text:
# Канцерогени
Канцероге́н (лат. cancer — рак, лат. gen — утворення, створення) — хімічні речовини або фізичні чи біологічні агенти, які є причиною виникнення злоякісних новоутворень (раку).

## Поняття канцерогенів
Комітет експертів ВООЗ в 1979 р. дав визначення поняттю: «Канцерогеном (фізичним, хімічним або вірусним) називають агент, що може викликати або прискорювати розвиток новоутворення, незалежно від механізму (або механізмів) його дії або ступеню специфічності ефекту. Канцероген — це агент, що в силу своїх фізичних або хімічних властивостей може викликати незворотну зміну або пошкодження у тих частинах генетичного апарату, які здійснюють гомеостатичний контроль над соматичними клітинами».
Канцерогенами називають речовини, які сприяють утворенню та розвитку ракових захворювань. Причому, канцерогенез напряму пов'язують з антропогенезом (діяльністю людини). Але це не зовсім так[джерело?], оскільки до канцерогенів відносять також фізичні впливи: іонізуюча та неіонізуюча радіація, наприклад, сонячне випромінювання (яке не можна віднести до антропогенної діяльності). Також канцерогенну дію мають біологічні агенти, до яких належать різноманітні віруси.

## Класифікація
За походженням канцерогени можна класифікувати на антропогенні (породжені діяльністю людини) та природні (відомими прикладами природних канцерогенів є ізопрен — основна складова природних каучуків та терпени з хвої).
Хімічні речовини та професійні впливи з точки зору їх канцерогенності для людини поділяються на три групи:
1. хімічні речовини, група речовин, виробничий процес або професійний вплив, які є однозначно канцерогенними для людини; до цієї групи належать речовини лише за наявності достатніх епідеміологічних доказів, що свідчать про причинний зв'язок між впливом речовини та виникненням раку; характерні представники цієї групи- 4-амінобіфеніл (ефективний антиоксидант), сполуки миш'яку, азбест (волокнистий силікат, сюди ж належить і шифер, що виготовляється з азбесту), вінілхлорид, полівінілхлорид.
2. речовини, можливо канцерогенні для людини; до них належать сполуки з більш або менш високим ступенем доведення їх канцерогенної дії. Представники: металічний берилій та декотрі його сполуки, акрилонітрил, епіхлоргідрин, 1,4-діоксан, гідрохлорид феназопірину (анальгетик).
3. речовини, що не можуть бути класифіковані з точки зору їх канцерогенності (тобто їхній канцерогенний вплив не доведено): характерні представники цієї групи — фторурацил, бензилхлорид, фенобарбітал, стирол, сахарин.

За хімічною структурою канцерогенні речовини належать до різноманітних класів неорганічних та органічних сполук, вони належать до:
1. поліциклічних ароматичних вуглеводнів (ПАВ);
2. ароматичних азосполук;
3. ароматичних аміносполук;
4. нітрозосполук та нітрозамінів;
5. металів, металоїдів та неорганічних солей (найвідоміші нам канцерогени цієї групи — сполуки арсену, кадмію, кобальту, хрому).

За пріоритетністю небезпеки було виокремлено три основних класи відомих на сьогодні канцерогенів.
Перший — це група поліциклічних хроматичних вуглеводнів, найвідомішим представником яких є бензопірен.
Другий — клас нітрозаміни і третій — важкі метали. Сюди ж ще можна віднести азбести (які отримують пріоритет через поширеність використання, особливо в будівництві) та діоксини, є продуктом термічної переробки органічної сировини чи продуктом хлорування під дією високих температур.
Останні дві групи канцерогенів не вивчаються і найближчим часом, їхнім дослідженням українські вчені не будуть займатися[джерело?], незважаючи на небезпеку для довкілля та здоров'я людства.
За впливом на геном людини канцерогени поділяють на
- генотоксичні, які руйнують та змінюють діяльність клітинного ядра, таким чином перебудовуючи генетичний код, та викликаючи цим неконтрольований поділ клітин — утворення пухлин.
- негенотоксичні, які впливають тільки на фізіологічні процеси, але так само викликають ракові захворювання.

## Нормування впливу. ГДК
Стосовно канцерогенів вживається термін — гранично допустима концентрація (ГДК), тобто, вміст речовини в довкіллі, який не призводить до хвороб та мутацій. Поширена думка[джерело?], що канцерогенів взагалі не повинно бути в природі. Це не так, в певних концентраціях канцерогени були присутні на планеті впродовж усієї її історії. Крім того, вважається, що одночасно велика доза шкідливої речовини для організму є більш прийнятною, ніж постійно присутня незначна. Оскільки велика доза вбиває клітину, в той час, як мала при постійному впливі призводить до руйнувань на молекулярному, клітинному та міжклітинному рівні.

## Дія на організм
У довкіллі, поряд із канцерогенними, існують і інші токсичні речовини, які виконують роль своєрідних модифікаторів того чи іншого канцерогену. Отож слід враховувати комплексність дії біологічних, фізичних, хімічних чинників на організм людини в навколишньому її середовищі. А сьогодні дедалі переконливіше говорять[джерело?] і про необхідність врахування чинників психологічних. Благополуччя і рівновага в організмі залежить від стану систем, які покликані оберігати здоров'я організму — імунної, ендокринної, біохімічної.

## Випромінювання
Іонізуюча радіація
Усі види іонізуючої радіації: електромагнітні хвилі (рентгенівські та γ-промені) і корпускулярні (а- і β-частинки, протони, нейтрони) — є канцерогенними для людини і тварин.
Радіаційний канцерогенез було виявлено через 7 років після відкриття рентгенівського випромінювання. Першою жертвою став перший виробник рентгенівських трубок Фрікен, який перевіряв якість своєї продукції на власних руках. У нього виник рак шкіри, через який він помер.
У I пол. XX століття у виробництві годинників використовували хімічний склад, що містив радій. Ним покривали циферблати, щоб вони світилися в темряві. Жінки, які виконували цю роботу, зволожували пензлики, якими працювали, губами та язиком. У багатьох з них через певний час розвивався рак ротової порожнини.
У шахтарів, які тривалий час працювали в уранових копальнях центральної Європи та СТНА (район Рокі Маунтін), частота виникнення раку легень була в 10 разів вищою, в порівнянні з шахтарями інших копалень. Рак спричиняло вдихання шахтного пилу, що містив радіоактивний уран.
Через кілька років після вибухів американських ядерних бомб у японських містах Хіросіма (6 серпня 1945 р.) та Нагасакі (9 серпня 1945 р.) зросла частота лейкозів (особливо гострого і хронічного мієлолейкозу). Дещо пізніше почала збільшуватися кількість злоякісних пухлин молочної залози, товстої кишки, щитоподібної залози, легень. Загалом частота цих пухлин і лейкозів зберігалася на підвищеному рівні протягом 25 років після вибухів.
Вибухи водневих бомб супроводжуються виділенням в атмосферу сполук радіоактивного йоду. Серед населення тихоокеанських Маршаллових островів, поблизу яких здійснювали випробування термоядерної зброї, найбільше постраждали діти віком до 10 років. У 90 % з них протягом наступних 15 років розвивалися вузли в щитоподібній залозі, які у 5 % випадків перетворювалися в злоякісні пухлини.
Аварія на Чорнобильській АЕС у 1986 році стала причиною значного зростання (з 30 до 2000 випадків) раку щитоподібної залози серед дітей, що проживали в чорнобильській зоні.
Закономірності радіаційного канцерогенезу:
- виникнення пухлин залежить від дози і виду іонізуючого випромінювання. Що більша доза, то більша ймовірність канцерогенезу. При однаковій дозі вплив корпускулярних видів радіації має важчі наслідки, ніж дія електромагнітних променів. Останнє підтверджується наслідками вже згадуваних бомбардувань 1945 року. Так, на Хіросіму було скинуто бомбу («Little boy») з ураном-235, що виділяє при вибуху нейтрони і γ-промені, а на Нагасакі — бомбу («Fat man») з плутонієм-239, що є джерелом одного тільки γ-випромінювання. Виявилося, що в Хіросімі частота лейкозів збільшувалася вже при поглиненій дозі в 50 рад, тим часом як у Нагасакі навіть доза в 100 рад не призводила до зростання кількості випадків білокрів'я;
- тривала дія низьких доз (менше 1 рад/год) з огляду канцерогенезу є небезпечнішою, ніж короткочасна експозиція великих доз чи повторна дія;
- залежність між дозою і частотою виникнення пухлин не має лінійного характеру. Радіаційний канцерогенез є стохастичним біологічним ефектом. Не існує мінімальної порогової дози іонізуючого випромінювання, здатної перетворювати нормальні клітини в пухлинні. Пухлини можуть виникнути при будь-якій малій поглиненій дозі, їхня поява визначається тільки законами ймовірності.

