text:
# Єні Малатьяспор
«Єні Малатьяспор» або «Евкур Єні Малатьяспор» (тур. Evkur Yeni Malatyaspor) — турецький футбольний клуб з міста Малатья, заснований 1986 року. Із сезону 2017—2018 років виступає в турецькій Суперлізі. Домашні матчі приймає на стадіоні «Малатья Іненю», місткістю 13 000 глядачів.

title: Єні Малатьяспор

wikitext:
{{Футбольний клуб
| назва клубу = «Єні Малатьяспор»
| емблема = Логотип_ФК_«Єні_Малатьяспор».png
| розмір емблеми  = 170пкс
| повна назва = Спортивний клуб «Єні Малатьяспор»<br />({{lang-tr|Yeni Malatya Spor Kulübü}})
| прізвисько = ''Kayisi'' (абрикосові)
| місто = {{Прапорець|TUR}} [[Малатья]]
| країна= [[Туреччина]]
| рік заснування = [[1986]]
| стадіон = «[[Малатья Іненю (стадіон)|Малатья Іненю]]», [[Малатья]]
| вміщує = 13 000
| президент = {{Прапорець|TUR}} Аділь Геврек
| головний тренер = {{Прапорець|TUR}} [[Ертугрул Саглам]]
| ліга = [[ТФФ Перша ліга|Перша ліга]]
| сезон = [[Чемпіонат Туреччини з футболу 2018—2019|2018-2019]]
| місце = 5-e
 |renkler        = {{Renk kutusu|#F0E500}}{{Renk kutusu|#000000}} [[Sarı]]-[[Siyah]]|
|pattern_la1=_yenimalatya1516h
|pattern_b1 =_yenimalatya1516h
|pattern_ra1=_yenimalatya1516h
|pattern_sh1=_yenimalatya1516h
|pattern_so1=_yenimalatya1516h
|leftarm1=f4d900
|body1=f4d900
|rightarm1=f4d900
|shorts1=ca040e
|socks1=ca040e
|pattern_la2=_yenimalatya1516a
|pattern_b2 =_yenimalatya1516a
|pattern_ra2=_yenimalatya1516a
|pattern_sh2=_adidasonwhite
|pattern_so2=_yenimalatya1516h
|leftarm2=ca040e
|body2=ca040e
|rightarm2=ca040e
|shorts2=ca040e
|socks2=ca040e
|pattern_la3=_yenimalatya1516t
|pattern_b3=_yenimalatya1516t
|pattern_ra3=_yenimalatya1516t
|pattern_sh3=_yenimalatya1516h
|pattern_so3=_color 3 stripes on white
|leftarm3=ffffff
|body3=ffffff
|rightarm3=ffffff
|shorts3=ca040e
|socks3=ca040e
}}

'''«Єні Малатьяспор»''' або '''«Евкур Єні Малатьяспор»''' ({{lang-tr|Evkur Yeni Malatyaspor}}) — [[Туреччина|турецький]] [[футбольний клуб]] з міста [[Малатья]], заснований [[1986]] року. Із сезону [[Чемпіонат Туреччини з футболу 2017—2018|2017—2018 років]] виступає в [[Суперліга (Туреччина)|турецькій Суперлізі]]. Домашні матчі приймає на стадіоні «[[Малатья Іненю (стадіон)|Малатья Іненю]]», місткістю 13 000 глядачів.

== Посилання ==
* [http://www.yenimalatyaspor.org.tr/ Офіційна сторінка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170620210344/http://yenimalatyaspor.org.tr/ |date=20 червня 2017 }} {{ref-tr}}
* [https://www.transfermarkt.com.tr/yeni-malatyaspor/startseite/verein/19789 Профіль клубу на transfermarkt.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170608010845/http://www.transfermarkt.com.tr/yeni-malatyaspor/startseite/verein/19789 |date=8 червня 2017 }} {{ref-tr}}
* [http://ie.soccerway.com/teams/turkey/malatya-belediyespor/11710/ Профіль клубу на soccerway.com] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170703091838/http://ie.soccerway.com/teams/turkey/malatya-belediyespor/11710/ |date=3 липня 2017 }} {{ref-en}}

{{Чемпіонат Туреччини з футболу}}
{{ФК-доробити}}

[[Категорія:Футбольні клуби Туреччини]]
[[Категорія:Футбольні клуби, засновані 1986]]
[[Категорія:Засновані в Туреччині 1986]]

title: «Єні Малатьяспор»

Повна назва: Спортивний клуб «Єні Малатьяспор» · (тур. Yeni Malatya Spor Kulübü)

Прізвисько: Kayisi (абрикосові)

Населений пункт: Малатья, Туреччина

Стадіон: «Малатья Іненю», Малатья

Президент: Аділь Геврек

Головний тренер: Ертугрул Саглам

Ліга: Перша ліга

Домашня: Виїзна · Запасна


text:
# Фосфоміцин
Фосфоміцин — природний антибіотик широкого спектра дії для перорального і парентерального застосування. Виробництво препарату передбачає використання продуктів життєдіяльності Streptomyces fradiae. Фосфоміцин уперше отриманий унаслідок результату співпраці компанії «Merck & Co» та іспанської компанії «Compañía Española de Penicilina y Antibióticos» (або скорочено «Cepa») при дослідженні культури Streptomyces fradiae, із публікацією результатів досліджень у 1969 році. Промислове виробництво фосфоміцину розпочалось у 1971 році на заводі іспанської компанії «Cepa».

## Фармакологічні властивості
Фосфоміцин — антибіотик широкого спектра дії. Препарат діє бактерицидно, порушуючи синтез клітинної стінки бактерій. До фосфоміцину чутливі такі збудники: стафілококи, Escherichia coli, Enterobacter spp., Pseudomonas spp., Klebsiella spp., Proteus spp., Serratia spp. Малоактивний до стрептококів, ентерококів. Препарат не діє на анаеробні мікроорганізми.

### Фармакодинаміка
Фосфоміцин добре всмоктується в шлунково-кишковому тракті, максимальна концентрація в крові досягається протягом 2 годин. Біодоступність при пероральному прийомі становить близько 60 %. Період напіввиведення при пероральному прийомі 2 год., при парентеральному − 1,5-1,7 год. Фосфоміцин не метаболізується в організмі, виводиться з сечею в незміненому вигляді. У формі трометамолу має змогу підтримувати терапевтичний рівень в сечі протягом 48 годин. Препарат проникає в грудне молоко і через плацентарний бар'єр.

## Показання до застосування
В ін'єкційній формі препарат застосовують при септицемії; інфекціях дихальних шляхів (бронхіти, бронхоектатична хвороба, плеврити, піоторакс); перитоніті; інфекціях сечостатевої системи (пієлонефрит, цистит, аднексит, параметрит, бартолініт). В пероральній формі використовується для лікування інфекцій сечових шляхів — циститі, уретровезикальному синдромі, безсимптомній масивній бактерійурії (особливо при вагітності), післяопераційних інфекціях сечових шляхів; а також для передопераційної підготовки перед операціями сечових шляхів і трансуретральними дослідженнями

## Побічна дія
При застосуванні фосфоміцину можливі наступні побічні ефекти:
- Алергічні реакції — часто (1,4 %) висипання на шкірі; нечасто (0,1—1 %) кропив'янка, еритема шкіри, свербіж шкіри; рідко (менше 0,1 %) анафілактичний шок.
- З боку нервової системи — рідко (менше 0,1 %) головний біль, запаморочення, судоми, парестезія, гіпестезія.
- З боку травної системи — часто (1—10 %) нудота, блювота, діарея, болі в животі; рідко (менше 0,1 %) псевдомембранозний коліт, жовтяниця.
- З боку серцево-судинної системи — рідко (менше 0,1 %) болі і дискомфорт в грудній клітці, серцебиття.
- Зміни в лабораторних аналізах — нечасто (0,1-5,0 %) панцитопенія, еозинофілія, агранулоцитоз, анемія, лейкопенія, тромбоцитопенія, підвищення рівня білірубіну, підвищення активності трансаміназ,лактатдегідрогенази і лужної фосфатази; рідко (менше 0,1 %) підвищення концентрації креатиніну і сечовини, підвищення або зниження концентрації в крові натрію і калію, протеїнурія.
- Місцева реакція при внутрішньовенному введенні — нечасто (0,1-5,0 % біль при введенні, відчуття холоду в вені, флебіти.

## Протипокази
Фосфоміцин протипоказаний при підвищеній чутливості до препарату, при важкій нирковій недостатності. Діти віком до 12 років. Обережністю призначають при серцевій недостатності і артеріальній гіпертензії. На час лікування препаратом рекомендується припинити годування грудьми.

## Форми випуску
Препарат випускається у вигляді порошку для парентерального застосування в флаконах по 1,0 і 2,0 г та в гранулах для перорального застосування по 3,0 г.

