text:
# Пітерський район
Пітерський район рос. Питерский район — муніципальне утворення в Саратовській області. Адміністративний центр району — село Пітерка. Населення району — 17 070 осіб.

## Географія
Розташований на півдні Лівобережжя, на окраїні Прикаспійської низовини в басейні річки Малий Узень. Клімат посушливий, різкоконтинентальний. Рельєф слаборозчленований, пейзажі одноманітні степові. Перетинає район річка Малий Узень, приток не має. В районі гостро стоїть проблема питного водопостачання.

## Історія
Район утворений 23 липня 1928 року в складі Пугачовського округу Нижньо-Волзького краю.
З 1934 року район в складі Саратовського краю, з 1936 року — в складі Саратовської області.

## Економіка
Район сільськогосподарський, виробляються зернові та продукція тваринництва. Промисловість пов'язана з переробкою сільськогосподарської продукції: хлібозавод.

## Пам'ятки
- Біля теперішнього села Малий Узень був полонений Омелян Пугачов (1774).
- Млин в районі села Моршанка.
- Стара церква в селі Малий Узень.

title: Пітерський район

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
| назва               = Пітерський район
| місцева_назва       = {{lang-ru|Питерский район}}
| зображення          =
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| прапор              = Flag of Pitersky rayon (Saratov oblast).png
| опис прапора        =
| герб                = Coat of Arms of Piterka rayon (Saratov oblast).png
| опис герба          =
| герб_підпис         =
| прапор_підпис       =
| розташування        = Pitersky district locator map.svg
| розташування_підпис = Пітерський район на мапі Саратовської області
| розташування_розмір = 300px
| інші_одиниці        =
| тип_найменування    = [[Муніципальне утворення (Росія)|Муніципальне утворення]]
| найменування        = [[муніципальний район]]
| девіз               =
| гімн                =

| тип_центра        = село
| центр             = [[Пітерка]]
| найбільше_місто   =
| країна            = {{RUS}}
| тип_регіону       = Область
| регіон            = {{RUS-SAR}}
| тип_регіону2      =
| регіон2           =
| тип_регіону3      =
| регіон3           =
| сусіди            =
| тип_підрозділів   =
| підрозділи        =
| номерний_знак     = 64, 164

| офіційна_мова          =російська
| населення              =17 070 осіб (2014){{RUS-census2014}}
| список_за_населенням   =
| місце_за_населенням    =
| щільність_населення    =
| список_за_щільністю_населення =
| місце_за_щільністю_населення  =
| етнікон                =

| площа             = 2 600 км²
| відсоток_води     =
| ширина            =
| довжина           =
| широта            =
| довгота           =
| середня_висота    =
| макс_висота_місце =
| макс_висота       =
| мін_висота_місце  =
| мін_висота        =
| часовий_пояс      ={{s|{{MSK+0}}}}

| список_за_ввп     =
| ввп               =
|ввп_на_душу_населення =
| список_за_ірлп    =
| ірлп              =
| список_за_джіні   =
| джіні             =

| тип_заснування       =
| заснований           =[[23 липня]] [[1928]]
| назва_до_заснування  =
| титул_голови_уряду   = Голова районної<br/>адміністрації
| голова_уряду         = Дерябін Віктор Миколайович
| титул_представників1 =
| представник1         =
| титул_представників2 =
| представник2         =
| адреса               =
| вебсайт              = http://piterka.sarmo.ru/

| тип_коду_iso    =
| код_iso         =
| тип_скорочення  =
| скорочення      =
| тип_скорочення2 =
| скорочення2     =
| тип_скорочення3 =
| скорочення3     =
}}

'''Пітерський район''' {{lang-ru|Питерский район}} — [[Муніципальне утворення (Росія)|муніципальне утворення]] в [[Саратовська область|Саратовській області]]. Адміністративний центр району — село [[Пітерка]]. Населення району — 17 070 осіб.

== Географія ==
Розташований на півдні Лівобережжя, на окраїні Прикаспійської низовини в басейні річки [[Малий Узень (річка)|Малий Узень]]. Клімат посушливий, різкоконтинентальний. Рельєф слаборозчленований, пейзажі одноманітні степові. Перетинає район річка Малий Узень, приток не має. В районі гостро стоїть проблема питного водопостачання.

== Історія ==
Район утворений [[23 липня]] [[1928]] року в складі Пугачовського округу [[Нижньо-Волзький край|Нижньо-Волзького краю]].

З [[1934]] року район в складі [[Саратовський край|Саратовського краю]], з [[1936]] року — в складі [[Саратовська область|Саратовської області]].

== Економіка ==
Район сільськогосподарський, виробляються зернові та продукція тваринництва. Промисловість пов'язана з переробкою сільськогосподарської продукції: хлібозавод.

== Пам'ятки ==
* Біля теперішнього села [[Малий Узень (село)|Малий Узень]] був полонений [[Пугачов Омелян Іванович|Омелян Пугачов]] (1774).
* Млин в районі села Моршанка.
* Стара церква в селі [[Малий Узень (село)|Малий Узень]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{нк}}
{{Саратовська область}}
{{портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Пітерський район]]
[[Категорія:Райони Саратовської області]]

title: рос. Питерский район

Герб: Прапор

рос. Питерский район: Муніципальне утворення: · муніципальний район

село: Пітерка

Країна: Росія

Область: Саратовська область

Офіційна мова: російська

- повна: 2 600 км² км²

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Голова районної · адміністрації: Дерябін Віктор Миколайович


text:
# Гранатовмісні сланці
Гранатовмісні сланці - метаморфічні кристалічні сланці – мусковітові, біотитові, амфіболітові та ін., що складають промислово важливі родовища ґранатів, а також слюдяні сланці, що містять альмандин і спесартин.

## Опис
Основні мінеральні різновиди вітчизняних ґранатвмісних сланців: 1 - кварцито-сланці біотит-магнетит-кумінгтонітові; 2 - сланці ґранат-кварц-біотит-кумінгтонітові; 3 - сланці кумінгтоніт-ґранат-кварц-біотитові; 4 - сланці ґранат-кварц-біотитові; 5 - сланці ґранат-мусковіт-кварц-біотитові; 6 - сланці ставроліт-біотит-кварц-мусковітові з ґранатом.
В Україні ґранатовмісні сланці складають товщі першого і третього-п'ятого сланцевих горизонтів Анівського родовища (м. Кривий Ріг), що залягають в лежачому боку його продуктивної товщі і розділених малопотужним (5-15 м) першим-другим сланцевим горизонтом. Основна база при виробництві ґранатового концентрату третій-п'ятий сланцевий горизонт середня потужність якого 49,8 м, першого сланцевого горизонту – 31,6 м. Прогнозні запаси ґранатовмісних сланців південної частини Анновської залізорудної смуги (в межах Анівського кар'єру) 300 млн. т.
Технологія отримання ґранатового концентрату включає збагачення за крупністю, густиною, формою, а також магнітними та електричними властивостями. Ґранатовмісний сланець (до 16 % ґранату) дроблять у гладковалковій дробарці до крупності 3-0 мм, далі збагачують у пневмокласифікаторі, де розділення відбувається за рахунок різних аеродинамічних властивостей мінералів.
Ґранатовмісну фракцію +0,25 мм розділяють на крупну і дрібну, які збагачують високоґрадієнтною магнітною сепарацією з переробкою промпродукту електросепарацією. Ґранатовий концентрат, який використовують як абразив, містить 96,5 % ґранату, відходи – 2,89 %.

wikiname: ukwiki

title: Гранатовмісні сланці

in_language: uk

wikitext:
'''Гранатовмісні сланці''' - метаморфічні кристалічні сланці – мусковітові, біотитові, амфіболітові та ін., що складають промислово важливі родовища ґранатів, а також слюдяні сланці, що містять [[альмандин]] і [[спесартин]].
==Опис==
Основні мінеральні різновиди вітчизняних ґранатвмісних сланців: 1 - кварцито-сланці біотит-магнетит-кумінгтонітові; 2 - сланці ґранат-кварц-біотит-кумінгтонітові; 3 - сланці кумінгтоніт-ґранат-кварц-біотитові; 4 - сланці ґранат-кварц-біотитові; 5 - сланці ґранат-мусковіт-кварц-біотитові; 6 - сланці ставроліт-біотит-кварц-мусковітові з ґранатом.
В Україні ґранатовмісні сланці складають товщі першого і третього-п'ятого сланцевих горизонтів Анівського родовища (м. Кривий Ріг), що залягають в лежачому боку його продуктивної товщі і розділених малопотужним (5-15 м) першим-другим сланцевим горизонтом. Основна база при виробництві ґранатового концентрату третій-п'ятий сланцевий горизонт середня потужність якого 49,8 м, першого сланцевого горизонту – 31,6 м. Прогнозні запаси ґранатовмісних сланців південної частини Анновської залізорудної смуги (в межах Анівського кар'єру) 300 млн. т.
Технологія отримання ґранатового концентрату включає збагачення за крупністю, густиною, формою, а також магнітними та електричними властивостями. Ґранатовмісний сланець (до 16 % ґранату) дроблять у гладковалковій дробарці до крупності 3-0 мм, далі збагачують у пневмокласифікаторі, де розділення відбувається за рахунок різних аеродинамічних властивостей мінералів.

Ґранатовмісну фракцію +0,25 мм розділяють на крупну і дрібну, які збагачують високоґрадієнтною магнітною сепарацією з переробкою промпродукту електросепарацією. Ґранатовий концентрат, який використовують як абразив, містить 96,5 % ґранату, відходи – 2,89 %.

==Література==
*{{МГЕ}}

[[Категорія:Сланці]]


text:
# 6 ді Сетембру
Дешпортіву Мілітар 6 ді Сетембру або просто 6 ді Сетембру (порт. Desportivo Militar 6 de Setembro) — професіональний футбольний клуб з міста Сантана на острові Сан-Томе, в Сан-Томе і Принсіпі.

## Історія
На даний час команда входить до невеликого числа команд, які виграли по одному острівному та національному чемпіонству, клуб також має по дві перемоги в острівних та національних кубках.
Їх перша перемога в кубку відбулася в 1988 році, «6 ді Сетембру» зробив спробу вдруге перемогти у кубку, але програв фінальний матч, наступної перемоги в кубку ловелося чекати майже двадцять років. Клуб грав у чемпіонаті острова, поки не вилетів до другого дивізіону на початку XXI століття, клуб повернувся до першого дивізіону в сезоні 2009/10 років і в тому ж сезоні виграв свій другий і останній на сьогодні національний кубок після перемоги над клубом Андорінья з рахунком 3:0. Після вильоту клубу до другого та третього дивізіонів, клуб перестав виступати у будь-яких турнірах починаючи з 2014 року.

