text:
# Шпоркова жаба капська
Шпоркова жаба капська (Xenopus gilli) — вид жаб родини піпових (Pipidae).

## Поширення
Цей вид є ендеміком Південної Африки. Він трапляються на висоті 10-140 м над рівнем моря у провінції Західний Кейп (Південно-Африканська Республіка). Ареал складається з чотирьох дрібних популяцій.

title: Шпоркова жаба капська

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Шпоркова жаба капська
| image = Xenopus gilli.jpg
| image_width = 270px
| image_caption =
| status = EN
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{IUCN|id=23124 |title=''Xenopus gilli'' |assessor=BirdLife International |assessor-link=BirdLife International |version=2021.3|year=2016 |accessdate=21 травня 2021}}</ref>
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Земноводні]] (Amphibia)
| ordo = [[Безхвості]] (Anura)
| familia = [[Піпові]] (Pipidae)
| genus = [[Шпоркова жаба]] (''Xenopus'')
| species = '''Шпоркова жаба капська'''
| binomial = ''Xenopus gilli''
| binomial_authority = [[Walter Rose|Rose]] & [[John Hewitt|Hewitt]], [[1927]]
| wikispecies = Xenopus gilli
}}
'''Шпоркова жаба капська''' (''Xenopus gilli'') — вид [[Безхвості|жаб]] родини [[Піпові|піпових]] (Pipidae).

== Поширення ==
Цей вид є ендеміком [[Південна Африка|Південної Африки]]. Він трапляються на висоті 10-140 м над рівнем моря у провінції [[Західний Кейп]] ([[Південно-Африканська Республіка]]). Ареал складається з чотирьох дрібних популяцій.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Taxonbar|from=Q2277187}}

[[Категорія:Піпові]]
[[Категорія:Земноводні Африки]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Південно-Африканської Республіки]]
[[Категорія:Тварини, описані 1927]]

title: ?Шпоркова жаба капська

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Земноводні (Amphibia)

Ряд: Безхвості (Anura)

Родина: Піпові (Pipidae)

Рід: Шпоркова жаба (Xenopus)

Вид: Шпоркова жаба капська

Вікісховище: Xenopus gilli

Віківиди: Xenopus gilli


text:
# Хуаніто Орзабал
Хуаніто Оярзабаль (Juanito Oiarzabal) народився 30 березня 1956 в  Віторії) —  Іспанський альпініст, підкорив всі 14 восьмитисячники Землі.
Він став першим іспанцем і шостою людиною в історії, яка здобула  Корону Гімалаїв і Каракоруму. Перший восьмитисячник (Чо-Ойю) підкорив в 1985 році, останній ( Аннапурну) — 16 років по тому, в 1999 році. Протягом понад 20 років, практикуючи гімалайський стиль альпінізму, брав участь у майже 40 експедиціях, підкоривши (до 2015 року) в цілому 25 разів восьмитисячні піки, що є світовим рекордом. Оярзабаль написав чотири книги, присвятивши їх своїм сходженням і історії здобуття Корони Гімалаїв і Каракоруму.

## Історія здобуття Корони Гімалаїв і Каракоруму
1. 1985 — Чо-Ойю (8201 м)
2. 1987 — Гашербрум II (8035 м)
3. 1992 — Нанга Парбат (8125 м)
4. 1993 — Еверест (8848 м)
5. 1994 — K2 (8611 м)
6. 1995 — Макалу (8463 м)
7. 1995 — Лхоцзе (8516 м)
8. 1995 — Броуд-пік (8047 м)
9. 1996 — Канченджанга (8586 м)
10. 1997 — Манаслу (8163 м)
11. 1997 — Гашербрум I (8068 м)
12. 1998 — Дхаулагірі (8167 м)
13. 1998 — Шишабангма (8027 м)
14. 1999 — Аннапурна (8091 м)

## Ресурси Інтернету
- Сторінка в Інтернеті [Архівовано 30 жовтня 2013 у Wayback Machine.]

wikiname: ukwiki

title: Хуаніто Орзабал

in_language: uk

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Хуаніто Оярзабаль
| оригінал імені       = Juan Eusebio Oiarzabal Urteaga
| місце_проживання     = Іспанія
| інші_імена           =
| псевдонім            =
| прізвисько           =
| зображення           = Juanito Oiarzabal ME.jpg
| розмір_зображення    = 240 px
| підпис_зображення    = Хуаніто в 2007 р.
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = 30.3.1956
| місце_народження = {{Прапорець|Іспанія}}
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| поховання =
| громадянство = Іспанії
| підданство =
| національність = іспанець
| Alma_mater =
| відомий_(відома) =
| рід_діяльності = [[альпініст]]
| титул =
| посада =
| військове звання =
| платня =
| термін =
| попередник =
| наступник =
| партія =
| головував_(-ла) =
| конфесія =
| батько =
| матір =
| рід =
| родичі =
| дружина =
| чоловік =
| діти =
| підпис =
| нагороди =
| сторінка_в_інтернеті = http://www.juanitooiarzabal.com/
| примітки =
| зріст =
| вага =
| герб =
| підпис_герба =
}}

'''Хуаніто Оярзабаль''' (Juanito Oiarzabal) народився {{ДН|30|03|1956}} в [[Віторія | Віторії]]) — [[Іспанія | Іспанський]] [[альпініст]], підкорив всі 14 [[восьмитисячники]] Землі.

Він став першим іспанцем і шостою людиною в історії, яка здобула [[Корона Гімалаїв і Каракоруму| Корону Гімалаїв і Каракоруму]]. Перший восьмитисячник ([[Чо-Ойю]]) підкорив в 1985 році, останній ([[Аннапурна | Аннапурну]]) — 16 років по тому, в 1999 році. Протягом понад 20 років, практикуючи гімалайський стиль альпінізму, брав участь у майже 40 експедиціях, підкоривши (до 2015 року) в цілому 25 разів восьмитисячні піки, що є світовим рекордом. Оярзабаль написав чотири книги, присвятивши їх своїм сходженням і історії здобуття Корони [[Гімалаї]]в і [[Каракорум]]у.

== Історія здобуття Корони Гімалаїв і Каракоруму ==
# 1985 — [[Чо-Ойю]] (8201 м)
# 1987 — [[Гашербрум II]] (8035 м)
# 1992 — [[Нанга Парбат]] (8125 м)
# 1993 — [[Еверест]] (8848 м)
# 1994 — [[K2]] (8611 м)
# 1995 — [[Макалу]] (8463 м)
# 1995 — [[Лхоцзе]] (8516 м)
# 1995 — [[Броуд-пік]] (8047 м)
# 1996 — [[Канченджанга]] (8586 м)
# 1997 — [[Манаслу]] (8163 м)
# 1997 — [[Гашербрум I]] (8068 м)
# 1998 — [[Дхаулагірі]] (8167 м)
# 1998 — [[Шишабангма]] (8027 м)
# 1999 — [[Аннапурна]] (8091 м)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* ''Buscando las catorce estrellas'', Editorial Lur, 1997
* ''Los 14 ochomiles de Juanito Oiarzabal'', Ediciones Desnivel, 1999
* ''Conversaciones con Juanito Oiarzabal'', Ediciones Desnivel, 2001
* ''El Everest de Juanito Oiarzabal'', Ediciones Desnivel, 2002

== Ресурси Інтернету ==
* [http://www.juanitooiarzabal.com/ Сторінка в Інтернеті] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131030101219/http://www.juanitooiarzabal.com/ |date=30 жовтня 2013 }}

{{Восьмитисячники}}
{{Підкорювачі 14}}

{{DEFAULTSORT:Орзабал, Хауніто}}
{{нк}}
[[Категорія:Альпіністи Іспанії]]
[[Категорія:Підкорили всі восьмитисячники Землі]]
[[Категорія:Підкорювачі Евересту]]
[[Категорія:Історія альпінізму]]
[[Категорія:Корона Гімалаїв і Каракоруму]]
[[Категорія:Спортсмени Віторії (Іспанія)]]

title: Juan Eusebio Oiarzabal Urteaga

Juan Eusebio Oiarzabal Urteaga: Хуаніто в 2007 р.

Ім'я при народженні: баск. Juan Eusebio Oiarzabal Urteaga

Народився: 30 березня 1956 (68 років)

Громадянство: Іспанії

Національність: іспанець

Місце проживання: Іспанія

Діяльність: альпініст

Знання мов: іспанська і баскська

Нагороди: Universal Basque Prized (2000) Marca Leyendad (2001)


text:
# Авласенко Геннадій Петрович
Геннадій Петрович Авласенко (біл. Генадзь Пятровіч Аўласенка, 16.08.1955) — білоруський письменник, поет та драматург.

## Біографія
Геннадій Петрович Авласенко народився в 1955 році. Закінчив біологічний факультет Білоруського державного університету. Спеціальність: біолог, викладач біології та хімії. Працює вчителем біології та хімії у Войнилівській базовій школі Червенського району Мінської області.
Літературою почав займатися з кінця 1980-х. Спочатку була поезія, потім драматургія. Останнім часом Геннадій Петрович активно освоює прозу. Втім, поезії та драматургії не залишає. Багато пише для дітей. Публікується в республіканській періодиці. Пише як білоруською, так і російською мовами. Член Спілки письменників Білорусі з 1999 року.
У 2009 році вийшли три книги Геннадія Авласенко. Дві з них дитячі: «Удивительные приключения маленького Ветерка из Вентилятора» (Дивовижні пригоди маленького Вітерця з Вентилятора), «Вася Лайдачкін у Краіне шкодных звычак» (Вася Лайдочкін в Країні шкідливих звичок); і одна — для дорослих: «Дзікія кошкі Барсума» (Дикі кішки Барсума) — роман, повість, оповідання.
У 2010 році було видано «Новые приключения маленького Ветерка из Вентилятора» (Нові пригоди маленького Вітерця з Вентилятора). У 2011 р вийшла книга Г. Авласенко «Азы вершаскладання» (своєрідний підручник для юних поетів). Під час святкування Дня білоруської писемності в Хойниках в 2010 році дитячі книги Геннадія Авласенко отримали 2-е місце в номінації «Дитяча література».
Казки, вірші та статті Геннадія Авласенка регулярно виходять в журналах «Рюкзачок» і «Рюкзачок. ВЕСЁЛЫЙ ЗООПАРК». У «рюкзачку» були опубліковані казки «Вася Лентяйкин в Стране сказок» (Вася Лентяйкін в Країні казок) (№ 9/2007-4/2008), «Вася Лентяйкин в стране Вредных привычек» (Вася Лентяйкін в країні Шкідливих звичок) (№ 8/2008-2/2009), «Вася Лентяйкин в царстве грибов» (Вася Лентяйкін в царстві грибів) (№ 8/2010-3/2011) тощо; в рубриці «Загадки флори» з'являлися його науково-популярні статті. У журналі «Рюкзачок. ВЕСЁЛЫЙ ЗООПАРК» Геннадій Петрович веде рубрику «Гість номера», де дохідливо і дотепно знайомить юних читачів з життям представників білоруської фауни.

## Твори
- Час збіраць камяні: Вершы, паэмы. Мінск. 2003. 86 с.
- История вместо математики. Мистический триллер. Минск. 2008. 190 с.
- Удивительные приключения маленького Ветерка из Вентилятора. Сказка. Минск: 2009. 125 с.
- Вася Лайдачкін у краіне Шкодных Звычак. Казачная аповесць. Мінск. 2009. 58 с.
- Дзікія кошкі Барсума. Мінск: 2009. 383 с.
- Новые приключения маленького Ветерка из Вентилятора. Сказка. Минск. 2010. 140 с.
- Азы вершаскладання. Дапаможнік для пачынаючых паэтаў. Мінск: 2011. 163 с.
- Ключ, які нічога не адмыкае. Мінск, Мастацкая літаратура, 2014. Зборнік апавяданняў.

title: Авласенко Геннадій Петрович

wikitext:
{{Письменник}}
'''Геннадій Петрович Авласенко''' ({{lang-be|Генадзь Пятровіч Аўласенка}}, 16.08.1955) — [[білорусь|білоруський]] письменник, поет та драматург.

== Біографія ==
Геннадій Петрович Авласенко народився в 1955 році. Закінчив біологічний факультет [[Білоруський державний університет|Білоруського державного університету]]. Спеціальність: біолог, викладач біології та хімії. Працює вчителем біології та хімії у Войнилівській базовій школі [[Червенський район|Червенського]] району [[Мінська область|Мінської області]].