## Синоніми
Fosfocina, Fosfomicina, Fosfomycin, Fosfomycine, Fosfomycinum, Phosphomycin, Phosphonemycin, Phosphonomycin, Ivozfo, Монурал (Monurol)

### Дженерики
Еспа-Фоцин,  Урофосцин, Фонурол, Фосміцин, Фосфорал, Фосфоцин, Цисторал

## Застосування у ветеринарії
Фосфоміцин для ветеринарного застосування випускається у порошку та застосовується для лікування інфекцій, що викликані чутливими до препарату бактеріями, у свиней та свійських птахів.

wikiname: ukwiki

title: Фосфоміцин

in_language: uk

wikitext:
{{Лікарський засіб |
|Зображення = FosfomycinImage.svg
|IUPAC_name = [(2''R'',3''S'')-3-methyloxiran-2-yl]phosphonic acid
|CAS_number = 2315502-4
| ATC_prefix= J01
| ATC_suffix= XX01
| PubChem = 446987
| DrugBank = DB00828
|  C = 3|H =7|O =4|P =1
| Молярна маса = 138,059
| Біодоступність = ~60% перорально
| Метаболізм = не метаболізується
| Період напіввиведення = 1,5-1,7 год. [[Парентеральне введення|парентерально]]; 2 год. - [[перорально]]{{Джерело}}
| Екскреція = [[Нирки]]
| Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата = МОНУРАЛ,
«Замбон Швейцарія ЛТД»,Швейцарія
'''UA/9833/01/01'''
07.07.2009-07/07/2014
}}
'''Фосфоміцин''' — природний [[антибіотик]] [[Антибіотик широкого спектру дії|широкого спектра дії]]<ref name="compendium.com.ua" /> для перорального і парентерального застосування. Виробництво препарату передбачає використання продуктів життєдіяльності ''[[Streptomyces fradiae]]''<ref name="medoprovet.ru">http://medoprovet.ru/wp-content/uploads/2014/04/fosbak_st_obnew.pdf {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304081724/http://medoprovet.ru/wp-content/uploads/2014/04/fosbak_st_obnew.pdf |date=4 березня 2016 }} {{ref-ru}}</ref>. Фосфоміцин уперше отриманий унаслідок результату співпраці компанії «[[Merck & Co]]» та іспанської компанії «Compañía Española de Penicilina y Antibióticos» (або скорочено «Cepa») при дослідженні культури ''Streptomyces fradiae'', із публікацією результатів досліджень у 1969 році.<ref>Silver, L.L. Rational approaches to antibiotic discovery: pre-genomic directed and phenotypic screening, 2.4.2 Screens for spheroplast formation. In: Thomas Dougherty, Michael J. Pucci, ''Antibiotic Discovery and Development.'' Chap. 2, p. 46. {{ref-en}}</ref> Промислове виробництво фосфоміцину розпочалось у 1971 році на заводі іспанської компанії «Cepa».<ref>[http://www.ercros.es/eng/internas.asp?arxiu=qh_aranjuezh About us: Our history.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110914142734/http://www.ercros.es/eng/internas.asp?arxiu=qh_aranjuezh |date=14 вересня 2011 }} {{ref-en}}</ref>

== Фармакологічні властивості ==
'''Фосфоміцин''' — антибіотик широкого спектра дії. Препарат діє бактерицидно, порушуючи синтез клітинної стінки бактерій. До фосфоміцину чутливі такі збудники: [[стафілококи]], [[Escherichia coli]], [[Enterobacter]] spp., [[Pseudomonas]] spp., [[Klebsiella]] spp., [[Proteus (бактерії)|Proteus]] spp., [[Serratia]] spp. Малоактивний до [[стрептококи|стрептококів]], ентерококів. Препарат не діє на анаеробні мікроорганізми.

=== Фармакодинаміка ===
Фосфоміцин добре всмоктується в шлунково-кишковому тракті, максимальна концентрація в крові досягається протягом 2 годин. Біодоступність при пероральному прийомі становить близько 60 %. Період напіввиведення при пероральному прийомі 2 год., при парентеральному − 1,5-1,7 год. Фосфоміцин не метаболізується в організмі, виводиться з сечею в незміненому вигляді. У формі трометамолу має змогу підтримувати терапевтичний рівень в сечі протягом 48 годин. Препарат проникає в грудне молоко і через плацентарний бар'єр.

== Показання до застосування ==
{{Медпопередження}}
В ін'єкційній формі препарат застосовують при септицемії; інфекціях дихальних шляхів (бронхіти, [[бронхоектатична хвороба]], плеврити, піоторакс); [[перитоніт]]і; інфекціях сечостатевої системи ([[пієлонефрит]], [[цистит]], [[аднексит]], [[параметрит]], [[бартолініт]]). В пероральній формі використовується для лікування інфекцій сечових шляхів — циститі, уретровезикальному синдромі, безсимптомній масивній бактерійурії (особливо при вагітності), післяопераційних інфекціях сечових шляхів; а також для передопераційної підготовки перед операціями сечових шляхів і трансуретральними дослідженнями

== Побічна дія ==
При застосуванні фосфоміцину можливі наступні [[Побічна дія (медицина)|побічні ефекти]]:
* Алергічні реакції — часто (1,4 %) висипання на шкірі; нечасто (0,1—1 %) [[кропив'янка (хвороба)|кропив'янка]], еритема шкіри, свербіж шкіри; рідко (менше 0,1 %) [[анафілактичний шок]].
* З боку [[нервова система|нервової системи]] — рідко (менше 0,1 %) [[головний біль]], запаморочення, судоми, парестезія, гіпестезія.
* З боку [[травна система|травної системи]] — часто (1—10 %) [[нудота]], [[блювота]], [[діарея]], болі в животі; рідко (менше 0,1 %) псевдомембранозний коліт, жовтяниця.
* З боку серцево-судинної системи — рідко (менше 0,1 %) болі і дискомфорт в грудній клітці, серцебиття.
* Зміни в лабораторних аналізах — нечасто (0,1-5,0 %) панцитопенія, [[еозинофілія]], [[агранулоцитоз]], [[анемія]], [[лейкопенія]], [[тромбоцитопенія]], підвищення рівня [[білірубін]]у, підвищення активності [[трансамінази|трансаміназ]],[[лактатдегідрогеназа|лактатдегідрогенази]] і [[лужна фосфатаза|лужної фосфатази]]; рідко (менше 0,1 %) підвищення концентрації [[креатинін]]у і [[сечовина|сечовини]], підвищення або зниження концентрації в крові [[натрій|натрію]] і [[калій|калію]], протеїнурія.
* Місцева реакція при внутрішньовенному введенні — нечасто (0,1-5,0 % біль при введенні, відчуття холоду в вені, флебіти.

== Протипокази ==
Фосфоміцин протипоказаний при підвищеній чутливості до препарату, при важкій [[ниркова недостатність|нирковій недостатності]]. Діти віком до 12 років<ref name="compendium.com.ua"/>. Обережністю призначають при [[серцева недостатність|серцевій недостатності]] і [[гіпертонічна хвороба|артеріальній гіпертензії]]. На час лікування препаратом рекомендується припинити годування грудьми.

== Форми випуску ==
Препарат випускається у вигляді порошку для парентерального застосування в флаконах по 1,0 і 2,0 г та в гранулах для перорального застосування по 3,0 г.

== Синоніми ==
Fosfocina, Fosfomicina, Fosfomycin, Fosfomycine, Fosfomycinum, Phosphomycin, Phosphonemycin, Phosphonomycin, Ivozfo, Монурал (Monurol)

=== Дженерики ===
Еспа-Фоцин,  Урофосцин, Фонурол, Фосміцин, Фосфорал, Фосфоцин, Цисторал<ref name="compendium.com.ua">[https://compendium.com.ua/uk/akt/70/712/fosfomycinum/ ФОСФОМІЦИН (FOSFOMYCINUM)] Опис активної речовини</ref>

== Застосування у ветеринарії ==
Фосфоміцин для ветеринарного застосування випускається у порошку та застосовується для лікування інфекцій, що викликані чутливими до препарату бактеріями, у [[свиня|свиней]] та свійських птахів.<ref name="medoprovet.ru"/>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=29880 Фосфоміцин(ін'єк.) на сайті ''mozdocs.kiev.ua''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131110220004/http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=29880 |date=10 листопада 2013 }}
* [http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=24732 Фосфоміцин(гран.) на сайті ''mozdocs.kiev.ua''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131110215859/http://mozdocs.kiev.ua/likiview.php?id=24732 |date=10 листопада 2013 }}
* http://www.antibiotic.ru/ab/079-80.shtml {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130512022610/http://www.antibiotic.ru/ab/079-80.shtml |date=12 травня 2013 }}
* http://www.rlsnet.ru/mnn_index_id_1355.htm {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140929103142/http://www.rlsnet.ru/mnn_index_id_1355.htm |date=29 вересня 2014 }}

[[Категорія:Антибіотики]]
[[Категорія:Лікарські засоби за алфавітом]]
[[Категорія:Антибіотики широкого спектра дії]]

Біодоступність: ~60% перорально

Метаболізм: не метаболізується

Період напіввиведення: 1,5-1,7 год. парентерально; 2 год. - перорально[джерело?]

Екскреція: Нирки

Назва, фірма-виробник, країна, номер реєстрації, дата: МОНУРАЛ, · «Замбон Швейцарія ЛТД»,Швейцарія · UA/9833/01/01 · 07.07.2009-07/07/2014


text:
# УЛІМ (футбольний клуб)
УЛІМ (рум. ULIM) — нині неіснуючий молдавський футбольний клуб, був заснований в 1992 ріку під назвою «Кодру» (рум. Codru) у місті Калараш, з 1998 року базувався в Кишиневі. У 2002 році УЛІМ припинив своє існування.

## Історія клубу
Команда виступала у вищій лізі країни з 1992 до 1997 року. У сезоні 1993/94 команда здобула бронзові нагороди чемпіонату. Після сезону 1996/97 клуб програв стиковий матч між дивізіонами кишинівському «Стимолду» рахунком 1:2 і був переведений в дивізіон «A». У другій лізі країни клуб виступав 5 років, 2002 року команда припинила своє існування.

## Історія назв
- 1992 — Кодру (Калараш)
- 1997 — УЛІМ-Кодру (Калараш)
- 1998 — УЛІМ-Тебас (Кишинев)
- 1999 — УЛІМ (Кишинев)

## Досягнення
- Бронзовий призер чемпіонату Молдови: Чемпіонат Молдови з футболу 1993/1994

## Відомі гравці
- Влад Гоян
- Володимир Сафроненко[3]
- Андріан Сосновський
- Юрій Аркан

## Відомі тренери
- Олександр Мацюра
- Володимир Сафроненко
- Ігор Урсакі

title: УЛІМ (футбольний клуб)

wikitext:
{{Футбольний клуб
| назва клубу = {{Прапор Молдови}} УЛІМ
| емблема =
| розмір емблеми =
| повна назва = ''Fotbal Club ULIM Chişinău''
| коротка назва = УЛІМ
| прізвисько =
| рік заснування = [[1992]]
| розформований = [[2002]]
| місто = [[Кишинів]]
| країна = {{MOL}}
| стадіон = «Динамо» (Кишинів)
| вміщує =
| власник =
| президент =
| головний тренер =
| ліга = Чемпіонат Молдови з футболу 1993/1994
| сезон =
| місце =
}}
'''УЛІМ''' ({{lang-mo|ULIM}}) — нині неіснуючий [[Молдавія|молдавський]] [[футбольний клуб]], був заснований в [[1992 рік]]у під назвою «Кодру» ({{lang-mo|Codru}}) у місті [[Калараш]]<ref>{{Cite web|url=http://www.rsssf.com/tablesm/moldfound.html|title=Moldova — List of Foundation Dates|access-date=2014-03-27|archive-date=2019-04-08|/tablesm/moldfound.html|deadlink=no}}</ref>, з 1998 року базувався в [[Кишинів|Кишиневі]]. У 2002 році УЛІМ припинив своє існування.

