text:
# Землянський Михайло Васильович
Михайло Васильович Землянський (нар. 8 листопада 1921, село Куренка, тепер Хомутовського району Курської області, Російська Федерація — 18 лютого 1976, місто Київ) — український державний та партійний діяч, завідувач відділу транспорту і зв'язку ЦК КПУ. Кандидат у члени ЦК КПУ в березні 1971 — лютому 1976 року.

## Життєпис
Народився в родині робітника. У 1938 році закінчив середню школу в місті Сталіно.
З 1938 по 1942 рік — студент Ростовського інституту інженерів залізничного транспорту, який закінчив в місті Тбілісі.
З 1942 по грудень 1943 року — бригадир, інструктор політичного відділу дороги, начальник технічного кабінету паровозного депо станції Горький-сортувальний. У грудні 1943 року відряджений на Південно-Донецьку залізницю.
У січні 1944 — листопаді 1946 року — інженер з ремонту паровозів, майстер, заступник начальника паровозного депо станції Іловайське Сталінської області.
Член ВКП(б) з 1945 року.
У листопаді 1946 — лютому 1952 року — старший інженер, заступник начальника, начальник локомотивного відділу управління Південно-Донецької залізниці.
У лютому 1952 — 1953 року — заступник начальника, начальник політичного відділу Красноармійського відділення Донецької залізниці.
У 1953—1954 роках — заступник завідувача промислово-транспортного відділу Сталінського обласного комітету КПУ.
У 1954—1962 роках — завідувач відділу транспорту і зв'язку Сталінського (Донецького) обласного комітету КПУ.
У 1962—1968 роках — заступник завідувача відділу транспорту і зв'язку Державної планової комісії УРСР.
У 1968—1973 роках — завідувач відділу транспорту і зв'язку ЦК КПУ.
З жовтня 1973 по 18 лютого 1976 року — заступник начальника Південно-Західної залізниці.
Помер 18 лютого 1976 року після важкої тривалої хвороби. Похований в місті Києві на Байковому кладовищі.

## Родина
Батько, Землянський Василь Петрович, 1885 року народження, працював теслею, десятником, виконробом (з 1927 року) на будівництві промислових підприємств і житлово-побутових об'єктів в місті Сталіно (Донецьку). Мати, Землянська (до шлюбу Кажуріна) Євдокія Григорівна, 1887 року народження, була домогосподаркою. Мав трьох братів — Андрія, Олександра та Леоніда, сестру — Мотрону.
Був одружений з Галковою Валентиною Григорівною, мав двох дітей — Володимира і Олену.

## Нагороди
- два ордени Трудового Червоного Прапора
- чотири медалі

title: Землянський Михайло Васильович

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Землянський Михайло Васильович
| зображення           =
| розмір_зображення    =
| дата_народження      =
| місце_народження     = село Куренка, тепер [[Хомутовський район|Хомутовського району]] [[Курська область|Курської області]], [[Росія|Російська Федерація]]
| дата_смерті          =
| місце_смерті         =
| поховання            =
| громадянство         =
| підданство           =
| національність       = [[росіянин]]
| Alma_mater           =
| військове звання     =
| партія               =
| нагороди             =
}}
{{Однофамільці|Землянський}}
'''Михайло Васильович Землянський''' ({{нар}} {{ДН|8|11|1921}}, село Куренка, тепер [[Хомутовський район|Хомутовського району]] [[Курська область|Курської області]], [[Росія|Російська Федерація]] — {{ДС|18|02|1976}}, місто [[Київ]]) — український державний та партійний діяч, завідувач відділу транспорту і зв'язку ЦК КПУ. Кандидат у члени [[ЦК КПУ]] в березні 1971 — лютому 1976 року.

== Життєпис ==
Народився в родині робітника. У 1938 році закінчив середню школу в місті Сталіно.

З 1938 по 1942 рік — студент Ростовського інституту інженерів залізничного транспорту, який закінчив в місті Тбілісі.

З 1942 по грудень 1943 року — бригадир, інструктор політичного відділу дороги, начальник технічного кабінету паровозного депо станції Горький-сортувальний. У грудні 1943 року відряджений на Південно-Донецьку залізницю.

У січні 1944 — листопаді 1946 року — інженер з ремонту паровозів, майстер, заступник начальника паровозного депо станції Іловайське Сталінської області.

Член [[ВКП(б)]] з [[1945]] року.

У листопаді 1946 — лютому 1952 року — старший інженер, заступник начальника, начальник локомотивного відділу управління Південно-Донецької залізниці.

У лютому 1952 — 1953 року — заступник начальника, начальник політичного відділу Красноармійського відділення Донецької залізниці.

У 1953—1954 роках — заступник завідувача промислово-транспортного відділу Сталінського обласного комітету КПУ.

У 1954—1962 роках — завідувач відділу транспорту і зв'язку Сталінського (Донецького) обласного комітету КПУ.

У 1962—1968 роках — заступник завідувача відділу транспорту і зв'язку Державної планової комісії УРСР.

У 1968—1973 роках — завідувач відділу транспорту і зв'язку ЦК КПУ.

З жовтня 1973 по 18 лютого 1976 року — заступник начальника Південно-Західної залізниці.

Помер 18 лютого 1976 року після важкої тривалої хвороби. Похований в місті Києві на Байковому кладовищі.

== Родина ==
Батько, Землянський Василь Петрович, 1885 року народження, працював теслею, десятником, виконробом (з 1927 року) на будівництві промислових підприємств і житлово-побутових об'єктів в місті Сталіно (Донецьку). Мати, Землянська ([[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] Кажуріна) Євдокія Григорівна, 1887 року народження, була домогосподаркою. Мав трьох братів — Андрія, Олександра та Леоніда, сестру — Мотрону.

Був одружений з Галковою Валентиною Григорівною, мав двох дітей — Володимира і Олену.

== Нагороди ==
* два [[орден Трудового Червоного Прапора|ордени Трудового Червоного Прапора]]
* чотири медалі

== Джерела ==
* газета «Радянська Україна» (Київ) — лютий 1971 року

{{politic-stub}}
[[Категорія:Члени КПРС]]
[[Категорія:Уродженці Курської області]]

title: Землянський Михайло Васильович

Народився: 8 листопада 1921 · село Куренка, тепер Хомутовського району Курської області, Російська Федерація

Помер: 18 лютого 1976 (54 роки) · Київ, Українська РСР, СРСР

Поховання: Байкове кладовище

Країна: СРСР

Національність: росіянин

Партія: КПРС

Нагороди: орден Трудового Червоного Прапора · орден Трудового Червоного Прапора


text:
# Солінкі
Солінкі (пол. Solinki) — село в Польщі, у гміні Константинів Більського повіту Люблінського воєводства.
Населення — 116 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Білопідляського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 55      | 6                  | 37               | 12                   |
| Жінки    | 61      | 13                 | 33               | 15                   |
| Разом    | 116     | 19                 | 70               | 27                   |

wikiname: ukwiki

title: Солінкі

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Солінкі
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Solinki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Pomnik solinki.jpg
|опис зображення    =  <!--Pomnik ofiar pacyfikacji wsi Solinki-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Більський повіт (Люблінське воєводство)|Більський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Константинув{{!}}Константинув
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 116
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 83
|поштовий індекс        = 21-543 Konstantynów
|автомобільний код      = LBI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0014479
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Солінкі''' ({{lang-pl|Solinki}}) — село в Польщі, у [[Константинів (гміна)|гміні Константинів]] [[Більський повіт (Люблінське воєводство)|Більського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]].
Населення — {{formatnum:116}} {{МНОЖИНА:116|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Білопідляське воєводство|Білопідляського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=55 |ЧолПре=6 |ЧолПрац=37 |ЧолПост=12
|Жін=61 |ЖінПре=13 |ЖінПрац=33 |ЖінПост=15
|Разом=116 |РазомПре=19 |РазомПрац=70 |РазомПост=27
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Solinki}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Константинув}}

[[Категорія:Села Більського повіту (Люблінське воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Більський повіт

Гміна: Константинув

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Поштовий індекс: 21-543 Konstantynów

Автомобільний код: LBI

OSM: ↑2862599 ·R (Гміна Константинів)


text:
# Єдлиці (Опольське воєводство)
Єдлиці (пол. Jedlice, нім. Jedlitz) — село в Польщі, у гміні Озімек Опольського повіту Опольського воєводства.

title: Єдлиці (Опольське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Єдлиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Jedlice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = POL Jedlice glassworks.JPG
|опис зображення    =  <!--Zabytkowy budynek huty (1805)-->
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Опольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Опольський повіт (Опольське воєводство)|Опольський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Озімек (гміна){{!}}Озімек
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 77
|поштовий індекс        = 46-040
|автомобільний код      = OPO
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0501222
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Єдлиці}}

'''Єдлиці''' ({{lang-pl|Jedlice}}, {{lang-de|Jedlitz}}) — село в Польщі, у [[Озімек (гміна)|гміні Озімек]] [[Опольський повіт (Опольське воєводство)|Опольського повіту]] [[Опольське воєводство|Опольського воєводства]].

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Озімек}}

[[Категорія:Села Опольського повіту (Опольське воєводство)]]

title: Країна

Воєводство: Опольське воєводство

Повіт: Опольський повіт

Гміна: Озімек

Населення: 140 осіб

Автомобільний код: OPO

OSM: ↑2809412 ·R (Ґміна Озімек)


text:
# Збагачувальна фабрика Авдіївського коксохімічного заводу
Збагачувальна фабрика Авдіївського коксохімічного заводу — збудована за проєктом інституту «Діпрококс». Стала до ладу 1971 року.
Виробнича потужність з переробки рядового вугілля (шихти вугілля коксівних марок) становить 6400 тис. тонн на рік. Технологічна схема двопоточна, глибина збагачення — 0 мм. Вугільна шихта крупністю 0-60 мм збагачується в некласифікованому вигляді у відсаджувальних машинах. Промпродукт після подрібнення до 0-20 мм збагачується в контрольних відсаджувальних машинах.
Шлами крупністю 0-0,5 мм піддають флотації. Збагачене вугілля надходить безпосередньо на коксове виробництво. Характерним для фабрики є пристосовуваність технологічних режимів збагачення до характеристики вихідної сировини, яка, зважаючи на високу продуктивність фабрики, характеризується постійною мінливістю.
Місце розташування: Авдіївка, залізнична станція Авдіївка.

wikitext:
'''Збагачувальна фабрика Авдіївського коксохімічного заводу''' — збудована за проєктом інституту «[[Діпрококс]]». Стала до ладу [[1971]] року.

Виробнича потужність з переробки рядового [[вугілля]] (шихти вугілля [[кокс]]івних марок) становить 6400 тис. тонн на рік. Технологічна схема двопоточна, глибина збагачення — 0 мм. Вугільна шихта крупністю 0-60 мм збагачується в некласифікованому вигляді у відсаджувальних машинах. Промпродукт після подрібнення до 0-20 мм збагачується в контрольних відсаджувальних машинах.

[[Шлам]]и крупністю 0-0,5 мм піддають флотації. Збагачене вугілля надходить безпосередньо на коксове виробництво. Характерним для фабрики є пристосовуваність технологічних режимів збагачення до характеристики вихідної сировини, яка, зважаючи на високу продуктивність фабрики, характеризується постійною мінливістю.

