text:
# Іванко Віра Олексіївна
Віра Олексіївна Іванко (2 вересня 1993, Москва — 25 листопада 2013, Москва) — російська акторка театру і кіно.

## Біографія
Віра Іванко народилася у родині Олексія Володимировича та Марії Костянтинівни Іванко 2 вересня 1993 року в Москві. Все життя прожила в Москві. З 2000 по 2011 роки вчилася в школі № 1248 з поглибленим вивченням французької мови, паралельно займалася в художній школі Олексія Єгорова, у Театральній школі Ірини Феофанової «Еколь Д'Арт» (4 роки), в театрі-студії «Місто Майстрів» (3 роки). З 2011 року навчалася в ВДІКу на акторському факультеті (майстерня Володимира Фокіна).
Кінокар'єра Віри почалася у фільмі «Самотність крові» режисера Р. Пригунова, де вона зіграла героїню І. Дапкунайте в дитинстві. Найбільш цікаві ролі — «Вінок з ромашок», «Загублені в раю», «Остання хвилина». Також грала головні ролі в «Єралаші» (2007 рік: випуски 206, 209) і в виставах С. Мехтієва на Малій сцені театру «На Таганці».
Також брала участь у фоторекламі (каталоги спортивного одягу «Sportmaster», «Демікс», меблі «Дятьково», харчова добавка «Вегілак»).

Вранці 25 листопада 2013 року трагічно загинула за нез'ясованих обставин на шляхах Смоленського напрямку МЗ між станцією Кінцева та платформою Робоче Селище, неподалік від вулиці Червоних Зір, на якій вона жила. Попередня офіційна версія — залізнична травма, що не сумісна з життям. Точний час смерті та залізничний потяг поки не встановлені, слідство триває.
Прощання з актрисою пройшло 28 листопада 2013 року у Великому залі Троєкурівського крематорію м. Москви. Прах її похований 3 грудня на Ваганьковському кладовищі, ділянка № 45.

## Сім'я
- Батько: Олексій Володимирович Іванко (н. 1960), інженер.
- Мати: Марія Костянтинівна Іванко (н. 1967), лінгвіст, кореспондент, фотохудожник.
- Брат: Ігор Іванко (н. 1986), лінгвіст, фотокореспондент.
- Сестра: Надія Іванко (н. 1998), починаюча актриса.
- Сестра: Любов Іванко (н. 2007).

### Ролі в кіно
- 2013 — Запитай мене — головна роль (режисер: Віра Харибіна)
- 2013 — До смерті красива — Нюта (режисер: Катерина Двигубська)
- 2011 — Наречений — Інна в молодості (режисер: Станіслав Мареев)
- 2011 — Амазонки — Віра (режисери: Євген Лаврентьєв, Святослав Власов, Валентина Власова) '
- 2010 — Шериф — Женька  (режисер: Олександр Муратов)
- 2010 — Остання хвилина —Яна  (режисери: Саша Кирієнко, Олексій Трейман, Юсуп Разиков, Андрій Джунковский)
- 2010 — Невидимки — подруга Анжеліки (режисер: Олена Нємих)
- 2008 — Проклятий рай-2 — Варя  (режисери: Станіслав Дремов, Петро Кротенко)
- 2008 — Жив-був дід — Настя  (режисер: Борис Казаков)
- 2007 — Година Волкова — дочка майора  (режисер: Олексій Трейман)
- 2007 — Своя команда — Христина  (режисери: Дмитро Панченко, Віра Панченко, Едуард Ливнев)
- 2006 — Загублені в раю — Жанін  (режисер: Сергій Колосов)
- 2005 — Вінок з ромашок (короткометражний) — головна роль  (режисер: Джун До Хан)
- 2004 — Ар'є — Соня в дитинстві (режисер: Роман Качанов)
- 2002 — Самотність крові — головна героїня в дитинстві (режисер: Роман Пригунов)

## Ролі в театрі
- 2011 — «Снігова королева», Режисер: С. Мехтієва — роль Снігової королеви
- 2010 — «Кішки», режисер: С. Мехтієва — роль кота «Плутона»
- 2010 — «Чарівний голос Джельсаміно». Режисер С. Міхтеева — роль пірата
- 2009 — «Колискова для сну», Режисер: С. Мехтієва — роль Феї
- 2009 — «Бременські музиканти», Режисер: С. Мехтієва — роль розбійника

## Нагороди
Фільм Романа Качанова «Ар'є» за участю Віри отримав нагороду «За найкращий фільм» на Російському кінофестивалі "Амурська осінь"у Благовєщенську.

