила важливе джерело доходів місцевої еліти.
Відповіддю на цю ситуацію стало антиколоніальне повстання 1901—1902 рр. Очолив його Онгкео (Ong Keo), виходець із племені алаків. Цей самопроголошений «чаклун» став духовним лідером повстання, вважали, що він наділений надприродними здібностями, його стали називати Пхумібуном (Phu Mi Bun, «Свята людина»). До Пхумібуна стікалися люди з племен алак, ньяхин і лавен, згодом до них стали приєднуватись і лаосці. Активна фаза повстання скінчилась 1902 року, коли проти Пхумібуна були кинуті армійські підрозділи як з французького, так і з тайського боку. Повстанці відійшли в гори, а 1905 року вони були змушені здатись. 1910 року був убитий Пхумібун, але його спадкоємці продовжували чинити опір французам до 1936 року.
Ветерани повстання згодом влилися в організацію Патет Лао, яка в часи так званої В'єтнамської війни (1954—1973) разом із В'єтнамським фронтом визволення воювала проти французьких та американських сил. У лавах Патет Лао було багато алаків. Народ зазнав сильного зовнішнього тиску у воєнні часи, людям доводилось переселятись з місця на місце у межах Камбоджі, В'єтнаму та Лаосу.
Життя алаків різко змінилося з 1998 року, після того, як через регіон була прокладена автомагістраль і розпочався розвиток інфраструктури. В пошуку коштів на придбання телевізорів, холодильників, мотоциклів та інших товарів алаки стали продавати свої земельні паї, худобу. Таким чином, замість доріг, шкіл, медпунктів та електрики алаки та інші національні меншини південного Лаосу отримали бідність, культурний тиск і низку соціальних проблем (наркотики, алкоголь, проституція, торгівля дітьми).

## Мова
Говорять алацькою мовою (код ISO 639-3: alk), що належить до центральнобанарської групи мон-кхмерської гілки австроазійських мов. Близькими мовами є банарська (Bahnar), тампуанська (Tampuan), ромамська (Romam).
Мова перебуває в активному використанні.
Люди віком від восьми до двадцяти п'яти років вільно говорять лаоською, деякі літні люди, які навчалися чи працювали у В'єтнамі, — в'єтнамською.
Лише 37 % алаків (21 % жінок) вміють читати. 64 % ніколи не відвідували школи.

## Релігія
Дотримуються традиційних вірувань: анімізм, спіритизм, культ предків, шаманізм. Люди вірять у пророцтва, які проголошують їхні шамани.
Духи є всюдисущими в традиційному світогляді алаків, вони тісно пов'язані з лісами, горами, печерами. Духи бувають добрі та злі. Кожна сім'я, домогосподарство та громада мають свого доброго духа. Духи, як добрі, так і злі, не мають певної форми, вони можуть з'являтися у вигляді туману або тіні, а тоді перетворюватись на птаха, людиноподібну фігуру або фрукт. Джерелом усіх нещасть вважається діяльність злих духів, вона може бути спровокована якоюсь провиною однієї людини або групи людей.
Впливу злих духів намагаються завадити проведенням численних індивідуальних або групових ритуалів, які супроводжуються жертвами. Невеликі ритуали передбачають принесення в жертву курки, яєць та рису, більші вимагають забою свині. Коли людина захворіє, приносять у жертву корову. Ритуали зцілення проводять шамани. Великі релігійні церемонії тривають кілька днів і складаються з окремих ритуальних секцій з різними жертвами, що включають велику кількість рисового вина, тютюн, зброю, металеві вироби. Проведення ритуалів зазвичай виключає можливість присутності сторонніх, місця входу та виходу із села позначають спеціальними знаками у формі восьмикутної зірки з листя бамбука та верби. Щоб злий дух не сів на хату, на її гребені чіпляли буйволині роги.
У алаків існують також регулярні ритуали, прив'язані до сільськогосподарського календаря. Вони проводяться за участі шамана та усієї громади. Спеціальні церемонії проводять у випадку стихійного лиха або отримання поганого врожаю. Вони мають заспокоїти ображених духів, які викликали нещастя. Щороку проводять свято для вшанування духів, які захищають село; приносять у жертву буйвола.
Алаки не лише наділяють живі й неживі об'єкти душами, вони наголошують на гармонізації діяльності людини в рамках середовища, в якій вона існує. Їхні церемонії спрямовані на людей, їхніх предків та їхних сімейних духів. Кожна церемонія має відповідати конкретному випадку. Спеціалістами з проведення ритуалів виступають шамани. Загалом вони тримаються в тіні життя громади, консультуючи літніх людей як правильно проводити обряди.
Ознакою сучасності є принесення в жертву годинників, транзисторних радіоприймачів, мобільних телефонів. Алаки міцно тримаються своїх вірувань. Коли людина опиняється в лікарні, під час пологів або в очікуванні складної операції односельці проводять традиційні ритуали прямо біля лікарняного ліжка, далеко від села та лісу, приносять у жертву курей, свиней. Сьогодні ритуальні дії стали для алаків інструментом свідомого підкріплення ідентичності та унікальності народу в контексті більшого суспільства.

