text:
# Енріко Керн
Енріко Керн (нім. Enrico Kern; нар. 12 березня 1979, Бад-Шлема) — німецький футболіст, що грав на позиції нападника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.

## Клубна кар'єра
Народився 12 березня 1979 року в місті Бад-Шлема. Розпочинав займатись футболом у клубі «Конкордія» (Шнеєберг), а 1994 року потрапив до академії «Ерцгебірге Ауе». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 1998 року в основній команді того ж клубу, в якій того року взяв участь у 4 матчах Регіоналліги, третього дивізіону країни на той час.
У 1998 році Керн перейшов у столичний клуб «Теніс Боруссія», але менш ніж на два сезони зіграв тільки одинадцять матчів в Другій Бундеслізі. Після цього підписав контракт із «Вердером» і грав півтора року з січня 2001 року у резервній команді в Регіоналлізі, а у сезоні 2002/03 виступав за новачка Другої Бундесліги «Вальдгоф», де був основним гравцем, алле не врятував команду від вильоту назад у Регіоналлігу.
З літа 2003 року грав за австрійський ЛАСК (Лінц), де провів півтора сезони, але не зумів вивести команду до вищого дивізіону країни, після чого на початку 2005 року повернувся на батьківщину і грав за «Ян» (Регенсбург) у Регіоналлізі. У першій половині сезону 2005/06 він з 14 голами в 16 матчах був найкращим бомбардиром турніру, після чого в січні 2006 року його підписала команда другого дивізіону «Ганза» (Росток), Цікаво, що Керн був визнаний фанатами Гравцем року "Яна" через півроку після того як покинув команду.
Виступаючи за клуб з Ростока, у сезоні 2006/07 Енріко зіграв 33 гри і забив дванадцять голів, чим допоміг команді вийти до Бундесліги. У дебютному для себе сезону у Бундеслізі Керн здебільшого виводив команду на поле з капітанською пов'язкою, оскільки офіційний капітан Штефан Байнліх здебільшого пропускав матчі через травми. Втім вони зайняли передостаннє, сімнадцяте, місце в таблиці і тим самим повернулися до Другої Бундесліги, а Керн у тридцяти двох матчах забив сім голів, що зробило його найкращим бомбардиром команди. Також Енріко вдало виступив у Кубку Німеччини, де за три гри забив п’ять голів, а «Ганза» дійшла до 1/8 фіналу. Після пониження у класі Керн залишився у команді і покинув її тільки 2010 року, коли ростокці вилетіли в третю лігу.
Влітку 2010 року Керн повернувся до рідного «Ерцгебірге Ауе» з Другої Бундесліги, у складі якого і починав кар'єру. Керн розпочав як основний гравець, але у квітні 2012 року під час тренувань він зазнав розриву хрестоподібної зв'язки, через яку опинився поза грою на тривалий час. Однак виявилося, що Керн пропустить не лише кінець сезону 2011/12, але і весь наступний. 30 червня 2013 року його контракт з клубом закінчився, і нападник вирішив завершити кар'єру, так і не зігравши більше жодної гри. У той же час він залишився в команді, увійшовши в тренерському штабі юніорської команди.

## Виступи за збірні
Зі збірною Німеччини до 20 років Керн поїхав на молодіжний чемпіонат світу 1999 року в Нігерії, де зробив хет-трик у матчі групового етапу з Парагваєм (4:0), але його команда поступилась наступні дві гри і сенсаційно не вийшла з групи.
Протягом 1999—2000 років залучався до складу молодіжної збірної Німеччини. На молодіжному рівні зіграв в 11 офіційних матчах, забив 6 голів.
У 2002 році він був включений до програми Team 2006. Цей проект мав підготувати найталановитіших німецьких футболістів підростаючого покоління до виступу на домашньому чемпіонаті світу 2006 року. Команда існувала у 2002–2005 роках та зіграла 10 матчів. Керн з’явився лише в першій з цих зустрічей проти другої турецької збірної, замінивши Беньяміна Ленсе на полі після перерви.

## Кар'єра тренера
По завершенні кар'єри гравця 2013 року залишився у рідному клубі «Ерцгебірге Ауе» і став помічником тренера юнацької команди Торстена Вапплера. Після уходу з Торстена Керн зайняв його місце перед сезоном 2015/16.

title: Енріко Керн

wikitext:
{{Othernames|Керн (прізвище)|Керн}}
{{Футболіст
| ім'я = Енріко Керн
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Бад-Шлема]]
| країна-народження = [[НДР]]
| дата-народження = 12.3.1979
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст =
| вага =
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| юнацькі-роки =
 1994-1998
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|GER}} {{iw|Concordia Schneeberg|«Конкордія» (Шнеєберг)|de}}
 {{Прапорець|GER}} «[[Ерцгебірге Ауе]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|1998 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ерцгебірге Ауе]]» | 4 |0}}
{{Футболіст рядок 1|1998–2000 | {{Прапорець|GER}} | «[[Теніс Боруссія]]» | 11 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2000–2002 | {{Прапорець|GER}} | «[[Вердер II]]» | 25 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2002–2003 | {{Прапорець|GER}} | [[Вальдгоф (футбольний клуб)|«Вальдгоф»]] | 28 |6}}
{{Футболіст рядок 0|2003–2005 | {{Прапорець|AUT}} | [[ЛАСК (футбольний клуб)|ЛАСК (Лінц)]] | 37 |15}}
{{Футболіст рядок 1|2005–2006 | {{Прапорець|GER}} | [[Ян (Регенсбург)|«Ян» (Регенсбург)]] | 30 |19}}
{{Футболіст рядок 0|2006–2010 | {{Прапорець|GER}} | [[Ганза (футбольний клуб)|«Ганза»]] | 132 |39}}
{{Футболіст рядок 1|2010–2013 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ерцгебірге Ауе]]» | 49 |9}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|1999 | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-20)|Німеччина U-20]] | 2 |3}}
{{Футболіст рядок 1|1999–2000 | {{Прапорець|GER}} | [[Молодіжна збірна Німеччини з футболу|Німеччина U-21]] | 11 |6}}
{{Футболіст рядок 0|2002 | {{Прапорець|GER}} | [[Друга збірна Німеччини з футболу ((B))|Німеччина (B)]] | 1 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| тренер = {{Футбольний тренер початок}}
{{Футбольний тренер заголовок}}
{{Футбольний тренер рядок 0|2013–2015 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ерцгебірге Ауе]]» U-19|(асист.)}}
{{Футбольний тренер рядок 1|2015–2016 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ерцгебірге Ауе]]» U-19}}

{{Футбольний тренер кінець}}
}}
'''Енріко Керн''' ({{lang-de|Enrico Kern}}; {{нар}} [[12 березня]] [[1979]], [[Бад-Шлема]]) — німецький [[футболіст]], що грав на позиції [[Нападник (футбол)|нападника]]. По завершенні ігрової кар'єри — [[Футбольний тренер|тренер]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[12 березня]] [[1979]] року в місті [[Бад-Шлема]]. Розпочинав займатись футболом у клубі {{iw|Concordia Schneeberg|«Конкордія» (Шнеєберг)|de}}, а 1994 року потрапив до академії «[[Ерцгебірге Ауе]]». Дорослу футбольну кар'єру розпочав 1998 року в основній команді того ж клубу, в якій того року взяв участь у 4 матчах Регіоналліги, третього дивізіону країни на той час.

У 1998 році Керн перейшов у столичний клуб «[[Теніс Боруссія]]»<ref name=autonazwa1>[http://www.transfermarkt.pl/pl/enrico-kern/transfers/spieler_689.html Enrico Kern – Spielerwechsel, Spielertransfers – transfermarkt.pl]{{Недоступне посилання}}.</ref>, але менш ніж на два сезони зіграв тільки одинадцять матчів в Другій Бундеслізі. Після цього підписав контракт із [[Вердер (футбольний клуб)|«Вердером»]] і грав півтора року з січня 2001 року у резервній команді в Регіоналлізі, а у сезоні 2002/03 виступав за новачка Другої Бундесліги [[Вальдгоф (футбольний клуб)|«Вальдгоф»]], де був основним гравцем, алле не врятував команду від вильоту назад у Регіоналлігу.

З літа 2003 року грав за австрійський [[ЛАСК (футбольний клуб)|ЛАСК (Лінц)]], де провів півтора сезони, але не зумів вивести команду до вищого дивізіону країни, після чого на початку 2005 року повернувся на батьківщину і грав за [[Ян (Регенсбург)|«Ян» (Регенсбург)]] у Регіоналлізі. У першій половині сезону 2005/06 він з 14 голами в 16 матчах був найкращим бомбардиром турніру, після чого в січні 2006 року його підписала команда другого дивізіону [[Ганза (футбольний клуб)|«Ганза» (Росток)]], Цікаво, що Керн був визнаний фанатами Гравцем року "Яна" через півроку після того як покинув команду.

Виступаючи за клуб з [[Росток]]а, у сезоні 2006/07 Енріко зіграв 33 гри і забив дванадцять голів, чим допоміг команді вийти до Бундесліги. У дебютному для себе сезону у Бундеслізі Керн здебільшого виводив команду на поле з капітанською пов'язкою, оскільки офіційний капітан [[Штефан Байнліх]] здебільшого пропускав матчі через травми. Втім вони зайняли передостаннє, сімнадцяте, місце в таблиці і тим самим повернулися до Другої Бундесліги, а Керн у тридцяти двох матчах забив сім голів, що зробило його найкращим бомбардиром команди. Також Енріко вдало виступив у Кубку Німеччини, де за три гри забив п’ять голів, а «Ганза» дійшла до 1/8 фіналу. Після пониження у класі Керн залишився у команді і покинув її тільки 2010 року, коли ростокці вилетіли в третю лігу.

Влітку 2010 року Керн повернувся до рідного «[[Ерцгебірге Ауе]]» з Другої Бундесліги, у складі якого і починав кар'єру. Керн розпочав як основний гравець<ref>{{Cytuj |url=http://www.kicker.de/news/fussball/2bundesliga/vereine/2011-12/22666/vereinsspieler_enrico-kern.html |tytuł=Enrico Kern - Karriere beendet - 2. Bundesliga: alle Spielerstatistiken, News und alle persönlichen Informationen - kicker |opublikowany=www.kicker.de |język=de |data dostępu=2017-11-23}}</ref>, але у квітні 2012 року під час тренувань він зазнав розриву хрестоподібної зв'язки, через яку опинився поза грою на тривалий час. Однак виявилося, що Керн пропустить не лише кінець сезону 2011/12, але і весь наступний. 30 червня 2013 року його контракт з клубом закінчився, і нападник вирішив завершити кар'єру, так і не зігравши більше жодної гри. У той же час він залишився в команді, увійшовши в тренерському штабі юніорської команди.

== Виступи за збірні ==
Зі [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-20)|збірною Німеччини до 20 років]] Керн поїхав на [[Молодіжний чемпіонат світу з футболу 1999|молодіжний чемпіонат світу 1999 року]] в Нігерії, де зробив [[хет-трик]] у матчі групового етапу з Парагваєм (4:0), але його команда поступилась наступні дві гри і сенсаційно не вийшла з групи.

Протягом 1999—2000 років залучався до складу [[Молодіжна збірна Німеччини з футболу|молодіжної збірної Німеччини]]. На молодіжному рівні зіграв в 11 офіційних матчах, забив 6 голів<ref>[http://www.dfb.de/index.php?id=501415&spieltag=99 DFB – Deutscher Fußball-Bund e.V. – Statistics] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140519230746/http://www.dfb.de/index.php?id=501415&spieltag=99 |date=19 травня 2014 }}.</ref><ref>[http://www.dfb.de/index.php?id=501415&spieltag=100 DFB – Deutscher Fußball-Bund e.V. – Statistics] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140519230738/http://www.dfb.de/index.php?id=501415&spieltag=100 |date=19 травня 2014 }}.</ref>.

