text:
# Карашова
Карашова (рум. Carașova) — село у повіті Караш-Северін в Румунії. Адміністративний центр комуни Карашова.
Село розташоване на відстані 344 км на захід від Бухареста, 11 км на південь від Решиці, 79 км на південний схід від Тімішоари.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 2437 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| хорвати        | 1965           | 80,6%    |
| цигани         | 146            | 6,0%     |
| румуни         | 118            | 4,8%     |
| німці          | 16             | 0,7%     |
| серби          | 16             | 0,7%     |
| угорці         | 12             | 0,5%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова       | Кількість осіб | Відсоток |
| ---------- | -------------- | -------- |
| хорватська | 1896           | 77,8%    |
| циганська  | 145            | 5,9%     |
| румунська  | 138            | 5,7%     |
| німецька   | 15             | 0,6%     |
| сербська   | 11             | 0,5%     |
| угорська   | 7              | 0,3%     |

title: Карашова

wikitext:
{{About|село|комуну|Карашова (комуна)}}
{{НП Румунії
 | назва               = Карашова
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Carașova''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Караш-Северін
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Карашова (комуна)|Карашова]]
 | код_SIRUTA          = 51813
 | широта              = 45.1983
 | довгота             = 21.8636
 | висота              = 200
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 2437
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 327065
}}
'''Карашова''' ({{lang-ro|Carașova}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Караш-Северін]] в [[Румунія|Румунії]]. Адміністративний центр комуни [[Карашова (комуна)|Карашова]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 344 км на захід від [[Бухарест]]а, 11 км на південь від [[Решица|Решиці]], 79 км на південний схід від [[Тімішоара|Тімішоари]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:2437}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119074225/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = «background-color:#FFBA80» | Національність
! style = «background-color:#FFBA80» | Кількість осіб
! style = «background-color:#FFBA80» | Відсоток
|-
| хорвати
| 1965
| 80,6%
|-
| цигани
| 146
| 6,0%
|-
| [[румуни]]
| 118
| 4,8%
|-
| німці
| 16
| 0,7%
|-
| серби
| 16
| 0,7%
|-
| [[Угорці в Румунії|угорці]]
| 12
| 0,5%
|}

Рідною мовою назвали<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120119080347/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-01-19|deadurl=yes}}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = «background-color:#FFBA80» | Мова
! style = «background-color:#FFBA80» | Кількість осіб
! style = «background-color:#FFBA80» | Відсоток
|-
| хорватська
| 1896
| 77,8%
|-
| циганська
| 145
| 5,9%
|-
| румунська
| 138
| 5,7%
|-
| німецька
| 15
| 0,6%
|-
| сербська
| 11
| 0,5%
|-
| угорська
| 7
| 0,3%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Караш-Северін]]

title: Карашова · Carașova

Країна: Румунія

Повіт: Караш-Северін

Комуна: Карашова

Телефонний код: +40 255 (Romtelecom, TR) · +40 355 (інші оператори)


text:
# Мис Чапліна
64°24′23″ пн. ш. 172°14′08″ зх. д. / 64.40639° пн. ш. 172.23556° зх. д.
Мис Чапліна (ескім. Ангазік) — мис на східному узбережжі  Чукотського півострова, що омивається  Беринговим морем у межах  Провіденського району  Чукотського автономного округу  Росії.
Названий в 1828 році  Ф. П. Літке на честь мічмана Петра Аврамовича Чапліна, учасника  Першої Камчатської експедиції.
Мис Чапліна з'єднаний з материком двома косами, серед яких знаходиться затоплена низина — озеро Найвак. На мисі знаходиться прикордонна застава Чаплине.

## Радіаційна аварія
У 2003 році на встановленому у прикордонній заставі  РІТЕГ було виявлено перевищення у 25 разів межі допустимої дози радіації, при цьому з нижньої частини корпусу була вивернута технологічна пробка. Причиною аварії є нестача конструкції цього типу генератора. Факт радіаційної аварії спочатку був прихований обслуговчим персоналом. До 2012 року несправний РІТЕГ був вивезений на утилізацію.

wikiname: ukwiki

title: Мис Чапліна

in_language: uk

wikitext:
{{Мис
 |Назва                     = Чапліна
 |Місцева назва             = {{lang-ru|Чаплина}}
 |Карта                     =
 |Країна                    = [[Росія]]
 |Країна2                   =
  |Регіон                   =
 |Акваторія                 = [[Берингове море]]
 |Акваторія 1               =
 |Акваторія 2               =
  |lat_dir = N|lat_deg = 64|lat_min = 24|lat_sec = 23
  |lon_dir = W|lon_deg = 172|lon_min = 14|lon_sec = 08
  |region                   =
  |CoordScale               =
 |Карта розташування        =
 |розмір карти              = <!--300-->
 |Висота                    =
 |Зображення                =
  |Розмір зображення        =
  |Підпис зображення        =
  |Примітки                 =
 |Commons                   =
}}

'''Мис Чапліна''' ([[Ескімосько-алеутські мови |ескім.]] ''Ангазік'') — [[мис]] на східному узбережжі [[Чукотський півострів | Чукотського півострова]], що омивається [[Берингове море | Беринговим морем]] у межах [[Провіденській район | Провіденського району]] [[Чукотський автономний округ | Чукотського автономного округу]] [[Росія | Росії]].
[[Файл:Provideniyaregion.PNG|міні]]
Названий в 1828 році [[Федір Петрович Літке| Ф. П. Літке]] на честь мічмана Петра Аврамовича Чапліна, учасника [[Перша Камчатська експедиція | Першої Камчатської експедиції]]<ref> Леонтьев В. В., Новикова К. А. Топонимический словарь Северо-Востока СССР / науч. ред. Г. А. Меновщиков ; ДВО АН СССР. Сев.-Вост. комплекс. НИИ. Лаб. археологии, истории и этнографии. — Магадан: Магад. кн. изд-во, 1989. — С. 407. — 456 с. — 15 000 экз. — ISBN 5-7581-0044-7. </ref>.

Мис Чапліна з'єднаний з материком двома косами, серед яких знаходиться затоплена низина — озеро [[Найвак]]. На мисі знаходиться прикордонна застава ''Чаплине''.

== Радіаційна аварія ==
У 2003 році на встановленому у прикордонній заставі [[Радіоізотопний термоелектричний генератор | РІТЕГ]] було виявлено перевищення у 25 разів межі допустимої дози радіації, при цьому з нижньої частини корпусу була вивернута технологічна пробка. Причиною аварії є нестача конструкції цього типу генератора. Факт радіаційної аварії спочатку був прихований обслуговчим персоналом<ref>[http://www.bellona.ru/russian_import_area/international/russia/navy/northern_fleet/incidents/37598 ''Радиоизотопные термоэлектрические генераторы''.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130303201936/http://www.bellona.ru/russian_import_area/international/russia/navy/northern_fleet/incidents/37598 |date=3 березня 2013 }} НКО «Белонна»</ref>. До 2012 року несправний РІТЕГ був вивезений на утилізацію.

== Примітки ==
{{Примітки}}

[[Категорія:Миси Берингового моря]]
[[Категорія:Миси Чукотського автономного округу]]

title: рос. Чаплина

Країна: Росія

Акваторії, що омивають: Берингове море

рос. Чаплина: Чапліна


text:
# Суперкубок Польщі з футболу
Суперкубок Екстракласи СА (пол. Superpuchar Ekstraklasy S.A.) — футбольні змагання в Польщі, організовані в 1980, 1983, 1987-2002, 2004 роках. З 2006 проводиться Суперкубок Екстракласи СА. Одноматчевий турнір, у якому грають дійсний володар кубка Польщі і чемпіон сезону. У випадку, якщо кубок і чемпіонат виграла одна команда, то в Суперкубку грають чемпіон і фіналіст кубка.
Назви Суперкубка у Польщі:
- 1980—2004: Суперкубок Польщі з футболу (пол. Superpuchar Polski w piłce nożnej)
- 2007—...: Суперкубок Екстракласи СА (пол. Puchar Ekstraklasy S.A.)

## Історія
Перші змагання за Суперкубок Польщі з футболу було плановано провести 22 червня 1980 року. У ньому повинні були зустрітися тодішній чемпіон «Шомбєркі» (Битом) і володар кубка Польщі «Легія» (Варшава). Але через складну політичну (Воєнний стан у Польщі 1981-1983), суспільну і господарську ситуацію в країні матч було скасовано. Тільки за три роки згадали про турнір і 30 липня 1983 року відбувся перший матч, у якому володар кубка Польщі «Лехія» (Гданськ) переміг 1:0 чемпіона «Лех» (Познань). Потім наступні чотири роки змагання не проводилися. І тільки з 1987 почалися циклічно змагатися за Суперкубок. У 2002, 2003 і 2005 рр. через мале зацікавлення турніром матчі були скасовані. До 2006 змагання за Суперкубок Польщі з футболу проводилися під егідою Польського Футбольного Союзу, а потім Екстракласа СА організувала наступні турніри.

## Усі матчі Суперкубка Польщі
| Сезон | Чемпіон                | Рахунок       | Володар кубка          |
| ----- | ---------------------- | ------------- | ---------------------- |
|       |                        |               |                        |
| 1980  | «Шомбєркі» (Битом)     | –             | «Легія» (Варшава)      |
| 1983  | «Лех» (Познань)        | 0:1           | «Лехія» (Гданськ)      |
| 1987  | «Гурник» (Забже)       | 0:2           | «Шльонськ» (Вроцлав)   |
| 1988  | «Гурник» (Забже)       | 2:1           | «Лех» (Познань)        |
| 1989  | «Рух» (Хожув)          | 0:3           | «Легія» (Варшава)      |
| 1990  | «Лех» (Познань)        | 3:1           | «Легія» (Варшава)      |
| 1991  | «Заглембє» (Любін)     | 1:1 (пен.2:3) | ГКС «Катовіце»         |
| 1992  | «Лех» (Познань)        | 4:2           | «Мєдзь» (Легниця)      |
| 1993  | ?                      | –             | ГКС «Катовіце»         |
| 1994  | «Легія» (Варшава)      | 6:4           | ЛКС «Лодзь»            |
| 1995  | «Легія» (Варшава)      | 0:1           | ГКС «Катовіце»         |
| 1996  | «Відзев» (Лодзь)       | 1:1 (пен.5:4) | «Рух» (Хожув)          |
| 1997  | «Відзев» (Лодзь)       | 1:2           | «Легія» (Варшава)      |
| 1998  | ЛКС «Лодзь»            | 0:1           | «Аміка» (Вронкі)       |
| 1999  | «Вісла» (Краків)       | 0:1           | «Аміка» (Вронкі)       |
| 2000  | «Полонія» (Варшава)    | 4:2           | «Аміка» (Вронкі)       |
| 2001  | «Вісла» (Краків)       | 4:3           | «Полонія» (Варшава)    |
| 2002  | «Легія» (Варшава)      | –             | «Вісла» (Краків)       |
| 2004  | «Вісла» (Краків)       | 2:2 (пен.1:4) | «Лех» (Познань)        |
| 2006  | «Легія» (Варшава)      | 1:2           | «Вісла» (Плоцьк)       |
| 2007  | «Заглембє» (Любін)     | 1:0           | ГКС «Белхатув»         |
| 2008  | «Вісла» (Краків)       | 1:2           | «Легія» (Варшава)      |
| 2009  | «Вісла» (Краків)       | 1:1 (пен.3:4) | «Лех» (Познань)        |
| 2010  | «Лех» (Познань)        | 0:1           | «Ягеллонія» (Білосток) |
| 2012  | «Шльонськ» (Вроцлав)   | 1:1 (пен.4:2) | «Легія» (Варшава)      |
| 2014  | «Легія» (Варшава)      | 2:3           | «Завіша» Бидгощ        |
| 2015  | «Лех» (Познань)        | 3:1           | «Легія» (Варшава)      |
| 2016  | «Легія» (Варшава)      | 1:4           | «Лех» (Познань)        |
| 2017  | «Легія» (Варшава)      | 1:1 (пен.3:4) | «Арка» (Гдиня)         |
| 2018  | «Легія» (Варшава)      | 2:3           | «Арка» (Гдиня)         |
| 2019  | «Пяст» (Глівіце)       | 1:3           | «Лехія» (Гданськ)      |
| 2020  | «Легія» (Варшава)      | 0:0 (пен.4:5) | «Краковія»             |
| 2021  | «Легія» (Варшава)      | 1:1 (пен.3:4) | «Ракув»                |
| 2022  | «Лех» (Познань)        | 0:2           | «Ракув»                |
| 2023  | «Ракув»                | 0:0 (пен.5:6) | «Легія» (Варшава)      |
| 2024  | «Ягеллонія» (Білосток) | 1:0           | «Вісла» (Краків)       |
| 2025  | «Лех» (Познань)        | 1:2           | «Легія» (Варшава)      |

