text:
# Байам-Мартін
Байам-Мартін (англ. Byam Martin Island) — острів Канадського Арктичного архіпелагу. Належить до групи островів Королеви Єлизавети. Станом на 2012 рік — безлюдний.

## Географія
Площа острова становить 1150 км², він займає 17-е місце за площею серед островів Королеви Єлизавети. Найбільша довжина острова — 46 км, найбільша ширина — 37 км.
Лежить на північ від протоки Вайкаунт-Мелвілл, від острова Мелвілл, що лежить за 27 км на захід, відокремлений протокою Байам, від острова Батерст, що лежить за 35 км на північний схід — протокою Остін.

## Історія
Острів відкрив у серпні 1819 року англійський військовий моряк Вільям Едвард Паррі під час своєї першої морської експедиції з пошуку Північно-Західного проходу з Атлантичного в Тихий океан, і назвав на честь адмірала Томаса Байама Мартіна.

title: Байам-Мартін

wikitext:
{{Острів}}

'''Байам-Мартін'''<ref>{{Cite web|title=Газетир (покажчик) географічних назв світу - України Мінекоресурсів - Тека авторів|url=http://chtyvo.org.ua/authors/Minekoresursiv_Ukrainy/Hazetyr_pokazhchyk_heohrafichnykh_nazv_svitu/|website=Чтиво|accessdate=2023-07-04}}</ref> ({{Lang-en|Byam Martin Island}}) — острів [[Канадський Арктичний архіпелаг|Канадського Арктичного архіпелагу]]. Належить до групи [[Острови Королеви Єлизавети|островів Королеви Єлизавети]]. Станом на 2012 рік — безлюдний.

== Географія ==
Площа острова становить 1150 [[Квадратний кілометр|км²]], він займає 17-е місце за площею серед [[Острови Королеви Єлизавети|островів Королеви Єлизавети]]<ref>{{Cite web|url=https://atlas.nrcan.gc.ca/site/english/learningresources/facts/islands.html/#queen|deadurl=yes|title=Atlas of Canada. List of Islands|accessdate=2011-01-22|archiveurl=https://web.archive.org/web/20130122002132/http://atlas.nrcan.gc.ca/site/english/learningresources/facts/islands.html/#queen|archivedate=2013-01-22}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130122002132/http://atlas.nrcan.gc.ca/site/english/learningresources/facts/islands.html/#queen |date=2013-01-22 }}</ref>. Найбільша довжина острова — 46 км, найбільша ширина — 37 км<ref>{{Cite web|url=http://www.oceandots.com/arctic/canada/byam-martin.php|deadurl=yes|title=Oceandots.com Byam Martin Island|accessdate=2011-01-22|archiveurl=https://web.archive.org/web/20101223180600/http://oceandots.com/arctic/canada/byam-martin.php|archivedate=2010-12-23}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101223043232/http://www.oceandots.com/arctic/canada/byam-martin.php |date=2010-12-23 }}</ref>.

Лежить на північ від протоки [[Вайкаунт-Мелвілл]], від острова [[Мелвілл (острів, Канада)|Мелвілл]], що лежить за 27 км на захід, відокремлений протокою Байам, від острова [[Батерст (острів, Канада)|Батерст]], що лежить за 35 км на північний схід — протокою Остін.

== Історія ==
Острів відкрив у серпні [[1819]] року англійський військовий моряк [[Вільям Паррі|Вільям Едвард Паррі]] під час своєї першої морської експедиції<ref>{{Cite web|url=http://libweb5.princeton.edu/visual_materials/maps/websites/northwest-passage/parry-first.htm|title=Parry first expedition|accessdate=2011-01-22|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170929132128/http://libweb5.princeton.edu/visual_materials/maps/websites/northwest-passage/parry-first.htm|archivedate=2017-09-29|deadurl=yes}}</ref> з пошуку [[Північно-Західний прохід|Північно-Західного проходу]] з [[Атлантичний океан|Атлантичного]] в [[Тихий океан]], і назвав на честь адмірала {{Нп|Томас Байам Мартін|Томаса Байама Мартіна|en|Thomas Byam Martin}}.

== Примітки ==
{{Reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Острови Нунавуту]]
[[Категорія:Канадський Арктичний архіпелаг]]

title: Байам-Мартін

Названий на честь: Thomas Byam Martind

title: Географія

Акваторія: Північний Льодовитий океан

Група островів: Острови Королеви Єлизавети

Довжина: 46 км

Ширина: 37 км

title: Країна

Країна:
Канада
Байам-МартінБайам-Мартін (Канада)

Адм. одиниця: Нунавут

Населення: 0 осіб


text:
# Проспериті (Західна Вірджинія)
Проспериті (англ. Prosperity) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Релей штату Західна Вірджинія. Населення — 1345 осіб (2020).

## Географія
Проспериті розташоване за координатами 37°50′22″ пн. ш. 81°11′46″ зх. д. / 37.83944° пн. ш. 81.19611° зх. д. (37.839501, -81.196181).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 6,38 км², з яких 6,37 км² — суходіл та 0,01 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 1498 осіб у 648 домогосподарствах у складі 426 родин. Густота населення становила 235 осіб/км².  Було 686 помешкань (108/км²).
Расовий склад населення:
| - 95,6 % — білих - 1,7 % — чорних або афроамериканців - 0,5 % — азіатів - 0,1 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 1,7 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 20,7 % — особи молодші 18 років, 63,5 % — особи у віці 18—64 років, 15,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,7 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 93,0 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,2 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 52 806 доларів США (медіана — 39 052), а середній дохід на одну сім'ю — 68 410 доларів (медіана — 52 115). За межею бідності перебувало 3,7 % осіб, у тому числі 0,0 % дітей у віці до 18 років та 0,8 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 701 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 23,3 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,3 %, виробництво — 17,8 %.

wikiname: ukwiki

title: Проспериті (Західна Вірджинія)

in_language: uk

wikitext:
{{Otherplaces|Проспериті}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Проспериті
|оригінальна назва  = {{lang-en|Prosperity}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Західна Вірджинія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Релей (округ, Західна Вірджинія)|Релей]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 6,38
|висота центру НП   = 752
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 234,80
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 304
|поштовий індекс        = 25909
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5465836
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Проспериті''' ({{lang-en|Prosperity}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Релей (округ, Західна Вірджинія)|Релей]] штату [[Західна Вірджинія]]. Населення — 1345 осіб (2020).

== Географія ==
Проспериті розташоване за координатами {{Coord|37|50|22|N|81|11|46|W|type:city_region:US-DE}} (37.839501, -81.196181){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 6,38 км², з яких 6,37 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,01 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 1498
| 2020 = 1345
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало {{formatnum:1498}} осіб у 648 домогосподарствах у складі 426 родин. [[Густота населення]] становила 235 осіб/км².  Було 686 помешкань (108/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 95,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 1,7 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,5 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 1,7 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 20,7 % — особи молодші 18 років, 63,5 % — особи у віці 18—64 років, 15,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 41,7 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 93,0 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 92,2 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:52806}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:39052}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:68410}} доларів (медіана — {{formatnum:52115}}). За межею бідності перебувало 3,7 % осіб, у тому числі 0,0 % дітей у віці до 18 років та 0,8 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 701 осіб. Основні галузі зайнятості: роздрібна торгівля — 23,3 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,3 %, виробництво — 17,8 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Релей (округ, Західна Вірджинія)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Західної Вірджинії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Релей (Західна Вірджинія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Західна Вірджинія

Округ: Релей

Густота населення: 234,80 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Чема Андрес
Хосе́ Марі́я Андре́с Байчаулі (ісп. José María Andrés Baixauli), відомий як Че́ма Андре́с (ісп. Chema Andrés; нар. 26 квітня 2005) — іспанський футболіст, півзахисник німецького клубу «Штутгарт».

## Клубна кар'єра

### «Реал Мадрид»
Вихованець команд «Бетера» і «Леванте» з рідного міста. 2018 року приєднався до академії мадридського «Реала».
6 січня 2025 року дебютував в основному складі «Реала» в матчі Кубка Іспанії проти «Мінери», вийшовши на заміну Брахіму Діасу.
В червні 2025 року виступав на Клубному чемпіонаті світу в США. На турнірі був запасним і на поле не виходив, а його команда дійшла до півфіналу, де поступилась французькому «Парі Сен-Жермен».

### «Штутгарт»
27 липня 2025 року перейшов у німецький «Штутгарт», підписавши п'ятирічний контракт. Сума трансферу становила близько 3 млн євро. 16 серпня дебютував за нову команду в матчі за Суперкубок Німеччини проти «Баварії», вийшовши на заміну Ангело Штіллеру.