В основі канцерогенної дії іонізуючої радіації лежить її здатність викликати мутації в генах, причетних до регуляції клітинного циклу.
Ультрафіолетові промені (УФП)
Найбільшу канцерогенну дію мають УФП з довжиною хвиль від 280 до 315 нм. Показано, що тривале перебування на сонці збільшує ймовірність розвитку злоякісних пухлин шкіри: різних видів її раку, меланоми. Ризик виникнення цих пухлин є значно більшим у людей з недостатньою пігментацією шкіри.
Крім клінічних спостережень, є експериментальні дані про те, що тривала дія сонячних променів на білих щурів у більшості випадків викликала розвиток раку шкіри.
Вважають, що канцерогенність УФП пов'язана з утворенням у молекулах ДНК тимінових димерів. В умовах, коли інтенсивність УФП висока або недостатня потужність систем репарації ДНК, відбувається накопичення тимінових димерів, наслідком чого є мутації. Якщо вони виникають у генах, причетних до регуляції клітинного циклу, то високою стає ймовірність перетворення нормальних клітин у пухлинні.
Ілюстрацією сказаного є спадкова хвороба пігментна ксеродерма, в основі якої лежить генетичний дефект ферментів репарації ДНК. Так, у хворих на цю недугу ризик виникнення раку на не захищених від сонця ділянках шкіри у 2000 разів вищий, ніж у здорових людей.

## Класифікація канцерогенів заIARC
Категоризація канцерогенних факторів основана згідно з наявністю доказової бази, отриманої в дослідженнях на людях і на піддослідних тваринах.
Група 1: Фактори, канцерогенні для людини.
Ця категорія використовується при наявності достатніх доказів канцерогенності у людини. У виняткових випадках фактор може бути поміщений в цю категорію, коли доказів канцерогенності для людини менше, ніж достатньо, але є достатні докази канцерогенності у піддослідних тварин і переконливі докази на людях, що фактор має відповідний механізм канцерогенності.
Група 2.
До цієї категорії належать фактори, для яких, з однієї сторони, майже доведено ступінь канцерогенності у людини, а також ті, для яких, з іншого боку, немає ніяких даних про канцерогенністю для людини, але є переконливі докази канцерогенності у піддослідних тварин. Фактори, належать до групи 2А (ймовірно канцерогенні для людини) або групи 2В (можливо канцерогенні для людини) на основі епідеміологічних і експериментальних доказів канцерогенності. Терміни, ймовірно канцерогенні і можливо канцерогенні не мають кількісного значення і використовуються лише як ідентифікатори різних рівнів доказовості канцерогенності для людини. Ймовірно канцерогенні означають більш високий рівень доказовості, ніж можливо канцерогенні.
Група 2А: Фактори, ймовірно канцерогенні для людини.
Ця категорія використовується при наявності обмежених доказів канцерогенності у людини і достатніх доказів канцерогенності у піддослідних тварин. У деяких випадках фактор може бути віднесений в цю категорію, коли існує недостатньо доказів канцерогенності для людей і достатньо доказів канцерогенності у піддослідних тварин, і є переконливі докази, що канцерогенез забезпечується через механізм, який також реалізується в людському організмі. У виняткових випадках фактор може бути віднесений в цю категорію виключно на основі обмеженого підтвердження канцерогенності у людини. Фактор може бути віднесений до цієї категорії з чисто наукових міркувань, якщо він належить до класу хімічних чинників, з яких один або кілька були класифіковані у групі 1 або групі 2А.
Група 2В: Фактори, можливо канцерогенні для людини.
В цю категорію входять фактори, щодо яких є обмежені докази канцерогенності для людини, і недостатні докази канцерогенності у піддослідних тварин. Також можуть бути віднесені фактори при наявності некоректних результатів доказів канцерогенності у людини, але є достатні докази канцерогенності у піддослідних тварин. У деяких випадках фактор, для якого існує достатньо доказів канцерогенності для людини, і недостатні докази канцерогенності у піддослідних тварин разом з відповідними доказами інших наукових даних може бути поміщений в цю групу. Фактор може бути віднесений до цієї категорії виключно на основі переконливих доказів наукового аналізу та інших відповідних даних.
Група 3: Фактори, не класифіковані за їх канцерогенністю для людини.
Ця категорія використовується найчастіше для факторів, для яких недостатньо доказів канцерогенності для людини і некоректні або обмежені у експериментальних тварин. У виняткових випадках фактори, для яких недостатньо доказів канцерогенності для людей, але є достатні докази у піддослідних тварин можуть бути поміщені в цю категорію, коли є переконливі докази того, що механізм канцерогенності у піддослідних тварин не працює у людей. Фактори, які не потрапляють в будь-яку іншу групу також поміщаються в цю категорію. Група 3 не є встановленням факту неканцерогенності для людини та загальної безпечності фактора. Навпаки, це означає, що необхідні подальші дослідження.
Група 4: Фактори, ймовірно не канцерогенні для людини.
Ця категорія використовується для факторів, для яких є свідчення відсутності канцерогенності у людини і у експериментальних тварин. У деяких випадках фактори, для яких недостатньо доказів наявності або відсутності канцерогенності для людей, але є переконливі свідчення відсутності канцерогенності для піддослідних тварин, та якщо вони мають багато аналітичних та інших відповідних даних, можуть бути віднесені до цієї групи.
IARC Monographs on the Evaluation of Carcinogenic Risks to Humans, PREAMBLE, LYON, FRANCE, 2006

## Дослідження канцерогенного впливу
Проблема впливу канцерогенних чинників на організм людини є сьогодні надзвичайно актуальною. Наприклад, фахівці ВООЗ і Міжнародного інституту раку стверджують, що 70—80 % пухлин виникає під впливом негативних зовнішніх чинників (хімічних, фізичних і навіть деяких біологічних). Робота, що ведеться в цьому напрямку є, очевидно, недостатньою. Так, натепер у світі відомо понад десять мільйонів сполук, тоді як на канцерогенність досліджено не більше десяти тисяч.

### Становище в Україні
Україна підписала хартію про заборону використання азбестових матеріалів в будівництві і побуті. Проте, ще впродовж двох років ця вимога не діятиме. Крім того, матеріали, які містять азбест, стають небезпечними з часом, коли починають старіти, руйнуватися і перетворюються на відходи, надійних методів утилізації яких досі не існує. Тому наслідки нинішнього їх використання люди відчуватимуть на собі ще довго. Так само, як до сьогодні людство відчуває вплив ДДТ — дифтордифенілтрихлорметилметану — інсектициду, винахіднику якого в свій час вручили Нобелівську премію. Речовина, що належить до ароматичних фтор, хлор-вмісних похідних вуглеводнів, тобто за всіма ознаками — канцероген високого рівня небезпеки. Проте з часом ДДТ розпадається на дві ще небезпечніших речовини — ДДД та ДДЕ, вони не розкладаються, накопичуються в жировому шарі тварин та в олієвмісних рослинах. Таким чином таким небезпечним канцерогеном уже впродовж півстоліття постачає людям природа.

title: Канцерогени

wikitext:
'''Канцероге́н''' ({{lang-la|cancer}} — [[рак]], {{lang-la|gen}} — утворення, створення) — [[хімічна речовина|хімічні речовини]] або [[фізичний|фізичні]] чи [[біологічний|біологічні]] [[агенти]], які є причиною виникнення [[злоякісні новоутворення|злоякісних новоутворень]] ([[рак]]у).