## Статистика за історію

### Найуспішніші клуби
За всю історію проведення розіграшу Суперкубка Польщі 11 разів перемагали чемпіони Польщі, 19 разів перемога була на боці володаря кубка Польщі, а 3 рази заплановані матчі не відбулися. Фіналістами ставав 22 клуби. Лідером класифікації є «Легія» (Варшава), яка має на сім фіналів більше від другого у класифікації «Леха» (Познань).
| №.  | Клуб                   | Місця на подіум | Місця на подіум | Переможні сезони                   |
| №.  | Клуб                   | Володар         | Фіналіст        | Переможні сезони                   |
| --- | ---------------------- | --------------- | --------------- | ---------------------------------- |
| 1.  | «Легія» (Варшава)      | 6               | 11              | 1989, 1994, 1997, 2008, 2023, 2025 |
| 2.  | «Лех» (Познань)        | 6               | 4               | 1990, 1992, 2004, 2009, 2015, 2016 |
| 3.  | «Аміка» (Вронкі)       | 2               | 1               | 1998, 1999                         |
| 3.  | «Ракув» (Ченстохова)   | 2               | 1               | 2021, 2022                         |
| 5.  | «Арка» (Гдиня)         | 2               |                 | 2017, 2018                         |
| 5.  | ГКС «Катовіце»         | 2               |                 | 1991, 1995                         |
| 5.  | «Шльонськ» (Вроцлав)   | 2               |                 | 1987, 2012                         |
| 5.  | «Лехія» (Гданськ)      | 2               |                 | 1983, 2019                         |
| 5.  | «Ягеллонія» (Білосток) | 2               |                 | 2010, 2024                         |
| 10. | «Вісла» (Краків)       | 1               | 5               | 2001                               |
| 11. | «Гурник» (Забже)       | 1               | 1               | 1988                               |
| 11. | «Відзев» (Лодзь)       | 1               | 1               | 1996                               |
| 11. | «Полонія» (Варшава)    | 1               | 1               | 2000                               |
| 11. | «Заглембє» (Любін)     | 1               | 1               | 2007                               |
| 15. | «Вісла» (Плоцьк)       | 1               |                 | 2006                               |
| 15. | «Завіша» (Бидгощ)      | 1               |                 | 2014                               |
| 15. | «Краковія» (Краків)    | 1               |                 | 2020                               |
| 18. | «Рух» (Хожув)          |                 | 2               |                                    |
| 18. | ЛКС «Лодзь»            |                 | 2               |                                    |
| 20. | «Мєдзь» (Легниця)      |                 | 1               |                                    |
| 20. | ГКС «Белхатув»         |                 | 1               |                                    |
| 20. | «Пяст» (Глівіце)       |                 | 1               |                                    |

title: Суперкубок Польщі з футболу

wikitext:
{{Футбольний турнір
| Назва                 = Суперкубок Польщі
 Superpuchar Ekstraklasy S.A.
| Зображення            =
| Засновано             = [[1980]]
| Відмінено             =
| Регіон                = {{POL}}
| Конфедерація          = [[УЄФА]]
| Число команд          = 2
| Рівень в ієрархії     =
| Пониження в класі     =
| Підвищення в класі    =
| Внутрішній кубок      =
| Міжнародні турніри    = нема
| Поточний чемпіон      = «[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|Легія]]»
| Сезон                 = 2025
| Найбільше перемог     = [[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]], [[Легія (футбольний клуб, Варшава) |«Легія» (Варшава)]] (по 6)
| ТВ-партнер            =
| Сайт                  =
| Поточний              = [[Суперкубок Польщі з футболу 2025|2025]]
}}
'''Суперкубок Екстракласи СА''' ({{lang-pl|Superpuchar Ekstraklasy S.A.}}) — [[футбол]]ьні змагання в [[Польща|Польщі]], організовані в [[1980]], [[1983]], [[1987]]-[[2002]], [[2004]] роках. З [[2006]] проводиться Суперкубок Екстракласи СА. Одноматчевий [[турнір]], у якому грають дійсний володар [[Кубок Польщі з футболу|кубка Польщі]] і [[Польська Екстракласа з футболу|чемпіон]] сезону. У випадку, якщо кубок і чемпіонат виграла одна команда, то в Суперкубку грають чемпіон і фіналіст кубка.

Назви Суперкубка у Польщі:
* [[1980]]—[[2004]]: Суперкубок Польщі з футболу ({{lang-pl|Superpuchar Polski w piłce nożnej}})
* [[2007]]—...: Суперкубок Екстракласи СА ({{lang-pl|Puchar Ekstraklasy S.A.}})

== Історія ==
Перші змагання за Суперкубок Польщі з футболу було плановано провести [[22 червня]] [[1980]] року. У ньому повинні були зустрітися тодішній чемпіон [[Шомбєркі (Битом)|«Шомбєркі» (Битом)]] і володар кубка Польщі [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]. Але через складну політичну ([[Воєнний стан у Польщі 1981-1983]]), суспільну і господарську ситуацію в країні матч було скасовано. Тільки за три роки згадали про турнір і [[30 липня]] [[1983]] року відбувся перший матч, у якому володар кубка Польщі [[Лехія (Гданськ)|«Лехія» (Гданськ)]] переміг 1:0 чемпіона [[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]. Потім наступні чотири роки змагання не проводилися. І тільки з [[1987]] почалися циклічно змагатися за Суперкубок. У [[2002]], [[2003]] і [[2005]] рр. через мале зацікавлення турніром матчі були скасовані. До [[2006]] змагання за Суперкубок Польщі з футболу проводилися під егідою [[Польський Футбольний Союз|Польського Футбольного Союзу]], а потім [[Екстракласа СА]] організувала наступні турніри.

== Усі матчі Суперкубка Польщі ==
{| class="wikitable" width=100% align=center style="border:2px black; font-size:100%;"
|-
|+'''Суперкубок Польщі'''
!align="center" width=10% |Сезон
!align="center" width=40% |Чемпіон
!align="center" width=10% |Рахунок
!align="center" width=40% |Володар кубка
|-
|-
|colspan=4 style="border:1px black;"|
|-align=center
|[[1980]]
| [[Шомбєркі (Битом)|«Шомбєркі» (Битом)]]  || – ||[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1983|1983]]
|bgcolor=silver| [[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]  || 0:1 ||bgcolor=gold|'''[[Лехія (Гданськ)|«Лехія» (Гданськ)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1987|1987]]
|bgcolor=silver| [[Гурник (Забже)|«Гурник» (Забже)]]  || 0:2 ||bgcolor=gold|'''[[Шльонськ (Вроцлав)|«Шльонськ» (Вроцлав)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1988|1988]]
|bgcolor=gold|'''[[Гурник (Забже)|«Гурник» (Забже)]]''' || 2:1 ||bgcolor=silver| [[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1989|1989]]
|bgcolor=silver| [[Рух (Хожув)|«Рух» (Хожув)]]  || 0:3 ||bgcolor=gold|'''[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1990|1990]]
|bgcolor=gold|'''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]''' || 3:1 ||bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1991|1991]]
|bgcolor=silver| [[Заглембє (футбольний клуб, Любін)|«Заглембє» (Любін)]]  || 1:1 (пен.2:3) ||bgcolor=gold|'''[[ГКС (Катовіце)|ГКС «Катовіце»]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1992|1992]]
|bgcolor=gold|'''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]''' || 4:2 ||bgcolor=silver| [[Мєдзь (Легниця)|«Мєдзь» (Легниця)]]
|-align=center
|[[1993]]
| ? || – ||[[ГКС (Катовіце)|ГКС «Катовіце»]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1994|1994]]
|bgcolor=gold|'''[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]''' || 6:4 ||bgcolor=silver| [[ЛКС (Лодзь)|ЛКС «Лодзь»]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1995|1995]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]  || 0:1 ||bgcolor=gold|'''[[ГКС (Катовіце)|ГКС «Катовіце»]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1996|1996]]
|bgcolor=gold|'''[[Відзев (Лодзь)|«Відзев» (Лодзь)]]''' || 1:1 (пен.5:4) ||bgcolor=silver| [[Рух (Хожув)|«Рух» (Хожув)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1997|1997]]
|bgcolor=silver| [[Відзев (Лодзь)|«Відзев» (Лодзь)]]  || 1:2 ||bgcolor=gold|'''[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1998|1998]]
|bgcolor=silver| [[ЛКС (Лодзь)|ЛКС «Лодзь»]]  || 0:1 ||bgcolor=gold|'''[[Аміка (Вронкі)|«Аміка» (Вронкі)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 1999|1999]]
|bgcolor=silver| [[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]  || 0:1 ||bgcolor=gold|'''[[Аміка (Вронкі)|«Аміка» (Вронкі)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2000|2000]]
|bgcolor=gold|'''[[Полонія (Варшава)|«Полонія» (Варшава)]]''' || 4:2 ||bgcolor=silver| [[Аміка (Вронкі)|«Аміка» (Вронкі)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2001|2001]]
|bgcolor=gold|'''[[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]''' || 4:3 ||bgcolor=silver| [[Полонія (Варшава)|«Полонія» (Варшава)]]
|-align=center
|2002
| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]  || – ||[[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2004|2004]]
|bgcolor=silver| [[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]  || 2:2 (пен.1:4) ||bgcolor=gold|'''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2006|2006]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]  || 1:2 ||bgcolor=gold|'''[[Вісла (Плоцьк)|«Вісла» (Плоцьк)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2007|2007]]
|bgcolor=gold|'''[[Заглембє (футбольний клуб, Любін)|«Заглембє» (Любін)]]''' || 1:0 ||bgcolor=silver| [[ГКС (Белхатув)|ГКС «Белхатув»]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2008|2008]]
|bgcolor=silver| [[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]  || 1:2 ||bgcolor=gold|'''[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2009|2009]]
|bgcolor=silver| [[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]  || 1:1 (пен.3:4) ||bgcolor=gold|'''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2010|2010]]
|bgcolor=silver| [[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]  || 0:1 ||bgcolor=gold|'''[[Ягеллонія (Білосток)|«Ягеллонія» (Білосток)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2012|2012]]
|bgcolor=gold| '''[[Шльонськ (Вроцлав)|«Шльонськ» (Вроцлав)]]''' || 1:1 (пен.4:2) ||bgcolor=silver|[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2014|2014]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]] || 2:3 ||bgcolor=gold|'''[[Завіша (Бидгощ)|«Завіша» Бидгощ]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2015|2015]]
|bgcolor=gold| '''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]''' || 3:1 ||bgcolor=silver|[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2016|2016]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]] || 1:4 ||bgcolor=gold|'''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2017|2017]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]] || 1:1 (пен.3:4) ||bgcolor=gold|'''[[Арка (Гдиня)|«Арка» (Гдиня)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2018|2018]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]] || 2:3 ||bgcolor=gold|'''[[Арка (Гдиня)|«Арка» (Гдиня)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2019|2019]]
|bgcolor=silver| [[Пяст (Глівіце)|«Пяст» (Глівіце)]] || 1:3 ||bgcolor=gold|'''[[Лехія (Гданськ)|«Лехія» (Гданськ)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2020|2020]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]] || 0:0 (пен.4:5) ||bgcolor=gold|'''[[Краковія (футбольний клуб)|«Краковія»]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2021|2021]]
|bgcolor=silver| [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]] || 1:1 (пен.3:4) ||bgcolor=gold|'''[[Ракув (футбольний клуб)|«Ракув»]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2022|2022]]
|bgcolor=silver| [[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]] || 0:2 ||bgcolor=gold|'''[[Ракув (футбольний клуб)|«Ракув»]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2023|2023]]
|bgcolor=silver| [[Ракув (футбольний клуб)|«Ракув»]] || 0:0 (пен.5:6) ||bgcolor=gold|'''[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]'''
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2024|2024]]
|bgcolor=gold| '''[[Ягеллонія (Білосток)|«Ягеллонія» (Білосток)]]''' || 1:0 ||bgcolor=silver|[[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]
|-align=center
|[[Суперкубок Польщі з футболу 2025|2025]]
|bgcolor=silver| '''[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]'''|| 1:2 || bgcolor="gold" |[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|'''«Легія» (Варшава)''']]
|}