## Форма
Форма клубу складається з поєднання жовтого та зеленого кольорів.

## Досягнення
- Чемпіонат Сан-Томе і Принсіпі: 2 перемоги

1988, 2023
- Чемпіонат острова Сан-Томе: 1 перемога

1988
- Кубок Сан-Томе і Принсіпі: 2 перемоги

переможець — 1988, 2010
фіналіст — 1990

## Історія виступів у лігах та кубках

### Чемпіонат острову
| Сезон | Див. | Міс. | Іг. | В  | Н | П  | ЗМ | ПМ | РМ  | О  | Кубок | Кваліфікація/вибування               |
| ----- | ---- | ---- | --- | -- | - | -- | -- | -- | --- | -- | ----- | ------------------------------------ |
| 2011  | 2    | 3    | 21  | 11 | 6 | 4  | 39 | 19 | +20 | 39 |       | Жоден                                |
| 2012  | 2    | 10   | 18  | 4  | 3 | 11 | 24 | 39 | -14 | 17 |       | Вибування до Другого дивізіону       |
| 2013  | 3    |      | 18  | -  | - | -  | -  | -  | -   | -  |       | Вибування до Третього дивізіону      |
| 2014  | 3    |      | 18  | -  | - | -  | -  | -  | -   | -  |       | Не брав участі в будь-яких змаганнях |

title: 6 ді Сетембру

wikitext:
{{Футбольний клуб
| назва клубу = «6 ді Сетембру»
| емблема = Desportivo Militar 6 de Setembro.png
| розмір емблеми  = 90пкс
| повна назва = Дешпортіву Мілітар
6 ді Сетембру
| прізвисько =
| місто = [[Сантана (Сан-Томе і Принсіпі)|Сантана]]
| країна = {{STP}}
| рік заснування =
| стадіон = «Ештадіу Насьйонал 12
ді Жунью» в [[Сан-Томе (острів)|Сан-Томе]]
| вміщує = 6 500
| президент =
| головний тренер =
| ліга = [[Чемпіонат Сан-Томе і Принсіпі з футболу]]
| сезон = 2024
| місце = 3 місце
| pattern_la1=
| pattern_b1=
| pattern_ra1=
| leftarm1=FFEE00
| body1=11CC44
| rightarm1=FFEE00
| shorts1=FFEE00
| socks1=
| pattern_la2=
| pattern_b2=
| pattern_ra2=
| leftarm2=
| body2=
| rightarm2=
| shorts2=
| socks2=
}}

'''Дешпортіву Мілітар 6 ді Сетембру''' або просто '''6 ді Сетембру''' ({{lang-pt|Desportivo Militar 6 de Setembro}}) — професіональний [[футбольний клуб]] з міста [[Сантана (Сан-Томе і Принсіпі)|Сантана]] на острові [[Сан-Томе (острів)|Сан-Томе]], в [[Сан-Томе і Принсіпі]].

== Історія ==
На даний час команда входить до невеликого числа команд, які виграли по одному острівному та національному чемпіонству, клуб також має по дві перемоги в острівних та національних кубках.<ref>{{cite web|url=http://www.jornal.st/noticias.php?noticia=7087|title=São Tomé e Príncipe: Equipa do 6 de Setembro vence a Taça|trans_title=6 ді Сетембру стає володарем Кубку|newspaper=Журнал Сан-Томе і Принсіпі|accessdate=16 березень 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20141219020717/http://www.jornal.st/noticias.php?noticia=7087|archivedate=19 грудень 2014|deadurl=yes}}</ref>

Їх перша перемога в кубку відбулася в 1988 році, «6 ді Сетембру» зробив спробу вдруге перемогти у кубку, але програв фінальний матч, наступної перемоги в кубку ловелося чекати майже двадцять років. Клуб грав у чемпіонаті острова, поки не вилетів до другого дивізіону на початку XXI століття, клуб повернувся до першого дивізіону в сезоні 2009/10 років і в тому ж сезоні виграв свій другий і останній на сьогодні національний кубок<ref>{{cite web|url=http://clientes.cstome.net/visaosabado/desporto8.htm|title=Sundy sagrou-se campeão nacional, 6 de Setembro ganhou a Taça|trans_title=«ГД Санді» перемагає в національному чемпіонаті, «6 ді Сетембру» перемагає в Кубку|newspaper=Jornal Visão de Sábado|accessdate=16 березень 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20141219014151/http://clientes.cstome.net/visaosabado/desporto8.htm|archivedate=19 грудень 2014|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141219014151/http://clientes.cstome.net/visaosabado/desporto8.htm |date=2014-12-19 }}</ref> після перемоги над клубом [[Андорінья (Сан-Томе)|Андорінья]] з рахунком 3:0.<ref>{{cite web|url=http://clientes.cstome.net/visaosabado/desporto3.htm|title=Vitória do Riboque sagrou-se campeão de São-Tomé|trans_title=Віторія (Рібокуе) перемагає в Чемпіонаті Сан-Томе і Принсіпі з футболу|newspaper=Visão de Sábado de S. Tomé e Príncipe|accessdate=16 березень 2016|archiveurl=https://archive.today/20120530171106/http://clientes.cstome.net/visaosabado/desporto3.htm|archivedate=30 травень 2012|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://archive.today/20120530171106/http://clientes.cstome.net/visaosabado/desporto3.htm |date=2012-05-30 }}</ref> Після вильоту клубу до другого та третього дивізіонів, клуб перестав виступати у будь-яких турнірах починаючи з 2014 року.

== Форма ==
Форма клубу складається з поєднання жовтого та зеленого кольорів.

== Досягнення ==
*{{Прапорець|STP}} '''[[Чемпіонат Сан-Томе і Принсіпі з футболу|Чемпіонат Сан-Томе і Принсіпі]]: 2 перемоги'''
::1988, 2023

*'''[[Чемпіонат острова Сан-Томе з футболу|Чемпіонат острова Сан-Томе]]: 1 перемога'''
::1988

*{{Прапорець|STP}} '''[[Кубок Сан-Томе і Принсіпі з футболу|Кубок Сан-Томе і Принсіпі]]: 2 перемоги'''
::'''переможець''' — 1988, 2010
::'''фіналіст''' — 1990

== Історія виступів у лігах та кубках ==

=== Чемпіонат острову ===
{|class="wikitable"
|- style="background:#efefef;"
! Сезон
! Див.
! Міс.
! Іг.
! В
! Н
! П
! ЗМ
! ПМ
! РМ
! О
![[Кубок Сан-Томе і Принсіпі з футболу|Кубок]]
!Кваліфікація/вибування
|-
|2011
|2
|align=right|'''3'''
|align=right|21||align=right|11||align=right|6||align=right|4
|align=right|39||align=right|19||align=right|+20||align=right|'''39'''
|
|Жоден
|-
|2012
|2
|align=right bgcolor=#FFCCCC|'''10'''
|align=right|18||align=right|4||align=right|3||align=right|11
|align=right|24||align=right|39||align=right|-14||align=right|'''17'''
|
|Вибування до Другого дивізіону
|-
|2013
|3
|align=right|
|align=right|18||align=right|-||align=right|-||align=right|-
|align=right|-||align=right|-||align=right|-||align=right|-
|
|Вибування до Третього дивізіону
|-
|2014
|3
|align=right bgcolor=brown|
|align=right|18||align=right|-||align=right|-||align=right|-
|align=right|-||align=right|-||align=right|-||align=right|-
|
|Не брав участі в будь-яких змаганнях
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
*[http://www.zerozero.pt/equipa.php?id=68009 Профіль клубу] на сайті www.zerozero.pt
*[http://pt.soccerway.com/teams/sao-tome-e-principe/desportivo-militar-6-de-setembro/18921/ Профіль клубу] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160319204439/http://pt.soccerway.com/teams/sao-tome-e-principe/desportivo-militar-6-de-setembro/18921/ |date=19 березня 2016 }} на сайті pt.soccerway.com

[[Категорія:Футбольні клуби Сан-Томе і Принсіпі]]
[[Категорія:Сан-Томе (острів)]]

title: «6 ді Сетембру»

Повна назва: Дешпортіву Мілітар · 6 ді Сетембру

Населений пункт: Сантана, Сан-Томе і Принсіпі

Стадіон: «Ештадіу Насьйонал 12 · ді Жунью» в Сан-Томе

Ліга: Чемпіонат Сан-Томе і Принсіпі з футболу

3 місце


text:
# Кощеєвська
Кощеєвська (рос. Кощеевская) — присілок в Коноському районі Архангельської області Російської Федерації.
Населення становить 92 особи. Входить до складу муніципального утворення Тавреньгське сільське поселення.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Тавреньгське сільське поселення.

## Населення
| 2002 | 2010 | 2012 |
| ---- | ---- | ---- |
| 131  | ↘97  | ↘92  |

title: Кощеєвська

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Кощеєвська
|назва ін.       = Кощеевская
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Архангельська область]]
|район           = [[Коноський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Тавреньгське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 92
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Архангельська область
}}
'''Кощеєвська''' ({{lang-ru|Кощеевская}}) — [[присілок]] в [[Коноський район|Коноському районі]] [[Архангельська область|Архангельської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 92 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Тавреньгське сільське поселення]].

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення [[Тавреньгське сільське поселення]]<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/962010293 |title=Областной закон от 23 сентября 2004 года N 258-внеоч.-ОЗ «О статусе и границах муниципальных образований Архангельской области» |access-date=2018-10-05 |archive-date=2018-10-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20181005194711/http://docs.cntd.ru/document/962010293 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Кощеевская }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Коноський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Коноського району]]

title: присілок Кощеєвська

Суб'єкт Російської Федерації: Архангельська область

Муніципальний район: Коноський район

Поселення: Тавреньгське сільське поселення

title: Основні дані


text:
# Едвардс (округ, Іллінойс)
Шаблон:StateAbbr_ 38°25′ пн. ш. 88°04′ зх. д. / 38.42° пн. ш. 88.06° зх. д.
Округ  Едвардс (англ. Edwards County) — округ (графство) у штаті  Іллінойс, США. Ідентифікатор округу 17047.

## Історія
Округ утворений 1814 року.

## Демографія
За даними перепису
2000 року
загальне населення округу становило 6971 осіб, усе сільське.
Серед мешканців округу чоловіків було 3374, а жінок — 3597. В окрузі було 2905 домогосподарств, 2027 родин, які мешкали в 3199 будинках.
Середній розмір родини становив 2,88.
Віковий розподіл населення поданий у таблиці:
| Стать    | До 15 років | 15-21 | 22-29 | 30-39 | 40-49 | 50-65 | 65-85 | Понад 85 |
| -------- | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки | 658         | 332   | 305   | 443   | 527   | 582   | 474   | 53       |
| Жінки    | 660         | 290   | 320   | 423   | 537   | 604   | 656   | 107      |

## Суміжні округи
- Ричленд — північ
- Вабаш — схід
- Вайт — південь
- Вейн — захід

## Виноски
1. ↑  U.S. Decennial Census. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 26 квітня 2015. Процитовано 4 липня 2014.
2. ↑  Historical Census Browser. University of Virginia Library. Архів оригіналу за 11 серпня 2012. Процитовано 4 липня 2014.
3. ↑  Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 24 квітня 2014. Процитовано 4 липня 2014.
4. ↑  Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000 (PDF). United States Census Bureau. Архів оригіналу (PDF) за 18 грудня 2014. Процитовано 4 липня 2014.
5. ↑  State & County QuickFacts. United States Census Bureau. Архів оригіналу за 6 червня 2011. Процитовано 4 липня 2014.(англ.) Наведено за англійською вікіпедією.
6. ↑  American FactFinder. Бюро перепису населення США. Архів оригіналу за 21 травня 2008. Процитовано 31 січня 2008.

| США | Це незавершена стаття з географії США. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Едвардс (округ, Іллінойс)

wikitext:
{{Округ США
 | county           = Округ  Едвардс
 | english_county   = Edwards County
 | state            = Іллінойс
 | english_state    = Illinois
 | seal        =
 | map         = Map of  Illinois  highlighting Edwards County.png
 | map size    = 250
 | founded     =
 | seat             = [[ Альбіон (Іллінойс) |Альбіон]]
 | largest city     = Альбіон
 | area_total_sq_mi = 222
 | area_land_sq_mi  = 222
 | area_water_sq_mi = 0
 | area percentage  = 0.00 %
 | census yr   = 2020
 | pop         = 6245
 | density_km2 = 10.8
 | web   =
 | ID    = 17047
 | US_ID = 05000US17047
}}
'''Округ  Едвардс''' ({{lang-en|Edwards County}}) — округ (графство) у штаті  [[Іллінойс]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Ідентифікатор округу 17047.