## Статистика виступів
Станом на 16 серпня 2025
| Клуб              | Сезон             | Чемпіонат           | Чемпіонат | Чемпіонат | Кубок | Кубок | Єврокубки | Єврокубки | Інші  | Інші | Всього | Всього |
| Клуб              | Сезон             | Дивізіон            | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи  | Матчі     | Голи      | Матчі | Голи | Матчі  | Голи   |
| ----------------- | ----------------- | ------------------- | --------- | --------- | ----- | ----- | --------- | --------- | ----- | ---- | ------ | ------ |
| Реал Мадрид C     | 2023–24           | Терсера Федерасьйон | 7         | 3         | —     | —     | —         | —         | —     | —    | 7      | 3      |
| Реал Мадрид Б     | 2023–24           | Прімера Федерасьйон | 3         | 0         | —     | —     | —         | —         | —     | —    | 3      | 0      |
| Реал Мадрид Б     | 2024–25           | Прімера Федерасьйон | 32        | 0         | —     | —     | —         | —         | —     | —    | 32     | 0      |
| Реал Мадрид Б     | Всього            | Всього              | 35        | 0         | 0     | 0     | 0         | 0         | 0     | 0    | 35     | 0      |
| Реал Мадрид       | 2024–25           | Ла-Ліга             | 2         | 0         | 1     | 0     | 0         | 0         | 0     | 0    | 3      | 0      |
| Штутгарт          | 2025–26           | Бундесліга          | 0         | 0         | 0     | 0     | 0         | 0         | 0     | 0    | 0      | 0      |
| Всього за кар'єру | Всього за кар'єру | Всього за кар'єру   | 44        | 3         | 1     | 0     | 0         | 0         | 0     | 0    | 45     | 3      |

title: Чема Андрес

wikitext:
{{пишу}}
{{Іспанське ім'я|1=Андрес|2=Байшаулі}}
{{Футболіст
| ім'я = Чема Андрес
| зображення =
| повне-ім'я = Хосе Марія Андрес
Байчаулі
| дата-народження = 26.04.2005
| місце-народження = [[Валенсія]], [[Іспанія]]
| зріст = 190 см
| вага = 82 кг
| громадянство = {{ESP}}
| позиція = [[півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|GER}} «[[Штутгарт (футбольний клуб)|Штутгарт]]»
| номер = 30
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|ESP}} «Бетара»
{{Прапорець|ESP}} «[[Леванте (футбольний клуб)|Леванте]]»
{{Прапорець|ESP}} «[[Реал Мадрид]]»
| юнацькі-роки = 2010–2013
2013–2018
2018–2025
| клубний гравець = {{Футболіст початок}} {{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2024|{{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Мадрид C]]» | 7 |3}}
{{Футболіст рядок 0|2024–2025|{{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Мадрид Кастілья|Реал Мадрид Б]]» | 35 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2025| {{Прапорець|ESP}} | «[[Реал Мадрид]]» | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2025–{{т.ч.}}| {{Прапорець|GER}} | «[[Штутгарт (футбольний клуб)|Штутгарт]]» | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної =
| пк-поновлення = 24 травня 2025
| збірна-поновлення =
}}
'''Хосе́ Марі́я Андре́с Байчаулі''' ({{lang-es|José María Andrés Baixauli}}), відомий як '''Че́ма Андре́с''' ({{lang-es|Chema Andrés}}; {{н}} [[26 квітня]] [[2005]]) — [[Іспанія|іспанський]] [[футбол]]іст, [[півзахисник]] німецького клубу «[[Штутгарт (футбольний клуб)|Штутгарт]]».

== Клубна кар'єра ==

=== «Реал Мадрид» ===
Вихованець команд «Бетера» і «[[Леванте (футбольний клуб)|Леванте]]» з рідного міста. 2018 року приєднався до академії мадридського «[[Реал Мадрид|Реала]]».

6 січня 2025 року дебютував в основному складі «Реала» в матчі [[Кубок Іспанії з футболу|Кубка Іспанії]] проти «Мінери», вийшовши на заміну [[Брахім Діас|Брахіму Діасу]]<ref>{{cite web|url=https://www.realmadrid.com/es-ES/noticias/futbol/cantera-masculina/actualidad/lorenzo-diego-aguado-y-chema-debutan-en-partido-oficial-con-el-real-madrid-06-01-2025|title=Lorenzo, Diego Aguado y Chema debutan en partido oficial con el Real Madrid|publisher=Офіційний сайт ФК «Реал Мадрид»|date=2025-01-06|access-date=2025-08-17|lang=es}}</ref><ref>{{cite news|first=Jose Maria|last=Rodriguez|url=https://www.marca.com/futbol/copa-rey/cronica/2025/01/06/677c361046163f99258b457c.html|title=Modric se lo pasa como un niño|website=Marca|date=2025-01-06|access-date=2025-08-17|lang=es}}</ref><ref>{{cite news|first=Mario|last=de la Riva|url=https://as.com/futbol/copa_del_rey/la-primera-vez-de-los-aguado-lorenzo-y-david-n/|title=La primera vez de los Aguado y de Chema Andrés|website=Diario AS|date=2025-01-06|access-date=2025-08-17|lang=es}}</ref>.

В червні 2025 року виступав на [[Клубний чемпіонат світу з футболу 2025|Клубному чемпіонаті світу]] в [[США]]. На турнірі був запасним і на поле не виходив, а його команда дійшла до півфіналу, де поступилась французькому «[[Парі Сен-Жермен]]»<ref>{{cite news|first=Jose Maria|last=Rodriguez|url=https://www.marca.com/futbol/mundial-de-clubes/cronica/2025/07/09/perfect-saint-germain-aplasta-real-madrid.html|title=El Perfect Saint-Germain aplasta al Real Madrid|website=Marca|date=2025-07-09|access-date=2025-08-17|lang=es}}</ref>.

=== «Штутгарт» ===
27 липня 2025 року перейшов у німецький «[[Штутгарт (футбольний клуб)|Штутгарт]]»<ref>{{cite web|url=https://www.realmadrid.com/es-ES/noticias/club/comunicados/comunicado-oficial-chema-andres-27-07-2025|title=Comunicado Oficial: Chema Andrés|publisher=Офіційний сайт ФК «Реал Мадрид»|date=2025-07-27|access-date=2025-08-17|lang=es}}</ref>, підписавши п'ятирічний контракт<ref>{{Cite web|url=https://www.vfb.de/de/vfb/aktuell/neues/profis/2526/vfb-verpflichtet-chema-andr--s/|title=VfB verpflichtet Chema Andrés|publisher=Офіційний сайт ФК «Штутгарт»|date=2025-07-27|access-date=2025-08-17|lang=de}}</ref>. Сума трансферу становила близько 3 млн євро<ref>{{cite news|url=https://www.kicker.de/chema-andres-kommt-vfb-holt-real-talent-fuers-mittelfeld-1133819/artikel|title=Chema Andres kommt: VfB holt Real-Talent fürs Mittelfeld|website=kicker|date=2025-07-27|access-date=2025-08-17|lang=de}}</ref>. 16 серпня дебютував за нову команду в матчі за [[Суперкубок Німеччини з футболу 2025|Суперкубок Німеччини]] проти «[[Баварія (Мюнхен)|Баварії]]», вийшовши на заміну [[Ангело Штіллер]]у<ref>{{Cite web|url=https://www.vfb.de/de/vfb/profis/saison/supercup/2526/finale-vfb-stuttgart----fc-bayern-muenchen--kopie-kopie/|title=Starker Kampf – aber keine Belohnung|publisher=Офіційний сайт ФК «Штутгарт»|date=2025-08-16|access-date=2025-08-17|lang=de}}</ref><ref>{{cite news|url=https://www.kicker.de/stuttgart-gegen-bayern-2025-dfl-supercup-5040772/spielbericht|title=Starker Neuer, Luis Diaz mit perfektem Einstand: FC Bayern gewinnt Supercup in Stuttgart|website=kicker|date=2025-08-16|access-date=2025-08-17|lang=de}}</ref>.