== Поняття канцерогенів ==

Комітет експертів [[ВООЗ]] в [[1979]] р. дав визначення поняттю: «Канцерогеном (фізичним, хімічним або вірусним) називають [[агент]], що може викликати або прискорювати розвиток новоутворення, незалежно від механізму (або механізмів) його дії або ступеню специфічності ефекту. Канцероген — це агент, що в силу своїх фізичних або хімічних властивостей може викликати незворотну зміну або пошкодження у тих частинах генетичного апарату, які здійснюють [[гомеостаз|гомеостатичний контроль]] над [[соматичні клітини|соматичними клітинами]]».

Канцерогенами називають [[речовини]], які сприяють утворенню та розвитку [[ракові захворювання|ракових захворювань]]. Причому, [[канцерогенез]] напряму пов'язують з [[антропогенез]]ом (діяльністю людини). [https://kaflt.pnu.edu.ua/wp-content/uploads/sites/25/2021/01/%D0%BD%D0%B0%D0%B2%D1%87%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D0%B9-%D0%BF%D0%BE%D1%81%D1%96%D0%B1%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D0%BF%D1%83%D1%85%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%B8.pdf Але це не зовсім так]{{fact|причина=https://kaflt.pnu.edu.ua/wp-content/uploads/sites/25/2021/01/%D0%BD%D0%B0%D0%B2%D1%87%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D0%B9-%D0%BF%D0%BE%D1%81%D1%96%D0%B1%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D0%BF%D1%83%D1%85%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%B8.pdf}}, оскільки до канцерогенів відносять також фізичні впливи: іонізуюча та неіонізуюча [[радіація]], наприклад, [[сонячне випромінювання]] (яке не можна віднести до антропогенної діяльності). Також канцерогенну дію мають [[біологічні агенти]], до яких належать різноманітні [[віруси]].

== Класифікація ==
'''За походженням''' канцерогени можна класифікувати на антропогенні (породжені діяльністю людини) та природні (відомими прикладами природних канцерогенів є [[ізопрен]] — основна складова природних [[каучук]]ів та [[терпени]] з [[хвоя|хвої]]).

Хімічні речовини та професійні впливи з точки зору їх канцерогенності для [[людина|людини]] поділяються на три групи:
# хімічні речовини, група речовин, [[виробничий процес]] або [[професійний вплив]], які є однозначно канцерогенними для людини; до цієї групи належать речовини лише за наявності достатніх [[епідеміологія|епідеміологічних]] доказів, що свідчать про причинний зв'язок між впливом речовини та виникненням раку; характерні представники цієї групи- 4-амінобіфеніл (ефективний [[антиоксидант]]), [[сполуки]] [[миш'як]]у, [[азбест]] (волокнистий [[силікат]], сюди ж належить і [[шифер]], що виготовляється з азбесту), [[вінілхлорид]], [[полівінілхлорид]].
# речовини, можливо канцерогенні для людини; до них належать сполуки з більш або менш високим ступенем доведення їх канцерогенної дії. Представники: металічний [[берилій]] та декотрі його сполуки, [[акрилонітрил]], [[епіхлоргідрин]], 1,4-діоксан, [[гідрохлорид феназопірину]] ([[анальгетик]]).
# речовини, що не можуть бути класифіковані з точки зору їх канцерогенності (тобто їхній канцерогенний вплив не доведено): характерні представники цієї групи — [[фторурацил]], [[бензилхлорид]], [[фенобарбітал]], [[стирен|стирол]], [[сахарин]].

'''За хімічною структурою''' канцерогенні речовини належать до різноманітних класів [[неорганічні сполуки|неорганічних]] та [[органічні сполуки|органічних сполук]], вони належать до:

# [[поліциклічні ароматичні вуглеводні|поліциклічних ароматичних вуглеводнів]] (ПАВ);
# ароматичних азосполук;
# ароматичних аміносполук;
# [[нітрозосполуки|нітрозосполук]] та [[нітрозаміни|нітрозамінів]];
# [[метал]]ів, [[металоїди|металоїдів]] та неорганічних [[солі|солей]] (найвідоміші нам канцерогени цієї групи — сполуки [[арсен]]у, [[кадмій|кадмію]], [[кобальт]]у, [[хром]]у).

'''За пріоритетністю небезпеки''' було виокремлено три основних класи відомих на сьогодні канцерогенів.

Перший — це група поліциклічних хроматичних вуглеводнів, найвідомішим представником яких є [[бензопірен]].
Другий — клас [[нітрозаміни]] і третій — [[важкі метали]]. Сюди ж ще можна віднести азбести (які отримують пріоритет через поширеність використання, особливо в [[будівництво|будівництві]]) та [[діоксини]], є продуктом термічної переробки органічної сировини чи продуктом [[хлорування]] під дією високих [[температура|температур]].

Останні дві групи канцерогенів не вивчаються і найближчим часом, їхнім дослідженням українські вчені не будуть займатися{{fact}}, незважаючи на небезпеку для [[довкілля]] та [[здоров'я]] [[людство|людства]].

'''За впливом на [[геном]] людини''' канцерогени поділяють на
* генотоксичні, які руйнують та змінюють діяльність клітинного ядра, таким чином перебудовуючи [[генетичний код]], та викликаючи цим неконтрольований поділ клітин — утворення пухлин.
* негенотоксичні, які впливають тільки на фізіологічні процеси, але так само викликають [[ракові захворювання]].

== Нормування впливу. ГДК ==

{{main|Гранично допустима концентрація}}

Стосовно канцерогенів вживається термін — [[гранично допустима концентрація]] ([[ГДК]]), тобто, вміст речовини в довкіллі, який не призводить до [[хвороба|хвороб]] та [[мутації|мутацій]]. Поширена думка{{fact}}, що канцерогенів взагалі не повинно бути в [[природа|природі]]. Це не так, в певних концентраціях канцерогени були присутні на планеті впродовж усієї її історії. Крім того, вважається, що одночасно велика доза шкідливої речовини для [[організм]]у є більш прийнятною, ніж постійно присутня незначна. Оскільки велика доза вбиває [[клітини|клітину]], в той час, як мала при постійному впливі призводить до руйнувань на [[молекула|молекулярному]], клітинному та міжклітинному рівні.

== Дія на організм ==
{{Медпопередження}}
У довкіллі, поряд із канцерогенними, існують і інші [[токсичні речовини]], які виконують роль своєрідних модифікаторів того чи іншого канцерогену. Отож слід враховувати комплексність дії біологічних, фізичних, хімічних чинників на організм людини в навколишньому її середовищі. А сьогодні дедалі переконливіше говорять{{fact}} і про необхідність врахування чинників психологічних. Благополуччя і рівновага в організмі залежить від стану систем, які покликані оберігати здоров'я [[організм]]у — [[імунна система|імунної]], [[ендокринна система|ендокринної]], [[гомеостаз|біохімічної]].

[[Файл:GreekFest07LambRoast.jpg|thumb|right|При готуванні (смаженні) їжі, у ній можуть утворюватись канцерогени]]

== Випромінювання ==

'''Іонізуюча радіація'''

Усі види іонізуючої радіації: [[Електромагнітна хвиля|електромагнітні хвилі]] ([[Рентгенівське випромінювання|рентгенівські]] та [[Гамма-промені|γ-промені]]) і [[Корпускулярне випромінювання|корпускулярні]] ([[Альфа-частинка|а-]] і [[Бета-частинки|β-частинки]], [[протон]]и, [[нейтрон]]и) — є канцерогенними для людини і тварин.

Радіаційний канцерогенез було виявлено через 7 років після відкриття рентгенівського випромінювання. Першою жертвою став перший виробник рентгенівських трубок Фрікен, який перевіряв якість своєї продукції на власних руках. У нього виник [[рак шкіри]], через який він помер.

У I пол. [[XX століття]] у виробництві годинників використовували хімічний склад, що містив [[радій]]. Ним покривали [[циферблат]]и, щоб вони світилися в темряві. Жінки, які виконували цю роботу, зволожували пензлики, якими працювали, губами та язиком. У багатьох з них через певний час розвивався [[Рак голови та шиї#Рот|рак ротової порожнини]].

У шахтарів, які тривалий час працювали в уранових [[копальня]]х [[Центральна Європа|центральної Європи]] та СТНА (район Рокі Маунтін), частота виникнення [[Рак легені|раку легень]] була в 10 разів вищою, в порівнянні з шахтарями інших копалень. Рак спричиняло вдихання [[Шахтний пил|шахтного пилу]], що містив [[Уран (хімічний елемент)|радіоактивний уран]].