## Господарство
Основне заняття алаків — землеробство. Вони й досі практикують підсічно-вогневий спосіб обробки землі. Основною продовольчою культурою є рис. Вирощують також кукурудзу, просо, арахіс, гарбузи, маніок, ямс, різні овочі та фрукти. Виробництво вологого рису було впроваджено лише в останні роки, але більшість алаків і досі віддає перевагу гірському рису, вважаючи, що він має кращий смак.
Тваринництво в господарстві алаків займає незначне місце. Тримають у невеликій кількості буйволів (для жертовних ритуалів), а також свиней, курей і собак.
Додатковий дохід отримують наймаючись на роботу на плантації кави, каучуку та бананів. Плантаційне господарство в регіоні було започатковане французами на початку 1900-х років.
Традиційно алацькі жінки були вправними майстринями з ткацтва та фарбування тканин. У деяких селах люди й досі зберігають прядильні колеса та інші ткацькі інструменти, але встановлення міцних контактів із зовнішнім світом відкрило алакам доступ до дешевих тканин фабричного виробництва. Люди відмовляються від старого ремесла, вважаючи за краще витрачати свій час на більш продуктивну роботу на полях. Деякі жінки й досі володіють старим ткацьким ремеслом, але тепер вони створюють нову моду, поєднуючи традиційні алацькі елементи з лаоським дизайном.
З інших ремесел серед алаків поширене виготовлення плетених кошиків з бамбука будь-яких розмірів і форм та для різних цілей, а також бамбукових контейнерів для зберігання липкого рису та іншої їжі.
Полювання та рибна ловля все ще зберігають важливе значення, забезпечуючи суттєве доповнення до раціону харчування. Алаки полюють дрібну дичину та птахів, використовуючи старі крем'яні рушниці, самостріли, пращі з камінням. Рибу ловлять за допомогою пасток з бамбука та сіток, які закидають руками. Також збирають у навколишніх лісах дикорослі плоди, гриби, ямс, пагони бамбука, їстівне листя, личинок, равликів, ящірок та жаб.

## Суспільство
Найважливішою соціальною одиницею в алаків є сільська громада. Громадою керують декілька поважних осіб, рішення приймаються загальною згодою. Кожне село живе значною мірою ізольовано, їхні жителі майже вороже ставляться до сусідів. Іноземцям не забороняється заходити в алацьке село, але їм рідко дарують гостинність. Характерними рисами характеру алаків є недовіра та інертність.
Алаки організовані в роди (янг), що носять назви певних тварин: чачун (свиня), чакапьоу (буйвол) і чаойр (курка). Ці тварини вважаються священними для членів роду, їм заборонено їх їсти.
Алаки живуть ядерними сім'ями. Батько — голова сім'ї, він має повноваження вирішувати сімейні справи. Переважає моногамія. Коли хлопець бажає одружитися з дівчиною, він використовує посередника, щоб повідомити її батьків про свій намір. Батьки домовляються про умови шлюбу, узгоджують розмір викупу за наречену, обговорюють деталі процедури весілля. Алацькі дівчата можуть виходити заміж за хлопців з іншого племені, але рідко за лаосців. Після смерті батьків старша дитина успадковує сімейну хату та більшу частину землі; решта спадку порівну ділиться між іншими синами та дочками.
Алаки завжди підтримували свою ідентичність через власні культурні традиції, дотримання ретельно розроблених календарних ритуалів. Ці атрибути допомогли алакам вижити недоторканими під час багатьох змін влади, що відбувалися в регіоні. Сусіди-лаосці розглядали їх як нецивілізованих людей, адже алаки не знали орного землеробства, релігії, писемності та літератури, централізованих політичних об'єднань. Вони й досі неграмотні рідною мовою, не беруть участі в політичному житті за межами своїх сіл.
Наступ сучасності приводить до руйнування соціальних структур алацького суспільства. Для збереження власної ідентичності алаки роблять кроки до відновлення споконвічних духовних і культурних традицій народу. Лаоські чиновники та політики часто сприймають відродження ритуальної практики алаків як повернення до забобонного минулого, відмову від міжнаціонального спілкування, технічного прогресу та сучасної медицини. Для алаків ця практика дозволяє посилити солідарність членів громади та їхню групову ідентичність, необхідну для захисту своїх земель, лісів та духовного простору. Їм знадобилося менше десятиліття, щоб відчути недоліки сучасної цивілізації. Вони навіть створюють нові ритуали, щоб протистояти модернізації, яка руйнує екологічні основи та довкілля.

## Житло
Алацькі села складаються з 10-60 хат. Вони розташовуються під горою, на лісових галявинах або в долинах річок.
Традиційно хати ставлять по колу навколо великої громадської хати та кількох жертовних стовпів біля неї. Громадська хата має овальний дах, її балки прикрашені різьбленням.
Алаки ставлять свої хати на коротких палях, приблизно на один метр над землею. Для побудови каркаса зазвичай використовують дерев'яні стовпи, підлогу роблять з розбитого бамбука, стіни — з бамбукових циновок, дах криють соломою. Проста бамбукова драбина веде прямо до вхідних дверей або до невеликого ґанку перед входом. Усередині хата розділена на вітальню з вогнищем в одній кімнаті та окреме спальне відділення для сім'ї. Простір під хатою заповнений дровами, які використовуються для приготування їжі та опалення в холодну пору року, сільськогосподарськими інструментами та кошиками. Ще в середині XX ст. алацькі хати на кожному кінці даху були увінчані буйволиними рогами.
Традиційно старі хати не підтримували й не ремонтували. При перенесенні села хати розбирали, а тоді знову збирали вже на новому місці.
Тепер нові села алаки будують уздовж доріг, хати ставлять з одного або з двох боків від дороги. Сучасні хати розраховані на одну сім'ю, дахи криють гофрованим залізом, конструкції не мають додаткового оздоблення, зникли репрезентативні об'єкти.