== Статистика виступів ==
{{оновлено|16 серпня 2025|<ref name="TM">{{Transfermarkt}}</ref>}}
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Сезон
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="2"|Кубок
!colspan="2"|Єврокубки
!colspan="2"|Інші
!colspan="2"|Всього
|-
!Дивізіон!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи!!Матчі!!Голи
|-
|[[Реал Мадрид C]]
|2023–24
|[[Терсера Федерасьйон]]
|7||3||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||7||3
|-
|rowspan="3"|[[Реал Мадрид Кастілья|Реал Мадрид Б]]
|2023–24
|rowspan="2"|[[Прімера Федерасьйон]]
|3||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||3||0
|-
|2024–25
|32||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||colspan="2"|—||32||0
|-
!colspan="2"|Всього
!35!!0!!0!!0!!0!!0!!0!!0!!35!!0
|-
|[[Реал Мадрид]]
|[[Ла-Ліга 2024—2025|2024–25]]
|[[Ла-Ліга]]
|2||0||1||0||0||0||0||0||3||0
|-
|[[Штутгарт (футбольний клуб)|Штутгарт]]
|[[Чемпіонат Німеччини з футболу 2025—2026: Бундесліга|2025–26]]
|[[Бундесліга (Німеччина)|Бундесліга]]
|0||0||0||0||0||0||0||0||0||0
|-
!colspan="3"|Всього за кар'єру
!44!!3!!1!!0!!0!!0!!0!!0!!45!!3
|}
{{notelist}}

== Примітки ==
{{reflist|3}}

== Посилання ==
* [https://www.vfb.de/de/vfb/profis/kader/2526/chema/spielerprofil/ Профіль] на офіційному сайті ФК «Штутгарт» {{ref-de}}

{{Бібліоінформація}}
{{Склад ФК Штутгарт}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Андрес Чема}}
[[Категорія:Уродженці Валенсії]]
[[Категорія:Іспанські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Реал Мадрид Кастілья»]]
[[Категорія:Футболісти «Реал Мадрид C»]]
[[Категорія:Футболісти «Реала» (Мадрид)]]
[[Категорія:Футболісти «Штутгарта»]]
[[Категорія:Іспанські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Іспанії]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Хосе Марія Андрес · Байчаулі

Народження: 26 квітня 2005 (20 років)

Вага: 82 кг

Громадянство: Іспанія

Позиція: півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Штутгарт»

title: Юнацькі клуби

«Бетара» · «Леванте» · «Реал Мадрид»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Реал Мадрид C» · 7 · (3)

«Реал Мадрид Б» · 35 · (0)

«Реал Мадрид» · 2 · (0)

2025–т. ч.: «Штутгарт» · 0 · (0)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 24 травня 2025.


text:
# О-Перейро-де-Агіар
О-Перейро-де-Агіар (гал. O Pereiro de Aguiar, ісп. Pereiro de Aguiar) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Галісія, у провінції Оренсе. Населення — 6135 осіб (2009).
Муніципалітет розташований на відстані близько 400 км на північний захід від Мадрида, 5 км на схід від Оренсе.
Муніципалітет складається з наступних паррокій: Кальвельє, Чаодаркас, Ковас, А-Ламела, Меліас, Прешигейро, Сабадельє, Сан-Мартіньйо-де-Морейрас, Сан-Шоан-де-Морейрас, Санта-Марта-де-Морейрас, Тібіас, Тріос, Віларіньйо.

## Демографія
Динаміка населення (INE ):

## Галерея зображень
- Розташування муніципалітету

title: О-Перейро-де-Агіар

wikitext:
{{Otheruses|Агіар}}
{{Муніципалітет Іспанії
 | назва               = О-Перейро-де-Агіар
 | місцева_назва       = {{lang-gl|O Pereiro de Aguiar}}, {{lang-es|Pereiro de Aguiar}}
 | герб                = Escudo de Pereiro de Aguiar.svg
 | автономна_спільнота = [[Галісія]]
 | провінція           = [[Оренсе (провінція)|Оренсе]]
 | комарка             = [[Оуренсе (комарка)|Оуренсе]]
 | широта              = 42.35
 | довгота             = -7.8
 | висота              = 300
 | населення           = 6135
 | рік_насел           = 2009
 | площа               = 60,89
 | густота             = 100,76
 | поштові_індекси     =
 | телефонний_код      =
 | код_INE             = 32058
 | мер                 = Елісео Фернандес Гомес
 | рік_обрання         = 2007
 | www                 =
}}
'''О-Перейро-де-Агіар''' ({{lang-gl|O Pereiro de Aguiar}}, {{lang-es|Pereiro de Aguiar}}) — [[муніципалітет]] в [[Іспанія|Іспанії]], у складі автономної спільноти [[Галісія]], у провінції [[Оренсе (провінція)|Оренсе]]. Населення — {{formatnum:6135}} осіб (2009).

Муніципалітет розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 400 км на північний захід від [[Мадрид]]а, 5 км на схід від [[Оренсе]].

Муніципалітет складається з наступних [[паррокія|паррокій]]: Кальвельє, Чаодаркас, Ковас, А-Ламела, Меліас, Прешигейро, Сабадельє, Сан-Мартіньйо-де-Морейрас, Сан-Шоан-де-Морейрас, Санта-Марта-де-Морейрас, Тібіас, Тріос, Віларіньйо.

== Демографія ==
{{Демографія/ESP/Pereiro de Aguiar}}

== Галерея зображень ==
<gallery>
Файл:Situacion O Pereiro de Aguiar.PNG|Розташування муніципалітету
</gallery>

== Примітки ==
{{Портал|Іспанія}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети провінції Оренсе}}
{{Spain-geo-stub}}

[[Категорія:Муніципалітети провінції Оренсе]]

title: Муніципалітет

Країна: Іспанія

Автономна спільнота: Галісія

Провінція: Оренсе

Комарка: Оуренсе

title: Розташування

Розташування: Муніципалітет

title: Влада

Мер: Елісео Фернандес Гомес (з 2007)

Влада: Офіційна сторінка


text:
# Кольонія-Лазиська
Кольонія-Лазиська (пол. Kolonia Łaziska) — село в Польщі, у гміні Лазіська Опольського повіту Люблінського воєводства.
Населення — 180 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Люблінського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 93      | 16                 | 66               | 11                   |
| Жінки    | 87      | 19                 | 47               | 21                   |
| Разом    | 180     | 35                 | 113              | 32                   |

title: Кольонія-Лазиська

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Кольонія-Лазиська
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Kolonia Łaziska}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Люблінське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Опольський повіт (Люблінське воєводство)|Опольський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Лазіська (гміна){{!}}Лазіська
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 180
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 81
|поштовий індекс        = 24-335
|автомобільний код      = LOP
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0385218
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Кольонія-Лазиська''' ({{lang-pl|Kolonia Łaziska}}) — село в Польщі, у [[Лазіська (гміна)|гміні Лазіська]] [[Опольський повіт (Люблінське воєводство)|Опольського повіту]] [[Люблінське воєводство|Люблінського воєводства]].
Населення — {{formatnum:180}} {{МНОЖИНА:180|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Люблінське воєводство (1975–1998)|Люблінського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=93 |ЧолПре=16 |ЧолПрац=66 |ЧолПост=11
|Жін=87 |ЖінПре=19 |ЖінПрац=47 |ЖінПост=21
|Разом=180 |РазомПре=35 |РазомПрац=113 |РазомПост=32
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Лазіська}}

[[Категорія:Села Опольського повіту (Люблінське воєводство)]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Люблінське воєводство

Повіт: Опольський повіт

Гміна: Лазіська

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: LOP

OSM: ↑3126671 ·R (Ґміна Лазіська)


text:
# Томашівська сільська рада (Дунаєвецький район)
Томаші́вська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Дунаєвецькому районі Хмельницької області. Адміністративний центр — село Томашівка.

## Загальні відомості
Томашівська сільська рада утворена в 1928 році.
- Територія ради: 23,969 км²
- Населення ради: 1 259 осіб (станом на 2001 рік)
- Територією ради протікають річки Тернавка, Студениця

## Населені пункти
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
- с. Томашівка

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.
- Голова ради: Саврацький Віталій Васильович
- Секретар ради: Ференц Ольга Василівна

### Керівний склад попередніх скликань
| Прізвище, ім'я, по батькові   | Основні відомості                                                         | Дата обрання | Дата звільнення |
| ----------------------------- | ------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Саврацький Віталій Васильович | Сільський голова, 1958 року народження, освіта вища, безпартійний         | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Саврацький Віталій Васильович | Сільський голова, 1958 року народження, освіта вища, член Партії регіонів | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України

### Депутати
За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали:

#### За суб'єктами висування
| Суб'єкт висування      | Кількість обраних депутатів | %    |
| ---------------------- | --------------------------- | ---- |
| Самовисування          | 14                          | 87,5 |
| Партія «Народна влада» | 1                           | 6,3  |
| Українська партія      | 1                           | 6,3  |