## Світлини
- хрест на місці загибелі актриси

title: Іванко Віра Олексіївна

wikitext:
{{Кінематографіст
| Ім'я                = Віра Іванко
| Оригінал імені      =
| Фото                =
| Ширина              =
| Підпис              = Вера Алексеевна Иванко
| Ім'я при народженні = Віра Олексіївна Іванко
| Дата народження     = 2.9.1993
| Місце народження    = [[Москва]], [[Росія]]
| Дата смерті         = 25.11.2013
| Місце смерті        = [[Москва]], [[Росія]]
| Професія            = [[акторка]]
| Громадянство        = {{RUS}}
| Національність      =
| Релігія             =
| Роки активності     = 2002—2013
| Напрямок            =
| Нагороди            =
| imdb_id             = 6114972
| Сайт                =
}}
'''Віра Олексіївна Іванко''' ([[2 вересня]] [[1993]], [[Москва]] — [[25 листопада]] [[2013]], [[Москва]]) — російська [[акторка]] театру і кіно<ref>{{Cite web |url=http://www.kinopoisk.ru/name/1624333/ |title=Віра Іванко |accessdate=14 грудня 2013 |archive-date=2 грудня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131202230611/http://www.kinopoisk.ru/name/1624333 }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.afisha.ru/people/380633/ |title=Віра Іванко |accessdate=14 грудня 2013 |archive-date=3 грудня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20131203001220/http://www.afisha.ru/people/380633/ }}</ref>.

== Біографія ==
Віра Іванко народилася у родині Олексія Володимировича та Марії Костянтинівни Іванко 2 вересня 1993 року в Москві. Все життя прожила в Москві. З 2000 по 2011 роки вчилася в школі № 1248 з поглибленим вивченням французької мови, паралельно займалася в художній школі Олексія Єгорова, у Театральній школі Ірини Феофанової «Еколь Д'Арт» (4 роки), в театрі-студії «Місто Майстрів» (3 роки). З [[2011]] року навчалася в [[Всеросійський державний університет кінематографії імені С. А. Герасимова|ВДІКу]] на акторському факультеті (майстерня [[Фокін Володимир Петрович|Володимира Фокіна]]).

Кінокар'єра Віри почалася у фільмі «Самотність крові» режисера Р. Пригунова, де вона зіграла героїню І. Дапкунайте в дитинстві. Найбільш цікаві ролі — «Вінок з ромашок», «Загублені в раю», «Остання хвилина». Також грала головні ролі в «Єралаші» ([[2007|2007 рік]]: випуски 206, 209) і в виставах С. Мехтієва на Малій сцені театру «На Таганці».

Також брала участь у фоторекламі (каталоги спортивного одягу «[[Sportmaster]]», «Демікс», меблі «Дятьково», харчова добавка «Вегілак»).

Вранці [[25 листопада]] [[2013]] року трагічно загинула за нез'ясованих обставин на шляхах [[Смоленський напрямок Московської залізниці|Смоленського напрямку МЗ]] між станцією [[Кунцево 1|Кінцева]] та платформою [[Робоче Селище (платформа)|Робоче Селище]], неподалік від [[Вулиця Червоних Зір (Москва)|вулиці Червоних Зір]], на якій вона жила<ref>{{Cite web |url=http://star-town.ru/lost/6-rus/2070-vera-ivanko.html |title=Вера Иванко: 20-летняя звезда «Ералаша» погибла, попав под электричку |accessdate=14 грудня 2013 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131203015509/http://star-town.ru/lost/6-rus/2070-vera-ivanko.html |archivedate=3 грудня 2013 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203015509/http://star-town.ru/lost/6-rus/2070-vera-ivanko.html |date=2013-12-03 }}</ref>. Попередня офіційна версія — залізнична травма, що не сумісна з життям. Точний час смерті та залізничний потяг поки не встановлені, слідство триває<ref>[http://www.m24.ru/articles/31959 Загинула актриса «Єралашу» Віра Іванко] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131213071724/http://www.m24.ru/articles/31959 |date=13 грудня 2013 }}. // Сайт «[[Москва 24]]».</ref>.{{update}}

Прощання з актрисою пройшло [[28 листопада]] [[2013]] року у Великому залі [[Троєкурівський цвинтар|Троєкурівського крематорію]] м. Москви. Прах її похований 3 грудня на [[Ваганьковське кладовище|Ваганьковському кладовищі]], ділянка № 45.