## Одяг
У минулому алаки носили одяг власного виробництва. Виготовляли його з важкої бавовняної тканини, занадто теплої, щоб носити одяг протягом дня. Кілька поколінь тому вони відмовилися від традиційного вбрання й стали носити лаоський одяг. Старші чоловіки носять прості темні штани та сорочки з короткими рукавами. Жінки старшого покоління вдягають саронги з різнокольоровими горизонтальними смужками та надають перевагу блузкам або жилетам з довгими рукавами, що застібаються спереду. Одяг тепер купують на місцевих базарах. Молоді жінки вдягаються в різнокольорові саронги в лаоському стилі та блузки з короткими рукавами або футболки. Юнаки носять футболки з підробками відомих брендів та шорти.
Сьогодні алаки дуже рідко використовують будь-які прикраси, але в минулому вони носили намиста зі скляних перлин і латунні браслети. Золотих або срібних прикрас вони не мали, уважається, що контакт з цими металами приносить невдачу.

## Музичні інструменти
З традиційними ритуалами тісно пов'язані традиційні музичні інструменти: гонги (конг), дзвоники (калінг), ударні трубки, циліндричні двоголові барабани. Старі музичні інструменти мають особливе значення для місцевих громад через особливу якість звуку, що відтворюється завдяки спеціальній ігровій техніці, яка передається з покоління в покоління. Вони дозволяють людям спілкуватися з духами.
У другій половині XX ст. поширились нові інструменти, запозичені в лаосців: кхен (губний орган), крачапі (лютня) і со (щипковий інструмент). В руках алаків вони отримали інше звучання, ніж у лаосців. Нові інструменти отримали широке розповсюдження навіть у віддалених селах, супроводжують танці, розповіді балад, але не мають права безпосередньо спілкуватися з духами.

title: Алаки

wikitext:
{{Етнічна група
 | назва      = Алаки
 | зображення = Plateau des Bolovens. minorités Alak et Kathu (3).jpg
 | підпис     = Алацький коваль
 | самоназва  =
 | кількість  = 25 430 (2015, перепис)<ref name="Census">[https://www.lsb.gov.la/pdf/PHC-ENG-FNAL-WEB.pdf Results of Population and Housing Census 2015] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190413070745/https://www.lsb.gov.la/pdf/PHC-ENG-FNAL-WEB.pdf |date=2019-04-13 }}, Lao Statistics Bureau, pp. 121-122: Table P2.7. Total Lao Citien Populatin by Sex and Ethnicity {{ref-en}}</ref>
 | розселення = {{LAO}}, провінції [[Секонг]], [[Сараван (провінція)|Сараван]], [[Аттапи]]
 | мова       = алацька, [[Лаоська мова|лаоська]]
 | релігія    = [[традиційна релігія]]
 | родичі     = [[Зе-ченги|талієнги]], [[Кату (народ)|кату]], [[кріанги]], [[тампуани]], [[банари]], [[лавени]], [[Ой (народ)|ой]]
 | вимер      =
 | раса       = монголоїди
 | походження =
 | входить    = [[гірські кхмери]]
}}

'''Алаки''' (варіанти написання: ''Alak'', ''Alack'', ''Alac'', ''Arac'', ''Halak'', ''Harak'', ''Harac'', ''Harlak'', ''Hrlak'', ''Hrlac'') — народ у центральній гірській частині південного [[Лаос]]у.

У деяких районах алаки сильно змішалися з [[Кату (народ)|кату]], так що важко розрізнити ці дві етнічні групи.

== Розселення і чисельність ==
Чисельність алаків, за даними перепису населення Лаосу 2015 року становила 25 430 осіб (0,4 % населення країни)<ref name="Census"/>.

Розселені в провінціях [[Секонг]] (райони [[Тхатенг]], [[Ламам]], [[Калеум]], [[Дакхунг]]), [[Сараван (провінція)|Сараван]] (район [[Сараван (район)|Сараван]]) та [[Аттапи]] (район [[Сайсетха]]). Живуть окремими сільськими громадами, розкиданими на великій території, впереміш із селами інших етнічних груп: кату, [[Кріанги|кріангів]] (нге), [[Таой (народ у Лаосі)|таой]], [[Зе-ченги|талієнгів]]. Найбільша концентрація алаків спостерігається в провінції Секонг, де вони становлять становить майже 15 % населення<ref name="Jaehnichen">Gisa Jähnichen. [https://asianethnology.org/downloads/ae/pdf/Jaenichen.pdf Musical Instruments used in Rituals of the Alak in Laos] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190805074830/https://asianethnology.org/downloads/ae/pdf/Jaenichen.pdf |date=5 серпня 2019 }}. ''Asian Ethnology'', Vol. 72 (2013), No. 1, pp. 119–142 {{ref-en}}</ref>. Їх етнічним центром є район Тхатенг цієї провінції.

До багатьох алацьких громад важко дістатися через брак доріг. У той же час спостерігається міграція алаків зі своїх віддалених сіл до районів з новоствореною інфраструктурою.