#### За округами
| № округу               | Прізвище, ім'я, по батькові       | Дата визнання обраним | Освіта             | Партійна приналежність | Відомості про обраного депутата                      |
| ---------------------- | --------------------------------- | --------------------- | ------------------ | ---------------------- | ---------------------------------------------------- |
| Партія «Народна влада» |                                   |                       |                    |                        |                                                      |
| 2                      | Максименко Валентина Вікторівна   | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | ДНЗ№ 1ст. Дунаївці., помічниквихователя              |
| Українська партія      |                                   |                       |                    |                        |                                                      |
| 7                      | Смик Оксана Олексіївна            | 03.11.2010            | вища               | позапартійна           | Томашівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст., вчитель |
| Самовисування          |                                   |                       |                    |                        |                                                      |
| 1                      | Гайдук Ніна Опанасівна            | 03.11.2010            | вища               | член Партії регіонів   | пенсіонер                                            |
| 3                      | Возний Олександр Ростиславович    | 03.11.2010            | середня спеціальна | член Партії регіонів   | Томашівський будиноккультури, директор               |
| 4                      | Стаднік Василь Васильович         | 03.11.2010            | вища               | член Партії регіонів   | "Студениця-1"С.Томашів-ка, головнийбухгалтер         |
| 5                      | Тон Оксана Іванівна               | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | Томашівськалікарська амбулаторія, медсестра          |
| 6                      | Тиран Ніна Василівна              | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | Томашівська сільська рада, касир                     |
| 8                      | Трачук Ганна Петрівна             | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | «Студениця-1», робітниця                             |
| 9                      | Трач Оксана Євгенівна             | 03.11.2010            | вища               | позапартійна           | Томашівська загальноосвітня школа, вчитель           |
| 10                     | Воронецька Олена Сергіївна        | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | с. Томашівка, соціальний працівник                   |
| 11                     | Саврацька Наталія Іванівна        | 03.11.2010            | вища               | позапартійна           | Томашівська загальноосвітня школа, завуч             |
| 12                     | Мужило Галина Миколаївна          | 03.11.2010            | середня            | позапартійна           | тимчасово не працює                                  |
| 13                     | Гура Неоніла Володимирівна        | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійна           | Дитячий садок, завідувачка                           |
| 14                     | Гереловський Віктор Олександрович | 03.11.2010            | середня спеціальна | позапартійний          | пенсіонер                                            |
| 15                     | Нагибайло Олександр Іванович      | 03.11.2010            | вища               | член Партії регіонів   | Томашівскасільська амбулаторія, зубний технік        |
| 16                     | Ференц Ольга Василівна            | 03.11.2010            | вища               | член Партії регіонів   | Томашівська сільська рада, секретар                  |

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Томашівська сільська рада
   | будівля             =
   | розташування        =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Хмельницька область]]
   | район               = [[Дунаєвецький район]]
   | центр               = с. [[Томашівка (Дунаєвецький район)|Томашівка]]
   | голова              = Саврацький Віталій Васильович
   | секретар            = Ференц Ольга Василівна
   | кількість членів    = 16 депутатів
   | утворена            = в 1928 році
   | код КОАТУУ          = 6821888900
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=35917 Томашівська сільська рада]
   | площа               = 23,969
   | населення           = 1 259 ''(на 2001 рік)''
   | щільність           = 52,53
   | населені пункти     = с. [[Томашівка (Дунаєвецький район)|Томашівка]]
   | поштовий індекс     = 32410
   | адреса              = <tt>32410, Хмельницька обл., Дунаєвецький р-н, с. Томашівка</tt>
   | телефонний код      = 3858
   | телефонний номер    = 9-95-10
   | факс                =
   | електронна скринька =
   | вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|Томашівська сільська рада}}
'''Томаші́вська сільська́ ра́да''' — [[адміністративно-територіальна одиниця]] та [[орган місцевого самоврядування]] в [[Дунаєвецький район|Дунаєвецькому районі]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]. [[Адміністративний центр]] — [[село]] [[Томашівка (Дунаєвецький район)|Томашівка]].

== Загальні відомості ==
Томашівська сільська рада утворена в 1928 році.
* ''Територія ради:'' 23,969 км²
* ''Населення ради:'' 1 259 осіб (станом на 2001 рік)
* Територією ради протікають річки [[Тернавка (притока Тернави)|Тернавка]], [[Студениця (річка)|Студениця]]

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Томашівка (Дунаєвецький район)|Томашівка]]

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.
* ''Голова ради:'' Саврацький Віталій Васильович
* ''Секретар ради:'' Ференц Ольга Василівна

=== Керівний склад попередніх скликань ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|- bgcolor="#FAEBD7"
! Прізвище, ім'я, по батькові !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Саврацький Віталій Васильович
| Сільський голова, 1958 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFAF0"
| style=white-space:nowrap | Саврацький Віталій Васильович
| Сільський голова, 1958 року народження, освіта вища, член [[Партія регіонів|Партії регіонів]]
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними сайту [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=8696&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=8696&rid256=122 Секретарі попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

=== Депутати ===
За результатами [[Місцеві вибори в Україні 2010|місцевих виборів 2010 року]] депутатами ради стали<ref>{{cite web |url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=8696&PF7691=8696 |title=Томашівська сільська рада. Результати виборів депутатів. |publisher=ЦВК |accessdate=28 серпня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160305072553/http://www.cvk.gov.ua/pls/vm2010/WM02815?PID112=61&PID102=8696&PF7691=8696 |archivedate=5 березня 2016 |deadurl=yes }}</ref>:

==== За суб'єктами висування ====
{| class="wikitable sortable collapsible"
|-
! Суб'єкт висування !! Кількість обраних депутатів !! %
|-
| Самовисування || align="center"| 14 || align="center"| 87,5
|-
| Партія «[[Народна влада]]» || align="center"| 1 || align="center"| 6,3
|-
| [[Українська партія]] || align="center"| 1 || align="center"| 6,3
|}

==== За округами ====
{| class="wikitable collapsible collapsed"
|-
! data-sort-type="number" | № округу !! Прізвище, ім'я, по батькові !! data-sort-type="date" | Дата визнання обраним !! Освіта !! Партійна приналежність !! Відомості про обраного депутата
|-
| colspan=6 | '''Партія «Народна влада»'''
|-
| align="center"| 2 || style=white-space:nowrap | Максименко Валентина Вікторівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || ДНЗ№ 1ст. Дунаївці., помічниквихователя
|-
| colspan=6 | '''Українська партія'''
|-
| align="center"| 7 || style=white-space:nowrap | Смик Оксана Олексіївна || align="center"| 03.11.2010 || вища || позапартійна || Томашівська загальноосвітня школа І-ІІІ ст., вчитель
|-
| colspan=6 | '''Самовисування'''
|-
| align="center"| 1 || style=white-space:nowrap | Гайдук Ніна Опанасівна || align="center"| 03.11.2010 || вища || член Партії регіонів || пенсіонер
|-
| align="center"| 3 || style=white-space:nowrap | Возний Олександр Ростиславович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || член Партії регіонів || Томашівський будиноккультури, директор
|-
| align="center"| 4 || style=white-space:nowrap | Стаднік Василь Васильович || align="center"| 03.11.2010 || вища || член Партії регіонів || "Студениця-1"С.Томашів-ка, головнийбухгалтер
|-
| align="center"| 5 || style=white-space:nowrap | Тон Оксана Іванівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || Томашівськалікарська амбулаторія, медсестра
|-
| align="center"| 6 || style=white-space:nowrap | Тиран Ніна Василівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || Томашівська сільська рада, касир
|-
| align="center"| 8 || style=white-space:nowrap | Трачук Ганна Петрівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || «Студениця-1», робітниця
|-
| align="center"| 9 || style=white-space:nowrap | Трач Оксана Євгенівна || align="center"| 03.11.2010 || вища || позапартійна || Томашівська загальноосвітня школа, вчитель
|-
| align="center"| 10 || style=white-space:nowrap | Воронецька Олена Сергіївна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || с. Томашівка, соціальний працівник
|-
| align="center"| 11 || style=white-space:nowrap | Саврацька Наталія Іванівна || align="center"| 03.11.2010 || вища || позапартійна || Томашівська загальноосвітня школа, завуч
|-
| align="center"| 12 || style=white-space:nowrap | Мужило Галина Миколаївна || align="center"| 03.11.2010 || середня || позапартійна || тимчасово не працює
|-
| align="center"| 13 || style=white-space:nowrap | Гура Неоніла Володимирівна || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійна || Дитячий садок, завідувачка
|-
| align="center"| 14 || style=white-space:nowrap | Гереловський Віктор Олександрович || align="center"| 03.11.2010 || середня спеціальна || позапартійний || пенсіонер
|-
| align="center"| 15 || style=white-space:nowrap | Нагибайло Олександр Іванович || align="center"| 03.11.2010 || вища || член Партії регіонів || Томашівскасільська амбулаторія, зубний технік
|-
| align="center"| 16 || style=white-space:nowrap | Ференц Ольга Василівна || align="center"| 03.11.2010 || вища || член Партії регіонів || Томашівська сільська рада, секретар
|}