== Історія клубу ==
Команда виступала у вищій лізі країни з 1992 до 1997 року. У сезоні [[Чемпіонат Молдови з футболу 1993/1994|1993/94]] команда здобула бронзові нагороди чемпіонату. Після сезону [[Чемпіонат Молдови з футболу 1996/1997|1996/97]] клуб програв [[Вибуття та підвищення в класі|стиковий матч між дивізіонами]] кишинівському «Стимолду» рахунком 1:2 і був переведений в дивізіон «A»<ref>{{Cite web|url=http://www.rsssf.com/tablesm/mold97.html|title=Moldova 1996/97 Promotion/Relegation Playoffs|access-date=2014-03-27|archive-date=2008-03-31|archive-url=https://web.archive.org/web/20080331051521/http://http/|deadlink=no}}</ref>. У другій лізі країни клуб виступав 5 років, 2002 року команда припинила своє існування.

== Історія назв ==

* 1992 — Кодру (Калараш)
* 1997 — УЛІМ-Кодру (Калараш)
* 1998 — УЛІМ-Тебас (Кишинев)
* 1999 — УЛІМ (Кишинев)

== Досягнення ==

* Бронзовий призер чемпіонату Молдови: Чемпіонат Молдови з футболу 1993/1994

== Відомі гравці ==

* {{Прапор Молдови}} [[Гоян, Влад Іванович|Влад Гоян]]
* {{Прапор Молдови}} [[Сафроненко, Володимир Олександрович|Володимир Сафроненко]]<ref>[http://www.spartak.com/main/team/first/1695/ САФРОНЕНКО Володимир Олександрович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170419180640/http://www.spartak.com/main/team/first/1695/ |date=2017-04-19 }} на сайті spartak.com</ref>
* {{Прапор Молдови}} [[Сосновський, Андріан В'ячеславович|Андріан Сосновський]]
* {{Прапор Молдови}} [[Аркан, Юрій Анатолійович|Юрій Аркан]]

== Відомі тренери ==

* {{Прапор Молдови}} [[Мацюра, Олександр Григорович|Олександр Мацюра]]
* {{Прапор Молдови}} [[Сафроненко, Володимир Олександрович|Володимир Сафроненко]]
* {{Прапор Молдови}} [[Урсакі, Ігор Петрович|Ігор Урсакі]]

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==

* [http://www.weltfussballarchiv.com/club_profile.php?ID=5252 Профіль клубу] на сайті weltfussballarchiv.com

[[Категорія:Футбольні клуби Молдови]]
[[Категорія:Неіснуючі футбольні клуби Молдови]]
[[Категорія:Спорт у Кишиневі]]
[[Категорія:Футбольні клуби, засновані 1992]]
[[Категорія:Футбольні клуби, розформовані 2002]]

title: УЛІМ

Повна назва: Fotbal Club ULIM Chişinău

Коротка назва: УЛІМ

Населений пункт: Кишинів, Молдова

Стадіон: «Динамо» (Кишинів)

Ліга: Чемпіонат Молдови з футболу 1993/1994


text:
# Біла Гора (Слободський район)
Біла Гора́ (рос. Белая Гора) — присілок у складі Слободського району Кіровської області, Росія. Входить до складу Шестаковського сільського поселення.
Населення становить 50 осіб (2010, 52 у 2002).
Національний склад станом на 2002 рік — росіяни 100 %.

title: Біла Гора (Слободський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Біла Гора
 | назва ін.       = {{lang-ru|Белая Гора}}
 | герб            =
 | опис герба      =
 | розташування    =
 | опис розташування =
 | карта розташування1 = Росія Кіровська область
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | суб'єкт РФ      = [[Кіровська область]]
 | район           = [[Слободський район]]
 | міський округ   =
 | поселення       = [[шестаковське сільське поселення (Слободський район)|Шестаковське сільське поселення]]
 | рада            =
 | код ЗКАТУ       = 33235860035
 | засноване       =
 | перша згадка    =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 50 осіб ([[2010]])
 | поштові індекси =
 | код             =
 | координати      =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N | lat_deg= 59 | lat_min= 02
             | lat_sec= 48
 | lon_dir=W | lon_deg= 49 | lon_min= 57
             | lon_sec= 07
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

{{Otheruses|Біла Гора}}

'''Біла Гора́''' ({{lang-ru|Белая Гора}}) — [[присілок]] у складі [[слободський район|Слободського району]] [[кіровська область|Кіровської області]], [[Росія]]. Входить до складу [[шестаковське сільське поселення (Слободський район)|Шестаковського сільського поселення]].

Населення становить 50 осіб ([[2010]]<ref>[https://rodnaya-vyatka.ru/perepis2010/region/33 Всероссийская перепись населения 2010 года: Кировская область - сводная таблица районов и городских округов] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210611111958/https://rodnaya-vyatka.ru/perepis2010/region/33 |date=11 червня 2021 }} — краєзнавчий портал «Родная Вятка» {{ref-ru}}</ref>, 52 у [[2002]]{{RUS-lingvarium}}).

Національний склад станом на 2002 рік — [[росіяни]] 100 %.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=59.047000&lon=49.952087&z=13&m=b&show=/17439209/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/61CZ2O6Sc?url=http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=59.047000&lon=49.952087&z=13&m=b&show=/17439209/ru/ |date=25 серпня 2011 }}

{{кіровська область-доробити}}
{{слободський район}}

[[Категорія:Населені пункти Слободського району]]
[[Категорія:Присілки Кіровської області]]

title: присілок Біла Гора

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Кіровська область

Муніципальний район: Слободський район

Поселення: Шестаковське сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Біла Гора · Біла Гора


text:
# Мар'янчині водоспади
Мар'я́нчині водоспа́ди —  каскад водоспадів в Українських Карпатах (масив Ґорґани). Розташовані в межах Івано-Франківського району Івано-Франківської області, на південний захід від села Манява (поруч з присілком Бойки).
Загальна висота перепаду води — 16 м. Висота найвищого водоспаду — 12,5 м, середнього — 4 м, найнижчого — 1,5 м. Мар'янчині водоспади розташовані на струмку Кобила (права притока Манявки), в місці, де гірський потік перетинає стрімкий схил з виходами на поверхню скель флішового типу. Особливо мальовничий головний водоспад, в якому вода стікає трьома похилими каскадами, немов стрибаючи по численних «східцях» флішової скелі.

## Походження назви
Водоспади названі на честь місцевої школярки, яка показала цей каскад науковцю Йосипу Гілецькому, який вперше його виміряв та описав.

## Світлини та відео
- Водоспад весною
- Водоспад взимку
- Водоспад взимку-2
- Відео водоспаду

title: Мар'янчині водоспади

wikitext:
{{Картка:Водоспад
| назва                = Мар'янчині водоспади
| зображення           = Найвищий (12,5 м.) з Мар'янчиних водоспадів.jpg
| ширина зображення    = 300px
| підпис               =
| розташування         = {{UKR}}
[[Івано-Франківська область]],
[[Івано-Франківський район]],
на південний захід від с. [[Манява]]
| координати           = {{coord|48|36|51.2|N|24|19|50.9|E|type:mountain|display=inline,title}}
|широта={{широта|48|36|51.2}}
|довгота={{довгота|24|19|50.9}}
| висота над р.м.      =
| тип                  = каскад
| повна висота         = 16
| середня ширина       =
| кількість каскадів   =
| середня витрата води =
| русло                = струмок Кобила (права притока [[Манявка|Манявки]])
| рейтинг              =
| карта розташування   = Україна Івано-Франківська область
| ширина карти = 250
}}
'''Мар'я́нчині водоспа́ди''' —  каскад [[водоспад]]ів в [[Українські Карпати|Українських Карпатах]] (масив [[Ґорґани]]). Розташовані в межах [[Івано-Франківський район|Івано-Франківського району]] [[Івано-Франківська область|Івано-Франківської області]], на південний захід від села [[Манява]] (поруч з присілком [[Бойки (Солотвинська селищна громада)|Бойки]]).

Загальна висота перепаду води — 16 м. Висота найвищого водоспаду — 12,5 м<ref>виміряно рулеткою</ref>, середнього — 4 м, найнижчого — 1,5 м. Мар'янчині водоспади розташовані на струмку Кобила (права притока [[Манявка|Манявки]]), в місці, де гірський потік перетинає стрімкий схил з виходами на поверхню скель [[фліш]]ового типу. Особливо мальовничий головний водоспад, в якому вода стікає трьома похилими каскадами, немов стрибаючи по численних «східцях» флішової скелі.

== Походження назви ==
Водоспади названі на честь місцевої школярки, яка показала цей каскад науковцю [[Гілецький Йосип Романович|Йосипу Гілецькому]], який вперше його виміряв та описав.