== Статистика за історію ==
=== Найуспішніші клуби ===
За всю історію проведення розіграшу Суперкубка Польщі 11 разів перемагали чемпіони Польщі, 19 разів перемога була на боці володаря кубка Польщі, а 3 рази заплановані матчі не відбулися. Фіналістами ставав 22 клуби. Лідером класифікації є [[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]], яка має на сім фіналів більше від другого у класифікації [[Лех (Познань)|«Леха» (Познань)]].
{|class="wikitable"
!rowspan=2|№.
!rowspan=2|Клуб
!colspan=2|Місця на подіум
!rowspan=2|Переможні сезони
|-
!Володар
!Фіналіст
|- align="center"
||1.
||[[Легія (футбольний клуб, Варшава)|«Легія» (Варшава)]]
||6
||11
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1989|1989]], [[Суперкубок Польщі з футболу 1994|1994]], [[Суперкубок Польщі з футболу 1997|1997]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2008|2008]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2023|2023]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2025|2025]]
|- align="center"
||2.
||[[Лех (Познань)|«Лех» (Познань)]]
||6
||4
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1990|1990]], [[Суперкубок Польщі з футболу 1992|1992]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2004|2004]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2009|2009]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2015|2015]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2016|2016]]
|-align=center
|rowspan="2"|3.
||[[Аміка (Вронкі)|«Аміка» (Вронкі)]]
||2
||1
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1998|1998]], [[Суперкубок Польщі з футболу 1999|1999]]
|-align=center
||[[Ракув (футбольний клуб)|«Ракув» (Ченстохова)]]
||2
||1
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2021|2021]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2022|2022]]
|-align=center
|rowspan="5"|5.
||[[Арка (Гдиня)|«Арка» (Гдиня)]]
||2
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2017|2017]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2018|2018]]
|-align=center
||[[ГКС (Катовіце)|ГКС «Катовіце»]]
||2
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1991|1991]], [[Суперкубок Польщі з футболу 1995|1995]]
|-align=center
||[[Шльонськ (Вроцлав)|«Шльонськ» (Вроцлав)]]
||2
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1987|1987]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2012|2012]]
|-align=center
||[[Лехія (Гданськ)|«Лехія» (Гданськ)]]
||2
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1983|1983]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2019|2019]]
|-align=center
||[[Ягеллонія (Білосток)|«Ягеллонія» (Білосток)]]
||2
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2010|2010]], [[Суперкубок Польщі з футболу 2024|2024]]
|-align=center
||10.
||[[Вісла (Краків)|«Вісла» (Краків)]]
||1
||5
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2001|2001]]
|-align=center
|rowspan="4"|11.
||[[Гурник (Забже)|«Гурник» (Забже)]]
||1
||1
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1988|1988]]
|-align=center
||[[Відзев (Лодзь)|«Відзев» (Лодзь)]]
||1
||1
||[[Суперкубок Польщі з футболу 1996|1996]]
|-align=center
||[[Полонія (Варшава)|«Полонія» (Варшава)]]
||1
||1
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2000|2000]]
|-align=center
||[[Заглембє (футбольний клуб, Любін)|«Заглембє» (Любін)]]
||1
||1
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2007|2007]]
|-align=center
|rowspan="3"|15.
||[[Вісла (Плоцьк)|«Вісла» (Плоцьк)]]
||1
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2006|2006]]
|-align=center
||[[Завіша (Бидгощ)|«Завіша» (Бидгощ)]]
||1
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2014|2014]]
|-align=center
||[[Краковія (футбольний клуб)|«Краковія» (Краків)]]
||1
||
||[[Суперкубок Польщі з футболу 2020|2020]]
|-align=center
|rowspan="2"|18.
||[[Рух (Хожув)|«Рух» (Хожув)]]
||
||2
||
|-align=center
||[[ЛКС (Лодзь)|ЛКС «Лодзь»]]
||
||2
||
|-align=center
|rowspan="3"|20.
||[[Мєдзь (Легниця)|«Мєдзь» (Легниця)]]
||
||1
||
|-align=center
||[[ГКС (Белхатув)|ГКС «Белхатув»]]
||
||1
||
|-align=center
||[[Пяст (Глівіце)|«Пяст» (Глівіце)]]
||
||1
||
|-
|}

== Посилання ==
* [http://ekstraklasa.org/ Офіційний сайт Екстракласи] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090627024632/http://www.ekstraklasa.org/ |date=27 червня 2009 }} {{ref-pl}}
* [https://web.archive.org/web/20090417004406/http://www.pzpn.pl/idea_ekstraklasa.php Офіційний сайт Польського Футбольного Союзу (ПЗПН)] {{ref-pl}}
* [http://www.90minut.pl/ Статистика поточного сезону і архів на сайті 90minut.pl] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170424081316/http://www.90minut.pl/ |date=24 квітня 2017 }} {{ref-pl}}
{{нк}}
{{Суперкубок Польщі з футболу}}
{{Польський футбол}}
{{Національні футбольні суперкубки Європи (УЄФА)}}

[[Категорія:Суперкубок Польщі з футболу|*]]

title: Суперкубок Польщі · Superpuchar Ekstraklasy S.A.

Регіон: Польща

Конфедерація: УЄФА

Міжнародні турніри: нема

Поточний чемпіон: «Легія»

Найбільше перемог: «Лех» (Познань), «Легія» (Варшава) (по 6)


text:
# Авґустс Біленштейнс
Авґустс Біленштейнс (рос. August Johann Gottfried Bielenstein; 4 березня 1826, Мітава — 6 липня 1907) — знавець і дослідник латиської мови. У 1890 став член-кореспондентом Імператорської Санкт-Петербурзької Академії наук з лінгвістики.

## Біографія
Народився у німецькій родині в місті Мітава (нині — Єлгава), балтійський німець. Батько — лютеранський пастор Йоганн Ґотфрід Білєнштейн.
Навчався в Німеччині, спочатку в гімназії в Шульпфорті, пізніше — в Галльському університеті. У 1846–1850 роках студіював богослов'я в Дерптському університеті, де 1848 року був відзначений срібною медаллю та завершив навчання зі ступенем кандидата.
У 1852 році був призначений пастором у Ной-Ауце, Курляндія, на місце померлого батька. З 1867 року служив пастором німецької громади в Добеле, де залишався до 1905 року. У 1878 році був відзначений Золотим наперсним хрестом.
Під час революції 1905 року його бібліотека й архів були знищені революціонерами. Після цього Білєнштейн вийшов у відставку та повернувся до Мітави, де й помер у 1907 році.

## Наукова діяльність
З 1864 до 1895 року був головою Латиського літературного товариства, з 1895 — його почесний президент. Вів активну публікаційну діяльність у галузі лінгвістики та етнографії в часописах товариства.
Редагував газету Latviešu Avīzes — одну з найвпливовіших латиських газет того часу.
Його головна праця — двотомна граматика «Die lettische Sprache nach ihren Lauten und Formen» (Берлін, 1863—1864) — вважається однією з найкращих граматик латиської мови. Скорочені варіанти: Handbuch der lettischen Sprache. I. Grammatik (Мітава, 1863) та Die Elemente der lettischen Sprache (Мітава, 1866). Ще у рукописі ця праця здобула половинну Демидівську премію (1861).
Опублікував також велику збірку латиських народних пісень (до 1875 року — близько 4800 чотиривіршів) та збірку загадок: Tausend lettische Räthsel, übersetzt und erklärt (Мітава, 1881).
Під його редакцією було видано Lettisch-deutsches Wörterbuch Ульмана (Рига, 1872). Також здійснив перегляд латиського перекладу Біблії з урахуванням лінгвістичних і теологічних аспектів (Мітава, 1877).

## Праці
- «Die lettische Sprache nach ihren Lauten und Formen» (Берлін, 1863-1864)
- «Handbuch der lettischen Sprache. I. Grammatik» (Мітава, 1863)
- «Die Elemente der lettischen Sprache» (Мітава, 1866)
- «Tausend lettische Räthsel, übersetzt und erklärt» (Мітава, 1881)
- «Lettishe Wörterbuch»
- «Lettisch-deutsches Wörterbuch» (Рига, 1872)

title: Авґустс Біленштейнс

wikitext:
{{Науковець
| ім'я               = Авґустс Біленштейнс
| ім'я_мовою_оригіналу = {{lang-ru|August Johann Gottfried Bielenstein}}
| жінка              =
| зображення         =
| зображення_розмір  =
| зображення_підпис  =
| дата народження    =
| місце народження   =
| дата смерті        =
| місце смерті       =
| резиденція         =
| громадянство       = [[Файл:Flag of the German Empire.svg|border|{{{1|22px}}}|Прапор Німеччини (1871—1918, 1933—1935)]] [[Німеччина]]
| національність     =
| галузь             =
| заклад             =
| Alma Mater         =
| посада             =
| відомий завдяки    =
| звання             =
| ступінь            =
| керівник           =
| учні               =
| батько             =
| мати               =
| дружина            =
| чоловік            =
| діти               =
| нагороди           =<!-- {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{шаблон_вищої_нагороди}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}}
{{!}}-
{{!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}}
{{!)}} -->
| автограф           =
| примітки           =
| особиста_сторінка  =
}}
'''Авґустс Біленштейнс''' ({{lang-ru|August Johann Gottfried Bielenstein}}; [[4 березня]] [[1826]], [[Мітава]] — [[6 липня]] [[1907]]) — знавець і дослідник [[Латиська мова|латиської мови]]. У [[1890]] став [[Член-кореспондент|член-кореспондентом]] [[Петербурзька академія наук|Імператорської Санкт-Петербурзької Академії наук]] з [[Лінгвістика|лінгвістики]].

== Біографія ==
Народився у німецькій родині в місті [[Мітава]] (нині — [[Єлгава]]), [[Балтійські німці|балтійський німець]]. Батько — лютеранський пастор Йоганн Ґотфрід Білєнштейн.