Літературою почав займатися з кінця 1980-х. Спочатку була поезія, потім драматургія. Останнім часом Геннадій Петрович активно освоює прозу. Втім, поезії та драматургії не залишає. Багато пише для дітей. Публікується в республіканській періодиці. Пише як білоруською, так і російською мовами. Член [[Спілка письменників Білорусі|Спілки письменників Білорусі]] з 1999 року.

У 2009 році вийшли три книги Геннадія Авласенко. Дві з них дитячі: «Удивительные приключения маленького Ветерка из Вентилятора» (Дивовижні пригоди маленького Вітерця з Вентилятора), «Вася Лайдачкін у Краіне шкодных звычак» (Вася Лайдочкін в Країні шкідливих звичок); і одна — для дорослих: «Дзікія кошкі Барсума» (Дикі кішки Барсума) — роман, повість, оповідання.

У 2010 році було видано «Новые приключения маленького Ветерка из Вентилятора» (Нові пригоди маленького Вітерця з Вентилятора). У 2011 р вийшла книга Г. Авласенко «Азы вершаскладання» (своєрідний підручник для юних поетів). Під час святкування Дня білоруської писемності в Хойниках в 2010 році дитячі книги Геннадія Авласенко отримали 2-е місце в номінації «Дитяча література».

Казки, вірші та статті Геннадія Авласенка регулярно виходять в журналах «Рюкзачок» і «Рюкзачок. ВЕСЁЛЫЙ ЗООПАРК». У «рюкзачку» були опубліковані казки «Вася Лентяйкин в Стране сказок» (Вася Лентяйкін в Країні казок) (№ 9/2007-4/2008), «Вася Лентяйкин в стране Вредных привычек» (Вася Лентяйкін в країні Шкідливих звичок) (№ 8/2008-2/2009), «Вася Лентяйкин в царстве грибов» (Вася Лентяйкін в царстві грибів) (№ 8/2010-3/2011) тощо; в рубриці «Загадки флори» з'являлися його науково-популярні статті. У журналі «Рюкзачок. ВЕСЁЛЫЙ ЗООПАРК» Геннадій Петрович веде рубрику «Гість номера», де дохідливо і дотепно знайомить юних читачів з життям представників білоруської фауни.

== Твори ==
* Час збіраць камяні: Вершы, паэмы. Мінск. 2003. 86 с.
* История вместо математики. Мистический триллер. Минск. 2008. 190 с.
* Удивительные приключения маленького Ветерка из Вентилятора. Сказка. Минск: 2009. 125 с.
* Вася Лайдачкін у краіне Шкодных Звычак. Казачная аповесць. Мінск. 2009. 58 с.
* Дзікія кошкі Барсума. Мінск: 2009. 383 с.
* Новые приключения маленького Ветерка из Вентилятора. Сказка. Минск. 2010. 140 с.
* Азы вершаскладання. Дапаможнік для пачынаючых паэтаў. Мінск: 2011. 163 с.
* Ключ, які нічога не адмыкае. Мінск, Мастацкая літаратура, 2014. Зборнік апавяданняў.

== Література ==
* Аўласенка Генадзь. // Памяць. Гісторыка-дакументальная хроніка Ушацкага раёна. Мінск. 2003. С. 544.
* Урбан І. Першая кніга ["Час збіраць камяні"] // Патрыёт. Ушачы. 30 ліпеня 2003.

== Посилання ==
* [http://aulasenka.ho.ua Персанальны сайт Генадзя Аўласенкі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170908153530/http://aulasenka.ho.ua/ |date=8 вересня 2017 }}

{{Бібліоінформація}}

{{письменник-доробити}}
{{Belarus-bio-stub}}

{{Портали|Біографії|Література|Фантастика|Наукова фантастика|Фентезі|Білорусь}}

[[Категорія:Білоруські прозаїки]]
[[Категорія:Наукові фантасти Білорусі]]
[[Категорія:Автори фентезі Білорусі]]
[[Категорія:Білоруські дитячі письменники]]
[[Категорія:Випускники Білоруського державного університету]]
[[Категорія:Білоруськомовні письменники]]
[[Категорія:Російськомовні письменники]]

title: Авласенко Геннадій Петрович

Народився: 16 серпня 1955 (69 років) · Lipaviecd, Lutaŭski Sieĺsavietd, Ушацький район, Вітебська область, Білоруська РСР, СРСР

Країна: Білорусь

Місце проживання: Червень

Діяльність: поет, драматург, письменник

Сфера роботи: поезія

Alma mater: Біологічний факультет БДУd

Заклад: Молодість і Q13028880?

Мова творів: білоруська

Членство: Спілка білоруських письменників


text:
# Medicine Head
Medicine Head — британський блюз-рок гурт, утворений 1969 року у Бреконі. До складу гурту ввійшли: Джон Фіддлер (John Fiddler), 25.09.1947, Дарлестон, Велика Британія — гітара, вокал та Пітер Хоуп Еванс (Peter Hope Evans), 28.09.1947, Брекон, Велика Британія — вокал, гармоніка.
На початку своєї кар'єри Фіддлер та Хоуп Еванс певний час виступали разом у малих клубах, поки їх демо-плівки не потрапили до відомого диск-жокея Джона Піла, який також працював на фірму «Dandelion». На своєму дебютному альбомі «New Bottles Old Medicine» дует запропонував лагідні, ліричні твори, приправлені суворим звучанням ритм-енд-блюзу. Такий контраст було витримано і на наступному лонгплеї «Heavy On The Drum».
Дещо несподіваним став для музикантів успіх синглу «(And The) Pictures In The Sky», який 1971 року потрапив до британського «Тор 20». Проте над подальшою кар'єрою Medicine Head нависла загроза, коли того ж року Хоуп Еванс вирішив залишити свого колегу. Новим вокалістом гурту став її продюсер — колишній учасник The Yardbirds Кейт Релф (Keith Relf), 22.03.1943, Річмонд, Велика Британія — 14.05.1976, Хаунслоу, Велика Британія. Також у запису третього альбому «Dark Side Of The Moon» взяв участь ударник Джон Дейвіс (John Davis).
Наприкінці 1972 року Фіддлер та Хоуп Еванс поновили співпрацю, запросивши для запису альбому «One & One Is One» також і студійних музикантів. Заглавний твір з цього альбому, що з'явився на синглі 1973 року, опинився на другій позиції британського чарту, а ще один сингл піднявся до одинадцятого місця того ж чарту.
У жовтні 1973 року склад Medicine Head значно розширився, коли до гурту приєдналися Роджер Сандерс (Roger Saunders), 9.03.1947, Баркінг, Велика Британія — гітара, Йен Сейнті (Ian Sainty) — бас та колишній ударник The Family Роб Таунсенд (Rob Townsend), 7.07.1947, Лісестер, Велика Британія. Проте після появи на музичному ринку чергового альбому «Thru' A Five» у гурті виникли внутрішні суперечки, внаслідок чого Medicine Head знову стали дуетом. Однак записаний 1976 року лонгплей «Two Man Band» виявився все ж останньою роботою у спільній кар'єрі Фіддлера та Хоупа Еванса.
Незабаром Фіддлер приєднався до формації British Lions, де також виступали колишні учасники Mott The Hoople. 1983 року він очолив гурт Box Of Frogs, а пізніше присвятив себе сольній діяльності. Хоуп Еванс співпрацював з Пітом Тауншендом над звуковою доріжкою до фільму «White City», а також виступав у кількох ефимерних гуртах.

## Дискографія
- 1970: New Bottles Old Medicine
- 1971: Heavy On The Drum
- 1972: Dark Side Of The Moon
- 1973: One & One Is One
- 1973: Pop History Volume XXV
- 1974: Thru' A Five
- 1976: Medicine Head
- 1976: Two Man Band

### John Fiddler
- 1983: Seasons (разом з Морган Фішер)

title: Medicine Head

wikitext:
{{Вікіфікувати|дата=вересень 2011}}

'''Medicine Head''' — британський блюз-рок гурт, утворений [[1969]] року у ''Бреконі''. До складу гурту ввійшли: Джон Фіддлер (''John Fiddler''), 25.09.1947, Дарлестон, Велика Британія — гітара, вокал та Пітер Хоуп Еванс (''Peter Hope Evans''), 28.09.1947, Брекон, Велика Британія — вокал, гармоніка.

На початку своєї кар'єри Фіддлер та Хоуп Еванс певний час виступали разом у малих клубах, поки їх демо-плівки не потрапили до відомого диск-жокея Джона Піла, який також працював на фірму «Dandelion». На своєму дебютному альбомі «New Bottles Old Medicine» дует запропонував лагідні, ліричні твори, приправлені суворим звучанням ритм-енд-блюзу. Такий контраст було витримано і на наступному лонгплеї «Heavy On The Drum».

Дещо несподіваним став для музикантів успіх синглу «(And The) Pictures In The Sky», який 1971 року потрапив до британського «Тор 20». Проте над подальшою кар'єрою ''Medicine Head'' нависла загроза, коли того ж року Хоуп Еванс вирішив залишити свого колегу. Новим вокалістом гурту став її продюсер — колишній учасник [[The Yardbirds]] Кейт Релф (''Keith Relf''), 22.03.1943, Річмонд, Велика Британія — 14.05.1976, Хаунслоу, Велика Британія. Також у запису третього альбому «Dark Side Of The Moon» взяв участь ударник Джон Дейвіс (''John Davis'').

Наприкінці 1972 року Фіддлер та Хоуп Еванс поновили співпрацю, запросивши для запису альбому «One & One Is One» також і студійних музикантів. Заглавний твір з цього альбому, що з'явився на синглі 1973 року, опинився на другій позиції британського чарту, а ще один сингл піднявся до одинадцятого місця того ж чарту.

У жовтні 1973 року склад ''Medicine Head'' значно розширився, коли до гурту приєдналися Роджер Сандерс (''Roger Saunders''), 9.03.1947, Баркінг, Велика Британія — гітара, Йен Сейнті (''Ian Sainty'') — бас та колишній ударник ''The Family'' Роб Таунсенд (''Rob Townsend''), 7.07.1947, Лісестер, Велика Британія. Проте після появи на музичному ринку чергового альбому «Thru' A Five» у гурті виникли внутрішні суперечки, внаслідок чого ''Medicine Head'' знову стали дуетом. Однак записаний 1976 року лонгплей «Two Man Band» виявився все ж останньою роботою у спільній кар'єрі Фіддлера та Хоупа Еванса.

Незабаром Фіддлер приєднався до формації ''British Lions'', де також виступали колишні учасники ''Mott The Hoople''. 1983 року він очолив гурт ''Box Of Frogs'', а пізніше присвятив себе сольній діяльності. Хоуп Еванс співпрацював з Пітом Тауншендом над звуковою доріжкою до фільму «White City», а також виступав у кількох ефимерних гуртах.

== Дискографія ==
* 1970: New Bottles Old Medicine
* 1971: Heavy On The Drum
* 1972: Dark Side Of The Moon
* 1973: One & One Is One
* 1973: Pop History Volume XXV
* 1974: Thru' A Five
* 1976: Medicine Head
* 1976: Two Man Band

=== John Fiddler ===
* 1983: Seasons (разом з Морган Фішер)

{{Без джерел|дата=вересень 2011}}

[[Категорія:Британські музичні гурти]]
[[Категорія:Музичні колективи, що з'явились 1969]]
[[Категорія:Засновані у Великій Британії 1969]]


text:
# Радковці
Ра́дковці (болг. Радковци) — село у Великотирновській області Болгарії. Входить до складу общини Велико-Тирново.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 5 осіб, усі — болгари.
Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Радковці

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Радковці
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Радковци}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Великотирновська область]]
 | община                = [[Велико-Тирново (община)|Велико-Тирново]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              =
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 61435
 | широта                = 42.9256
 | довгота               = 25.6148
 | висота                = 344
 | населення             = 5
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 5041
 | телефонний_код        = 06118
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 16
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 188
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Ра́дковці''' ({{lang-bg|Радковци}}) — село у [[Великотирновська область|Великотирновській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Велико-Тирново (община)|Велико-Тирново]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:5}} осіб, усі — [[болгари]]<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Fdhrysbu?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=05.04.2013|deadurl=no}}</ref>.