Місце розташування: [[Авдіївка]],<!-- м.[[Донецьк]], --> залізнична станція [[Авдіївка (станція)|Авдіївка]].

== Див. також ==
* [[Авдіївський коксохімічний завод]]

== Джерела ==
* {{ГЕС3}}

[[Категорія:Збагачувальні фабрики Донецької області|Авдіївського коксохімічного заводу]]
[[Категорія:Підприємства Авдіївки]]
[[Категорія:Підприємства, засновані 1971]]
[[Категорія:1971 у Донецькій області]]


text:
# Цизит
Цизит — рідкісний мінерал, ванадат міді з формулою: β-Cu2V2O7. Відкритий в 1980 році у вигляді моноклінних кристалів, що виникають як вулканічні сублімати навколо фумарол у кратері вулкану Ісалько, Сальвадор. Він названий на честь Емануеля Джорджа Циса (1883—1981), американського геохіміка, який вивчав Ісалько в 1930-х роках.
З цизитом тісно пов'язаний блоссит — також ванадат міді з формулою α-Cu2V2O7, який утворює орторомбічні кристали. Блоссит був також вперше описаний за зразками з вулкану Ісалько.
Цизит і блоссит являють собою поліморфи — різні кристалічні структури для одного і того ж хімічного складу і досить схожі за фізичними властивостями.
Супутні мінерали: стойберит, щербинаїт, баннерманіт, фінгерит, макбьорнеїт, блоссит, халькоціаніт і халькантит.

title: Цизит

wikitext:
{{Мінерал}}
'''Цизит''' — рідкісний мінерал, [[Ванадати (мінерали)|ванадат]] [[Мідь|міді]] з формулою: β-Cu2V2O7. Відкритий в [[1980]] році у вигляді [[Моноклінна сингонія|моноклінних]] кристалів, що виникають як [[вулканічні сублімати]] навколо [[Фумарола|фумарол]] у [[Кратер|кратері]] [[Ісалько (вулкан)|вулкану Ісалько]], [[Сальвадор]]. Він названий на честь [[wikidata:Q24457361|Емануеля Джорджа Циса]] (1883—1981), американського [[геохімік]]а, який вивчав Ісалько в 1930-х роках.

З цизитом тісно пов'язаний [[Blossite|блоссит]] — також ванадат міді з формулою α-Cu2V2O7, який утворює [[Ромбічна сингонія|орторомбічні]] кристали. Блоссит був також вперше описаний за зразками з вулкану Ісалько.

Цизит і блоссит являють собою [[Поліморфізм (мінералогія)|поліморфи]] — різні кристалічні структури для одного і того ж хімічного складу і досить схожі за фізичними властивостями.

Супутні мінерали: [[стойберит]], [[щербинаїт]], [[баннерманіт]], [[фінгерит]], [[макбьорнеїт]], [[блоссит]], [[халькоціаніт]] і [[халькантит]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Портали|Геологія|Мінералогія}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Ванадати (мінерали)]]
[[Категорія:Мінерали міді]]
[[Категорія:Рідкісні мінерали]]
[[Категорія:Мінерали, названі на честь людей]]

title: Загальні відомості

Статус IMA: затверджений (А)

Абревіатура: Zie

title: Ідентифікація

Сингонія: моноклінна сингонія

Просторова група: просторова група C2/c

title: Інші характеристики

Названо на честь: Емануель Джордж Цисd

Типова місцевість: Ісалько


text:
# Чілачава Рауль Шалвович
Рауль Шалвович Чілачава (груз. რაულ ჩილაჩავა, нар. 15 травня 1948, с. Чітацкарі, Зугдідівський район, Грузинська РСР) — український дипломат, поет, перекладач і літературознавець грузинського походження. Заслужений діяч мистецтв України (1998). Доктор філологічних наук, професор.

## Життєпис
- Народився 15 травня 1948 року в с. Чітацкарі, Зугдідівський район, Грузинська РСР.
- Закінчив Тбіліський державний університет (1970), факультет журналістики. Доктор філологічних наук, професор.
- З 1970 по 1971 — редактор Київської центральної редакції «Української Радянської Енциклопедії»
- З 1972 по 1974 — позаштатний кореспондент київської газети «Комсомольськое знамя»
- З 1974 по 1975 — викладач підготовчих курсів Київського державного університету ім. Шевченка.
- З 1975 по 1992 — творча робота, член Спілки письменників України.
- З 1992 по 1993 — Заступник Голови Комітету Національностей та з питань Міграцій при Кабінеті Міністрів України.
- З 1993 по 1994 — Заступник Міністра України з питань Національностей та міграції.
- З 1994 по 1996 — Заступник Міністра України з питань Національностей, Міграції та релігійних справ.
- З 1996 по 1998 — творча робота, член Спілки письменників України.
- З 1998 — професор Київського державного університету Культури та Мистецтв.
- З 1998 по 2000 — заступник голови Державного Комітету Національностей та питань міграції
- З 2000 по 2001 — професор КНУ.
- З 2001 по 2002 — Перший заступник Голови Державного Комітету Національностей та з питань міграції
- З 2002 по 2004 — заступник Голови Державного Комітету Національностей та з питань міграції
- З 09.12.2005[1] по 04.06.2010[2] — Надзвичайний та Повноважний Посол України в Латвії.

## Творчість
Автор понад 60 книжок поезій, а також перекладів (з української на грузинську і навпаки), публіцистики, двох монографій. Пише грузинською та українською мовами.
Автор нарисів «Серця в міцнім союзі» (1974), «Орлине міжгір'я» (1978), «Під сонцем Іверії» (1987), книг публіцистика: «Сын Лаврентия Берия рассказывает» (1992), «Убит в собственном доме» та монографій «Микола Бажан» (1975), "Пантелеймон Петренко — перекладач «Витязя в тигровій шкурі» (рос. мовою, 1985).
Переклади прози та поезій грузинською Григорія Сковороди, Тараса Шевченка, Павла Тичини, Володимира Сосюри, Миколи Бажана, Бориса Олійника, Василь Сухомлинського, Петра Осадчука та ін. Упорядкував Антологію української поезії «Серпень (55 українських поетів)» (2001).
Переклав українською твори Давида Гурамішвілі, Акакія Церетелі, Іллі Чавчавадзе, Г. Табідзе, Іраклія Абашідзе, Г. Абашідзе, Нодара Думбадзе, Т. Чіладзе, Г. Чічінадзе, Г. Хухашвілі, Е. Маградзе, Р. Мішвеладзе, Костянтина Гамсахурдіа.

## Вибрані твори
- «Початок» (1973),
- «Бути»,
- «Чому зебра смугаста» (1976),
- «Після заходу» (1979),
- «Пародії» (1981),
- «Час побачення» (1982),
- «Земля насущна» (1983),
- «Рівнодення» (1984),
- «В гостях і вдома» (рос., 1985),
- «Вітер над стиглими нивами»,
- «Знак Зодіака»,
- «За тбіліським часом»,
- «Стіна плачу»;
- монографія «Микола Бажан»

## Відзнаки
- Лауреат премії комсомолу Грузії (1985),
- Республіканської премії ім. М.Рильського (1987),
- Міжнародної премії ім. В.Винниченка (1998);
- Почесна Грамота Президії Верховної Ради Грузинської РСР (1980);
- Почесна грамота Кабінету Міністрів України (02.2003);
- Орден Святого Станіслава IV, III ст.;
- «Офіцерський хрест» (2001)
- «Командорський хрест» (2003);
- Орден Преподобного Нестора Літописця (2003);
- нагрудний знак «Знак пошани» (2002);
- Заслужений діяч мистецтв України (1998)
- Лауреат Міжнародної літературної премії імені Миколи Гоголя «Тріумф» (2015)[3]
- Лауреат Міжнародної літературно-мистецької премії імені Пантелеймона Куліша (2016)[4]
- Лауреат почесної відзнаки – медалі Івана Мазепи (2016)[5]

title: Чілачава Рауль Шалвович

wikitext:
{{Otheruses|Чілачава}}
{{письменник}}
[[Файл:Ministru prezidents un Ukrainas vēstnieks (4723830736).jpg|thumb|right|200px|Рауль Чілачава у 2012]]

'''Рауль Шалвович Чілачава''' ({{lang-ka|რაულ ჩილაჩავა}}, {{н}} [[15 травня]] [[1948]], с. Чітацкарі, Зугдідівський район, [[Грузинська Радянська Соціалістична Республіка|Грузинська РСР]]) — [[Україна|український]] [[дипломат]], [[поет]], [[перекладач]] і [[Літературознавство|літературознавець]] [[грузини|грузинського походження]]. [[Заслужений діяч мистецтв України]] (1998). [[Доктор наук|Доктор філологічних наук]], [[професор]].

== Життєпис ==
* Народився [[15 травня]] [[1948]] року в с. [[Чітацкарі]], Зугдідівський район, [[Грузинська Радянська Соціалістична Республіка|Грузинська РСР]].
* Закінчив [[Тбіліський державний університет]] (1970), факультет журналістики. [[Доктор наук|Доктор філологічних наук]], [[професор]].
* З 1970 по 1971 — редактор Київської центральної редакції [[Українська радянська енциклопедія|«Української Радянської Енциклопедії»]]
* З 1972 по 1974 — позаштатний кореспондент київської газети «Комсомольськое знамя»
* З 1974 по 1975 — викладач підготовчих курсів [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|Київського державного університету ім. Шевченка]].
* З 1975 по 1992 — творча робота, член [[Спілка письменників України|Спілки письменників України]].
* З 1992 по 1993 — Заступник Голови Комітету Національностей та з питань Міграцій при [[Кабінет Міністрів України|Кабінеті Міністрів України]].
* З 1993 по 1994 — Заступник Міністра України з питань Національностей та міграції.
* З 1994 по 1996 — Заступник Міністра України з питань Національностей, Міграції та релігійних справ.
* З 1996 по 1998 — творча робота, член [[Спілка письменників України|Спілки письменників України]].
* З 1998 — професор Київського державного університету Культури та Мистецтв.
* З 1998 по 2000 — заступник голови Державного Комітету Національностей та питань міграції
* З 2000 по 2001 — професор [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|КНУ]].
* З 2001 по 2002 — Перший заступник Голови Державного Комітету Національностей та з питань міграції
* З 2002 по 2004 — заступник Голови Державного Комітету Національностей та з питань міграції
* З 09.12.2005<ref>{{Cite web |url=http://www.president.gov.ua/documents/3631.html |title=УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 1719/2005 Про призначення Р.Чілачави Надзвичайним і Повноважним Послом України в Латвійській Республіці |accessdate=19 жовтня 2010 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140128034806/http://www.president.gov.ua/documents/3631.html |archivedate=28 січня 2014 |deadurl=yes }}</ref> по 04.06.2010<ref>{{Cite web |url=http://www.president.gov.ua/documents/11752.html |title=УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 669/2010 Про звільнення Р.Чілачави з посади Надзвичайного і Повноважного Посла України в Латвійській Республіці |accessdate=19 жовтня 2010 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140128040748/http://www.president.gov.ua/documents/11752.html |archivedate=28 січня 2014 |deadurl=yes }}</ref> — Надзвичайний та Повноважний Посол [[Україна|України]] в [[Латвія|Латвії]].