== Історія ==
Округ утворений [[1814]] року.
== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1820 = 3444
| 1830 = 1649
| 1840 = 3070
| 1850 = 3524
| 1860 = 5454
| 1870 = 7565
| 1880 = 8597
| 1890 = 9444
| 1900 = 10345
| 1910 = 10049
| 1920 = 9431
| 1930 = 8303
| 1940 = 8974
| 1950 = 9056
| 1960 = 7940
| 1970 = 7090
| 1980 = 7961
| 1990 = 7440
| 2000 = 6971
| 2010 = 6721
| 2020 = 6245
| estyear =
| estimate =
| estref =
| align-fn = center
| footnote = U.S. Decennial Census<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=U.S. Decennial Census|publisher=United States Census Bureau|accessdate=4 липня 2014|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=April 26, 2015}}</ref>
1790-1960<ref>{{cite web|url=http://mapserver.lib.virginia.edu|title=Historical Census Browser|publisher=University of Virginia Library|accessdate=4 липня 2014|archive-date=11 серпня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120811110448/http://mapserver.lib.virginia.edu/}}</ref> 1900-1990<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/cencounts/il190090.txt|title=Population of Counties by Decennial Census: 1900 to 1990|publisher=United States Census Bureau|accessdate=4 липня 2014|archive-date=24 квітня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140424084443/http://www.census.gov/population/cencounts/il190090.txt}}</ref>
1990-2000<ref>{{cite web|url=https://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf|title=Census 2000 PHC-T-4. Ranking Tables for Counties: 1990 and 2000|publisher=United States Census Bureau|accessdate=4 липня 2014|archive-date=18 грудня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141218203824/http://www.census.gov/population/www/cen2000/briefs/phc-t4/tables/tab02.pdf}}</ref> 2010-2017<ref name="QF"/>
}}
За даними перепису
2000 року<ref name="GR2">{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2008-01-31|title=American FactFinder|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080521160844/http://factfinder.census.gov./|archivedate=2008-05-21|deadurl=yes}}</ref>
загальне населення округу становило 6971 осіб, усе сільське.
Серед мешканців округу чоловіків було 3374, а жінок — 3597. В окрузі було 2905 домогосподарств, 2027 родин, які мешкали в 3199 будинках.
Середній розмір родини становив 2,88.

Віковий розподіл населення поданий у таблиці:

{| class = "wikitable"
! Стать
! До 15 років
! 15-21
!22-29
! 30-39
! 40-49
!50-65
!65-85
!Понад 85
|-
|Чоловіки
|658
|332
|305
|443
|527
|582
|474
|53
|-
| Жінки
|660
|290
|320
|423
|537
|604
|656
|107
|}

== Суміжні округи ==
* [[Ричленд (округ, Іллінойс)|Ричленд]] — північ
* [[Вабаш (округ, Іллінойс)|Вабаш]] — схід
* [[Вайт (округ, Іллінойс)|Вайт]] — південь
* [[Вейн (округ, Іллінойс)|Вейн]] — захід

== Див. також ==
* [[Список округів штату Іллінойс]]

== Виноски ==
{{reflist|refs=<ref name="QF">{{cite web|title=State & County QuickFacts|url=http://quickfacts.census.gov/qfd/states/17/17047.html|publisher=United States Census Bureau|accessdate=4 липня 2014|url-status=dead|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110606162244/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/17/17047.html|archivedate=June 6, 2011}}{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
}}

{{Штат Іллінойс}}
{{Едвардс (округ, Іллінойс)}}

{{US-geo-stub}}

{{Портали|США|Географія}}

Центр: Альбіон

Найбільше місто: Альбіон

Площа · - Загальна · - Суходолу · - Водойм: · 222 кв. миль (575 км²) · 222 кв. миль (575 км²) · 0 кв. миль (0 км²), 0.00 %


text:
# Підлісна Поляна
Підлісна Поляна (рос. Подлесная Поляна) — селище в Хомутовському районі Курської області Російської Федерації.
Населення становить 23 особи. Входить до складу муніципального утворення Романовська сільрада.

## Історія
Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю Східна Слобожанщина.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Романовська сільрада.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 34   | ↘23  |

title: Підлісна Поляна

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[селище]]
|тип_род         = селища
|назва           = Підлісна Поляна
|назва ін.       = Подлесная Поляна
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Курська область]]
|район           = [[Хомутовський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Романовська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 23
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Курська область
}}
'''Підлісна Поляна''' ({{lang-ru|Подлесная Поляна}}) — [[селище]] в [[Хомутовський район|Хомутовському районі]] [[Курська область|Курської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 23 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Романовська сільрада]].

== Історія ==

Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю [[Східна Слобожанщина]].

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення [[Романовська сільрада]]<ref>[https://web.archive.org/web/20160314021302/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/legislation_rf/index.php?d_id4=bb946d29-340c-4f4d-a79c-98e025259910&do4=document&id4=1bcc3f5b-8dc3-4546-b263-22f994cbb55b Закон Курской области от 14.10.2004 № 48-ЗКО «О муниципальных образованиях Курской области»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Подлесная Поляна }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Хомутовський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Хомутовського району]]

title: селище Підлісна Поляна

Суб'єкт Російської Федерації: Курська область

Муніципальний район: Хомутовський район

Поселення: Романовська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Підлісна Поляна · Підлісна Поляна


text:
# Belizeana
Belizeana — монотиповий рід грибів порядку Dothideales із нез'ясованим до кінця систематичним положенням. Назва вперше опублікована 1987 року.

## Класифікація
До роду Belizeana відносять 1 вид:
- Belizeana tuberculata

## Поширення та середовище існування
Знайдений на мертвій деревині Laguncularia racemosa в Белізі.

title: Belizeana

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Taxobox
| image =
| image_width = 250px
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Гриби]] (Fungi)
| subregnum = [[Вищі гриби]] (Dikarya)
| divisio = [[Аскомікотові гриби]] (Ascomycota)
| subdivisio = [[Pezizomycotina]]
| classis = [[Dothideomycetes]]
| subclassis = [[Dothideomycetidae]]
| ordo = [[Dothideales]]
| familia = [[incertae sedis]]
| genus = '''''Belizeana'''''
| genus_authority = [[Kohlm.]] & [[Volkm.-Kohlm.]]
| synonyms =
}}
'''''Belizeana''''' — [[Монотипія (систематика)|монотиповий]] [[рід (біологія)|рід]] [[гриби|грибів]] порядку [[Dothideales]] із нез'ясованим до кінця [[Систематика (біологія)|систематичним]] положенням. Назва вперше опублікована 1987 року.<ref>{{Cite web|url=http://www.mycobank.org/BioloMICS.aspx?TableKey=14682616000000067&Rec=93818&Fields=All |title=Belizeana|website=www.mycobank.org|accessdate=2019-05-01}}</ref>

== Класифікація ==
До роду ''Belizeana'' відносять 1 [[вид]]:
* ''[[Belizeana tuberculata]]''

== Поширення та середовище існування ==
Знайдений на мертвій деревині ''[[Laguncularia racemosa]]'' в [[Беліз]]і.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Kohlmeyer, J.; Volkmann-Kohlmeyer, B. 1987. Marine fungi from Belize with a description of two new genera of ascomycetes. Botanica Marina. 30:195-204 - P.195

{{мікологія-доробити}}

{{Портали|Біологія}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Монотипові роди грибів]]
[[Категорія:Dothideales]]
[[Категорія:Гриби Белізу]]

title: ?Belizeana

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Гриби (Fungi)

Підцарство: Вищі гриби (Dikarya)

Відділ: Аскомікотові гриби (Ascomycota)

Підвідділ: Pezizomycotina

Клас: Dothideomycetes

Підклас: Dothideomycetidae

Порядок: Dothideales

Родина: incertae sedis

Рід: Belizeana · Kohlm. & Volkm.-Kohlm.


text:
# Слівінський Григорій Ігорович
Григо́рій І́горович Сліві́нський — солдат Збройних сил України. У мирний час частина базується на території Житомирської області.

## Нагороди
31 жовтня 2014 року за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни, відзначений — нагороджений орденом «За мужність» III ступеня.

title: Слівінський Григорій Ігорович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                =Слівінський Григорій Ігорович
| оригінал імені      =
| портрет             =
| ім'я при народженні =
| дата народження     =
| місце народження    =
| дата смерті         =
| місце смерті        =
| причина смерті      =
| прізвисько          =
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fЗСУ}}
| рід військ          =
| роки служби         =
| звання              ={{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}
| формування          =
| командування        =
| битви               = [[Війна на сході України]]
| нагороди            = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Орден За мужність III ступеня}}
{{!)}}
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
{{Однофамільці|Слівінський}}
'''Григо́рій І́горович Сліві́нський''' — солдат [[Збройні сили України|Збройних сил України]]. У мирний час частина базується на території Житомирської області.

== Нагороди ==
31 жовтня 2014 року за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час [[Війна на сході України|російсько-української війни]], відзначений — нагороджений орденом «За мужність» III ступеня.

== Джерела ==
* [http://www.president.gov.ua/documents/8382014-17955 Указ № 838/2014]
* [http://www.1.zt.ua/news/rizne/poroshenko-nagorodiv-28-zhitomirskih-viyskovih-troh-iz-nih-posmertno.html Порошенко нагородив 28 житомирських військових, трьох із них — посмертно]
{{ukr-bio-stub}}

{{Учасники РУВ}}

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Збройні сили

Війни / битви: Війна на сході України


text:
# 3319 Кібі
3319 Кібі (3319 Kibi) — астероїд головного поясу, відкритий 12 березня 1977 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,181.

title: 3319 Кібі

wikitext:
{{Планета
| назва = 3319 Кібі
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Хірокі Косаї]],
[[Кіїтіро Фурукава]]
| місце відкриття = [[Обсерваторія Кісо]]
| дата відкриття = [[12 березня]] [[1977]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1977 EJ5'''
1965 AE1
1974 SP2
1974 TH
1979 OM1
1980 TU14
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|3319|2014.05.10|2013.11.14}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,637661799204 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,702425796972 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,170043798088 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,147511526937
| орбітальний період = 2061,561621695 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,174624903864 °/д
| середня аномалія = 353,7763607853°
| нахил орбіти = 3,822449156661°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 270,6691660094°
| арг_перицентру = 115,7392351633°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 11,9
| спектр_тип =
}}

'''3319 Кібі''' (3319 Kibi) — [[астероїд]] [[пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[12 березня]] [[1977]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,181.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Кібі}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (3301-3400)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|3319}}
* [http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs Інформація про малі планети на сайті minorplanetcenter.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}{{ref-en}}

{{Навігація малих планет|3318 Blixen|3320 Namba}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1977]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 3319 Кібі

Відкривач: Хірокі Косаї, · Кіїтіро Фурукава

Місце відкриття: Обсерваторія Кісо

Дата відкриття: 12 березня 1977

title: Позначення

Названа на честь: Kibi Provinced

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Centaurea haussknechtii
Centaurea haussknechtii — вид квіткових рослин айстрових (Asteraceae). Ендемік пд. Туреччини.

## Морфологічна характеристика
Належить до підроду Cynaroides. Вид морфологічно подібний до C. tomentella, але нижні листки ліроподібні з довгастим кінцевим сегментом і 1–2 парами бічних звернених назад сегментів. Квіти рожево-лілові.

title: Centaurea haussknechtii

wikitext:
{{Speciesbox
|image = Centaurea haussknechtii.jpg
|taxon = Centaurea haussknechtii
|authority = Boiss.
|synonyms =
}}
'''''Centaurea haussknechtii''''' — [[вид]] квіткових рослин [[айстрові|айстрових]] (Asteraceae). Ендемік пд. [[Туреччина|Туреччини]]<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:190628-1 |назва=''Centaurea haussknechtii'' |вебсайт=Plants of the World Online |видавець=Kew Science |дата-доступу=04.12.2024}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/S6NX |назва=''Centaurea haussknechtii'' |вебсайт=Catalogue of Life |дата-доступу=04.12.2024}}</ref>.