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Irx9OSLX?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=14.08.2013|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=2
| всього=5
| 0-4=0
| 5-9=0
| 10-14=0
| 15-19=0
| 20-24=0
| 25-29=0
| 30-34=0
| 35-39=0
| 40-44=0
| 45-49=2
| 50-54=0
| 55-59=0
| 60-64=0
| 65-69=0
| 70-74=2
| 75-79=0
| 80-84=0
| 85+=1
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=3942&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Радковци, общ. Велико Търново, обл. Велико Търново|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6ItV90Fmo?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=3942|archivedate=2013-08-15|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 200
|Крок більшої шкали = 50
|Крок меншої шкали  = 10
|1934 = 161
|1946 = 147
|1956 = 92
|1965 = 44
|1975 = 27
|1985 = 10
|1992 = 12
|2001 = 3
|2011 = 5
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Великотирновська область|Велико-Тирново}}

{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Великотирновської області]]

title: Радковці · болг. Радковци

Країна: Болгарія

Область: Великотирновська область

Община: Велико-Тирново

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: РадковціРадковці (Болгарія)


text:
# Садовень
Садовень, Садовені (рум. Sadoveni) — село у повіті Ботошані в Румунії. Входить до складу комуни Маноляса.
Село розташоване на відстані 402 км на північ від Бухареста, 43 км на північний схід від Ботошань, 98 км на північ від Ясс.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 533 особи, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Садовень

wikitext:
{{Otheruses|Садовень (значення){{!}}Садовень}}
{{НП Румунії
 | назва               = Садовень
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Sadoveni''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Ботошань
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Маноляса (комуна)|Маноляса]]
 | код_SIRUTA          = 38036
 | широта              = 47.9872
 | довгота             = 27.1336
 | висота              = 97
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 533
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 717238
}}
'''Садовень''', Садовені ({{lang-ro|Sadoveni}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Ботошані (повіт)|Ботошані]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Маноляса (комуна)|Маноляса]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 402 км на північ від [[Бухарест]]а, 43 км на північний схід від [[Ботошані|Ботошань]], 98 км на північ від [[Ясси|Ясс]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:533}} особи, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Ботошань]]

title: Садовень · Sadoveni

Країна: Румунія

Повіт: Ботошань

Комуна: Маноляса

Телефонний код: +40 231 (Romtelecom, TR) · +40 331 (інші оператори)


text:
# MRPL49
MRPL49 (англ. Mitochondrial ribosomal protein L49) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 11-й хромосомі. Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 166 амінокислот, а молекулярна маса — 19 198.
| 10         |  | 20         |  | 30         |  | 40         |  | 50         |
| ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |  | ---------- |
| MAATMFRATL |  | RGWRTGVQRG |  | CGLRLLSQTQ |  | GPPDYPRFVE |  | SVDEYQFVER |
| LLPATRIPDP |  | PKHEHYPTPS |  | GWQPPRDPPP |  | NLPYFVRRSR |  | MHNIPVYKDI |
| THGNRQMTVI |  | RKVEGDIWAL |  | QKDVEDFLSP |  | LLGKTPVTQV |  | NEVTGTLRIK |
| GYFDQELKAW |  | LLEKGF     |  |            |  |            |  |            |

A: Аланін

C: Цистеїн

D: Аспарагінова кислота

E: Глутамінова кислота

F: Фенілаланін

G: Гліцин

H: Гістидин

I: Ізолейцин

K: Лізин

L: Лейцин

M: Метіонін

N: Аспарагін

P: Пролін

Q: Глутамін

R: Аргінін

S: Серин

T: Треонін

V: Валін

W: Триптофан

Кодований геном білок за функціями належить до рибонуклеопротеїнів, рибосомних білків.
Локалізований у мітохондрії.

title: MRPL49

wikitext:
{{Картка гена}}
'''MRPL49''' ({{lang-en|Mitochondrial ribosomal protein L49}}) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на 11-й хромосомі.<ref name="HGNC">{{cite web |url=http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:1176 |title=HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:1176 |language=англ. |accessdate=19 вересня 2017 |archive-date=15 вересня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150915101306/http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:1176 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150915101306/http://www.genenames.org/cgi-bin/gene_symbol_report?hgnc_id=HGNC:1176 |date=2015-09-15 }}</ref> Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 166 [[Амінокислоти|амінокислот]], а [[молекулярна маса]] — 19 198<ref name="UniProt">{{cite web |url=http://www.uniprot.org/uniprot/Q13405#sequences |title=UniProt, Q13405 |language=англ. |accessdate=19 вересня 2017 |archive-date=29 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170329205643/http://www.uniprot.org/uniprot/Q13405/#sequences }}</ref>.

{{hidden
 |header=Послідовність амінокислот
 |style=float:right; clear:right; min-width:23em; border: 1px solid #aaa;
 |headerstyle=background-color:#c3fdb8; padding: 0 5px;
 |contentstyle=background-color:#f9f9f9; padding:5px;
 |content=

10		20		30		40		50

MAATMFRATL		RGWRTGVQRG		CGLRLLSQTQ		GPPDYPRFVE		SVDEYQFVER

LLPATRIPDP		PKHEHYPTPS		GWQPPRDPPP		NLPYFVRRSR		MHNIPVYKDI

THGNRQMTVI		RKVEGDIWAL		QKDVEDFLSP		LLGKTPVTQV		NEVTGTLRIK

GYFDQELKAW		LLEKGF

A: [[Аланін]]

C: [[Цистеїн]]

D: [[Аспарагінова кислота]]

E: [[Глутамінова кислота]]

F: [[Фенілаланін]]

G: [[Гліцин]]

H: [[Гістидин]]

I: [[Ізолейцин]]

K: [[Лізин]]

L: [[Лейцин]]

M: [[Метіонін]]

N: [[Аспарагін]]

P: [[Пролін]]

Q: [[Глутамін]]

R: [[Аргінін]]

S: [[Серин]]

T: [[Треонін]]

V: [[Валін]]

W: [[Триптофан]]

Y: [[Тирозин]]
}}

Кодований геном білок за функціями належить до [[рибонуклеопротеїни|рибонуклеопротеїнів]], [[рибосомні білки|рибосомних білків]].
Локалізований у [[мітохондрія|мітохондрії]].

== Література ==
{{refbegin|2}}
* {{cite journal|назва=Isolation, cDNA, and genomic structure of a conserved gene (NOF) at chromosome 11q13 next to FAU and oriented in the opposite transcriptional orientation. |journal=Genomics |автор=Kas K., Lemahieu V., Meyen E., van de Ven W.J.M., Merregaert J. |дата=1996 |сторінки=433 — 436|volume=34}} {{PMID|8786148}} {{DOI|10.1006/geno.1996.0310}}
* {{cite journal|назва=The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). |journal=Genome Res. |автор= |дата=2004 |сторінки=2121 — 2127|volume=14}} {{PMID|15489334}} {{DOI|10.1101/gr.2596504}}
* {{cite journal|назва=Ribosome. The structure of the human mitochondrial ribosome. |journal=Science |автор=Amunts A., Brown A., Toots J., Scheres S.H., Ramakrishnan V. |дата=2015 |сторінки=95 — 98|volume=348}} {{PMID|25838379}} {{DOI|10.1126/science.aaa1193}}
{{refend}}
== Примітки ==
{{reflist}}

== Див. також ==
* [[Хромосома 11 (людина)|Хромосома 11]]
{{protein-stub}}

{{Портали|Біологія|Хімія}}{{Трансляція}}

[[Категорія:Рибосомні білки]]

title: MRPL49

PDB: Пошук ортологів: PDBe RCSB

title: Ідентифікатори

Символи: MRPL49, C11orf4, L49mt, MRP-L49, NOF, NOF1, mitochondrial ribosomal protein L49

Зовнішні ІД: OMIM: 606866 MGI: 108180 HomoloGene: 37982 GeneCards: MRPL49

Молекулярна функція: • GO:0001948, GO:0016582 protein binding · • structural constituent of ribosome

Клітинна компонента: • мітохондріальна внутрішня мембрана · • рибосома · • внутрішньоклітинний · • мітохондріальна рибосома · • мітохондрія · • велика субодиниця мітохондріальної рибосоми

Біологічний процес: • mitochondrial translational elongation · • mitochondrial translational termination · • Біосинтез білків

title: Ортологи

Види: Людина · Миша

Ортологи: Вікідані

Див./Ред. для людей: Див./Ред. для мишей


text:
# Гевхар Ага
Гевхар-ага (азерб. Gövhər ağa) — азербайджанська поетеса та благодійниця.

## Життя і творчість
Народилася в сім'ї другого Карабахського хана Ібрагім Халіл-хана.
У першому шлюбі була дружиною шекинського хана Джафар-Кулі-хана Хойського (? — 1814). Після його смерті була одружена зі своїм двоюрідним братом Хан-Киши-беком Джаванширом.
Тітка поетеси Хуршидбану Натаван.
До 1823 року Гевхар-Агі належала відкупна стаття — дарго-базар. За цією статтею відкупники повинні були розміщати в крамницях караули, освітлення і відповідати за крадіжку в нічний час. Дарго-базар приносила натуральні доходи з кожного в'юка кавунів, динь, овочів, фруктів, риби, дров та вугілля; грошові доходи від зарізаної на продаж рогатої худоби, а також щомісяця з усіх міських крамниць. З 1823 року за розпорядженням генерала Єрмолова ця стаття відійшла в казну. А від казни вже була віддана на відкуп приватним відкупникам. Замість цієї статті Гевхар-Агі передбачалося призначити винагороду.
На момент скасування ханської влади в грудні 1822 року Гевхар-Ага володіла 10 селами і кочевищами, спадкові права на які їй були залишені і російським урядом. Крім того, згідно з царським наказом від 10 березня 1831 року взамін доходів від статті дарго-базар вона стала отримувати пенсію в розмірі 952,38 рублів сріблом щорічно.
Завдяки фінансовій підтримці Гевхар-Ага в Шуші було побудовано чимало культових споруд. Так, на її кошти було відновлено велику соборну мечеть міста Шуша, яка була побудована ще в 1182 році хіджри (тобто в 1768/1769 роках) і за цей час вона значно прийшла в занепад. Останній візир Карабаського ханства Мірза Джамал Джаваншир зазначав, що після відновлення мечеті вона стала «гарнішою від колишньої». Згідно з арабомовним написом на головному фасаді Шушинської соборної мечеті, за заповітом Гевхар-Ага в 1302 році (1884/1885 р.) був завершений ремонт цієї культової будівлі; з цього часу мечеть відома під назвою «Мечеть Гевхар-Ага». Крім того, на її кошти до 1865/1866 років було завершено будівництво і нижньої мечеті та двох медресе в місті Шуша.
Згідно з текстом вакфнаме, висіченим на головному фасаді мечеті, Гевхар-Ага в 1866/1867 році заповіла своє нерухоме майно (землі, сади, лавки) двох мечетей і двох медресе на благодійні цілі. За рахунок доходів від вакфів Гевхар-Ага відкрила лікарню «Дар ул-Шафа» для хворих мандрівників, оплачувала витрати медресе і наповнювала їх бібліотеку книгами з шаріату та суспільних наук.
За даними на 1852—1860 роки, Гевгар-Ага була членкинею Шемахинського відділення жіночого благодійного товариства святої Ніни.

title: Гевхар Ага

wikitext:
{{Письменник}}
'''Гевхар-ага''' ({{Lang-az|Gövhər ağa}}) — [[Азербайджанці|азербайджанська]] [[поет]]еса та [[благодійниця]].

== Життя і творчість ==
Народилася в сім'ї другого [[Карабаське ханство|Карабахського хана]] [[Ібрагім Халіл-хан]]а.

У першому шлюбі була дружиною шекинського хана Джафар-Кулі-хана Хойського (? — 1814). Після його смерті була одружена зі своїм двоюрідним братом Хан-Киши-беком Джаванширом.

Тітка поетеси [[Хуршидбану Натаван]].

До [[1823|1823 року]] Гевхар-Агі належала відкупна стаття — дарго-базар. За цією статтею відкупники повинні були розміщати в крамницях караули, освітлення і відповідати за крадіжку в нічний час. Дарго-базар приносила натуральні доходи з кожного в'юка кавунів, динь, овочів, фруктів, риби, дров та вугілля; грошові доходи від зарізаної на продаж рогатої худоби, а також щомісяця з усіх міських крамниць. З 1823 року за розпорядженням генерала Єрмолова ця стаття відійшла в казну. А від казни вже була віддана на відкуп приватним відкупникам. Замість цієї статті Гевхар-Агі передбачалося призначити винагороду<ref>ЯК. Т. VI. Ч. I. С. 852—855. Док. № 1305; С. 856—858. Док. № 1308.</ref>.