== Світлини та відео ==
<gallery mode="packed">
File:Мар'янчині водоспади.jpg|Водоспад весною
File:Мар'янчині водоспади зимою.jpg|Водоспад взимку
File:Мар'янчині водоспади взимку.jpg|Водоспад взимку-2
File:Мар'янчині водоспади.webm|Відео водоспаду
</gallery>
{{Commons|Category:Marianchyni Waterfalls|Мар'янчині водоспади}}

== Див. також ==
* [[Водоспади Івано-Франківської області]]

== Примітки ==
{{reflist}}
== Джерела ==
* {{статья
 |автор    = Й. Гілецький
 |заглавие = Водоспади Українських Карпат як об’єкти пізнавального туризму
 |ссылка   = http://www.geolgt.com.ua/images/stories/zbirnik/vipusk26/v2615.pdf
 |издание  = Географія та туризм: Науковий збірник
 |тип      =
 |год      =
 |месяц    =
 |число    =
 |том      = 26
 |номер    =
 |страницы = 109–122
 |issn     =
}}
* [http://iftourism.com/places/mar-yanchini-vodospadi Мар'янчині водоспади] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191216071621/http://iftourism.com/places/mar-yanchini-vodospadi |date=16 грудня 2019 }}
* [http://www.geograf.com.ua/blogs/entry/pro-naspravdi-najvishchij-vodospad-v-ukrajinskikh-karpatakh-ta-inshi-malovidomi-vodospadi Про насправді найвищий водоспад в Українських Карпатах та інші маловідомі водоспади] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210520112846/http://www.geograf.com.ua/blogs/entry/pro-naspravdi-najvishchij-vodospad-v-ukrajinskikh-karpatakh-ta-inshi-malovidomi-vodospadi |date=20 травня 2021 }}
* [https://ua.igotoworld.com/ua/poi_object/342800_maryanchiny-vodopady.htm Мар'янчині водоспади, Бойки] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210709184740/https://ua.igotoworld.com/ua/poi_object/342800_maryanchiny-vodopady.htm |date=9 липня 2021 }}

== Посилання ==
* [https://youtu.be/gluCkMc13Cw Мар'янчині водоспади взимку] - відео
* [https://www.youtube.com/watch?v=1YqkVDnnOK4 Мар'янчині водоспади] - відео

{{Водоспади}}

[[Категорія:Водоспади Українських Карпат]]
[[Категорія:Водоспади Івано-Франківської області]]
[[Категорія:Богородчанський район]]
[[Категорія:Ґорґани]]

title: Мар'янчині водоспади

Розташування: Україна · Івано-Франківська область, · Івано-Франківський район, · на південний захід від с. Манява

Тип: каскад

Русло: струмок Кобила (права притока Манявки)


text:
# Лейк-Монтіселло (Вірджинія)
Лейк-Монтіселло (англ. Lake Monticello) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Флуванна штату Вірджинія. Населення — 10 126 осіб (2020).

## Географія
Лейк-Монтіселло розташований за координатами 37°55′11″ пн. ш. 78°19′55″ зх. д. / 37.91972° пн. ш. 78.33194° зх. д. (37.919811, -78.331876).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 24,54 км², з яких 22,93 км² — суходіл та 1,62 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 9920 осіб у 3880 домогосподарствах у складі 2993 родин. Густота населення становила 404 особи/км².  Було 4265 помешкань (174/км²).
Расовий склад населення:
| - 89,3 % — білих - 6,4 % — чорних або афроамериканців - 0,9 % — азіатів - 0,2 % — корінних американців - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів |

До двох чи більше рас належало 2,5 %. Частка іспаномовних становила 3,2 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,4 % — особи молодші 18 років, 56,0 % — особи у віці 18—64 років, 18,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 91,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,9 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 78 459 доларів США (медіана — 72 144), а середній дохід на одну сім'ю — 91 224 долари (медіана — 81 436). Медіана доходів становила 51 563 долари для чоловіків та 47 844 долари для жінок. За межею бідності перебувало 1,4 % осіб, у тому числі 1,0 % дітей у віці до 18 років та 1,0 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 4707 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 33,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 17,1 %, роздрібна торгівля — 12,8 %.

title: Лейк-Монтіселло (Вірджинія)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Лейк-Монтіселло
|оригінальна назва  = {{lang-en|Lake Monticello}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Вірджинія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Флуванна (округ, Вірджинія)|Флуванна]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 24,54
|висота центру НП   = 113
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 404,24
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -5
|DST                    = -4 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 434
|поштовий індекс        = 22963
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 5143424
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Лейк-Монтіселло''' ({{lang-en|Lake Monticello}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Флуванна (округ, Вірджинія)|Флуванна]] штату [[Вірджинія]]. Населення — {{formatnum:10126}} осіб (2020).

== Географія ==
Лейк-Монтіселло розташований за координатами {{Coord|37|55|11|N|78|19|55|W|type:city_region:US-DE}} (37.919811, -78.331876){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 24,54 км², з яких 22,93 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 1,62 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 9920
| 2020 = 10126
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкало {{formatnum:9920}} осіб у {{formatnum:3880}} домогосподарствах у складі {{formatnum:2993}} родин. [[Густота населення]] становила 404 особи/км².  Було 4265 помешкань (174/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 89,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 6,4 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,9 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
|}
До двох чи більше рас належало 2,5 %. Частка іспаномовних становила 3,2 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,4 % — особи молодші 18 років, 56,0 % — особи у віці 18—64 років, 18,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,6 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 91,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,9 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:78459}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:72144}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:91224}} долари (медіана — {{formatnum:81436}}). Медіана доходів становила {{formatnum:51563}} долари для чоловіків та {{formatnum:47844}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 1,4 % осіб, у тому числі 1,0 % дітей у віці до 18 років та 1,0 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:4707}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 33,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 17,1 %, роздрібна торгівля — 12,8 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Флуванна (округ, Вірджинія)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Вірджинії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Флуванна (Вірджинія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Вірджинія

Округ: Флуванна

Густота населення: 404,24 осіб/км²

Часовий пояс: UTC-5, влітку UTC-4


text:
# Ґерріт Віллемс Горст
Ґерріт Віллемс Горст (нід. Gerrit Willemsz. Horst; 19 серпня 1612, Мейден — 15 жовтня 1652, Амстердам) — нідерландський живописець епохи бароко, один з перших учнів Рембрандта.

## Життєпис
Ґерріт Віллемс Горст народився у 1912 році в Мейдені. Став учнем Антонія Гендрікса де Луста у червні 1626 року.
У 1635-1640 роках був учнем Рембрандта · . Перебував у Італії з 1646 по 1647 роки.
Ґерріт Віллемс Горст був одружений з Берті Янс (1614-1684). Помер Ґерріт Віллемс Горст 15 жовтня 1652 року в Амстердамі.

## Картини
1. «Ісаак благословляє Якова» (Картинна галерея, Далвіч, 1638);
2. «Зцілення Товита» (Музей Катарінеконвент, Утрехт, бл. 1645);
3. «Авраам на шляху до Ханаану» (1635);
4. «Цнотливість Сципіона» (Музей Боде, Берлін);
5. «Ілля та вдова з Сарепти»
6. «Молитва Давида до Соломона» (Національна галерея Ірландії, Дублін, 1637);
7. «Тобіас і Ангел» (Тайнтесфілд, Сомерсет)
8. «Хлопчики жебраки» (Петворт-гаус).

title: Ґерріт Віллемс Горст

wikitext:
{{Художник
| Ім'я                = Ґерріт Віллемс Горст
| Оригінал імені      = {{lang-nl|Gerrit Willemsz. Horst}}
| Фото                =
| Ширина              = 275пкс
| Підпис              =
| Ім'я при народженні = ''Ґерріт Віллемс (ван ден) Горст''<br/>{{lang-nl|Gerrit Willemsz. (van der) Horst}}
| Дата народження     = 1612
| Місце народження    = Мейден
| Дата смерті         = 15.10.1652
| Місце смерті        = [[Амстердам]]
| Національність      = голандець
| Громадянство        = {{NED}}
| Жанр                =
| Навчання            =
| Напрямок            = портрет, натюрморт
| Роки творчості      = 1626-1652
| Покровитель         =
| Вплив               = [[Рембрандт]]
| Вплив на            =
| Твори               =
| Нагороди            =
| Премії              =
| Звання              =
| Автограф            =
| Сайт                =
}}
'''Ґерріт Віллемс Горст''' ({{lang-nl|Gerrit Willemsz. Horst}}; [[19 серпня]] [[1612]], Мейден — [[15 жовтня]] [[1652]], [[Амстердам]]<ref>{{Cite web |url=http://www.biografischportaal.nl/persoon/69177569 |title=Gerrit Willemsz. Horst |accessdate=7 листопада 2016 |archive-date=8 листопада 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161108133705/http://www.biografischportaal.nl/persoon/69177569 }}</ref>) — нідерландський живописець епохи бароко, один з перших учнів [[Рембрандт]]а.

== Життєпис ==
[[Файл:Horst, Gerrit Willemsz. - Isaac blessing Jacob - Google Art Project.jpg|міні|праворуч|250пкс|«Ісаак благословляє Якова» (Картинна галерея, Далвіч, [[1638]])]]
Ґерріт Віллемс Горст народився у [[1912]] році в Мейдені. Став учнем Антонія Гендрікса де Луста у червні [[1626]] року<ref>{{Cite web |url=https://rkd.nl/en/artists/39837 |title=Gerrit Willemsz. Horst |accessdate=7 листопада 2016 |archive-date=14 вересня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160914231215/https://rkd.nl/en/artists/39837 }}</ref>.

У 1635-1640 роках був учнем Рембрандта<ref>''Thieme-Becker'', vol. 17 (1924), p. 533-534.{{ref-de}}</ref>{{,}}<ref>Werner Sumowski, Walter L. Strauss (ed.), ''Drawings of the Rembrandt School'', New York, Abaris, 1981, vol. 5, p. 2831-2844.{{ref-en}}</ref>. Перебував у Італії з 1646 по 1647 роки.

Ґерріт Віллемс Горст був одружений з Берті Янс (1614-1684). Помер Ґерріт Віллемс Горст [[15 жовтня]] [[1652]] року в Амстердамі.