Навчався в [[Німеччина|Німеччині]], спочатку в гімназії в Шульпфорті, пізніше — в Галльському університеті. У 1846–1850 роках студіював [[богослов'я]] в [[Дерптський університет|Дерптському університеті]], де 1848 року був відзначений срібною медаллю та завершив навчання зі ступенем [[Кандидат наук|кандидата]].

У 1852 році був призначений пастором у [[Ной-Ауце]], [[Курляндія]], на місце померлого батька. З 1867 року служив пастором німецької громади в [[Добеле]], де залишався до 1905 року. У 1878 році був відзначений Золотим наперсним хрестом.

Під час [[Російська революція 1905—1907|революції 1905 року]] його бібліотека й архів були знищені революціонерами. Після цього Білєнштейн вийшов у відставку та повернувся до Мітави, де й помер у 1907 році.

== Наукова діяльність ==
З 1864 до 1895 року був головою [[Латиське літературне товариство|Латиського літературного товариства]], з 1895 — його почесний президент. Вів активну публікаційну діяльність у галузі [[Лінгвістика|лінгвістики]] та [[Етнографія|етнографії]] в часописах товариства.

Редагував газету ''Latviešu Avīzes'' — одну з найвпливовіших латиських газет того часу.

Його головна праця — двотомна граматика «''Die lettische Sprache nach ihren Lauten und Formen''» (Берлін, 1863—1864) — вважається однією з найкращих граматик латиської мови. Скорочені варіанти: ''Handbuch der lettischen Sprache. I. Grammatik'' (Мітава, 1863) та ''Die Elemente der lettischen Sprache'' (Мітава, 1866). Ще у рукописі ця праця здобула половинну Демидівську премію (1861).

Опублікував також велику збірку латиських народних пісень (до 1875 року — близько 4800 чотиривіршів) та збірку загадок: ''Tausend lettische Räthsel, übersetzt und erklärt'' (Мітава, 1881).

Під його редакцією було видано ''Lettisch-deutsches Wörterbuch'' Ульмана (Рига, 1872). Також здійснив перегляд латиського перекладу [[Біблія|Біблії]] з урахуванням лінгвістичних і теологічних аспектів (Мітава, 1877).

== Праці ==

* ''«Die lettische Sprache nach ihren Lauten und Formen»'' ([[Берлін]], [[1863]]-[[1864]])
* ''«Handbuch der lettischen Sprache. I. Grammatik»'' ([[Мітава]], [[1863]])
* ''«Die Elemente der lettischen Sprache»'' ([[Мітава]], [[1866]])
* ''«Tausend lettische Räthsel, übersetzt und erklärt»'' ([[Мітава]], [[1881]])
* ''«Lettishe Wörterbuch»''
* ''«Lettisch-deutsches Wörterbuch»'' ([[Рига]], [[1872]])

== Джерела ==

* Биленштейн, Август-Иоганн-Готфрид // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
* Биленштейн, Август в словаре Baltisches Biographisches Lexikon digital (нем.)
* Walter Bielenstein: ''Kampferlebnisse eines Balten im Ringen um Glauben und Heimat.'' Berlin 1939 (Kapitel 2)
* Heinrich von Baer: ''Mein Erlebnis der Brüderlichkeit. Aufzeichnungen aus dem Jahre 1979''. Herausgeber Brüderlicher Kreis 2012 ISBN 978-3-8482-5703-4 (Mit einem Kapitel über Walter Bielenstein; auch als E-Book)
* Sammelband der Konferenz Riga, 6. Juli 2007: ''Dr. August Bielenstein — Forscher der Grundlagen lettischer Kultur sowie deren Vermittler in Europa''. (Zweisprachig deutsch und lettisch; Latvijas Akadēmiskā Bibliotēka, 2007)
* Sarma Kļaviņa: ''Die Werke von August Bielenstein — eine bedeutende Quelle der Indoeuropäistik des 19. Jahrhunderts''. [http://www.vvk.lv/print.php?id=371 Online] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140606213755/http://www.vvk.lv/print.php?id=371 |date=6 червня 2014 }}
* Wilhelm Neander: ''Lexikon deutschbaltischer Theologen seit 1920''. Verlag und Druckerei Fritz Eberlein, Hannover, 2. Auflage 1988
* Andrejs Bankavs, Ilga Jansone: ''Valodniecība Latvijā: Fakti un biogrāfijas''. LU Akadēmiskais apgāds 2010. ISBN 978-9984-45-183-1 (Sprachwissenschaft in Lettland: Fakten und Biografien; mit Werkverzeichnis Bielensteins)

{{DEFAULTSORT:Біленштейнс}}
[[Категорія:Німецькі мовознавці]]
[[Категорія:Латиська мова]]
[[Категорія:Члени-кореспонденти Санкт-Петербурзької академії наук]]
[[Категорія:Померли в Єлгаві]]

Народився: 4 березня 1826 · Мітава, Російська імперія

Помер: 6 липня 1907 (81 рік) · Мітава, Російська імперія

Країна: Німеччина

Діяльність: мовознавець, богослов, етнограф

Alma mater: Дерптський імператорський університетd · Кенігсберзький університет · Університет Мартіна Лютера

Галузь: мовознавство, етнографія і богослів'я

Заклад: Петербурзька академія наук

Батько: Johann Andreas Gottfried Bielensteind

У шлюбі з: Ernestine Louise Hermine Bielensteind

Діти: Hans Bielensteind · Bernhard Bielensteind · Marta Bielensteind

Нагороди: Golden Pectoral Crossd


text:
# Емблема Папуа Нової Гвінеї
Емблема Папуа Нової Гвінеї (англ. Emblem of Papua New Guinea) — один з національних символів Папуа Нової Гвінеї, затверджений 1971 року.

## Опис
Основним елементом державної емблеми Папуа Нової Гвінеї є зображення райського птаха (Gerrus paradisaea), що сидить на церемоніальному списі тубільців та барабані. У нижній частині емблеми розміщено напис англійською мовою «Papua New Guinea».
Райський птах є символом злагоди, а спис та барабан — єдності нації.

title: Емблема Папуа Нової Гвінеї

wikitext:
{{Картка герба
|назва              = Емблема Папуа Нової Гвінеї
|зображення         = National emblem of Papua New Guinea.svg
|зображення_розмір  = 200
|середній           =
|середній_розмір    =
|середній_підпис    =
|малий              =
|малий_розмір       =
|малий_підпис       =
|зображення2        =
|зображення2_розмір =
|зображення2_підпис =
|зображення3        =
|зображення3_розмір =
|зображення3_підпис =
|носій              = [[Папуа Нова Гвінея]]
|дата_затвердження  = [[1971]]
|нашоломник         =
|корона             =
|шолом              =
|щит                =
|щитотримачі        =
|основа             =
|девіз              =
|ордени             =
|інші_елементи      =
|ранні_версії       =
|використання       =
}}

'''Емблема Папуа Нової Гвінеї''' ({{lang-en|Emblem of Papua New Guinea}}) — один з національних символів [[Папуа Нова Гвінея|Папуа Нової Гвінеї]], затверджений [[1971]] року<ref>{{Cite web |url=http://www.paclii.org/pg/legis/consol_act/cotisopng534.pdf |title=Constitution of the Independent State of Papua New Guinea |accessdate=9 лютого 2020 |archive-date=21 жовтня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191021034510/http://www.paclii.org/pg/legis/consol_act/cotisopng534.pdf }}</ref>.

== Опис ==
Основним елементом державної емблеми Папуа Нової Гвінеї є зображення [[Райський птах|райського птаха]] (''Gerrus paradisaea''), що сидить на церемоніальному [[спис]]і [[Корінні народи|тубільці]]в та [[барабан]]і. У нижній частині емблеми розміщено напис [[Англійська мова|англійською мовою]] «Papua New Guinea».

Райський птах є символом злагоди, а спис та барабан — єдності нації.

== Див. також ==
* [[Гімн Папуа Нової Гвінеї]]
* [[Прапор Папуа Нової Гвінеї]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Все про світ. Країни. Прапори. Герби: енциклопедичний довідник / [відповідальний за випуск М. Ілляш]. — {{К.}} : [[Школа (видавництво, Київ)|Школа]], 2001. — 622 с. ISBN 966-7657-79-5.

== Посилання ==
* [http://svit.ukrinform.ua/Papua/papua.php Країни світу. Папуа Нова Гвінея]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* {{ref-en}} [http://www.crwflags.com/fotw/flags/pg.html Flags of the world.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120410204536/http://www.crwflags.com/fotw/flags/pg.html |date=10 квітня 2012 }}

{{Державні герби країн світу}}
{{Папуа Нова Гвінея в темах}}

[[Категорія:Державні герби|Папуа Нова Гвінея]]
[[Категорія:Герби країн Океанії|Папуа Нова Гвінея]]
[[Категорія:Національні символи Папуа Нової Гвінеї]]

title: Деталі

Носій: Папуа Нова Гвінея


text:
# Анну Рані
Анну Рані Дхараян (28 серпня 1992, Мірут) — індійська метальниця списа. Вона стала першою індійською жінкою, яка дійшла до фіналу з метання списа на чемпіонаті світу 2019 року. На Іграх Співдружності 2022 року увійшла в історію, ставши першою індійською метальницею списа, яка виграла бронзову медаль. Рані є першою індійською метальницею списа, яка виграла золото на Азійських іграх.

## Особисте життя та біографія
Анну Рані Дхараян народилася в родині джайтів 28 серпня 1992 року в селі Бахадурпур, Мірут. Її батько Амарпал був фермером.Її талант виявив брат Упендра, який помітив силу її верхньої частини тіла під час гри в крикет. Він почав тренувати її, просячи кидати палиці цукрової тростини в порожньому полі. Першим списом Анну стала палиця, яку вона зробила власноруч з довгого шматка бамбука, оскільки не могла собі дозволити купити списа. Вперше вона почала займатися метанням списа у 2010 році у віці 18 років. Пізніше її брат почав платити за її тренування, хоча батько не схвалював заняття дівчинки спортом. Він нарешті підтримав талант Анну після того, як вона показала себе, побивши національний рекорд у 2014 році, і тепер підтримує її амбіції.