== Історія ==
Мало відомо про історію алаків. Самі вони вважають, що походять з півночі<ref name="Jaehnichen"/>.

До кінця XVIII ст. алаки, зберігаючи свої племінні структури, перебували під владою [[Лаосці|лаоських]] держав. Після знищення сіамськими військами В'єнтьяну 1779 року ці райони потрапили під владу [[Сіам]]у, але місцева влада лишилася в руках лаосців, вони лише визнали верховну владу сіамського короля. Ситуація змінилась у кінці 1880-х років, після появи в регіоні французів. 1893 року землі на схід від річки [[Меконг]] відійшли до [[Французький Індокитай|володінь Франції]]. По обидва боки кордону відбулися адміністративні зміни, місцеве населення опинилося під «іноземним» сіамським або французько-в'єтнамським правлінням. Основи влади та престижу лаоської шляхти та племінних вождів були підірвані, вони зіткнулися з економічними труднощами та втратою статусу. Французи ліквідували [[Работоргівля|работоргівлю]], яка становила важливе джерело доходів місцевої еліти<ref name="Murdoch">John B. Murdoch. [http://hdl.handle.net/2286/R.I.37226 The 1901—1902 «Holy Man's» Rebellion]. {{ref-en}}</ref>.

Відповіддю на цю ситуацію стало антиколоніальне повстання 1901—1902 рр. Очолив його Онгкео (''Ong Keo''), виходець із племені алаків. Цей самопроголошений «чаклун» став духовним лідером повстання, вважали, що він наділений надприродними здібностями, його стали називати Пхумібуном (''Phu Mi Bun'', «Свята людина»). До Пхумібуна стікалися люди з племен алак, ньяхин і [[Лавени|лавен]], згодом до них стали приєднуватись і лаосці. Активна фаза повстання скінчилась 1902 року, коли проти Пхумібуна були кинуті армійські підрозділи як з французького, так і з тайського боку. Повстанці відійшли в гори, а 1905 року вони були змушені здатись. 1910 року був убитий Пхумібун, але його спадкоємці продовжували чинити опір французам до 1936 року<ref name="Murdoch"/>.

Ветерани повстання згодом влилися в організацію [[Патет Лао]]<ref name="Murdoch"/>, яка в часи так званої [[Війна у В'єтнамі|В'єтнамської війни]] (1954—1973) разом із [[В'єтконг|В'єтнамським фронтом визволення]] воювала проти французьких та американських сил. У лавах Патет Лао було багато алаків. Народ зазнав сильного зовнішнього тиску у воєнні часи, людям доводилось переселятись з місця на місце у межах [[Камбоджа|Камбоджі]], [[В'єтнам]]у та Лаосу.

Життя алаків різко змінилося з 1998 року, після того, як через регіон була прокладена автомагістраль і розпочався розвиток інфраструктури. В пошуку коштів на придбання телевізорів, холодильників, мотоциклів та інших товарів алаки стали продавати свої земельні паї, худобу. Таким чином, замість доріг, шкіл, медпунктів та електрики алаки та інші національні меншини південного Лаосу отримали бідність, культурний тиск і низку соціальних проблем (наркотики, алкоголь, проституція, торгівля дітьми).

== Мова ==
Говорять алацькою мовою (код ISO 639-3: [[iso639-3:alk|alk]]), що належить до [[Банарські мови|центральнобанарської]] групи мон-кхмерської гілки [[Австроазійські мови|австроазійських мов]]. Близькими мовами є банарська (''Bahnar''), тампуанська (''Tampuan''), ромамська (''Romam'').

Мова перебуває в активному використанні.

Люди віком від восьми до двадцяти п'яти років вільно говорять [[Лаоська мова|лаоською]], деякі літні люди, які навчалися чи працювали у В'єтнамі, — [[В'єтнамська мова|в'єтнамською]].

Лише 37 % алаків (21 % жінок) вміють читати. 64 % ніколи не відвідували школи<ref name="AsiaHarvest">[https://asiaharvest.org/wp-content/uploads/people-groups/Laos/Alak.jpg Alak] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210414054210/https://asiaharvest.org/wp-content/uploads/people-groups/Laos/Alak.jpg |date=14 квітня 2021 }}. Asia Harvest {{ref-en}}</ref>.

== Релігія ==
Дотримуються [[Традиційна релігія|традиційних вірувань]]: [[анімізм]], [[спіритизм]], [[культ предків]], [[шаманізм]]. Люди вірять у пророцтва, які проголошують їхні [[шаман]]и.

[[Дух]]и є всюдисущими в традиційному світогляді алаків, вони тісно пов'язані з лісами, горами, печерами. Духи бувають добрі та злі. Кожна сім'я, домогосподарство та громада мають свого доброго духа. Духи, як добрі, так і злі, не мають певної форми, вони можуть з'являтися у вигляді туману або тіні, а тоді перетворюватись на птаха, людиноподібну фігуру або фрукт. Джерелом усіх нещасть вважається діяльність злих духів, вона може бути спровокована якоюсь провиною однієї людини або групи людей.