== Примітки та джерела ==
{{reflist}}
* {{ОКВРУ|35917|Томашівська сільська рада}}

{{Khmelnytskyi-obl-stub}}
{{Адміністративний устрій Дунаєвецького району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Дунаєвецького району]]
[[Категорія:Засновані в Хмельницькій області 1928]]
[[Категорія:Зникли в Україні 2015]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Хмельницька область

Район: Дунаєвецький район

Адм. центр: с. Томашівка

Утворена: в 1928 році

Облікова картка: Томашівська сільська рада

title: Склад

Кількість членів: 16 депутатів

Голова ради: Саврацький Віталій Васильович

Секретар ради: Ференц Ольга Василівна

title: Територія та населення

Густота: 52,53 осіб/км²

Населені пункти: с. Томашівка

title: Контактні дані


text:
# Перехідна форма
Перехідні (проміжні) форми — організми, які поєднують в своїй будові ознаки двох великих систематичних груп.
Перехідні форми характеризуються наявністю більш стародавніх і примітивних (у значенні первинних) рис, ніж пізніші форми, але, у той же час, наявністю більш прогресивних (у значенні пізніших) рис, ніж їхні предки. Як правило, термін «перехідні форми» вживають по відношенню до викопних форм, хоча проміжні види зовсім не обов'язково повинні вмирати.
Перехідні форми використовують як один з доказів існування біологічної еволюції.

## Історія поняття
У 1859 р., коли була видана праця Ч. Дарвіна «Походження видів», кількість викопних решток була вкрай малою, науці не були відомі перехідні форми. Дарвін описав відсутність проміжних форм «як найбільш очевидне і найтяжче заперечення, яке може бути проти теорії», але пояснив це крайньою неповнотою геологічного літопису. Він відмічав обмежену кількість доступних колекцій на той час, у той же час описав наявну інформацію про наявні викопні зразки з точки зору еволюції та дії природного добору. Лише двома роками пізніше у 1861 р. був знайдений археоптерикс, який представляв класичну перехідну форму між плазунами і птахами. Його знахіда, стала не тільки підтвердженням теорії Дарвіна, а також знаковим фактом, що підтверджуює реальність існування біологічної еволюції. З того часу була знайдена велика кількість викопних форм, які демонструють, що всі класи хребетних тварин є спорідненими між собою, причому більшість з них — через перехідні форми.
Зі збільшенням відомостей про таксономічне різноманіття судинних рослин на початку ХХ ст., почалися дослідження щодо пошуку їхнього можливого предка. У 1917 р. Роберт Кідстон та Вільям Генрі Ленд виявили залишки дуже примітивної рослини біля селища Rhynia в Шотландії. Ця рослина була названа Rhynia. Вона поєднує в собі ознаки зелених водоростей та судинних рослин.

## Трактування поняття
Перехідні форми між двома групами організмів не обов'язково є потомками однієї групи і предком іншої. За викопними рештками, як правило, неможливо достеменно встановити чи є певний організм предком іншого. Крім того, ймовірність знайти в палеонтологічному літописі прямого предка певної форми надзвичайно мала. Набагато більша ймовірність виявити відносно близьких родичів цього предка, які подібні з ним за будовою. Тому будь-яка перехідна форма автоматично інтерпретується як бічна гілка еволюції, а не «ділянка філогенетичного стовбура».

## Перехідні форми і таксономія
Еволюційна таксономія залишалася домінуючою формою таксономії протягом ХХ ст. Виділення таксонів базується на різноманітних ознаках, внаслідок чого таксони зображують у вигляді гілок розгалуженого еволюційного дерева. Перехідні форми розглядаються як «падаючі» між різними групами в плані анатомії, вони мають суміш характеристик від внутрішньої та зовнішньої клади, що нещодавно розділилася.
Із розвитком кладистики у 1990-х рр. взаємозв'язки зазвичай зображують у вигляді кладограми, яка ілюструє дихотомічне розгалуження еволюційних ліній. Тому в кладистиці перехідні форми розглядаються як більш ранні гілки дерева, де ще розвинулися не всі риси, характерні для раніше відомих нащадків на цій гілці. Такі ранні представники групи зазвичай називають основним таксоном (англ. basal taxa) або сестринським таксоном (англ. sister taxa), залежно від того, чи належить викопний організм до даної клади, чи ні.

## Проблеми виявлення та інтерпретації
Відсутність перехідних форм між багатьма групами організмів є предметом критики з боку креаціоністів. Проте далеко не кожна перехідна форма існує у вигляді скам'янілостей через принципову неповноту палеонтологічного літопису. Неповнота викликана особливостями процесу фосилізації, тобто переходу в скам'янілий стан. Для утворення скам'янілості необхідно, щоб організм, який загинув, був похований під великим шаром осадових порід. Через дуже повільну швидкість осадконакопичення на суходолі, сухопутні види рідко переходять у скам'янілий стан та зберігаються. Крім того, рідко вдається виявити види, які мешкають в глибинах океану через рідкісні випадки підняття на поверхню великих масивів дна. Таким чином, більшість відомих викопних (а, відповідно, і перехідних форм) — це або види, що мешкають на мілководді, в морях і річках, або наземні види, які ведуть напівводяний спосіб життя, або мешкають біля берегової лінії. До згаданих вище проблем слід додати надзвичайно малу (в масштабах планети) кількість палеонтологів, які здійснюють розкопки.
Перехідні форми, як правило, не мешкають на великих територіях та не існують упродовж великого часу, інакше вони були б персистентними. Цей факт також знижує ймовірність фосилізації і подальшого виявлення перехідних форм.
Тому ймовірність виявлення проміжних форм надзвичайно мала.

## Приклади серед тварин
Найдавнішими представниками земноводних вважають іхтіостегів. Їх вважають перехідною ланкою між кистеперими рибами та земноводними. Незважаючи на те, що у іхтіостегів була п'ятипала кінцівка, адаптована до життя на суші, значну частину життя вони проводили як риби, мали хвостовий плавець, бічну лінію та деякі інші ознаки риб.
Батрахозаврів, що існували в кам'яновугільний і пермський періоди, розглядають як перехідну форму між земноводними і плазунами. Батрахозаври хоч і проводили життя у дорослій стадії на суходолі (подібно до плазунів), були тісно пов'язані з водоймами і зберегли низку ознак, притаманних земноводним, зокрема, відкладання ікри і розвиток личинок у воді, наявність зябер тощо.
Виявлено велику кількість плазунів, які виробили здатність літати, частина з них мала пір'я, тому їх розглядають як перехідні форми між плазунами і птахами. Найбільш відомим є археоптерикс. Він був розміром приблизно з сучасну ворону. Формою тіла, будовою кінцівок та наявністю оперення подібний до сучасних птахів, можливо, літав. Спільним з плазунами була особлива будова таза і ребер, наявність дзьоба з конічними зубами, по три вільні пальці на крилах, подвійноувігнуті хребці, довгий хвіст з 20—21 хребця, кістки були не пневматизовані, грудна кістка без кіля. Інші відомі перехідні форми між плазунами і птахами — протоавіс, конфуціусорніс.
Велика кількість викопних форм звіроподібних плазунів (синапсид, терапсид, пелікозаврів, різних динозаврових тощо.), знайдених у багатьох районах земної кулі, що існували в юрський і крейдовий періоди, поєднують ознаки плазунів і ссавців, розкривають можливі напрями і способи становлення різних груп чотириногих, зокрема ссавців. Наприклад, звіроподібний плазун із групи терапсид — лиценопс (Lycaenops) — за розвитком кісток ротової порожнини, диференціюванням зубів на ікла, різці, за різцеві зуби та низкою інших ознак будови тіла нагадує хижих ссавців, хоча за іншими ознаками та способом життя це були справжні плазуни.
Однією з форм, що збереглася у викопному стані є амбулоцетус Ambulocetus natans («ходячий кит») — перехідна форма між наземними ссавцями і китоподібними, які є вторинноводними формами. Зовні тварина нагадувала дещо середнє між крокодилом і дельфіном. Шкіра мала частково редуковану шерсть. Тварина мала лапи з перетинками; хвіст і кінцівки пристосовані як допоміжні органи пересування у воді.