## Професійні досягнення
Анну Рані спочатку тренував Кашинат Наїк, а зараз її тренує Балджіт Сінгх.
У 2014 році на Національному чемпіонаті штатів з легкої атлетики в Лакхнау Рані виграла золоту медаль з результатом 58,83 метра, побивши національний рекорд 14-річної давнини, і пройшла кваліфікацію на Ігри Співдружності 2014, де фінішувала восьмою. Пізніше в тому ж році вона виграла бронзову медаль на Азійських іграх в Інчхоні, Південна Корея, метнувши спис на 59,53 метра. Через два роки вона знову побила власний рекорд на Національному чемпіонаті штатів з легкої атлетики, кинувши спис на 60,01 метра. У березні 2019 року вона знову побила власний рекорд, метнувши спис на 62,34 метра на Національному чемпіонаті з легкої атлетики у Патіалі, Пенджаб.
Рані виграла срібну медаль на 23-му чемпіонаті Азії з легкої атлетики в Катарі 21 квітня 2019 року, що дозволило кваліфікуватися на чемпіонат світу з легкої атлетики, ставши першою індійською жінкою-метальницею списа, яка брала участь у чемпіонаті світу з легкої атлетики. Вона виграла бронзову медаль на етапі Світового виклику IAAF Golden Spike Ostrava в Остраві, Чехія.
Анну Рані отримала нагороду «Спортсменка року в легкій атлетиці» за версією Sportstar Aces у 2020 році. Виграла золоту медаль у змаганнях з метання списа серед жінок на 59-му відкритому чемпіонаті країни з легкої атлетики.
У 2021 році вона не пройшла до фіналу на літніх Олімпійських іграх в Токіо з результатом 54,04 м, а наступного року виграла Меморіал Косанова з результатом 62,29 м, після чого здобула бронзову медаль на Іграх Співдружності в Бірмінгемі з результатом 60,00 м, поступившись австралійкам Келсі-Лі Барбер і Маккензі Літтл. Вона також фінішувала сьомою на чемпіонаті світу в Юджині з результатом 61,12 м у фіналі. У 2023 році вона фінішувала четвертою на чемпіонаті Азії в Бангкоку з результатом 59,10 м, після чого вибула у кваліфікації на чемпіонаті світу в Будапешті з результатом 57,05 м. У жовтні вона перемогла на Азійських іграх у Ханчжоу з результатом 62,92 метра. Наступного року вона не пройшла у фінал на літніх Олімпійських іграх у Парижі з результатом 55,81 м у кваліфікації.
У 2012 і 2013, 2015 і 2019 і з 2021 по 2024 роки Рані ставала чемпіонкою Індії з метання списа.

title: Анну Рані

wikitext:
{{Спортсмен
|клуб =
|команда = Індія
|birth_date = 28.08.1992
|birth_place = [[Мірут]], Уттар-Прадеш
|вага = 63 кг (2014)
|pb = 63.82 м (2022) '''NR'''
|show-medals = yes
|медалі = {{MedalCountry|{{IND}}}}
{{MedalCompetition|[[Ігри Співдружності]]}}
{{MedalBronze|[[Ігри Співдружності 2014|2022 Бірмінгем]]|метання списа}}
{{MedalCompetition|[[Азійські ігри]]}}
{{MedalGold|[[Азійські ігри 2022|2022 Ханчжоу]]|метання списа}}
{{MedalBronze|[[Азійські ігри 2014|2014 Інчхон]]|метання списа}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Азії з легкої атлетики|Чемпіонат Азії]]}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Азії з легкої атлетики 2019|2019 Доха]]|метання списа}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Азії з легкої атлетики 2017|2017 Бхубанешвар]]|метання списа}}
{{MedalCompetition|[[Південноазійські ігри]]}}
{{MedalSilver|2016 Ґувахаті|метання списа}}
}}

'''Анну Рані Дхараян''' ([[28 серпня]] [[1992]], [[Мірут]]) — індійська [[Метання списа|метальниця списа]]. Вона стала першою індійською жінкою, яка дійшла до фіналу з метання списа на [[Чемпіонат світу з легкої атлетики|чемпіонаті світу]] 2019 року.<ref>{{Cite web|url=https://www.indiatoday.in/sports/athletics/story/iaaf-world-championships-annu-rani-national-javelin-record-final-spot-1604911-2019-09-30|title=Annu Rani qualifies for javelin throw finals with national record effort|date=30 вересня 2019|website=India Today|language=en|access-date=2021-07-27}}</ref> На Іграх Співдружності 2022 року увійшла в історію, ставши першою індійською метальницею списа, яка виграла бронзову медаль.<ref>{{Cite web|url=https://www.thehindu.com/sport/athletics/cwg-2022-annu-rani-wins-bronze-becomes-first-indian-female-javelin-thrower-to-win-medal/article65741298.ece|title=CWG 2022: Annu Rani wins bronze, becomes first Indian female javelin thrower to win medal.|date=2022-08-07|website=[[The_Hindu]]|language=en}}</ref> Рані є першою індійською метальницею списа, яка виграла золото на [[Азійські ігри|Азійських іграх]].<ref>{{Cite web|url=https://www.indiatoday.in/sports/tokyo-olympics/story/tokyo-olympics-annu-rani-women-s-javelin-thrower-annu-rani-olympic-quota-world-rankings-1821420-2021-07-01|title=Tokyo 2020: India's women Javelin thrower Annu Rani secures Olympics quota through world rankings|date=1 липня 2021|website=India Today|language=en|access-date=2021-07-27}}</ref>

== Особисте життя та біографія ==
Анну Рані Дхараян народилася в родині джайтів 28 серпня 1992 року в селі Бахадурпур,<ref name=":2">{{Cite web|url=https://www.news18.com/sports/asian-games-golden-queen-annu-ranis-javelin-throw-was-aimed-at-freedom-for-women-in-her-up-village-8609058.html|title=Asian Games ‘Golden Queen’ Annu Rani’s Javelin Was Aimed at ‘Freedom for Women’ in Her UP Village|date=2023-10-09|website=News18|language=en|access-date=2023-10-09}}</ref> [[Мірут]]. Її батько Амарпал був фермером.<ref name=":2" />Її талант виявив брат Упендра, який помітив силу її верхньої частини тіла під час гри в крикет. Він почав тренувати її, просячи кидати палиці цукрової тростини в порожньому полі.<ref>{{Cite web|url=https://indianexpress.com/article/sports/commonwealth-games/annu-rani-wins-bronze-becomes-first-indian-female-javelin-thrower-to-win-medal-in-cwg-8076454/|title=After throwing sugarcanes, bamboo sticks, Annu Rani now hurls javelin for CWG bronze|date=2022-08-07|website=The Indian Express|language=en|access-date=2022-08-10}}</ref> Першим списом Анну стала палиця, яку вона зробила власноруч з довгого шматка [[Бамбукові|бамбука]], оскільки не могла собі дозволити купити списа. Вперше вона почала займатися метанням списа у 2010 році у віці 18 років. Пізніше її брат почав платити за її тренування, хоча батько не схвалював заняття дівчинки спортом. Він нарешті підтримав талант Анну після того, як вона показала себе, побивши національний рекорд у 2014 році, і тепер підтримує її амбіції.<ref>{{Cite web|url=https://www.impactguru.com/fundraiser/annu-rani|title=Annu Rani's Quest For Gold – Impact Guru|website=impactguru.com|language=en-GB|access-date=27 липня 2019}}</ref><ref name=":0">{{Cite web|url=https://www.kreedon.com/annu-rani-torchbearer-indian-women-athletics/|title=Annu Rani – The Torchbearer for Indian Women in Athletics Javelin Throw|last=Nikhil|date=27 червня 2017|website=Voice of Indian Sports|language=en-GB|access-date=27 липня 2019}}</ref>

== Професійні досягнення ==
Анну Рані спочатку тренував Кашинат Наїк, а зараз її тренує Балджіт Сінгх.<ref>{{Cite web|url=https://www.firstpost.com/sports/annu-rani-confident-of-breaching-olympic-qualification-mark-calls-for-resumption-of-outdoor-training-8359091.html|title=Annu Rani confident of breaching Olympic qualification mark, calls for resumption of outdoor training|last=Srivastava|first=Shantanu|date=13 травня 2020|website=Firstpost|archive-url=https://web.archive.org/web/20200514005543/https://www.firstpost.com/sports/annu-rani-confident-of-breaching-olympic-qualification-mark-calls-for-resumption-of-outdoor-training-8359091.html|archive-date=14 травня 2020|url-status=live|access-date=18 лютого 2021}}</ref>

У 2014 році на Національному чемпіонаті штатів з легкої атлетики в [[Лакхнау]] Рані виграла золоту медаль з результатом 58,83 метра, побивши національний рекорд 14-річної давнини, і пройшла кваліфікацію на [[Ігри Співдружності 2014]], де фінішувала восьмою. Пізніше в тому ж році вона виграла бронзову медаль на [[Азійські ігри 2014|Азійських іграх]] в [[Інчхон]]і, Південна Корея, метнувши спис на 59,53 метра. Через два роки вона знову побила власний рекорд на Національному чемпіонаті штатів з легкої атлетики, кинувши спис на 60,01 метра.<ref>{{Cite web|url=https://www.kreedon.com/annu-rani-torchbearer-indian-women-athletics/|title=Annu Rani – The Torchbearer for Indian Women in Athletics Javelin Throw|date=27 червня 2017|website=Voice of Indian Sports – KreedOn|language=en-GB|access-date=19 лютого 2021}}</ref> У березні 2019 року вона знову побила власний рекорд, метнувши спис на 62,34 метра на Національному чемпіонаті з легкої атлетики у [[Патіала|Патіалі]], [[Пенджаб (штат Індії)|Пенджаб]].<ref name=":1">{{Cite web|url=https://scroll.in/field/916965/fed-cup-athletics-annu-rani-rewrites-her-own-javelin-throw-national-record-qualifies-for-worlds|title=Fed Cup athletics: Annu Rani rewrites her own Javelin Throw national record, qualifies for Worlds|website=Scroll.in|series=Press Trust of India|language=en-US|access-date=27 липня 2019}}</ref>

Рані виграла срібну медаль на 23-му [[Чемпіонат Азії з легкої атлетики|чемпіонаті Азії з легкої атлетики]] в Катарі 21 квітня 2019 року, що дозволило кваліфікуватися на чемпіонат світу з легкої атлетики, ставши першою індійською жінкою-метальницею списа, яка брала участь у чемпіонаті світу з легкої атлетики.<ref name="Sportstar Award - The Hindu">{{Cite web|url=https://sportstar.thehindu.com/aces-awards/annu-rani-wins-sportstar-aces-2020-awards-sportswoman-of-the-year-in-athletics-track-and-field/article30555926.ece|title=Annu Rani wins Sportstar Aces 2020 Sportswoman of the Year in athletics|last=Rayan|first=Stan|website=The Hindu|language=en|access-date=18 лютого 2021}}</ref> Вона виграла бронзову медаль на етапі Світового виклику [[Світова легка атлетика|IAAF]] Golden Spike Ostrava в Остраві, Чехія.<ref>{{Cite web|url=https://sportstar.thehindu.com/athletics/javelin-throw-bronze-medal-for-annu-rani-at-iaaf-world-challenge-event-tokyo-olympics-2020/article28089255.ece|title=Javelin: Bronze for Annu Rani at IAAF event|website=Sportstar|language=en|access-date=27 липня 2019}}</ref>

Анну Рані отримала нагороду «Спортсменка року в легкій атлетиці» за версією Sportstar Aces у 2020 році.<ref name="Sportstar Award - The Hindu" /> Виграла золоту медаль у змаганнях з метання списа серед жінок на 59-му відкритому чемпіонаті країни з легкої атлетики.<ref>{{Cite web|url=https://www.indiatoday.in/sports/athletics/story/national-open-athletics-championship-annu-rani-wins-gold-javelin-throw-neeraj-chopra-pulls-out-1608081-2019-10-10|title=National Open Athletics Championship: Annu Rani wins gold, Neeraj Chopra pulls out|date=10 жовтня 2019|website=India Today|language=en|access-date=2021-07-27}}</ref>

У 2021 році вона не пройшла до [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2020 — метання списа (жінки)|фіналу]] на [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2020|літніх Олімпійських іграх]] в [[Токіо]] з результатом 54,04 м, а наступного року виграла Меморіал Косанова з результатом 62,29 м, після чого здобула бронзову медаль на [[Легка атлетика на Іграх Співдружності 2022|Іграх Співдружності]] в [[Бірмінгем]]і з результатом 60,00 м, поступившись австралійкам [[Келсі-Лі Барбер]] і [[Маккензі Літтл]]. Вона також фінішувала сьомою на [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2022|чемпіонаті світу]] в [[Юджин]]і з результатом 61,12 м у [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2022 — метання списа (жінки)|фіналі]]. У 2023 році вона фінішувала четвертою на [[Чемпіонат Азії з легкої атлетики 2023|чемпіонаті Азії]] в [[Бангкок]]у з результатом 59,10 м, після чого вибула у кваліфікації на [[Чемпіонат світу з легкої атлетики 2023|чемпіонаті світу]] в [[Будапешт]]і з результатом 57,05 м. У жовтні вона перемогла на [[Легка атлетика на літніх Азійських іграх 2022|Азійських іграх]] у [[Ханчжоу]] з результатом 62,92 метра. Наступного року вона не пройшла у фінал на [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2024|літніх Олімпійських іграх]] у [[Париж]]і з результатом 55,81 м у [[Легка атлетика на літніх Олімпійських іграх 2024 — метання списа (жінки)|кваліфікації]].