== Творчість ==
Автор понад 60 книжок поезій, а також перекладів (з української на грузинську і навпаки), публіцистики, двох монографій. Пише грузинською та українською мовами.

Автор нарисів «Серця в міцнім союзі» (1974), «Орлине міжгір'я» (1978), «Під сонцем Іверії» (1987), книг публіцистика: «Сын Лаврентия Берия рассказывает» (1992), «Убит в собственном доме» та монографій «Микола Бажан» (1975), "Пантелеймон Петренко — перекладач «Витязя в тигровій шкурі» (рос. мовою, 1985).

Переклади прози та поезій грузинською [[Сковорода Григорій Савич|Григорія Сковороди]], [[Шевченко Тарас Григорович|Тараса Шевченка]], [[Павло Тичина|Павла Тичини]], [[Володимир Сосюра|Володимира Сосюри]], [[Микола Бажан|Миколи Бажана]], [[Олійник Борис Ілліч|Бориса Олійника]], [[Василь Сухомлинський|Василь Сухомлинського]], [[Петро Осадчук|Петра Осадчука]] та ін. Упорядкував Антологію української поезії «Серпень (55 українських поетів)» (2001).

Переклав українською твори [[Гурамішвілі Давид Георгійович|Давида Гурамішвілі]], [[Акакій Церетелі|Акакія Церетелі]], [[Ілля Чавчавадзе|Іллі Чавчавадзе]], Г. Табідзе, Іраклія Абашідзе, Г. Абашідзе, [[Нодар Думбадце|Нодара Думбадзе]], Т. Чіладзе, Г. Чічінадзе, Г. Хухашвілі, Е. Маградзе, Р. Мішвеладзе, [[Костянтин Гамсахурдіа|Костянтина Гамсахурдіа]].

== Вибрані твори ==
* «Початок» (1973),
* «Бути»,
* «Чому зебра смугаста» (1976),
* «Після заходу» (1979),
* «Пародії» (1981),
* «Час побачення» (1982),
* «Земля насущна» (1983),
* «Рівнодення» (1984),
* «В гостях і вдома» (рос., 1985),
* «Вітер над стиглими нивами»,
* «Знак Зодіака»,
* «За тбіліським часом»,
* «Стіна плачу»;
* монографія «Микола Бажан»

== Відзнаки ==
* Лауреат премії комсомолу Грузії (1985),
* Республіканської премії ім. М.Рильського (1987),
* Міжнародної премії ім. В.Винниченка (1998);
* Почесна Грамота Президії Верховної Ради Грузинської РСР (1980);
* Почесна грамота Кабінету Міністрів України (02.2003);
* Орден Святого Станіслава IV, III ст.;
* «Офіцерський хрест» (2001)
* «Командорський хрест» (2003);
* Орден Преподобного Нестора Літописця (2003);
* нагрудний знак «Знак пошани» (2002);
* Заслужений діяч мистецтв України (1998)
* Лауреат [[Міжнародна літературна премія імені Миколи Гоголя «Тріумф»|Міжнародної літературної премії імені Миколи Гоголя «Тріумф»]] (2015)<ref name="zu2015">{{cite web | url = http://ukrainka.org.ua/triumph-2015 | title = Лауреати міжнародної літературної премії імені Миколи Гоголя «Тріумф» за 2015 рік | date = 2015-04-02 | author = [[Дзюба Сергій Вікторович|Сергій Дзюба]] | accessdate = 1 квітня 2015 | archive-date = 14 серпня 2020 | archive-url = https://web.archive.org/web/20200814164753/http://ukrainka.org.ua/triumph-2015 }}</ref>
* Лауреат [[Міжнародна літературно-мистецька премія імені Пантелеймона Куліша|Міжнародної літературно-мистецької премії імені Пантелеймона Куліша]] (2016)<ref name ="y151231">{{cite web | url = http://ukrainka.org.ua/node/6520 | title = Лауреати міжнародної Літературно-мистецької премії імені Пантелеймона Куліша за 2016 рік | publisher = Мистецький портал «Жінка-УКРАЇНКА» | accessdate = 31 грудня 2015 | date = 31 грудня 2015 | author = [[Павлюк Ігор Зиновійович|Ігор Павлюк]] | archive-date = 4 березня 2016 | archive-url = https://web.archive.org/web/20160304212310/http://ukrainka.org.ua/node/6520 }}</ref>
* Лауреат почесної відзнаки – [[Медаль «Івана Мазепи»|медалі Івана Мазепи]] (2016)<ref>{{Cite web |url=http://litakcent.com/2016/07/06/oholosheno-imena-pysmennykiv-nahorodzhenyh-medallju-ivana-mazepy/ |title=«ЛітАкцент». «Оголошено імена письменників, нагороджених медаллю Івана Мазепи». 06.07.2016. Прочитано 10.07.2016 |accessdate=10 липня 2016 |archive-date=14 липня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160714203739/http://litakcent.com/2016/07/06/oholosheno-imena-pysmennykiv-nahorodzhenyh-medallju-ivana-mazepy/ }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160714203739/http://litakcent.com/2016/07/06/oholosheno-imena-pysmennykiv-nahorodzhenyh-medallju-ivana-mazepy/ |date=2016-07-14 }}</ref>

== Див. також ==
* [[Український дипломатичний корпус]]
* [[Посольство України в Латвії]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{ШевЕ-6|частина=Чілачава Рауль Шалвович|сторінки =800-801}}
* {{УСЕ-4|[http://slovopedia.org.ua/29/53415/23881.html Чілачава Рауль Шалвович]}}
* [http://static.rada.gov.ua/intranet/ukrzmi/human/0051583.htm Офіційний сайт Верховної Ради України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305120647/http://static.rada.gov.ua/intranet/ukrzmi/human/0051583.htm |date=5 березня 2016 }}
* [https://web.archive.org/web/20160414071214/http://www.jurnalist.in.ua/rubric746/rubric773/site_3051.html ХТО Є ХТО В УКРАЇНСЬКІЙ ЖУРНАЛІСТИЦІ]
* {{cite web | url = http://ukrainka.org.ua/raul-chilachava | title = Рауль Чілачава — письменник, науковець, перекладач | publisher = Мистецький портал «Жінка-УКРАЇНКА» | accessdate = 29 березня 2016 | archive-date = 10 квітня 2016 | archive-url = https://web.archive.org/web/20160410125405/http://ukrainka.org.ua/raul-chilachava }}
Інтерв'ю:
* [http://gazeta.dt.ua/SOCIETY/raul_chilachava_yakscho_u_narodu_e_samobutnya_poeziya,_pisnya_i_kuhnya__otzhe,_narod_vidbuvsya.html Рауль ЧІЛАЧАВА: «Якщо у народу є самобутня поезія, пісня і... кухня — отже, народ відбувся!»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160415060418/http://gazeta.dt.ua/SOCIETY/raul_chilachava_yakscho_u_narodu_e_samobutnya_poeziya,_pisnya_i_kuhnya__otzhe,_narod_vidbuvsya.html |date=15 квітня 2016 }}
* [http://gazeta.ua/articles/people-newspaper/_sobaka-raulya-cilachavi-maye-diplomatichnij-pasport/435720 Собака Рауля Чілачави має дипломатичний паспорт] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160413172251/http://gazeta.ua/articles/people-newspaper/_sobaka-raulya-cilachavi-maye-diplomatichnij-pasport/435720 |date=13 квітня 2016 }}
* [http://www.baltic-course.com/rus/business_people/?doc=2659 В мире иллюзий Рауля Чилачавы] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305010100/http://www.baltic-course.com/rus/business_people/?doc=2659 |date=5 березня 2016 }} {{ref-ru}}

{{Українсько-латвійські відносини}}
{{Лауреати премії імені Максима Рильського}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Українські дипломати]]
[[Категорія:Посли України в Латвії]]
[[Категорія:Українські перекладачі]]
[[Категорія:Українські літературознавці]]
[[Категорія:Доктори філологічних наук]]
[[Категорія:Науковці Київського університету]]
[[Категорія:Зарубіжні діячі, що опанували українську мову]]
[[Категорія:Лауреати літературної премії імені Григорія Сковороди]]
[[Категорія:Українсько-грузинські перекладачі]]
[[Категорія:Перекладачі творів Тараса Шевченка]]
[[Категорія:Перекладачі Івана Франка]]
[[Категорія:Перекладачі Павла Тичини]]
[[Категорія:Українські перекладачі поезії]]
[[Категорія:Лауреати премії імені Пантелеймона Куліша]]
[[Категорія:Лауреати літературної премії імені Миколи Гоголя]]
[[Категорія:Автори Української літературної енциклопедії]]

title: груз. რაულ შალვას ძე ჩილაჩავა

Народився: 15 травня 1948 (76 років) · Чітацкаріd, Зуґдідський муніципалітет, Самеґрело-Земо Сванеті, Грузія

Діяльність: дипломат

Alma mater: Тбіліський державний університет

Заклад: КНУ імені Тараса Шевченка і КНУКіМ

Членство: Національна спілка письменників України

Нагороди: Почесна грамота Кабінету Міністрів України · заслужений діяч мистецтв України

груз. რაულ შალვას ძე ჩილაჩავა: Чілачава Рауль Шалвович у Вікісховищі


text:
# Джиммі Пейдж
Джи́ммі Пе́йдж (повне ім'я — Джеймс Патрік Пейдж, англ. James Patrick Page, нар. 9 січня 1944) — британський гітарист, композитор та автор пісень, продюсер. Вважається одним із найкращих гітаристів у стилях хард-рок та рок-н-рол. Один із засновників таких музикальних стилів як хард-рок та хеві-метал. Починав студійним гітаристом у Лондоні, пізніше був запрошений до гурту The Yardbirds, де пробув з 1966 по 1968 рік. Після розпаду гурту створив свій власний колектив — Led Zeppelin.
У 2003 році журнал Rolling Stone присвоїв Пейджу почесне 9-те місце серед ста найкращих гітаристів рок-н-ролу всіх часів. Пам'ять про Джиммі знаходиться у Залі слави Рок-н-ролу у двох варіантах: як гітаристові The Yardbirds та Led Zeppelin. У середині грудня 2008 група експертів американської радіостанції Chop Shop визнала Джиммі Пейджа найкращим гітаристом усіх часів.