У 2002 році він був включений до програми [[Друга збірна Німеччини з футболу|Team 2006]]. Цей проект мав підготувати найталановитіших німецьких футболістів підростаючого покоління до виступу на домашньому чемпіонаті світу 2006 року. Команда існувала у 2002–2005 роках та зіграла 10 матчів. Керн з’явився лише в першій з цих зустрічей проти другої турецької збірної, замінивши [[Беньямін Ленсе|Беньяміна Ленсе]] на полі після перерви<ref name=autonazwa5>[http://www.dfb.de/index.php?id=12522 DFB – Deutscher Fußball-Bund e.V. – Deutschland – Türkei] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140519224112/http://www.dfb.de/index.php?id=12522 |date=19 травня 2014 }}.</ref>.

== Кар'єра тренера ==
По завершенні кар'єри гравця 2013 року залишився у рідному клубі «[[Ерцгебірге Ауе]]» і став помічником тренера юнацької команди Торстена Вапплера. Після уходу з Торстена Керн зайняв його місце перед сезоном 2015/16.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Transfermarkt}}
* {{Transfermarkt|||M}}
* {{Soccerway}}
* {{Wfb}}
* {{Fussballdaten}}

{{Склад збірної Німеччини U20 на чемпіонаті світу 1999}}

{{DEFAULTSORT:Керн, Енріко}}
[[Категорія:Німецькі футболісти]]
[[Категорія:Німецькі футбольні тренери]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Німеччини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Ерцгебірге Ауе»]]
[[Категорія:Футболісти «Теніс Боруссії»]]
[[Категорія:Футболісти «Вердера»]]
[[Категорія:Футболісти «Вальдгофа»]]
[[Категорія:Футболісти ЛАСКа]]
[[Категорія:Футболісти «Яна» (Регенсбург)]]
[[Категорія:Футболісти «Ганзи»]]
[[Категорія:Тренери ФК «Ерцгебірге Ауе»]]
[[Категорія:Німецькі футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Австрії]]

title: Особисті дані

Народження: 12 березня 1979 (46 років)

Громадянство: Німеччина

Позиція: нападник

title: Юнацькі клуби

«Конкордія» (Шнеєберг) · «Ерцгебірге Ауе»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Ерцгебірге Ауе» · 4 · (0)

«Теніс Боруссія» · 11 · (0)

«Вердер II» · 25 · (3)

«Вальдгоф» · 28 · (6)

ЛАСК (Лінц) · 37 · (15)

«Ян» (Регенсбург) · 30 · (19)

«Ганза» · 132 · (39)

«Ерцгебірге Ауе» · 49 · (9)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Німеччина U-20 · 2 · (3)

Німеччина U-21 · 11 · (6)

Німеччина (B) · 1 · (0)

title: Тренерська діяльність**

Роки: Команда · Посада

«Ерцгебірге Ауе» U-19 · (асист.)

«Ерцгебірге Ауе» U-19

Тренерська діяльність**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.

Тренерська діяльність**: ** Тільки на посаді головного тренера.


text:
# Михайловка (Федоровський район)
Михайловка (рос. Михайловка, башк. Михайловка) — село у складі Федоровського району Башкортостану, Росія. Адміністративний центр Михайловської сільської ради.
Населення — 305 осіб (2010; 301 в 2002).
Національний склад:
- росіяни — 71%

wikiname: ukwiki

title: Михайловка (Федоровський район)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = село
 | тип_род         = села
 | назва           = Михайловка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Михайловка}}<br/>{{lang-ba|Михайловка}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[федоровський район (Башкортостан)|Федоровський район]]
 | поселення       = [[михайловська сільська рада (Федоровський район)|Михайловська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       = 80 254 830 001
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 305 осіб ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси = 453288
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 52 | lat_min= 55 | lat_sec= 50
 | lon_dir=E | lon_deg= 55 | lon_min= 17 | lon_sec= 55
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Михайловка}}

'''Михайловка''' ({{lang-ru|Михайловка}}, {{lang-ba|Михайловка}}) — [[село]] у складі [[федоровський район (Башкортостан)|Федоровського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Адміністративний центр [[михайловська сільська рада (Федоровський район)|Михайловської сільської ради]].

Населення — 305 осіб ([[2010]]; 301 в [[2002]]{{RUS-census2002}}).

Національний склад{{RUS-BA-population-2002-2009}}:
* [[росіяни]] — 71%

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=52.930844&lon=55.298996&z=14&m=b&show=/16612206/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=52.930844&lon=55.298996&z=14&m=b&show=/16612206/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{bash-stub}}
{{Федоровський район (Башкортостан)}}

[[Категорія:Населені пункти Федоровського району (Башкортостан)]]
[[Категорія:Села Башкортостану]]

title: село Михайловка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Федоровський район

Поселення: Михайловська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Михайловка · Михайловка


text:
# 9088 Макі
9088 Макі (9088 Maki) — астероїд головного поясу, відкритий 20 вересня 1995 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,636.

title: 9088 Макі

wikitext:
{{Планета
| назва = 9088 Макі
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Кін Ендате]],
[[Кадзуро Ватанабе]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Кітамі]]
| дата відкриття = [[20 вересня]] [[1995]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1995 SX3'''
1982 SR8
1988 JS
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|9088|2014.05.11|2014.04.07}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 2,645892038847 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 1,748295880132 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,197093959489 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,204268951457
| орбітальний період = 1189,518968865 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,302643345270 °/д
| середня аномалія = 304,5840692952°
| нахил орбіти = 4,621870350518°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 222,3604018201°
| арг_перицентру = 80,36452204920°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 14,2
| спектр_тип =
}}

'''9088 Макі''' (9088 Maki) — [[астероїд]] [[пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[20 вересня]] [[1995]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,636.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Макі}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (9001-9100)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|9088}}
* [http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs Інформація про малі планети на сайті minorplanetcenter.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}{{ref-en}}

{{Навігація малих планет|9087 Neff|(9089) 1995 UC7}}
{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1995]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 9088 Макі

Відкривач: Кін Ендате, · Кадзуро Ватанабе

Місце відкриття: Обсерваторія Кітамі

Дата відкриття: 20 вересня 1995

title: Позначення

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Синдром Маккюна — Олбрайта
Синдром Маккюна—Олбрайта (англ. McCune–Albright syndrome; також синдром Вейла—Олбрайта англ. Weil-Albright syndrome, Олбрайта—Маккюна—Штернберга англ. Albright-McCune-Sternberg syndrome; також поліостотична фіброзна дисплазія англ. Polyostotic fibrous dysplasia) — рідкісний вроджений розлад розвитку, який проявляється в дитинстві чи ранньому підлітковому віці й поєднує поліостотичну фіброзну дисплазію кістки, пігментацію шкіри по типу «кава з молоком» та ендокринну патологію. Ймовірно, не має спадкового характеру. Серед хворих переважають особи жіночої статі (3:2).

## Етимологія
Названий на честь американських лікарів — педіатра Донована Маккюна (англ. Donovan James McCune, роки життя 1902—1976) і ендокринолога Фуллера Олбрайта (англ. Fuller Albright, роки життя 1900—1969), які вперше описали його незалежно один від одного у 1936-37 роках

## Генетика і патогенез
Відбувається через виникнення постзиготної спонтанної мутації гена GNAS1 на довгій руці хромосоми 20 у положенні 13.3, яка бере участь у клітинному сигналюванні G-білків. Ця мутація, часто мозаїчна, перешкоджає регуляції і дерегуляції цАМФ.
Через це відбувається «автономне виробництво» гормонів, включаючи гормони щитоподібної залози, кортизолу, естрогенів та гормону росту. Тому розвивається гіпертиреоїдизм, синдром Кушинга, передчасне статеве дозрівання у жінок з ростом грудей, передчасним менархе (початок менструальної функції), збільшення швидкості росту та надлишку гормону росту. Підвищена концентрація естрогенів у сироватці крові корелює з великими кістами яєчників. Кисти яєчників з'являються і зникають із зміною концентрацій естрогенів, спричинюючи менструальні кровотечі при зменшенні рівня естрогенів.

## Клінічні ознаки
Проявляється в дитинстві чи ранньому підлітковому віці. Поєднує:
- поліостотичну (або поліосальну) фіброзну дисплазію кістки[3]. Найбільш часто страждають довгі кістки. Спостерігають видовжену статуру, спотворене обличчя, укорочені п'ястки та плеснові кістки, складність у ходьбі;
- пігментацію шкіри по типу «кава з молоком»;
- ендокринні розлади, особливо передчасний статевий розвиток у дівчат у віці від 5 до 10 років, також схуднення, тахікардію, сухість шкіри, очні симптоми за рахунок гіпертиреоідизму, ожиріння, остеопороз, м'язова слабкість через наявність синдрому Кушинга;
- часті маткові кровотечі
- різний ступінь розумової відсталості.

Синдром має різні рівні тяжкості — від прихованих, коли немає жодних зовнішніх ознак кісткової та ендокринної патології, змін статевого дозрівання, яке йде відповідно до віку, немає ніякої незвичайної пігментації шкіри. Діагноз може бути поставлений лише через десятиліття. В інших випадках прояви відбуваються вже в ранньому дитинстві.
Цей розлад нагадує синдром Джаффе-Ліхтенштейна, але при ньому немає стабільної депігментації та раннього статевого розвитку.

## Лікування
Етіотропного лікування немає. Для корекції ендокринних зрушень застосовують медроксипрогестерон, з метою придушення гонадального стероїдогенезу, та препарати тестостерону, які пригнічують гіперестрогенізацію та видовження скелету. У випадку швидкого прогресування гіперпубертатного розвитку можливе видалення яєчників (оваріектомія). У чоловіків застосовують кетоконазол, як інгібітор гонадичного і надниркового стероїдогенезу. Для протидії дисплазії кісток вводять бісфосфонати, інгібітори антагоністів остеокластів. При значних деформаціях кісток застосовують реконструктивне хірургічне втручання.

title: Синдром Маккюна — Олбрайта

wikitext:
{{Otheruses|Синдром (значення)}}
{{Синдром
 | назва           = Синдром Маккюна—Олбрайта
 | зображення      = Mccune-albrightsyndrome1.jpg
 | підпис          = Пігментація по типу «кава з молоком».
'''A)'''Типове ураження на обличчі, грудях і руці 5-річної дівчинки з синдромом Маккюна-Олбрайта, який демонструє нерівні кордони так званого "узбережжя Мейна", і тенденцію до розташування уражень як по середній лінії, так і по лініям Блашко.
'''B)''' Показані типові ураження, які часто зустрічаються на потилиці шиї та складці сідниць (стрілки).
 | ICD10           = {{ICD10|Q|78|1|q|65}}
 | ICDO            =
 | OMIM            = 174800
 | DiseasesDB      = 7880
 | MedlinePlus     = 001217
 | eMedicineSubj   = ped
 | eMedicineTopic  = 1386
 | MeshID          = D005359
}}
'''Синдром Маккюна—Олбрайта''' ({{lang-en|McCune–Albright syndrome}}; також синдром Вейла—Олбрайта {{lang-en|Weil-Albright syndrome}}, Олбрайта—Маккюна—Штернберга {{lang-en|Albright-McCune-Sternberg syndrome}}; також '''поліостотична фіброзна дисплазія''' {{lang-en|Polyostotic fibrous dysplasia}}) — рідкісний вроджений розлад розвитку, який проявляється в дитинстві чи ранньому підлітковому віці й поєднує поліостотичну фіброзну дисплазію кістки, пігментацію шкіри по типу «кава з молоком» та ендокринну патологію. Ймовірно, не має спадкового характеру. Серед хворих переважають особи жіночої статі (3:2).

== Етимологія ==
Названий на честь [[Сполучені Штати Америки|американських]] лікарів — педіатра Донована Маккюна ({{lang-en|Donovan James McCune}}, роки життя 1902—1976) і ендокринолога Фуллера Олбрайта ({{lang-en|Fuller Albright}}, роки життя 1900—1969), які вперше описали його незалежно один від одного у 1936-37 роках<ref>D. J. McCune. Osteitis fibrosa cystica: the case of a nine year old girl who also exhibits precocious puberty, multiple pigmentation of the skin and hyperthyroidism. American Journal of Diseases of Children, Chicago, 1936, 52: 743—747. {{ref-en}}</ref><ref>F. Albright, A. M. Butler, Aubrey Otis Hampton, P. H. Smith. Syndrome characterized by osteitis fibrosa disseminata, areas of pigmentation and endocrine dysfunction, with precocious puberty in females. Report of five cases. New England Journal of Medicine, Boston, 1937, 216: 727—746. {{ref-en}}</ref>

== Генетика і патогенез ==
Відбувається через виникнення пост[[Зигота|зиготної]] спонтанної мутації [[ген]]а GNAS1 на довгій руці [[Хромосома 20 (людина)|хромосоми 20]] у положенні 13.3, яка бере участь у [[Сигнальні системи клітин|клітинному сигналюванні]] [[G-білки|G-білків]]. Ця мутація, часто мозаїчна, перешкоджає регуляції і дерегуляції ц[[АМФ]].