У 2012 і 2013, 2015 і 2019 і з 2021 по 2024 роки Рані ставала чемпіонкою Індії з метання списа.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* {{IAAF name}}
* {{Olympics.com profile|annu-rani}}

{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Рані Анну}}
[[Категорія:Чемпіони Азійських ігор з легкої атлетики]]
[[Категорія:Індійські бронзові призери Азійських ігор]]
[[Категорія:Індійські чемпіони Азійських ігор]]
[[Категорія:Легкоатлети на Азійських іграх 2022]]
[[Категорія:Легкоатлети на Азійських іграх 2018]]
[[Категорія:Легкоатлети на Азійських іграх 2014]]
[[Категорія:Призери Азійських ігор з легкої атлетики]]
[[Категорія:Призери Ігор Співдружності з легкої атлетики]]
[[Категорія:Індійські бронзові призери Ігор Співдружності]]
[[Категорія:Легкоатлети на Іграх Співдружності 2022]]
[[Категорія:Легкоатлети на Іграх Співдружності 2014]]
[[Категорія:Індійські олімпійські легкоатлети та легкоатлетки]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 2024]]
[[Категорія:Легкоатлети на літніх Олімпійських іграх 2020]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Індія

Народження: 28 серпня 1992 (32 роки) · Мірут, Уттар-Прадеш

title: Спорт

Країна: Індія

Вид спорту: легка атлетика

Дисципліна: метання списа

Команда: Індія

title: Ігри Співдружності

Бронза: 2022 Бірмінгем · метання списа

title: Азійські ігри

Золото: 2022 Ханчжоу · метання списа

Бронза: 2014 Інчхон · метання списа

title: Чемпіонат Азії

Срібло: 2019 Доха · метання списа

Бронза: 2017 Бхубанешвар · метання списа

title: Південноазійські ігри

Срібло: 2016 Ґувахаті · метання списа


text:
# Горне Зелениці
Горне Зелениці (словац. Horné Zelenice) — село в окрузі  Глоговец Трнавського краю Словаччини. Площа села 4,25 км². Станом на 31 грудня 2015 року в селі проживав 701 житель.

## Історія
Перші згадки про село датуються 1244 роком.

## Населення
| Рік:            | 1994. | 2004.   | 2014.   | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- | ------- | ------- |
| Кількість осіб: | 627   | 655     | 706     | 713     |
| Різниця:        |       | +4,46 % | +7,78 % | +0,99 % |

| Рік:            | 2023. | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- |
| Кількість осіб: | 696   | 713     |
| Різниця:        |       | +2,44 % |

title: Горне Зелениці

wikitext:
{{НП Словаччини
 |статус = Село
 |українська назва        = Горне Зелениці
 |оригінальна назва = Horné Zelenice
 |герб =
 |прапор =
 |зображення = Horne Zelenice, Slovakia - the catholic church - panoramio.jpg
 |країна =  [[Словаччина]]
 |розмір карти країни = 300
 |підпорядкування =
 |вид району =  Район
|вид регіону = Край
 |район =
 |район в таблиці =
 |регіон =  Трнавський край
 |регіон в таблиці = Трнавський край
 |вид общини =
 |община =
 |община в таблиці =
 |голова = Вєра Дарівчакова ({{lang-sk|Viera Darivčaková}})
 |вид голови =  Староста
  |перша згадка       = 1244
 |попередні назви           =
 |статус з =
  |lat_dir = N|lat_deg = 48|lat_min = 23|lat_sec =15
|lon_dir = E|lon_deg = 17|lon_min = 45|lon_sec =30
  |CoordAddon = type:city(69656)_region:SK
 |вид висоти =
 |висота центру НП = 138
 |клімат =
 |рік перепису =
 |щільність =
 |агломерація =
 |національний склад =
 |конфесійний склад =
 |часовий пояс = +1
 |DST = +1
 |телефонний код =42133
 |поштовий індекс = 92052
 |поштові індекси =
 |вид ідентифікатора =
 |цифровий ідентифікатор  =
 |автомобільний код =
 |сайт = http://www.e-obce.sk/obec/hornezelenice/horne-zelenice.html
 |мова сайту =sk
}}
'''Горне Зелениці''' ({{lang-sk|Horné Zelenice}}) — [[село]] в окрузі [[Глоговец (округ)| Глоговец]] [[Трнавський край|Трнавського краю]] [[Словаччина|Словаччини]]. Площа села 4,25 км². Станом на 31 грудня 2015 року в селі проживав 701 житель.

== Історія ==
Перші згадки про село датуються [[1244]] роком<ref name="skgeodesy.sk"/><ref name="Počet"/>.

== Населення ==
{{SK|pop}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=
<ref name="Počet">{{ref-sk}} [http://slovak.statistics.sk/wps/portal/ext/themes/demography/population/indicators Počet obyvateľov SR k 31. 12. 2015]. Bratislava : ŠÚ SR, 2016-04-28.</ref>
<ref name="skgeodesy.sk">{{ref-sk}} [http://www.skgeodesy.sk/sk/ugkk/kataster-nehnutelnosti/registre-obnovenej-evidencie-pozemkov/ Registre obnovenej evidencie pozemkov]. Bratislava : ÚGKK SR, 2011-12-31.</ref>
}}

{{Slovakia-geo-stub}}
{{Глоговец (округ)}}

[[Категорія:Села округу Глоговец]]
[[Категорія:Засновані в Європі 1244]]

title: обец

Країна: Словаччина

Край: Трнавський

Окрес: Глоговец → SPARQL ←

Статус: з Село року

· густота: 167,80 осіб/км²

Автомоб. ном.: HC

Голова: Вєра Дарівчакова (словац. Viera Darivčaková)

— фізична: 55 км

title: Карта

Карта: Горне Зелениці у Вікісховищі


text:
# Николаїти
Николаїти (дав.-гр. Νικολαΐτης) — єретична течія в ранньому християнстві. Секта I століття. Згадується в Одкровенні Івана Богослова, де віддається похвала Ефеській церкві за ненависть до «справ николаїтів» (Об 2, 6), засуджує Пергамську церкву за те, що в ній ховаються ті , що «тримаються науки Николаїтів», і описує їх як прихильників вчення Валаама (Об. 2, 14–15, порівн. Числ 31, 16; 25, 1–2; 2 Петро 2, 15; Юд 11). Існують гіпотези, що николаїти вели аморальний спосіб життя, перекручуючи вчення ап. Павла про свободу (1 Кор 10, 23); проте, можливо, що «блуд» николаїтів — метафоричне позначення їх невірності істинному Богу.

## Згадка в Новому Завіті
У Новому Завіті, в книзі Одкровення, Ісус Христос, звертаючись до церков (Об 1:1), розташованих в Азії (на території сучасної Туреччини), викриває Пергамську церкву, вказуючи на вчення Николаїтів, якого дотримуються деякі з її членів:
| « | Так і у тебе є тримаються вчення Николаїтів, яке Я ненавиджу. (Об'явл. 2:15) | » |

Друга пряма згадка про Николаїтів знаходиться в цій же главі, звернена до Ефеської церкви:
| « | Втім, те в тобі добре, що ти ненавидиш справи Николаїтів, яких і Я ненавиджу. (Об'явл. 2:6) | » |

Немає достатніх підстав пов'язувати николаїтів з Миколою з Антіохії (Дії 6:5), одним з семи Єрусалимських дияконів, як це робили Іриней Ліонський (Проти єресей, 1, 26, 3; 3, 11, 1) і деякі інші ранньохристиянські письменники. Климент Олександрійський вказує, що слова Миколи Антіохійського були неправильно витлумачені николаїтами, що апелювали до його авторитету.
У XI ст. термін «Николаїти» придбав нового сенсу: прихильники  Григоріанської реформи, що передбачала обов'язковий целібат духовенства, називали николаїтами одружених священиків. Кардинал Гумберт Сільва-Кандідскій звинувачував в «николаїтській єресі» також одружене грец. духовенство.

## Трактування
Іриней Ліонський («Проти єресей», 1, 26, § 3), Єпіфаній Кіпрський («Панарий», «Κατὰ Νικολαϊτῶν ε', τῆς δὲ ἀκολουθίας κε'»), Іполит («Философумены», VII, 36) і Євсевій Кесарійський («Церковна історія», III, 29) називають це вчення єрессю і сектою. При цьому Євсевій по суті сам нічого нового не додає, а лише цитує «Стромати» Климента Александрійського (Книги 2-а і 3-я).

## Інші николаїти
- Під цим ім'ям відома також невелика секта в Чехії, заснована селянином містечка Власеник, на ім'я Микола, близько 1417 року. Вона вчила, що церква втратила свій нормальний вигляд, і, крім Біблії, допускала інше божественне одкровення, що отримується безпосередньо окремими особами з її середовища. Існувала в XVII ст. В 1676 р, видала своє «Сповідання віри».
- Про николаїтів в Голландії та Англії див. фамілісти.
- Імператор Генріх IV з салічної династії був у секті николаїтів. Хоча культ що відправлявся вважався таємним, про служіння «чорних мес» знали багато, причому шоку це у західноєвропейців не викликало. Саме імператор Генріх  уклав союз із дочкою київського князя Всеволода Ярославича — Євпраксією Всеволодівною (імператриця Адельгейда), надіючись на військову та фінансову допомогу у політичних рішеннях першого. Цей шлюб не підтримав митрополит Іоанн, що, можливо, було причиною байдужості Всеволода до нового зятя. Євпраксія Всеволодівна не витримала жорстокості та аморальності чоловіка і постала протягом 1094–1095 рр. перед католицькими церковними соборами, звинувативши чоловіка в участі у николаїтських оргіях та інших аморальних вчинках. Євпраксію було прощено, а Генріху IV оголошено анахтему.[4][неавторитетне джерело].

title: Николаїти

wikitext:
'''Николаїти''' ({{Lang-grc|Νικολαΐτης}}) — [[Єресь|єретична]] течія в [[Раннє християнство|ранньому християнстві]]. Секта I століття. Згадується в [[Об'явлення Івана Богослова|Одкровенні Івана Богослова]], де віддається похвала Ефеській церкві за ненависть до «справ николаїтів» (Об 2, 6), засуджує Пергамську церкву за те, що в ній ховаються ті , що «тримаються науки Николаїтів», і описує їх як прихильників вчення Валаама (Об. 2, 14–15, порівн. Числ 31, 16; 25, 1–2; 2 Петро 2, 15; Юд 11). Існують гіпотези, що николаїти вели аморальний спосіб життя, перекручуючи вчення ап. Павла про свободу (1 Кор 10, 23); проте, можливо, що «блуд» николаїтів — метафоричне позначення їх невірності істинному Богу.<ref name=":0">{{Cite web|title=Николаїти|url=http://catholicencyclopedia.in.ua/nikolayiti|website=catholicencyclopedia.in.ua|accessdate=2019-02-16|language=uk|archive-date=16 лютого 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190216094152/http://catholicencyclopedia.in.ua/nikolayiti}}</ref><ref>{{Cite web|title=Николаиты, Библейская Энциклопедия Брокгауза|url=https://azbyka.ru/otechnik/Spravochniki/biblejskaja-entsiklopedija-brokgauza/2913|website=azbyka.ru|accessdate=2019-02-16|language=ru|archive-date=16 лютого 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190216094157/https://azbyka.ru/otechnik/Spravochniki/biblejskaja-entsiklopedija-brokgauza/2913}}</ref>