[[Файл:Tobias puts the gall of the fish on his father's eyes, by Gerrit Willemsz Horst.jpg|міні|праворуч|250пкс|«Зцілення Товита» (Музей Катарінеконвент, [[Утрехт]], бл. [[1645]])]]
== Картини ==
# «Ісаак благословляє Якова» (Картинна галерея, Далвіч, [[1638]]);
# «Зцілення Товита» (Музей Катарінеконвент, [[Утрехт]], бл. [[1645]]);
# «Авраам на шляху до [[Ханаан]]у» ([[1635]]);
# «Цнотливість Сципіона» ([[Музей Боде]], [[Берлін]]);
# «Ілля та вдова з Сарепти»
# «Молитва Давида до Соломона» ([[Національна галерея Ірландії]], [[Дублін]], [[1637]]);
# «Тобіас і Ангел» (Тайнтесфілд, [[Сомерсет (графство)|Сомерсет]])
# «Хлопчики жебраки» ([[Петуорт-хаус|Петворт-гаус]]).
== Джерела ==
* Hoogewerff, G.J., Nederlandsche kunstenaars te Rome (1600-1725): Uittreksels uit de parochiale archieven, 's-Gravenhage: Algemeene landsdrukkerij (1943).
* W. Armstrong, 'A Claim for Gerrit Willemsz Horst', The Burlington Magazine 20 (1912), p. 250-263
* [https://www.jstor.org/stable/42722426?seq=1#page_scan_tab_contents A. Bredius, 'Gerrit Willemsz. Horst', Oud-Holland 50 (1933), p. 1-8]
* W.R. Valentiner, 'Zum Werk Gerrit Willemsz. Horst's', Oud-Holland 50 (1933), p. 241-249
* Groenendijk, Pieter, Beknopt biografisch lexicon van Zuid- en Noord-Nederlandse schilders, graveurs, glasschilders, tapijtwevers et cetera van ca. 1350 tot ca. 1720, Leiden: Primavera (2008).
* Haak, B., Hollandse schilders in de gouden eeuw, Amsterdam: Meulenhoff-Landshoff (1984).
* Thieme, Ulrich & Becker, Felix, Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, Band 17, Leipzig: Engelmann (1924).
* Valentiner, W.R., 'Zum werk Gerrit Willemsz Horst', Oud-Holland 50 (1933), pp. 241–249.
* Van der Willigen, Adriaan & Meijer, Fred G., A dictionary of Dutch and Flemish still-life painters working in oils, 1525-1725, Leiden: Primavera Press (2003).
== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
{{commonscat|Gerrit Willemsz. Horst}}
* [http://www.lorenzelli.org/wp-content/uploads/cataloghi/Lorenzelli-Still-Life-25.pdf Gerrit Willemsz. Horst Muiden 1612 - 1652 Amsterdam] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190403060242/http://www.lorenzelli.org/wp-content/uploads/cataloghi/Lorenzelli-Still-Life-25.pdf |date=3 квітня 2019 }}

{{Authority control}}

{{DEFAULTSORT:Горст, Ґерріт Віллемс}}
[[Категорія:Уродженці Нідерландів]]
[[Категорія:Голландські живописці Золотої доби]]
[[Категорія:Учні Рембрандта]]
[[Категорія:Померли в Амстердамі]]

title: нід. Gerrit Willemsz. Horst

При народженні: Ґерріт Віллемс (ван ден) Горст · нід. Gerrit Willemsz. (van der) Horst

Народження: 1612 · Мейден

Смерть: 15 жовтня 1652

Національність: голандець

Країна: Нідерланди

Вчитель: Рембрандт

Діяльність: художник, рисувальник

Напрямок: портрет, натюрморт

Вплив: Рембрандт

Роботи в колекції: Національний музей Швеції, Museum Catharijneconventd, Картинна галерея Далвічd, Музей історії мистецтв, Баварські державні колекції картин, Смітсонівський музей американського мистецтва, Музей фюрера, Берлінська картинна галерея, Боннефантенмузеумd, Museum Brediusd, Петвет-Хаус, Wellcome Collectiond і Tyntesfieldd

нід. Gerrit Willemsz. Horst: Ґерріт Віллемс Горст у Вікісховищі


text:
# Васьнево-Ґрабово
Васьнево-Ґрабово (пол. Waśniewo-Grabowo) — село в Польщі, у гміні Яновець-Косьцельний Нідзицького повіту Вармінсько-Мазурського воєводства.
Населення — 72 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Ольштинського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 41      | 6                  | 31               | 4                    |
| Жінки    | 31      | 5                  | 21               | 5                    |
| Разом    | 72      | 11                 | 52               | 9                    |

title: Васьнево-Ґрабово

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Васьнево-Ґрабово
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Waśniewo-Grabowo}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Вармінсько-Мазурське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Нідзицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Яновець-Косьцельни{{!}}Яновець-Косьцельни
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 72
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 89
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = NNI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0476257
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Васьнево-Ґрабово''' ({{lang-pl|Waśniewo-Grabowo}}) — село в Польщі, у [[Яновець-Косьцельний (гміна)|гміні Яновець-Косьцельний]] [[Нідзицький повіт|Нідзицького повіту]] [[Вармінсько-Мазурське воєводство|Вармінсько-Мазурського воєводства]].
Населення — {{formatnum:72}} {{МНОЖИНА:72|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Ольштинське воєводство|Ольштинського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=41 |ЧолПре=6 |ЧолПрац=31 |ЧолПост=4
|Жін=31 |ЖінПре=5 |ЖінПрац=21 |ЖінПост=5
|Разом=72 |РазомПре=11 |РазомПрац=52 |РазомПост=9
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Яновець-Косьцельни}}

[[Категорія:Села Нідзицького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Вармінсько-Мазурське воєводство

Повіт: Нідзицький повіт

Гміна: Яновець-Косьцельни

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: NNI

OSM: ↑2986196 ·R (Ґміна Яновець-Косьцельни)


text:
# Чемпіонат світу з легкої атлетики 2019 — стрибки у довжину (жінки)
Змагання зі стрибків у довжину серед жінок на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2019 у Досі проходили 5-6 жовтня на стадіоні «Халіфа».

## Напередодні старту
На початок змагань основні рекордні результати були такими:
| WR | Галина Чистякова (URS)    | 7,52 | Ленінград | 11 червня 1988 |
| CR | Джекі Джойнер-Керсі (USA) | 7,36 | Рим       | 3 вересня 1987 |
| WL | Малайка Мігамбо (GER)     | 7,16 | Берлін    | 4 серпня 2019  |

Німкеня Малайка Мігамбо була беззаперечним лідером сезону, вигравши всі старти цього року та в шести з них стрибнувши за 7 метрів. Єдиною, хто міг реально посперечатись з нею за чемпіонство, називали американку Бріттні Різ, чотириразову чемпіонку світу, в активі якої в сезоні був стрибок на 7,00.

## Результати

### Кваліфікація
Найкраща спроба за підсумками відбору у двох групах кваліфікації була в активі Малайки Мігамбо (6,98). Умовами проходження до фіналу був стрибок на  6,75 (крім німкені, цю позначку подолали Есе Бруме та Торі Бові стрибками на 6,89 та 6,77 відповідно) або входження до 12 найкращих за результатом атлеток у обох групах кваліфікації. Бріттні Різ не змогла потрапити до фіналу, спромігшись стрибнути у найкращій спробі лише на 6,52.

### Фінал
У фіналі реноме лідерки сезону вкотре підтвердила Малайка Мігамбо.
| Місце | Атлетка                          | #1   | #2   | #3   | #4   | #5   | #6   | Результат | Примітки |
| ----- | -------------------------------- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | ---- | --------- | -------- |
| 1     | Малайка Мігамбо (GER)            | 6,52 | х    | 7,30 | —    | 7,09 | 7,16 | 7,30      | WL       |
| 2     | Марина Бех-Романчук (UKR)        | 6,81 | x    | 6,77 | x    | 6,92 | 6,72 | 6,92      | SB       |
| 3     | Есе Бруме (NGR)                  | 6,83 | 6,91 | 6,90 | 6,87 | 6,84 | 6,45 | 6,91      |          |
| 4     | Торі Бові (USA)                  | 6,61 | 6,49 | х    | 6,81 | 6,65 | 6,57 | 6,81      | SB       |
| 5     | Анастасія Мирончик-Іванова (BLR) | 6,53 | х    | 6,76 | 6,70 | 6,55 | 6,71 | 6,76      |          |
| 6     | Аліна Ротару (ROU)               | 6,59 | 6,66 | 6,67 | х    | 6,71 | х    | 6,71      |          |
| 7     | Абігейл Ірозуру (GBR)            | 6,64 | х    | 6,59 | 6,59 | 6,60 | х    | 6,64      |          |
| 8     | Чаніс Портер (JAM)               | 6,30 | 6,44 | 6,56 | 6,44 | 6,24 | 6,47 | 6,56      |          |
| 9     | Шакіла Сондерс (USA)             | х    | 6,28 | 6,54 |      |      |      | 6,54      |          |
| 10    | Брук Страттон (AUS)              | 6,46 | х    | 6,42 |      |      |      | 6,46      |          |
| 11    | Шара Проктор (GBR)               | х    | 6,34 | 6,43 |      |      |      | 6,43      |          |
| 12    | Анастасія Нгуєн (HUN)            | х    | 6,26 | х    |      |      |      | 6,26      |          |

wikitext:
{{Картка:Підсумок дисципліни на чемпіонаті світу з легкої атлетики
| дисципліна       = Стрибки у довжину (жінки)
| рік              = 2019
| зображення       =
| підпис           =
| місце            = «[[Халіфа]]»
| учасників        =
| країн            =
| попередній раунд =
| забіги           =
| півфінали        =
| кваліфікація     = 5 жовтня
| фінал            = 6 жовтня
| золото           = [[Малайка Мігамбо]]
| золото_країна    = GER
| золото2          =
| золото_країна2   =
| золото3          =
| золото_країна3   =
| срібло           = [[Бех-Романчук Марина Олександрівна|Марина Бех-Романчук]]
| срібло_країна    = UKR
| срібло2          =
| срібло_країна2   =
| срібло3          =
| срібло_країна3   =
| бронза           = [[Есе Бруме]]
| бронза_країна    = NGR
| бронза2          =
| бронза_країна2   =
| бронза3          =
| бронза_країна3   =
| попередній       = [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2017 — стрибки у довжину (жінки)|2017]]
| наступний        = [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2022 — стрибки у довжину (жінки)|2022]]
}}

[[File:TV-icon-2.svg|thumb|150px|'''[https://www.youtube.com/watch?v=lUAriDXAMlA Переможна спроба Малайки Мігамбо]''']]

{{Чемпіонат світу з легкої атлетики 2019}}

Змагання зі '''[[стрибки у довжину|стрибків у довжину]]''' серед жінок на '''[[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2019|Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2019]]''' у [[Доха|Досі]] проходили 5-6 жовтня на стадіоні «[[Халіфа]]».