Через це відбувається «автономне виробництво» гормонів, включаючи гормони щитоподібної залози, [[кортизол]]у, [[естроген]]ів та гормону росту. Тому розвивається [[гіпертиреоїдизм]], [[Хвороба Іценка — Кушинга|синдром Кушинга]], передчасне статеве дозрівання у жінок з ростом грудей, передчасним менархе (початок менструальної функції), збільшення швидкості росту та надлишку гормону росту. Підвищена концентрація естрогенів у сироватці крові корелює з великими кістами яєчників. Кисти яєчників з'являються і зникають із зміною концентрацій естрогенів, спричинюючи менструальні кровотечі при зменшенні рівня естрогенів.
[[Файл:Mauricio Saravia at Cinema City Film Festival 11.jpg|міні|праворуч|200пкс|[[Уругвай]]ський актор Маурісіо Саравіа, що страждає на цей синдром.]]

== Клінічні ознаки ==
Проявляється в дитинстві чи ранньому підлітковому віці. Поєднує:
* поліостотичну (або поліосальну) фіброзну дисплазію кістки<ref>Патологічний стан, що характеризується порушенням розвитку (дисплазія) скелета, при якому нормальна кістка заміщається фіброзною тканиною з елементами диспластично зміненої кістки на різних рівнях (тулуб, кінцівки, хребет тощо).</ref>. Найбільш часто страждають довгі кістки. Спостерігають видовжену статуру, спотворене обличчя, укорочені [[П'ясток|п'ястки]] та [[Плесно|плеснові кістки]], складність у ходьбі;
* пігментацію шкіри по типу «кава з молоком»;
* ендокринні розлади, особливо передчасний статевий розвиток у дівчат у віці від 5 до 10 років, також схуднення, [[тахікардія|тахікардію]], сухість шкіри, очні симптоми за рахунок гіпертиреоідизму, ожиріння, [[остеопороз]], м'язова слабкість через наявність синдрому Кушинга;
* часті маткові кровотечі
* різний ступінь розумової відсталості.
Синдром має різні рівні тяжкості — від прихованих, коли немає жодних зовнішніх ознак кісткової та ендокринної патології, змін статевого дозрівання, яке йде відповідно до віку, немає ніякої незвичайної пігментації шкіри. Діагноз може бути поставлений лише через десятиліття. В інших випадках прояви відбуваються вже в ранньому дитинстві.

Цей розлад нагадує синдром Джаффе-Ліхтенштейна, але при ньому немає стабільної депігментації та раннього статевого розвитку.
{{Медпопередження}}

== Лікування ==
Етіотропного лікування немає. Для корекції ендокринних зрушень застосовують [[медроксипрогестерон]], з метою придушення гонадального стероїдогенезу, та препарати [[тестостерон]]у, які пригнічують гіперестрогенізацію та видовження скелету. У випадку швидкого прогресування гіперпубертатного розвитку можливе видалення яєчників (оваріектомія). У чоловіків застосовують [[кетоконазол]], як інгібітор гонадичного і надниркового стероїдогенезу. Для протидії дисплазії кісток вводять [[бісфосфонати]], інгібітори антагоністів остеокластів. При значних деформаціях кісток застосовують реконструктивне хірургічне втручання.

== Примітки ==
 {{reflist}}

== Джерела ==
* [[Whonamedit?]]- A dictionary of medical eponyms. McCune-Albright syndrome [http://www.whonamedit.com/synd.cfm/1844.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160814083839/http://www.whonamedit.com/synd.cfm/1844.html |date=14 серпня 2016 }} {{ref-en}}
* Whonamedit?- A dictionary of medical eponyms. Fuller Albright [http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/165.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160524080653/http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/165.html |date=24 травня 2016 }} {{ref-en}}
* Whonamedit?- A dictionary of medical eponyms. Donovan James McCune [http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/575.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160313152717/http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/575.html |date=13 березня 2016 }} {{ref-en}}
* El síndrome de McCune Albright [https://web.archive.org/web/20100323085615/http://iier.isciii.es/er/prg/er_bus2.asp?cod_enf=1720] {{ref-es}}
{{бібліоінформація}}

[[Категорія:Синдроми]]
[[Категорія:Епоніми у медицині]]
[[Категорія:Ендокринні захворювання]]
[[Категорія:Захворювання опорно-рухового апарату]]
[[Категорія:Гінекологічні захворювання]]
[[Категорія:Рідкісні хвороби]]

title: Синдром Маккюна—Олбрайта

Спеціальність: медична генетика

Симптоми: polyostotic fibrous dysplasiad, precocious pubertyd і café au lait spotd

title: Класифікація та зовнішні ресурси


text:
# Крутікова Ніна Євгенівна
Ні́на Євге́нівна Кру́тікова (нар. 27 січня 1913, Лодзь — пом. 17 квітня 2008, Київ) — українська радянська літературознавиця, доктор філологічних наук з 1954 року, професор з 1955 року, член-кореспондентка Академії наук УРСР з 1956 року; членкиня Спілки письменників України з 1959 року.

## Життєпис
Народилася 14 [27] січня 1913 року в місті Лодзі (нині Польща) в сім'ї учителя. 1932 року закінчила Харківський планово-економічний інститут. 1935 року поступила в аспірантуру Історико-філософсько-літературного інституту в Москві. Згодом перевелась в аспірантуру Київського університету.
З 1938 року працювала в Київському університеті. У 1940 році захистила кандидатську дисертацію. Під час німецько-радянської війни жила в Казахській РСР, Уфі, Ульяновську. Працювала доцентом у педагогічних інститутах. Член ВКП(б) з 1944 року.
З 1940 року працювала в Інституті літератури імені Тараса Шевченка АН України у Києві: у 1955—1959 роках — заступницею директора, у 1967—1987 та 1994—1996 роках очолювала відділ російської літератури; з 1987 року — головна наукова співробітниця. Одночасно у 1950–1960-х роках викладала курси російської літератури в Київському університеті та Педагогічному інституті.
Жила у Києві, на вулиці Льва Толстого, 15. Померла у 95-річному віці 17 квітня 2008 року.

### Родина
- Чоловік — науковець-економіст, державний діяч, кандидат економічних наук Петро Рудий (1905—1986).
  - Донька — історикиня науки і техніки, доктор історичних наук Світлана Руда (нар. 1936).
  - Донька — теоретикиня літератури, славістка, культурологиня, доктор філологічних наук Тетяна Руда (нар. 1945)[1].

## Доробок
Друкувалася з 1939 року. Досліджувала історію російської літератури XIX століття, теоретичні проблеми реалізму, традиції та новаторство, східно-слов'янські літературні зв'язки, творчість українських і російських письменників XIX — початку XX століття (Миколи Гоголя, Тараса Шевченка, Івана Нечуя-Левицького, Марка Вовчка, Антона Чехова та інших), письменників радянського часу.
Серед її праць
- 1952 — «Микола Васильович Гоголь. Життя і творчість»;
- 1954 — «Літературні зв'язки російського та українського народів»;
- 1957 — «Гоголь та українська література»;
- 1961 — «Творчість І. С. Нечуя-Левицького»;
- 1963 — «Русский реализм и становление украинской реалистической прозы»;
- 1965 — «Сторінки творчого життя. (Марко Вовчок в житті і праці)»;
- 1968 — «Форми реалізму в східнослов'янських літературах XIX—XX століть» (у співавторстві);
- 1972 — «Шляхами дружби і єднання»;
- 1976 — «Реалізм. Збагачення. Єдність»;
- 1978 — «На початку століття: Максим Горький і символісти»;
- 1979 — «Листи до Марка Вовчка»;
- 1992 — «Микола Васильович Гоголь. Дослідження і матеріали»;
- 2000 — «Григорій Давидович Вервес: біобібліографія до 80-річчя»;
- 2003 — «Дослідження і статті різних років»;
- 2007 — «Урбанистическая проблема в художественной прозе Гоголя».

Була
- головою редакційної колегії:
  - Зібрання творів Івана Нечуя-Левицького (в 11-ти томах, 1965—1968);
  - 1-го тому «Історії українсько-російських літературних зв'язків» (у 2-х томах, 1987).
- авторкою розділів у:
  - «Історії української літератури» (у 8-ми томах, томи 3–4, 1968—1969);
  - «Історії української літератури ХІХ століття» (у 3-х томах, 1997);
- членом редколегії Зібрання творів Івана Франка в 50 томах (1976—1987).

Пам'яті науковиці присвячена збірка наукових праць «Благородний вимір наукового подвижництва» (2012).

## Відзнаки
- Нагороджена орденами
  - Трудового Червоного Прапора (1967)[4];
  - Княгині Ольги ІІІ ступеня (2002);
- Заслужений діяч науки і техніки України з 1998 року.

title: Крутікова Ніна Євгенівна

wikitext:
{{Науковець
| зображення   = Крутікова Ніна Євгенівна.jpg
| розмір       =260 пкс
| Alma Mater   = Харківський планово-економічний інститут
}}
'''Ні́на Євге́нівна Кру́тікова''' ({{н|1}} [[27 січня]] [[1913]], [[Лодзь]] — {{с|1}} [[17 квітня]] [[2008]], [[Київ]]) — українська радянська [[Літературознавство|літературознавиця]], [[доктор філологічних наук]] з 1954 року, [[професор]] з 1955 року, [[член-кореспондент|член-кореспондентка]] [[Національна академія наук України|Академії наук УРСР]] з 1956 року; членкиня [[Національна спілка письменників України|Спілки письменників України]] з 1959 року.

== Життєпис ==
Народилася {{ДН2|27|1|1913|14}} року в місті [[Лодзь|Лодзі]] (нині [[Польща]]) в сім'ї [[учитель|учителя]]. 1932 року закінчила Харківський планово-економічний інститут. 1935 року поступила в [[аспірантура|аспірантуру]] Історико-філософсько-літературного інституту в [[Москва|Москві]]. Згодом перевелась в аспірантуру [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|Київського університету]].

З 1938 року працювала в Київському університеті. У 1940 році захистила [[кандидатська дисертація|кандидатську дисертацію]]. Під час [[німецько-радянська війна|німецько-радянської війни]] жила в [[Казахська РСР|Казахській РСР]], [[Уфа|Уфі]], [[Ульяновськ]]у. Працювала [[доцент]]ом у педагогічних інститутах. Член [[ВКП(б)]] з 1944 року.

З 1940 року працювала в [[Інститут літератури імені Тараса Шевченка НАН України|Інституті літератури імені Тараса Шевченка АН України]] у [[Київ|Києві]]: у 1955—1959 роках — заступницею директора, у 1967—1987 та 1994—1996 роках очолювала відділ російської літератури; з 1987 року — головна наукова співробітниця. Одночасно у 1950–1960-х роках викладала курси [[російська література|російської літератури]] в Київському університеті та [[Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова|Педагогічному інституті]].<ref name="ЕСУ">{{Cite web|url=https://esu.com.ua/article-2294|title=Крутікова Ніна Євгенівна|last=Мазепа|first=Н. Р.|website=Енциклопедія Сучасної України|language=uk|access-date=2024-10-10}}</ref>

Жила у Києві, на [[Вулиця Гетьмана Павла Скоропадського (Київ)|вулиці Льва Толстого]], 15<ref>Война. Разлука. Любовь. (Переписка Н. Е. Крутиковой и П. Е. Рудого. 1941—1944 гг.); сост. Т. П. Рудая. — К.: Издательский дом Дмитрия Бураго, 2012. — 456 с.</ref>. Померла у 95-річному віці [[17 квітня]] [[2008]] року.<ref>{{Cite web|url=https://www.nas.gov.ua/UA/PersonalSite/Pages/Biography.aspx?PersonID=0000006880|title=Крутікова Ніна Євгенівна|website=www.nas.gov.ua|language=uk-UA|access-date=2024-10-10}}</ref>

=== Родина ===
* Чоловік — науковець-економіст, державний діяч, [[кандидат економічних наук]] [[Рудий Петро Євдокимович|Петро Рудий]] (1905—1986).
** Донька — [[Історія науки і техніки|історикиня науки і техніки]], [[доктор історичних наук]] [[Руда Світлана Петрівна|Світлана Руда]] ({{н}} 1936).
** Донька — [[Теорія літератури|теоретикиня літератури]], [[Славістика|славістка]], [[Культурологія|культурологиня]], доктор філологічних наук [[Руда Тетяна Петрівна|Тетяна Руда]] ({{н}} 1945)<ref name="ЕСУ"></ref>.