## Молоді роки
Англія 50-х років була нищівною до молоді у своїх обмеженнях: транспорт після 21-ї години не рухався країною та містом, екрани телевізорів показували «сніжок», а стосунки хлопців із дівчатами (тим паче інтимні) зневажалися у культурі. Саме тому для юнака єдиним захопленням стала музика, а особливо гітара, яка завжди була поруч із Джиммі. З нею він міг робити все що завгодно.
Тому батьки купували Джимові різні «бризкалки». До речі, батько Джиммі був начальником відділу кадрів на підприємстві, а мати — домогосподаркою. Вони активно підтримували сина у його заняттях музикою. Вони навіть дозволили хлопцеві вирушити у гастролі разом з гуртом «Neil Christian And The Crusaders».
Попри те, що Пейдж був дуже крихкою людиною, він вже тоді опанував великі гітари та мав у своєму розпорядженні чималу колекцію різноманітних інструментів. Саме на цьому етапі люди з оточення почали помічати нетипову, своєрідну манеру гри хлопця.
Після хвороби, через яку він покинув свій перший музичний колектив, Джиммі вступає до художнього училища, яке через півтора року залишить. У цей час він ні на хвилину не забуває про свою улюблену справу — гру на гітарі. Вечорами у його домівці збиралися хлопці, серед яких були відомі Джефф Бек та Ерік Клептон. Їх зовсім не влаштовувала музика початку 60-х: джаз та «попсовий» рок-н-рол.
Одного разу друзі затягнули його для участі в джемі за участю BLUES INCORPORATED. Після цього пішли нові і нові джеми, хлопчину відрахували із художнього училища, у нього з'являється джерело грошей — він працює гітаристом на студії звукозапису.
Джиммі швидко зрозумів закони цього бізнесу, і тому його брали для записів до багатьох виконавців того часу: The Who, The Kinks, Джо Кокер, The Rolling Stones та інших. Важко було знайти у Лондоні таку платівку, де б Джиммі щось не грав. Джимові вдалося швидко, як для самоучки, опанувати гру за нотами: за два тижні він вже сміливо читав музику, яку йому необхідно грати. Тоді він був схожий на справжнього робота: десятки дротів та штекерів, які тягнулись від нього та приєднувалися до мікшерського пульта.
Проте, дуже швидко робота втомила Джиммі. Йому захотілося більшого, він бажав здійснити свої амбіції. Саме тому він і повертається на сцену. Юного гітариста з досвідом студійної роботи з радістю беруть до гурту The Yardbirds.

## The Yardbirds
У 1966 році Джиммі претендент на місце гітариста The Yardbirds Еріка Клептона. Проте, його місце займає Джефф Бек (за рекомендаціями Клептона). Саме тому Джиммі зайняв позицію бас-гітариста. Він не був басистом, але був вимушений стати ним.
Колектив вмів грати, проте не знав що. Одні учасники тягнулися до блюзу, інші в рок. У цей час Бек їде зі своїм власним турне Європою і записує декілька синглів. Саме тому місце соло-гітариста належало Бекові. Водночас у гурту з'являється новий менеджер — Пітер Ґрант.
Зайняти місце соло-гітариста Пейджу допомогло слабке здоров'я Бека. Під час гастролей The Yardbirds у Сан-Франциско, голова гітариста запаморочилася і він знепритомнів. Джиммі поставили на заміну, а місце бас-гітариста зайняв ритм-гітарист Кріс Дреж. Коли Бек одужав, гурт не відпускав Джиммі з нового робочого місця: відтепер грали з двома соло-гітаристами.
Це призвело до протистояння гітаристів. Джиммі був спокійним та роботящим, а Бек різким. Гітарна битва не влаштовувала соліста гурту — Кіта Ральфа. Під час турів деякі концерти гітаристи грали просто блискуче, інші — гірше не буває. Найбільше обурювався Бек. Іноді доходило до того, що він психував на сцені, бив колонки. У відповідь Джиммі робив те саме. Першим терпець урвався у Джефа, і він покинув колектив влітку 1967 року. Він дуже шумно пішов з гурту. Ще довше він сперечався з Джиммі на рахунок того, хто які пісні написав. Добрі відносини між музикантами були розірвані не менше ніж на двадцять років.
Після цих подій гурт вирушив у нове турне по США. Тур проходив вдало, але під час його закінчення музиканти записали дуже поганий альбом «Little Games». Це свідчило про те, що музиканти не мали ані матеріалу, ані командної гри. Направду так і було. Тріщина, яка пішла від Бека, поширювалася. І влітку 1968 року піонери важкої музики розійшлися хто куди, а Джиммі знову мав обирати майбутній шлях.

## Led Zeppelin

### Вплив
Як автор, гітарист та продюсер Джиммі Пейдж зробив Led Zeppelin прототипом для багатьох майбутніх рок-гуртів. Більшість мелодій, які Джиммі виконував, залишаються визнані й сьогодні як одні з найкращих, а його соло у славнозвісній «Stairway to Heaven» вважається одним із найкращих гітарним соло всіх часів.

### Композитор
Для роботи у Led Zeppelin Джиммі використовував гітари свого улюбленого виробника Gibson Les Paul. Підсилювачі марок Marshall, а Supro та гітару Telecaster для студійних записів. Часто використовувалася техніка гри, яка називається «гітара, що рухається» (наприклад у піснях «You Shook Me», «Dancing Days», «In My Time of Dying»). Такий інструмент як педальна металева гітара використовувався «Your Time Is Gonna Come», «Tangerine», «That's the Way», і звичайно ж, акустична гітара у «Gallows Pole», «Ramble On» вказують на багатогранність таланту композитора.
Джиммі дуже часто використовував гру смичком від скрипки. Одним із найкращих його творінь із такою манерою гри вважається «Dazed and Confused», а також одна з найпопулярніших пісень «Whole Lotta Love». Власне кажучи, він не перший, хто використовував таку техніку. Він часто експериментував з приладами зворотного зв'язку та терменвоксом.

### Продюсер
Як продюсер, Пейдж отримував великі кошти для нововведень у технології запису та гри. Серед головних відкриттів, що зробив Джиммі, була нова технологія запису барабанів. тепер їх звук був об'ємним. Як казав Джиммі у своєму інтерв'ю журналу Guitar World:
|  | Раніше я помічав, що звукоінженери ставлять мікрофон прямо поряд з бочкою. Після цього барабанщик довбає, наче навіжений, а на плівці звучить так, наче він грав на картонних коробках. Я виявив, якщо поставити мікрофон далі від ударної установки, то звук отримує «кімнатне дихання», і як результат, барабани звучать краще. |

Ще один метод, який Джиммі вигадав та використовував була техніка «зворотна луна». Він винайшов її, коли грав ще у The Yardbirds. Вона використовувалася для запису таких пісень як «Whole Lotta Love» та «You Shook Me». Ця технологія полягала у тому, що луна йшла перед звуком, який породив її. Луна записувалася на інший трек, а потім накладалася на основний.
Джиммі спеціально для кожного альбому замінював звукорежисерів. Як він казав:
|  | Я свідомо продовжую заміну звукорежисерів, тому що я не хочу, щоб люди думали, що саме вони відповідальні за наш звук. Я хотів, щоб люди знали, що це був я. |

## Період після Led Zeppelin
Після розпаду гурту Led Zeppelin через смерть барабанщика Джона Бонема, кар'єра Джиммі склалася гірше, ніж в інших учасників гурту. 1983 року він дав серію благодійних концертів. У 1984 він відновив дружні стосунки із Джеффом Беком та Еріком Клептоном. Протягом туру Пейдж виглядав змученим та виснаженим. Згідно з книгою «Hammer of the Gods», він сказав друзям, що починає відмовлятися від семирічного вживання героїну.
Пізніше Пейдж зв'язався з Роєм Харпером та записав альбом «Whatever Happened to Jugula?». Брав участь у народних фестивалях, де виконував прості акустичні партії. 1984 року разом з Робертом Плантом записав альбом «The Honeydrippers». Після цього він зв'язався з Полом Роджерсом, щоб записати два альбоми під назвою The Firm. Перший альбом так і називався «The Firm», за яким вийшов другий — «Mean Business» 1986 року. Серед синглів можна вказати пісні «Radioactive» та «Closer». Надалі Джиммі записується з Робертом Плантом, The Rolling Stones та ін. Пише музику до фільму «Жага смерті 3».
Зараз в індивідуальній дискографії у музиканта 5 власних альбомів, 3 сумісно з Робертом Плантом та 5 з іншими виконавцями.

## Досягнення
- Джиммі Пейдж входить в десятку серед ста найкращих гітаристів рок-н-ролу за версією журналу Rolling Stone;
- Джиммі Пейдж має два місця у Залі слави рок-н-ролу;
- Соло Пейджа у «Stairway to Heaven» вважається найкращим гітарним соло всіх часів;
- Образ Джиммі Пейджа увічнено в грі для приставки Sony PlayStation 2 «Guitar Hero II»;
- Образ Джиммі Пейджа увічнено в грі для приставки Microsoft Xbox 360 «Guitar Hero II»;
- У 2005 році Джиммі Пейдж отримав Орден Британської імперії за благочинність в Бразилії;

## Гітари Джиммі

### Електрогітари
- 1959 Botswana Brown Fender Telecaster, подарована Джефом Беком
- 1958 Gibson Les Paul Standard (No. 1)
- 1959 Gibson Les Paul Standard (No. 2)
- 1960 Danelectro 3021
- 1967 Vox 12-String
- 1960 Black Gibson Les Paul Custom
- Rickenbacker 12 String
- 1971 Gibson EDS-1275 (використовувалася для «Stairway to Heaven»)
- 1973 Gibson Les Paul Standard
- 1964 Lake Placid Blue Fender Stratocaster
- 1966 Cream Fender Telecaster
- 1959 Fender Telecaster
- 1965 Fender Electric XII (12-String)
- 1977 Gibson RD|Gibson RD Artist
- Gibson SG (Найчастіше використовувалася, 80 турів)
- Gibson EDS-1275. Гітара з двома грифами, зроблена спеціально за проханням Пейджа

### Акустичні гітари
- Gibson J-200
- Martin D28 Acoustic
- Gibson Everly Brothers Model Acoustic
- Giannini 12-String Acoustic
- Harmony Acoustic
- Washburn 12 String Acoustic
- Ovation 1994 Double Neck Acoustic
- Andy Manson custom Triple Neck Mandolin, 12 string & 6 string acoustic

### Інші інструменти
- Gibson Mandolin
- Fender 10-String 800 Pedal steel guitar
- Cello Bow
- Теремін
- Банджо

### Іменна гітара
Улюблений виробник гітар Пейджа, компанія Gibson, виготовив йому спеціальну іменну гітару Jimmy Page Signature EDS-1275

### Колекція інструментів
Станом на 2005 рік в колекції музичних інструментів Джиммі Пейджа знаходиться 1500 різних інструментів.

title: Джиммі Пейдж

wikitext:
{{Othernames|Пейдж (прізвище){{!}}Пейдж}}
{{Музикант
| Ім'я                 = Джиммі Пейдж
| Оригінал_імені       = Jimmy Page
| Зображення           = Jimmy Page2.jpg
| Опис_зображення      =
| Справжнє_ім'я        = Джеймс Патрік Пейдж (''James Patrick Page'')
| Дата народження      = 9.1.1944
| Місце народження     = [[Файл:Flag of England.svg|border|20px]] Хестон, Мідленд, [[Англія]]
| Дата смерті          =
| Місце смерті         =
| Роки                 = З [[1963]]
| Країна               = {{GBR}}
| Професії             = [[Гітарист]],
[[композитор]],
продюсер
| Жанри                = [[Блюз-рок]],
[[хард-рок]],
[[рок-н-рол]],
[[фолк-рок]],
[[хеві-метал]]
| Колективи            = [[Led Zeppelin]],
[[The Yardbirds]],
[[The Who]],
[[The Kinks]],
[[Page and Plant]],
[[Donovan]]
| Лейбли               = [[Atlantic Records]],
[[Swan Song Records]]
| Сайт                 = [http://www.jimmypageonline.com/ Офіційний сайт]
}}
'''Джи́ммі Пе́йдж''' (повне ім'я — ''Джеймс Патрік Пейдж'', {{lang-en|James Patrick Page}}, нар. [[9 січня]] [[1944]]) — британський [[гітарист]], [[композитор]] та автор пісень, [[Музичний продюсер|продюсер]]. Вважається одним із найкращих гітаристів у стилях хард-рок та [[рок-н-рол]]. Один із засновників таких музикальних стилів як [[хард-рок]] та [[хеві-метал]]. Починав студійним гітаристом у [[Лондон]]і, пізніше був запрошений до гурту [[The Yardbirds]], де пробув з [[1966]] по [[1968]] рік. Після розпаду гурту створив свій власний колектив — [[Led Zeppelin]].