На момент скасування ханської влади в грудні [[1822|1822 року]] Гевхар-Ага володіла 10 селами і кочевищами, спадкові права на які їй були залишені і російським урядом. Крім того, згідно з царським наказом від [[10 березня]] [[1831|1831 року]] взамін доходів від статті дарго-базар вона стала отримувати пенсію в розмірі 952,38 рублів сріблом щорічно<ref>НАГ. Ф. 3. Оп. 2. Д. 120. Л. 191об.-192.</ref>.

Завдяки фінансовій підтримці Гевхар-Ага в Шуші було побудовано чимало культових споруд. Так, на її кошти було відновлено велику соборну мечеть міста Шуша, яка була побудована ще в 1182 році хіджри (тобто в 1768/1769 роках) і за цей час вона значно прийшла в занепад. Останній візир Карабаського ханства Мірза Джамал Джаваншир зазначав, що після відновлення мечеті вона стала «гарнішою від колишньої»<ref>Мірза Джамал Джаваншир Карабазький. Карабахнаме. С. 101.</ref>. Згідно з арабомовним написом на головному фасаді Шушинської соборної мечеті, за заповітом Гевхар-Ага в 1302 році (1884/1885 р.) був завершений ремонт цієї культової будівлі; з цього часу мечеть відома під назвою «Мечеть Гевхар-Ага». Крім того, на її кошти до 1865/1866 років було завершено будівництво і нижньої мечеті та двох медресе в місті Шуша<ref>[[Нейматова Машадиханум Саадулла кызы|Неймат М.]] Епіграфічні пам'ятники Карабаху // Міжнародний Азербайджанський журнал «IRS — Спадщина», 2005, № 2-3 (14-15). С. 66-69.</ref>.

Згідно з текстом вакфнаме, висіченим на головному фасаді мечеті, Гевхар-Ага в 1866/1867 році заповіла своє нерухоме майно (землі, сади, лавки) двох мечетей і двох медресе на благодійні цілі. За рахунок доходів від вакфів Гевхар-Ага відкрила лікарню «Дар ул-Шафа» для хворих мандрівників, оплачувала витрати медресе і наповнювала їх бібліотеку книгами з шаріату та суспільних наук<ref>[[Нейматова Машадиханум Саадулла кызы|Нейматова Мешаді ханум.]] Указ. соч. С. 163—170.</ref>.

За даними на 1852—1860 роки, Гевгар-Ага була членкинею Шемахинського відділення жіночого благодійного товариства святої Ніни<ref>Кавказький календар на 1852 рік. Тифліс, 1851. С. 602; Кавказький календар на 1853 рік. Тифліс, 1852. С. 560; Кавказький календар на 1855 рік. Тифліс, 1854. С. 669; Кавказький календар на 1856 рік. Тифліс, 1855. С. 660; Кавказький календар на 1857 рік. Тифліс, 1856. С. 560; Кавказький календар на 1858 рік. Тифліс, 1857. С. 457; Кавказький календар на 1859 рік. Тифліс, 1858. С. 478; Кавказький календар на 1860 рік. Тифліс, 1859. С. 36.</ref>.

== Посилання ==

* Анвар Чингизоглы. Джеванширский рід: Сариджалинцы, Баку, «Мутарджим», 2015, 352 с. <nowiki>ISBN 978-9952-28-215-3</nowiki> {{ref-az}}

== Примітки ==
<references group="" responsive=""></references>

{{бібліоінформація}}

{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Померли 1888]]
[[Категорія:Народились 1790]]
[[Категорія:Поетеси]]
[[Категорія:Азербайджанські письменники]]
[[Категорія:Азербайджаномовні поети]]
[[Категорія:Благодійниці]]
[[Категорія:Жінки Азербайджану]]

title: азерб. Gövhər ağa

Народився: 1790 · Карабаське ханство

Помер: 1888 · Агдам, Шушинський повіт, Єлизаветпольська губернія, Російська імперія

Поховання: Imarat cemeteryd

Діяльність: письменник

Знання мов: азербайджанська

Мова творів: азербайджанська

Батько: Ібрагім Халіл-хан

У шлюбі з: Jafar Qoli Khan Donbolid


text:
# Староалексієвка
Староалексі́євка (рос. Староалексеевка, башк. Иҫке Алексеевка) — присілок у складі Кармаскалинського району Башкортостану, Росія. Входить до складу Адзітаровської сільської ради.
Населення — 25 осіб (2010; 32 в 2002).
Національний склад:
- росіяни — 84 %

title: Староалексієвка

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Староалексієвка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Староалексеевка}}<br/>{{lang-ba|Иҫке Алексеевка}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[Кармаскалинський район]]
 | поселення       = [[адзітаровська сільська рада|Адзітаровська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       = 80 235 805 006
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 25 осіб ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси = 453004
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 54 | lat_min= 16 | lat_sec= 24
 | lon_dir=E | lon_deg= 55 | lon_min= 43 | lon_sec= 25
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Староалексі́євка''' ({{lang-ru|Староалексеевка}}, {{lang-ba|Иҫке Алексеевка}}) — [[присілок]] у складі [[кармаскалинський район|Кармаскалинського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Входить до складу [[адзітаровська сільська рада|Адзітаровської сільської ради]].

Населення — 25 осіб ([[2010]]; 32 в [[2002]]{{RUS-census2002}}).

Національний склад{{RUS-BA-population-2002-2009}}:
* [[росіяни]] — 84 %

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=uk&lat=54.273294&lon=55.723343&z=14&m=b&show=/17650115/ru/ На Вікімапії]

{{bash-stub}}
{{Кармаскалинський район}}

[[Категорія:Населені пункти Кармаскалинського району]]
[[Категорія:Присілки Башкортостану]]

title: присілок Староалексієвка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Кармаскалинський район

Поселення: Адзітаровська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Староалексієвка · Староалексієвка


text:
# Краснодонвугілля
ДКХ «Краснодонвугілля» — вугільновидобувне підприємство, що входить до складу гірничо-металургійного бізнесу «Метінвест», що належить компанії «System Capital Management» (СКМ) Рината Ахметова(1). Включає 10 шахт, які видобувають енергетичне і коксівне вугілля.
Загальний фактичний видобуток становить 5 740 528 т (2003). Відпрацьовує 32 вугільних пологих пласти. Потужність пластів 0,5—1,2 м. Глибина розробки 300—915 м.

## Підприємства
- ДВАТ «Шахта «Молодогвардійська»
- ДВАТ «Шахта «Північна»
- ДВАТ «Шахта «Горіхівська»
- ДВАТ «Шахта «Талівська»
- ДВАТ «Суходільська № 1»
- ДВАТ «Шахта «Дуванна»
- ДВАТ «Шахта ім. Н.П.Баракова»
- ДВАТ «Шахта ім. 50-річчя СРСР»
- ДВАТ «Шахта «Суходільська-Східна»
- ДП «Шахта «Самсонівська-Західна»

### Генеральні директори (начальники комбінату) «Краснодонвугілля»
- 1984–1993 — Остапенко Олександр Федорович

title: Краснодонвугілля

wikitext:
{{Картка компанії
|назва                 = Краснодонвугілля
|логотип               = Метінвест лого.png
|тип                   = ПАТ
|спеціалізація         = добування вугілля
|гасло                 =
|заснування            = [[1914]]
|дата                  =
|розташування          = [[Україна]], [[Сорокине]], [[Луганська область]]
|попередні назви       =
|територія діяльності  =
|ключові особи         =
|галузь                = [[вугільна промисловість]]
|продукція             = [[енергетичне вугілля|енергетичне]], [[коксівне вугілля]]
|число співробітників  =
|дочірні компанії      =
|сайт                  = [https://coal.metinvestholding.com/ua/about/common https://coal.metinvestholding.com]
|примітки              =
}}
'''ДКХ «Краснодонвугілля»''' — вугільновидобувне [[підприємство]], що входить до складу гірничо-металургійного бізнесу «[[Метінвест]]», що належить компанії «[[System Capital Management]]» (СКМ) [[Ринат Ахметов|Рината Ахметова]][https://web.archive.org/web/20110930161849/http://www.scm.com.ua/m/pages/10/SCM_SustainabilityReport_08-09_ru_1.pdf (1)]. Включає 10 [[шахта|шахт]], які видобувають [[енергетичне вугілля|енергетичне]] і [[коксівне вугілля]].

Загальний фактичний видобуток становить 5 740 528 т (2003). Відпрацьовує 32 вугільних пологих [[вугільний пласт|пласти]]. Потужність пластів 0,5—1,2 м. Глибина розробки 300—915 м.

== Підприємства ==
* [[ДВАТ «Шахта «Молодогвардійська»]]
* [[ДВАТ «Шахта «Північна»]]
* [[ДВАТ «Шахта «Горіхівська»]]
* [[ДВАТ «Шахта «Талівська»]]
* [[ДВАТ «Суходільська № 1»]]
* [[ДВАТ «Шахта «Дуванна»]]
* [[ДВАТ «Шахта ім. Н.П.Баракова»]]
* [[ДВАТ «Шахта ім. 50-річчя СРСР»]]
* [[ДВАТ «Шахта «Суходільська-Східна»]]
* [[ДП «Шахта «Самсонівська-Західна»]]

=== Генеральні директори (начальники комбінату) «Краснодонвугілля» ===
* 1984–1993 — [[Остапенко Олександр Федорович]]

== Див. також ==
* [[Вугільна промисловість України]]

== Джерела ==
* {{ГЕС3}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20110427074351/http://krasnodon-rada.gov.ua/krasnodon/promp/kwsy Інформація про ВАТ «Краснодонвугілля»]
* [http://miningwiki.ru/wiki/Краснодонуголь ПАТ «Краснодонвугілля»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120326012540/http://miningwiki.ru/wiki/Краснодонуголь |date=26 березня 2012 }}
{{підприємство-доробити}}
{{Mining-stub}}
{{Енергопостачальні підприємства України}}
[[Категорія:Краснодонвугілля]]
[[Категорія:Вугледобувні підприємства України]]
[[Категорія:Підприємства Сорокиного]]
[[Категорія:Метінвест]]
[[Категорія:Засновані в Україні 1914]]

title: Краснодонвугілля

Тип: ПАТ

Галузь: вугільна промисловість

Спеціалізація: добування вугілля

Штаб-квартира: Україна, Сорокине, Луганська область

Продукція: енергетичне, коксівне вугілля


text:
# Форвертс (Штайр)
«Форвертс» (Штайр) (нім. SK Vorwärts Steyr) — австрійський футбольний клуб з міста Штайр. У 1949—1951, 1988—1996 і 1998—1999 роках виступав у найвищому дивізіоні Австрії.

## Історія
СК «Форвертс» (Штайр) був заснований 14 квітня 1919 року. Перший матч був зіграний 15 червня з клубом ЛАСК, який закінчився в нічию 2:2.
Уже в перший рік свого існування клуб виграв титул чемпіона Верхньої Австрії. Цей же титул команда здобувала і протягом наступних трьох років, до 1923 року.
Перший великий успіх прийшов до команди в 1949 році, коли клуб дійшов до фіналу Кубка Австрії, де програв столичній «Аустрії» (2:5). Крім того, цього ж року клуб вперше в своїй історії вийшов до елітного дивізіону Австрії, де провів два сезони.
Після достатньо високого дев'ятого місця в дебютному сезоні в 1950 році, вже наступного року команда вилетіла до другого дивізіону, де грала до 1959 року, після чого знову опустилася до регіональних ліг. І лише в 1979 році їм вдалося повернутися у другий дивізіон, а 1988 року, після 37-річної перерви, клуб знову повернувся до вищого австрійського дивізіону, де залишався залишатися до 1996 року. За цей період команда досягла своїх найвищих результатів. У сезонах 1990/91 і 1991/92 клуб займав сьоме місце в чемпіонаті, а 1995 року дебютували в єврокубках, вигравши груповий етап Кубку Інтертото і вилетіли лише в раунді плей-оф від «Страсбурга».
Проте вже наступного сезону 1995/96 «Форвертс» здобув лише шість очок і без жодної перемоги зайняв останнє місце в чемпіонаті та вилетів до другого дивізіону. 1998 року клуб востаннє повернувся в елітний дивізіон, але в першому ж сезоні знову зайняв останнє місце. Того ж 1999 року клуб збанкрутував і з 2001 року почати заново виступати в найнижчому аматорському дивізіоні. За десять років до 2011 року команда піднялася з восьмого до третього за рівнем дивізіону і почала виступати у Регіональній Лізі (Центр).