== Доробок ==
Друкувалася з 1939 року. Досліджувала історію російської літератури XIX століття, теоретичні проблеми реалізму, традиції та новаторство, східно-слов'янські літературні зв'язки, творчість українських і російських письменників XIX — початку XX століття ([[Гоголь Микола Васильович|Миколи Гоголя]], [[Шевченко Тарас Григорович|Тараса Шевченка]], [[Нечуй-Левицький Іван Семенович|Івана Нечуя-Левицького]], [[Марко Вовчок|Марка Вовчка]], [[Чехов Антон Павлович|Антона Чехова]] та інших), письменників радянського часу.
;Серед її праць
* 1952 — «Микола Васильович Гоголь. Життя і творчість»;
* 1954 — «Літературні зв'язки російського та українського народів»;
* 1957 — «Гоголь та українська література»;
* 1961 — «Творчість І. С. Нечуя-Левицького»;
* 1963 — «Русский реализм и становление украинской реалистической прозы»;
* 1965 — «Сторінки творчого життя. (Марко Вовчок в житті і праці)»;
* 1968 — «Форми реалізму в східнослов'янських літературах XIX—XX століть» (у співавторстві);
* 1972 — «Шляхами дружби і єднання»;
* 1976 — «Реалізм. Збагачення. Єдність»;
* 1978 — «На початку століття: Максим Горький і символісти»;
* 1979 — «Листи до Марка Вовчка»;
* 1992 — «Микола Васильович Гоголь. Дослідження і матеріали»;
* 2000 — «Григорій Давидович Вервес: біобібліографія до 80-річчя»;
* 2003 — «Дослідження і статті різних років»;
* 2007 — «Урбанистическая проблема в художественной прозе Гоголя».
;Була
* головою редакційної колегії:
** Зібрання творів Івана Нечуя-Левицького (в 11-ти томах, 1965—1968);
** 1-го тому «Історії українсько-російських літературних зв'язків» (у 2-х томах, 1987).
* авторкою розділів у:
** «Історії української літератури» (у 8-ми томах, томи 3–4, 1968—1969);
** «Історії української літератури ХІХ століття» (у 3-х томах, 1997);
* членом редколегії Зібрання творів Івана Франка в 50 томах (1976—1987).
Пам'яті науковиці присвячена збірка наукових праць «Благородний вимір наукового подвижництва» (2012).

== Відзнаки ==
* Нагороджена [[орден]]ами
** [[Орден Трудового Червоного Прапора|Трудового Червоного Прапора]] (1967)<ref>[http://eu.univ.kiev.ua/departments/istoriyi-rosiys%60koyi-literatur/krutikova-nina-evgenivna/ Крутікова Ніна Євгенівна (27.01.1912- 17.04.2008)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190116050330/http://eu.univ.kiev.ua/departments/istoriyi-rosiys%60koyi-literatur/krutikova-nina-evgenivna/ |date=16 січня 2019 }}</ref>;
** [[Орден княгині Ольги|Княгині Ольги ІІІ ступеня]] (2002);
* [[Заслужений діяч науки і техніки України]] з 1998 року.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Ніна Круиікова // {{ПРУ-60}}, С. 271—272;
* {{УРЕС1|2|255|Крутикова Ніна Євгенівна}};
* ''Н. І. Чорна''. Крутикова Ніна Євгенівна // {{УРЕ}};
* ''Н. І. Чорна''. Крутікова Ніна Євгенівна {{УЛЕ/3}}, С. 75—76;
* {{ЕСУ|том=15|автор=[[Мазепа Наталія Ростиславівна|Н. Р. Мазепа]]|стаття=Крутікова Ніна Євгенівна|id=2294}}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Біографії|Українська література|Освіта|Київ}}

[[Категорія:Члени-кореспонденти АН УРСР]]
[[Категорія:Українські літературознавці]]
[[Категорія:Літературознавці СРСР]]
[[Категорія:Радянські педагоги]]
[[Категорія:Радянські професори]]
[[Категорія:Члени НСПУ]]
[[Категорія:Члени КПРС]]
[[Категорія:Доктори філологічних наук СРСР]]
[[Категорія:Викладачі Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова]]
[[Категорія:Кулішезнавці]]
[[Категорія:Наукові династії]]

title: Крутікова Ніна Євгенівна

Народилася: 14 (27) січня 1913 · Лодзь, Петроковська губернія, Варшавське генерал-губернаторство, Російська імперія

Померла: 17 квітня 2008 (95 років) · Київ, Україна

Країна: Російська імперія · СРСР · Україна

Діяльність: літературознавиця

Заклад: Київський національний університет імені Тараса Шевченка · Інститут літератури імені Тараса Шевченка НАН України

Вчене звання: професор

Науковий ступінь: доктор філологічних наук

Відомі учні: Козлик Ігор Володимирович

Членство: Спілка радянських письменників України

Партія: ВКП(б)

Нагороди: орден Трудового Червоного Прапора · орден княгині Ольги III ступеня · заслужений діяч науки і техніки України


text:
# Мікродобриво бор
Мікродобриво бор (рос. микроудобрение бор) — висококонцентрований розчин бору в доступній для рослин формі — боретаноламін, що використовується для позакореневого підживлення культур, чутливих до нестачі елемента.

## Культури, чутливі до нестачі бору
До бор-чутливих культур відносяться: цукровий буряк, ріпак, соя, соняшник, бобові, фруктові дерева, овочі та інші. Для ріпака, недостача бору проявляється в хлорозі листя, зменшенні кількості насіння і стручків на рослині, і в підсумку — в зменшенні урожайності і виходу олії з одиниці площі.

## Функції бору в рослині пов'язані з наступними процесами
- метаболізм вуглеводів і транспортування цукрів рослинними мембранами;
- синтез нуклеїнових кислот (ДНК і РНК) і фітогормонів;
- утворення клітинних стінок;
- розвиток рослинних тканин (передбачається участь його як агента транспортування).[3]

## Чому мікроелемент бор є необхідним для рослини?
Бор сприяє більш ефективному використанню кальцію і підсилює утворення бульбашок на коренях бобових. Також часто ігнорують те, що бор потрібен рослинам протягом всього періоду вегетації, адже саме він регулює синтез і транспорт вуглеводів, ростових речовин і аскорбінової кислоти від листя до органів плодоношення і коріння. Завдяки йому рослини раніше зацвітають і дають насіння, до того ж насіннєва продуктивність різко підвищується. А ще бор зміцнює рослини — рівень ураження хворобами відчутно знижується. Жоден з процесів обміну речовин не відбувається без участі цього життєво важливого для рослин мікроелемента.

## Актуальність використання мікродобрива бор для позакореневого підживлення
Бор, аналогічно калію, практично не реутелізуєтся в рослинах. Він не здатний перерозподілятися між старими і молодими органами. Перші, нижні, листя не віддають зекономлений і накопичений бор верхнім, молодим, а також він не надходить до точок росту. Найбільш явно і активно недолік цього елементу виявляється саме в верхніх ярусах рослини. Тому використання бору у вигляді мікродобрива є ондим з найбільш економічно вигідних, ефективних та швидких засобів забезпечення рослини цим мікроелементом.
Найчастіше дефіцит бору спостерігається на карбонатних, заболочених, а також провапнованих ґрунтах, посилюється в умовах посухи і надмірного внесення азотних добрив або вапна

## Позитивні наслідки використання мікродобрива бор
Завдяки своїм властивостям, добриво мікродобриво бор забезпечує рослини бором за короткий час. Сприяє збільшенню кількості квіток на рослині, покращенню процесу запилення та знижує їх абортивність, підвищує розвиток репродуктивних органів. Попереджує розвиток фізіологічних хвороб (хлороз, гниль серцевини коренеплодів, деформація листя та ін.) Бор регулює вміст сахарози в коренеплодах, тому додаткове підживлення вирощуваних культур мікродобривом бор має вирішальне значення, як для збільшення урожаю коренеплодів, так і для підвищення вмісту цукру. Сприяє підвищенню імунітету у рослин, покращенню якісних та кількісних показників урожаю. Подовжує термін зберігання продукції.

## Наслідки нестачі бору
Низька забезпеченість рослин бором призводить до порушення анатомічної будови рослин, слабкого розвитку ксилеми, роздробленості флоеми основний паренхіми і дегенерації камбію. Коренева система розвивається слабо, уражається гнилями, бактеріозом і іншими кореневими хворобами.
НЕСТАЧА БОРУ восени на ріпаку призводить до ЗНИЖЕННЯ ВРОЖАЮ до 30%. Імовірність перезимівлі знижується в рази.
⠀Основні СИМПТОМИ нестачі бору:
РОЗКОЛИ в стеблах.
ДРІБНІ, ДЕФОРМОВАНІ, ЛАМКІ листки з НЕКРОТИЧНИМИ плямами.
ПОРОЖНИСТІ коричневі УРАЖЕННЯ в основі стебла.
ЗАКРУЧЕНА листова пластинка в напрямку центральної жилки із забарвленням краю у ФІОЛЕТОВИЙ колір.
НИЗЬКОРОСЛІ рослини.
⠀Особливо уважно контролювати вміст бору треба на ПІЩАНИХ, ЛУЖНИХ ґрунтах, ґрунтах з НИЗЬКИМ ВМІСТОМ ОРГАНІЧНОЇ РЕЧОВИНИ та в періоди ПОСУХИ, оскільки в таких умовах дефіцит елемента посилюється.
⠀Часто, розрізнити нестачу бору неможливо, оскільки, на ранніх стадіях, деякі симптоми схожі на дефіцит інших елементів.
⠀Не потрібно чекати, допоки настануть візуальні ознаки “голодування” рослин, тому що в такому випадку “потяг вже пішов” - відбулися втрати врожаю.
Краще діяти завчасно, аналізуючи стан рослин та вносити корективи в систему живлення.
⠀Отримати безкоштовну консультацію з борного живлення ріпаку:
068-143-26-16 (Олександр Русін)

title: Мікродобриво бор

wikitext:
'''Мікродобриво бор''' (''рос''. '''микроудобрение бор''') — висококонцентрований розчин бору в доступній для рослин формі — боретаноламін, що використовується для позакореневого підживлення культур, чутливих до нестачі елемента.<ref>{{Cite web|url=http://mikroudobrenie.enzim.biz/urozhai-bor.html|title=Урожай Бор ENZIM Agro {{!}} Удобрение с высоким содержанием бора|last=user|website=Микроудобрения ENZIM Agro {{!}} ЭНЗИМ {{!}} Производство Украина|language=ru-RU|accessdate=2017-07-03|archive-date=28 червня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170628023850/http://mikroudobrenie.enzim.biz/urozhai-bor.html}}</ref>

== Культури, чутливі до нестачі бору ==
До бор-чутливих культур відносяться: [[цукровий буряк]], [[ріпак]], [[соя]], [[соняшник]], [[бобові]], фруктові дерева, овочі та інші. Для ріпака, недостача бору проявляється в хлорозі листя, зменшенні кількості насіння і стручків на рослині, і в підсумку — в зменшенні урожайності і виходу олії з одиниці площі.<ref>{{Cite web|url=http://agro.enzim.biz/microelements.html#u_bor|title=Мікродобрива - продукція Ензим-Агро|website=agro.enzim.biz|language=uk-UA|accessdate=2017-07-03|archive-date=2 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170702101417/http://agro.enzim.biz/microelements.html#u_bor}}</ref>

== Функції бору в рослині пов'язані з наступними процесами ==
* метаболізм вуглеводів і транспортування цукрів рослинними мембранами;
* синтез нуклеїнових кислот (ДНК і РНК) і фітогормонів;
* утворення клітинних стінок;
* розвиток рослинних тканин (передбачається участь його як агента транспортування).<ref name=":0">{{Cite web|url=http://propozitsiya.com/bor-v-proizvodstve-soi|title=Бор в производстве сои — журнал Пропозиція|website=Пропозиція - Главный журнал по вопросам агробизнеса|language=ru|accessdate=2017-07-03|archive-date=3 липня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170703022238/http://propozitsiya.com/bor-v-proizvodstve-soi}}</ref>

== Чому мікроелемент бор є необхідним для рослини? ==
Бор сприяє більш ефективному використанню кальцію і підсилює утворення бульбашок на коренях бобових. Також часто ігнорують те, що бор потрібен рослинам протягом всього періоду вегетації, адже саме він регулює синтез і транспорт вуглеводів, ростових речовин і аскорбінової кислоти від листя до органів плодоношення і коріння. Завдяки йому рослини раніше зацвітають і дають насіння, до того ж насіннєва продуктивність різко підвищується. А ще бор зміцнює рослини — рівень ураження хворобами відчутно знижується. Жоден з процесів обміну речовин не відбувається без участі цього життєво важливого для рослин мікроелемента.