== Сім'я ==
* Батько: Олексій Володимирович Іванко (н. 1960), інженер.
* Мати: Марія Костянтинівна Іванко (н. 1967), лінгвіст, кореспондент, фотохудожник.
* Брат: Ігор Іванко (н. 1986), лінгвіст, фотокореспондент.
* Сестра: Надія Іванко (н. 1998), починаюча актриса.
* Сестра: Любов Іванко (н. 2007).

=== Ролі в кіно ===

* 2013 — [[Запитай мене (фільм, 2013)|Запитай мене]] — ''головна роль'' (режисер: [[Харибіна Віра Анатоліївна|Віра Харибіна]])
* 2013 — [[До смерті красива (фільм, 2013)|До смерті красива]] — ''Нюта'' (режисер: [[Двигубська Катерина Миколаївна|Катерина Двигубська]])
* 2011 — [[Наречений (фільм, 2011)|Наречений]] — ''Інна в молодості'' (режисер: Станіслав Мареев)
* 2011 — [[Амазонки (телесеріал)|Амазонки]] — ''Віра'' (режисери: [[Лаврентьєв Євген Олександрович|Євген Лаврентьєв]], Святослав Власов, Валентина Власова) ''''
* 2010 — [[Шериф (фільм, 2010)|Шериф]] — ''Женька '' (режисер: [[Муратов Олександр Олександрович|Олександр Муратов]])
* 2010 — [[Остання хвилина]] —''Яна '' (режисери: [[Кирієнко Олександр Володимирович|Саша Кирієнко]], Олексій Трейман, [[Разиков, Юсуп Сулейманович|Юсуп Разиков]], Андрій Джунковский)
* 2010 — [[Невидимки (фільм, 2010)|Невидимки]] — ''подруга Анжеліки'' (режисер: Олена Нємих)
* 2008 — [[Проклятий рай|Проклятий рай-2]] — ''Варя '' (режисери: Станіслав Дремов, Петро Кротенко)
* 2008 — [[Жив-був дід]] — ''Настя '' (режисер: [[Казаков Борис Олександрович|Борис Казаков]])
* 2007 — [[Година Волкова]] — ''дочка майора '' (режисер: Олексій Трейман)
* 2007 — [[Своя команда]] — ''Христина '' (режисери: [[Панченко Дмитро Іванович|Дмитро Панченко]], Віра Панченко, Едуард Ливнев)
* 2006 — [[Загублені в раю]] — ''Жанін '' (режисер: [[Колосов Сергій Миколайович|Сергій Колосов]])
* 2005 — [[Вінок з ромашок]] (короткометражний) — ''головна роль '' (режисер: Джун До Хан)
* 2004 — [[Ар'є (фільм)|Ар'є]] — ''Соня в дитинстві'' (режисер: [[Качанов Роман Романович|Роман Качанов]])
* 2002 — [[Самотність крові]] — ''головна героїня в дитинстві'' (режисер: [[Пригунов Роман Львович|Роман Пригунов]])

== Ролі в театрі ==
* 2011 — «Снігова королева», Режисер: С. Мехтієва — роль Снігової королеви
* 2010 — «Кішки», режисер: С. Мехтієва — роль кота «Плутона»
* 2010 — «Чарівний голос Джельсаміно». Режисер С. Міхтеева — роль пірата
* 2009 — «Колискова для сну», Режисер: С. Мехтієва — роль Феї
* 2009 — «Бременські музиканти», Режисер: С. Мехтієва — роль розбійника

== Нагороди ==
Фільм [[Качанов Роман Романович|Романа Качанова]] «[[Ар'є (фільм)|Ар'є]]» за участю Віри отримав нагороду «За найкращий фільм» на Російському кінофестивалі "Амурська осінь"у Благовєщенську.