== Морфологічна характеристика ==
Належить до підроду ''Cynaroides''. Вид морфологічно подібний до ''C. tomentella'', але нижні листки ліроподібні з довгастим кінцевим сегментом і 1–2 парами бічних звернених назад сегментів. Квіти рожево-лілові<ref>{{стаття |автор=Bruno, M.; Modica, A.; Catinella, G.; Canlı, C.;, Arasoglu, T.; Çelik, S. |назва=Chemical composition of the essential oils of Centaurea tomentella Hand.-Mazz. and C. haussknechtii Boiss. (Asteraceae) collected wild in Turkey and their activity on microorganisms affecting historical art craft |видання=Natural product research |рік=2019 |випуск=33 |номер=8 |сторінки=1092–1100 |doi=10.1080/14786419.2018.1463531 |посилання=}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{taxonbar|from=Q15566028}}

[[Категорія:Волошка|haussknechtii]]
[[Категорія:Ендемічна флора Туреччини]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Айстериди (Asterids)

Порядок: Айстроцвіті (Asterales)

Родина: Айстрові (Asteraceae)

Рід: Волошка (Centaurea)

Вид: C. haussknechtii

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Centaurea haussknechtii · Boiss.


text:
# Пісня про Буревісника
«Пісня про Буревісника» — поема в прозі, літературний твір Максима Горького, написаний у березні 1901 року.

## Історія написання
«Пісня про Буревісника» натхненна розгоном студентської демонстрації біля Казанського собору в Санкт-Петербурзі 4 березня 1901 року. Письменник у цей час був пов'язаний із московською організацією «Іскри», вів революційну пропаганду серед студентів та робітників, виступав проти переслідування студентів та неодноразово ініціював широкі громадські протести. «…У серці в мене горять зорі весняні і дихаю я на всі груди», — писав він навесні 1901 року.
Спочатку вірш був частиною сатиричного оповідання «Весняні мелодії», де різні верстви суспільства зображено у вигляді птахів. Пісня «Про Буревісника» належить Чижу, який представляє молоде покоління. Цензура заборонила видавати оповідання цілком, але не поширила заборону на пісню чижа. Як наслідок, вірш опубліковано в журналі «Життя» як самостійний твір. 17 квітня Горького та його близького друга-поета заарештували, а потім вислали з Нижнього Новгорода. У травні журнал «Життя» закрили.

## Значення
Вихід журналу з поемою викликав переполох серед жандармів. Після виходу «Пісні про Буревісника» самого автора стали називати «буревісником» та «буреглашатаєм». «Пісня» була одним із приводів до заборони журналу: номер, у якому її надруковано, став останнім. Однак на цьому поширення твору не скінчилося. Поему включено до збірок революційних віршів та пісень, що виходили за кордоном. Твір було сприйнято як полум'яну революційну прокламацію; його поширювали через нелегальні видання.
Поема була одним із ефективних засобів революційної пропаганди, що закликає до боротьби зі самодержавством.

## Критика
Антон Чехов критикував Горького за «Пісню про Буревісника». Громадяни, які сумнівалися в літературному значенні цього твору, зазнали сталінських репресій. Так, Олег Волков згадував:
Сів я за великого пролетарського письменника, — розповідав Іван Сергійович. — Точніше, як це сформульовано в обвинуваченні, за його дискредитацію. Ц я так невдало відзначив свій день народження. Були гості, всі свої, між іншим: друзі по роботі, старі приятелі. Зайшла змова про Горького… Нечистий і смикнув мене сказати — не подобається мені, мовляв, його мова: химерна, багато іноземних слів… Та ще й приплів Чехова, який назвав «Пісню про Буревісника» набором тріскучих фраз.Оригінальний текст (рос.)
Сел я за великого пролетарского писателя, — рассказывал Иван Сергеевич. — Вернее, как сформулировано в обвинении, за его дискредитацию. Это я так неудачно свои именины отпраздновал. Были гости, все свои, между прочим: друзья по работе, старые приятели. Зашёл заговор о Горьком… Нечистый и дёрнул меня сказать — не нравится мне, мол, его язык: вычурный, много иностранных слов… Да ещё приплел Чехова, назвавшего «Песню о Буревестнике» набором трескучих фраз.— «Погружение во тьму»

## В культурі
- «Пісню» поклав на музику П. М. Ренчицьким[ru] (мелодекламація).
- За сюжетом мультфільму "Буревісник"[ru] (2004) учениця читає вірш Горького, слова якого стають реальністю.
- З твором Горького буквально та візуально перегукується пісня з мультфільму «У синьому морі, в білій піні...[ru]» (1984).
- В художньому фільмі «Кримінальний талант» (1988) головна героїня, Олександра Рукояткіна, на запитання слідчого прокуратури Рябініна починає читати «Пісню про Буревісника».
- У мультсеріалі «Смішарики» була серія Дмитра Яковенка[ru] «Буревісник». Поема стала основою серії, в якій були відсилання до окремих рядків. Зокрема, Пін сказав: «Хай ще дужче вдарить буря!», а Кар-Карович читає уривок із «Пісні про Буревісника», коли всі (крім Лосяша) прийшли хвалити Піна за працю, щоб прибрати дощ та грозу.

title: Пісня про Буревісника

wikitext:
{{Літературний твір}}
[[Файл:Stormy_Petrel.jpg|праворуч|міні|270x270пкс| ''Буревісник'', написаний [[Джон Джеймс Одюбон|Джоном Джеймсом Одюбоном]]]]
'''«Пісня про Буревісника»''' — поема в прозі,<ref>{{Cite web |url=https://www.culture.ru/poems/33298/pesnya-o-burevestnike |title=Песня о Буревестнике — Горький. Полный текст стихотворения — Песня о Буревестнике |website=Культура.РФ |language=ru |archive-url=https://web.archive.org/web/20230124103542/https://www.culture.ru/poems/33298/pesnya-o-burevestnike |archive-date=2023-01-24 |dead-url=no |access-date=2023-01-24}}</ref> літературний твір [[Максим Горький|Максима Горького]], написаний у березні 1901 року.

== Історія написання ==
«Пісня про Буревісника» натхненна розгоном студентської демонстрації біля [[Казанський собор|Казанського собору]] в [[Санкт-Петербург|Санкт-Петербурзі]] 4 березня 1901 року. Письменник у цей час був пов'язаний із московською організацією «[[Искра|Іскри]]», вів революційну пропаганду серед студентів та робітників, виступав проти переслідування студентів та неодноразово ініціював широкі громадські протести. «…У серці в мене горять зорі весняні і дихаю я на всі груди», — писав він навесні 1901 року.

Спочатку вірш був частиною сатиричного оповідання «Весняні мелодії»<ref>{{Cite web |url=http://gorkiy-lit.ru/gorkiy/proza/rasskaz/vesennie-melodii.htm |title=Весенние мелодии |website=gorkiy-lit.ru |access-date=2023-01-24}}</ref>, де різні верстви суспільства зображено у вигляді птахів. Пісня «Про Буревісника» належить [[Чиж]]у, який представляє молоде покоління. Цензура заборонила видавати оповідання цілком, але не поширила заборону на пісню чижа. Як наслідок, вірш опубліковано в {{Нп|Жизнь (журнал, 1897—1901)|журналі «Життя»|ru}} як самостійний твір. 17 квітня Горького та його близького друга-поета заарештували, а потім вислали з [[Нижній Новгород|Нижнього Новгорода]]. У травні журнал «Життя» закрили.

== Значення ==
Вихід журналу з поемою викликав переполох серед [[Жандармерія|жандармів]]. Після виходу «Пісні про Буревісника» самого автора стали називати «буревісником» та «буреглашатаєм». «Пісня» була одним із приводів до заборони журналу: номер, у якому її надруковано, став останнім. Однак на цьому поширення твору не скінчилося. Поему включено до збірок революційних віршів та пісень, що виходили за кордоном. Твір було сприйнято як полум'яну революційну прокламацію; його поширювали через нелегальні видання.

Поема була одним із ефективних засобів революційної пропаганди, що закликає до боротьби зі [[самодержавство]]м.

== Критика ==
[[Чехов Антон Павлович|Антон Чехов]] критикував Горького за «Пісню про Буревісника». Громадяни, які сумнівалися в літературному значенні цього твору, зазнали [[Сталінські репресії|сталінських репресій]]. Так, {{нп|Волков Олег Васильевич|Олег Волков|ru|Волков, Олег Васильевич}} згадував:
{{Початок цитати}}Сів я за великого пролетарського письменника, — розповідав Іван Сергійович. — Точніше, як це сформульовано в обвинуваченні, за його дискредитацію. Ц я так невдало відзначив свій день народження. Були гості, всі свої, між іншим: друзі по роботі, старі приятелі. Зайшла змова про Горького… Нечистий і смикнув мене сказати — не подобається мені, мовляв, його мова: химерна, багато іноземних слів… Та ще й приплів Чехова, який назвав «Пісню про Буревісника» набором тріскучих фраз.{{oq|ru|Сел я за великого пролетарского писателя, — рассказывал Иван Сергеевич. — Вернее, как сформулировано в обвинении, за его дискредитацию. Это я так неудачно свои именины отпраздновал. Были гости, все свои, между прочим: друзья по работе, старые приятели. Зашёл заговор о Горьком… Нечистый и дёрнул меня сказать — не нравится мне, мол, его язык: вычурный, много иностранных слов… Да ещё приплел Чехова, назвавшего «Песню о Буревестнике» набором трескучих фраз.}}{{Кінець цитати|джерело=«Погружение во тьму»}}

== В культурі ==

* «Пісню» поклав на музику {{Нп|Ренчицький Петро Миколайович|П. М. Ренчицьким|ru|Ренчицкий, Пётр Николаевич}} (мелодекламація).
* За сюжетом {{Нп|Буревісник (анімаційний фільм)|мультфільму "Буревісник"|ru|Буревестник (мультфильм)}} (2004) учениця читає вірш Горького, слова якого стають реальністю.
* З твором Горького буквально та візуально перегукується пісня з мультфільму «{{Нп|У синьому морі, в білій піні...|3=ru|4=В синем море, в белой пене…}}» (1984).
* В художньому фільмі «[[Кримінальний талант (фільм, 1988)|Кримінальний талант]]» (1988) головна героїня, Олександра Рукояткіна, на запитання слідчого прокуратури Рябініна починає читати «Пісню про Буревісника».
* У мультсеріалі «[[Смішарики]]» була серія {{Нп|Яковенко Дмитро Петрович|Дмитра Яковенка|ru|Яковенко, Дмитрий Петрович}} «Буревісник». Поема стала основою серії, в якій були відсилання до окремих рядків. Зокрема, [[Смішарики|Пін]] сказав: «Хай ще дужче вдарить буря!», а [[Смішарики|Кар-Карович]] читає уривок із «Пісні про Буревісника», коли всі (крім [[Смішарики|Лосяша]]) прийшли хвалити Піна за працю, щоб прибрати дощ та грозу.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* Сб. «Революционный путь Горького», Центрархив. {{М.}} — {{Л.}}, 1933, стр.50—51.
* Е. Ярославский. См.: «Революционный путь Горького», {{М.}}— {{Л.}}, 1933, с. 8 — 9
* https://web.archive.org/web/20120506142328/http://a4format.ru/pdf_files_bio2/475a9f17.pdf
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Птахи в мистецтві]]
[[Категорія:Максим Горький]]

title: Пісня про Буревісника

Форма: вірш

Автор: Максим Горький

Мова: російська


text:
# Ткаченко Тетяна Іванівна (економістка)
Тетя́на Іва́нівна Ткаче́нко (нар. 12 серпня 1959 р., Київ, УРСР) — українська науковиця, економістка, завідувачка кафедри туризму та менеджменту креативних індустрій Державного торговельно-економічного університету. Доктор економічних наук, професор, заслужений економіст України.