== Актуальність використання мікродобрива бор для позакореневого підживлення ==
Бор, аналогічно калію, практично не реутелізуєтся в рослинах. Він не здатний перерозподілятися між старими і молодими органами. Перші, нижні, листя не віддають зекономлений і накопичений бор верхнім, молодим, а також він не надходить до точок росту. Найбільш явно і активно недолік цього елементу виявляється саме в верхніх ярусах рослини.<ref name=":0"/> Тому використання бору у вигляді мікродобрива є ондим з найбільш економічно вигідних, ефективних та швидких засобів забезпечення рослини цим мікроелементом.

Найчастіше дефіцит бору спостерігається на карбонатних, заболочених, а також провапнованих ґрунтах, посилюється в умовах посухи і надмірного внесення азотних добрив або вапна

== Позитивні наслідки використання мікродобрива бор ==
Завдяки своїм властивостям, добриво мікродобриво бор забезпечує рослини бором за короткий час. Сприяє збільшенню кількості квіток на рослині, покращенню процесу запилення та знижує їх абортивність, підвищує розвиток репродуктивних органів. Попереджує розвиток фізіологічних хвороб ''(хлороз, гниль серцевини коренеплодів, деформація листя та ін.)'' Бор регулює вміст сахарози в коренеплодах, тому додаткове підживлення вирощуваних культур мікродобривом бор має вирішальне значення, як для збільшення урожаю коренеплодів, так і для підвищення вмісту цукру. Сприяє підвищенню імунітету у рослин, покращенню якісних та кількісних показників урожаю. Подовжує термін зберігання продукції.

== Наслідки нестачі бору ==
Низька забезпеченість рослин бором призводить до порушення анатомічної будови рослин, слабкого розвитку ксилеми, роздробленості флоеми основний паренхіми і дегенерації камбію. Коренева система розвивається слабо, уражається гнилями, бактеріозом і іншими кореневими хворобами.<ref name=":0"/>

НЕСТАЧА БОРУ восени на ріпаку призводить до ЗНИЖЕННЯ ВРОЖАЮ до 30%. Імовірність перезимівлі знижується в рази.

⠀Основні СИМПТОМИ нестачі бору:

РОЗКОЛИ в стеблах.

ДРІБНІ, ДЕФОРМОВАНІ, ЛАМКІ листки з НЕКРОТИЧНИМИ плямами.

ПОРОЖНИСТІ коричневі УРАЖЕННЯ в основі стебла.

ЗАКРУЧЕНА листова пластинка в напрямку центральної жилки із забарвленням краю у ФІОЛЕТОВИЙ колір.

НИЗЬКОРОСЛІ рослини.

⠀Особливо уважно контролювати вміст бору треба на ПІЩАНИХ, ЛУЖНИХ ґрунтах, ґрунтах з НИЗЬКИМ ВМІСТОМ ОРГАНІЧНОЇ РЕЧОВИНИ та в періоди ПОСУХИ, оскільки в таких умовах дефіцит елемента посилюється.

⠀Часто, розрізнити нестачу бору неможливо, оскільки, на ранніх стадіях, деякі симптоми схожі на дефіцит інших елементів.

⠀Не потрібно чекати, допоки настануть візуальні ознаки “голодування” рослин, тому що в такому випадку “потяг вже пішов” - відбулися втрати врожаю.

Краще діяти завчасно, аналізуючи стан рослин та вносити корективи в систему живлення.

⠀Отримати безкоштовну консультацію з борного живлення ріпаку:

068-143-26-16 (Олександр Русін)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==

{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Мінеральні добрива]]
[[Категорія:Бор]]


text:
# IC 4552
IC 4552 — галактика типу NF (в процесі підтвердження) у сузір'ї Змія.
Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції індексного каталогу.

title: IC 4552

wikitext:
{{Галактика IC
| IC = 4552
| Назва = IC 4552
| Тип =
| Сузір'я = Змія
| Позначення =
| Пряме_сходження = 15 год 34 хв 58,3 сек
| Відхилення = +04° 41′ 57″
| Код = NF
| Хаббл-тип = в процесі підтвердження
| Епоха = [[J2000.0]]
| Видима_зоряна_величина =
| Видимі_розміри =
| Яскравість_поверхні =
| Фотографічна_зоряна_величина =
| Кутове_положення =
| bot = true
| dreyer = true
}}

'''IC 4552''' — [[галактика]] типу NF (в процесі підтвердження) у сузір'ї [[Змія (сузір'я)|Змія]].

Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції [[Індексний каталог|індексного каталогу]].

== Посилання ==

* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+4552 IC 4552] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070316125741/http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+4552 |date=16 березня 2007 }} в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-en}}
* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc_fr.cgi?IC+4552 IC 4552] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070314125843/http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc_fr.cgi?IC+4552 |date=14 березня 2007 }} в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-fr}}
* http://www.seds.org/~spider/ngc/revngcic.cgi?IC+4552 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070314134428/http://www.seds.org/~spider/ngc/revngcic.cgi?IC+4552 |date=14 березня 2007 }}
* [http://simbad.u-strasbg.fr/sim-id.pl?Ident=IC+4552 IC 4552 в базі SIMBAD]{{ref-en}}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://vizier.u-strasbg.fr/viz-bin/VizieR-S?IC+4552 IC 4552 в базі Vizier]{{ref-en}}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://nedwww.ipac.caltech.edu/cgi-bin/nph-objsearch?objname=IC+4552 IC 4552 в базі NASA Extragalactic  Database]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20070202212605/http://www.ngcic.org/steinicke/ Бази даних про об'єкти NGC/IC]{{ref-en}}

{{Навігатор NGC|IC 4546|IC 4547|IC 4548|IC 4549|IC 4552|IC 4553|IC 4554|IC 4555|IC 4556|}}

{{Бот|}}<!-- заберіть шаблон {{бот|}}, якщо вносите серйозні зміни в статтю -->

{{Портали|Астрономія}}

[[Категорія:Об'єкти IC|IC 4552]]
[[Категорія:Змія (сузір'я)|IC 4552]]
[[Категорія:Галактики|IC 4552]]

title: Розташування (епоха J2000.0)

Сузір'я: Змія

Пряме піднесення: 15 год 34 хв 58,3 сек

title: Характеристики

Габбл-тип: в процесі підтвердження


text:
# Вишево
Вишево (пол. Wyszewo, нім. Seidel) — село в Польщі, у гміні Маново Кошалінського повіту Західнопоморського воєводства.
Населення — 559 осіб (2011).

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 282     | 58                 | 200              | 24                   |
| Жінки    | 277     | 58                 | 163              | 56                   |
| Разом    | 559     | 116                | 363              | 80                   |

title: Вишево

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Вишево
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Wyszewo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Західнопоморське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Кошалінський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Маново (гміна){{!}}Маново
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 559
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 94
|поштовий індекс        = 76-015
|автомобільний код      = ZKO
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0308235
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Вишево''' ({{lang-pl|Wyszewo}}, {{lang-de|Seidel}}) — село в Польщі, у [[Маново (гміна)|гміні Маново]] [[Кошалінський повіт|Кошалінського повіту]] [[Західнопоморське воєводство|Західнопоморського воєводства]].
Населення — {{formatnum:559}} {{МНОЖИНА:559|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=282 |ЧолПре=58 |ЧолПрац=200 |ЧолПост=24
|Жін=277 |ЖінПре=58 |ЖінПрац=163 |ЖінПост=56
|Разом=559 |РазомПре=116 |РазомПрац=363 |РазомПост=80
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Маново}}

[[Категорія:Села Кошалінського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Західнопоморське воєводство

Повіт: Кошалінський повіт

Гміна: Маново

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: ZKO

OSM: ↑2797413 ·R (Ґміна Маново)


text:
# Бар'єр (програмування)
У паралельних обчисленнях бар'єром (англ. Barrier) називають метод синхронізації. Бар'єр для групи потоків або процесів в вихідному коді значить, що кожний потік/процес мають зупинитися у цій точці і не можуть продовжуватися, доки всі потоки/процеси не досягнуть цієї точки. Бар'єри корисні для організації колективних розподілених обчислень в багатопроцесорній конфігурації, коли кожен учасник (потік управління) виконує частину роботи, а в точці збору часткові результати об'єднуються в загальний підсумок.
Багато колективних процедур і директивних паралельних мов застосовують неявні бар'єри. Наприклад, паралельний цикл do у Фортрані з OpenMP не буде продовжений для жодного з потоку, аж поки остання ітерація не буде виконана.
В передачі повідомлень, будь-які глобальні зв'язки (такі як reduction або scatter), можуть застосовувати бар'єр.

title: Бар'єр (програмування)

wikitext:
У [[Паралельні обчислення|паралельних обчисленнях]] '''бар'єром''' ({{lang-en|Barrier}}) називають метод [[синхронізація процесів|синхронізації]]. Бар'єр для групи потоків або [[процес (програмування)|процесів]] в вихідному коді значить, що кожний потік/процес мають зупинитися у цій точці і не можуть продовжуватися, доки всі потоки/процеси не досягнуть цієї точки. Бар'єри корисні для організації колективних [[Розподілені обчислення|розподілених обчислень]] в багатопроцесорній конфігурації, коли кожен учасник (потік управління) виконує частину роботи, а в точці збору часткові результати об'єднуються в загальний підсумок.

Багато колективних процедур і директивних паралельних мов застосовують неявні бар'єри. Наприклад, паралельний цикл do у [[Фортран]]і з [[OpenMP]] не буде продовжений для жодного з потоку, аж поки остання [[ітерація]] не буде виконана.

В [[передача повідомлень|передачі повідомлень]], будь-які глобальні зв'язки (такі як reduction або scatter), можуть застосовувати бар'єр.

{{Паралельні обчислення}}
{{без джерел|дата=січень 2016}}
{{Compu-prog-stub}}
{{Compu-OS-stub}}
[[Категорія:Паралельні обчислення]]


text:
# Стокгольмська декларація
Стокгольмська декларація з довкілля — базовий акт міжнародного права довкілля. Це політико-правовий документ, який реалізує м'яке право.
Стокгольмська декларація була прийнята на Стокгольмській конференції з довкілля 16 червня 1972 року у Стокгольм.
День відкриття конференції (5 червня 1972 року) прийнято вважати Всесвітнім днем охорони довкілля. Щодо цього питання на конференції було прийнято окрему резолюцію.
На думку більшості дослідників у 1972 р. покладено початок формування нової галузі міжнародного права — міжнародного права довкілля.
Декларація визначила основні напрямки та принципи міжнародно-правової охорони довкілля у таких сферах як:
- раціональне використання природних ресурсів;
- збереження флори і фауни
- попередження забруднення довкілля (включаючи моря);
- зв'язок між охороною довкілля та соціально-економічним розвитком;
- демографічні питання;
- управління охороною довкілля;
- наукові дослідження;
- освіта.