## Історія виступів в єврокубках
| Сезон | Турнір          | Раунд | Клуб                | Результат |
| ----- | --------------- | ----- | ------------------- | --------- |
| 1991  | Кубок Мітропи   | Гр    | «Торіно»            | 0-1       |
|       |                 | Гр    | «Веспрем»           | 2-2       |
| 1995  | Кубок Інтертото | Гр    | «Айнтрахт»          | 2-1       |
|       |                 | Гр    | «Спартак» (Пловдив) | 0-3       |
|       |                 | Гр    | «Іракліс»           | 3-0       |
|       |                 | Гр    | «Панеріс» (Вільнюс) | 1-1       |
|       |                 | 1/8   | «Страсбур»          | 4-0       |

## Відомі гравці
- Олег Блохін
- Елвир Рахимич
- Кенан Хасагич
- Андреас Хераф
- Александр Маннінгер
- Олександр Метлицький

title: Форвертс (Штайр)

wikitext:
{{Футбольний клуб
|назва        = {{Прапор|Австрія|20px}} «Форвертс» (Штайр)
|емблема         = SK_Vorwärts_Steyr_logo.svg
|повна назва = Спортивний Клуб<br/> «Форвертс» (Штайр)
|прізвисько        =
|місто = [[Штайр]]
|країна = {{AUT}}
|рік заснування         = 14 квітня 1919
|стадіон         = Форвертс
|вміщує     = 9900
|президент       = {{Прапор|Австрія|20px}} [[Георг Рііггер]]
|головний тренер          = {{Прапор|Австрія|20px}} [[Гельмут Крафт]]
|капітан         =
|ліга    = 2 Ліга
|сезон   = 2021/22
|місце   = '''10.'''
|pattern_la1=|pattern_b1=_arsenal1112h|pattern_ra1=|pattern_sh1=_whitesides|leftarm1=ffffff|body1=FF0000|rightarm1=ffffff|shorts1=FF0000|socks1=FF0000
|pattern_la2=|pattern_b2=_aachen1112A|pattern_ra2=|pattern_sh2=_blacksides|leftarm2=000000|body2=ffffff|rightarm2=000000|shorts2=ffffff|socks2=ffffff
}}
'''«Форвертс» (Штайр)''' ({{lang-de|SK Vorwärts Steyr}}) — [[Австрія|австрійський]] футбольний клуб з міста [[Штайр]]. У 1949—1951, 1988—1996 і 1998—1999 роках виступав у найвищому дивізіоні Австрії.

== Історія ==
СК «Форвертс» (Штайр) був заснований [[14 квітня]] [[1919]] року. Перший матч був зіграний [[15 червня]] з клубом [[ЛАСК (футбольний клуб)|ЛАСК]], який закінчився в нічию 2:2.

Уже в перший рік свого існування клуб виграв титул чемпіона Верхньої Австрії. Цей же титул команда здобувала і протягом наступних трьох років, до [[1923]] року.

Перший великий успіх прийшов до команди в 1949 році, коли клуб дійшов до фіналу [[Кубок Австрії з футболу|Кубка Австрії]], де програв [[Аустрія (Відень)|столичній «Аустрії»]] (2:5). Крім того, цього ж року клуб вперше в своїй історії вийшов до елітного дивізіону Австрії, де провів два сезони.

Після достатньо високого дев'ятого місця в дебютному сезоні в [[1950]] році, вже наступного року команда вилетіла до другого дивізіону, де грала до [[1959]] року, після чого знову опустилася до регіональних ліг. І лише в [[1979]] році їм вдалося повернутися у другий дивізіон, а [[1988]] року, після 37-річної перерви, клуб знову повернувся до вищого австрійського дивізіону, де залишався залишатися до [[1996]] року. За цей період команда досягла своїх найвищих результатів. У сезонах 1990/91 і 1991/92 клуб займав сьоме місце в чемпіонаті, а [[1995]] року дебютували в єврокубках, вигравши груповий етап [[Кубок Інтертото|Кубку Інтертото]] і вилетіли лише в раунді плей-оф від «[[Страсбург]]а».

Проте вже наступного сезону 1995/96 «Форвертс» здобув лише шість очок і без жодної перемоги зайняв останнє місце в чемпіонаті та вилетів до другого дивізіону. 1998 року клуб востаннє повернувся в елітний дивізіон, але в першому ж сезоні знову зайняв останнє місце. Того ж [[1999]] року клуб збанкрутував і з [[2001]] року почати заново виступати в найнижчому аматорському дивізіоні. За десять років до [[2011]] року команда піднялася з восьмого до третього за рівнем дивізіону і почала виступати у [[Регіональна ліга Австрії з футболу|Регіональній Лізі (Центр)]].

== Історія виступів в єврокубках ==
{|{{prettytable}}
! Сезон
! Турнір
! Раунд
! Клуб
! Результат
|-
|[[1991]]
|[[Кубок Мітропи]]
|Гр
|{{прапор|Італія}} [[Торіно (футбольний клуб)|«Торіно»]]
|0-1
|-
|
|
|Гр
|{{прапор|Угорщина}} [[Веспрем (футбольний клуб)|«Веспрем»]]
|2-2
|-
|[[1995]]
|[[Кубок Інтертото]]
|Гр
|{{прапор|Німеччина}} [[Айнтрахт (Франкфурт-на-Майні)|«Айнтрахт»]]
|2-1
|-
|
|
|Гр
|{{прапор|Болгарія}} [[Спартак (футбольний клуб, Пловдив)|«Спартак» (Пловдив)]]
|0-3
|-
|
|
|Гр
|{{прапор|Греція}} [[Іракліс (футбольний клуб)|«Іракліс»]]
|3-0
|-
|
|
|Гр
|{{Прапор|Литва}} [[Панеріс (Вільнюс)|«Панеріс» (Вільнюс)]]
|1-1
|-
|
|
|1/8
|{{прапор|Франція}} [[Страсбур (футбольний клуб)|«Страсбур»]]
|4-0
|-
|}

== Відомі гравці ==
* {{Прапор|СРСР}} [[Блохін Олег Володимирович|Олег Блохін]]
* {{Прапор Боснії та Герцеговини|20px}} [[Елвир Рахимич]]
* {{Прапор Боснії та Герцеговини|20px}} [[Кенан Хасагич]]
* {{Прапор|Австрія}} [[Андреас Хераф]]
* {{Прапор|Австрія}} [[Александр Маннінгер]]
* {{Прапор|Білорусь}} [[Метлицький Олександр Іванович|Олександр Метлицький]]

== Посилання ==
* [http://www.vorwaerts-steyr.at Офіційний сайт]
* [http://wildstat.ru/p/1/club/AUT_SK_Vorwarts_Steyr Форветс Штайр на сайті WilDStat.ru]

{{Тренери ФК Форвертс (Штайр)}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Футбольні клуби, засновані 1919]]
[[Категорія:Футбольні клуби Австрії]]
[[Категорія:Штайр]]
[[Категорія:Засновані в Австрії 1919]]
[[Категорія:1919 в австрійському спорті]]

title: «Форвертс» (Штайр)

Повна назва: Спортивний Клуб · «Форвертс» (Штайр)

Засновано: 14 квітня 1919

Населений пункт: Штайр, Австрія

Стадіон: Форвертс

Президент: Георг Рііггер

Головний тренер: Гельмут Крафт

Ліга: 2 Ліга

Домашня: Виїзна


text:
# Гуальдо-Тадіно
Гуальдо-Тадіно, Ґуальдо-Тадіно (італ. Gualdo Tadino) — муніципалітет в Італії, у регіоні Умбрія, провінція Перуджа.
Гуальдо-Тадіно розташоване на відстані близько 155 км на північ від Риму, 35 км на північний схід від Перуджі.
Населення — 15 367 осіб (2014).
Щорічний фестиваль відбувається 15 січня. Покровитель — Beato Angelo da Gualdo Tadino.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 1257 іноземців з 58 країн, серед них 359 громадян країн Євросоюзу та 96 громадян України.

## Сусідні муніципалітети
- Фабріано
- Фоссато-ді-Віко
- Губбіо
- Ночера-Умбра
- Вальфаббрика

title: Гуальдо-Тадіно

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Гуальдо-Тадіно
 | місцева_назва = Gualdo Tadino
 | герб          = <!-- Gualdo Tadino-Stemma.png -->
 | регіон        = UMB <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = PG <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 43
 | latm   = 14
 | lats   = 0
 | longd  = 12
 | longm  = 47
 | longs  = 0
 | висота = 536
 | населення     = 14281
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 124,19
 | густота       = 115,0
 | поштові_індекси  = 06023
 | телефонний_код = 075
 | код_ISTAT     = 054023
 | покровитель   = Beato Angelo da Gualdo Tadino
 | мер           = Massimiliano Presciutti
 | обраний       = 8-6-2014
 | www           = http://www.gualdo.tadino.it/
}}

'''Гуальдо-Тадіно''', Ґуальдо-Тадіно ({{lang-it|Gualdo Tadino}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Умбрія]], [[Перуджа (провінція)|провінція Перуджа]].

Гуальдо-Тадіно розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 155 км на північ від [[Рим]]у, 35 км на північний схід від [[Перуджа|Перуджі]].

[[Файл:GualdoTadino_DSC05274.JPG|thumb|300px|none|]]

Населення — {{formatnum:15367}} {{МНОЖИНА:15367|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=26 червня 2015 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Щорічний фестиваль відбувається 15 січня. Покровитель — Beato Angelo da Gualdo Tadino.

== Демографія ==
{{Демографія/Gualdo Tadino}}
{{Іноземці в Італії | назва=Гуальдо-Тадіно | дата=1 січня 2023 року
 | всього=1257 | країн=58 | Укр=96 | ЄС=359 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Фабріано]]
* [[Фоссато-ді-Віко]]
* [[Губбіо]]
* [[Ночера-Умбра]]
* [[Вальфаббрика]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Перуджа]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Перуджа}}

{{Портали|Географія|Італія}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Перуджа]]

title: Гуальдо-Тадіно · Gualdo Tadino

Герб: Прапор

Країна: Італія

Регіон: Умбрія

Провінція: Перуджа

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Massimiliano Presciutti (8-6-2014)


text:
# Орловський район (Ростовська область)
Орло́вський райо́н (рос. Орловский район) — район у східній частині Ростовської області Російської Федерації. Адміністративний центр — селище Орловський.

## Географія
Район розташований у південно-східній частині області. На півночі межує із Зимовніківським районом, на сході — із Ремонтненським, на північному заході — із Мартиновським, на заході — із Пролетарським районом, на південному сході — із Калмикією.

## Історія
Орловський район був утворений 1924 року. 1926 року він був ліквідований, а відновлений 1935 року. Знову він був ліквідований у період 1963–1965 років.