## Біографія
Народилася 12 серпня 1959 року в місті Київ, УРСР. Закінчила у 1980 році Київський торговельно-економічний інститут за спеціальністю «Економіка торгівлі». У 1990 році на базі Українського науково-дослідного інституту торгівлі та громадського харчування Міністерства торгівлі СРСР захистила дисертаційну роботу на здобуття наукового ступеня кандидата економічних наук за темою «Оптимізація розміщення товарних запасів між оптовою та роздрібною торгівлею» (науковий керівник — д.е.н., професор Андрійчук Віктор Григорович). У 2007 році на базі Київського національного торговельно-економічного університету захистила дисертаційну роботу на здобуття наукового ступеня доктора економічних наук зі спеціальності 08.06.01 — економіка, організація і управління підприємствами на тему «Управління суб'єктами туристичного бізнесу в умовах сталого розвитку» (науковий консультант — д.е.н., професор Анатолій Антонович Мазаракі).
Працювала в Українському науково-дослідному інституті торгівлі та громадського харчування Міністерства торгівлі СРСР як економіст, аспірант та молодший науковий співробітник. У Київському національному торговельно-економічному університеті обіймала посади асистента, старшого викладача, доцента, професора, докторанта, декана ФРГТБ (2014 р.) та завідувача кафедри (до 2014 р. обіймала посаду завідувача кафедри готельно-ресторанного та туристичного бізнесу, а потім кафедри туризму та рекреації КНТЕУ). Зараз обіймає посаду завідувача кафедри туризму та менеджменту креативних індустрій ДТЕУ. Є співрозробником стандартів вищої освіти КНТЕУ, входить до складу вченої ради ФРГТБ та КНТЕУ.
Проходила підвищення кваліфікації на базі таких установ, як Український науково-дослідний і навчальний центр Держспоживстандарту України (кандидат в аудитори); Вища школа педагогічної майстерності КНТЕУ; Вищі бізнес-школи готельно-ресторанного та туристичного бізнесу в Бельгії, Німеччині, Польщі, Угорщині, Греції, Франції; Інститут демографії та соціальних досліджень імені М. В. Птухи НАН України; Науково-методична комісія з менеджменту і адміністрування Міністерства освіти і науки України; Науково-методична комісія зі сфери обслуговування Міністерства освіти і науки України тощо.

## Громадська діяльність
Брала участь у розробці «Стратегії розвитку туризму і курортів», схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2008 р. № 1088-р.; програмних документів Київської міської державної адміністрації «Програма розвитку туризму м. Києві на 2005-2010 рр.» та «Правила обслуговування в готелях».
Співавтор Державних стандартів України (ДСТУ):
1. ДСТУ 4268:2003 Послуги туристичні. Засоби розміщування. Загальні вимоги. — К. : Держспоживстандарт України, 2004.
2. ДСТУ 4269:2003 Послуги туристичні. Класифікація готелів. — К. : Держспоживстандарт України, 2004.
3. ДСТУ 4527:2006 Послуги туристичні. Засоби розміщення. Терміни та визначення. — К. : Держспоживстандарт України, 2006.
4. Національний стандарт України ДСТУ Послуги туристичні. Туристичні агентства та туристичні оператори. Терміни та визначення (проект)[2][3].

Співавтор галузевих стандартів вищої освіти (ГСВО) України за напрямом 030601 «Менеджмент», 140103 «Туризм», 140101 «Готельно-ресторанна справа» .
Громадська наукова робота:
- голова експертної ради з питань проведення експертизи дисертаційних робіт Міністерства освіти і науки України з проблем секторального розвитку та підприємництва [10] (2015 р.), заступник (2016 р.)[11];
- заступник голови експертної ради з менеджменту і торгівлі Акредитаційної комісії України;
- голова робочої групи з розроблення галузевих стандартів вищої освіти з напряму підготовки «Менеджмент» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр»;
- член президії науково-методичної комісії (НМК) з менеджменту і адміністрування;
- заступник голови Науково-методичної комісії 14 (НМК 14) з транспорту та сервісу [12];
- член Наукової ради з туризму та курортів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України [13];
- член Експертної ради з питань туризму та курортів Комітету з питань сім'ї, молодіжної політики, спорту та туризму Верховної Ради України [14];
- голова підкомітету «Послуги туристичні» Технічного комітету (ТК) 118 Держспоживстандарту України та ін. [2]

## Нагороди і відзнаки
- Почесне звання «Заслужений економіст України»[15];
- Нагрудний знак «Відмінник освіти України» Міністерства освіти і науки України;
- Нагрудний знак «Почесний працівник туризму України» Міністерства культури і туризму України;
- Подяка Київської міської державної адміністрації;
- Пам'ятна медаль «Гідному шана» (КНТЕУ)[2][3].

Почесні грамоти:
- Почесна грамота Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України;
- Почесна грамота Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України;
- Почесна грамота Міністерства культури і туризму України;
- Почесна грамота Туристичної асоціації України;
- Почесна грамота Асоціації готельних об’єднань та готелів міст України;
- Почесна грамота ректора КНТЕУ[2][3].

## Наукові праці
Сфера наукових інтересів стосується обґрунтуванню та дослідженню теоретичних та практичних принципів сталого розвитку, ролі туризму в національній економіці та управлінню якістю в туризмі. Є автором десятків наукових праць, монографій, підручників та статей. Найвідоміші праці:
- Ткаченко Т.І.. Сталий розвиток туризму: теорія, методологія, реалії бізнесу: монографія. — К. : Київ. нац. торг.-екон. ун-т, 2006. — 537 с.
- Ткаченко Т.І.. Сталий розвиток туризму: теорія, методологія, реалії бізнесу: монографія. — 2-е видання. — К. : Київ. нац. торг.-екон. ун-т, 2009. — 463 с.
- Василенко В.О., Ткаченко Т.І.. Стратегічне управління: [навч. посіб. для студ. вищ. навч. заклад.]. — К. : ЦУЛ, 2003. — 396 с.
- Ткаченко Т.І., Мельниченко С.В., Бойко М.Г. та ін. Стратегічний розвиток туристичного бізнесу : монографія / за ред. А.А. Мазаракі. — К. : Київ. нац. торг.-екон. ун-т, 2010. — 569 с.
- Василенко В.О., Ткаченко Т.І.. Конкурентоспроможність підприємств у сфері туристичного бізнесу. Навч. посіб. — К. : Освіта України, 2012. — 508 с.

title: Ткаченко Тетяна Іванівна (економістка)

wikitext:
{{Не плутати|Ткаченко Тетяна Іванівна (геоморфолог)}}  {{Otheruses-2|Ткаченко Тетяна Іванівна|Ткаченко Тетяна}} {{Othernames|Ткаченко}}
{{Науковець
|ім'я = Тетяна Іванівна Ткаченко
|оригінал імені =
|зображення =
|зображення_розмір = 210px
|зображення_підпис =
|дата народження = 12.08.1959
|місце народження = м. [[Київ]], [[УРСР]]
|дата смерті =
|місце смерті =
|резиденція = м. Київ
|громадянство = {{UKR}}
|національність = [[Українка]]
|галузь = [[туризм]], [[економіка]], [[торгівля]]
|заклад = [[Державний торговельно-економічний університет]]
|alma mater =
|Alma Mater = [[Державний торговельно-економічний університет|Київський торговельно-економічний інститут]]
|відомий через = [[Державний торговельно-економічний університет|Завідувач кафедри туризму та менеджменту креативних індустрій ДТЕУ]]
|звання = [[Професор]]
|ступінь = [[Доктор наук]]
|керівник = [[Мазаракі Анатолій Антонович]]
|учні =
|нагороди = {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{Заслужений економіст України}}
{{!}} {{Нагрудний знак «Відмінник освіти України»}}
{{!)}}
|примітки = [[Почесний працівник туризму України]]
}}

'''Тетя́на Іва́нівна Ткаче́нко''' ({{н|1}} {{Дата народження|12|8|1959}} р., [[Київ]], [[УРСР]]) — українська [[науковець|науковиця]], [[економіст|економістка]], завідувачка кафедри туризму та менеджменту креативних індустрій [[Державний торговельно-економічний університет|Державного торговельно-економічного університету]]<ref name="KNTEU">[https://knute.edu.ua/file/MTc=/3be3294a122c8258ba58a9d8da523afa.pdf Резюме Ткаченко Тетяни Іванівни КНТЕУ]</ref><ref name="KNTEU2">[http://logos-ukraine.com.ua/project/knteu/kntu2.pdf Альма Матер КНТЕУ]</ref>. [[Доктор наук|Доктор економічних наук]], [[професор]], [[заслужений економіст України]].

== Біографія ==
Народилася [[12 серпня]] [[1959]] року в місті [[Київ]], [[УРСР]]<ref>[https://knute.edu.ua/file/NjY4NQ==/0055198a448dbd68730ba6a64cbc7601.pdf Ткаченко (Проценко) Тетяна Іванівна // Випускники Київського національного торговельно-економічного університету III випуск, Київ 2016, С. 98-100]</ref>. Закінчила у [[1980]] році [[Київський торговельно-економічний інститут]] за спеціальністю «Економіка торгівлі». У [[1990]] році на базі Українського науково-дослідного інституту торгівлі та громадського харчування Міністерства торгівлі СРСР захистила дисертаційну роботу на здобуття наукового ступеня [[Кандидат економічних наук|кандидата економічних наук]] за темою «Оптимізація розміщення товарних запасів між оптовою та роздрібною торгівлею» (науковий керівник — д.е.н., професор [[Андрійчук Віктор Григорович]]). У [[2007]] році на базі [[Київський національний торговельно-економічний університет|Київського національного торговельно-економічного університету]] захистила дисертаційну роботу на здобуття наукового ступеня [[Доктор економічних наук|доктора економічних наук]] зі спеціальності 08.06.01 — економіка, організація і управління підприємствами на тему «Управління суб'єктами туристичного бізнесу в умовах сталого розвитку» (науковий консультант — д.е.н., професор [[Мазаракі Анатолій Антонович|Анатолій Антонович Мазаракі]])<ref name="KNTEU" /><ref>[https://knute.edu.ua/blog/read/?pid=7762&uk Викладацький склад кафедри туризму та рекреації КНТЕУ]</ref><ref name="KNTEU2" />.

Працювала в Українському науково-дослідному інституті торгівлі та громадського харчування Міністерства торгівлі СРСР як економіст, аспірант та молодший науковий співробітник. У [[Київський національний торговельно-економічний університет|Київському національному торговельно-економічному університеті]] обіймала посади асистента, старшого викладача, доцента, професора, докторанта, декана [[Факультет ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського національного торговельно-економічного університету|ФРГТБ]] (2014 р.) та завідувача кафедри (до [[2014]] р. обіймала посаду завідувача кафедри готельно-ресторанного та туристичного бізнесу, а потім кафедри туризму та рекреації [[КНТЕУ]]). Зараз обіймає посаду завідувача кафедри туризму та менеджменту креативних індустрій [[ДТЕУ]]<ref name="KNTEU" />. Є співрозробником стандартів вищої освіти [[Київський національний торговельно-економічний університет|КНТЕУ]]<ref>{{Cite web |url=http://mon.gov.ua/usi-novivni/povidomlennya/2017/02/15/knteu-otrimav-pershij-v-ukrayini-sertifikat-onovlenogo-mizhnarodnogo-standartu-yakosti-osviti/ |title=КНТЕУ отримав перший в Україні сертифікат оновленого міжнародного стандарту якості освіти |accessdate=2 квітня 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170403014735/http://mon.gov.ua/usi-novivni/povidomlennya/2017/02/15/knteu-otrimav-pershij-v-ukrayini-sertifikat-onovlenogo-mizhnarodnogo-standartu-yakosti-osviti/ |archivedate=3 квітня 2017 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170403014735/http://mon.gov.ua/usi-novivni/povidomlennya/2017/02/15/knteu-otrimav-pershij-v-ukrayini-sertifikat-onovlenogo-mizhnarodnogo-standartu-yakosti-osviti/ |date=2017-04-03 }}</ref>, входить до складу вченої ради [[Факультет ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського національного торговельно-економічного університету|ФРГТБ]] та [[КНТЕУ]]<ref>[https://knute.edu.ua/file/NzM1OQ==/595bd2653314f4f3614b576937f69fa3.pdf Склад вченої ради КНТЕУ]</ref><ref name="KNTEU2" />.