Стокгольмська декларація вперше в світі закріпила ряд міжнародно-правових принципів:
- визнання права людини жити у сприятливому довкіллі і обов'язку його охороняти (Принцип 1);
- принцип суверенного права держав розробляти свої природні ресурси та відповідальності за завдання шкоди довкіллю інших держав (Принцип 21);
- принцип співробітництва у вирішенні екологічних проблем (Принцип 24).

Стокгольмська декларація складається з преамбули та 26 статей-принципів.
Стокгольмська конференція призвела до ряду наукових міжнародних досліджень, які вийшли у 1972 р. Два таких дослідження мали значний вплив на розвиток міжнародного права довкілля:
- «Межі росту» (анг. «Limits to Growth»), дослідження було виконане на замовлення Римського клубу.
- «Тільки одна Земля» (анг. «Only one Earth»), дослідження виконане на замовлення ООН. Цей звіт вперше підняв питання взаємозв'язку між охороною довкілля та розвитком світового суспільства. В ньому пролунала теза про те, що людство повинно взяти на себе зобов'язання з управління планетою.

title: Стокгольмська декларація

wikitext:
{{угода}}

'''Стокгольмська декларація з довкілля''' — базовий [[акт]] [[міжнародне право|міжнародного права]] довкілля. Це політико-правовий [[документ]], який реалізує [[м'яке право]].

''Стокгольмська декларація'' була прийнята на ''Стокгольмській конференції з довкілля'' 16 червня 1972 року у [[Стокгольм]].

День відкриття конференції (5 червня 1972 року) прийнято вважати [[Всесвітній день охорони довкілля|Всесвітнім днем охорони довкілля]]. Щодо цього питання на [[конференція|конференції]] було прийнято окрему [[резолюція|резолюцію]].

На думку більшості дослідників у 1972 р. покладено початок формування нової галузі [[міжнародне право|міжнародного права]] — [[міжнародне екологічне право|міжнародного права довкілля]].

Декларація визначила основні напрямки та принципи міжнародно-правової [[охорона довкілля|охорони довкілля]] у таких сферах як:
*  [[раціональне природокористування|раціональне використання природних ресурсів]];
*  збереження [[флора|флори]] і [[фауна|фауни]]
*  попередження [[забруднення довкілля]] (включаючи моря);
*  зв'язок між охороною довкілля та соціально-економічним розвитком;
*  [[демографія|демографічні питання]];
*  управління охороною довкілля;
*  [[наукові дослідження]];
*  [[освіта]].

''Стокгольмська декларація'' вперше в світі закріпила ряд міжнародно-правових принципів:
* визнання права людини жити у сприятливому довкіллі і обов'язку його охороняти (Принцип 1);
* принцип суверенного права держав розробляти свої природні ресурси та відповідальності за завдання шкоди довкіллю інших держав (Принцип 21);
* принцип співробітництва у вирішенні [[Екологічна проблема|екологічних проблем]] (Принцип 24).

''Стокгольмська декларація'' складається з [[преамбула|преамбули]] та 26 статей-принципів.

''Стокгольмська конференція'' призвела до ряду наукових міжнародних [[дослідження|досліджень]], які вийшли у 1972 р. Два таких дослідження мали значний вплив на розвиток [[міжнародне екологічне право|міжнародного права довкілля]]:
* «Межі росту» (анг. «Limits to Growth»), дослідження було виконане на замовлення [[Римський клуб|Римського клубу]].
* «Тільки одна Земля» (анг. «Only one Earth»), дослідження виконане на замовлення [[ООН]]. Цей звіт вперше підняв питання взаємозв'язку між [[охорона довкілля|охороною довкілля]] та розвитком світового суспільства. В ньому пролунала теза про те, що людство повинно взяти на себе зобов'язання з управління планетою.

== Див. також ==
* [[Екологічне право]]

== Література ==
* ''О. В. Буткевич''. Права людини екологічні // [[Українська дипломатична енциклопедія]]: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с. ISBN 966-316-045-4

== Посилання ==
* [http://www.unep.org/Documents.Multilingual/Default.asp?documentID=97 Повний звіт про Конференцію з довкілля 1972 року]
* [http://www.rac.org.ua/nc/zakachka/?download=%2Ffileadmin%2Fuser_upload%2Fpublications%2FIEL_Guide_final_no_cover.pdf Довідник чинних міжнародних договорів України у сфері охорони довкілля / Кол.авт.:Андрусевич А., Андрусевич Н., Козак З. — Львів. — 2009. — 203 с.]

[[Категорія:Міжнародні договори України у сфері охорони довкілля]]
[[Категорія:Міжнародні договори XX століття]]
[[Категорія:Екологічна політика]]
[[Категорія:Червень 1972]]

title: Стокгольмська декларація

Тип: міжнародний договір

Підписано: 16 червня 1972

Місце: Стокгольм


text:
# Садовських Борис Олександрович
Садовських Борис Олександрович — російський письменник.
Народ. 6 березня 1881 р. у м. Ардатов. Помер 3 квітня 1952 р. у Москві. Закінчив історико-філологічний факультет Московського державного університету (1906). За його оповіданням «Іллін день» О.Левченко створив фільм «Єнісейські поля» (1993).

title: Садовських Борис Олександрович

wikitext:
{{особа}}
'''Садовських Борис Олександрович''' — російський [[письменник]].

Народ. [[6 березня]] 1881 р. у м. Ардатов. Помер [[3 квітня]] [[1952]] р. у [[Москва|Москві]]. Закінчив історико-філологічний факультет Московського державного університету ([[1906]]). За його оповіданням «Іллін день» О.Левченко створив фільм «Єнісейські поля» ([[1993]]).

== Література ==
* Краткая литературная Энциклопедия. Т.6. М., [[1971]]. — С.597.
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Російські письменники]]
[[Категорія:Випускники Московського університету]]
[[Категорія:Російські монархісти]]

title: рос. Борис Александрович Садовской

Народився: 10 (22) лютого 1881 або 22 лютого 1881 · Ардатов (Нижньогородська область), Нижньогородська губернія, Російська імперія

Помер: 3 квітня 1952 (71 рік) або 5 березня 1952 (71 рік) · Москва, СРСР

Поховання: Новодівичий цвинтар

Країна: Російська імперія · СРСР

Діяльність: письменник, поет

Alma mater: Історико-філологічний факультет Московського державного університету

Знання мов: російська

Напрямок: акмеїзм


text:
# Білий північний олень
Білий північний олень (фін. Valkoinen peura, швед. Den Vita Renen) — фінська драма жахів 1952 року, яку зняв Ерік Бломберґ як свій дебютний повнометражний фільм. Фільм був зареєстрований у конкурсі на Каннському кінофестивалі 1953 року та здобув спеціальну нагороду журі під керівництвом Жана Кокто за найкращий фільм-казку. Через п'ять років після обмеженого прокату у Сполучених Штатах він став одним із п'яти фільмів, які у 1956 році отримали премію «Золотий глобус» як найкращий іноземний фільм.

## Сюжет
Дія фільму, заснованого на дохристиянській фінській міфології та саамському шаманстві, розгортається у фінській Лапландії, а в центрі — молода жінка Піріта. У засніженому краєвиді Піріта та оленяр Аслак зустрічаються і незабаром одружуються. Аслак змушений витрачати час на роботу, залишаючи свою нову наречену самотньою. Прагнучи полегшити свою самотність і розпалити подружню пристрасть, Піріта відвідує місцевого шамана, який справді допомагає їй; але в процесі перетворює її на білого вампірського північного оленя. Сільські чоловіки тягнуться до неї та переслідують її з трагічними наслідками.

## Актори
- Мір'ямі Куосманен — Піріта та Мааріта, матір Піріти
- Калерво Ніссіла — Аслак
- Оке Ліндман — лісник
- Арво Лехесмаа — Цалкку-Нілла, шаман
- Джуні Тапіола — оленяр
- Тайне Хаарла — старша жінка (в титрах не указана)
- Пентті Ірджала — промовиця (в титрах не указана)
- Едвін Каджанн — оленяр (в титрах не указаний)
- Кауко Лаурікайнен — людина в хатині лапландця (в титрах не указаний)
- Хеймо Лепісте — заможна людина (в титрах не вказаний)
- Осмо Осва — оленяр (в титрах не указаний)
- Аарне Таркас — наречений (в титрах не указаний)
- Інке Таркас — наречена (в титрах не указана)
- Евальд Терхо — батько Піріти (в титрах не указаний)
- Каарло Вільска — оленяр (в титрах не указаний)

## Поширення

### Театральний випуск
"Білий північний олень" показали за межами Фінляндії щонайменше в 11 країнах, зокрема у Сполучених Штатах, Швеції та Франції.

### Домашні ЗМІ
У 1990 році у Фінляндії фільм вийшов на VHS; а у 2010-х DVD-диски вийшли у Фінляндії та Франції. У 2016—2017 роках Національний аудіовізуальний інститут Фінляндії здійснив реставрацію 4K з оригінального негативу камери та випустив її на Blu-ray зі шведськими та англійськими субтитрами. 8 квітня 2019 року компанія Eureka Entertainment у рамках серії «Майстри кіно» випустила DVD-диски та диски Blu-ray Region 2.

## Рецензії

### Міжнародний прийом
«Білий північний олень» отримав переважно позитивні відгуки від критиків за межами Фінляндії, причому багато хто хвалив атмосферу фільму, кінематографію та образи, що переслідують фільм. Джим Гоберман з Вілледж войс позитивно оцінив фільм, назвавши його «квазіетнографічною вправою в магічному неореалізмі». Гоберман також високо оцінив фільм за його «лаконічний виклад і гостру передумову». Джеремі Аспінолл з Radio Times оцінив фільм чотирма зірками з п'яти, високо відмітивши операторську роботу фільму в документальному стилі, яка, на його думку, ефективно відобразила засніжені пейзажі Фінляндії, приголомшливі образи та гру Куосманена. Джеймс Еванс 'журналу Starburst дав фільму дев'ять зірок із десяти, назвавши його «чудовим, красивим і переконливим фільмом, який захоплююче ґрунтується на міфології Лапландії та звичаях саамів»; висвітлюючи історію фільму, неймовірну кінематографію та гру Куосманена.
Мейтленд Макдона з TV Guide присудила фільму 3 зірки з 5, розкритикувавши фільм за незграбність у деяких частинах, похваляючи операторську роботу та образи, що переслідують. МакДона завершила свою рецензію, назвавши його «Обов'язковим до перегляду для повних фільмів жахів і одним із небагатьох фільмів, які досліджують фольклорні традиції саамів».

### Нагороди
- Каннський кінофестиваль[17] 1953: Найкращий фільм-казка[18][19]
- Золотий глобус 1956: Найкращий іншомовний фільм[9]

title: Білий північний олень

wikitext:
{{фільм}}
'''''Білий північний олень''''' ({{Lang-fi|'''Valkoinen peura'''}}, {{Lang-sv|'''Den Vita Renen'''}}) — фінська [[Драматичний фільм|драма]] [[Фільм жахів|жахів]] 1952 року, яку зняв [[Ерік Бломберґ]] як свій дебютний повнометражний фільм.{{Sfn|Cowie|Buquet|Risto|1992|с=267}} Фільм був зареєстрований у конкурсі на [[Каннський кінофестиваль 1953|Каннському кінофестивалі 1953 року]]<ref name="festival-cannes.com">{{Cite web|url=http://www.festival-cannes.com/en/archives/ficheFilm/id/3900/year/1953.html|title=Festival de Cannes: The White Reindeer|accessdate=24 січня 2009|website=festival-cannes.com}}</ref> та здобув спеціальну нагороду журі під керівництвом [[Жан Кокто|Жана Кокто]] за найкращий фільм-казку.<ref name="MMC">{{Cite web|url=http://makeminecriterion.wordpress.com/2013/03/28/the-white-reindeer-erik-blomberg-1952/|title=The White Reindeer (Erik Blomberg, 1952)|accessdate=9 грудня 2013|website=Make Mine Criterion}}</ref> Через п'ять років після обмеженого прокату у Сполучених Штатах він став одним із п'яти фільмів, які у 1956 році отримали [[Премія «Золотий глобус» за найкращий фільм іноземною мовою|премію «Золотий глобус» як найкращий іноземний фільм]].<ref name="Awards & Shows">{{Cite web|url=http://www.awardsandshows.com/features/best-foreign-film-506.html|title=List of Winners – Golden Globes Best Foreign Film|accessdate=12 грудня 2013}}</ref><ref name="Sundholm et al">{{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=QktG6a4YnQYC&q=1957+golden+globe+best+foreign+film+white+reindeer&pg=PA390
|title=Historical Dictionary of Scandinavian Cinema (Google eBook)
|last=Sundholm, John & Thorsen, Isak & Andersson, Lars Gustaf & Hedling, Olof & Iversen, Gunnar & Møller, Birgir Thor
|date=20 вересня 2012
|page=389 et seq
|isbn=9780810878990
|accessdate=12 грудня 2013
}}</ref>