У [[2003]] році журнал [[Rolling Stone]] присвоїв Пейджу почесне ''9-те місце'' серед ста найкращих гітаристів рок-н-ролу всіх часів. Пам'ять про Джиммі знаходиться у [[Зала слави рок-н-ролу|Залі слави Рок-н-ролу]] у двох варіантах: як гітаристові The Yardbirds та Led Zeppelin. У середині грудня 2008 група експертів американської радіостанції Chop Shop визнала Джиммі Пейджа найкращим гітаристом усіх часів<ref>[http://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=111000 JIMMY PAGE, JIMI HENDRIX, EDDIE VAN HALEN, STEVE VAI Among 'Chop Shop''s Top Guitarists] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090315195841/http://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=111000 |date=15 березня 2009 }}. Blabbermouth, 17.12.2008, {{ref-en}}</ref>.

== Молоді роки ==
Англія 50-х років була нищівною до молоді у своїх обмеженнях: транспорт після 21-ї години не рухався країною та містом, екрани телевізорів показували «сніжок», а стосунки хлопців із дівчатами (тим паче інтимні) зневажалися у культурі. Саме тому для юнака єдиним захопленням стала [[музика]], а особливо [[гітара]], яка завжди була поруч із Джиммі. З нею він міг робити все що завгодно.

Тому батьки купували Джимові різні «бризкалки». До речі, батько Джиммі був начальником відділу кадрів на підприємстві, а мати — домогосподаркою. Вони активно підтримували сина у його заняттях музикою. Вони навіть дозволили хлопцеві вирушити у гастролі разом з гуртом «Neil Christian And The Crusaders».

Попри те, що Пейдж був дуже крихкою людиною, він вже тоді опанував великі гітари та мав у своєму розпорядженні чималу колекцію різноманітних інструментів. Саме на цьому етапі люди з оточення почали помічати нетипову, своєрідну манеру гри хлопця.

Після хвороби, через яку він покинув свій перший музичний колектив, Джиммі вступає до художнього училища, яке через півтора року залишить. У цей час він ні на хвилину не забуває про свою улюблену справу — гру на гітарі. Вечорами у його домівці збиралися хлопці, серед яких були відомі [[Джефф Бек]] та [[Ерік Клептон]]. Їх зовсім не влаштовувала музика початку 60-х: [[джаз]] та «попсовий» рок-н-рол.

Одного разу друзі затягнули його для участі в джемі за участю BLUES INCORPORATED. Після цього пішли нові і нові джеми, хлопчину відрахували із художнього училища, у нього з'являється джерело грошей — він працює гітаристом на студії звукозапису.

Джиммі швидко зрозумів закони цього бізнесу, і тому його брали для записів до багатьох виконавців того часу: [[The Who]], [[The Kinks]], [[Джо Кокер]], [[The Rolling Stones]] та інших. Важко було знайти у Лондоні таку платівку, де б Джиммі щось не грав. Джимові вдалося швидко, як для самоучки, опанувати гру за нотами: за два тижні він вже сміливо читав музику, яку йому необхідно грати. Тоді він був схожий на справжнього робота: десятки дротів та штекерів, які тягнулись від нього та приєднувалися до мікшерського пульта.

Проте, дуже швидко робота втомила Джиммі. Йому захотілося більшого, він бажав здійснити свої амбіції. Саме тому він і повертається на сцену. Юного гітариста з досвідом студійної роботи з радістю беруть до гурту [[The Yardbirds]].

== [[The Yardbirds]] ==
У [[1966]] році Джиммі претендент на місце гітариста The Yardbirds Еріка Клептона. Проте, його місце займає Джефф Бек (за рекомендаціями Клептона). Саме тому Джиммі зайняв позицію бас-гітариста. Він не був басистом, але був вимушений стати ним.

Колектив вмів грати, проте не знав що. Одні учасники тягнулися до [[блюз]]у, інші в [[рок]]. У цей час Бек їде зі своїм власним турне [[Європа|Європою]] і записує декілька синглів. Саме тому місце соло-гітариста належало Бекові. Водночас у гурту з'являється новий менеджер — [[Пітер Ґрант]].

Зайняти місце соло-гітариста Пейджу допомогло слабке здоров'я Бека. Під час гастролей The Yardbirds у [[Сан-Франциско]], голова гітариста запаморочилася і він знепритомнів. Джиммі поставили на заміну, а місце бас-гітариста зайняв ритм-гітарист Кріс Дреж. Коли Бек одужав, гурт не відпускав Джиммі з нового робочого місця: відтепер грали з двома соло-гітаристами.

Це призвело до протистояння гітаристів. Джиммі був спокійним та роботящим, а Бек різким. Гітарна битва не влаштовувала соліста гурту — Кіта Ральфа. Під час турів деякі концерти гітаристи грали просто блискуче, інші — гірше не буває. Найбільше обурювався Бек. Іноді доходило до того, що він психував на сцені, бив колонки. У відповідь Джиммі робив те саме. Першим терпець урвався у Джефа, і він покинув колектив влітку [[1967]] року. Він дуже шумно пішов з гурту. Ще довше він сперечався з Джиммі на рахунок того, хто які пісні написав. Добрі відносини між музикантами були розірвані не менше ніж на двадцять років.

Після цих подій гурт вирушив у нове турне по [[Сполучені Штати Америки|США]]. Тур проходив вдало, але під час його закінчення музиканти записали дуже поганий альбом «''Little Games''». Це свідчило про те, що музиканти не мали ані матеріалу, ані командної гри. Направду так і було. Тріщина, яка пішла від Бека, поширювалася. І влітку [[1968]] року піонери важкої музики розійшлися хто куди, а Джиммі знову мав обирати майбутній шлях.

== Led Zeppelin ==
[[Файл:Джимми Пэйдж.jpg|thumb|200px|Джиммі Пейдж у [[1977]] році.]]

=== Вплив ===
Як автор, гітарист та продюсер Джиммі Пейдж зробив Led Zeppelin прототипом для багатьох майбутніх рок-гуртів. Більшість мелодій, які Джиммі виконував, залишаються визнані й сьогодні як одні з найкращих, а його соло у славнозвісній «Stairway to Heaven» вважається одним із найкращих гітарним соло всіх часів.

=== Композитор ===
Для роботи у Led Zeppelin Джиммі використовував [[Гітара|гітари]] свого улюбленого виробника [[Gibson Les Paul]]. Підсилювачі марок Marshall, а Supro та гітару [[Fender Telecaster|Telecaster]] для студійних записів. Часто використовувалася техніка гри, яка називається «''гітара, що рухається''» (наприклад у піснях «<nowiki/>[[You Shook Me]]<nowiki/>», «Dancing Days», «In My Time of Dying»). Такий інструмент як ''педальна металева гітара'' використовувався «Your Time Is Gonna Come», «Tangerine», «That's the Way», і звичайно ж, ''акустична гітара'' у «Gallows Pole», «Ramble On» вказують на багатогранність таланту композитора.

Джиммі дуже часто використовував гру смичком від [[Скрипка|скрипки]]. Одним із найкращих його творінь із такою манерою гри вважається «Dazed and Confused», а також одна з найпопулярніших пісень «[[Whole Lotta Love]]». Власне кажучи, він не перший, хто використовував таку техніку. Він часто експериментував з приладами зворотного зв'язку та [[терменвокс]]ом.

=== Продюсер ===
Як продюсер, Пейдж отримував великі кошти для нововведень у технології запису та гри. Серед головних відкриттів, що зробив Джиммі, була нова технологія запису барабанів. тепер їх звук був об'ємним. Як казав Джиммі у своєму інтерв'ю журналу Guitar World:
{{Цитата|Раніше я помічав, що звукоінженери ставлять мікрофон прямо поряд з бочкою. Після цього барабанщик довбає, наче навіжений, а на плівці звучить так, наче він грав на ''картонних коробках''. Я виявив, якщо поставити мікрофон далі від ударної установки, то звук отримує «кімнатне дихання», і як результат, барабани звучать краще.}}

Ще один метод, який Джиммі вигадав та використовував була техніка «зворотна луна». Він винайшов її, коли грав ще у [[The Yardbirds]]. Вона використовувалася для запису таких пісень як «[[Whole Lotta Love]]» та «[[You Shook Me]]». Ця технологія полягала у тому, що луна йшла перед звуком, який породив її. Луна записувалася на інший трек, а потім накладалася на основний.

Джиммі спеціально для кожного альбому замінював звукорежисерів. Як він казав:
{{Цитата|Я свідомо продовжую заміну звукорежисерів, тому що я не хочу, щоб люди думали, що саме вони відповідальні за наш звук. Я хотів, щоб люди знали, що це був я.}}

== Період після Led Zeppelin ==
Після розпаду гурту Led Zeppelin через смерть барабанщика [[Джон Бонам|Джона Бонема]], кар'єра Джиммі склалася гірше, ніж в інших учасників гурту. [[1983]] року він дав серію благодійних концертів. У [[1984]] він відновив дружні стосунки із Джеффом Беком та Еріком Клептоном. Протягом туру Пейдж виглядав змученим та виснаженим. Згідно з книгою «Hammer of the Gods», він сказав друзям, що починає відмовлятися від семирічного вживання героїну.

Пізніше Пейдж зв'язався з Роєм Харпером та записав альбом «''Whatever Happened to Jugula?''». Брав участь у народних фестивалях, де виконував прості акустичні партії. 1984 року разом з [[Роберт Плант|Робертом Плантом]] записав альбом «''The Honeydrippers''». Після цього він зв'язався з Полом Роджерсом, щоб записати два альбоми під назвою ''The Firm''. Перший альбом так і називався «The Firm», за яким вийшов другий — «Mean Business» [[1986]] року. Серед синглів можна вказати пісні «Radioactive» та «Closer». Надалі Джиммі записується з Робертом Плантом, [[The Rolling Stones]] та ін. Пише музику до фільму «''Жага смерті'' ''3''».

Зараз в індивідуальній дискографії у музиканта 5 власних альбомів, 3 сумісно з Робертом Плантом та 5 з іншими виконавцями.