## Населення
Населення району становить 39932 особи (2013; 40894 в 2010).

## Адміністративний поділ
Район адміністративно поділяється на 11 сільських поселень, які об'єднують 61 сільський населений пункт:
| Поселення                             | Площа, км² | Населення, осіб (2010) | Центр            | Населені пункти |
| ------------------------------------- | ---------- | ---------------------- | ---------------- | --------------- |
| Волочаєвське сільське поселення       | -          | 1496                   | Волочаєвський    | 6               |
| Донське сільське поселення            | -          | 1690                   | Гундоровський    | 5               |
| Кам'яно-Балківське сільське поселення | -          | 2307                   | Кам'яна Балка    | 10              |
| Камишевське сільське поселення        | -          | 1682                   | Камишевка        | 5               |
| Красноармійське сільське поселення    | -          | 5622                   | Красноармійський | 11              |
| Курганенське сільське поселення       | -          | 1278                   | Курганний        | 4               |
| Луганське сільське поселення          | -          | 2374                   | Бистрянський     | 5               |
| Майорське сільське поселення          | -          | 1144                   | Майорський       | 4               |
| Орловське сільське поселення          | -          | 20002                  | Орловський       | 1               |
| Острів'янське сільське поселення      | -          | 1238                   | Острів'янський   | 4               |
| Пролетарське сільське поселення       | -          | 1465                   | Пролетарський    | 4               |

### Найбільші населені пункти
| №  | Населений пункт  | Населення, осіб (2010) |
| -- | ---------------- | ---------------------- |
| 1  | Орловський       | 20 002                 |
| 2  | Красноармійський | 3 696                  |
| 3  | Камишевка        | 1 374                  |
| 4  | Кам'яна Балка    | 1 300                  |
| 5  | Острів'янський   | 995                    |
| 6  | Бистрянський     | 945                    |
| 7  | Луганський       | 859                    |
| 8  | Волочаєвський    | 832                    |
| 9  | Курганний        | 805                    |
| 10 | Пролетарський    | 729                    |

## Економіка
Район в основному сільськогосподарський, тут розвинене вирощування зернових, м'ясне тваринництво та вівчарство. Серед галузей промисловості розвитку набули харчова, машинобудівна та цегляна.

title: Орловський район (Ростовська область)

wikitext:
{{Муніципальний район Росії
| назва укр.      = Орловський район
| назва ін.       = {{lang-ru|Орловский район}}
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    = Location Of Orlovsky District (Rostov Oblast).svg
| мапа            =
| суб'єкт         = [[Ростовська область]]
| код ЗКАТУ       =
| утворений       = [[1924]] року
| населення       = 39 932 особи
| дані            = [[2013]]{{RUS-census2013}}
| площа           = 3300
| густота         = 12,1
| код району      = 86375
| поштові індекси =
| центр           = селище [[орловський (Орловський район)|Орловський]]
| міські округи   =
| міські поселення   =
| сільські поселення = 11
| міські НП       =
| сільські НП     = 61
| адреса          =
| вебсторінка     =
| голова РДА      = Лопатько Юрій Павлович
| голова району   = Михалюк Віктор Іванович
}}

{{Otheruses|Орловський район}}

'''Орло́вський райо́н''' ({{lang-ru|Орловский район}}) — район у східній частині [[ростовська область|Ростовської області]] [[російська Федерація|Російської Федерації]]. Адміністративний центр — селище [[орловський (Орловський район)|Орловський]].

== Географія ==
Район розташований у південно-східній частині області. На півночі межує із [[зимовніківський район|Зимовніківським районом]], на сході — із [[ремонтненський район|Ремонтненським]], на північному заході — із [[мартиновський район|Мартиновським]], на заході — із [[пролетарський район (Ростовська область)|Пролетарським районом]], на південному сході — із [[калмикія|Калмикією]].

== Історія ==
Орловський район був утворений [[1924]] року. [[1926]] року він був ліквідований, а відновлений [[1935]] року. Знову він був ліквідований у період [[1963]]–[[1965]] років.

== Населення ==
Населення району становить 39932 особи ([[2013]]; 40894 в [[2010]]{{RUS-ROS-census}}).

== Адміністративний поділ ==
Район адміністративно поділяється на 11 [[сільське поселення Росії|сільських]] поселень, які об'єднують 61 сільський населений пункт:
{| align="center" class="standard"
|+
! |Поселення
! |Площа,
км²
! |Населення,
осіб ([[2010]])
! |Центр
! |Населені
пункти
|-----
| [[Волочаєвське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1496
| [[волочаєвський (Орловський район)|Волочаєвський]]
| align="right"| 6
|-----
| [[Донське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1690
| [[Гундоровський]]
| align="right"| 5
|-----
| [[Кам'яно-Балківське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 2307
| [[кам'яна Балка (Орловський район)|Кам'яна Балка]]
| align="right"| 10
|-----
| [[Камишевське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1682
| [[камишевка (Орловський район)|Камишевка]]
| align="right"| 5
|-----
| [[Красноармійське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 5622
| [[красноармійський (Орловський район)|Красноармійський]]
| align="right"| 11
|-----
| [[Курганенське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1278
| [[Курганний]]
| align="right"| 4
|-----
| [[Луганське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 2374
| [[Бистрянський]]
| align="right"| 5
|-----
| [[Майорське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1144
| [[Майорський]]
| align="right"| 4
|-----
| [[орловське сільське поселення (Орловський район)|Орловське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 20002
| [[орловський (Орловський район)|Орловський]]
| align="right"| 1
|-----
| [[Острів'янське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1238
| [[Острів'янський]]
| align="right"| 4
|-----
| [[Пролетарське сільське поселення]]
| align="right"| -
| align="right"| 1465
| [[пролетарський (Орловський район)|Пролетарський]]
| align="right"| 4
|+
|}

=== Найбільші населені пункти ===
{| align="center" class="standard"
|+
! |№
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| 1
| [[орловський (Орловський район)|Орловський]]
| align="right"| 20 002
|-----
| 2
| [[красноармійський (Орловський район)|Красноармійський]]
| align="right"| 3 696
|-----
| 3
| [[камишевка (Орловський район)|Камишевка]]
| align="right"| 1 374
|-----
| 4
| [[кам'яна Балка (Орловський район)|Кам'яна Балка]]
| align="right"| 1 300
|-----
| 5
| [[Острів'янський]]
| align="right"| 995
|-----
| 6
| [[Бистрянський]]
| align="right"| 945
|-----
| 7
| [[луганський (Орловський район)|Луганський]]
| align="right"| 859
|-----
| 8
| [[волочаєвський (Орловський район)|Волочаєвський]]
| align="right"| 832
|-----
| 9
| [[Курганний]]
| align="right"| 805
|-----
| 10
| [[пролетарський (Орловський район)|Пролетарський]]
| align="right"| 729
|+
|}

== Економіка ==
Район в основному сільськогосподарський, тут розвинене вирощування зернових, м'ясне тваринництво та вівчарство. Серед галузей промисловості розвитку набули харчова, машинобудівна та цегляна.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://orlovsky.donland.ru/ Офіційний сайт району] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121016130633/http://orlovsky.donland.ru/ |date=16 жовтня 2012 }}
* [http://www.donland.ru/Default.aspx?pageid=77074 На сайті адміністрації Ростовської області] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131005005930/http://www.donland.ru/Default.aspx?pageid=77074 |date=5 жовтня 2013 }}

{{Ростовська область}}
{{Орловський район (Ростовська область)}}

[[Категорія:Орловський район (Ростовська область)]]
[[Категорія:Райони Ростовської області]]

title: рос. Орловский район

рос. Орловский район: Розташування району

title: Основні дані

Суб'єкт Російської Федерації: Ростовська область

Утворений: 1924 року

Населення (2013): 39 932 особи

Густота населення: 12,1 осіб/км²

title: Населені пункти та поселення

Адміністративний центр: селище Орловський

title: Влада

Голова місцевої думи: Лопатько Юрій Павлович

Голова району: Михалюк Віктор Іванович


text:
# Cercophonius squama
Cercophonius squama — вид скорпіонів з родини Bothriuridae. Ендемік Австралії.

## Поширення
Вид поширений в Південній Австралії, Вікторії, Новому Південному Уельсі і Тасманії. Це єдиний скорпіон, що трапляється в Тасманії.

## Опис
Зазвичай він має довжину близько 25–40 мм. Тіло від кремово-жовтого до помаранчево-коричневого кольору з темно-коричневими вкрапленнями. Ніжки жовті з темно-коричневим пігментом.

## Спосіб життя
Веде нічний спосіб життя. Риють глибокі нори, де ховаються вдень або перечікують несприятливі погодні умови. Запліднення відбувається перед зимою, а народження зазвичай відбувається влітку. Самиці народжують 20-30 живих дитинчат. Молодняк при народженні білий і з м'яким тілом. Було помічено, що самиці вибірково поїдають частину молодняку. Для повного формування екзоскелета новонароджених потрібно приблизно два тижні.

title: Cercophonius squama

wikitext:
{{Italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Cercophonius squama''
| image =
| image_width = 260px
| image_caption =
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Членистоногі]] (Arthropoda)
| classis = [[Павукоподібні]] (Arachnida)
| ordo = [[Скорпіони]] (Scorpiones)
| familia = [[Bothriuridae]]
| genus = ''[[Cercophonius]]''
| species = '''''C. squama'''''
| binomial = ''Cercophonius squama''
| binomial_authority = ([[Поль Жерве|Gervais]], 1844)
| wikispecies = Cercophonius squama
}}
'''''Cercophonius squama''''' — вид [[скорпіони|скорпіонів]] з родини [[Bothriuridae]]. Ендемік [[Австралія|Австралії]].

== Поширення ==
Вид поширений в [[Південна Австралія|Південній Австралії]], [[Вікторія (штат)|Вікторії]], [[Новий Південний Уельс|Новому Південному Уельсі]] і [[Тасманія|Тасманії]]. Це єдиний скорпіон, що трапляється в Тасманії.<ref name="miller">[http://www.qvmag.tas.gov.au/zoology/invertebrata/onlinearchive/onlinetext/inv3-02.html Abraham Miller — Cryptically beautiful: surprising observations of the scorpion Cercophonius squama]</ref>

== Опис ==
[[Файл:Cercophonius squama 251308068.jpg|міні|ліворуч|200пкс|]]
Зазвичай він має довжину близько 25–40 мм.<ref>{{cite web |url=http://museumvictoria.com.au/DiscoveryCentre/Infosheets/Southern-or-Wood-Scorpion/ |publisher=Museum Victoria |title=Southern or Wood Scorpion Cercophonius squama |url-status=dead |archive-url=https://web.archive.org/web/20170423224422/https://museumvictoria.com.au/discoverycentre/infosheets/southern-or-wood-scorpion/ |archive-date=23 квітня 2017 |access-date=11 жовтня 2008 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170423224422/https://museumvictoria.com.au/discoverycentre/infosheets/southern-or-wood-scorpion/ |date=2017-04-23 }}</ref> Тіло від кремово-жовтого до помаранчево-коричневого кольору з темно-коричневими вкрапленнями. Ніжки жовті з темно-коричневим пігментом.<ref name="uatox">[http://www.toxinology.com/fusebox.cfm?fuseaction=main.scorpions.display&id=SC0001 Clinical Toxinology Resources — Cercophonius squama], [[University of Adelaide]]</ref>

== Спосіб життя ==
Веде нічний спосіб життя. Риють глибокі нори, де ховаються вдень або перечікують несприятливі погодні умови. Запліднення відбувається перед зимою, а народження зазвичай відбувається влітку. Самиці народжують 20-30 живих дитинчат. Молодняк при народженні білий і з м'яким тілом. Було помічено, що самиці вибірково поїдають частину молодняку. Для повного формування [[екзоскелет]]а новонароджених потрібно приблизно два тижні.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://bie.ala.org.au/species/urn:lsid:biodiversity.org.au:afd.taxon:0bade18c-66e5-4750-abb1-2af283cb13d1 Atlas of Living Australia: Cercophonius squama (Gervais, 1844)]
* [https://australianmuseum.net.au/learn/animals/spiders/wood-or-forest-scorpion-cercophonius-squama/ The Australian Museum: Wood or Forest Scorpion]

{{Taxonbar|from=Q606850}}
{{Arachnid-stub}}

[[Категорія:Bothriuridae]]
[[Категорія:Павукоподібні Австралії]]
[[Категорія:Тварини, описані 1844]]
[[Категорія:Ендемічні членистоногі Австралії]]

title: ?Cercophonius squama

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Тип: Членистоногі (Arthropoda)

Клас: Павукоподібні (Arachnida)

Ряд: Скорпіони (Scorpiones)