Проходила підвищення кваліфікації на базі таких установ, як Український науково-дослідний і навчальний центр [[Держспоживстандарт України|Держспоживстандарту України]] (кандидат в аудитори); Вища школа педагогічної майстерності [[КНТЕУ]]; Вищі бізнес-школи готельно-ресторанного та туристичного бізнесу в [[Бельгія|Бельгії]], [[Німеччина|Німеччині]], [[Польща|Польщі]], [[Угорщина|Угорщині]], [[Греція|Греції]], [[Франція|Франції]]; [[Інститут демографії та соціальних досліджень імені М. В. Птухи НАН України]]; Науково-методична комісія з менеджменту і адміністрування [[Міністерство освіти і науки України|Міністерства освіти і науки України]]; Науково-методична комісія зі сфери обслуговування [[Міністерство освіти і науки України|Міністерства освіти і науки України]] тощо<ref name="KNTEU" />.

== Громадська діяльність ==
Брала участь у розробці «Стратегії розвитку туризму і курортів», схваленої розпорядженням [[Кабінет Міністрів України|Кабінету Міністрів України]] від [[6 серпня]] [[2008]] р. № 1088-р.<ref>[http://www.kmu.gov.ua/control/uk/cardnpd?docid=151018420 «Стратегія розвитку туризму і курортів», схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2008 р. № 1088-р.]</ref>; програмних документів [[Київська міська державна адміністрація|Київської міської державної адміністрації]] «Програма розвитку туризму м. Києві на 2005-2010 рр.»<ref>{{Cite web |url=http://kmr.ligazakon.ua/SITE2/l_docki2.nsf/alldocWWW/2697D496365B3E3AC22573C0005298FE?OpenDocument |title=Рішення Київської міської ради від 12 лютого 2004 року N 20/1229 «Про нову редакцію Програми розвитку туризму в м. Києві до 2010 року» |accessdate=2 квітня 2017 |archive-date=15 квітня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180415190351/http://kmr.ligazakon.ua/SITE2/l_docki2.nsf/alldocWWW/2697D496365B3E3AC22573C0005298FE?OpenDocument }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180415190351/http://kmr.ligazakon.ua/SITE2/l_docki2.nsf/alldocWWW/2697D496365B3E3AC22573C0005298FE?OpenDocument |date= 15 квітня 2018 }}</ref> та «Правила обслуговування в готелях»<ref name="KNTEU" /><ref name="KNTEU2" />.

'''Співавтор [[Державні стандарти України|Державних стандартів України (ДСТУ)]]:'''<ref name="KNTEU" />
# {{книга
 |автор             =
 |частина           =
 |посилання частина =
 |заголовок         = ДСТУ 4268:2003 Послуги туристичні. Засоби розміщування. Загальні вимоги
 |оригінал          =
 |посилання         = http://shop.uas.org.ua/ua/poslugi-turistichni-zasobi-rozmischennja-zagal-ni-vimogi.html
 |відповідальний    =
 |видання           =
 |місце             = [[Київ|К.]]
 |видавництво       = [[Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики|Держспоживстандарт України]]
 |рік               = [[2004]]
 |том               =
 |сторінки          =
 |сторінок          =
 |серія             =
 |тираж             =
 |isbn              =
 |doi               =
 |bibcode           =
 |pmid              =
 |archiveurl        =
 |archivedate       =
 |ref               =
}}
# {{книга
 |автор             =
 |частина           =
 |посилання частина =
 |заголовок         = ДСТУ 4269:2003 Послуги туристичні. Класифікація готелів
 |оригінал          =
 |посилання         = http://www.zota.org.ua/norm-base/item/download/17_f21e43b621e78f52d1067e420272952f
 |відповідальний    =
 |видання           =
 |місце             = [[Київ|К.]]
 |видавництво       = [[Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики|Держспоживстандарт України]]
 |рік               = [[2004]]
 |том               =
 |сторінки          =
 |сторінок          =
 |серія             =
 |тираж             =
 |isbn              =
 |doi               =
 |bibcode           =
 |pmid              =
 |archiveurl        =
 |archivedate       =
 |ref               =
}}
# {{книга
 |автор             =
 |частина           =
 |посилання частина =
 |заголовок         = ДСТУ 4527:2006 Послуги туристичні. Засоби розміщення. Терміни та визначення
 |оригінал          =
 |посилання         = http://shop.uas.org.ua/ua/poslugi-turistichni-zasobi-rozmischennja-termini-ta-viznachennja.html
 |відповідальний    =
 |видання           =
 |місце             = [[Київ|К.]]
 |видавництво       = [[Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики|Держспоживстандарт України]]
 |рік               = [[2006]]
 |том               =
 |сторінки          =
 |сторінок          =
 |серія             =
 |тираж             =
 |isbn              =
 |doi               =
 |bibcode           =
 |pmid              =
 |archiveurl        =
 |archivedate       =
 |ref               =
}}
# Національний стандарт України ДСТУ Послуги туристичні. Туристичні агентства та туристичні оператори. Терміни та визначення (проект)<ref name="KNTEU" /><ref name="KNTEU2" />.

Співавтор галузевих стандартів вищої освіти (ГСВО) України за напрямом 030601 «Менеджмент», 140103 «Туризм», 140101 «Готельно-ресторанна справа» <ref name="KNTEU" />.

'''Громадська наукова робота:<ref name="KNTEU" />'''
* голова експертної ради з питань проведення експертизи дисертаційних робіт [[Міністерство освіти і науки України|Міністерства освіти і науки України]] з проблем секторального розвитку та підприємництва <ref>[https://knute.edu.ua/blog/read/?pid=8444&uk Ткаченко Т.І. призначено головою експертної ради з питань проведення експертизи дисертаційних робіт]</ref> ([[2015]] р.), заступник ([[2016]] р.)<ref>{{Cite web |url=http://old.mon.gov.ua/files/normative/2016-06-13/5660/nmo-575.pdf |title=Наказ МОН України №575 від 26.05.2016 р. |accessdate=2017-04-02 |archive-date=2018-04-22 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180422202401/http://old.mon.gov.ua/files/normative/2016-06-13/5660/nmo-575.pdf }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180422202401/http://old.mon.gov.ua/files/normative/2016-06-13/5660/nmo-575.pdf |date=2018-04-22 }}</ref>;
* заступник голови експертної ради з менеджменту і торгівлі [[Акредитаційна комісія України|Акредитаційної комісії України]];
* голова робочої групи з розроблення галузевих стандартів вищої освіти з напряму підготовки «Менеджмент» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр»;
* член президії науково-методичної комісії (НМК) з менеджменту і адміністрування;
* заступник голови Науково-методичної комісії 14 (НМК 14) з транспорту та сервісу <ref>{{Cite web |url=http://mon.gov.ua/usi-novivni/novini/2016/04/21/obrano-kerivnij-sklad-naukovo-metodichnoyi-komisiyi-14-(nmk-14)/ |title=Обрано керівний склад Науково-методичної комісії 14 (НМК 14) з транспорту та сервісу та Науково-методичної комісії 2 (НМК 2) з предметної освіти та спорту |accessdate=2 квітня 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160627170443/http://mon.gov.ua/usi-novivni/novini/2016/04/21/obrano-kerivnij-sklad-naukovo-metodichnoyi-komisiyi-14-(nmk-14) |archivedate=27 червня 2016 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160627170443/http://mon.gov.ua/usi-novivni/novini/2016/04/21/obrano-kerivnij-sklad-naukovo-metodichnoyi-komisiyi-14-(nmk-14) |date=2016-06-27 }}</ref>;
* член Наукової ради з туризму та курортів [[Міністерство економічного розвитку і торгівлі України|Міністерства економічного розвитку і торгівлі України]] <ref>[http://www.me.gov.ua/Documents/Download?id=42f4de0d-26a1-4ace-b7e7-8eeb6b2e2c0a Наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.04.2016 № 733 «Про наукову раду з туризму та курортів»]</ref>;
* член Експертної ради з питань туризму та курортів Комітету з питань сім'ї, молодіжної політики, спорту та туризму [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]] <ref>{{Cite web |url=http://komsport.rada.gov.ua/documents/cons_dorad_kom/72670.html |title=Список членів Експертної ради з питань туризму та курортів |accessdate=2017-04-02 |archive-date=2018-03-31 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180331121640/http://komsport.rada.gov.ua/documents/cons_dorad_kom/72670.html }}</ref>;
* голова підкомітету «Послуги туристичні» Технічного комітету (ТК) 118 Держспоживстандарту України та ін. <ref name="KNTEU" />

== Нагороди і відзнаки ==
* Почесне звання «[[Заслужений економіст України]]»<ref>[http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/en/533/2016 Указ Президента України «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 25-ї річниці підтвердження всеукраїнським референдумом Акта проголошення незалежності України 1 грудня 1991 року»]</ref>;
* [[Нагрудний знак «Відмінник освіти України»]] [[Міністерство освіти і науки України|Міністерства освіти і науки України]];
* [[Почесний працівник туризму України|Нагрудний знак «Почесний працівник туризму України»]] [[Міністерство культури і туризму України|Міністерства культури і туризму України]];
* Подяка [[Київська міська державна адміністрація|Київської міської державної адміністрації]];
* Пам'ятна медаль «Гідному шана» ([[КНТЕУ]])<ref name="KNTEU" /><ref name="KNTEU2" />.

'''Почесні грамоти:'''
* Почесна грамота Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України;
* Почесна грамота [[Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України|Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України]];
* Почесна грамота [[Міністерство культури і туризму України|Міністерства культури і туризму України]];
* Почесна грамота [[Туристична асоціація України|Туристичної асоціації України]];
* Почесна грамота Асоціації готельних об’єднань та готелів міст України;
* Почесна грамота ректора [[КНТЕУ]]<ref name="KNTEU" /><ref name="KNTEU2" />.

== Наукові праці ==
Сфера наукових інтересів стосується обґрунтуванню та дослідженню теоретичних та практичних принципів [[Сталий розвиток|сталого розвитку]], ролі [[Туризм|туризму]] в [[Національна економіка|національній економіці]] та [[Управління якістю|управлінню якістю]] в туризмі. Є автором десятків наукових праць, монографій, підручників та статей<ref name="KNTEU2" />. Найвідоміші праці:
* {{книга |автор = '''Ткаченко Т.І.'''|частина = |заголовок = Сталий розвиток туризму: теорія, методологія, реалії бізнесу: монографія|оригінал = |посилання = |відповідальний = |видання = |місце = [[Київ|К.]]|видавництво =[[Київ. нац. торг.-екон. ун-т]]|рік = [[2006]]|том = |сторінки = |сторінок = 537|серія = |isbn = |тираж = }}
* {{книга |автор = '''Ткаченко Т.І.'''|частина = |заголовок = Сталий розвиток туризму: теорія, методологія, реалії бізнесу: монографія|оригінал = |посилання =  |відповідальний = |видання = 2-е видання|місце = [[Київ|К.]]|видавництво =[[Київ. нац. торг.-екон. ун-т]]|рік = [[2009]]|том = |сторінки = |сторінок = 463|серія = |isbn = |тираж = }}
* {{книга |автор = Василенко В.О., '''Ткаченко Т.І.''' |частина = |заголовок =Стратегічне управління: [навч. посіб. для студ. вищ. навч. заклад.] |оригінал = |посилання =  |відповідальний = |видання = |місце = [[Київ|К.]]|видавництво =ЦУЛ|рік = [[2003]]|том = |сторінки = |сторінок = 396|серія = |isbn = |тираж = }}
* {{книга |автор = '''Ткаченко Т.І.''', Мельниченко С.В., Бойко М.Г. та ін. |частина = |заголовок =Стратегічний розвиток туристичного бізнесу : монографія |оригінал = |посилання =  |відповідальний = за ред. А.А. Мазаракі.|видання = |місце = [[Київ|К.]]|видавництво =[[Київ. нац. торг.-екон. ун-т]]|рік = [[2010]]|том = |сторінки = |сторінок = 569|серія = |isbn = |тираж = }}
* {{книга |автор = Василенко В.О., '''Ткаченко Т.І.''' |частина = |заголовок =Конкурентоспроможність підприємств у сфері туристичного бізнесу. Навч. посіб. |оригінал = |посилання =  |відповідальний = |видання = |місце = [[Київ|К.]]|видавництво =Освіта України|рік = [[2012]]|том = |сторінки = |сторінок = 508|серія = |isbn = |тираж = }}