== [[Світлини]] ==
<gallery>
|Актриса Віра Іванко в ролі «Снігової королеви» в однойменній виставі.
|Віра Іванко з [[Юозас Будрайтіс|Юозасом Будрайтісом]] на зйомках [[Ар'є (фільм)|«Ар'є»]]
|Віра Іванко з [[Касаткіна Людмила Іванівна|Людмилою Касаткиною]] на прем'єрі фільму «Загублені в раю»
|Віра Іванко з режисером [[Качанов Роман Романович|Романом Качановим]]
|Віра Іванко з [[Бльоданс Евеліна Вісвальдівна|Евеліною Бледанс]] на зйомках серіалу «Проклятий рай-2»
|Листовка на месте гибели актрисы. В ней указывается на возможный криминальный характер ее гибели
Файл:Крест на месте гибели Веры Иванко.jpg|хрест на місці загибелі актриси
</gallery>

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://kino-cccp.net/publ/9-1-0-8865 Кіно СРСР] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131203020410/http://kino-cccp.net/publ/9-1-0-8865 |date=3 грудня 2013 }}
* Єралаш:
** [http://www.eralash.ru/video/нікого-ні-будинки-0 «Нікого немає вдома»]{{Недоступне посилання|date=червень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
** [http://www.eralash.ru/video/родинні-душі-0 «Споріднені душі»]{{Недоступне посилання|date=червень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Уродженці Москви]]
[[Категорія:Померли в Москві]]
[[Категорія:Російські діти-актори]]
[[Категорія:Російські акторки]]
[[Категорія:Поховані на Ваганьковському кладовищі]]
[[Категорія:Акторки за алфавітом]]

title: Віра Іванко

Ім'я при народженні: Віра Олексіївна Іванко

Дата народження: 2 вересня 1993

Місце народження: Москва, Росія

Дата смерті: 25 листопада 2013 (20 років)

Місце смерті: Москва, Росія

Поховання: Ваганьковське кладовище

Громадянство: Росія

Професія: акторка


text:
# Александровка (Псковський район)
Александровка (рос. Александровка) — присілок в Псковському районі Псковської області Російської Федерації.
Населення становить 7 осіб. Входить до складу муніципального утворення Карамишевська волость.

## Історія
Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Карамишевська волость.

## Населення
| 2001 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 15   | ↘9   | ↘7   |

wikiname: ukwiki

title: Александровка (Псковський район)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Александровка
|назва ін.       = Александровка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Псковська область]]
|район           = [[Псковський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Карамишевська волость]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 7
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Псковська область
}}
'''Александровка''' ({{lang-ru|Александровка}}) — [[присілок]] в [[Псковський район|Псковському районі]] [[Псковська область|Псковської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 7 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Карамишевська волость]].

== Історія ==

Від 2015 року входить до складу муніципального утворення Карамишевська волость<ref>[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/6000201504020002?index=11&rangeSize=1 Закон Псковской области от 30 марта 2015 года № 1508-ОЗ «О преобразовании муниципальных образований»]</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ |  Александровка (Псковский район)  }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Псковський район}}
{{Pskov-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Псковського району]]

title: присілок Александровка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Псковська область

Муніципальний район: Псковський район

Поселення: Карамишевська волость

title: Основні дані

Населення: ▼ 7

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Александровка · Александровка


text:
# Гаврилюк Тамара Михайлівна
Тамара Михайлівна Гаврилюк (дошлюбне прізвище — Стасюк; нар. 14 грудня 1995) — українська легкоатлетка, яка спеціалізується в спортивній ходьбі, чемпіонка України.
На національних змаганнях представляє Житомирську область.
Тренується під керівництвом Андрія та Віктора Чернових.

## Основні міжнародні виступи
| Рік  | Змагання                            | Місто     | Місце | Дисципліна   | Примітки |
| ---- | ----------------------------------- | --------- | ----- | ------------ | -------- |
| 2014 | Кубок світу з ходьби                | Тайцан    | 36    | ходьба 10 км | U20      |
| 2017 | Чемпіонат Європи серед молоді       | Бидгощ    | 16    | ходьба 20 км |          |
| 2017 | Універсіада                         | Тайбей    | 11    | ходьба 20 км |          |
| 2018 | Командний чемпіонат світу з ходьби  | Тайцан    | 66    | ходьба 20 км |          |
| 2019 | Кубок Європи з ходьби               | Алітус    | 39    | ходьба 20 км |          |
| 2021 | Командний чемпіонат Європи з ходьби | Подєбради | DNS   | ходьба 35 км | [ 2 ]    |