Впливу злих духів намагаються завадити проведенням численних індивідуальних або групових ритуалів, які супроводжуються [[Жертвопринесення|жертвами]]. Невеликі ритуали передбачають принесення в жертву курки, яєць та рису, більші вимагають забою свині. Коли людина захворіє, приносять у жертву корову. Ритуали зцілення проводять шамани. Великі релігійні церемонії тривають кілька днів і складаються з окремих ритуальних секцій з різними жертвами, що включають велику кількість рисового вина, тютюн, зброю, металеві вироби. Проведення ритуалів зазвичай виключає можливість присутності сторонніх, місця входу та виходу із села позначають спеціальними знаками у формі восьмикутної зірки з листя бамбука та верби. Щоб злий дух не сів на хату, на її гребені чіпляли буйволині роги.

У алаків існують також регулярні ритуали, прив'язані до сільськогосподарського календаря. Вони проводяться за участі шамана та усієї громади. Спеціальні церемонії проводять у випадку стихійного лиха або отримання поганого врожаю. Вони мають заспокоїти ображених духів, які викликали нещастя. Щороку проводять свято для вшанування духів, які захищають село; приносять у жертву буйвола.

Алаки не лише наділяють живі й неживі об'єкти душами, вони наголошують на гармонізації діяльності людини в рамках середовища, в якій вона існує. Їхні церемонії спрямовані на людей, їхніх предків та їхних сімейних духів. Кожна церемонія має відповідати конкретному випадку. Спеціалістами з проведення ритуалів виступають шамани. Загалом вони тримаються в тіні життя громади, консультуючи літніх людей як правильно проводити обряди.

Ознакою сучасності є принесення в жертву годинників, транзисторних радіоприймачів, мобільних телефонів. Алаки міцно тримаються своїх вірувань. Коли людина опиняється в лікарні, під час пологів або в очікуванні складної операції односельці проводять традиційні ритуали прямо біля лікарняного ліжка, далеко від села та лісу, приносять у жертву курей, свиней. Сьогодні ритуальні дії стали для алаків інструментом свідомого підкріплення ідентичності та унікальності народу в контексті більшого суспільства.

== Господарство ==
[[Файл:Salavan TadSoung3 tango7174.jpg|міні|270пкс|Алацькі городи.]]
Основне заняття алаків — землеробство. Вони й досі практикують [[Підсічно-вогнева система землеробства|підсічно-вогневий спосіб]] обробки землі. Основною продовольчою культурою є рис. Вирощують також кукурудзу, просо, арахіс, гарбузи, маніок, ямс, різні овочі та фрукти. Виробництво вологого рису було впроваджено лише в останні роки, але більшість алаків і досі віддає перевагу гірському рису, вважаючи, що він має кращий смак.

Тваринництво в господарстві алаків займає незначне місце. Тримають у невеликій кількості буйволів (для жертовних ритуалів), а також свиней, курей і собак.

Додатковий дохід отримують наймаючись на роботу на плантації кави, каучуку та бананів. Плантаційне господарство в регіоні було започатковане французами на початку 1900-х років.

Традиційно алацькі жінки були вправними майстринями з ткацтва та фарбування тканин. У деяких селах люди й досі зберігають прядильні колеса та інші ткацькі інструменти, але встановлення міцних контактів із зовнішнім світом відкрило алакам доступ до дешевих тканин фабричного виробництва. Люди відмовляються від старого ремесла, вважаючи за краще витрачати свій час на більш продуктивну роботу на полях. Деякі жінки й досі володіють старим ткацьким ремеслом, але тепер вони створюють нову моду, поєднуючи традиційні алацькі елементи з лаоським дизайном.

З інших ремесел серед алаків поширене виготовлення плетених кошиків з бамбука будь-яких розмірів і форм та для різних цілей, а також бамбукових контейнерів для зберігання липкого рису та іншої їжі.

Полювання та рибна ловля все ще зберігають важливе значення, забезпечуючи суттєве доповнення до раціону харчування. Алаки полюють дрібну дичину та птахів, використовуючи старі крем'яні рушниці, самостріли, пращі з камінням. Рибу ловлять за допомогою пасток з бамбука та сіток, які закидають руками. Також збирають у навколишніх лісах дикорослі плоди, гриби, ямс, пагони бамбука, їстівне листя, личинок, равликів, ящірок та жаб.

== Суспільство ==
Найважливішою соціальною одиницею в алаків є сільська громада. Громадою керують декілька поважних осіб, рішення приймаються загальною згодою. Кожне село живе значною мірою ізольовано, їхні жителі майже вороже ставляться до сусідів. Іноземцям не забороняється заходити в алацьке село, але їм рідко дарують гостинність. Характерними рисами характеру алаків є недовіра та інертність<ref name="Lavallee">Lavallée M. A. Notes éthnographiques sun diverses tribus du Sud-Est de l'Indo-Chine. In: ''Bulletin de l'Ecole française d'Extrême-Orient''. Tome 1, 1901. pp. 295-298: [https://www.persee.fr/doc/befeo_0336-1519_1901_num_1_1_1058#befeo_0336-1519_1901_num_1_1_T1_0295_0000 Alak] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180603163933/https://www.persee.fr/doc/befeo_0336-1519_1901_num_1_1_1058#befeo_0336-1519_1901_num_1_1_T1_0295_0000 |date=3 червня 2018 }} {{ref-fr}}</ref>.

Алаки організовані в роди (''янг''), що носять назви певних тварин: ''чачун'' (свиня), ''чакапьоу'' (буйвол) і ''чаойр'' (курка). Ці тварини вважаються священними для членів роду, їм заборонено їх їсти.