== Досягнення ==
* Джиммі Пейдж входить в десятку серед ста найкращих гітаристів рок-н-ролу за версією журналу Rolling Stone;
* Джиммі Пейдж має два місця у Залі слави рок-н-ролу;
* Соло Пейджа у «Stairway to Heaven» вважається найкращим гітарним соло всіх часів;
* Образ Джиммі Пейджа увічнено в грі для приставки [[Sony]] PlayStation 2 «Guitar Hero II»;
* Образ Джиммі Пейджа увічнено в грі для приставки [[Microsoft]] [[Xbox 360]] «Guitar Hero II»;
* У 2005 році Джиммі Пейдж отримав Орден Британської імперії за благочинність в [[Бразилія|Бразилії]];

== Гітари Джиммі ==

=== Електрогітари ===
* 1959 ''Botswana Brown Fender Telecaster'', подарована Джефом Беком
* 1958 ''Gibson Les Paul Standard (No. 1)''
* 1959 ''Gibson Les Paul Standard (No. 2)''
* 1960 ''Danelectro 3021''
* 1967 ''Vox 12-String''
* 1960'' Black Gibson Les Paul Custom''
* ''Rickenbacker 12 String''
* 1971 ''Gibson EDS-1275'' (використовувалася для «[[Stairway to Heaven]]»)
* 1973 ''Gibson Les Paul Standard''
* 1964 ''Lake Placid Blue [[Fender Stratocaster]]''
* 1966 ''Cream Fender Telecaster''
* 1959 ''Fender Telecaste''r
* 1965 ''Fender Electric XII'' (12-String)
* 1977 ''Gibson RD|Gibson RD Artist''
* ''Gibson SG'' (Найчастіше використовувалася, 80 турів)
* Gibson EDS-1275. Гітара з двома грифами, зроблена спеціально за проханням Пейджа

=== Акустичні гітари ===
* Gibson J-200
* Martin D28 Acoustic
* Gibson Everly Brothers Model Acoustic
* Giannini 12-String Acoustic
* Harmony Acoustic
* Washburn 12 String Acoustic
* Ovation 1994 Double Neck Acoustic
* Andy Manson custom Triple Neck Mandolin, 12 string & 6 string acoustic

=== Інші інструменти ===
* Gibson Mandolin
* Fender 10-String 800 Pedal steel guitar
* Cello Bow
* Теремін
* Банджо

=== Іменна гітара ===
Улюблений виробник гітар Пейджа, компанія Gibson, виготовив йому спеціальну іменну гітару ''Jimmy Page Signature EDS-1275''

=== Колекція інструментів ===
Станом на 2005 рік в колекції музичних інструментів Джиммі Пейджа знаходиться 1500 різних інструментів.

== Див. також ==
* [[44016 Джимміпейдж]] — астероїд, названий на честь музиканта.

== Посилання ==
{{wikiquote}}
{{Commons|Category:Jimmy Page}}
* [http://www.ledzeppelin.ru/bio/bio_jimmy_page.htm ''Версії біографій Джиммі Пейджа''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070807124545/http://www.ledzeppelin.ru/bio/bio_jimmy_page.htm |date=7 серпня 2007 }}
* [https://web.archive.org/web/20130113043820/http://www.rollingstone.ru/articles/music/interview/15100.html?mostpopular ''Джимми Пейдж: «Мне кажется, что Led Zeppelin по-прежнему существуют»''] {{ref-ru}}
== Джерела ==
{{reflist}}

{{Нормативний контроль}}
{{Led Zeppelin}}

{{DEFAULTSORT:Пейдж Джиммі}}
[[Категорія:Британські рок-музиканти]]
[[Категорія:Британські гітаристи]]
[[Категорія:Кавалери ордена Британської імперії]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо астероїд]]
[[Категорія:Гітаристи, які ввійшли у список 100 найкращих гітаристів усіх часів за версією журналу Rolling Stone]]
[[Категорія:Виконавці TVT Records]]
[[Категорія:Англійські фолк-гітаристи]]
[[Категорія:Британські соло-гітаристи]]
[[Категорія:Англійці ірландського походження]]
[[Категорія:Англійські музичні продюсери]]

title: Jimmy Page

Jimmy Page: Зображення

title: Основна інформація

Повне ім'я: Джеймс Патрік Пейдж (James Patrick Page)

Місце народження: Хестон, Мідленд, Англія

Громадянство: Велика Британія

Професії: Гітарист, · композитор, · продюсер

Освіта: Surrey Institute of Art & Design, University Colleged

Інструменти: гітара, мандоліна, Gibson Les Paul, Гітара Gibson EDS-1275, Fender Stratocaster, Fender Telecaster і ARP 2500d

Жанри: Блюз-рок, · хард-рок, · рок-н-рол, · фолк-рок, · хеві-метал

Псевдоніми: ZoSo

Колективи: Led Zeppelin, · The Yardbirds, · The Who, · The Kinks, · Page and Plant, · Donovan

Членство: The Yardbirds (1968), Led Zeppelin (1980) і Page and Plant

Лейбли: Atlantic Records, · Swan Song Records

Нагороди: MOJO Awardsd

У шлюбі з: Patricia Eckerd і Jimena Gómez Paratchad

title: Led Zeppelin

Студійні альбоми: Led Zeppelin Led Zeppelin II Led Zeppelin III Led Zeppelin IV Houses of the Holy Physical Graffiti Presence In Through the Out Door Coda

Концертні альбоми: The Song Remains the Same BBC Sessions How the West Was Won

Збірки: Box Set Profiled Remasters Box Set 2 Complete Studio Recordings Early Days Latter Days Early Days & Latter Days Mothership

Сингли: Good Times Bad Times / Communication Breakdown Whole Lotta Love / Living Loving Maid (She's Just a Woman) Immigrant Song / Hey Hey What Can I Do Black Dog / Misty Mountain Hop Rock and Roll / Four Sticks Over the Hills and Far Away / Dancing Days D'yer Mak'er / The Crunge Trampled Under Foot / Black Country Woman Candy Store Rock / Royal Orleans Fool in the Rain / Hot Dog

Інші пісні: «Babe I'm Gonna Leave You» «You Shook Me» «Dazed and Confused» «I Can't Quit You Baby» «Stairway to Heaven» «Kashmir»

Фільми: The Song Remains the Same Led Zeppelin DVD

Концертні тури: Скандинавія 1968 Велика Британія 1968 Північна Америка 1968/1969 Велика Британія та Скандинавія 1969 Північна Америка, весна 1969 Велика Британія, літо 1969 Північна Америка, літо 1969 Європа, осінь 1969 Північна Америка, осінь 1969 Велика Британія 1970 Європа 1970 Північна Америка, весна 1970 Ісландія, Німеччина, Бат 1970 Північна Америка, літо 1970 Велика Британія, весна 1971 Європа 1971 Північна Америка 1971 Японія 1971 Велика Британія, зима 1971 Австралія 1972 Північна Америка 1972 Японія 1972 Велика Британія 1972/1973 Європа 1973 Північна Америка 1973 Північна Америка 1975 Ерлс Корт 1975 Північна Америка 1977 Небворт 1979 Над Європою 1980 Меморіальний концерт Ахмета Ертіґуна 2007

Пов'язане: Дискографія Пітер Грант Річард Коул Джейсон Бонем Swan Song The Yardbirds XYZ The Firm Page and Plant Strange Sensation Бутлеги The Starship Bron-Yr-Aur XM LED The Nobs


text:
# Фоссбергом
Фоссбергом (норв. Fossbergom) — село, адміністративний центр комуни Лом у фюльке Іннланнет, Норвегія. Розташоване на південному березі річки Отта, на північному кінці долини Бевердал. Село має площу 1,46 квадратного кілометра (0,56 миля2), населення (2021) 830 осіб і щільність населення 567 осіб на квадратний кілометр (1 470/миля2). Фоссбергом є головним населеним пунктом муніципалітету, а значна частина жителів працює в сферах туризму, торгівлі та послуг.

## Географія
Бевердал, долина в західній частині Лому, тягнеться від Фоссбергома до області Согн у Західній Норвегії. Фоссбергом розташований там, де річка Бовра впадає через водоспад Престфоссен у річку Отта.

## Транспорт
Фоссбергом розташований на головній транспортній розв'язці з дорогами, що ведуть до Стрюна (дорога Rv.15 Strynefjellsvegen), Согна (дорога Rv. 55 Sognefjellsvegen) і Східної Норвегії. У літні місяці це важливий транспортний вузол, що з'єднує Східну та Західну Норвегію. Дорога Sognefjellsvegen закрита з жовтня/листопада приблизно до кінця квітня/початку травня. До Фоссбергом також можна дістатися на потязі з Тронгейма чи Осло до Отти, а потім проїхати 60 км автобусом.

## Пам'ятки
Готель «Фоссхайм» (норв. Fossheim Turisthotell) було відкрито в 1897 році. Це двоповерхова зрубна будівля з мансардою, кухнею, двома вітальнями, сімома спальнями. До Першої світової війни це місце було і фермою, і готелем. У 1950—1960-х роках було проведено кілька реконструкцій, щоб задовольнити потреби туристів, яких ставало все більше. Сьогодні головна будівля налічує 26 двомісних і 3 одномісних номери та суміжний ресторан.
Геологічний музей Центр каменю Фоссгайм (норв. Fossheim Steinsenter) має одну з найбільших колекцій мінералів і дорогоцінного каміння в країні.
Тут розташована дерев'яна церква Лом (норв. Lom Stavkyrkje), яка є однією з найбільших дерев'яних церков у Норвегії. Церква була побудована в 12 столітті і реставрована в 17 столітті.

title: Фоссбергом

wikitext:
{{Місто}}

'''Фоссбергом''' ({{lang-no|Fossbergom }}) — село, [[адміністративний центр]] [[Лом (Норвегія)|комуни Лом]] у [[фюльке]] [[Іннланнет]], [[Норвегія]]. Розташоване на південному березі річки [[Отта (річка)|Отта]], на північному кінці долини [[Бевердал]]. Село має площу {{Convert|1.46|km2}}, населення (2021) 830 осіб і [[Густота населення|щільність населення]] {{Convert|567|PD/km2}}<ref name="ssb">{{Cite web|last=Statistisk sentralbyrå|date=2021-01-01|title=Urban settlements. Population and area, by municipality|url=https://www.ssb.no/en/befolkning/statistikker/beftett/aar|authorlink1=Statistics Norway}}</ref>. Фоссбергом є головним населеним пунктом муніципалітету, а значна частина жителів працює в сферах туризму, торгівлі та послуг<ref name="snl">Thorsnæs, Geir, ред. (4 червня 2021). «[https://snl.no/Fossbergom Fossbergom]». Store norske leksikon (in Norwegian). Kunnskapsforlaget. Процитовано 14 травня 2022.</ref>.

== Географія ==
[[Бевердал]], долина в західній частині Лому, тягнеться від Фоссбергома до області [[Согн]] у [[Вестланн|Західній Норвегії]]. Фоссбергом розташований там, де річка Бовра впадає через водоспад Престфоссен у річку [[Отта (річка)|Отта]]<ref>{{Cite web|title=Lom|url=http://www.ton.no/index.php?option=com_content&task=view&id=14&Itemid=72|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110720081147/http://www.ton.no/index.php?option=com_content&task=view&id=14&Itemid=72|archivedate=2011-07-20|language=Norwegian}}</ref>.