Через кілька років після вибухів американських [[Ядерна бомба|ядерних бомб]] у японських містах [[Хіросіма]] (6 серпня 1945 р.) та [[Нагасакі]] (9 серпня 1945 р.) зросла частота [[лейкоз]]ів (особливо гострого і хронічного мієлолейкозу). Дещо пізніше почала збільшуватися кількість [[Злоякісна пухлина|злоякісних пухлин]] [[Рак молочної залози|молочної залози]], товстої кишки, щитоподібної залози, легень. Загалом частота цих пухлин і лейкозів зберігалася на підвищеному рівні протягом 25 років після вибухів.

Вибухи [[Термоядерна бомба|водневих бомб]] супроводжуються виділенням в атмосферу сполук [[Йод-131|радіоактивного йоду.]] Серед населення тихоокеанських [[Маршаллові Острови|Маршаллових островів]], поблизу яких здійснювали випробування термоядерної зброї, найбільше постраждали діти віком до 10 років. У 90 % з них протягом наступних 15 років розвивалися вузли в щитоподібній залозі, які у 5 % випадків перетворювалися в злоякісні пухлини.

Аварія на [[Чорнобильська атомна електростанція|Чорнобильській АЕС]] у 1986 році стала причиною значного зростання (з 30 до 2000 випадків) раку щитоподібної залози серед дітей, що проживали в [[Чорнобильська зона відчуження|чорнобильській зоні]].

''Закономірності радіаційного канцерогенезу'':

* виникнення пухлин залежить від дози і виду іонізуючого випромінювання. Що більша доза, то більша ймовірність канцерогенезу. При однаковій дозі вплив корпускулярних видів радіації має важчі наслідки, ніж дія електромагнітних променів. Останнє підтверджується наслідками вже згадуваних бомбардувань 1945 року. Так, на Хіросіму було скинуто бомбу («Little boy») з [[Уран-235|ураном-235]], що виділяє при вибуху нейтрони і γ-промені, а на Нагасакі — бомбу («Fat man») з [[Плутоній-239|плутонієм-239]], що є джерелом одного тільки γ-випромінювання. Виявилося, що в Хіросімі частота лейкозів збільшувалася вже при поглиненій дозі в 50 рад, тим часом як у Нагасакі навіть доза в 100 рад не призводила до зростання кількості випадків білокрів'я;
* тривала дія низьких доз (менше 1 рад/год) з огляду канцерогенезу є небезпечнішою, ніж короткочасна експозиція великих доз чи повторна дія;
* залежність між дозою і частотою виникнення пухлин не має лінійного характеру. Радіаційний канцерогенез є [[Стохастичність|стохастичним]] біологічним ефектом. Не існує мінімальної порогової дози іонізуючого випромінювання, здатної перетворювати нормальні клітини в пухлинні. Пухлини можуть виникнути при будь-якій малій поглиненій дозі, їхня поява визначається тільки законами ймовірності.

В основі канцерогенної дії іонізуючої радіації лежить її здатність викликати [[Мутація|мутації]] в генах, причетних до регуляції [[Клітинний цикл|клітинного циклу]].

'''Ультрафіолетові промені (УФП)'''

Найбільшу канцерогенну дію мають [[Ультрафіолетове випромінювання|УФП]] з довжиною хвиль від 280 до 315 нм. Показано, що тривале перебування на сонці збільшує ймовірність розвитку злоякісних пухлин шкіри: різних видів її раку, [[Меланома|меланоми]]. Ризик виникнення цих пухлин є значно більшим у людей з недостатньою [[Біологічний пігмент|пігментацією]] шкіри.

Крім клінічних спостережень, є експериментальні дані про те, що тривала дія сонячних променів на білих щурів у більшості випадків викликала розвиток раку шкіри.

Вважають, що канцерогенність УФП пов'язана з утворенням у молекулах [[Дезоксирибонуклеїнова кислота|ДНК]] тимінових [[димер]]ів. В умовах, коли інтенсивність УФП висока або недостатня потужність систем [[Репарація ДНК|репарації ДНК]], відбувається накопичення тимінових димерів, наслідком чого є мутації. Якщо вони виникають у генах, причетних до регуляції клітинного циклу, то високою стає ймовірність перетворення нормальних клітин у пухлинні.

Ілюстрацією сказаного є спадкова хвороба [[Ксеродерма|пігментна ксеродерма]], в основі якої лежить генетичний дефект ферментів репарації ДНК. Так, у хворих на цю недугу ризик виникнення раку на не захищених від сонця ділянках шкіри у 2000 разів вищий, ніж у здорових людей.<ref> Атаман О. В. {{google books|title= Патофізіологія. Т.1. Загальна патологія.: Підручник для ВНЗ|id=NcfXCQAAQBAJ&l|page=362}}
</ref>

== Канцерогени при готуванні їжі ==
{{Розширити розділ|дата=лютий 2009}}

== Канцерогени у тютюновій продукції ==
{{Розширити розділ|дата=лютий 2009}}

== Руйнування канцерогенів ==
{{Розширити розділ|дата=лютий 2009}}

== Проканцерогени ==
{{Розширити розділ|дата=лютий 2009}}

== Класифікація канцерогенів за [[IARC]] ==
Категоризація канцерогенних факторів основана згідно з наявністю доказової бази, отриманої в дослідженнях на людях і на піддослідних тваринах.

'''Група 1: Фактори, канцерогенні для людини.'''
Ця категорія використовується при наявності достатніх доказів канцерогенності у людини. У виняткових випадках фактор може бути поміщений в цю категорію, коли доказів канцерогенності для людини менше, ніж достатньо, але є достатні докази канцерогенності у піддослідних тварин і переконливі докази на людях, що фактор має відповідний механізм канцерогенності.

'''Група 2.'''
До цієї категорії належать фактори, для яких, з однієї сторони, майже доведено ступінь канцерогенності у людини, а також ті, для яких, з іншого боку, немає ніяких даних про канцерогенністю для людини, але є переконливі докази канцерогенності у піддослідних тварин. Фактори, належать до групи 2А (ймовірно канцерогенні для людини) або групи 2В (можливо канцерогенні для людини) на основі епідеміологічних і експериментальних доказів канцерогенності. Терміни, ймовірно канцерогенні і можливо канцерогенні не мають кількісного значення і використовуються лише як ідентифікатори різних рівнів доказовості канцерогенності для людини. Ймовірно канцерогенні означають більш високий рівень доказовості, ніж можливо канцерогенні.

'''Група 2А: Фактори, ймовірно канцерогенні для людини.'''
Ця категорія використовується при наявності обмежених доказів канцерогенності у людини і достатніх доказів канцерогенності у піддослідних тварин. У деяких випадках фактор може бути віднесений в цю категорію, коли існує недостатньо доказів канцерогенності для людей і достатньо доказів канцерогенності у піддослідних тварин, і є переконливі докази, що канцерогенез забезпечується через механізм, який також реалізується в людському організмі. У виняткових випадках фактор може бути віднесений в цю категорію виключно на основі обмеженого підтвердження канцерогенності у людини. Фактор може бути віднесений до цієї категорії з чисто наукових міркувань, якщо він належить до класу хімічних чинників, з яких один або кілька були класифіковані у групі 1 або групі 2А.

'''Група 2В: Фактори, можливо канцерогенні для людини.'''
В цю категорію входять фактори, щодо яких є обмежені докази канцерогенності для людини, і недостатні докази канцерогенності у піддослідних тварин. Також можуть бути віднесені фактори при наявності некоректних результатів доказів канцерогенності у людини, але є достатні докази канцерогенності у піддослідних тварин. У деяких випадках фактор, для якого існує достатньо доказів канцерогенності для людини, і недостатні докази канцерогенності у піддослідних тварин разом з відповідними доказами інших наукових даних може бути поміщений в цю групу. Фактор може бути віднесений до цієї категорії виключно на основі переконливих доказів наукового аналізу та інших відповідних даних.