Алаки живуть [[Нуклеарна сім'я|ядерними сім'ями]]. Батько — голова сім'ї, він має повноваження вирішувати сімейні справи. Переважає [[моногамія]]. Коли хлопець бажає одружитися з дівчиною, він використовує посередника, щоб повідомити її батьків про свій намір. Батьки домовляються про умови шлюбу, узгоджують розмір викупу за наречену, обговорюють деталі процедури весілля. Алацькі дівчата можуть виходити заміж за хлопців з іншого племені, але рідко за лаосців. Після смерті батьків старша дитина успадковує сімейну хату та більшу частину землі; решта спадку порівну ділиться між іншими синами та дочками.

Алаки завжди підтримували свою ідентичність через власні культурні традиції, дотримання ретельно розроблених календарних ритуалів. Ці атрибути допомогли алакам вижити недоторканими під час багатьох змін влади, що відбувалися в регіоні. Сусіди-лаосці розглядали їх як нецивілізованих людей, адже алаки не знали орного землеробства, релігії, писемності та літератури, централізованих політичних об'єднань. Вони й досі неграмотні рідною мовою, не беруть участі в політичному житті за межами своїх сіл.

Наступ сучасності приводить до руйнування соціальних структур алацького суспільства. Для збереження власної ідентичності алаки роблять кроки до відновлення споконвічних духовних і культурних традицій народу. Лаоські чиновники та політики часто сприймають відродження ритуальної практики алаків як повернення до забобонного минулого, відмову від міжнаціонального спілкування, технічного прогресу та сучасної медицини. Для алаків ця практика дозволяє посилити солідарність членів громади та їхню групову ідентичність, необхідну для захисту своїх земель, лісів та духовного простору. Їм знадобилося менше десятиліття, щоб відчути недоліки сучасної цивілізації. Вони навіть створюють нові ритуали, щоб протистояти модернізації, яка руйнує екологічні основи та довкілля.

== Житло ==
[[Файл:Salavan TadSoung1 tango7174.jpg|міні|270пкс|Алацьке село в провінції Сараван.]]
Алацькі села складаються з 10-60 хат. Вони розташовуються під горою, на лісових галявинах або в долинах річок.

Традиційно хати ставлять по колу навколо великої громадської хати та кількох жертовних стовпів біля неї. Громадська хата має овальний дах, її балки прикрашені різьбленням.

Алаки ставлять свої хати на коротких палях, приблизно на один метр над землею. Для побудови каркаса зазвичай використовують дерев'яні стовпи, підлогу роблять з розбитого бамбука, стіни — з бамбукових циновок, дах криють соломою. Проста бамбукова драбина веде прямо до вхідних дверей або до невеликого ґанку перед входом. Усередині хата розділена на вітальню з вогнищем в одній кімнаті та окреме спальне відділення для сім'ї. Простір під хатою заповнений дровами, які використовуються для приготування їжі та опалення в холодну пору року, сільськогосподарськими інструментами та кошиками. Ще в середині XX ст. алацькі хати на кожному кінці даху були увінчані буйволиними рогами.

Традиційно старі хати не підтримували й не ремонтували. При перенесенні села хати розбирали, а тоді знову збирали вже на новому місці.

Тепер нові села алаки будують уздовж доріг, хати ставлять з одного або з двох боків від дороги. Сучасні хати розраховані на одну сім'ю, дахи криють гофрованим залізом, конструкції не мають додаткового оздоблення, зникли репрезентативні об'єкти.

== Одяг ==
У минулому алаки носили одяг власного виробництва. Виготовляли його з важкої бавовняної тканини, занадто теплої, щоб носити одяг протягом дня. Кілька поколінь тому вони відмовилися від традиційного вбрання й стали носити лаоський одяг. Старші чоловіки носять прості темні штани та сорочки з короткими рукавами. Жінки старшого покоління вдягають саронги з різнокольоровими горизонтальними смужками та надають перевагу блузкам або жилетам з довгими рукавами, що застібаються спереду. Одяг тепер купують на місцевих базарах. Молоді жінки вдягаються в різнокольорові саронги в лаоському стилі та блузки з короткими рукавами або футболки. Юнаки носять футболки з підробками відомих брендів та шорти.

Сьогодні алаки дуже рідко використовують будь-які прикраси, але в минулому вони носили намиста зі скляних перлин і латунні браслети. Золотих або срібних прикрас вони не мали, уважається, що контакт з цими металами приносить невдачу<ref name="Lavallee"/>.

== Музичні інструменти ==
З традиційними ритуалами тісно пов'язані традиційні музичні інструменти: гонги (''конг''), дзвоники (''калінг''), ударні трубки, циліндричні двоголові барабани. Старі музичні інструменти мають особливе значення для місцевих громад через особливу якість звуку, що відтворюється завдяки спеціальній ігровій техніці, яка передається з покоління в покоління. Вони дозволяють людям спілкуватися з духами.

У другій половині XX ст. поширились нові інструменти, запозичені в лаосців: ''кхен'' (губний орган), ''крачапі'' (лютня) і ''со'' (щипковий інструмент). В руках алаків вони отримали інше звучання, ніж у лаосців. Нові інструменти отримали широке розповсюдження навіть у віддалених селах, супроводжують танці, розповіді балад, але не мають права безпосередньо спілкуватися з духами.