== Сюжет ==
Дія фільму, заснованого на дохристиянській фінській міфології та саамському шаманстві, розгортається у [[Лапландія (провінція)|фінській Лапландії]], а в центрі — молода жінка Піріта. У засніженому краєвиді Піріта та оленяр Аслак зустрічаються і незабаром одружуються. Аслак змушений витрачати час на роботу, залишаючи свою нову наречену самотньою. Прагнучи полегшити свою самотність і розпалити подружню пристрасть, Піріта відвідує місцевого [[Шаманізм|шамана]], який справді допомагає їй; але в процесі перетворює її на білого вампірського північного оленя. Сільські чоловіки тягнуться до неї та переслідують її з трагічними наслідками.<ref name="Fandango">{{Cite web|url=http://www.fandango.com/valkoinenpeura_v232858/plotsummary|title=Valkoinen Peura Synopsis|accessdate=26 березня 2014}}</ref><ref name="Indiana U">{{Cite web|url=http://www.cinema.indiana.edu/?post_type=film&p=230|title=Valkoinen Peura (The White Reindeer)|accessdate=26 березня 2014}}</ref>

== Актори ==

* [[Мір'ямі Куосманен]] — Піріта та Мааріта, матір Піріти
* [[Калерво Ніссіла]] — Аслак
* [[Оке Ліндман]] — лісник
* [[Арво Лехесмаа]] — Цалкку-Нілла, шаман
* Джуні Тапіола — оленяр
* Тайне Хаарла — старша жінка (в титрах не указана)
* Пентті Ірджала — промовиця (в титрах не указана)
* Едвін Каджанн — оленяр (в титрах не указаний)
* Кауко Лаурікайнен — людина в хатині лапландця (в титрах не указаний)
* Хеймо Лепісте — заможна людина (в титрах не вказаний)
* Осмо Осва — оленяр (в титрах не указаний)
* [[Аарн Таркас|Аарне Таркас]] — наречений (в титрах не указаний)
* Інке Таркас — наречена (в титрах не указана)
* Евальд Терхо — батько Піріти (в титрах не указаний)
* Каарло Вільска — оленяр (в титрах не указаний)

== Поширення ==

=== Театральний випуск ===
''"Білий північний олень"'' показали за межами Фінляндії щонайменше в 11 країнах, зокрема у Сполучених Штатах, Швеції та Франції.<ref name="elonet">[http://www.elonet.fi/fi/elokuva/107867 ''Valkoinen peura''] at Elonet (in Finnish).</ref>

=== Домашні ЗМІ ===
У 1990 році у Фінляндії фільм вийшов на [[VHS]]; а у 2010-х DVD-диски вийшли у Фінляндії та Франції.<ref>[http://www.dvdcompare.net/comparisons/film.php?fid=25358 White Reindeer (The) AKA Valkoinen peura (1952).] DVD Compare, 31 October 2013.</ref> У 2016—2017 роках Національний аудіовізуальний інститут Фінляндії здійснив реставрацію [[4K]] з оригінального негативу камери та випустив її на ''Blu-ray'' зі шведськими та англійськими субтитрами.<ref>[http://kavi.fi/fi/julkaisut/dvd-ja-bluray-julkaisut/bluray-julkaisut Blu-ray-julkaisut.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171215163801/http://kavi.fi/fi/julkaisut/dvd-ja-bluray-julkaisut/bluray-julkaisut |date=2017-12-15 }} National Audiovisual Institute (in Finnish).</ref> 8 квітня 2019 року компанія ''Eureka Entertainment'' у рамках серії «Майстри кіно» випустила DVD-диски та диски [[Blu-ray Disc|Blu-ray]] ''Region 2''.<ref name="bluraydetails">{{Cite web|title=The White Reindeer Blu-ray Release Date April 8, 2019 (Valkoinen peura / Masters of Cinema) (United Kingdom)|url=https://www.blu-ray.com/movies/The-White-Reindeer-Blu-ray/214971/#Overview|website=Blu-ray.com|publisher=Blu-ray|accessdate=6 травня 2020}}</ref>

== Рецензії ==

=== Міжнародний прийом ===
''«Білий північний олень''» отримав переважно позитивні відгуки від критиків за межами Фінляндії, причому багато хто хвалив атмосферу фільму, кінематографію та образи, що переслідують фільм. [[Джим Гоберман]] з ''[[Вілледж войс]]'' позитивно оцінив фільм, назвавши його ''«квазіетнографічною вправою в магічному неореалізмі»''. Гоберман також високо оцінив фільм за його ''«лаконічний виклад і гостру передумову»''.<ref name="hobermanvvrev">{{Cite web|last=Hoberman|first=J.|title=Film|url=https://www.villagevoice.com/2005/03/15/film-384/|website=Village Voice.com|publisher=J. Hoberman|accessdate=20 жовтня 2018}}</ref> Джеремі Аспінолл з ''Radio Times'' оцінив фільм чотирма зірками з п'яти, високо відмітивши операторську роботу фільму в документальному стилі, яка, на його думку, ефективно відобразила засніжені пейзажі Фінляндії, приголомшливі образи та гру Куосманена.<ref name="aspinallrtreview">{{Cite web|last=Aspinall|first=Jeremy|title=The White Reindeer – review|url=https://www.radiotimes.com/film/cs4bq/the-white-reindeer/|website=RadioTimes.com|publisher=[[Radio Times]]|accessdate=6 травня 2020|archive-date=2019-05-26|archive-url=https://web.archive.org/web/20190526200502/https://www.radiotimes.com/film/cs4bq/the-white-reindeer/}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190526200502/https://www.radiotimes.com/film/cs4bq/the-white-reindeer/ |date=2019-05-26 }}</ref> Джеймс Еванс {{'}}''журналу Starburst дав'' фільму дев'ять зірок із десяти, назвавши його ''«чудовим, красивим і переконливим фільмом, який захоплююче ґрунтується на міфології Лапландії та звичаях саамів»''; висвітлюючи історію фільму, неймовірну кінематографію та гру Куосманена.<ref name="starburstmagazine19">{{Cite web|last=Evans|first=James|title=The White Reindeer (1952)|url=https://www.starburstmagazine.com/reviews/white-reindeer-1952|publisher=[[Starburst Magazine]]|accessdate=29 березня 2021|date=14 квітня 2019}}</ref>

[[Мейтленд Макдона]] з ''TV Guide'' присудила фільму 3 зірки з 5, розкритикувавши фільм за незграбність у деяких частинах, похваляючи операторську роботу та образи, що переслідують. МакДона завершила свою рецензію, назвавши його ''«Обов'язковим до перегляду для повних фільмів жахів і одним із небагатьох фільмів, які досліджують фольклорні традиції саамів»''.<ref name="mcdonaghrev">{{Cite web|last=McDonagh|first=Maitland|title=The White Reindeer - Movie Reviews and Movie Ratings|url=https://www.tvguide.com/movies/the-white-reindeer/review/131749/|website=TV Guide.com|publisher=Maitland McDonagh|accessdate=20 жовтня 2018}}</ref>

=== Нагороди ===

* [[Каннський кінофестиваль]]{{Sfn|Sundholm|Thorsen|2012|с=390}} 1953: Найкращий фільм-казка<ref name="awards">{{Cite web|url=http://www.festival-cannes.fr/en/archives/1953/allAward.html|title=Awards 1953: All Awards|website=festival-cannes.fr|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131226221548/http://www.festival-cannes.fr/en/archives/1953/allAward.html|archivedate=26 December 2013}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.cannes-fest.com/pr1953.htm|title=1953 - Le Jury, Les Prix|website=cannes-fest.com|accessdate=25 травня 2017}}</ref>
* [[Премія «Золотий глобус» за найкращий фільм іноземною мовою|Золотий глобус]] 1956: Найкращий іншомовний фільм<ref name="elonet"/>

== Список літератури ==
{{Reflist}}

== Бібліографія ==
* Cowie, Peter; Buquet, Françoise; Risto, Pitkänen (1992). Scandinavian Cinema: A Survey of the Films and Film-makers of Denmark, Finland, Iceland, Norway, and Sweden. Tantivy Press. ISBN 978-0-573-69911-5.
* Senn, Bryan (6 February 2017). The Werewolf Filmography: 300+ Movies. McFarland & Company. ISBN 978-0-7864-7910-8.
* Sundholm, John; Thorsen, Isak; Lars Gustaf Andersson (20 September 2012). Historical Dictionary of Scandinavian Cinema. Scarecrow Press. ISBN 978-0-8108-7899-0.

== Посилання ==

* {{AllMovie title|232858|The White Reindeer (1952)}}
* {{IMDb title|id=0045283|title=The White Reindeer}}
* {{Rotten Tomatoes|valkoinen-peura-the-white-reindeer|White Reindeer (1952)}}
* [https://elonet.finna.fi/Record/kavi.elonet_elokuva_107867 Valkoinen peura (The White Reindeer)] at Elonet
[[Категорія:Фільми жахів Фінляндії]]
[[Категорія:Фентезійні фільми Фінляндії]]
[[Категорія:Фільми про тварин]]
[[Категорія:Чорно-білі фільми Фінляндії]]
[[Категорія:Фільми — лауреати премії «Золотий глобус» за найкращий фільм іноземною мовою]]
[[Категорія:Фільми 1952]]

title: фін. Valkoinen peura

Жанр: горор

Режисер: Ерік Бломберґ

Продюсер: Аарн Таркас

У головних · ролях: Мір'ямі Куосманен

Композитор: Ейнар Енглунд

Дистриб'ютор: Adams Filmid і Netflix

Мова: фінська

Країна: Фінляндія


text:
# Заповедня
Заповедня (пол. Zapowiednia) — село в Польщі, у гміні Пиздри Вжесінського повіту Великопольського воєводства.
Населення — 215 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Конінського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 106     | 21                 | 70               | 15                   |
| Жінки    | 109     | 24                 | 54               | 31                   |
| Разом    | 215     | 45                 | 124              | 46                   |

title: Заповедня

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Заповедня
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Zapowiednia}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = MOs810 WG 14 2016 (village Zapowiednia) (2).JPG
|опис зображення    =  <!--Centrum wsi-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Великопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Вжесінський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Пиздри (гміна){{!}}Пиздри
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 215
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 63
|поштовий індекс        = 62-415 <br />(poczta: [[Pyzdry]])
|автомобільний код      = PWR
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0293189
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Заповедня''' ({{lang-pl|Zapowiednia}}) — село в Польщі, у [[Пиздри (гміна)|гміні Пиздри]] [[Вжесінський повіт|Вжесінського повіту]] [[Великопольське воєводство|Великопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:215}} {{МНОЖИНА:215|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Конінське воєводство|Конінського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=106 |ЧолПре=21 |ЧолПрац=70 |ЧолПост=15
|Жін=109 |ЖінПре=24 |ЖінПрац=54 |ЖінПост=31
|Разом=215 |РазомПре=45 |РазомПрац=124 |РазомПост=46
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Zapowiednia}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Пиздри}}

[[Категорія:Села Вжесінського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Великопольське воєводство

Повіт: Вжесінський повіт

Гміна: Пиздри

Поштовий індекс: 62-415 · (poczta: Pyzdry)

Автомобільний код: PWR

OSM: ↑2676508 ·R (Ґміна Пиздри)


text:
# Церкви з розписами у гірському районі Троодос
Церкви з розписами у гірському районі Троодос (грец. Τοιχογραφημένοι ναοί στην περιοχή του όρους Τρόοδος) — комплекс пам'яток культури, який складається з 9 церков та монастиря, розташований у горах Троодос та датованими XI-XVI століттями. Об'єкт був включений до переліку об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО на Кіпрі 1985 року; у 2001 році його було розширено внесенням церкви Преображення у селі Палайхорі. У церквах збереглися розписи, які поєднують візантійський стиль та місцеві традиції іконопису.