'''Група 3: Фактори, не класифіковані за їх канцерогенністю для людини.'''
Ця категорія використовується найчастіше для факторів, для яких недостатньо доказів канцерогенності для людини і некоректні або обмежені у експериментальних тварин. У виняткових випадках фактори, для яких недостатньо доказів канцерогенності для людей, але є достатні докази у піддослідних тварин можуть бути поміщені в цю категорію, коли є переконливі докази того, що механізм канцерогенності у піддослідних тварин не працює у людей. Фактори, які не потрапляють в будь-яку іншу групу також поміщаються в цю категорію. Група 3 не є встановленням факту неканцерогенності для людини та загальної безпечності фактора. Навпаки, це означає, що необхідні подальші дослідження.

'''Група 4: Фактори, ймовірно не канцерогенні для людини.'''
Ця категорія використовується для факторів, для яких є свідчення відсутності канцерогенності у людини і у експериментальних тварин. У деяких випадках фактори, для яких недостатньо доказів наявності або відсутності канцерогенності для людей, але є переконливі свідчення відсутності канцерогенності для піддослідних тварин, та якщо вони мають багато аналітичних та інших відповідних даних, можуть бути віднесені до цієї групи.

''IARC Monographs on the Evaluation of Carcinogenic Risks to Humans, PREAMBLE, LYON, FRANCE, 2006
''

== Дослідження канцерогенного впливу ==

Проблема впливу канцерогенних чинників на організм людини є сьогодні надзвичайно актуальною. Наприклад, фахівці [[ВООЗ]] і [[Міжнародний інститут раку|Міжнародного інституту раку]] стверджують, що 70—80 % [[пухлина|пухлин]] виникає під впливом негативних зовнішніх чинників (хімічних, фізичних і навіть деяких біологічних). Робота, що ведеться в цьому напрямку є, очевидно, недостатньою. Так, натепер у світі відомо понад десять мільйонів сполук, тоді як на канцерогенність досліджено не більше десяти тисяч.

=== Становище в Україні ===

Україна підписала хартію про заборону використання азбестових матеріалів в будівництві і [[побут]]і. Проте, ще впродовж двох років ця вимога не діятиме. Крім того, матеріали, які містять азбест, стають небезпечними з часом, коли починають старіти, руйнуватися і перетворюються на відходи, надійних методів утилізації яких досі не існує. Тому наслідки нинішнього їх використання люди відчуватимуть на собі ще довго. Так само, як до сьогодні людство відчуває вплив [[ДДТ]] — [[дифтордифенілтрихлорметилметан]]у — [[інсектицид]]у, винахіднику якого в свій час вручили [[Нобелівська премія|Нобелівську премію]]. Речовина, що належить до ароматичних фтор, хлор-вмісних похідних [[вуглеводні]]в, тобто за всіма ознаками — канцероген високого рівня небезпеки. Проте з часом ДДТ розпадається на дві ще небезпечніших речовини — [[ДДД]] та [[ДДЕ]], вони не розкладаються, накопичуються в жировому шарі [[тварини|тварин]] та в олієвмісних рослинах. Таким чином таким небезпечним канцерогеном уже впродовж півстоліття постачає людям природа.

== Див. також ==

* [[Азбестова промисловість]]
* [[Азбестоцементна промисловість]]
* [[Проканцерогени]]
* [[Смаження]]
* [[Харчові добавки]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{СДЕколог|частина=Канцероген|сторінки=104}}
* [https://kaflt.pnu.edu.ua/wp-content/uploads/sites/25/2021/01/%D0%BD%D0%B0%D0%B2%D1%87%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D0%B9-%D0%BF%D0%BE%D1%81%D1%96%D0%B1%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D0%BF%D1%83%D1%85%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%B8.pdf Грицуляк Б.В., Грицуляк В.Б. ЦИТОГІСТОЛОГІЧНА І ЛАБОРАТОРНА ДІАГНОСТИКА ПУХЛИН: навч.-метод.посібник / МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ ДЕРЖАВНИЙ ВИЩИЙ НАВЧАЛЬНИЙ ЗАКЛАД «ПРИКАРПАТСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ ВАСИЛЯ СТЕФАНИКА» КАФЕДРА АНАТОМІЇ І ФІЗІОЛОГІЇ ЛЮДИНИ ТА ТВАРИН]
* [https://web.archive.org/web/20071107124051/http://www.grinchuk.lviv.ua/referat/1/1267.html Канцерогенез. Канцерогени. Принципи класифікації канцерогенних речовин.]
* [http://www.health-ua.com/articles/1042.html ''В. М. Михайленко'', к.б.н.; ''П. М. Михайленко'', к.б.н Канцерогени в харчових продуктах: звідки і що робити?] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090409125206/http://www.health-ua.com/articles/1042.html |date=9 квітня 2009 }}
* [http://microsvit.info/parazytarni-kantserohenni-ahenty/ Паразитарні канцерогенні агенти] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151016005043/http://microsvit.info/parazytarni-kantserohenni-ahenty/ |date=16 жовтня 2015 }} (укр.): microsvit

{{Oncology-stub}}

[[Категорія:Канцерогени| ]]
[[Категорія:Карциногенез]]


text:
# Ганс Ланда
Штандартенфюрер Ганс Ланда — вигаданий персонаж і головний антагоніст фільму Квентіна Тарантіно «Безславні виродки» 2009 року. Його роль зіграв австрійський актор Крістоф Вальц. За свою гру Вальц отримав широке визнання та отримав численні нагороди.

## Короткий зміст персонажа
Штандартенфюрер (полковник СС) Ганс Ланда — австрійський офіцер СС, якого прозвали «Мисливцем за євреями» за його дивовижну здатність знаходити євреїв, які переховувалися по всій окупованій Франції. Егоїстичний і честолюбний, Ланда дуже пишається своєю жахливою репутацією, вихваляючи своє прізвисько «Мисливець на євреїв» і використовуючи його, щоб порівнювати себе зі своїм босом Райнхардом Гейдріхом, якому, за його словами, не подобається прізвисько, яке дали йому жителі Праги («Шибениця»).
Коли хвиля війни повертається проти нацистів, він висміює це, натякаючи, що його робота полягає в тому, щоб знаходити та ловити людей, і той факт, що вони євреї, для нього не має значення. Окрім німецької, він також вільно володіє французькою, англійською та італійською мовами. Ганс Ланда розумний, опортуністичний, нещадний, але також обережний, ввічливий і чарівний персонаж за яким цікаво спостерігати. Однак наприкінці фільму він беззастережно міняє бік, щоб допомогти «Безславним виродкам» у вбивстві Гітлера та ряду представників нацистської партійної еліти в кінотеатрі. В обмін на свою роль у змові Ганс вимагає повного імунітету за свої військові злочини та різноманітних інших винагород і компенсацій. Уцілілі виродки залишають його живим, але вирізають свастику на його лобі, щоб усі завжди знали, що він нацист.
У 2019 році Тарантіно з'явився в подкасті Happy Sad Confused, де він обговорював долю Ланди після подій фільму. Тарантіно заявив, що полковник СС визнаний героєм у США та підручниках з історії за його участь у завершенні Другої світової війни та допомогу в убивстві Адольфа Гітлера, і що згодом він оселяється на острові Нантакет, де його залучають розкрити серію вбивств як аматора майстер детектива.

## Створення персонажа
Ганс Ланда заснований на Алоїсі Бруннері. Квентін Тарантіно розповів, що Ганс може бути найкращим з будь-коли прописаних ним персонажів. Спочатку він хотів бачити на цій ролі Леонардо Ді Капріо. Тоді Тарантіно вирішив, що персонажа має зіграти німецький актор. Зрештою роль дісталася австрійцеві Вальсу, який, за словами Тарантіно, «повернув мені мій фільм», оскільки він відчував, що фільм неможливо зняти без Ланди як персонажа, але побоювався, що ця роль «неможлива».
Коли Вальц проходив прослуховування на роль, він не мав попереднього листування з Тарантіно чи продюсером Лоуренсом Бендером, і вважав, що персонаж Ганса Ланди використовувався під час прослуховування для підбору інших ролей. Вальц заявив, що його найбільше вразили діалоги та глибина характеру.
Вальц описав характер Ланди як людину, яка розуміє, як влаштований світ, заявивши, що свастика для нього нічого не означає. Він додає, що ним не керує ідеологія, і що якби хтось назвав Ланду нацистом, він би уточнив, що це не так, заявивши, що те, що він носить нацистську форму, не означає, що він вірить у нацистську ідеологію. Описуючи кінцівку між «Безславними виродками» та Ландою, він описує його як «реалістичного аж до нелюдяності», додаючи, що він розуміє, що світ не складається з одних речей, і хоча ці речі можуть суперечити один одному, вони не обов'язково мають бути такими.