## Приклади серед рослин
Перші наземні рослини з класу риніопсид, родин ринієвих і псилофітових, що жили в силурі — девоні, поєднували ознаки зелених водоростей і примітивних форм вищих рослин. Їх тіло було безлистим, циліндричний осьовий орган — телом у верхній частині дихотомічно розгалуженим на верхівках із спорангіями. Функцію мінерального живлення риніопсид виконували ризоїди.
Викопні форми насінних папоротей, які процвітали наприкінці девону, поєднують в собі ознаки папоротей і голонасінних. Вони утворювали не тільки спори (як папороті), а й насіння (як насінні рослини). Провідна тканина їхніх стебел за будовою нагадує деревину голонасінних (саговників).
Інший попередник насінних рослин був ідентифікований з відкладів середнього девону. Рункарія (Runcaria heinzelinii) існувала близько 20 млн років тому. Це була невелика рослина з радіальною симетрією; мала спорангій, оточений інтегументом та плюскою. Рункарія демонструє шлях еволюції рослин від спорових до насінних.

## Перехідні форми в еволюції людини
У наш час знайдена велика кількість викопних рештків, які розкривають еволюційний шлях людини розумної від її людиноподібних предків. До форм, які в більшому чи меншому ступені можна віднести до перехідних, належать: сахелантроп, ардипітеки, австралопітеки (африканський, афарський та інші), людина уміла, людина працююча, людина прямоходяча, людина-попередник, гейдельберзька людина та кроманьйонці.
Серед згаданих форм значної уваги заслуговують австралопітеки. Австралопітек афарський з точки зору еволюції перебуває між сучасними двоногими людьми та їх чотириногими стародавніми предками. Велика кількість рис скелета цього австралопітека чітко відображають двоногість, причому до такого ступеня, що деякі дослідники вважають, що ця властивість виникла задовго до появи австралопітека афарського. Серед загальних рис анатомії, його таз набагато більше подібний до цих кісток у людини, ніж у мавп. Краї клубових кісток коротші та ширші, крижова кістка широка та розташована безпосередньо позаду тазостегнового суглобу. Існує явне свідчення про існування місць кріплення для м'язів-розгиначів коліна, що передбачає вертикальне положення цього організму. У той час, як таз австралопітека не зовсім як у людини (помітно ширший, з орієнтацією краю клубових кісток назовні), ці особливості вказують на принципову перебудову, пов'язану із ходінням на двох ногах. Стегнова кістка утворює кут в напрямку до коліна. Ця риса дозволяє нозі розміщуватися ближче до середньої лінії тіла та є явним свідченням звичного характеру пересування на двох ногах. У наш час людина розумна, орангутани та коати мають такі самі риси. Ноги австралопітека мали великі пальці, що робить практично неможливим захоплення стопою гілок дерев. Крім особливостей локомоції, у австралопітека був також значно більший мозок, ніж у сучасних шимпанзе та його зуби були значно більше подібними до зубів сучасної людини, ніж до мавп.

## Філогенетичні ряди
Філогенетичні ряди — ряди викопних форм, пов'язані між собою в процесі еволюції і відбивають поступові зміни їх історичного розвитку.
Були досліджені російським вченим В. О. Ковалевським та англійським Дж. Сімпсоном. Вони показали, що сучасні однопалі копитні походять від стародавніх дрібних всеїдних тварин. Аналіз викопних решток коней допоміг встановити поступовість процесу еволюції в межах цієї групи тварин, зокрема, як змінюючись у часі, викопні форми набували все більшої подібності із сучасними конями. Порівнюючи еоценового еогіпуса із сучасним конем, важко довести їх філогенетичну спорідненість. Проте наявність ряду перехідних форм, які послідовно змінювали одна одну на великих просторах Євразії і Північної Америки, дала змогу відновити філогенетичний ряд коней та встановити напрям їх еволюційних змін. Він складається з ряду наступних форм (у спрощеному вигляді): Phenacodus — Eohippus — Miohippus — Parahippus — Pliohippus — Equus.
Гільгендорф (1866) описав палеонтологічний ряд черевоногих молюсків з міоценових відкладів, що накопичилися протягом двох мільйонів років в озерних відкладах Штейнгеймського басейну (Вюртемберг, Німеччина). Було виявлено в послідовних шарах 29 різноманітних форм, що належали до ряду планорбіс (Planorbis). Стародавні молюски мали черепашку у вигляді спіралі, а пізніші — у вигляді турбоспіралі. Ряд мав два відгалуження. Передбачають, що зміна форми черепашки була викликана підвищенням температури і збільшенням вмісту карбонату кальцію внаслідок гарячих вулканічних джерел.
Таким чином, філогенетичні ряди являють собою історичну послідовність перехідних форм.
У наш час відомі філогенетичні ряди для амонітів (Вааген, 1869), черевоногих молюсків роду живородок (Viviparus) (Neumayr, 1875), носорогів, слонів, верблюдів, непарнокопитних та інших тварин.

title: Перехідна форма

wikitext:
{{Еволюційна біологія |image=Archaeopteryx lithographica paris.JPG |size=150px |caption=Лондонський екземпляр [[археоптерикс]]а, першої знахідки перехідної форми між плазунами і птахами |expanded=Природнича історія  }}
'''Перехідні (проміжні) форми''' — [[організм]]и, які поєднують в своїй будові ознаки двох великих [[таксон|систематичних груп]].

Перехідні форми характеризуються наявністю більш стародавніх і примітивних (у значенні первинних) рис, ніж пізніші форми, але, у той же час, наявністю більш прогресивних (у значенні пізніших) рис, ніж їхні предки. Як правило, термін «перехідні форми» вживають по відношенню до викопних форм, хоча проміжні види зовсім не обов'язково повинні вмирати.

Перехідні форми використовують як один з [[докази еволюції|доказів]] існування [[еволюція|біологічної еволюції]].

== Історія поняття ==
У [[1859]] р., коли була видана праця [[Чарлз Дарвін|Ч. Дарвіна]] «[[Походження видів]]», кількість викопних решток була вкрай малою, науці не були відомі перехідні форми. Дарвін описав відсутність проміжних форм «як найбільш очевидне і найтяжче заперечення, яке може бути проти теорії», але пояснив це крайньою неповнотою геологічного літопису. Він відмічав обмежену кількість доступних колекцій на той час, у той же час описав наявну інформацію про наявні викопні зразки з точки зору еволюції та дії [[природний добір|природного добору]].<ref>''Дарвин Ч.'' Происхождение видов путём естественного отбора или сохранение благоприятных рас в борьбе за жизнь. — Перевод с шестого издания (Лондон, 1872). — Санкт-Петербург: Наука, 1991.</ref> Лише двома роками пізніше у [[1861]] р. був знайдений [[археоптерикс]], який представляв класичну перехідну форму між [[плазуни|плазунами]] і [[птахи|птахами]]. Його знахіда, стала не тільки підтвердженням теорії Дарвіна, а також знаковим фактом, що підтверджуює реальність існування біологічної еволюції.<ref>{{cite book|last=Chiappe|first=Peter Wellnhofer ; translated by Frank Haase ; foreword by Louis|title=Archaeopteryx: the icon of evolution|year=2009|publisher=F. Pfeil|location=München|isbn=978-3-89937-108-6|edition=Rev. English}}</ref> З того часу була знайдена велика кількість викопних форм, які демонструють, що всі класи [[хребетні|хребетних тварин]] є спорідненими між собою, причому більшість з них — через перехідні форми<ref>{{Cite journal|work = New Scientist|date = 27 лютого 2008|issue = 2645|pages = 35–40|url = http://www.newscientist.com/article/mg19726451.700-evolution-what-missing-link.html?full=true|title = Evolution: What missing link?|first = D.|last = Prothero|ref = harv}}</ref>.

Зі збільшенням відомостей про таксономічне різноманіття [[судинні рослини|судинних рослин]] на початку ХХ ст., почалися дослідження щодо пошуку їхнього можливого предка. У 1917 р. Роберт Кідстон та Вільям Генрі Ленд виявили залишки дуже примітивної рослини біля селища ''Rhynia'' в Шотландії.<ref name=Kidston1917>R. Kidston and W.H. Lang (1917) On Old Red Sandstone plants showing structure from the Rhynie chert bed, Aberdeenshire. Part I. ''Rhynia gwynne-vaughanii'', Kidston and Lang. Transactions of the Royal Society of Edinburgh, 5, 761—784.</ref> Ця рослина була названа ''Rhynia''. Вона поєднує в собі ознаки зелених водоростей та судинних рослин.