## Розташування
9 церков та монастир розташовані у районі Нікосія, у районі Лімасол перебуває лише одна пам'ятка.
| 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10class=notpageimage\| Об'єкти Світової спадщини ЮНЕСКО на мапі Кіпру |

## Церкви
| №  | Зображення | Назва                                                                           | Розташування                     | Час створення |
| -- | ---------- | ------------------------------------------------------------------------------- | -------------------------------- | ------------- |
| 1  |            | Церква святого Миколая під дахом (грец. Εκκλησία του Αγίου Νικολάου της Στέγης) | Район Нікосія село Какопетрія    | XI століття   |
| 2  |            | Монастир святого Івана Лампадиста (грец. Μονή του Αγίου Ιωάννη του Λαμπαδιστή)  | Район Нікосія село Калопайонотіс | XI століття   |
| 3  |            | Церква Всесвятої Богородиці (грец. Εκκλησία της Παναγίας της Ασίνου)            | Район Нікосія село Нікітарі      | XII століття  |
| 4  |            | Церква Всесвятої Богородиці (грец. Εκκλησία της Παναγίας του Άρακα)             | Район Нікосія село Лагудера      | XII століття  |
| 5  |            | Церква Всесвятої Богородиці (грец. Εκκλησία της Παναγίας του Μουτουλλά)         | Район Нікосія село Мутуллас      | XIII століття |
| 6  |            | Церква архангела Михаїла (грец. Εκκλησία του Αρχάγγελου Μιχαήλ)                 | Район Нікосія село Педулас       | XV століття   |
| 7  |            | Церква святого Хреста (грец. Εκκλησία του Τιμίου Σταυρού)                       | Район Лімасол село Пелендрія     | XII століття  |
| 8  |            | Церква Всесвятої Богородиці (грец. Εκκλησία της Παναγίας της Ποδίθου)           | Район Нікосія село Галата        | XVI століття  |
| 9  |            | Церква святого Хреста (грец. Εκκλησία του Τιμίου Σταυρού του Αγιασμάτι)         | Район Нікосія село Платаністаса  | XV століття   |
| 10 |            | Церква Преображення (грец. Εκκλησία της Μεταμορφώσεως του Σωτήρος)              | Район Нікосія село Палайхорі     | XVI століття  |

wikitext:
{{Об'єкт Світової спадщини
 | назва               = Церкви з розписами у гірському районі Троодос
 | назва(офіційна-WHS) = ''Painted Churches in the Troodos Region''
 | зображення          = Church of Timios Stavros (Holy Cross) in Pelendri 06.jpg
 | підпис зображення   = Церква святого Хреста у Пелендрія
 | країна              = {{CYP}}
 | тип                 = Культурний
 | критерії            = ii, iii, iv
 | ID                  = 351
 | регіон ЮНЕСКО       = [[Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО в Європі та Північній Америці|Європа і Північна Америка]]
 | рік                 = 1985
 | внесено зміни       = 2001
 | під загрозою        =
 | карта розташування  = Кіпр
 | підпис карти        =
 | lat_NS = N |lat_deg = 34 |lat_min = 55 |lat_sec = 13
 | lon_EW = E |lon_deg = 33 |lon_min = 05 |lon_sec = 45
 | region              =
 | CoordScale          =
}}

'''Церкви з розписами у гірському районі Троодос''' ({{lang-el|Τοιχογραφημένοι ναοί στην περιοχή του όρους Τρόοδος}}) — комплекс пам'яток культури, який складається з 9 церков та монастиря, розташований у горах [[Троодос]] та датованими [[XI століття|XI]]-[[XVI століття]]ми. Об'єкт був включений до [[Список об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО на Кіпрі|переліку об'єктів Світової спадщини ЮНЕСКО на Кіпрі]] 1985 року; у 2001 році його було розширено внесенням [[Церква Преображення (Палайхорі)|церкви Преображення]] у селі [[Палайхорі]]. У церквах збереглися розписи, які поєднують візантійський стиль та місцеві традиції [[іконопис]]у.

== Розташування ==
9 церков та монастир розташовані у [[Нікосія (район)|районі Нікосія]], у [[Лімасол (район)|районі Лімасол]] перебуває лише одна пам'ятка.

{| valign="top"
|
{{Карта розташування+|Кіпр|width=600|float=center|caption=Об'єкти Світової спадщини ЮНЕСКО на мапі Кіпру|places=
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=58|lon_deg=32|lon_min=52|position=bottom|label_size=80|label=[[#Какопетрія|1]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=59|lon_deg=32|lon_min=49|position=top|label_size=80|label=[[#Калопайонотіс|2]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=35|lat_min=01|lon_deg=32|lon_min=58|position=top|label_size=80|label=[[#Нікітарі|3]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=58|lon_deg=33|lon_min=00|position=left|label_size=80|label=[[#Лагудера|4]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=35|lat_min=00|lon_deg=32|lon_min=49|position=left|label_size=80|label=[[#Мутулла|5]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=58|lon_deg=32|lon_min=49|position=bottom|label_size=80|label=[[#Педулас|6]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=52|lon_deg=32|lon_min=58|position=bottom|label_size=80|label=[[#Пелендрія|7]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=35|lat_min=00|lon_deg=32|lon_min=52|position=top|label_size=80|label=[[#Галата|8]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=58|lon_deg=33|lon_min=01|position=right|label_size=80|label=[[#Платаністаса|9]]}}
  {{Карта розташування~|Кіпр|lat_deg=34|lat_min=55|lon_deg=33|lon_min=05|position=right|label_size=80|label=[[#Палайхорі|10]]}}
}}
|}

== Церкви ==
{| class="wikitable" style="text-align: center"
|- bgcolor="#cccccc"
! width=5%|№
! width=15%|Зображення
! width=40%|Назва
! width=20%|Розташування
! width=20%|Час створення
|-id="Какопетрія"
| '''1'''
| [[Файл:Agios Nikolaos tis Stegis.JPG|250px]]
| [[Церква святого Миколая (Какопетрія)|Церква святого Миколая під дахом]]
({{lang-el|Εκκλησία του Αγίου Νικολάου της Στέγης}})
| [[Нікосія (район)|Район Нікосія]]
село [[Какопетрія]]
| [[XI століття]]
|-id="Калопайонотіс"
| '''2'''
| [[Файл:Kalopanagiotis, Agios Ioannis Lampadistis Kirche, Troodos, Zypern (01).jpg|250px]]
| [[Монастир святого Івана Лампадиста]]
({{lang-el|Μονή του Αγίου Ιωάννη του Λαμπαδιστή}})
| Район Нікосія
село [[Калопайонотіс]]
| XI століття
|-id="Нікітарі"
| '''3'''
| [[Файл:Asinou - Kirche Außen 1.jpg|250px]]
| [[Церква Всесвятої Богородиці (Нікітарі)|Церква Всесвятої Богородиці]]
({{lang-el|Εκκλησία της Παναγίας της Ασίνου}})
| Район Нікосія
село [[Нікітарі]]
| [[XII століття]]
|-id="Лагудера"
| '''4'''
| [[Файл:Panagia tou Arakou Lagoudera.JPG|250px]]
| [[Церква Всесвятої Богородиці (Лагудера)|Церква Всесвятої Богородиці]]
({{lang-el|Εκκλησία της Παναγίας του Άρακα}})
| Район Нікосія
село [[Лагудера]]
| XII століття
|-id="Мутулла"
| '''5'''
| [[Файл:Panagia church Moutoullas cyprus 2010.jpg|250px]]
| [[Церква Всесвятої Богородиці (Мутулла)|Церква Всесвятої Богородиці]]
({{lang-el|Εκκλησία της Παναγίας του Μουτουλλά}})
| Район Нікосія
село [[Мутуллас]]
| [[XIII століття]]
|-id="Педулас"
| '''6'''
| [[Файл:St Michael church Pedoulas Cyprus.jpg|250px]]
| [[Церква архангела Михаїла (Педулас)|Церква архангела Михаїла]]
({{lang-el|Εκκλησία του Αρχάγγελου Μιχαήλ}})
| Район Нікосія
село [[Педулас]]
| [[XV століття]]
|-id="Пелендрія"
| '''7'''
| [[Файл:Church of Timios Stavros (Holy Cross) in Pelendri 06.jpg|250px]]
| [[Церква святого Хреста (Пелендрія)|Церква святого Хреста]]
({{lang-el|Εκκλησία του Τιμίου Σταυρού}})
| [[Лімасол (район)|Район Лімасол]]
село [[Пелендрія]]
| XII століття
|-id="Галата"
| '''8'''
| [[Файл:Panagia Podithou 1.jpg|250px]]
| [[Церква Всесвятої Богородиці (Галата)|Церква Всесвятої Богородиці]]
({{lang-el|Εκκλησία της Παναγίας της Ποδίθου}})
| Район Нікосія
село [[Галата (Кіпр)|Галата]]
| [[XVI століття]]
|-id="Платаністаса"
| '''9'''
| [[Файл:Stavros Agiasmati.JPG|250px]]
| [[Церква святого Хреста (Платаністаса)|Церква святого Хреста]]
({{lang-el|Εκκλησία του Τιμίου Σταυρού του Αγιασμάτι}})
| Район Нікосія
село [[Платаністаса]]
| XV століття
|-id="Палайхорі"
| '''10'''
| [[Файл:No-image-uk.png|250px]]
| [[Церква Преображення (Палайхорі)|Церква Преображення]]
({{lang-el|Εκκλησία της Μεταμορφώσεως του Σωτήρος}})
| Район Нікосія
село [[Палайхорі]]
| XVI століття
|}

== Посилання ==
{{Commonscat|Painted Churches in the Troodos Region}}
* [http://whc.unesco.org/en/list/351 Painted Churches in the Troodos Region]{{ref-en}}

[[Категорія:Світова спадщина на Кіпрі|Троодос]]

title: Painted Churches in the Troodos Region

Painted Churches in the Troodos Region: Світова спадщина

Painted Churches in the Troodos Region: Церква святого Хреста у Пелендрія

Країна: Кіпр

Тип: Культурний

Критерії: ii, iii, iv

Регіон: Європа і Північна Америка


text:
# Торре-де-Дон-Мігель
Торре-де-Дон-Мігель (ісп. Torre de Don Miguel) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Естремадура, у провінції Касерес. Населення — 552 особи (2010).
Муніципалітет розташований на відстані близько 240 км на захід від Мадрида, 85 км на північ від Касереса.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

## Галерея зображень
- Розташування муніципалітету у провінції Касерес

title: Торре-де-Дон-Мігель

wikitext:
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = Торре-де-Дон-Мігель
 | місцева_назва       = ''Torre de Don Miguel''
 | прапор              =
 | герб                =
 | автономна_спільнота = [[Естремадура]]
 | провінція           = [[Касерес (провінція)|Касерес]]
 | комарка             =
 | широта              = 40.217
 | довгота             = -6.567
 | висота              = 559
 | населення           = 552
 | рік_насел           = 2010
 | площа               = 12,0
 | густота             = 46,0
 | поштові_індекси     =
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 10187
 | мер                 =
 | рік_обрання         =
 | www                 = http://www.torrededonmiguel.cc/
}}
'''Торре-де-Дон-Мігель''' ({{lang-es|Torre de Don Miguel}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Естремадура]], у провінції [[Касерес (провінція)|Касерес]]. Населення — {{formatnum:552}} особи (2010).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 240 км на захід від [[Мадрид]]а, 85 км на північ від [[Касерес (Іспанія)|Касереса]].

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Torre de Don Miguel}}

== Галерея зображень ==
<gallery>
Файл:Torre de Don Miguel.png|Розташування муніципалітету у провінції Касерес
</gallery>

<!--
<gallery>
Файл:Torre de Don Miguel rollo jurisdiccional.JPG|Torre de Don Miguel: rollo jurisdiccional
</gallery>
-->

== Посилання ==

<!-- * [http://www.torrededonmiguel.cc Torre de don Miguel] -->

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Касерес}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Касерес]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Естремадура

Провінція: Касерес

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Влада: Офіційна сторінка