## Визнання
За роль Ланди Вальц отримав широке визнання критиків і отримав нагороду за найкращу чоловічу роль на Каннському кінофестивалі 2009 року . Завдяки ролі Ганса Ланди Вальц отримав багато пропозицій від режисерів зіграти ролі в їхніх фільмах.
Вальц був удостоєний кількох нагород за свою гру, включно з премією «Золотий глобус» за найкращу чоловічу роль другого плану та премією Гільдії кіноакторів у тій же категорії в січні 2010 року. Він також отримав BAFTA та премію «Оскар» за найкращу чоловічу роль другого плану. Актор, який став першим актором, який отримав Оскар за роль у фільмі Квентіна Тарантіно.

wikiname: ukwiki

title: Ганс Ланда

in_language: uk

wikitext:
{{Без джерел|дата=серпень 2024}}
{{Othernames|Ланда}}
{{Військовик2|звання=Штандартенфюрер (полковник СС)|прізвисько=Мисливець за євреями|оригінал імені=Крістоф Вальц|ім'я=Ганс Ланда|рід військ=Ваффен-СС
Служба безпеки (СД)|національність=Австрієць|роки служби=1919-1944}}
'''Штандартенфюрер Ганс Ланда''' — вигаданий персонаж і головний антагоніст фільму Квентіна Тарантіно [[Безславні виродки|«Безславні виродки»]] 2009 року. Його роль зіграв австрійський актор [[Крістоф Вальц]]. За свою гру Вальц отримав широке визнання та отримав численні нагороди.

== Короткий зміст персонажа ==
[[Штандартенфюрер]] (полковник СС) Ганс Ланда — австрійський офіцер СС, якого прозвали «Мисливцем за євреями» за його дивовижну здатність знаходити євреїв, які переховувалися по всій окупованій Франції. Егоїстичний і честолюбний, Ланда дуже пишається своєю жахливою репутацією, вихваляючи своє прізвисько «Мисливець на євреїв» і використовуючи його, щоб порівнювати себе зі своїм босом [[Райнгард Гейдріх|Райнхардом Гейдріхом]], якому, за його словами, не подобається прізвисько, яке дали йому жителі Праги («Шибениця»).

Коли хвиля війни повертається проти нацистів, він висміює це, натякаючи, що його робота полягає в тому, щоб знаходити та ловити людей, і той факт, що вони євреї, для нього не має значення. Окрім німецької, він також вільно володіє французькою, англійською та італійською мовами. Ганс Ланда розумний, опортуністичний, нещадний, але також обережний, ввічливий і чарівний персонаж за яким цікаво спостерігати. Однак наприкінці фільму він беззастережно міняє бік, щоб допомогти «Безславним виродкам» у вбивстві Гітлера та ряду представників нацистської партійної еліти в кінотеатрі. В обмін на свою роль у змові Ганс вимагає повного імунітету за свої військові злочини та різноманітних інших винагород і компенсацій. Уцілілі виродки залишають його живим, але вирізають свастику на його лобі, щоб усі завжди знали, що він нацист.

У 2019 році Тарантіно з'явився в подкасті Happy Sad Confused, де він обговорював долю Ланди після подій фільму. Тарантіно заявив, що полковник СС визнаний героєм у США та підручниках з історії за його участь у завершенні Другої світової війни та допомогу в убивстві Адольфа Гітлера, і що згодом він оселяється на острові Нантакет, де його залучають розкрити серію вбивств як аматора майстер детектива.

== Створення персонажа ==
Ганс Ланда заснований на [[Алоїс Бруннер|Алоїсі Бруннері]]. Квентін Тарантіно розповів, що Ганс може бути найкращим з будь-коли прописаних ним персонажів. Спочатку він хотів бачити на цій ролі Леонардо Ді Капріо. Тоді Тарантіно вирішив, що персонажа має зіграти німецький актор. Зрештою роль дісталася австрійцеві Вальсу, який, за словами Тарантіно, «повернув мені мій фільм», оскільки він відчував, що фільм неможливо зняти без Ланди як персонажа, але побоювався, що ця роль «неможлива».

Коли Вальц проходив прослуховування на роль, він не мав попереднього листування з Тарантіно чи продюсером Лоуренсом Бендером, і вважав, що персонаж Ганса Ланди використовувався під час прослуховування для підбору інших ролей. Вальц заявив, що його найбільше вразили діалоги та глибина характеру.

Вальц описав характер Ланди як людину, яка розуміє, як влаштований світ, заявивши, що свастика для нього нічого не означає. Він додає, що ним не керує ідеологія, і що якби хтось назвав Ланду нацистом, він би уточнив, що це не так, заявивши, що те, що він носить нацистську форму, не означає, що він вірить у нацистську ідеологію. Описуючи кінцівку між «Безславними виродками» та Ландою, він описує його як «реалістичного аж до нелюдяності», додаючи, що він розуміє, що світ не складається з одних речей, і хоча ці речі можуть суперечити один одному, вони не обов'язково мають бути такими.

== Визнання ==
За роль Ланди Вальц отримав широке визнання критиків і отримав нагороду за найкращу чоловічу роль на Каннському кінофестивалі 2009 року . Завдяки ролі Ганса Ланди Вальц отримав багато пропозицій від режисерів зіграти ролі в їхніх фільмах.

Вальц був удостоєний кількох нагород за свою гру, включно з премією [[Золотий глобус|«Золотий глобус»]] за найкращу чоловічу роль другого плану та премією Гільдії кіноакторів у тій же категорії в січні 2010 року. Він також отримав [[Премія БАФТА у кіно|BAFTA]] та премію [[Оскар (кінопремія)|«Оскар»]] за найкращу чоловічу роль другого плану. Актор, який став першим актором, який отримав Оскар за роль у фільмі Квентіна Тарантіно.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Бібліоінформація}}
{{персонаж фільму-доробити}}

{{DEFAULTSORT:Ланда Ганс}}

[[Категорія:Персонажі з фізичними вадами]]
[[Категорія:Вигадані полковники]]
[[Категорія:Вигадані масові вбивці]]
[[Категорія:Вигадані воєнні злочинці]]
[[Категорія:Вигадані нацисти]]
[[Категорія:Вигадані учасники Другої світової війни]]
[[Категорія:Вигадані детективи]]
[[Категорія:З'явилися 2009]]
[[Категорія:Лиходії]]

title: Загальна інформація

Національність: Австрієць

Псевдо: Мисливець за євреями

title: Військова служба

Рід військ: Ваффен-СС Служба безпеки (СД)

Війни / битви: Друга світова війна


text:
# Сюргейстервен
Сюргейстервен (нід. Surhuisterveen) — село в нідерландській провінції Фрисландія. Входить до муніципалітету Ахткарспелен.
Його площа становить 7,58км², а населення станом на 2021 рік складало 6 050 осіб.
Перша згадка про населений пункт датується 1603 роком.

## Галерея
- Сільська забудова
- Багатоквартирний будинок
- Центр села
- Менонітська церква
- Вітряк Koartwald

title: Сюргейстервен

wikitext:
{{НП
|статус = село
|зображення = Wik 131.JPG
|площа = 7,58
|населення = 6 050
|рік перепису = 2021
}}
'''Сюргейстервен''' ({{lang-nl|Surhuisterveen}}) — село в [[Нідерланди|нідерландській]] провінції [[Фрисландія (Нідерланди)|Фрисландія]]. Входить до [[Муніципалітет (Нідерланди)|муніципалітету]] [[Ахткарспелен]].

Його площа становить 7,58км², а населення станом на 2021 рік складало 6 050 осіб.

Перша згадка про населений пункт датується 1603 роком.