== Трактування поняття ==
Перехідні форми між двома групами організмів не обов'язково є потомками однієї групи і предком іншої. За [[Викопні рештки організмів|викопними рештками]], як правило, неможливо достеменно встановити чи є певний організм предком іншого. Крім того, ймовірність знайти в [[Геохронологічна шкала|палеонтологічному літописі]] прямого предка певної форми надзвичайно мала. Набагато більша ймовірність виявити відносно близьких родичів цього предка, які подібні з ним за будовою. Тому будь-яка перехідна форма автоматично інтерпретується як бічна гілка еволюції, а не «ділянка філогенетичного стовбура».<ref name="TransNotAncestor">{{cite web|publisher=Элементы.ру|author=Александр Марков.|url=http://elementy.ru/news/430780|title=Ископаемые рыбы в очередной раз подтвердили правоту Дарвина |archiveurl=https://www.webcitation.org/6158MYIV3?url=http://elementy.ru/news/430780|archivedate=2011-08-20|accessdate=2014-04-10|deadurl=yes}}</ref>

== Перехідні форми і таксономія ==
{{main|Біологічна систематика|Кладистика}}
[[Файл:Spindle diagram.jpg|thumb|left|Традиційна діаграма, що зображує класи хребетних, які походять один від одного.]]
Еволюційна таксономія залишалася домінуючою формою [[таксономія|таксономії]] протягом ХХ ст. Виділення [[таксон]]ів базується на різноманітних ознаках, внаслідок чого таксони зображують у вигляді гілок розгалуженого еволюційного дерева. Перехідні форми розглядаються як «падаючі» між різними групами в плані анатомії, вони мають суміш характеристик від внутрішньої та зовнішньої клади, що нещодавно розділилася.

Із розвитком [[кладистика|кладистики]] у 1990-х рр. взаємозв'язки зазвичай зображують у вигляді кладограми, яка ілюструє дихотомічне розгалуження еволюційних ліній. Тому в кладистиці перехідні форми розглядаються як більш ранні гілки дерева, де ще розвинулися не всі риси, характерні для раніше відомих нащадків на цій гілці. Такі ранні представники групи зазвичай називають основним таксоном ({{lang-en|basal taxa}}) або сестринським таксоном ({{lang-en|sister taxa}}), залежно від того, чи належить викопний організм до даної клади, чи ні.<ref>{{Cite book|last = Prothero| first = Donald R. |authorlink= | year = 2007| title =Evolution: What the Fossils Say and Why it Matters| publisher = Columbia University Press|isbn = 978-0-231-13962-5| url=http://books.google.com/books?id=QeKWpRX77JgC| ref=harv}}</ref>

== Проблеми виявлення та інтерпретації ==
[[Файл:Lycaenops ornatus Buffalo Museum of Science.jpg|міні|праворуч|250пкс|У викопному стані добре зберігають форми, що мають твердий скелет. На фото — скелет [[ліценопс]]а — проміжної форми між плазунами і ссавцями (Музей науки м. Буффало, США)]]
Відсутність перехідних форм між багатьма групами організмів є предметом критики з боку [[креаціонізм|креаціоністів]]. Проте далеко не кожна перехідна форма існує у вигляді [[Викопні рештки організмів|скам'янілостей]] через принципову неповноту палеонтологічного літопису. Неповнота викликана особливостями процесу [[Фосилізація|фосилізації]], тобто переходу в скам'янілий стан. Для утворення скам'янілості необхідно, щоб організм, який загинув, був похований під великим шаром [[Осадові гірські породи|осадових порід]]. Через дуже повільну швидкість осадконакопичення на суходолі, сухопутні види рідко переходять у скам'янілий стан та зберігаються. Крім того, рідко вдається виявити види, які мешкають в глибинах океану через рідкісні випадки підняття на поверхню великих масивів дна. Таким чином, більшість відомих викопних (а, відповідно, і перехідних форм) — це або види, що мешкають на мілководді, в морях і річках, або наземні види, які ведуть напівводяний спосіб життя, або мешкають біля берегової лінії. До згаданих вище проблем слід додати надзвичайно малу (в масштабах планети) кількість [[палеонтологія|палеонтологів]], які здійснюють розкопки.

Перехідні форми, як правило, не мешкають на великих територіях та не існують упродовж великого часу, інакше вони були б персистентними. Цей факт також знижує ймовірність фосилізації і подальшого виявлення перехідних форм.

Тому ймовірність виявлення проміжних форм надзвичайно мала.

== Приклади серед тварин ==
[[Файл:Ichthyostega BW.jpg|міні|праворуч|250пкс|Реконструкція [[Іхтіостега|іхтіостеги]]]]
[[Файл:Confuciusornis sanctus.jpg|міні|праворуч|250пкс|Рештки [[конфуціусорніс]]а ''Confuciusornis sanctus'']]
Найдавнішими представниками [[земноводні|земноводних]] вважають [[Іхтіостега|іхтіостегів]]. Їх вважають перехідною ланкою між [[кистепері риби|кистеперими рибами]] та земноводними. Незважаючи на те, що у іхтіостегів була п'ятипала кінцівка, адаптована до життя на суші, значну частину життя вони проводили як [[риби]], мали [[хвостовий плавець]], [[бічна лінія|бічну лінію]] та деякі інші ознаки риб.

[[Батрахозаври|Батрахозаврів]], що існували в [[кам'яновугільний період|кам'яновугільний]] і [[пермський період]]и, розглядають як перехідну форму між [[земноводні|земноводними]] і [[плазуни|плазунами]]. Батрахозаври хоч і проводили життя у дорослій стадії на суходолі (подібно до плазунів), були тісно пов'язані з водоймами і зберегли низку ознак, притаманних земноводним, зокрема, відкладання [[ікра|ікри]] і розвиток личинок у воді, наявність [[зябра|зябер]] тощо.

Виявлено велику кількість плазунів, які виробили здатність літати, частина з них мала пір'я, тому їх розглядають як перехідні форми між [[плазуни|плазунами]] і [[птахи|птахами]]. Найбільш відомим є [[археоптерикс]]. Він був розміром приблизно з сучасну [[ворона сіра|ворону]]. Формою тіла, будовою кінцівок та наявністю оперення подібний до сучасних птахів, можливо, [[політ птахів|літав]]. Спільним з плазунами була особлива будова [[Тазова кістка|таза]] і [[Ребра|ребер]], наявність [[дзьоб]]а з конічними [[зуби|зубами]], по три вільні пальці на [[крило птахів|крилах]], подвійноувігнуті [[хребці]], довгий [[хвіст]] з 20—21 хребця, кістки були не пневматизовані, [[Груднина|грудна кістка]] без [[Кіль (біологія)|кіля]]. Інші відомі перехідні форми між плазунами і птахами — [[протоавіс]], [[конфуціусорніс]].

Велика кількість викопних форм звіроподібних плазунів ([[Синапсиди|синапсид]], [[терапсиди|терапсид]], [[пелікозаври|пелікозаврів]], різних [[динозаври|динозаврових]] тощо.), знайдених у багатьох районах земної кулі, що існували в [[юрський період|юрський]] і [[Крейдовий період|крейдовий]] періоди, поєднують ознаки [[плазуни|плазунів]] і [[ссавці]]в, розкривають можливі напрями і способи становлення різних груп [[Чотириногі|чотириногих]], зокрема ссавців. Наприклад, звіроподібний плазун із групи терапсид — [[лиценопс]] (''Lycaenops'') — за розвитком кісток ротової порожнини, диференціюванням зубів на ікла, різці, за різцеві зуби та низкою інших ознак будови тіла нагадує хижих ссавців, хоча за іншими ознаками та способом життя це були справжні плазуни.

Однією з форм, що збереглася у викопному стані є [[амбулоцет]]ус ''Ambulocetus natans'' («ходячий кит») — перехідна форма між наземними ссавцями і [[китоподібні|китоподібними]], які є вторинноводними формами. Зовні тварина нагадувала дещо середнє між крокодилом і дельфіном. Шкіра мала частково редуковану [[шерсть]]. Тварина мала лапи з перетинками; хвіст і кінцівки пристосовані як допоміжні органи пересування у воді.

== Приклади серед рослин ==
[[Файл:Rhynia reconstruction.svg|міні|ліворуч|150пкс|Реконструкція риніофітів (''Rhynia'')]]
Перші наземні рослини з класу [[риніопсиди|риніопсид]], родин [[ринієві|ринієвих]] і [[псилофіти|псилофітових]], що жили в [[Силурійський період|силурі]] — [[Девонський період|девоні]], поєднували ознаки [[Зелені водорості|зелених водоростей]] і примітивних форм [[вищі рослини|вищих рослин]]. Їх тіло було безлистим, циліндричний осьовий орган — телом у верхній частині дихотомічно розгалуженим на верхівках із [[спорангій|спорангіями]]. Функцію мінерального живлення риніопсид виконували [[ризоїди]].