== Транспорт ==
Фоссбергом розташований на головній транспортній розв'язці з дорогами, що ведуть до [[Стрюн]]а (дорога Rv.15 Strynefjellsvegen), [[Согн]]а (дорога Rv. 55 [[Sognefjellsvegen]]) і [[Естланн|Східної Норвегії]]. У літні місяці це важливий транспортний вузол, що з'єднує Східну та Західну Норвегію. Дорога Sognefjellsvegen закрита з жовтня/листопада приблизно до кінця квітня/початку травня. До Фоссбергом також можна дістатися на потязі з [[Тронгейм]]а чи [[Осло]] до [[Отта, Норвегія|Отти]], а потім проїхати 60 км автобусом<ref>{{Cite web|title=History, Visitors since 1897|url=http://www.fossheimhotel.no/index.php?option=com_content&view=article&id=50&Itemid=57&lang=en|archiveurl=https://web.archive.org/web/20110724175437/http://www.fossheimhotel.no/index.php?option=com_content&view=article&id=50&Itemid=57&lang=en|archivedate=2011-07-24|publisher=Fossheim Turisthotell}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110724175437/http://www.fossheimhotel.no/index.php?option=com_content&view=article&id=50&Itemid=57&lang=en |date=2011-07-24 }}</ref>.

== Пам'ятки ==
Готель «Фоссхайм» ({{Lang-no|Fossheim Turisthotell}}) було відкрито в 1897 році. Це двоповерхова [[Зруб (архітектура)|зрубна]] будівля з [[Мансарда|мансардою]], кухнею, двома вітальнями, сімома спальнями. До [[Перша світова війна|Першої світової війни]] це місце було і фермою, і готелем. У 1950—1960-х роках було проведено кілька реконструкцій, щоб задовольнити потреби туристів, яких ставало все більше. Сьогодні головна будівля налічує 26 двомісних і 3 одномісних номери та суміжний ресторан.

Геологічний музей Центр каменю Фоссгайм ({{Lang-no|Fossheim Steinsenter}}) має одну з найбільших колекцій мінералів і дорогоцінного каміння в країні.

Тут розташована [[Ломська дерев'яна церква|дерев'яна церква Лом]] ({{Lang-no|Lom Stavkyrkje}}), яка є однією з найбільших [[Ставкірка|дерев'яних церков]] у Норвегії. Церква була побудована в 12 столітті і реставрована в 17 столітті<ref name="snl" />.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://www.fossheimhotel.no/ Готель Fossheim]

{{Norway-geo-stub}}
{{Портал|Норвегія}}
[[Категорія:Села Норвегії]]

title: Фоссбергом

Країна: Норвегія

Адмінодиниця: Лом (Норвегія)

Столиця для: Лом (Норвегія) (комуна Норвегії)

Площа: 145 км² і 1,46 км²

Населення: 864 осіб (4 листопада 2019)

Часовий пояс: UTC+1 (Лом (Норвегія))

OSM: ↑412409 ·R (Лом (Норвегія))


text:
# Автошлях М 22
Автошлях М 22 — автомобільний шлях міжнародного значення на території України, Полтава — Олександрія. Проходить територією Полтавської та Кіровоградської областей.
Починається в Полтаві, проходить через Козельщину, Кременчук та закінчується в місті Олександрія.
Є частиною європейського маршруту E584.

## Загальна довжина
Полтава — Олександрія — 148,2 км.
Під'їзд до смт Козельщина — 2,4 км.
Разом — 150,6 км.

## Маршрут
Автошлях зокрема проходить через такі населені пункти:
| Автошлях М 21              |                                                                                |
| Полтава                    | Вулиця Європейська E40М03                                                                                |
| Полтавська область         |                                                                                |
| Полтавський район          |                                                                                |
| Розсошенці                 |                                                                                |
| Мачухи                     |                                                                                |
| Судіївка                   |                                                                                |
| Лелюхівка                  |                                                                                |
|                            | Н31                                                                                |
| Кременчуцький район        |                                                                                |
| Андрійки                   |                                                                                |
|                            | М22 (під'їзд до смт. Козельщина)                                                                                |
| Під'їзд до смт. Козельщина |                                                                                |
| Козельщина                 |                                                                                |
| Кременчуцький район        |                                                                                |
| Підгорівка                 |                                                                                |
| Базалуки                   |                                                                                |
| Солонці                    |                                                                                |
| Щербаки                    |                                                                                |
| Кременчук                  | Полтавський проспект, проспект Свободи, вулиця Олександра Халаменюка, вулиця Першотравнева, вулиця Небесної Сотні, Крюківський міст, вулиця Чумацький шлях, вулиця Академіка Герасимовича, Н08 |
| Кременчуцький район        |                                                                                |
| Маламівка                  |                                                                                |
| Білецьківка                | Р10                                                                                |
| Кіровоградська область     |                                                                                |
| Олександрійський район     |                                                                                |
| Павлиш                     | Т 1203                                                                                |
| Олександрія                | Кременчуцьке шосе Т 1215                                                                                |

title: Автошлях М 22

wikitext:
{{Автодорога
| назва = Автошлях М 22
| номер = [[Файл:M-road-22-Ukraine.svg|50px]]
| логотип = M-road-22-Ukraine.svg
| логотип_розмір = 70px
| логотип_підпис =
| зображення = Автошлях М 22.png
| зображення_розмір =
| зображення_підпис = Автошлях М 22 біля [[Бутенки (Кременчуцький район)|Бутенків]]
| країна = {{UKR}}
| регіон1 = [[Полтавська область|Полтавська]], [[Кіровоградська область|Кіровоградська]]
| тип_регіону1 = Області
| регіон2 =
| тип_регіону2 =
| регіон3 =
| тип_регіону3 =
| відкрита =
| довжина = 148,2 (150,6) км
| напрямок =
| від =[[Полтава]]
| до =[[Олександрія]]
| з'єднання =
| міста =смт [[Козельщина (селище)|Козельщина]], [[Кременчук]]
| OSM = 1569407
| мапа = Ukraine road m22.jpg
| мапа_розмір = 260px
| мапа_підпис = Автошлях М 22
}}

'''Автошлях М 22''' — автомобільний шлях міжнародного значення на території [[Україна|України]], [[Полтава]] — [[Олександрія]]. Проходить територією [[Полтавська область|Полтавської]] та [[Кіровоградська область|Кіровоградської]] областей.
[[File:Shcherbaky, Kremenchuk Raion 01.jpg|thumb|280px|Автошлях М 22 у селі Щербаки Кременчуцького району]]
Починається в [[Полтава|Полтаві]], проходить через [[Козельщина (селище)|Козельщину]], [[Кременчук]] та закінчується в місті [[Олександрія]].

Є частиною європейського маршруту {{Автошлях E|584}}.

== Загальна довжина ==
'''Полтава — Олександрія — 148,2 км.'''

Під'їзд до смт [[Козельщина (селище)|Козельщина]] — 2,4 км.

Разом — 150,6 км.

== Маршрут ==
Автошлях зокрема проходить через такі населені пункти:
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="margin-left:0.5em;"
|colspan="2" style="color:#fff;background-color:#0000FF; text-align: center;"|'''Автошлях М 21'''
|-
|'''[[Полтава]]'''
|[[Європейська вулиця (Полтава)|Вулиця Європейська]]
{{Автошлях E|40}}{{Автошлях М|03}}
|-
|colspan="3" style=" font-size: 140 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Poltava Oblast.svg|20пкс]] '''''[[Полтавська область]]'''''
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Poltava Raion.svg|20пкс]] '''[[Полтавський район]]'''
|-
|[[Розсошенці]]
|
|-
|[[Мачухи]]
|
|-
|[[Судіївка]]
|
|-
|[[Лелюхівка]]
|
|-
|
|{{Автошлях Н|31}}
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Kremenchuk raion.svg|20пкс]] '''[[Кременчуцький район]]'''
|-
|[[Андрійки]]
|
|-
|
|{{Автошлях М|22}} (під'їзд до смт. [[Козельщина (селище)|Козельщина]])
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"| '''''Під'їзд до смт. Козельщина'''''
|-
|[[Козельщина (селище)|Козельщина]]
|
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Kremenchuk raion.svg|20пкс]] '''[[Кременчуцький район]]'''
|-
|[[Підгорівка (Кременчуцький район)|Підгорівка]]
|
|-
|[[Базалуки]]
|
|-
|[[Солонці (Кременчуцький район)|Солонці]]
|
|-
|[[Щербаки (Кременчуцький район)|Щербаки]]
|
|-
|'''[[Кременчук]]'''
|[[Полтавський проспект (Кременчук)|Полтавський проспект]], [[Проспект Свободи (Кременчук)|проспект Свободи]],

[[Вулиця Олександра Халаменюка|вулиця Олександра Халаменюка]], [[університетська вулиця (Кременчук)|вулиця Першотравнева]],

[[Вулиця Небесної Сотні (Кременчук)|вулиця Небесної Сотні]], [[Крюківський міст]],

[[Вулиця Чумацький шлях (Кременчук)|вулиця Чумацький шлях]], [[Вулиця Академіка Герасимовича (Кременчук)|вулиця Академіка Герасимовича]],

{{Автошлях Н|08}}
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Kremenchuk raion.svg|20пкс]] '''[[Кременчуцький район]]'''
|-
|[[Маламівка]]
|
|-
|[[Білецьківка]]
|{{Автошлях Р|10}}
|-
|colspan="3" style=" font-size: 140 %; text-align: center;"|[[Файл:Flag of Kirovohrad Oblast.svg|20пкс]] '''''[[Кіровоградська область]]'''''
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:UKR Олександрійський район flag.svg|20пкс]] '''[[Олександрійський район]]'''
|-
|[[Павлиш]]
|{{Автошлях Т|1203}}
|-
|'''[[Олександрія]]'''
|Кременчуцьке шосе
{{Автошлях Т|1215}}
|-
|}

== Джерела ==
* {{Постанова КМУ|1242|17 листопада 2021|Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення|рік=2021}}
* [http://euro2012highway.blogspot.com/2007/10/blog-post_20.html  Автодороги України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220228035141/http://euro2012highway.blogspot.com/2007/10/blog-post_20.html |date=28 лютого 2022 }} {{ref-ru}}

{{Автомобільні шляхи Полтавської області}}
{{Автомобільні шляхи Кіровоградської області}}
{{Автомобільні шляхи України}}