== Напередодні старту ==

На початок змагань основні рекордні результати були такими:

{| class="wikitable"
|-
| {{AthAbbr|WR}}
| {{Flagathlete|[[Чистякова Галина Валентинівна|Галина Чистякова]]|URS}}
| 7,52
| {{Прапорець|URS}} [[Санкт-Петербург|Ленінград]]
| align=right|11 червня 1988
|-
|{{AthAbbr|CR}}
| {{Flagathlete|[[Джекі Джойнер-Керсі]]|USA}}
| 7,36
| {{Прапорець|ITA}} [[Рим]]
| align=right|3 вересня 1987
|-
| {{AthAbbr|WL}}
| {{Flagathlete|[[Малайка Мігамбо]]|GER}}
| 7,16
| {{Прапорець|GER}} [[Берлін]]
| align=right|4 серпня 2019
|}

Німкеня [[Малайка Мігамбо]] була беззаперечним лідером сезону, вигравши всі старти цього року та в шести з них стрибнувши за 7 метрів. Єдиною, хто міг реально посперечатись з нею за чемпіонство, називали американку [[Бріттні Різ]], чотириразову чемпіонку світу, в активі якої в сезоні був стрибок на 7,00<ref>{{Cite web |url=https://www.iaaf.org/news/preview/world-championships-doha-2019-women-long-jump |title=PREVIEW: WOMEN'S LONG JUMP - IAAF WORLD ATHLETICS CHAMPIONSHIPS DOHA 2019 |publisher=[[Світова легка атлетика|ІААФ]] |access-date=22 вересня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190922125156/https://www.iaaf.org/news/preview/world-championships-doha-2019-women-long-jump |archivedate=22 вересень 2019}}</ref>.

== Результати ==

=== Кваліфікація ===

Найкраща спроба за підсумками відбору у двох групах кваліфікації була в активі [[Малайка Мігамбо|Малайки Мігамбо]] (6,98). Умовами проходження до фіналу був стрибок на  6,75 (крім німкені, цю позначку подолали [[Есе Бруме]] та [[Торі Бові]] стрибками на 6,89 та 6,77 відповідно) або входження до 12 найкращих за результатом атлеток у обох групах кваліфікації. [[Бріттні Різ]] не змогла потрапити до фіналу, спромігшись стрибнути у найкращій спробі лише на 6,52<ref>{{Cite web |url=https://media.aws.iaaf.org/competitiondocuments/pdf/6033/AT-LJ-W-q----.RS6.pdf?v=1238872108 |title=Long Jump Women - Qualification Results |publisher=[[Світова легка атлетика]] |access-date=7 грудня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20191207151210/https://media.aws.iaaf.org/competitiondocuments/pdf/6033/AT-LJ-W-q----.RS6.pdf?v=1238872108 |archivedate=7 грудень 2019}}</ref>.

=== Фінал ===

У фіналі реноме лідерки сезону вкотре підтвердила [[Малайка Мігамбо]]<ref>{{Cite web |url=https://www.worldathletics.org/competitions/world-athletics-championships/iaaf-world-athletics-championships-doha-2019-6033/news/report/women/long-jump/final |title=Report: women's long jump - IAAF World Athletics Championships Doha 2019 |publisher=[[Світова легка атлетика]] |access-date=7 грудня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20191207095854/https://www.worldathletics.org/competitions/world-athletics-championships/iaaf-world-athletics-championships-doha-2019-6033/news/report/women/long-jump/final |archivedate=7 грудень 2019 }} {{Webarchive|url=https://archive.today/20200201173505/https://www.worldathletics.org/competitions/world-athletics-championships/iaaf-world-athletics-championships-doha-2019-6033/news/report/women/long-jump/final |date=2020-02-01 }}</ref><ref>{{Cite web |url=https://media.aws.iaaf.org/competitiondocuments/pdf/6033/AT-LJ-W-f----.RS6.pdf?v=-1461356668 |title=Long Jump Women - Final Results |publisher=[[Світова легка атлетика]] |access-date=7 грудня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20191207151426/https://media.aws.iaaf.org/competitiondocuments/pdf/6033/AT-LJ-W-f----.RS6.pdf?v=-1461356668 |archivedate=7 грудень 2019}}</ref>.

{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
|-
! width=50px|Місце
! width=300px|Атлетка
! width=70px|#1
! width=70px|#2
! width=70px|#3
! width=70px|#4
! width=70px|#5
! width=70px|#6
! Результат
! Примітки
|-
| {{Gold01}} || align=left|{{Flagathlete|[[Малайка Мігамбо]]|GER}} || 6,52 || х || 7,30 || — || 7,09 || 7,16 || '''7,30''' || {{AthAbbr|WL}}
|-
| {{Silver02}} || align=left|{{Flagathlete|[[Бех-Романчук Марина Олександрівна|Марина Бех-Романчук]]|UKR}} || 6,81 || x || 6,77 || x || 6,92 || 6,72 || '''6,92''' || {{AthAbbr|SB}}
|-
| {{Бронза3}} || align=left|{{Flagathlete|[[Есе Бруме]]|NGR}} || 6,83 || 6,91 || 6,90 || 6,87 || 6,84 || 6,45 || '''6,91''' ||
|-
| {{sort|04|4}} || align=left|{{Flagathlete|[[Торі Бові]]|USA}} || 6,61 || 6,49 || х || 6,81 || 6,65 || 6,57 || '''6,81''' || {{AthAbbr|SB}}
|-
| {{sort|05|5}} || align=left|{{Flagathlete|[[Мирончик-Іванова Анастасія Сергіївна|Анастасія Мирончик-Іванова]]|BLR}} || 6,53 || х || 6,76 || 6,70 || 6,55 || 6,71 || '''6,76''' ||
|-
| {{sort|06|6}} || align=left|{{Flagathlete|[[Аліна Ротару]]|ROU}} || 6,59 || 6,66 || 6,67 || х || 6,71 || х || '''6,71''' ||
|-
| {{sort|07|7}} || align=left|{{Flagathlete|[[Абігейл Ірозуру]]|GBR}} || 6,64 || х || 6,59 || 6,59 || 6,60 || х || '''6,64''' ||
|-
| {{sort|08|8}} || align=left|{{Flagathlete|[[Чаніс Портер]]|JAM}} || 6,30 || 6,44 || 6,56 || 6,44 || 6,24 || 6,47 || '''6,56''' ||
|-
| {{sort|09|9}} || align=left|{{Flagathlete|[[Шакіла Сондерс]]|USA}} || х || 6,28 || 6,54 ||  ||  ||  || '''6,54''' ||
|-
| {{sort|10|10}} || align=left|{{Flagathlete|[[Брук Страттон]]|AUS}} || 6,46 || х || 6,42 ||  ||  ||  || '''6,46''' ||
|-
| {{sort|11|11}} || align=left|{{Flagathlete|[[Шара Проктор]]|GBR}} || х || 6,34 || 6,43 ||  ||  ||  || '''6,43''' ||
|-
| {{sort|12|12}} || align=left|{{Flagathlete|[[Анастасія Нгуєн]]|HUN}} || х || 6,26 || х ||  ||  ||  || '''6,26''' ||
|}

== Примітки ==

{{Reflist}}

== Джерела ==

* [https://www.worldathletics.org/competitions/world-athletics-championships/iaaf-world-athletics-championships-doha-2019-7125365/timetable/bydiscipline/women/long-jump Сторінка дисципліни змагань на вебсайті Світової легкої атлетики] {{ref-en}}

{{Стрибки у довжину на чемпіонатах світу з легкої атлетики}}
{{Чемпіонки світу зі стрибків у довжину}}

[[Категорія:Змагання на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2019|Ж]]
[[Категорія:Стрибки у довжину на чемпіонатах світу з легкої атлетики|Ж]]

title: Стрибки у довжину (жінки) · на Чемпіонаті світу з легкої атлетики 2019

Місце: «Халіфа»

title: Розклад

Кваліфікація: 5 жовтня

Фінал: 6 жовтня

title: Призери

Малайка Мігамбо

Марина Бех-Романчук

Есе Бруме

title: Чемпіонат світу з легкої атлетики 2019 ·

100 м: чоловіки · жінки

200 м: чоловіки · жінки

400 м: чоловіки · жінки

800 м: чоловіки · жінки

1500 м: чоловіки · жінки

5000 м: чоловіки · жінки

10000 м: чоловіки · жінки

100 м з/б: жінки

110 м з/б: чоловіки

400 м з/б: чоловіки · жінки

3000 м з/п: чоловіки · жінки

4×100 м: чоловіки · жінки

4×400 м:
чоловіки · жінки
змішаний

Марафон: чоловіки · жінки

Ходьба 20 км: чоловіки · жінки

Ходьба 50 км: чоловіки · жінки

Висота: чоловіки · жінки

Жердина: чоловіки · жінки

Довжина: чоловіки · жінки

Потрійний: чоловіки · жінки

Ядро: чоловіки · жінки

Диск: чоловіки · жінки

Молот: чоловіки · жінки

Спис: чоловіки · жінки

title: Багатоборства

Семиборство: жінки

Десятиборство: чоловіки

Багатоборства: Цей шаблон: переглянути обговорити редагувати


text:
# Подура модринова
Подура модринова (Anurophorus laricis) — вид колембол з родини ізотомід (Isotomidae). Вид поширений в Європі та Північній Америці.