Викопні форми [[насінні папороті|насінних папоротей]], які процвітали наприкінці девону, поєднують в собі ознаки [[Папоротеподібні|папоротей]] і [[голонасінні|голонасінних]]. Вони утворювали не тільки [[Спора|спори]] (як папороті), а й [[насіння]] (як насінні рослини). Провідна тканина їхніх [[стебло|стебел]] за будовою нагадує деревину голонасінних ([[Саговникоподібні|саговників]]).

Інший попередник насінних рослин був ідентифікований з відкладів середнього [[девонський період|девону]]. [[Рункарія]] (''Runcaria heinzelinii'') існувала близько 20 млн років тому. Це була невелика рослина з радіальною симетрією; мала [[спорангій]], оточений інтегументом та [[плюска|плюскою]]. Рункарія демонструє шлях еволюції рослин від [[спорові рослини|спорових]] до [[Насінні|насінних]].

== Перехідні форми в еволюції людини ==
{{main|Антропогенез}}

У наш час знайдена велика кількість викопних рештків, які розкривають еволюційний шлях [[людина розумна|людини розумної]] від її людиноподібних предків. До форм, які в більшому чи меншому ступені можна віднести до перехідних, належать: [[сахелантроп]], [[ардипітеки]], [[австралопітеки]] ([[австралопітек африканський|африканський]], [[австралопітек афарський|афарський]] та інші), [[людина уміла]], [[людина працююча]], [[людина прямоходяча]], [[людина-попередник]], [[гейдельберзька людина]] та [[кроманьйонці]].

Серед згаданих форм значної уваги заслуговують австралопітеки. [[Австралопітек афарський]] з точки зору еволюції перебуває між сучасними двоногими людьми та їх чотириногими стародавніми предками. Велика кількість рис [[скелет]]а цього австралопітека чітко відображають [[двоногість]], причому до такого ступеня, що деякі дослідники вважають, що ця властивість виникла задовго до появи австралопітека афарського. Серед загальних рис анатомії, його [[Тазова кістка|таз]] набагато більше подібний до цих кісток у людини, ніж у мавп. Краї [[клубова кістка|клубових кісток]] коротші та ширші, [[крижова кістка]] широка та розташована безпосередньо позаду тазостегнового суглобу. Існує явне свідчення про існування місць кріплення для м'язів-розгиначів коліна, що передбачає вертикальне положення цього організму.<ref name=Lovejoy1988>{{cite journal |author=Lovejoy, C. Owen |authorlink= |title=Evolution of Human walking |journal=[[Scientific American]] |volume=259 |issue=5 |pages=82–89 |year=1988 |url=http://www.clas.ufl.edu/users/krigbaum/proseminar/Lovejoy_1988_SA.pdf |ref=harv |doi=10.1038/scientificamerican1188-118}}</ref> У той час, як таз австралопітека не зовсім як у людини (помітно ширший, з орієнтацією краю клубових кісток назовні), ці особливості вказують на принципову перебудову, пов'язану із ходінням на двох ногах. [[Стегнова кістка]] утворює кут в напрямку до коліна. Ця риса дозволяє нозі розміщуватися ближче до середньої лінії тіла та є явним свідченням звичного характеру пересування на двох ногах. У наш час [[людина розумна]], [[орангутан]]и та [[коата|коати]] мають такі самі риси. Ноги австралопітека мали великі пальці, що робить практично неможливим захоплення стопою гілок дерев. Крім особливостей локомоції, у австралопітека був також значно більший [[головний мозок|мозок]], ніж у сучасних [[шимпанзе]]<ref name="SmithsonianHuman">{{cite web | url=http://humanorigins.si.edu/evidence/human-fossils/species/australopithecus-afarensis | title=Australopithecus afarensis | publisher=Smithsonian Institution | accessdate=6 May 2012}}</ref> та його зуби були значно більше подібними до зубів сучасної людини, ніж до мавп.<ref>{{cite journal | title=Jaws and teeth of Australopithecus afarensis from Maka, Middle Awash, Ethiopia | url=https://archive.org/details/sim_american-journal-of-physical-anthropology_2000-01_111_1/page/45 | author=White, T.D. , Suwa, G., Simpson, S., Asfaw, B. | journal=American Journal of Physical Anthropology |date=January 2000 | volume=111 | issue=1 | pages=45–68 | doi=10.1002/(SICI)1096-8644(200001)111:1<45::AID-AJPA4>3.0.CO;2-I | pmid=10618588}}</ref>

== Філогенетичні ряди ==
[[Файл:Horseevolution Russian.png|300px|thumb|left|Філогенетичний ряд коня. Показана реконструкція викопних видів. Праворуч — вигляд ноги з виділеним третім сегментом, а також зуб на поздовжньому перерізі<ref>{{cite web|publisher=Государственный Дарвиновский музей|url=http://www.darwin.museum.ru/expos/floor3/Evol/ris15.htm|title=Эволюция конечностей лошади|archiveurl=https://www.webcitation.org/6159uwc83?url=http://www.darwin.museum.ru/expos/floor3/Evol/ris15.htm|archivedate=2011-08-20|accessdate=2014-04-12|deadurl=yes}}</ref>.]]

Філогенетичні ряди — ряди викопних форм, пов'язані між собою в процесі еволюції і відбивають поступові зміни їх історичного розвитку.

Були досліджені російським вченим [[Ковалевський Володимир Онуфрійович|В. О. Ковалевським]] та англійським Дж. Сімпсоном. Вони показали, що сучасні однопалі [[непарнокопитні|копитні]] походять від стародавніх дрібних всеїдних тварин. Аналіз викопних решток коней допоміг встановити поступовість процесу [[еволюція|еволюції]] в межах цієї групи тварин, зокрема, як змінюючись у часі, викопні форми набували все більшої подібності із сучасними конями. Порівнюючи [[еоцен]]ового [[еогіпус]]а із сучасним [[кінь|конем]], важко довести їх філогенетичну спорідненість. Проте наявність ряду перехідних форм, які послідовно змінювали одна одну на великих просторах [[Євразія|Євразії]] і [[Північна Америка|Північної Америки]], дала змогу відновити філогенетичний ряд коней та встановити напрям їх еволюційних змін. Він складається з ряду наступних форм (у спрощеному вигляді): ''[[Phenacodus]]'' — ''[[Eohippus]]'' — ''[[Miohippus]]'' — ''[[Parahippus]]'' — ''[[Pliohippus]]'' — ''[[Equus]]''.

Гільгендорф (1866) описав палеонтологічний ряд [[черевоногі|черевоногих]] молюсків з [[міоцен]]ових відкладів, що накопичилися протягом двох мільйонів років в озерних відкладах Штейнгеймського басейну ([[Вюртемберг]], [[Німеччина]]). Було виявлено в послідовних шарах 29 різноманітних форм, що належали до ряду [[планорбіс]] (''Planorbis''). Стародавні молюски мали [[черепашка|черепашку]] у вигляді спіралі, а пізніші — у вигляді турбоспіралі. Ряд мав два відгалуження. Передбачають, що зміна форми черепашки була викликана підвищенням температури і збільшенням вмісту [[Карбонат кальцію|карбонату кальцію]] внаслідок гарячих вулканічних джерел.

Таким чином, філогенетичні ряди являють собою історичну послідовність перехідних форм.

У наш час відомі філогенетичні ряди для [[амоніт (молюск)|амонітів]] (Вааген, 1869), [[черевоногі|черевоногих]] молюсків роду [[живородка|живородок]] (''Viviparus'') ([[Мельхіор Ноймайр|Neumayr]], 1875), [[носорогові|носорогів]], [[слонові|слонів]], [[верблюдові|верблюдів]], [[непарнокопитні|непарнокопитних]] та інших тварин.

== Див. також ==
* [[Докази еволюції]]
* [[Макроеволюція]]

== Посилання ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{книга| автор  = Бровдій В.М. | частина  = | заголовок  = Еволюційне вчення : підручник  |оригінал  = |посилання  = |відповідальний = |видання  = |місце = К |видавництво  = ВЦ «Академія» |рік  = 2013 | том  =  |сторінки = |сторінок = 336 |серія  = |isbn  =  978-966-580-416-1 |тираж = }}
* {{книга |автор = Кэрролл Р.|частина  = |заголовок  = Палеонтология и эволюция позвоночных: В 3-х т| оригінал  = | посилання  = |відповідальний = |видання  = |місце = М |видавництво  = Мир|рік  = 1992|том = |сторінки = |сторінок = 280|серія = |isbn= 5-03-001819-0|тираж= }}

== Джерела ==
* [http://evolutio.narod.ru/shabanov03.htm Шабанов Д. А. Опровергнута ли теория эволюции? Часть 3. Проблема переходных форм]{{ref-ru}}

[[Категорія:Перехідні форми|*]]
[[Категорія:Макроеволюція]]