[[Категорія:Автомобільні шляхи Кіровоградської області|М22]]
[[Категорія:Міжнародні автомобільні шляхи України]]
[[Категорія:Автомобільні шляхи Полтавської області|М22]]
[[Категорія:Автошляхи Олександрійського району]]
[[Категорія:Транспорт Олександрії]]
[[Категорія:Автошляхи Кременчуцького району]]
[[Категорія:Автошляхи Кременчука]]
[[Категорія:Транспорт Козельщини]]
[[Категорія:Автошляхи Полтавського району]]
[[Категорія:Транспорт Полтави]]

title: Загальні дані

Країна: Україна

Області: Полтавська, Кіровоградська

початок: Полтава

кінець: Олександрія

Міста: смт Козельщина, Кременчук


text:
# Мандрівник (роман Гоукса)
Мандрівник (англ. The Traveler у США або англ. The Traveller у Великій Британії)  — антиутопічний роман Джона Твелф Гоукса. Перший роман із трилогії «Четверте Царство».
Опублікований українською мовою 2006 року видавництвом Книжковий клуб «Клуб сімейного дозвілля» в рамках проекту «Світові бестселери — українською».
| Книги Література Фантастика Наукова фантастика США |

| книги | Це незавершена стаття про книгу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Мандрівник (роман Гоукса)

wikitext:
{{значення|Мандрівник (значення){{!}}Мандрівник}}
{{Видання
| назва              = Мандрівник
| назва_оригіналу    = {{lang-en|The Traveler}}  — {{USA}}
{{lang-en|The Traveller}}  — {{GBR}}
| переклад           = Тетяна Шевченко
| зображення         =
| підпис_зображення  =
| автор              = [[Джон Твелф Гоукс]]
| ілюстрації         =
| дизайн_обкладинки  = Андрій Рогожинський
| країна             = {{USA}}
| мова               = [[англійська мова|англійська]]
| серія              = [[Четверте Царство (трилогія)|трилогія «Четверте Царство»]]
| тема               =
| жанр               = [[наукова фантастика]]
| видавництво        = {{UKR}}  — [[Книжковий клуб "Клуб сімейного дозвілля"]]
{{USA}}  — ''Doubleday''
| дата_публікації    = [[2005 у літературі|2005]]
| публікація_українською_мовою = [[2006 у літературі|2006]]
| media_type         = друк ([[оправа]])
| сторінки           = 480
| isbn               = 978-966-343-415-5
| попереднє_видання  =
| наступне_видання   = [[Темна ріка (роман)|Темна ріка]]
}}

'''Мандрівник''' ({{lang-en|The Traveler}} у [[Сполучені Штати Америки|США]] або {{lang-en|The Traveller}} у [[Велика Британія|Великій Британії]])  — [[Антиутопія|антиутопічний]] роман [[Джон Твелф Гоукс|Джона Твелф Гоукса]]. Перший роман із [[Четверте Царство (трилогія)|трилогії «Четверте Царство»]].

Опублікований [[українська мова|українською мовою]] [[2006 у літературі|2006 року]] видавництвом [[Книжковий клуб «Клуб сімейного дозвілля»]] в рамках проекту «[[Світові бестселери — українською]]».

{| align="center" border =0%
|+
|-----
| {{Quote box
 | quote  = '''Посвята:'''
'''''Моїм керманичам'''''
 | source =
 | width  = 45%
 | align  = right
}}

== Анотація книги ==
=== {{UKR}} ===
''Світ, який існує в тіні нашого світу.
Боротьба, яку ми ніколи не побачимо.
Одна жінка, яка стоїть між тими, хто збирається контролювати історію, і тими, хто ризикуватиме своїм життям зради свободи''.

=== {{RUS}} ===
''Вони  — мандрівники. Вони можуть подорожувати між вимірами. На них полюють. За Мандрівниками, ось вже багато століть, полюють ті, хто не хоче бачити людство вільним. Ті, хто хоче тримати його під тотальним контролем.''

''І їм майже вдалося знищити всіх мндрівників. Ще трішки, і світ постане перед серйозною загрозою. Але на шляху зла постає представник іншого стародавнього клану - клану Арлекінів. Клану захисників мандрівників. Клану людей, яких практично із народження навчають захищати та вбивати. Вбивати заради порятунку. Переступати закон заради блага...''

''Стародавня війна вступає у завершальну фазу''<ref>[http://fantlab.ru/work218211 Джон Твелф Гоукс. Останній мандрівник] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120728224412/http://fantlab.ru/work218211 |date=28 липня 2012 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Екранізація ==
[[23 березня]] [[2012]] року американський інтернет-журнал про новини кіно ''Deadline.com'' написав про те, що компанія [[Warner Brothers|Warner Bros]] придбала права на еранізацію [[Четверте Царство (трилогія)|трилогії «Четверте Царство»]]<ref>[http://www.deadline.com/?s=john+twelve+hawks Warner Bros придбала права на трилогію «Четверте Царство»] {{ref-en}}</ref>.

== Див. також ==
* [[Темна ріка (роман)|Темна ріка]] ([[2008 у літературі|2008]])
* [[Золоте місто. Таємничий дар (роман)|Золоте місто. Таємничий дар]] ([[2011 у літературі|2011]])

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
# [http://www.bookreporter.com/reviews/the-traveler «Мандрівник». Джон Твелф Гоукс] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120813035313/http://www.bookreporter.com/reviews/the-traveler |date=13 серпня 2012 }} {{ref-en}}
# [http://www.amazon.com/Traveler-Fourth-Realm-Trilogy-Book/dp/1400079292 Опис книги «Мандрівник» на сайті Amazon.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120729090143/http://www.amazon.com/Traveler-Fourth-Realm-Trilogy-Book/dp/1400079292 |date=29 липня 2012 }} {{ref-en}}

{{ВП-портали|Книги|Література|Фантастика|Наукова фантастика|США}}

{{Книга-доробити}}

[[Категорія:Науково-фантастичні романи США]]
[[Категорія:Антиутопічні романи]]
[[Категорія:Науково-фантастичні романи 2005]]
[[Категорія:Англомовні фантастичні романи]]

title: «Мандрівник»

Автор: Джон Твелф Гоукс

Назва мовою оригіналу: англ. The Traveler — США · англ. The Traveller — Велика Британія

Дизайн обкладинки: Андрій Рогожинський

Країна: США

Мова: англійська

Серія: трилогія «Четверте Царство»

Жанр: наукова фантастика

Видавництво: Україна — Книжковий клуб "Клуб сімейного дозвілля" · США — Doubleday

Тип носія: друк (оправа)

Наступний твір: Темна ріка

title: Видання українською

Перекладач(і): Тетяна Шевченко


text:
# Шилекша (Костромська область)
Шилекша (рос. Шилекша) — присілок в Кологривському районі Костромської області Російської Федерації.
Населення становить 1 особу. Входить до складу муніципального утворення місто Кологрив.

## Історія
У 1936-1944 року населений пункт перебував у складі Горьковської області. Від 1944 належить до Костромської області.
Від 2007 року входить до складу муніципального утворення місто Кологрив.

## Населення
| 2008 | 2010 | 2014 |
| ---- | ---- | ---- |
| 1    | ↘0   | ↗1   |

title: Шилекша (Костромська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Шилекша
|назва ін.       = Шилекша
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Костромська область]]
|район           = [[Кологривський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[місто Кологрив]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{збільшення}} 1
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Костромська область
}}
'''Шилекша''' ({{lang-ru|Шилекша}}) — [[присілок]] в [[Кологривський район|Кологривському районі]] [[Костромська область|Костромської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 1 особу. Входить до складу муніципального утворення [[місто Кологрив]].

== Історія ==

У 1936-1944 року населений пункт перебував у складі [[Горьковська область|Горьковської області]]. Від 1944 належить до Костромської області.

Від 2007 року входить до складу муніципального утворення місто Кологрив<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/802093069 |title=Закон Костромской области от 09 февраля 2007 года N 112-4-ЗКО «Об административно-территориальном устройстве Костромской области» |access-date=2018-09-21 |archive-date=2020-01-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200115000115/http://docs.cntd.ru/document/802093069 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Шилекша (Костромская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Кологривський район}}
{{Kostroma-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Кологривського району]]

title: присілок Шилекша

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Костромська область

Муніципальний район: Кологривський район

Поселення: місто Кологрив

title: Основні дані

Населення: ▲ 1

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Шилекша · Шилекша


text:
# Індіанола (округ Гамболдт, Каліфорнія)
Індіанола (англ. Indianola) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Гумбольдт штату Каліфорнія. Населення — 791 особа (2020).

## Географія
Індіанола розташована за координатами 40°48′36″ пн. ш. 124°4′42″ зх. д. / 40.81000° пн. ш. 124.07833° зх. д. (40.810015, -124.078412).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 3,67 км², з яких 3,67 км² — суходіл та 0,00 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 823 особи в 356 домогосподарствах у складі 224 родин. Густота населення становила 224 особи/км².  Було 378 помешкань (103/км²).
Расовий склад населення:
| - 86,6 % — білих - 5,1 % — корінних американців - 1,3 % — азіатів - 0,2 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів - 1,5 % — осіб інших рас |

До двох чи більше рас належало 5,1 %. Частка іспаномовних становила 5,3 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,1 % — особи молодші 18 років, 66,4 % — особи у віці 18—64 років, 14,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 43,9 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 96,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 96,5 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 54 531 долар США (медіана — 36 875), а середній дохід на одну сім'ю — 57 697 доларів (медіана — 48 750). За межею бідності перебувало 29,0 % осіб, у тому числі 49,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 419 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 20,5 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 16,5 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 14,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,4 %.

title: Індіанола (округ Гамболдт, Каліфорнія)

wikitext:
{{Otherplaces|Індіанола}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Індіанола
|оригінальна назва  = {{lang-en|Indianola}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Indianola CA Midway2.jpg
|опис зображення= <!-- former Midway Drive-In, Indianola -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Каліфорнія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Гумбольдт (округ, Каліфорнія)|Гумбольдт]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 3,67
|висота центру НП   = 14
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 224,25
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −8
|DST                    = −7 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 707
|поштовий індекс        = 95503
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 0636420
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Індіанола''' ({{lang-en|Indianola}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Гумбольдт (округ, Каліфорнія)|Гумбольдт]] штату [[Каліфорнія]]. Населення — 791 особа (2020).

== Географія ==
Індіанола розташована за координатами {{Coord|40|48|36|N|124|4|42|W|type:city_region:US-DE}} (40.810015, -124.078412){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 3,67 км², з яких 3,67 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,00 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 823
| 2020 = 791
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкали 823 особи в 356 домогосподарствах у складі 224 родин. [[Густота населення]] становила 224 особи/км².  Було 378 помешкань (103/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 86,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 5,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 1,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,2 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
* 1,5 % — осіб інших рас
|}
До двох чи більше рас належало 5,1 %. Частка іспаномовних становила 5,3 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 19,1 % — особи молодші 18 років, 66,4 % — особи у віці 18—64 років, 14,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 43,9 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 96,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 96,5 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:54531}} [[долар США]] (медіана — {{formatnum:36875}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:57697}} доларів (медіана — {{formatnum:48750}}). За межею бідності перебувало 29,0 % осіб, у тому числі 49,0 % дітей у віці до 18 років та 0,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 419 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 20,5 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 16,5 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 14,1 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 13,4 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Гумбольдт (округ, Каліфорнія)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Каліфорнії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Гумбольдт (Каліфорнія)]]

title: Країна

Штат: Каліфорнія

Округ: Гумбольдт

Населення: 791 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 224,25 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−8, влітку UTC-7

OSM: ↑396458 ·R (Гумбольдт)