== Література ==
* Літопис вищих навчальних закладів. Випускники КНТЕУ 2006
* {{книга |автор = [[Мазаракі Анатолій Антонович|Мазаракі А.А.]], Пиріг О.А., [[Скирда Тамара Іванівна|Скирда Т.І.]], Кучеренко В.Д., Притуляк П.П. , Губицький Л.В.|частина = |заголовок = Історія Київського національного торговельно-економічного університету|оригінал = |посилання =  |відповідальний = |видання = |місце = [[Київ|К.]]|видавництво =[[Київ. нац. торг.-екон. ун-т]]|рік = [[2006]]|том = |сторінки = |сторінок = 264|серія = |isbn = |тираж = }}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

{{Портал|Біографії}}
{{Бібліоінформація}}
{{КНТЕУ}}

[[Категорія:Уродженці Києва]]
[[Категорія:Доктори економічних наук України]]
[[Категорія:Українські професори]]
[[Категорія:Українські економістки]]
[[Категорія:Науковці Державного торговельно-економічного університету]]

title: Тетяна Іванівна Ткаченко

Народилася: 12 серпня 1959 (65 років) · м. Київ, УРСР

Місце проживання: м. Київ

Країна: Україна

Національність: Українка

Діяльність: економістка, професор, науковиця, завідувачка кафедри

Галузь: туризм, економіка, торгівля

Посада: завідувач кафедри

Вчене звання: Професор

Науковий ступінь: Доктор наук

Науковий керівник: Мазаракі Анатолій Антонович

Вчителі: Мазаракі Анатолій Антонович і Андрійчук Віктор Григорович

Відомі учні: Туник Олександр Миколайовичd · Бойко Маргарита Григорівнаd · Михайліченко Ганна Іванівнаd · Босовська Мирослава Веліксівнаd

Членство: Атестаційна колегія Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України

Нагороди: | Заслужений економіст України | Відмінник освіти України |

title: Відома завдяки:

Заслужений економіст України: Відмінник освіти України


text:
# Біршеба-Спрінгс (Теннессі)
Біршеба-Спрінгс (англ. Beersheba Springs) — місто (англ. town) в США, в окрузі Ґранді штату Теннессі. Населення — 434 особи (2020).

## Географія
Біршеба-Спрінгс розташована за координатами 35°27′32″ пн. ш. 85°40′9″ зх. д. / 35.45889° пн. ш. 85.66917° зх. д. (35.458836, -85.669243).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 12,72 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 477 осіб у 208 домогосподарствах у складі 144 родин. Густота населення становила 38 осіб/км².  Було 282 помешкання (22/км²).
Расовий склад населення:
| - 98,5 % — білих - 0,2 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 1,3 %. Частка іспаномовних становила 0,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,5 % — особи молодші 18 років, 58,9 % — особи у віці 18—64 років, 21,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 47,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 102,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 95,9 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 30 458 доларів США (медіана — 25 250), а середній дохід на одну сім'ю — 32 323 долари (медіана — 26 932). Медіана доходів становила 23 750 доларів для чоловіків та 21 806 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 30,7 % осіб, у тому числі 46,6 % дітей у віці до 18 років та 13,3 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 180 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 31,7 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 18,3 %, сільське господарство, лісництво, риболовля — 12,2 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 9,4 %.

title: Біршеба-Спрінгс (Теннессі)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Біршеба-Спрінгс
|оригінальна назва  = {{lang-en|Beersheba Springs}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Tarlton Valley (234 365).jpg
|опис зображення= <!-- A view of Tarlton Valley from Beersheba Springs -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Теннессі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Ґранді (округ, Теннессі)|Ґранді]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 12,72
|висота центру НП   = 563
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 37,50
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 931
|поштовий індекс        = 37305
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4704240
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Біршеба-Спрінгс''' ({{lang-en|Beersheba Springs}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Ґранді (округ, Теннессі)|Ґранді]] штату [[Теннессі]]. Населення — 434 особи (2020).

== Географія ==
Біршеба-Спрінгс розташована за координатами {{Coord|35|27|32|N|85|40|9|W|type:city_region:US-DE}} (35.458836, -85.669243){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 12,72 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1880 = 138
| 1960 = 577
| 1970 = 560
| 1980 = 643
| 1990 = 596
| 2000 = 553
| 2010 = 477
| 2020 = 434
| estyear =
| estimate =
| estref =
| footnote = Sources:<ref name="GR9">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/abs/decennial/|archive-url=https://web.archive.org/web/20060208103743/http://www.census.gov/prod/www/abs/decennial/|archive-date=2006-02-08|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=2012-03-04|title=Census of Population and Housing: Decennial Censuses}}</ref><ref name=CensusPopEst>{{cite web|title=Incorporated Places and Minor Civil Divisions Datasets: Subcounty Resident Population Estimates: 1 квітня 2010 to 1 липня 2012|url=https://www.census.gov/popest/data/cities/totals/2012/SUB-EST2012.html|work=Population Estimates|publisher=U.S. Census Bureau|accessdate=11 грудня 2013|archiveurl=https://web.archive.org/web/20130611010502/http://www.census.gov/popest/data/cities/totals/2012/SUB-EST2012.html|archivedate=11 червня 2013}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 477 осіб у 208 домогосподарствах у складі 144 родин. [[Густота населення]] становила 38 осіб/км².  Було 282 помешкання (22/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 98,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,2 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,3 %. Частка іспаномовних становила 0,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,5 % — особи молодші 18 років, 58,9 % — особи у віці 18—64 років, 21,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 47,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 102,1 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 95,9 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:30458}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:25250}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:32323}} долари (медіана — {{formatnum:26932}}). Медіана доходів становила {{formatnum:23750}} доларів для чоловіків та {{formatnum:21806}} доларів для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 30,7 % осіб, у тому числі 46,6 % дітей у віці до 18 років та 13,3 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 180 осіб. Основні галузі зайнятості: виробництво — 31,7 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 18,3 %, сільське господарство, лісництво, риболовля — 12,2 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 9,4 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}
{{Commonscat|Beersheba Springs, Tennessee}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Ґранді (округ, Теннессі)}}

[[Категорія:Містечка Теннессі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Ґранді (Теннессі)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1839]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Теннессі

Округ: Ґранді

Населення: 434 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 37,50 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Єлань-Коленовський
Єлань-Коленовський (рос. Елань-Коленовский) — робітниче селище у Новохоперському районі Воронезької області Російської Федерації.
Населення становить 3570 осіб. Входить до складу муніципального утворення Єлань-Коленовське міське поселення.

## Історія
Населений пункт розташований у історичному регіоні Чорнозем'я. Від 1928 року належить до Новохоперського району, спочатку в складі Центрально-Чорноземної області, а від 1934 року — Воронезької області.
Згідно із законом від 15 жовтня 2004 року входить до складу муніципального утворення Єлань-Коленовське міське поселення.

## Населення
| 1959  | 1970  | 1979  | 1989  | 2002  | 2009  | 2010  |
| ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- | ----- |
| 6969  | ↘6737 | ↘5816 | ↘5085 | ↘4170 | ↘3437 | ↗3916 |
| 2012  | 2013  | 2014  | 2015  | 2016  | 2017  | 2018  |
| ↘3829 | ↘3775 | ↘3706 | ↘3635 | ↘3547 | ↘3534 | ↗3570 |

title: Єлань-Коленовський

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[робітниче селище]]
|тип_род         = робітничого селища
|назва           = Єлань-Коленовський
|назва ін.       = Елань-Коленовский
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Воронезька область]]
|район           = [[Новохоперський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Єлань-Коленовське міське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 3570
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Воронезька область
}}
'''Єлань-Коленовський''' ({{lang-ru|Елань-Коленовский}}) — [[робітниче селище]] у [[Новохоперський район|Новохоперському районі]] [[Воронезька область|Воронезької області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 3570 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Єлань-Коленовське міське поселення]].

== Історія ==

Населений пункт розташований у історичному регіоні [[Чорнозем'я]]. Від 1928 року належить до Новохоперського району, спочатку в складі [[Центрально-Чорноземна область|Центрально-Чорноземної області]], а від 1934 року — Воронезької області.

Згідно із законом від [[15 жовтня]] [[2004]] року входить до складу муніципального утворення [[Єлань-Коленовське міське поселення]]<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/802017374 |title=Закон Воронежской области от 15 октября 2004 года № 63-ОЗ «Об установлении границ, наделении соответствующим статусом, определении административных центров отдельных муниципальных образований Воронежской области» |accessdate=14 квітня 2020 |archive-date=24 жовтня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211024173226/https://docs.cntd.ru/document/802017374 }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Елань-Коленовский  }}

{{Населення РФ | Елань-Коленовский | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Новохоперський район}}
{{Voronezh-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Новохоперського району]]

title: Елань-Коленовский

title: робітниче селище Єлань-Коленовський

Суб'єкт Російської Федерації: Воронезька область

Муніципальний район: Новохоперський район

Поселення: Єлань-Коленовське міське поселення

title: Основні дані

Основні дані: · Єлань-Коленовський · Єлань-Коленовський

Основні дані: Єлань-Коленовський у Вікісховищі


text:
# Роман Далассен
Роман Далассен (*Ρωμανός Δαλασσηνός, бл. 980  — після 1039) — державний діяч Візантійської імперії.

## Життєпис
Походив з провінційного роду Далассенів. Молодший син Даміана Далассена, дуки Антіохії. Народився десь біля 980 року. Брав участь у битві при Апамеї, де візантійці зазнали поразки від Фатімідського халіфату. При цьому батько загинув, а брати Костянтин і Феофілакт потрапили у полон. Роман зумів врятуватися.
Про діяльність Романа Далассена з 998 до 1021 року замало відомостей. На думку низки дослідників брав участь у бойових діях в Сирії та на Кавказі. Добре знання тамтешньої ситуації призвело до того, що імператор Василь II 1021 року призначив Романа Далассена катепаном феми Іберія, надавши титул спафарія. Залишався на своїй посаді до 1022 року, коли був замінений братом Феофілактом.
Після цього отримав призначена стратегом феми Анатолік. Залишався на посаді до 1028 року, коли імператор Костянтин VIII, побоюючись надмірного впливу Далассенів в азійських володіннях імперії (Феофілакт Далассен був катепаном Іберії, а Костянтин Далассен — дукою Антіохії), позбавив Далассена посади.
У 1039 році заслано імператором Михайлом IV. Подальша доля невідома.

title: Роман Далассен

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Роман Далассен
| місце_проживання     =
| зображення           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = бл. [[980]]
| місце_народження     =
| дата_смерті          = після [[1039]]
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| громадянство         =
| національність       =
| конфесія     = православ'я
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                = спафарій
| посада               = катепан Іберії
| термін               = [[Список керівників держав 1021 року|1021]]—[[Список керівників держав 1022 року|1022]] роки
| попередник           = Барда
| наступник            = [[Феофілакт Далассен]]
| дружина              =
| діти                 =
| рід                  = [[Далассени]]
| родичі               =
| батько               = [[Даміан Далассен]]
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Роман Далассен''' (*''Ρωμανός Δαλασσηνός'', бл. [[980]]  — після [[1039]]) — державний діяч [[Візантійська імперія|Візантійської імперії]].

== Життєпис ==
Походив з провінційного роду [[Далассени|Далассенів]]. Молодший син [[Даміан Далассен|Даміана Далассена]], дуки Антіохії. Народився десь біля 980 року. Брав участь у битві при Апамеї, де візантійці зазнали поразки від Фатімідського халіфату. При цьому батько загинув, а брати [[Костянтин Далассен|Костянтин]] і [[Феофілакт Далассен|Феофілакт]] потрапили у полон. Роман зумів врятуватися.