== Галерея ==
<gallery>
File:Woonhuis in Interbellumstijl.jpg |Сільська забудова
File:,t Suyderhuys Surhuisterveen.JPG|Багатоквартирний будинок
File:De Kolk 3.JPG|Центр села
File:Doopsgezinde kerk Surhuisterveen.jpg|Менонітська церква
File:Surhuisterveen-Molen Koartwald.jpg|Вітряк ''Koartwald''
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.achtkarspelen.nl Офіційний сайт муніципалітету Ахткарспелен] {{ref-nl}}

{{Муніципалітет Ахткарспелен}}
{{Authority control}}
{{Netherlands-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти провінції Фрисландія (Нідерланди)]]
[[Категорія:Ахткарспелен]]

title: Країна

Країна: Нідерланди

Адмінодиниця: Ахткарспелен

Телефонний код: 0512, 0511 (Ахткарспелен)


text:
# Бондаренко Зінаїда Василівна
Зінаїда Василівна Бондаренко (біл. Зінаіда Васілеўна Бандарэнка, 17 лютого 1937, Машанаки, Могильовський район) — Герой Соціалістичної Праці (1981). Почесний хімік СРСР (1976).

## Біографія
З 1955 року прядильниця, з 1975 апаратниця формування хімічного волокна прядильного цеху заводу штучного волокна імені Куйбишева Могильовського виробничого об'єднання «Хімволокно» імені Леніна. Член ЦК КПБ з 1981 року. Депутат Верховної Ради БРСР у 1976-1981 роках.

title: Бондаренко Зінаїда Василівна

wikitext:
{{Особа}}
'''Зінаїда Василівна Бондаренко''' ({{lang-be|Зінаіда Васілеўна Бандарэнка}}, [[17 лютого]] [[1937]], Машанаки, [[Могильовський район]]) — [[Герой Соціалістичної Праці]] (1981). Почесний хімік СРСР (1976).<ref>Бондаренко Зинаида Васильевна // Биографический справочник — Мн.: «Белорусская советская энциклопедия» имени Петруся Бровки, 1982. — Т. 5. — С. 71. — 737 с.</ref>

== Біографія ==
З 1955 року прядильниця, з 1975 апаратниця формування хімічного волокна прядильного цеху заводу штучного волокна імені Куйбишева Могильовського виробничого об'єднання «Хімволокно» імені Леніна. Член ЦК КПБ з 1981 року. Депутат Верховної Ради БРСР у 1976-1981 роках.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Герої Соціалістичної Праці}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Герої Соціалістичної Праці]]
[[Категорія:Депутати Верховної Ради БРСР 9-го скликання]]
[[Категорія:Народились 17 лютого]]
[[Категорія:Народились 1937]]
[[Категорія:Уродженці Могильовського району]]

title: біл. Зінаіда Васілеўна Бандарэнка

Народилася: 17 лютого 1937 (88 років) · Mašanakid, Могильовський район, Білоруська РСР, СРСР

Країна: СРСР · Білорусь

Посада: list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1975–1979)d

Нагороди: Герой Соціалістичної Праці · орден Леніна


text:
# Сніжко Олександр Вадимович
Олекса́ндр Вади́мович Сніжко́ (нар. 20 серпня 1996, Запоріжжя, Україна) — український футболіст, атакувальний півзахисник хмельницького клубу «Поділля».

## Клубна кар'єра
Вихованець ДЮСШ «Кривбас», де і почав свої перші кроки у футбольній кар'єрі. В ДЮФЛУ виступав за «Кривбас» (Кривий Ріг) та «Дніпро» (Дніпро). Перший тренер — Михайло Іванович Друзь. Впродовж 2013—2015 років виступав у складі ФК «Дніпро» за команду дублерів. У складі якої став переможцем молодіжного чемпіонату України. Але до основного складу команди так і не потрапив. І улітку 2015 року перейшов до складу «Гірника» з міста Кривий Ріг. 23 червня 2016 року отримав статус вільного агента через зняття команди з турніру.
9 липня 2016 року підписав контракт з «Буковиною». У червні 2017 року за обопільною згодою сторін припинив співпрацю із чернівецькою командою та приєднався до складу новоствореного СК «Дніпра-1». У серпні визнаний кращим гравцем 7-го туру Другої ліги 2017/18 за версією Sportarena.com. 3 квітня 2019 року — матч 21-го туру чемпіонату країни у Першій лізі проти луцької «Волині» став для Олександра ювілейним, 50-м, у складі «спортклубівців» в рамках чемпіонатів країни (Перша та Друга ліги). Він став першим футболістом СК «Дніпро-1», який досяг цієї позначки.
У серпні 2020 року перейшов до складу новачка Прем'єр-ліги «Минаю».

## Досягнення
- Півфіналіст кубка України (2): 2017/18, 2018/19
- Переможець Першої ліги України: 2018/19
- Срібний призер Другої ліги України: 2017/18
- Переможець молодіжної першості України: 2014/15

## Статистика
Станом на 20 травня 2019 року
| Клуб                  | Ліга         | Сезон   | Чемпіонат | Чемпіонат | Кубок | Кубок | Дубль | Дубль |
| Клуб                  | Ліга         | Сезон   | Ігри      | Голи      | Ігри  | Голи  | Ігри  | Голи  |
| --------------------- | ------------ | ------- | --------- | --------- | ----- | ----- | ----- | ----- |
| «Дніпро» (Дніпро)     | Прем'єр-ліга | 2013/14 |           |           |       |       | 15    | 0     |
| «Дніпро» (Дніпро)     | Прем'єр-ліга | 2014/15 |           |           |       |       | 23    | 3     |
| «Гірник» (Кривий Ріг) | Перша ліга   | 2015/16 |           |           | 1     | 0     |       |       |
| «Буковина» (Чернівці) | Перша ліга   | 2016/17 | 24        | 1         | 1     | 0     |       |       |
| «Дніпро-1» (Дніпро)   | Друга ліга   | 2017/18 | 30        | 4         | 6     | 2     |       |       |
| «Дніпро-1» (Дніпро)   | Перша ліга   | 2018/19 | 26        | 0         | 4     | 0     |       |       |

title: Сніжко Олександр Вадимович

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Олександр Сніжко
| зображення =
| повне-ім'я = Олександр Вадимович Сніжко
| зріст = 173 см
| вага = 65 кг
| номер = 77
| позиція = [[півзахисник|атакувальний півзахисник]]
| поточний-клуб = {{Прапорець|UKR}} [[Поділля (Хмельницький)|«Поділля»]]
| юнацькі-роки = 2010—2011
 2011—2013
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|UKR}} [[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбас» (Кривий Ріг)]]
 {{Прапорець|UKR}} [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпро» (Дніпро)]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|2013—2015|{{Прапорець|UKR}}|[[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпро»]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 0|2015—2016|{{Прапорець|UKR}}|[[Гірник (Кривий Ріг)|«Гірник»]] |0|0}}
{{Футболіст рядок 1|2016—2017|{{Прапорець|UKR}}|[[Буковина (футбольний клуб)|«Буковина»]] |24|1}}
{{Футболіст рядок 0|2017—2020|{{Прапорець|UKR}}|[[Дніпро-1 (спортивний клуб)|«Дніпро-1»]] |68|4}}
{{Футболіст рядок 1|2020—2021|{{Прапорець|UKR}}|[[Минай (футбольний клуб)|«Минай»]] |22|0}}
{{Футболіст рядок 0|2021|{{Прапорець|UKR}}|[[ЛНЗ (футбольний клуб)|ЛНЗ]] |5|1}}
{{Футболіст рядок 1|2022|{{Прапорець|FRO}}|«[[АБ Аргир]]» |2|0}}
{{Футболіст рядок 0|2022—2024|{{Прапорець|UKR}}|[[Металург (муніципальний футбольний клуб)|«Металург» (З)]] |28|0}}
{{Футболіст рядок 1|2024—т.ч.|{{Прапорець|UKR}}|[[Поділля (Хмельницький)|«Поділля»]] |9|1}}
{{Футболіст кінець}}
| збірна-роки =
| збірна-команда =
| збірна-ігри(голи) =
| пк-поновлення = 1 липня 2024
| збірна-поновлення =
}}
{{однофамільці|Сніжко}}
'''Олекса́ндр Вади́мович Сніжко́''' ({{н}} [[20 серпня]] [[1996]], [[Запоріжжя]], [[Україна]]) — [[Україна|український]] [[футболіст]], [[півзахисник|атакувальний півзахисник]] хмельницького клубу [[Поділля (Хмельницький)|«Поділля»]].