== Згадка в Новому Завіті ==
У [[Новий Заповіт|Новому Завіті]], в книзі [[Апокаліпсис|Одкровення]], Ісус Христос, звертаючись до церков ({{Біблія|Об|1:1}}), розташованих в [[Азія (римська провінція)|Азії]] (на території сучасної Туреччини), викриває Пергамську церкву, вказуючи на вчення Николаїтів, якого дотримуються деякі з її членів:
{| align="center" cellpadding="10" id="16" style="border-collapse:collapse; background-color:transparent; border-style:none;"
| valign="top" width="30" |[[Файл:Aquote1.png|30x30пкс|«]]
| valign="top" |''Так і у тебе є тримаються вчення Николаїтів, яке Я ненавиджу. ''

([[Откровение Иоанна Богослова|Об'явл.  ]][https://ru.wikisource.org/wiki/Откровение%20святого%20Иоанна%20Богослова#2:15 2:15])

| valign="bottom" width="30" |[[Файл:Aquote2.png|30x30пкс|»]]
|}
Друга пряма згадка про Николаїтів знаходиться в цій же главі, звернена до Ефеської церкви:
{| align="center" cellpadding="10" id="27" style="border-collapse:collapse; background-color:transparent; border-style:none;"
| valign="top" width="30" |[[Файл:Aquote1.png|30x30пкс|«]]
| valign="top" |''Втім, те в тобі добре, що ти ненавидиш справи Николаїтів, яких і Я ненавиджу. ''

([[Откровение Иоанна Богослова|Об'явл.  ]][https://ru.wikisource.org/wiki/Откровение%20святого%20Иоанна%20Богослова#2:6 2:6])

| valign="bottom" width="30" |[[Файл:Aquote2.png|30x30пкс|»]]
|}
Немає достатніх підстав пов'язувати николаїтів з Миколою з Антіохії (Дії 6:5), одним з семи Єрусалимських дияконів, як це робили [[Іреней Ліонський|Іриней Ліонський]] ([[Проти єресей]], 1, 26, 3; 3, 11, 1) і деякі інші ранньохристиянські письменники. [[Климент Александрійський|Климент Олександрійський]] вказує, що слова Миколи Антіохійського були неправильно витлумачені николаїтами, що апелювали до його авторитету.<ref name=":0" />

У XI ст. термін «Николаїти» придбав нового сенсу: прихильники  Григоріанської реформи, що передбачала обов'язковий целібат духовенства, називали николаїтами одружених священиків. Кардинал Гумберт Сільва-Кандідскій звинувачував в «николаїтській єресі» також одружене грец. духовенство<ref>«Николаиты суть ученики Николая, одного из семи диаконов, поставленных апостолами. Они живут развратно. Свойства их вполне обозначены в апокалипсисе Иоанна, где сказано, что они учат, что ничего нет законопреступного в нецеломудрии и в еде [[Идоложертвенное|идоложертвенного]]. Поэтому сказано об них {{Біблія|Отк|2:6}}): „В тебе хорошо то, что ты ненавидишь дела николаитов, которые и я ненавижу“.» (Ириней Лионский, Против ересей, Книга 1, Гл. XXVI, 3)</ref>.<ref name=":0" />

== Трактування ==
[[Іреней Ліонський|Іриней Ліонський]] («Проти єресей», 1, 26, § 3), [[Єпифаній Кіпрський|Єпіфаній Кіпрський]] («Панарий», «Κατὰ Νικολαϊτῶν ε', τῆς δὲ ἀκολουθίας κε'»), [[Іполіт Римський|Іполит]] («[[Філософумена|Философумены]]», VII, 36) і [[Євсевій Кесарійський]] («Церковна історія», III, 29) називають це вчення єрессю і сектою. При цьому Євсевій по суті сам нічого нового не додає, а лише цитує «Стромати» [[Климент Александрійський|Климента Александрійського]] (Книги 2-а і 3-я).

== Інші николаїти ==

* Під цим ім'ям відома також невелика секта в Чехії, заснована селянином містечка Власеник, на ім'я Микола, близько [[1417]] року. Вона вчила, що церква втратила свій нормальний вигляд, і, крім Біблії, допускала інше божественне одкровення, що отримується безпосередньо окремими особами з її середовища. Існувала в XVII ст. В 1676 р, видала своє «Сповідання віри».
* Про николаїтів в Голландії та Англії див. фамілісти.
* Імператор [[Генріх IV (імператор Священної Римської імперії)|Генріх IV]] з [[Салічна династія|салічної династії]] був у секті николаїтів. Хоча культ що відправлявся вважався таємним, про служіння «чорних мес» знали багато, причому шоку це у західноєвропейців не викликало. Саме імператор Генріх  уклав союз із дочкою київського князя Всеволода Ярославича — [[Євпраксія Всеволодівна|Євпраксією Всеволодівною]] (імператриця Адельгейда), надіючись на військову та фінансову допомогу у політичних рішеннях першого. Цей шлюб не підтримав митрополит Іоанн, що, можливо, було причиною байдужості Всеволода до нового зятя. Євпраксія Всеволодівна не витримала жорстокості та аморальності чоловіка і постала протягом 1094–1095 рр. перед католицькими церковними соборами, звинувативши чоловіка в участі у николаїтських оргіях та інших аморальних вчинках. Євпраксію було прощено, а Генріху IV оголошено анахтему.<ref>Лев Гумільов. Від Русі до Росії // Нариси етнічної історії. М.: 2013. Изд. Айріс Прес.</ref>{{Не АД}}.

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Єресі у християнстві}}
{{Апокаліпсис}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Єресі]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]
[[Категорія:Християнські терміни]]


text:
# Квенселіт
Квенселіт (рос. квенселит; англ. quenselite; нім. Quenselit m) – мінерал, оксигідрооксид свинцю і марганцю шаруватої будови.

## Загальний опис
Хімічна формула:
- 1. За К.Фреєм: PbMnO2OH.
- 2. За Є.Лазаренко: PbO•MnO2(OH).

Містить (%): PbO – 71,7; MnO – 22,8; H2О – 2,9; О – 2,6.
Сингонія моноклінна.
Густина 6,84.
Кристали таблитчасті сплющені.
Колір смолисто-чорний.
Риса коричнево-сіра.
Блиск металічний. Непрозорий.
Знайдений в районі Лангбана (Швеція) з кальцитом і баритом у тріщинах ґаусманіт-браунітових руд.

title: Квенселіт

wikitext:
{{Мінерал}}
'''Квенселіт''' ({{lang-ru|квенселит}}; {{lang-en|quenselite}}; {{lang-de|Quenselit m}}) – [[мінерал]], оксигідрооксид [[свинець|свинцю]] і [[Манган (елемент)|марганцю]] шаруватої будови.

== Загальний опис ==
[[Хімічна формула]]:
* 1. За К.Фреєм: PbMnO2OH.
* 2. За Є.Лазаренко: PbO•MnO2(OH).

Містить (%): PbO – 71,7; MnO – 22,8; H2О – 2,9; О – 2,6.

[[Сингонія]] моноклінна.

[[Густина]] 6,84.

[[Кристал]]и таблитчасті сплющені.

[[Колір]] смолисто-чорний.

[[Риса]] коричнево-сіра.

[[Блиск]] металічний. Непрозорий.

Знайдений в районі [[Лангбан]]а ([[Швеція]]) з [[кальцит]]ом і [[барит]]ом у тріщинах [[гаусманіт|ґаусманіт]]-[[брауніт]]ових [[руда|руд]].

== Див. також ==
* [[Список мінералів]]

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=

}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
* {{книга |автор = [[Лазаренко Євген Костянтинович|Лазаренко Є. К.]], Винар О. М. |частина = Квенселіт |посилання частина = |заголовок =Мінералогічний словник |посилання = |том= |відповідальний = |місце = {{К.}} |видавництво = Наукова думка |рік = 1975 |сторінок = 774 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= |ref = Лазаренко Є. К. }}
* {{книга |автор = |частина = Квенселіт |посилання частина = |заголовок =Мінералого-петрографічний словник |посилання = |том= 1. Мінералогічний словник |відповідальний = Укл. : [[Білецький Володимир Стефанович|Білецький В. С.]], [[Суярко Василь Григорович|Суярко В. Г.]], Іщенко Л. В. |місце = {{Х.}} |видавництво = НТУ «ХПІ» |рік = 2018 |сторінок = 444 |сторінки = |тираж = |isbn= 978-617-7565-14-6 |ref = Білецький В. С. }}

== Посилання ==
* [http://www.mindat.org/min-3340.html Quenselite] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090917101150/http://www.mindat.org/min-3340.html |date=17 Вересня 2009 }}
* [http://webmineral.com/data/Quenselite.shtml Quenselite] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100212000212/http://webmineral.com/data/Quenselite.shtml |date=12 Лютого 2010 }}

{{Портали|Геологія|Мінералогія}}

[[Категорія:Гідроксиди (мінерали)]]
[[Категорія:Мінерали, названі на честь людей]]

title: Загальні відомості

Статус IMA: чинний (успадкований, G)

Абревіатура: Qns

title: Ідентифікація

Сингонія: моноклінна сингонія

Просторова група: просторова група P2/ad

title: Інші характеристики

Названо на честь: Персі Даджен Квенселd

Типова місцевість: Лонгбан


text:
# Дворядовик волоскоподібний
Дворядовик волоскоподібний (Distichium capillaceum) — вид мохів порядку Distichiales.

## Поширення
Батьківщиною є Європа, Африка, Північна Америка, Південна Америка, Азія, Австралія, Нова Зеландія.
Росте на вапняному ґрунті чи скелях, або на гумусованому та піщаному ґрунті.

## Характеристика
Рослини стрункі, дрібні та середні, 2–8 cм заввишки, яскраво-зелені або жовтувато-зелені, блискучі, зібрані в густі пучки. Стебла прямовисні, рідко гіллясті. Листки скупчені, роздільнорозсічені, 3–5 мм, різко звужені від довгасто-ланцетної основи до довгої щетинчастої верхівки; краї рівні. Вид автоітичний (чоловічі та жіночі органи на одній рослині, але на окремих гілках) чи дводомний. Коробочкові ніжки прямі, червонувато-бурі, 1.0–1.5 см завдовжки. Коробочки прямовисні, симетричні, від видовжено-яйцеподібних до циліндричних, 1.4–2.1 × 0.4–0.6 мм. Спори 13–24 мкм у діаметрі, жовтувато-коричневі, грубососкоподібні.

title: Дворядовик волоскоподібний

wikitext:
{{Speciesbox
| image = Distichium capillaceum (b, 144346-474700) 3624.JPG
| image_width = 280px
| taxon = Distichium capillaceum
| authority = (Hedw.) Bruch & Schimp.
}}
'''Дворядовик волоскоподібний''' (''Distichium capillaceum'') — [[вид]] мохів порядку Distichiales<ref name="CoL">{{cite web |title=''Distichium capillaceum'' |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/36XH7 |website=The Catalogue of Life |access-date=19.03.2024 |language=en}}</ref>.

== Поширення ==
Батьківщиною є [[Європа]], [[Африка]], [[Північна Америка]], [[Південна Америка]], [[Азія]], [[Австралія]], [[Нова Зеландія]]<ref name="GBIF">{{cite web |title=''Distichium capillaceum'' |url=https://www.gbif.org/species/2675901 |website=Global Biodiversity Information Facility |access-date=19.03.2024 |language=en}}</ref>.

Росте на вапняному ґрунті чи скелях, або на гумусованому та піщаному ґрунті<ref name="FNA"/>.