Про діяльність Романа Далассена з 998 до 1021 року замало відомостей. На думку низки дослідників брав участь у бойових діях в Сирії та на Кавказі. Добре знання тамтешньої ситуації призвело до того, що імператор Василь II 1021 року призначив Романа Далассена катепаном феми Іберія, надавши титул спафарія. Залишався на своїй посаді до 1022 року, коли був замінений братом Феофілактом.

Після цього отримав призначена стратегом феми Анатолік. Залишався на посаді до 1028 року, коли імператор [[Костянтин VIII]], побоюючись надмірного впливу Далассенів в азійських володіннях імперії (Феофілакт Далассен був катепаном Іберії, а Костянтин Далассен — дукою Антіохії), позбавив Далассена посади.

У 1039 році заслано імператором Михайлом IV. Подальша доля невідома.

== Джерела ==
* Lilie, Ralph-Johannes; Ludwig, Claudia; Pratsch, Thomas; Zielke, Beate (2013). Prosopographie der mittelbyzantinischen Zeit Online. Berlin-Brandenburgische Akademie der Wissenschaften. Nach Vorarbeiten F. Winkelmanns erstellt. Berlin and Boston: De Gruyter.

{{DEFAULTSORT:Далассен Роман}}
[[Категорія:Далассени]]
[[Категорія:Правителі XI століття]]

title: грец. Ρωμανός Δαλασσηνός

Помер: після 1039

Країна: Східна Римська імперія

Діяльність: посадова особа

Титул: спафарій

Посада: катепан Іберії

Попередник: Барда

Наступник: Феофілакт Далассен

Конфесія: православ'я

Рід: Далассени

Батько: Даміан Далассен

Брати, сестри: Костянтин Далассен і Феофілакт Далассен


text:
# Генріх Зоммерфельд (офіцер)
Генріх Зоммерфельд (нім. Heinrich Sommerfeld) — німецький офіцер, гауптман люфтваффе (1 квітня 1943). Кавалер Німецького хреста в сріблі.

## Нагороди
- Залізний хрест 2-го класу
- Орден Альберта (Саксонія), лицарський хрест 2-го класу
- Почесний хрест ветерана війни з мечами
- Пам'ятна військова медаль (Угорщина) з мечами
- Почесний знак «За вірну службу» 2-го ступеня (25 років)
- Хрест Воєнних заслуг
  - 2-го класу з мечами (7 листопада 1940)
  - 1-го класу з мечами (18 грудня 1943)
- Застібка до Залізного хреста 2-го класу (5 липня 1944)
- Німецький хрест в сріблі (25 листопада 1944)

title: Генріх Зоммерфельд (офіцер)

wikitext:
{{Особа
|жінка =
|оригінал імені = {{lang-de|Heinrich Sommerfeld}}
|зображення =
|дата народження =
|місце народження =
|дата смерті =
|місце смерті =
|поховання =
|громадянство =
|національність =
|військове звання = [[Гауптман (звання)|Гауптман]]
|партія =
|нагороди = {{(!}} stage="background: transparent"
{{!}}{{Срібний німецький хрест}}{{!!}}{{Хрест Воєнних заслуг І класу з мечами}}{{!!}}{{Хрест Воєнних заслуг ІІ класу з мечами}}
{{!}}-
{{!}}{{Залізний хрест 2-го класу}}{{!!}}{{Лицарський хрест 2-го класу ордена Альберта (Саксонія)}}{{!!}}{{Почесний хрест ветерана війни}}
{{!}}-
{{!}}{{Пам'ятна військова медаль (Угорщина)}}{{!!}}{{Почесний знак «За вірну службу»}}{{!!}}{{Застібка до Залізного хреста 2-го класу}}
{{!)}}
}}
'''Генріх Зоммерфельд''' ({{lang-de|Heinrich Sommerfeld}}) — німецький офіцер, [[Гауптман (звання)|гауптман]] [[люфтваффе]] (1 квітня 1943). Кавалер [[Німецький хрест|Німецького хреста]] в сріблі.

== Нагороди ==

* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]] 2-го класу
* [[Орден Альберта (Саксонія)]], лицарський хрест 2-го класу
* [[Почесний хрест ветерана війни]] з мечами
* [[Пам'ятна військова медаль (Угорщина)]] з мечами
* [[Почесний знак «За вірну службу»]] 2-го ступеня (25 років)
* [[Хрест Воєнних заслуг (Німеччина)|Хрест Воєнних заслуг]]
** 2-го класу з мечами (7 листопада 1940)
** 1-го класу з мечами (18 грудня 1943)
* [[Застібка до Залізного хреста]] 2-го класу (5 липня 1944)
* [[Німецький хрест]] в сріблі (25 листопада 1944)

== Посилання ==

* [https://www.tracesofwar.com/persons/36279/Sommerfeld-Heinrich-Dr.htm Нагороди Зоммерфельда.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200322194658/https://www.tracesofwar.com/persons/36279/Sommerfeld-Heinrich-Dr.htm |date=22 березня 2020 }}
{{DEFAULTSORT:Зоммерфельд Генріх}}
{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Німецькі військовики Першої світової війни]]
[[Категорія:Учасники Другої світової війни з Німеччини]]
[[Категорія:Гауптмани люфтваффе]]
[[Категорія:Доктори наук Німеччини]]

title: нім. Heinrich Sommerfeld

Військове звання: Гауптман

Нагороди: | Срібний німецький хрест | Хрест Воєнних заслуг I класу з мечами | Хрест Воєнних заслуг II класу з мечами | | Залізний хрест 2-го класу | Лицарський хрест 2-го класу ордена Альберта (Саксонія) | Почесний хрест ветерана війни (для учасників бойових дій) | | Пам'ятна військова медаль (Угорщина) | Почесний знак «За вірну службу» | Застібка до Залізного хреста 2-го класу |

title: Військове звання

Срібний німецький хрест: Хрест Воєнних заслуг I класу з мечами · Хрест Воєнних заслуг II класу з мечами

Залізний хрест 2-го класу: Лицарський хрест 2-го класу ордена Альберта (Саксонія) · Почесний хрест ветерана війни (для учасників бойових дій)

Пам'ятна військова медаль (Угорщина): Почесний знак «За вірну службу» · Застібка до Залізного хреста 2-го класу


text:
# Дол-при-Требнєм
Дол-при-Требнєм (словен. Dol pri Trebnjem) — поселення в общині Требнє, регіон Південно-Східна Словенія, Словенія.

title: Дол-при-Требнєм

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Дол-при-Требнєм
 | місцева_назва       = Dol pri Trebnjem
 | зображення          = Dol pri Trebnjem.jpg
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Південно-Східна Словенія]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 76 (2013)
 | площа           = 1,4
 | густота         =
| висота над рівнем моря= 275
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd=45|latm=55 |lats=34.68 |latNS=N
|longd=15|longm=1 |longs=57.87|longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Дол-при-Требнєм''' ({{lang-sl|Dol pri Trebnjem}}) — поселення в общині [[Требнє (община)|Требнє]], регіон [[Південно-Східна Словенія]], [[Словенія]].

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Требнє}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Дол-при-Требнєм · Dol pri Trebnjem

Країна: Словенія

Регіон: Південно-Східна Словенія

Площа: 1,4 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

OSM: ↑1681522 ·R (Требнє)


text:
# Гамбург-Гуммельсбюттель
Гуммельсбюттель (нім. Hummelsbüttel) — частина району Вандсбек вільного та ганзейського міста Гамбург. До 2008 року Гуммельсбюттель належав разом з Поппенбюттель, Зазель і Веллінгсбюттель до колишнього району місцевого самоврядування Альстерталь.

title: Гамбург-Гуммельсбюттель

wikitext:
{{Місцевість}}
'''Гуммельсбюттель''' ({{lang-de|Hummelsbüttel}}) — частина району [[Вандсбек (Гамбург)|Вандсбек]]<ref>Anordnung über die Einteilung des Gebiets der Freien und Hansestadt Hamburg 1965-09-07 HmbGVBl. Teil II 1965, Amtlicher Anzeiger Nr. 181, S. 999 {{ref-de}}</ref> вільного та ганзейського міста [[Гамбург]]. До [[2008]] року Гуммельсбюттель належав разом з [[Гамбург-Поппенбюттель|Поппенбюттель]], [[Гамбург-Зазель|Зазель]] і [[Гамбург-Веллінгсбюттель|Веллінгсбюттель]] до колишнього району місцевого самоврядування Альстерталь.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.hamburg.de/hummelsbuettel/ Профіль на вебсайті hamburg.de] {{ref-de}}
{{Бібліоінформація}}
{{Germany-geo-stub}}

[[Категорія:Міські частини Гамбурга]]
[[Категорія:Вандсбек (Гамбург)]]

title: Загальна інформація

Країна: Німеччина

Адмінодиниця: Вандсбек

Площа: 9,1 квадратний кілометр

title: Карта

Карта: Гамбург-Гуммельсбюттель у Вікісховищі


text:
# Узбережжя Волгрін
75°30′ пд. ш. 107°00′ зх. д. / 75.5° пд. ш. 107° зх. д.
Узбережжя Волгрін (75°30′ пд. ш. 107°0′ зх. д.) — це частина узбережжя Антарктиди між мисами Герлахер і мисом Вейт або між Берегом Ейтса на сході та узбережжям Бакутіса на заході. Це частина землі Марі Берд. Вона простягається від 103°24' зх.д. до 114°12' зах.д. Відкрите Річардом Е. Бердом і співробітниками Антарктичної служби США (USAS) під час польотів з корабля USS Bear у лютому 1940 року.
Узбережжя Волгрін Берд назвав на честь Чарльза Р. Волгріна, президента роздрібної компанії Walgreens, яка була спонсором антарктичної експедиції Берда в 1933—1935 роках і допомагала у оснащенні для USAS у 1939—1941 роках. Це узбережжя було детально нанесено на карту Геологічною службою Сполучених Штатів на основі наземних досліджень і аерофотознімків ВМС США, 1959–66.
Він містить льодовик Туейтс, також відомий як «льодовик Судного дня», за його значний внесок у підвищення рівня моря в результаті зміни клімату.

## Інтернет-ресурси
- Walgreen Coast auf geographic.org (englisch)

title: Узбережжя Волгрін

wikitext:
{{unibox}}

'''Узбережжя Волгрін''' (75°30′ пд. ш. 107°0′ зх. д.) — це частина узбережжя [[Антарктида|Антарктиди]] між [[Мис Герлахер|мисами Герлахер]] і [[мис Вейт|мисом Вейт]] або між [[Берег Ейтса|Берегом Ейтса]] на сході та [[узбережжя Бакутіса|узбережжям Бакутіса]] на заході. Це частина [[Земля Мері Берд|землі Марі Берд]]. Вона простягається від 103°24' зх.д. до 114°12' зах.д. Відкрите [[Річард Берд|Річардом Е. Бердом]] і співробітниками [[Антарктична програма США|Антарктичної служби США (USAS)]] під час польотів з корабля USS Bear у лютому 1940 року.

Узбережжя Волгрін Берд назвав на честь [[Чарльз Р. Волгрін|Чарльза Р. Волгріна]], президента роздрібної компанії [[Walgreens]], яка була спонсором антарктичної експедиції Берда в 1933—1935 роках і допомагала у оснащенні для USAS у 1939—1941 роках. Це узбережжя було детально нанесено на карту Геологічною службою Сполучених Штатів на основі наземних досліджень і аерофотознімків ВМС США, 1959–66.

Він містить [[Льодовик Твейтса|льодовик Туейтс]], також відомий як «льодовик Судного дня», за його значний внесок у підвищення рівня моря в результаті зміни клімату.

== Примітки ==
{{reflist}}

==Інтернет-ресурси==
* [https://www.geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=16206&fid=antgeo_125 Walgreen Coast] auf geographic.org (englisch)

{{Authority control}}
{{Територіальний поділ Антарктиди}}

[[Категорія:Береги Антарктиди]]

Континент: Антарктида

Адміністративна одиниця: Територія Антарктичного договоруd