== Клубна кар'єра ==
Вихованець [[Дитячо-юнацька спортивна школа|ДЮСШ]] [[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбас»]], де і почав свої перші кроки у футбольній кар'єрі. В [[Дитячо-юнацька футбольна ліга України|ДЮФЛУ]] виступав за [[Кривбас (футбольний клуб)|«Кривбас» (Кривий Ріг)]] та [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпро» (Дніпро)]]. Перший тренер — Михайло Іванович Друзь. Впродовж 2013—2015 років виступав у складі [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|ФК «Дніпро»]] за команду дублерів. У складі якої став переможцем [[Молодіжна першість України з футболу 2014—2015|молодіжного чемпіонату України]]. Але до основного складу команди так і не потрапив. І улітку [[2015]] року перейшов до складу [[Гірник (Кривий Ріг)|«Гірника»]] з міста [[Кривий Ріг]]. [[23 червня]] [[2016]] року отримав статус [[Вільний агент|вільного агента]] через зняття команди з турніру<ref>{{Cite web |url=http://www.ua-football.com/ua/ukrainian/first/1466669520-girnik-pidtverdiv-informaciyu-pro-znyattya-z-chempionatu.html |title=«Гірник» підтвердив інформацію про зняття з чемпіонату |accessdate=2 серпня 2016 |archive-date=12 червня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180612184444/https://www.ua-football.com/ua/ukrainian/first/1466669520-girnik-pidtverdiv-informaciyu-pro-znyattya-z-chempionatu.html }}</ref>.

[[9 липня]] [[2016]] року підписав контракт з [[Буковина (футбольний клуб)|«Буковиною»]]. У червні [[2017]] року за обопільною згодою сторін припинив співпрацю із чернівецькою командою та приєднався до складу новоствореного [[Дніпро-1 (спортивний клуб)|СК «Дніпра-1»]]<ref>[https://ua.tribuna.com/football/1052755422.html Михайленко возглавил «Днепр-1», Кравченко, Чеберячко и Полевой — в составе] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170730153332/https://ua.tribuna.com/football/1052755422.html |date=30 липня 2017 }}{{ref-ru}}</ref>. У серпні визнаний кращим гравцем 7-го туру Другої ліги 2017/18 за версією Sportarena.com<ref>{{Cite web |url=https://sportarena.com/football/ukraina-vtoraya-liga/oleksandr-snizhko-geroj-7-go-turu-u-drugij-lizi/ |title=Олександр Сніжко — герой 7-го туру у Другій лізі |accessdate=29 серпня 2017 |archive-date=25 серпня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170825142840/https://sportarena.com/football/ukraina-vtoraya-liga/oleksandr-snizhko-geroj-7-go-turu-u-drugij-lizi/ }}</ref>. [[3 квітня]] [[2019]] року — матч 21-го туру чемпіонату країни у Першій лізі проти луцької «[[Волинь (футбольний клуб)|Волині]]» став для Олександра ювілейним, 50-м, у складі «спортклубівців» в рамках чемпіонатів країни (Перша та Друга ліги). Він став першим футболістом СК «Дніпро-1», який досяг цієї позначки<ref>{{Cite web |url=https://scdnipro1.com.ua/persha-pivsotnya-vid-oleksandra-snizhka/ |title=Перша півсотня від Олександра Сніжка |accessdate=5 квітня 2019 |archive-date=7 квітня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190407014155/https://scdnipro1.com.ua/persha-pivsotnya-vid-oleksandra-snizhka/ }}</ref>.

У серпні 2020 року перейшов до складу новачка Прем'єр-ліги [[Минай (футбольний клуб)|«Минаю»]]<ref>{{cite web|title=«Минай» підсилили два футболіста з «Дніпра-1»|url=https://fcminaj.com/article.php?id=1398|language=Ukrainian|date=3 вересня 2020|accessdate=9 жовтня 2020|archive-date=25 листопада 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20201125082657/https://fcminaj.com/article.php?id=1398}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201125082657/https://fcminaj.com/article.php?id=1398 |date=2020-11-25 }}</ref>.

== Досягнення ==
* Півфіналіст [[Кубок України з футболу|кубка України]] (2): [[Кубок України з футболу 2017—2018|2017/18]], [[Кубок України з футболу 2018—2019|2018/19]]
* Переможець [[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Першої ліги України]]: [[Чемпіонат України з футболу 2018—2019: перша ліга|2018/19]]
* Срібний призер [[Чемпіонат України з футболу: друга ліга|Другої ліги України]]: [[Чемпіонат України з футболу 2017—2018: друга ліга|2017/18]]
* Переможець [[Молодіжний чемпіонат України з футболу|молодіжної першості України]]: [[Молодіжна першість України з футболу 2014—2015|2014/15]]

== Статистика ==
''Станом на 20 травня 2019 року''
{| class="wikitable"
|-
!rowspan="2"|Клуб
!rowspan="2"|Ліга
!rowspan="2"|Сезон
!colspan="2"|Чемпіонат
!colspan="2"|Кубок
!colspan="2"|Дубль
|-
!Ігри
!Голи
!Ігри
!Голи
!Ігри
!Голи
|-
|rowspan="2"|{{Прапорець|UKR}} [[Дніпро (футбольний клуб, Дніпро)|«Дніпро» (Дніпро)]]
|rowspan="2"|[[Чемпіонат України з футболу|Прем'єр-ліга]]
|[[Чемпіонат України з футболу 2013—2014|2013/14]]
|
|
|
|
|15
|0
|-
|-
|[[Чемпіонат України з футболу 2014—2015|2014/15]]
|
|
|
|
|23
|3
|-
|{{Прапорець|UKR}} [[Гірник (Кривий Ріг)|«Гірник» (Кривий Ріг)]]
|rowspan="2"|[[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Перша ліга]]
|[[Чемпіонат України з футболу 2015—2016: перша ліга|2015/16]]
|
|
|1
|0
|
|
|-
|{{Прапорець|UKR}} [[Буковина (футбольний клуб)|«Буковина» (Чернівці)]]
|[[Чемпіонат України з футболу 2016—2017: перша ліга|2016/17]]
|24
|1
|1
|0
|
|
|-
|rowspan="2"|{{Прапорець|UKR}} [[Дніпро-1 (спортивний клуб)|«Дніпро-1» (Дніпро)]]
|[[Чемпіонат України з футболу: друга ліга|Друга ліга]]
|[[Чемпіонат України з футболу 2017—2018: друга ліга|2017/18]]
|30
|4
|6
|2
|
|
|-
|[[Чемпіонат України з футболу: перша ліга|Перша ліга]]
|[[Чемпіонат України з футболу 2018—2019: перша ліга|2018/19]]
|26
|0
|4
|0
|
|
|-
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{ПФЛ|21204}}
* {{ff|1374970}}
* {{soccerway|417365}}

{{Footballer-stub}}
{{Склад ФК Поділля Хмельницький}}

[[Категорія:Українські футболісти]]
[[Категорія:Футболісти «Гірника» (Кривий Ріг)]]
[[Категорія:Футболісти «Буковини» (Чернівці)]]
[[Категорія:Футболісти «Дніпра-1» (Дніпро)]]
[[Категорія:Футболісти «Миная»]]
[[Категорія:Футболісти ЛНЗ]]
[[Категорія:Футболісти «АБ Аргир»]]
[[Категорія:Футболісти МФК «Металург»]]
[[Категорія:Футболісти «Поділля» (Хмельницький)]]
[[Категорія:Українські футбольні легіонери]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Олександр Вадимович Сніжко

Народження: 20 серпня 1996 (28 років)

Вага: 65 кг

Громадянство: Україна

Позиція: атакувальний півзахисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Поділля»

title: Юнацькі клуби

«Кривбас» (Кривий Ріг) · «Дніпро» (Дніпро)

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Дніпро» · 0 · (0)

«Гірник» · 0 · (0)

«Буковина» · 24 · (1)

«Дніпро-1» · 68 · (4)

«Минай» · 22 · (0)

ЛНЗ · 5 · (1)

«АБ Аргир» · 2 · (0)

«Металург» (З) · 28 · (0)

2024—т.ч.: «Поділля» · 9 · (1)

Професіональні клуби*: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 1 липня 2024.