## Опис
Невеликий вид, завдовжки до 1,8 мм, темного забарвлення. Він не має фурки та емподіального придатка на ніжці. Кожна гомілка має кілька булавоподібних щетинок.

title: Подура модринова

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name         = Подура модринова
| image   = Anurophorus laricis (41053034772).jpg
| image_caption  =
| domain       = [[Еукаріоти]]
| regnum       = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum       = [[Членистоногі]] (Arthropoda)
| classis = [[Прихованощелепні]] (Entognatha)
| subclassis = [[Колемболи]] (Collembola)
| ordo = [[Entomobryomorpha]]
| familia = [[Ізотоміди]] (Isotomidae)
| genus = ''[[Anurophorus]]''
| species = '''Подура модринова'''
| binomial = ''Anurophorus laricis''
| binomial_authority = [[Hercule Nicolet|Nicolet]], 1842
| wikispecies = Anurophorus laricis
}}
'''Подура модринова'''<ref>[https://www.academia.edu/35235394/Природа_острова_Хортиця_Вип_2_Колективна_монографія Природа острова Хортиця. Колективна монографія] / Охріменко С. Г., Шелегеда О. Р.,Козодавов С. В., Бусел В. А., Петроченко В. І., Жаков О. В., Муленко М. А.,Карпенко Г. О., Василенко С. В., Головаха Р. В. — Запоріжжя: Національний заповідник"Хортиця", 2016. — Вип. 2. — c. 102</ref> (''Anurophorus laricis'') — вид [[колемболи|колембол]] з родини [[Ізотоміди|ізотомід]] (Isotomidae).<ref name = "COL">{{cite web|url= http://www.catalogueoflife.org/DCA_Export/zip-fixed/2019-annual.zip|title= Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2019 Annual Checklist.|author= Roskov Y., Kunze T., Orrell T., Abucay L., Paglinawan L., Culham A., Bailly N., Kirk P., Bourgoin T., Baillargeon G., Decock W., De Wever A., Didžiulis V. (ed)|year= 2019|publisher= Species 2000: Naturalis, Leiden, the Netherlands. ISSN 2405-884X. TaxonID: 6991256|accessdate= 2019-11-11|archive-date= 2019-12-18|archive-url= https://web.archive.org/web/20191218203746/http://www.catalogueoflife.org/DCA_Export/zip-fixed/2019-annual.zip}}</ref> Вид поширений в [[Європа|Європі]] та [[Північна Америка|Північній Америці]].<ref>[https://www.gbif.org/species/5166817 Anurophorus laricis H.Nicolet, 1842 — GBIF]</ref>

== Опис ==
Невеликий вид, завдовжки до 1,8 мм, темного забарвлення. Він не має фурки та емподіального придатка на ніжці.<ref>[https://www.naturespot.org.uk/node/133503 Anurophorus laricis — NatureSpot]</ref> Кожна гомілка має кілька булавоподібних щетинок<ref>[http://collembole.free.fr/www.stevehopkin.co.uk/collembolamaps/Entomobryomorpha/238APlar/index.html Anurophorus laricis in UK and Ireland]</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Taxonbar|from=Q10413955}}

[[Категорія:Колемболи]]
[[Категорія:Тварини, описані 1842]]
[[Категорія:Комахи Європи]]
[[Категорія:Комахи Північної Америки]]

title: ?Подура модринова

Домен: Еукаріоти

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Членистоногі (Arthropoda)

Клас: Прихованощелепні (Entognatha)

Підклас: Колемболи (Collembola)

Ряд: Entomobryomorpha

Родина: Ізотоміди (Isotomidae)

Рід: Anurophorus

Вид: Подура модринова

Віківиди: Anurophorus laricis


text:
# Орчерд-стріт
Орчерд-стріт (англ. Orchard Street) — вулиця на Мангеттені, яка охоплює вісім міських кварталів між Дівіжн-стріт у Чайна-тауні та Іст-Х'юстон-стріт у Нижньому Іст-Сайді. По цій вулиці з одностороннім рухом рух транспорту йде на північ. Орчард-стріт починається від Дивізіон-стріт на півдні та закінчується на Іст-Х’юстон-стріт на півночі.

## Історія
Фруктовий сад, про який йде мова, належав Джеймсу Делансі, який повернувся до Англії в 1775 році, і його ферму було оголошено конфіскацією.
Орчард-стріт часто вважають центром Нижнього Іст-Сайду, і майже повністю вздовж неї розташовані невисокі багатоповерхові багатоповерхові будинки з цегляним фасадом і пожежними сходами. Спочатку частина Маленької Німеччини, а пізніше єврейський анклав, цей район був домом для іммігрантів із середини 19 століття до наших днів. Минуле вулиці як серцевина досвіду іммігрантів зафіксовано в центральній частині музею Нижнього Іст-Сайду, відреставрованому багатоквартирному будинку 97 на Орчард-стріт.

title: Орчерд-стріт

wikitext:
{{Вулиця
|фото              = Orchard Street wet.jpg
|розмір_фото       = 300px
|підпис            = Орчерд-стріт між Стентон-стріт і Рівінгтон-стріт, південь, 2008 рік
}}

'''Орчерд-стріт''' ({{lang-en|Orchard Street}}) — [[вулиця]] на [[Мангеттен]]і, яка охоплює вісім міських [[Квартал (територія)|кварталів]] між [[Девіжн-стріт (Мангеттен)|Дівіжн-стріт]] у [[Чайна-таун (Мангеттен)|Чайна-тауні]] та [[Х'юстон-стріт|Іст-Х'юстон-стріт]] у [[Нижній Іст-Сайд|Нижньому Іст-Сайді]]. По цій вулиці з одностороннім рухом рух транспорту йде на північ. Орчард-стріт починається від Дивізіон-стріт на півдні та закінчується на Іст-Х’юстон-стріт на півночі.

== Історія ==
Фруктовий сад, про який йде мова, належав {{нп|Джеймс Делансі|Джеймсу Делансі|en|James De Lancey (politician)}}, який повернувся до Англії в 1775 році, і його ферму було оголошено конфіскацією.

Орчард-стріт часто вважають центром Нижнього Іст-Сайду, і майже повністю вздовж неї розташовані невисокі багатоповерхові багатоповерхові будинки з цегляним фасадом і [[Пожежні сходи|пожежними сходами]]. Спочатку частина [[Маленька Німеччина|Маленької Німеччини]], а пізніше [[Євреї|єврейський]] [[анклав]], цей район був домом для [[іммігрант]]ів із середини 19 століття до наших днів. Минуле вулиці як серцевина досвіду іммігрантів зафіксовано в центральній частині музею Нижнього Іст-Сайду, відреставрованому багатоквартирному будинку 97 на Орчард-стріт.

== Посилання ==
* [http://tenement.org/ Музей житлових будинків у Нижньому Іст-Сайді]

{{Вулиці Манхеттена}}
{{Бібліоінформація}}
{{New-York-stub}}
[[Категорія:Вулиці Нью-Йорка]]

title: англ. Orchard Street

Населений пункт: Мангеттен

title: Загальні відомості

title: Зовнішні посилання

У проєкті OpenStreetMap: ↑8398124 ·R (Мангеттен)


text:
# Дмитрук Никанор Костьович
Никанор Костьович Дмитрук (* 26 липня 1902 с. Лука) — †18 червня 1938, тюрма НКВД СССР Житомир) — український етнограф, музеєзнавець доби Розстріляного відродження.
Жертва сталінського терору, вбитий у тюрмі.

## Біографія
Народився у селі Лука Левківської волості Житомирського повіту Волинської губернії (тепер Житомирська область.
Після закінчення вчительської семінарії вступив до Волинського інституту народної освіти в Житомирі. Через захоплення етнографією поступив до Київського археологічного інституту, в якому провчився до розформування цього навчального закладу у 1925.
Повертається до Житомира, працює завідувачем відділу робсількорівського руху та робітничого життя на Коростенщині Волинського краєзнавчого музею. Навчається в аспірантурі відділу етнографії при музеї яким кервував професор Кравченко В. Г., займається пошуково-дослідницькою роботою.

### Етнограф
Складена Дмитруком програма включала 17 різноманітних запитань, пов'язаних із висвітленням різнобічних аспектів життя села, народних звичаїв, вірувань, легенд і переказів про голодомор 1921 року.
Дмитрук, один із перших етнографів виснував суть політики воєнного комунізму, яка зводилася до цілеспрямованого закріпачення українського селянства через голод.
1927 — бере участь у експедиції з метою вивчення лоцманства в районі будівництва Дніпровської гідроелектростанції. Матеріяли зібрані в експедиції Дмитруком та іншими науковцями склали окремий том з історії лоцманства.
У цьому ж році разом з дружиною виїздить на дослідження в село Дідковичі, що на Коростенщині. Там він влаштовується вчителем у місцевій школі. Організовує краєзнавчий осередок.
1929 — Дмитрук потрапляє у «чорний список неблагонадійних». Тоді НКВС заарештувало провідних членів етнографічної комісії Всеукраїнської Академії Наук (ВУАН) — В. М. Щепотьєва, С. Г. Терещенкову, М. З. Левченка.
1930 — переїздить до Харкова, де стає аспірантом в Інституті історії матеріальної культури.
1932 — переходить на роботу в Український інститут історії культури.
1933 — утікає від переслідувань НКВД до Житомира, де оформився на роботу в краєзнавчий музей на посаду завідувача історичного відділу. У місцевій пресі публікує статті, присвячені історії Житомира, етнографічні нариси з історії чеських колоній на Волині.
29 листопада 1937 на Лермонтовську, 13 (де мешкав Дмитрук із сім'єю) з'явилась група НКВС з ордером за № 144 на арешт і обшук. Дмитруку закидали «активна участь в Українській контрреволюційній націоналістичній організації, яка проводила роботу до повалення радянської влади в Україні шляхом збройного повстання».
Дмитрука у складі 35 звинувачених учасників міфічної «Української контрреволюційної націоналістичної організації» засуджено за статтями 54-10 і 54-11 КК УРСР і рішенням трійки НКВД від 10 травня 1938 постановлено убити. Через місяць Дмитрука застрелили у тюрмі.

### Рукописна спадщина
16 березня 1931 р. на засіданні вченої ради Етнографічної комісії ВУАН Дмитрук робить доповідь про монографічне вивчення села Дідковичів. Очевидно, після доповіді рукопис цієї праці так і залишився в Академії наук і таким чином зберігся до наших днів.
Крім того, у фондах Інституту мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського зберігаються рукописи дослідника «Жнива» та «Дещо про блатаків». Перший із них — це запис від матері жниварських обрядів у Луці. У другому Никанор Костьович досліджує різницю між дореволюційними піснями ув'язнених для з'ясування психології «блатаків», щоб допомогти громадськості в їх перевихованні.
Найцікавішою з рукописної спадщини Дмитрука є стаття, присвячена його вчителю, відомому українському етнографу Василю Григоровичу Кравченку (1862—1945).

title: Дмитрук Никанор Костьович

wikitext:
{{Однофамільці|Дмитрук}}
{{Науковець
| ім'я = Дмитрук Никанор Костьович
| зображення  = ДмитрукН.JPG
| дата народження = 26.7.1902
| місце народження ={{UKR}}, [[Лука (Житомирський район)|Лука]], [[Житомирська область]]
| дата смерті = 18.6.1938
| місце смерті = [[Житомир]]
| резиденція              =
| громадянство            =
| галузь                  = [[етнографія]]
| заклад                  =
| Alma Mater              =
| відомий через           =
| звання                  =
| ступінь                 =
| учні                    =
| нагороди                =
| примітки                =
}}
'''Никанор Костьович Дмитрук''' (* [[26 липня]] [[1902]] с. [[Лука (Житомирський район)|Лука]]) — †[[18 червня]] [[1938]], тюрма НКВД СССР [[Житомир]]) — український етнограф, музеєзнавець доби [[Розстріляне відродження|Розстріляного відродження]].