== Джерела ==
* Joachim Schliesinger. Ethnic Groups of Laos. Vol. 2: Profile of Austro-Asiatic-Speaking Peoples, pp. 138—143: [https://books.google.com.ua/books?id=fzgjBgAAQBAJ&pg=PA138 Alak]. BooksMango, 2014. ISBN 978-1-63323-231-0 {{ref-en}}
* Gisa Jähnichen. [https://asianethnology.org/downloads/ae/pdf/Jaenichen.pdf Musical Instruments used in Rituals of the Alak in Laos] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190805074830/https://asianethnology.org/downloads/ae/pdf/Jaenichen.pdf |date=5 серпня 2019 }}. ''Asian Ethnology'', Vol. 72 (2013), No. 1, pp. 119–142 {{ref-en}}
* [https://asiaharvest.org/wp-content/uploads/people-groups/Laos/Alak.jpg Alak] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210414054210/https://asiaharvest.org/wp-content/uploads/people-groups/Laos/Alak.jpg |date=14 квітня 2021 }}. Asia Harvest {{ref-en}}
* {{Ethnologue22|alk|Alak. A language of Laos}} {{ref-en}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Народи Лаосу]]
[[Категорія:Австроазійські народи]]

title: Алаки

Ареал: Лаос, провінції Секонг, Сараван, Аттапи

Раса: монголоїди

Близькі до: талієнги, кату, кріанги, тампуани, банари, лавени, ой

Входить до: гірські кхмери

Мова: алацька, лаоська

Релігія: традиційна релігія


text:
# Туже (Поморське воєводство)
Туже (пол. Turze, нім. Groß Turse) — село в Польщі, у гміні Тчев Тчевського повіту Поморського воєводства.
Населення — 986 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Гданського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 489     | 118                | 341              | 30                   |
| Жінки    | 497     | 122                | 319              | 56                   |
| Разом    | 986     | 240                | 660              | 86                   |

title: Туже (Поморське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Туже
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Turze}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Поморське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Тчевський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Тчев (гміна){{!}}Тчев
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     = do 25
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 986
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 0 58
|поштовий індекс        = 83-113
|автомобільний код      = GTC
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0175952
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Туже (значення)}}

'''Туже''' ({{lang-pl|Turze}}, {{lang-de|Groß Turse}}) — село в Польщі, у [[Тчев (гміна)|гміні Тчев]] [[Тчевський повіт|Тчевського повіту]] [[Поморське воєводство|Поморського воєводства]].
Населення — {{formatnum:986}} {{МНОЖИНА:986|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Гданське воєводство|Гданського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=489 |ЧолПре=118 |ЧолПрац=341 |ЧолПост=30
|Жін=497 |ЖінПре=122 |ЖінПрац=319 |ЖінПост=56
|Разом=986 |РазомПре=240 |РазомПрац=660 |РазомПост=86
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Тчев}}

{{Поморське-доробити}}

[[Категорія:Села Тчевського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Поморське воєводство

Повіт: Тчевський повіт

Гміна: Тчев

Висота центру: do 25 м

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: GTC

OSM: ↑2608006 ·R (Ґміна Тчев)


text:
# Феццан
Феццан — западина в Лівії. Знаходиться на півдні країни, віддалена на сотні кілометрів від узбережжя.
Приблизно за 480 км на південь від Триполі найвище і найнаселеніше в Лівії плато Барк-ель-Байда спускається до западини Феццан, складеної пісками. Тут розташовано декілька оаз. Життя залежить від запасів води в колодязях і джерелах. На південний схід від Феццана поверхня підіймається до пустельного плато, а вздовж південного кордону Лівії починається високе і розчленоване нагір'я Тібесті.

title: Феццан

wikitext:
[[Файл:Ottoman Provinces Of Present day Libyapng.png|thumb|Феццан]]
'''Феццан''' — [[западина]] в [[Лівія|Лівії]]. Знаходиться на півдні країни, віддалена на сотні кілометрів від узбережжя.

Приблизно за 480 км на південь від Триполі найвище і найнаселеніше в Лівії плато [[Барк-ель-Байда]] спускається до западини Феццан, складеної пісками. Тут розташовано декілька [[оаза|оаз]]. Життя залежить від запасів води в колодязях і джерелах. На південний схід від Феццана поверхня підіймається до пустельного плато, а вздовж південного кордону Лівії починається високе і розчленоване нагір'я [[Тібесті]].

== Джерела ==
* {{ГЕС3}}

{{Регіони Лівії}}

[[Категорія:Регіони Лівії]]
[[Категорія:Рельєф Африки]]
[[Категорія:Історичні області Африки]]
[[Категорія:Феццан]]


text:
# Старе Дракино
Старе Дра́кино (рос. Старое Дракино, ерз. Сире Драка) — село у складі Ковилкінського району Мордовії, Росія. Входить до складу Казенно-Майданського сільського поселення.
Населення — 402 особи (2010; 505 у 2002).
Національний склад станом на 2002 рік:
- мордва — 99 %

title: Старе Дракино

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Старе Дракино
 | назва ін.       = {{lang-ru|Старое Дракино}}<br/>{{lang-myv|Сире Драка}}
 | карта розташування1 = Росія Мордовія
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Мордовія]]
 | район           = [[Ковилкінський район]]
 | поселення       = [[казенно-Майданське сільське поселення|Казенно-Майданське]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 402 особи ([[2010]]{{RUS-MO-census}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 53
 | lat_min= 53
 | lat_sec= 41
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 43
 | lon_min= 56
 | lon_sec= 42
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Старе Дра́кино''' ({{lang-ru|Старое Дракино}}, {{lang-myv|Сире Драка}}) — [[село]] у складі [[ковилкінський район|Ковилкінського району]] [[мордовія|Мордовії]], [[Росія]]. Входить до складу [[казенно-Майданське сільське поселення|Казенно-Майданського сільського поселення]].