Родина: Bothriuridae

Рід: Cercophonius

Вид: C. squama

Вікісховище: Cercophonius squama

Віківиди: Cercophonius squama


text:
# Грини (Псковська область)
Грини (рос. Грини) — присілок в Питаловському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 4 особи. Входить до складу муніципального утворення Гавровська волость.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Гавровська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 13   | ↘9   | ↘4   |

title: Грини (Псковська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Грини
|назва ін.       = Грини
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Питаловський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Гавровська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 4
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Грини''' ({{lang-ru|Грини}}) — [[присілок]] в [[Питаловський район|Питаловському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 4 особи. Входить до складу муніципального утворення [[Гавровська волость]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Гавровська волость<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Грини (Псковская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Питаловський район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Питаловського району]]

title: присілок Грини

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Питаловський район

Поселення: Гавровська волость

title: Основні дані

Населення: ▼ 4

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Грини · Грини


text:
# Мунсель
Му́нсель (англ. moonsail — «місячне вітрило») — найвище вітрило (6 ярусу) на вітрильниках з прямим озброєнням. Являє собою пряме летюче вітрило, що ставиться на самому верху щогли, вище трюмселя на трюм-стеньзі (верхній частині бом-брам-стеньги) або на флагштоку. Застосовується на великих вітрильних суднах з насиченим вітрильним озброєнням. Ставиться на додаток до основних вітрил найчастіше при слабких вітрах. Мунсель, як правило, має простіший такелаж, ніж в основних вітрил: часто у мунселя відсутні топенанти і навіть браси.
Залежно від розташування мунселі отримують спеціальні найменування: фор-мунсель (на фок-щоглі), грот-мунсель (на грот-щоглі), крюйс-мунсель (на бізань-щоглі).
- Мунселі
- Фок-щогла баркентини Regina Maris Знизу догори: фок, розрізний марсель (ліворуч лісель), брамсель, бом-брамсель, трюмсель, мунсель
- Загальний вигляд баркентини Regina Maris з мунселем нагорі фок-щогли.

title: Мунсель

wikitext:
[[Файл:Moonrakers.svg|thumb|right|300px|1 — крюйс-мунсель, 2 — грот-мунсель, 3 — фор-мунсель]]
'''Му́нсель''' ({{lang-en|moonsail}} — «місячне вітрило») — найвище вітрило (6 ярусу) на вітрильниках з [[пряме вітрило|прямим озброєнням]]. Являє собою пряме [[летючі вітрила|летюче вітрило]], що ставиться на самому верху [[щогла|щогли]], вище [[трюмсель|трюмселя]] на трюм-стеньзі (верхній частині [[брам-стеньга|бом-брам-стеньги]]) або на [[флагшток]]у. Застосовується на великих вітрильних суднах з насиченим вітрильним озброєнням. Ставиться на додаток до основних вітрил найчастіше при слабких вітрах. Мунсель, як правило, має простіший [[такелаж]], ніж в основних вітрил: часто у мунселя відсутні [[топенант]]и і навіть [[брас (морська справа)|браси]].

Залежно від розташування мунселі отримують спеціальні найменування: ''фор-мунсель'' (на [[фок-щогла|фок-щоглі]]), ''грот-мунсель'' (на [[грот-щогла|грот-щоглі]]), ''крюйс-мунсель'' (на [[бізань-щогла|бізань-щоглі]]).

<gallery mode="packed" heights="300" caption="Мунселі">
Файл:Regina Maris moonraker and studding 2.jpg|Фок-щогла [[баркентина|баркентини]] ''Regina Maris'' Знизу догори: [[фок (вітрило)|фок]], розрізний [[марсель (вітрило)|марсель]] (ліворуч [[лісель]]), [[брамсель]], [[бом-брамсель]], [[трюмсель]], мунсель
Файл:Regina Maris moonraker and studding 1.gif|Загальний вигляд баркентини ''Regina Maris'' з мунселем нагорі фок-щогли.
</gallery>

== Джерела ==
* Морской Энциклопедический Словарь, Л-д, «Судостроение», 1991, ISBN 5-7355-0280-8 {{ref-ru}}

{{Вітрила}}
[[Категорія:Вітрила]]
[[Категорія:Морська термінологія]]


text:
# Киясь Іван Трохимович
Іван Трохимович Киясь (нар. 20 липня 1928, село Грунь, тепер Охтирського району Сумської області — 18 червня 2015, місто Сніжне Донецької області) — український радянський діяч, шахтар, машиніст вугільного комбайну шахти № 22 шахтоуправління тресту «Сніжнянантрацит» Донецької області. Герой Соціалістичної Праці (29.06.1966). Депутат Верховної Ради УРСР 7—8-го скликань.

## Біографія
Народився у селянській родині.
З квітня 1948 року — гірничий робітник, машиніст вугільного комбайну шахти № 22 шахтоуправління тресту «Сніжнянантрацит» комбінату «Артемвугілля» (потім — комбінату «Торезантрацит») міста Сніжне Донецької області. У 1970-х роках працював електрослюсарем ордена Леніна шахти «Восход» (колишня № 22) шахтоуправління комбінату «Торезантрацит» міста Сніжне Донецької області.
Потім — на пенсії у місті Сніжне Донецької області.

## Нагороди
- Герой Соціалістичної Праці (29.06.1966)
- орден Леніна (29.06.1966)
- ордени
- медалі

title: Киясь Іван Трохимович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Киясь Іван Трохимович
| зображення           =
| розмір_зображення    = 200 пкс
| дата_народження      = 20.07.1928
| місце_народження     = село [[Грунь (Охтирський район)|Грунь]], тепер [[Охтирський район|Охтирського району]] [[Сумська область|Сумської області]]
| дата_смерті          = 18.06.2015
| місце_смерті         = місто [[Сніжне]] [[Донецька область|Донецької області]]
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[українець]]
| військове звання     =
| партія               =
| нагороди             = {{Медаль Серп і Молот}}{{Орден Леніна}}
}}
{{Однофамільці|Киясь}}
'''Іван Трохимович Киясь''' ({{нар}} {{ДН|20|07|1928}}, село [[Грунь (Охтирський район)|Грунь]], тепер [[Охтирський район|Охтирського району]] [[Сумська область|Сумської області]] — {{ДС|18|06|2015}}, місто [[Сніжне]] [[Донецька область|Донецької області]]) — [[Україна|український]] [[УРСР|радянський]] діяч, шахтар, машиніст вугільного комбайну шахти № 22 шахтоуправління тресту «Сніжнянантрацит» Донецької області. [[Герой Соціалістичної Праці]] (29.06.1966). Депутат [[Верховна рада УРСР|Верховної Ради УРСР]] 7—8-го скликань.

== Біографія ==
Народився у селянській родині.

З квітня 1948 року — гірничий робітник, машиніст вугільного комбайну шахти № 22 шахтоуправління тресту «Сніжнянантрацит» комбінату «Артемвугілля» (потім — комбінату «Торезантрацит») міста Сніжне Донецької області. У 1970-х роках працював електрослюсарем ордена Леніна шахти «Восход» (колишня № 22) шахтоуправління комбінату «Торезантрацит» міста Сніжне Донецької області.

Потім — на пенсії у місті Сніжне Донецької області.

== Нагороди ==
* [[Герой Соціалістичної Праці]] (29.06.1966)
* [[орден Леніна]] (29.06.1966)
* ордени
* медалі

== Джерела ==
* газета «Радянська Донеччина» (Донецьк) — 1971 рік — травень.

{{politic-stub}}
{{Герої Соціалістичної Праці}}
[[Категорія:Уродженці Груні (Охтирський район)]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради УРСР 7-го скликання]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради УРСР 8-го скликання]]
[[Категорія:Радянські шахтарі]]
[[Категорія:Померли в Сніжному]]

title: Киясь Іван Трохимович

Народився: 20 липня 1928 · село Грунь, тепер Охтирського району Сумської області

Помер: 18 червня 2015 (86 років) · місто Сніжне Донецької області

Національність: українець

Нагороди: Герой Соціалістичної Праці · Орден Леніна


text:
# Вольмерат
Вольмерат (нім. Wollmerath) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Кохем-Целль. Складова частина об'єднання громад Ульмен.
Площа — 4,06 км2. Населення становить 213 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Вольмерат

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Вольмерат
| місцева_назва       = Wollmerath
| тип_НП              = громада
| зображення          = Wollmerath Winter.jpg
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = DEU Wollmerath COA.svg
| прапор              =
| карта               = Wollmerath in COC.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Вольмерат на карті району
| земля               = [[Рейнланд-Пфальц]]
| округ               =
| район               = [[Кохем-Целль (район)|Кохем-Целль]]
| об'єднання громад = [[Ульмен (об'єднання громад)|Ульмен]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 366
| площа               = 4.06
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-RP||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-RP||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-RP|07135091}}
| latd=50 | latm=9| lats=25
| longd=6| longm=58| longs=57
| розміщення_підпису = right
| поштовий_код        = 56826
| телефонний_код      = 02677
| стат_код            = 07 1 35 091
| авто_номер          = COC
| вебсайт             = [http://www.wollmerath.de www.wollmerath.de]
}}
'''Вольмерат''' ({{lang-de|Wollmerath}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Рейнланд-Пфальц]]. Входить до складу району [[Кохем-Целль (район)|Кохем-Целль]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Ульмен (об'єднання громад)|Ульмен]].

Площа — 4,06 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-RP|07135091}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-RP||дата}}).

== Галерея ==
{{center|<gallery>Файл:Wollmerath - Kopp.jpg|
Файл:Kirche - Kopie.jpg|
</gallery>}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Wollmerath}}
* [http://www.wollmerath.de Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220531235907/https://www.wollmerath.de/ |date=31 травня 2022 }} {{ref-de}}

{{Район Кохем-Целль}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=4325474-3|VIAF=238510967}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Рейнланд-Пфальцу]]

title: — громада —

— громада —: Вид Вольмерат

title: Координати: 50°9′25″ пн. ш. 6°58′57″ сх. д. / 50.15694° пн. ш. 6.98250° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Рейнланд-Пфальц

Район: Кохем-Целль

Об'єднання громад: Ульмен

Населення (31 грудня 2020)

Вольмерат на карті району

ВольмератРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Щоденник дурня (фільм)
Щоденник дурня — шведський короткометражний фільм 1968 року зрежисований Яном Бергвістом. Фільм знімали Руна Еріксон і Рольф Вертгаймер. Автори фільму надихалися розповіддю Миколи Гоголя «Записки сумашедшого», опублікованою у 1835 році, і у шведському перекладі 1886 року під назвою «Щоденник безумного».

## У ролях
- Міммо Волландер
- Крістер Гольмгрен
- Ян Бергвіст
- Матіас Генріксон
- Ерік Густафсон
- Андерс Белінг
- Крістер Юнге
- Карстен Енгстрем
- Гокан Седерберг[2].

title: Щоденник дурня (фільм)

wikitext:
{{Фільм}}
'''''Щоденник дурня''''' — [[Швеція|шведський]] [[Короткометражне кіно|короткометражний фільм]] [[1968 у кіно|1968 року]] зрежисований [[Ян Бергвіст|Яном Бергвістом]]. Фільм знімали [[Руна Еріксон]] і [[Рольф Вертхаймер|Рольф Вертгаймер]]. Автори фільму надихалися розповіддю [[Гоголь Микола Васильович|Миколи Гоголя]] ''«Записки сумашедшого»,'' опублікованою у [[1835 у літературі|1835]] році, і у шведському перекладі 1886 року під назвою ''«Щоденник безумного»''.<ref>{{Cite web|title=En dåres dagbok|url=https://www.filmarkivet.se/movies/en-dares-dagbok/|accessdate=2019-06-21|language=sv-SE|archive-date=21 червня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190621001343/https://www.filmarkivet.se/movies/en-dares-dagbok/}}</ref>

== У ролях ==

* [[Mimmo Wåhlander|Міммо Волландер]]
* Крістер Гольмгрен
* [[Ян Бергвіст]]
* [[Матіас Генріксон]]
* [[Ерік Густафсон]]
* [[Андерс Белінг]]
* Крістер Юнге
* Карстен Енгстрем
* Гокан Седерберг<ref>{{Cite web|title=En dåres dagbok (1968) – Svensk Filmdatabas|url=http://www.svenskfilmdatabas.se/sv/item/?type=film&itemid=26991|accessdate=2019-06-21|archive-date=21 червня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190621001348/http://www.svenskfilmdatabas.se/sv/item/?type=film&itemid=26991}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Екранізації творів Миколи Гоголя]]
[[Категорія:Короткометражні фільми 1968]]

title: швед. En dåres dagbok

Режисер: Jan Bergquistd

Сценарист: Jan Bergquistd

У головних · ролях: Mimmo Wåhlanderd

Композитор: Johnny Grandertd

Мова: шведська

Країна: Швеція


text:
# Велц
Велц (рум. Velț) — село у повіті Сібіу в Румунії. Входить до складу комуни Базна.
Село розташоване на відстані 245 км на північний захід від Бухареста, 51 км на північ від Сібіу, 79 км на південний схід від Клуж-Напоки, 121 км на північний захід від Брашова.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 627 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 344            | 54,9%    |
| цигани         | 269            | 42,9%    |
| угорці         | 14             | 2,2%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 345            | 55,0%    |
| циганська | 268            | 42,7%    |
| угорська  | 14             | 2,2%     |

title: Велц

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Велц
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Velț''
 | зображення          = Saxon Fortified Church in Velt.JPG
 | зображення_підпис   = Церква-фортеця  у селі Велц
 | повіт               = Сібіу
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Базна (комуна)|Базна]]
 | код_SIRUTA          = 144189
 | широта              = 46.2393
 | довгота             = 24.2811
 | висота              = 330
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 627
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 557032
}}
'''Велц''' ({{lang-ro|Velț}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Сібіу (повіт)|Сібіу]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Базна (комуна)|Базна]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 245 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 51 км на північ від [[Сібіу (місто)|Сібіу]], 79 км на південний схід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]], 121 км на північний захід від [[Брашов|Брашова]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:627}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 344
| 54,9%
|-
| цигани
| 269
| 42,9%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 14
| 2,2%
|}

Рідною мовою назвали<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 345
| 55,0%
|-
| циганська
| 268
| 42,7%
|-
| угорська
| 14
| 2,2%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Сібіу]]

title: Церква-фортеця у селі Велц

Повіт: Сібіу

Комуна: Базна

Телефонний код: +40 269 (Romtelecom, TR) · +40 369 (інші оператори)


text:
# Стеценко Дмитро Олександрович
Дмитро Олександрович Стеценко (нар. 6 листопада 1987, Первомайськ, Миколаївська область) — народний депутат України.