== Характеристика ==
Рослини стрункі, дрібні та середні, 2–8 cм заввишки, яскраво-зелені або жовтувато-зелені, блискучі, зібрані в густі пучки. Стебла прямовисні, рідко гіллясті. [[Листок|Листки]] скупчені, роздільнорозсічені, 3–5 мм, різко звужені від довгасто-ланцетної основи до довгої щетинчастої верхівки; краї рівні. Вид автоітичний (чоловічі та жіночі органи на одній рослині, але на окремих гілках) чи дводомний. Коробочкові ніжки прямі, червонувато-бурі, 1.0–1.5 см завдовжки. Коробочки прямовисні, симетричні, від видовжено-яйцеподібних до циліндричних, 1.4–2.1 × 0.4–0.6 мм. Спори 13–24 мкм у діаметрі, жовтувато-коричневі, грубососкоподібні<ref name="FNA">{{cite web |title=''Distichium capillaceum'' |url=http://www.efloras.org |website=Flora of North America @ efloras.org |access-date=19.03.2024 |language=en}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from1=Q292686}}

[[Категорія:Флора Європи]]
[[Категорія:Флора Африки]]
[[Категорія:Флора Північної Америки]]
[[Категорія:Флора Південної Америки]]
[[Категорія:Флора Азії]]
[[Категорія:Флора Австралії]]
[[Категорія:Флора Нової Зеландії]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Відділ: Мохи (Bryophyta)

Клас: Листостеблові (Bryopsida)

Підклас: Дикранові (Dicranidae)

Родина: Distichiaceae

Рід: Дворядовик (Distichium)

Вид: D. capillaceum

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Distichium capillaceum · (Hedw.) Bruch & Schimp.


text:
# Сан-Веро-Міліс
Сан-Веро-Міліс (італ. San Vero Milis, сард. Sant 'Eru) — муніципалітет в Італії, у регіоні Сардинія,  провінція Ористано.
Сан-Веро-Міліс розташований на відстані близько 390 км на південний захід від Рима, 100 км на північний захід від Кальярі, 14 км на північ від Ористано.
Населення — 2498 осіб (2014).
Щорічний фестиваль відбувається 17 червня. Покровитель — Свята Софія.

## Демографія
Населення за роками:

Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 40 іноземців з 20 країн, серед них 17 громадян країн Євросоюзу та 1 громадянин України.

## Сусідні муніципалітети
- Баратілі-Сан-П'єтро
- Міліс
- Нарболія
- Ріола-Сардо
- Сенеге
- Траматца
- Цеддіані

title: Сан-Веро-Міліс

wikitext:
{{Комуна Італії
 | назва         = Сан-Веро-Міліс
 | місцева_назва = San Vero Milis
 | герб          = <!-- San Vero Milis-Stemma.png -->
 | регіон        = SAR <!-- Лише 3-літерний КОД -->
 | провінція     = OR <!-- Лише 2-літерний КОД -->
 | latd   = 40
 | latm   = 1
 | lats   = 0
 | longd  = 8
 | longm  = 36
 | longs  = 0
 | висота = 10
 | населення     = 2422
 | рік_насел     = 01-01-2023
 | площа         = 72,20
 | густота       = 33,4
 | поштові_індекси  = 09070
 | телефонний_код = 0783
 | код_ISTAT     = 095050
 | покровитель   = [[Свята Софія]]
 | мер           = Luigi Tedeschi
 | обраний       = 31-5-2015
 | www           = http://www.sanvero.it/
}}

'''Сан-Веро-Міліс''' ({{lang-it|San Vero Milis}}, {{lang-srd|Sant 'Eru}}) — [[муніципалітет]] в [[Італія|Італії]], у регіоні [[Сардинія]],  [[Ористано (провінція)|провінція Ористано]].

Сан-Веро-Міліс розташований на відстані<ref>Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 390 км на південний захід від [[Рим|Рима]], 100 км на північний захід від [[Кальярі]], 14 км на північ від [[Ористано]].

Населення — {{formatnum:2498}} {{МНОЖИНА:2498|особа|особи|осіб}} (2014)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://www.demo.istat.it/bil2014/index.html |title=Демографічний баланс 2014 року та населення на 31 грудня |publisher=[[ISTAT]] |accessdate=25 грудня 2014 |archive-date=2015-06-26 |archive-url=https://web.archive.org/web/20150626150429/http://demo.istat.it/bil2014/index.html }}{{ref-it}}</ref>.
Щорічний фестиваль відбувається 17 червня. Покровитель — [[Свята Софія]].

== Демографія ==
{{Демографія/San Vero Milis}}
{{Іноземці в Італії | назва=Сан-Веро-Міліс | дата=1 січня 2023 року
 | всього=40 | країн=20 | Укр=1 | ЄС=17 | таблиця= | країна1=[[Румунія|Румунії]]
 | примітка=<ref>{{cite web| url=https://demo.istat.it/app/?i=RCS&l=en
  | title=Resident population by sex, municipality and citizenship | language=англ.
  | trans_title=Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством
  | publisher=[[ISTAT]]| accessdate=12 червня 2024}}</ref>
}}

== Сусідні муніципалітети ==

* [[Баратілі-Сан-П'єтро]]
* [[Міліс]]
* [[Нарболія]]
* [[Ріола-Сардо]]
* [[Сенеге]]
* [[Траматца]]
* [[Цеддіані]]

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів провінції Ористано]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Italy-geo-stub}}
{{Провінція Ористано}}
{{Noimg}}

title: Сан-Веро-Міліс · San Vero Milis

Країна: Італія

Регіон: Сардинія

Провінція: Ористано

title: Розміщення

Розміщення: Commune

title: Влада

Мер: Luigi Tedeschi (31-5-2015)


text:
# Майкл Брейль
Майкл Брейль (англ. Michael Brehl; нар. 7 січня 1955, Торонто, Канада) — канадійський священник, редемпторист, архимандрит Згромадження редемптористів (2009—2022).

## Життєпис
Народився в Торонто (Канада) 7 січня 1955 року в сім'ї ревних католиків. Про редемптористів дізнався в часі праці з бідними.
На свято Успіння, 15 серпня 1976 року, склав перші обіти, а 3 березня 1980 року був висвячений на священника. У цей час він був членом провінції Торонто, де працював на парафії, був відповідальний за формування новиків і студентів, а також виконував адміністративні функції.
У 2002 році обраний протоігуменом об'єднаних канадських двомовних провінцій Едмонтон-Торонто. Активно брав участь у справах світової Конгрегації редемптористів, зокрема допоміг в організації підготовки та проведення Генеральних Капітул у 2003 та 2009 роках.
На Генеральній Капітулі 2009 року був обраний архимандритом Згромадження редемптористів, а 9 листопада 2016 року повторно обраний на цю посаду і виконував це служіння до 2022 року.
Вільно володіє англійською та французькою мовами, вивчив італійську та здатний порозумітися іспанською та португальською мовами.

title: Майкл Брейль

wikitext:
{{Священик
|Ім'я                   = Майкл Брейль [[Редемптористи|CSsR]]
|Посада                 = Архимандрит Згромадження редемптористів (2009—2022)
|Зображення             =
|Підпис                 =
|Розмір                 =
|Конфесія               = [[Римо-католицька церква]]
|Деномінація            =
|Рукоположення          = [[3 березня]] [[1980]]
|Постриг                = [[15 серпня]] [[1976]]
|Титул                  =
|Світське ім'я          =
|Громадянство           =
|Підданство             =
|Дата народження        = 7.1.1955
|Місце народження       = [[Торонто]], [[Канада]]
|Дата смерті            =
|Місце смерті           =
|Освіта                 =
|Ступені                =
|Нагороди               =
}}
'''Майкл Брейль''' ({{lang-en|Michael Brehl}}; {{нар}} [[7 січня]] [[1955]], [[Торонто]], [[Канада]]) — [[Канада|канадійський]] священник, редемпторист, архимандрит [[Редемптористи|Згромадження редемптористів]] (2009—2022).

== Життєпис ==
Народився в Торонто (Канада) 7 січня 1955 року в сім'ї ревних католиків. Про редемптористів дізнався в часі праці з бідними.

На свято [[Успіння Богородиці|Успіння]], 15 серпня 1976 року, склав перші обіти, а 3 березня 1980 року був [[Хіротонія|висвячений]] на священника. У цей час він був членом провінції Торонто, де працював на парафії, був відповідальний за формування новиків і студентів, а також виконував адміністративні функції<ref name=":0">{{Cite web|title=Новини {{!}} Обрано архимандрита редемптористів|url=http://www.cssr.org.ua/news/?article=2018|website=www.cssr.org.ua|accessdate=2019-05-30|archive-date=4 серпня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200804224538/http://www.cssr.org.ua/news/?article=2018}}</ref>.

У 2002 році обраний протоігуменом об'єднаних канадських двомовних провінцій Едмонтон-Торонто. Активно брав участь у справах світової Конгрегації редемптористів, зокрема допоміг в організації підготовки та проведення Генеральних Капітул у 2003 та 2009 роках<ref name=":0" />.

На Генеральній Капітулі 2009 року був обраний архимандритом Згромадження редемптористів, а 9 листопада 2016 року повторно обраний на цю посаду<ref>{{Cite web|title=Fr. Mike Brehl re-elected as the Superior General of the Congregation of the Most Holy Redeemer {{!}} english|url=http://www.cssr.news/2016/11/fr-mike-brehl-re-elected-as-the-superior-general-of-the-congregation-of-the-most-holy-redeemer/|accessdate=2019-05-30|language=en-US|last=|first=|date=|website=|publisher=|archive-date=30 травня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190530085642/http://www.cssr.news/2016/11/fr-mike-brehl-re-elected-as-the-superior-general-of-the-congregation-of-the-most-holy-redeemer/}}</ref> і виконував це служіння до 2022 року.

Вільно володіє англійською та французькою мовами, вивчив італійську та здатний порозумітися іспанською та португальською мовами.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.cssr.org.ua/news/?article=2018 Обрано архимандрита редемптористів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200804224538/http://www.cssr.org.ua/news/?article=2018 |date=4 серпня 2020 }} // cssr.org.ua
* [https://www.zyciezakonne.pl/wiadomosci/swiat/o-michael-brehl-cssr-przelozonym-generalnym-redemptorystow-64851/ O. Michael Brehl CSsR ponownie Przełożonym Generalnym Redemptorystó] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190530085641/https://www.zyciezakonne.pl/wiadomosci/swiat/o-michael-brehl-cssr-przelozonym-generalnym-redemptorystow-64851/ |date=30 травня 2019 }} {{ref-pl}}
* [http://www.cssr.news/2016/11/fr-mike-brehl-re-elected-as-the-superior-general-of-the-congregation-of-the-most-holy-redeemer/ Fr. Mike Brehl re-elected as the Superior General of the Congregation of the Most Holy Redeemer] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190530085642/http://www.cssr.news/2016/11/fr-mike-brehl-re-elected-as-the-superior-general-of-the-congregation-of-the-most-holy-redeemer/ |date=30 травня 2019 }} {{ref-en}}

{{start box}}
{{succession box|титул= [[Файл:CSsR Coat of arms.jpg|90px]]<br>[[Редемптористи|Головний настоятель Згромадження Найсвятішого Ізбавителя]] |попередник= [[Джозеф Вільям Тобін]], CSsR |наступник= [[Рожеріо Гоміш]], CSsR |роки=[[2009]] — [[2022]]}}
{{end box}}

{{ВП-портали|Біографії|Католицтво|Канада}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Брейль Майкл}}
{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Редемптористи]]
[[Категорія:Генеральні настоятелі]]
[[Категорія:Уродженці Торонто]]

title: Загальна інформація

Народження: 7 січня 1955 (70 років) · Торонто, Канада

title: Служіння в церкві

Конфесія: Римо-католицька церква

Рукоположення: 3 березня 1980

Постриг: 15 серпня 1976

Служіння в церкві: Матеріали до статті на Вікісховищі