Жертва сталінського терору, вбитий у тюрмі.

== Біографія ==

Народився у селі [[Лука (Житомирський район)|Лука]] [[Левківська волость|Левківської волості]] [[Житомирський повіт|Житомирського повіту]] [[Волинська губернія|Волинської губернії]] (тепер [[Житомирська область]].

Після закінчення вчительської семінарії вступив до [[Житомирський державний університет імені Івана Франка|Волинського інституту народної освіти]] в Житомирі. Через захоплення етнографією поступив до [[Археологічні інститути в Києві та Одесі#Київський археологічний інститут|Київського археологічного інституту]], в якому провчився до розформування цього навчального закладу у 1925.

Повертається до Житомира, працює завідувачем відділу робсількорівського руху та робітничого життя на [[Коростень|Коростенщині]] Волинського краєзнавчого музею. Навчається в аспірантурі відділу етнографії при музеї яким кервував професор [[Кравченко Василь Григорович|Кравченко В. Г.]], займається пошуково-дослідницькою роботою.

=== Етнограф ===
Складена Дмитруком програма включала 17 різноманітних запитань, пов'язаних із висвітленням різнобічних аспектів життя села, народних звичаїв, вірувань, легенд і переказів про [[голодомор]] 1921 року.

Дмитрук, один із перших етнографів виснував суть політики [[Воєнний комунізм|воєнного комунізму]], яка зводилася до цілеспрямованого закріпачення українського селянства через голод.

1927 — бере участь у експедиції з метою вивчення лоцманства в районі будівництва [[Дніпровська ГЕС|Дніпровської гідроелектростанції]]. Матеріяли зібрані в експедиції Дмитруком та іншими науковцями склали окремий том з історії лоцманства.

У цьому ж році разом з дружиною виїздить на дослідження в село [[Дідковичі]], що на Коростенщині. Там він влаштовується вчителем у місцевій школі. Організовує краєзнавчий осередок.

1929 — Дмитрук потрапляє у «чорний список неблагонадійних». Тоді [[Народний комісаріат внутрішніх справ|НКВС]] заарештувало провідних членів етнографічної комісії [[Національна академія наук України|Всеукраїнської Академії Наук]] (ВУАН) — В. М. Щепотьєва, С. Г. Терещенкову, М. З. Левченка.

1930 — переїздить до Харкова, де стає аспірантом в Інституті історії матеріальної культури.

1932 — переходить на роботу в Український інститут історії культури.

1933 — утікає від переслідувань НКВД до Житомира, де оформився на роботу в [[Житомирський краєзнавчий музей|краєзнавчий музей]] на посаду завідувача історичного відділу. У місцевій пресі публікує статті, присвячені історії Житомира, етнографічні нариси з історії чеських колоній на Волині.

29 листопада 1937 на Лермонтовську, 13 (де мешкав Дмитрук із сім'єю) з'явилась група НКВС з ордером за № 144 на арешт і обшук. Дмитруку закидали «активна участь в Українській контрреволюційній націоналістичній організації, яка проводила роботу до повалення радянської влади в Україні шляхом збройного повстання».

Дмитрука у складі 35 звинувачених учасників міфічної «Української контрреволюційної націоналістичної організації» засуджено за статтями 54-10 і 54-11 КК УРСР і рішенням [[Трійка НКВС|трійки НКВД]] від 10 травня 1938 постановлено убити. Через місяць Дмитрука застрелили у тюрмі.

=== Рукописна спадщина ===

16 березня 1931 р. на засіданні вченої ради [[Етнографічна комісія при ВУАН|Етнографічної комісії ВУАН]] Дмитрук робить доповідь про монографічне вивчення села Дідковичів. Очевидно, після доповіді рукопис цієї праці так і залишився в Академії наук і таким чином зберігся до наших днів.

Крім того, у фондах [[Інститут мистецтвознавства, фольклористики та етнології імені М. Т. Рильського НАН України|Інституту мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського]] зберігаються рукописи дослідника «Жнива» та «Дещо про блатаків». Перший із них — це запис від матері жниварських обрядів у Луці. У другому Никанор Костьович досліджує різницю між дореволюційними піснями ув'язнених для з'ясування психології «блатаків», щоб допомогти громадськості в їх перевихованні.

Найцікавішою з рукописної спадщини Дмитрука є стаття, присвячена його вчителю, відомому українському етнографу [[Кравченко Василь Григорович|Василю Григоровичу Кравченку]] (1862—1945).

=== Література ===

Костриця М. Ю. З криниць народної творчості [Текст] / М. Ю. Костриця // Реабілітовані історією: у 7 кн. / редкол.: І. М. Синявська (голова) ; ред. Л. А. Копійченко. — Житомир, 2006. — Кн 1. : Житомирська область. — С. 149—153

== Посилання ==
* [http://istvolyn.info/index.php?option=com_content&view=article&id=3441:2013-02-28-08-38-02&catid=36&Itemid=43 Дослідники Великої Волині] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141225003325/http://istvolyn.info/index.php?option=com_content&view=article&id=3441:2013-02-28-08-38-02&catid=36&Itemid=43 |date=25 грудня 2014 }}
* [http://irbis.zu.edu.ua/cgi-bin/irbis64r_11/cgiirbis_64.exe?%20В.%20Г.&C21COM=S&I21DBN=BD&LNG=uk&P21DBN=BD&S21CNR=10&S21FMT=fullwebr&S21P01=0&S21P02=1&S21P03=A=&S21REF=5&S21STN=1&S21STR=Дмитрук&Z21ID= Бібліотека Житомирського державного університету імені Івана Франка]

[[Категорія:Українські етнографи]]
[[Категорія:Уродженці Луки (Житомирський район)]]
[[Категорія:Розстріляне відродження]]
[[Категорія:Розстріляні в Українській РСР]]
[[Категорія:Посмертно реабілітовані]]

title: Дмитрук Никанор Костьович

Народився: 26 липня 1902 · Україна, Лука, Житомирська область

Помер: 18 червня 1938 (35 років) · Житомир

Галузь: етнографія


text:
# Сопки (Личьовська волость)
Сопки (рос. Сопки) — присілок в Великолуцькому районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 14 осіб. Входить до складу муніципального утворення Личьовська волость.

## Історія
Від 2014 року входить до складу муніципального утворення Личьовська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 11   | ↗21  | ↘14  |

title: Сопки (Личьовська волость)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Сопки
|назва ін.       = Сопки
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Великолуцький район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Личьовська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 14
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Сопки''' ({{lang-ru|Сопки}}) — [[присілок]] в [[Великолуцький район|Великолуцькому районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 14 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Личьовська волость]].

== Історія ==

Від 2014 року входить до складу муніципального утворення Личьовська волость<ref>{{cite web |url=http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201412190001?filtercode=region60 |title=Закон Псковской области от 10.12.2014 № 1465-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований, входящих в состав муниципального образования Великолукский район» |accessdate=2015-01-02 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20141220185152/http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201412190001?filtercode=region60 |archivedate=2014-12-20 |deadlink=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141220185152/http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201412190001?filtercode=region60 |date=2014-12-20 }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Сопки (Лычёвская волость)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Великолуцький район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Великолуцького району]]

title: присілок Сопки

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Великолуцький район

Поселення: Личьовська волость

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Сопки · Сопки


text:
# Слубиця-Весь
Слубиця-Весь (пол. Słubica-Wieś) — село в Польщі, у гміні Жаб'я Воля Ґродзиського повіту Мазовецького воєводства.
Населення — 53 особи (2011).
У 1975—1998 роках село належало до Скерневицького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 22      | 3                  | 13               | 6                    |
| Жінки    | 31      | 5                  | 18               | 8                    |
| Разом    | 53      | 8                  | 31               | 14                   |

title: Слубиця-Весь

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = [[село]]
|українська назва   = Слубиця-Весь
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Słubica-Wieś}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = SŁUBICA WIEŚ 02.jpg
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Мазовецьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Ґродзиський повіт (Мазовецьке воєводство)|Ґродзиський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Жаб'я Воля (гміна){{!}}Жаб'я Воля
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 53
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 46
|поштовий індекс        = 96-321
|автомобільний код      = WGM
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0740754
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Слубиця-Весь''' ({{lang-pl|Słubica-Wieś}}) — [[село]] в [[Польща|Польщі]], у [[Жаб'я Воля (гміна)|гміні Жаб'я Воля]] [[Ґродзиський повіт (Мазовецьке воєводство)|Ґродзиського повіту]] [[Мазовецьке воєводство|Мазовецького воєводства]].
Населення — {{formatnum:53}} {{МНОЖИНА:53|особа|особи|осіб}} (2011){{R|nsp}}.

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975—1998 роках]] село належало до [[Скерневицьке воєводство|Скерневицького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=22 |ЧолПре=3 |ЧолПрац=13 |ЧолПост=6
|Жін=31 |ЖінПре=5 |ЖінПрац=18 |ЖінПост=8
|Разом=53 |РазомПре=8 |РазомПрац=31 |РазомПост=14
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Słubica-Wieś}}
{{reflist|refs=
<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>
}}
{{Портал|Польща}}
{{Гміна Жаб'я Воля}}

[[Категорія:Села Ґродзиського повіту (Мазовецьке воєводство)]]

title: Країна

Воєводство: Мазовецьке воєводство

Повіт: Ґродзиський повіт

Гміна: Жаб'я Воля

Автомобільний код: WGM

OSM: ↑336617 ·R (Ґміна Жаб'я Воля)