## Біографія
Закінчив Національний університет державної податкової служби України, спеціальність «Правознавство» (2010).
На позачергових виборах до Верховної Ради 2014 року включений у виборчий список партії «Народний фронт» під № 70.
З 4 грудня 2014 р. — Народний депутат України VIII скликання.
Член Комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики, голова підкомітету з питань телебачення та радіомовлення, друкованих засобів масової інформації, інформаційних агентств та Інтернету.
Проживає в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Член політичної партії «Народний фронт».

## Парламентська діяльність
Був одним з 59 депутатів, що підписали подання, на підставі якого Конституційний суд України скасував статтю Кримінального колексу України про незаконне збагачення, що зобов'язувала держслужбовців давати пояснення про джерела їх доходів і доходів членів їх сімей. Кримінальну відповідальність за незаконне збагачення в Україні запровадили у 2015 році. Це було однією з вимог ЄС на виконання Плану дій з візової лібералізації, а також одним із зобов'язань України перед МВФ, закріпленим меморандумом.

## Скандали
Стеценко не раз був помічений в порушенні законодавства, а саме кнопкодавстві.
Стеценко став один з народних обранців, які ініціювали скасування 368-2 статті Кримінального кодексу. Вона передбачала кримінальну відповідальність за незаконне збагачення держслужбовців.

## Особисте життя
Одружений.

title: Стеценко Дмитро Олександрович

wikitext:
{{особа}}
{{Депутат
| депутат1 = {{прапорець20|UKR}} [[Народний депутат України]]
| скликання1 = [[народні депутати України 8-го скликання|8-го скликання]]
| партія1 = [[Народний фронт (Україна)|Народний фронт]]
| початок1 = [[4 грудня]] [[2014]]
| кінець1 = [[29 серпня]] [[2019]]
}}
{{Інші значення|тип=прізвище|Стеценко}}
'''Дмитро Олександрович Стеценко''' ({{н.}} {{ДН|6|11|1987}}, [[Первомайськ (Миколаївська область)|Первомайськ]], [[Миколаївська область]]) — [[народний депутат України]].

== Біографія ==
Закінчив [[Національний університет державної податкової служби України]], спеціальність «[[Правознавство]]» (2010).

На [[Парламентські вибори в Україні 2014|позачергових виборах до Верховної Ради 2014 року]] включений у виборчий список партії «[[Народний фронт (Україна)|Народний фронт]]» під № 70.

З 4 грудня 2014 р. — [[Верховна Рада України VIII скликання|Народний депутат України VIII скликання]].

Член [[Комітет Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики|Комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики]], голова підкомітету з питань телебачення та радіомовлення, друкованих засобів масової інформації, інформаційних агентств та Інтернету.

Проживає в селі [[Петропавлівська Борщагівка]] [[Києво-Святошинський район|Києво-Святошинського району]] [[Київська область|Київської області]]. Член політичної партії «Народний фронт».

== Парламентська діяльність ==
Був одним з 59 депутатів, що підписали подання, на підставі якого [[Конституційний суд України]] скасував статтю [[Кримінальний кодекс України|Кримінального колексу України]] про незаконне збагачення, що зобов'язувала держслужбовців давати пояснення про джерела їх доходів і доходів членів їх сімей. Кримінальну відповідальність за незаконне збагачення в Україні запровадили у 2015 році. Це було однією з вимог [[ЄС]] на виконання Плану дій з візової лібералізації, а також одним із зобов'язань України перед [[МВФ]], закріпленим меморандумом<ref>{{cite web
 |url          =https://news.liga.net/politics/news/otmenit-statyu-o-nezakonnom-obogaschenii-prosili-deputaty-spisok
 |назва        =Кто требовал отменить статью за незаконное обогащение: список
 |прізвище     =
 |ім'я         =
 |дата         =
 |вебсайт      =[[ЛІГА.net]]
 |видавець     =
 |дата-доступу =03.03.2019
}}</ref>.

== Скандали ==
Стеценко не раз був помічений в порушенні законодавства, а саме кнопкодавстві.

Стеценко став один з народних обранців, які ініціювали скасування 368-2 статті Кримінального кодексу. Вона передбачала кримінальну відповідальність за незаконне збагачення держслужбовців.<ref name=":0">{{Cite web|title=Дмитрий Стеценко: бывший безработный, который голосовал за отмену статьи за незаконное обогащение|url=https://7day.com.ua/person/dmitrij-stetsenko-byvshij-bezrabotnyj-kotoryj-golosoval-za-otmenu-stati-za-nezakonnoe-obogashhenie|website=7day.com.ua|date=2019-05-16|accessdate=2021-06-09|language=ru|archive-date=2021-06-09|archive-url=https://web.archive.org/web/20210609103025/https://7day.com.ua/person/dmitrij-stetsenko-byvshij-bezrabotnyj-kotoryj-golosoval-za-otmenu-stati-za-nezakonnoe-obogashhenie}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210609103025/https://7day.com.ua/person/dmitrij-stetsenko-byvshij-bezrabotnyj-kotoryj-golosoval-za-otmenu-stati-za-nezakonnoe-obogashhenie |date=2021-06-09 }}</ref>

== Особисте життя ==
Одружений.<ref name=":0" />

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://politrada.com/dossier/Dmitrij-Aleksandrovich-Stecenko/ Профіль на сайті «Политрада»]{{ref-ru}}

{{Депутати ВРУ-8|nocat=1}}
[[Категорія:Уродженці Первомайська (Миколаївська область)]]
[[Категорія:Випускники Національного університету державної податкової служби України]]
[[Категорія:Фракція Народного Фронту у ВР України 8-го скликання]]
[[Категорія:Члени партії «Народний фронт»]]
[[Категорія:Персоналії:Києво-Святошинський район]]
[[Категорія:Народні депутати України 8-го скликання]]

title: Стеценко Дмитро Олександрович

Народився: 6 листопада 1987 (37 років) · Первомайськ, Миколаївська область, Українська РСР, СРСР

Країна: Україна

Діяльність: політик

Alma mater: Державний податковий університет

Посада: народний депутат України

Партія: Народний фронт

title: Народний депутат України

Народний фронт: 4 грудня 2014 · — · 29 серпня 2019


text:
# Енчо Керязов
Енчо Керязов, (15 жовтня 1973, Єлхово, НРБ) — болгарський артист цирку (акробат). У 2007 році отримав найпрестижнішу циркову нагороду «Срібний клоун».

title: Енчо Керязов

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Енчо Керязов
|оригінал імені        ={{lang-bg|Енчо Керязов}}
| зображення           = Encho keryazov 9.jpg
| розмір_зображення    =
| підпис_зображення    =
| дата_народження      = 15.10.1973
| місце_народження = [[Єлхово (місто)|Єлхово]], [[Народна Республіка Болгарія|НРБ]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| причина_смерті =
| громадянство =
| Alma mater =
| роки =
| національність =
| відомий_(відома) =артист цирку
| військове звання =
| партія =
| нагороди = [[Міжнародний цирковий фестиваль у Монте-Карло|«Срібний клоун»]] (2007) «Ікар» (2011)
| звання =

}}
'''Енчо Керязов''', ([[15 жовтня]] [[1973]], [[Єлхово (місто)|Єлхово]], [[Народна Республіка Болгарія|НРБ]]) — болгарський артист [[цирк]]у (акробат). У 2007 році отримав найпрестижнішу циркову нагороду [[Міжнародний цирковий фестиваль у Монте-Карло|«Срібний клоун»]]<ref>{{Cite web|url=https://m.youtube.com/watch?v=HUX05NlVhzI|назва=31° Montecarlo - Encho Keryazov - TSR 2 - 2007|видавець=keryazovencho|дата=17 липня 2011|вебсайт=YouTube|мертвий-url=no|дата-доступу=31 травня 2021}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* {{Official website|http://enchokeryazov.com/ }}

{{нормативний контроль}}

{{DEFAULTSORT:Керязов, Енчо}}
[[Категорія:Артисти цирку]]
[[Категорія:Акробати]]
[[Категорія:Болгарські митці]]

title: болг. Енчо Керязов

Народився: 15 жовтня 1973 (51 рік) · Єлхово, НРБ

Діяльність: акробат

Відомий завдяки: артист цирку

Членство: Initiative committee for the promotion of Rumen Radev and Iliana Yotova in the 2021 presidential electionsd

Нагороди: «Срібний клоун» (2007) «Ікар» (2011)


text:
# Нова Сілезія
Нова́ Сіле́зія (нім. Neuschlesien або Neu-Schlesien) — невелика провінція Прусського королівства, що існувала у 1795—1807 роках. Створена після третього розділу Речі Посполитої і була розташована на північний захід від Кракова і південний схід від Ченстохова.
Нова Сілезія була спочатку підпорядкована Сілезії зі столицею в Бреслау (Вроцлав), а в ширшому сенсі Південній Пруссії. Після поразки Пруссії у війні четвертої коаліції в 1806, провінція була ліквідована, а територія стала частиною герцогства Варшавського згідно з Тільзітським договором у 1807.

title: Нова Сілезія

wikitext:
{{Адміністративна одиниця}}

'''Нова́ Сіле́зія''' ({{lang-de|Neuschlesien}} або ''Neu-Schlesien'') — невелика провінція [[Прусське королівство|Прусського королівства]], що існувала у 1795—1807 роках. Створена після [[Поділи Речі Посполитої|третього розділу Речі Посполитої]] і була розташована на північний захід від [[Краків|Кракова]] і південний схід від [[Ченстохова]].

Нова Сілезія була спочатку підпорядкована [[Сілезія|Сілезії]] зі столицею в [[Бреслау]] (Вроцлав), а в ширшому сенсі [[Південна Пруссія|Південній Пруссії]]. Після поразки Пруссії у [[Війна четвертої коаліції|війні четвертої коаліції]] в 1806, провінція була ліквідована, а територія стала частиною [[Варшавське герцогство|герцогства Варшавського]] згідно з [[Тільзітський договір|Тільзітським договором]] у 1807.

== Див. також ==
* [[Південна Пруссія]]
* [[Нова Східна Пруссія]]
* [[Заглеб'є Домбровське]]

== Джерела ==
* [http://wiki-de.genealogy.net/wiki/Neu-Schlesien Neu-Schlesien at Genealogy.net] {{de icon}}
{{hist-stub}}
{{Пруссія}}
[[Категорія:Історія Сілезії]]
[[Категорія:Держави і території, засновані 1795]]
[[Категорія:Засновані в Польщі 1795]]
[[Категорія:Держави і території, зникли 1807]]
[[Категорія:Зникли в Європі 1807]]

title: нім. Neuschlesien

Адм. центр: Севеж

Країна: Прусське королівство