Населення — 402 особи ([[2010]]; 505 у [[2002]]<ref>[http://lingvarium.org/russia/BD/02c_mordovia.xls Дані перепису населення Росії 2002 року]</ref>).

Національний склад станом на 2002 рік:
* [[мордва]] — 99 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-38-76}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=53.894426&lon=43.942223&z=12&show=/12097803/ru/ На Вікімапії]

{{Mordov-geo-stub}}
{{ковилкінський район}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Ковилкінського району]]
[[Категорія:Села Мордовії]]

title: село Старе Дракино

Суб'єкт Російської Федерації: Мордовія

Муніципальний район: Ковилкінський район

Поселення: Казенно-Майданське

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Старе Дракино · Старе Дракино


text:
# Старе Калішани
Старе Калішани (пол. Stare Kaliszany) — село в Польщі, у гміні Юзефув-над-Віслою Опольського повіту Люблінського воєводства.
Населення — 97 осіб (2011).

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 44      | 9                  | 28               | 7                    |
| Жінки    | 53      | 9                  | 28               | 16                   |
| Разом    | 97      | 18                 | 56               | 23                   |

title: Старе Калішани

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Старе Калішани
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Stare Kaliszany}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Опольський повіт (Люблінське воєводство)|Опольський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Юзефув-над-Віслою (гміна){{!}}Юзефув-над-Віслою
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 97
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 81
|поштовий індекс        = 24-340
|автомобільний код      = LOP
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0382349
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Старе Калішани''' ({{lang-pl|Stare Kaliszany}}) — село в Польщі, у [[Юзефув-над-Віслою (гміна)|гміні Юзефув-над-Віслою]] [[Опольський повіт (Люблінське воєводство)|Опольського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]].
Населення — {{formatnum:97}} {{МНОЖИНА:97|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=44 |ЧолПре=9 |ЧолПрац=28 |ЧолПост=7
|Жін=53 |ЖінПре=9 |ЖінПрац=28 |ЖінПост=16
|Разом=97 |РазомПре=18 |РазомПрац=56 |РазомПост=23
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Юзефув-над-Віслою}}

[[Категорія:Села Опольського повіту (Люблінське воєводство)]]

title: Країна

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Опольський повіт

Гміна: Юзефув-над-Віслою

Автомобільний код: LOP

OSM: ↑3126666 ·R (Ґміна Юзефув-над-Віслою)


text:
# Темір (річка)
Темір — річка завширшки 35-40 м на окремих ділянках до 50 м, глибина 0,6-4,0 м. У повені вода піднімається на 1,5-2,0 м. Ґрунт дна піщаний, твердий, для переправ убрід з глибиною 0,3-0,5 м. Річище звивисте. Береги низькі, пологі, місцями є урвища до 36 м. Заплава відкрита, шириною 1-3 км. Притока Емби.

title: Темір (річка)

wikitext:
{{Річка}}
{{Otheruses}}
'''Темір''' — річка завширшки 35-40 м на окремих ділянках до 50 м, глибина 0,6-4,0 м. У повені вода піднімається на 1,5-2,0 м. Ґрунт дна піщаний, твердий, для переправ убрід з глибиною 0,3-0,5 м. Річище звивисте. Береги низькі, пологі, місцями є урвища до 36 м. Заплава відкрита, шириною 1-3 км. Притока [[Емба|Емби]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [https://web.archive.org/web/20070927032301/http://tabigi.akimat.info/index.php?name=Pages&op=page&pid=7 Природные ресурсы]

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Географія|Гідрологія}}

[[Категорія:Річки Казахстану]]
[[Категорія:Річки за алфавітом]]

title: 48°31′44″ пн. ш. 57°26′43″ сх. д. / 48.528888888889° пн. ш. 57.445277777778° сх. д.

Країни: Казахстан


text:
# HD171431
HD171431 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу
A0 й має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  8,3.

## Пекулярний хімічний склад
Зоряна атмосфера HD171431 має підвищений вміст
Si
.

title: HD171431

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD171431}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD171431}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|18|35|20,83}}
| схилення= {{DEC|-14|41| 7,5}}
| вид_вел =  8,30<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A0]]
| u-b =  0,00
| b-v =  0,00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 171431,
[[Боннський огляд|BD-14 5124]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 5703-1087
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD171431
}}
{{Starbox end}}

'''HD171431''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]]
[[Зорі спектрального класу A|A0]] й має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  8,3.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

==Пекулярний хімічний склад==

[[Зоряна атмосфера]] HD171431 має підвищений вміст
[[кремній|Si]]
.<ref name=CPcat />

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (18h-20h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A0]]
[[Категорія:HD171000-171999|4]]

{{astro-stub}}

title: HD171431

title: Характеристики

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD171431