title: Гаврилюк Тамара Михайлівна

wikitext:
{{Othernames|Гаврилюк}}

{{Картка:Легкоатлет
| ім'я             = Тамара Гаврилюк
| зображення       =
| підпис           =
| повне ім'я       = Тамара Михайлівна Гаврилюк
| оригінал імені   =
| прізвисько       =
| дата народження  = 14.12.1995
| місце народження =
| дата смерті      =
| місце смерті     =
| громадянство     = {{UKR}}
| зріст            =
| вага             =
| клуб             =
| тренери          = [[Чернов Андрій Іванович|Чернов А. І.]]<br/>[[Чернов Віктор Іванович (тренер)|Чернов В. І.]]
| роки кар'єри     =
| дисципліна1      = [[спортивна ходьба на 20 кілометрів|ходьба 20 км]]
| рекорд1          = 1:32.42 (2016)
| дисципліна2      = [[спортивна ходьба на 35 кілометрів|ходьба 35 км]]
| рекорд2          = 2:52.24 (2021)
| дисципліна3      = [[спортивна ходьба на 50 кілометрів|ходьба 50 км]]
| рекорд3          = 4:38.36 (2020)
| дисципліна1п     = [[спортивна ходьба на 3000 метрів|ходьба 3000 м]]
| рекорд1п         = 13.00,79 (2016)
| нагороди         =
| звання           =
| медалі           =
{{MedalCompetition | [[Чемпіонат України з легкої атлетики|Чемпіонати України]] }}
{{MedalCount
| [[Список призерів чемпіонатів України з легкої атлетики (жінки)|20 км]] | 0 | 1 | 1
| [[Список призерів чемпіонатів України з легкої атлетики (жінки)|35 км]] | 0 | 0 | 1
| [[Список призерів чемпіонатів України з легкої атлетики (жінки)|35 км (зимовий)]] | 1 | 0 | 0
| [[Список призерів чемпіонатів України з легкої атлетики (жінки)|50 км]] | 0 | 1 | 0 }}
| вікісховище      =
}}

'''Тамара Михайлівна Гаврилюк''' ([[дошлюбне та шлюбне прізвище|дошлюбне прізвище]] — ''Стасюк''; {{нар|ж}} {{дата народження|14|12|1995}}) — українська легкоатлетка, яка спеціалізується в [[спортивна ходьба|спортивній ходьбі]], чемпіонка України.

На національних змаганнях представляє [[Житомирська область|Житомирську область]].

Тренується під керівництвом [[Чернов Андрій Іванович|Андрія]] та [[Чернов Віктор Іванович (тренер)|Віктора]] Чернових<ref>{{Cite web |url=https://www.sportzt.com/news/legka-atletika/zhitomiryanka-tamara-gavrilyuk-vigrala-chempionat-ukrayini-zi-sportivnoyi-hodbi-na-20km-sered-molodi.html |title=Житомирянка Тамара Гаврилюк виграла Чемпіонат України зі спортивної ходьби на 20 км серед молоді |publisher=www.sportzt.com |access-date=28 березня 2021 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20171006012950/http://sportzt.com/news/legka-atletika/zhitomiryanka-tamara-gavrilyuk-vigrala-chempionat-ukrayini-zi-sportivnoyi-hodbi-na-20km-sered-molodi.html |archive-date=28 березень 2021}}</ref>.

== Основні міжнародні виступи ==

{| {{Таблиця результатів|Event=yes}}
|-
| 2014
| align=left|[[Кубок світу зі спортивної ходьби 2014|Кубок світу з ходьби]]
| align=left|{{Прапорець|CHN}} [[Тайцан]]
| 36
| ходьба 10 км
| {{AthAbbr|U20}}
|-
| rowspan=2|2017
| align=left|[[Чемпіонат Європи з легкої атлетики серед молоді 2017|Чемпіонат Європи серед молоді]]
| align=left|{{Прапорець|POL}} [[Бидгощ]]
| 16
| ходьба 20 км
|
|-
| align=left|[[Легка атлетика на Літній універсіаді 2017|Універсіада]]
| align=left|{{Прапорець|TPE}} [[Тайбей]]
| 11
| ходьба 20 км
|
|-
| 2018
| align=left|[[Командний чемпіонат світу зі спортивної ходьби 2018|Командний чемпіонат світу з ходьби]]
| align=left|{{Прапорець|CHN}} [[Тайцан]]
| 66
| ходьба 20 км
|
|-
| 2019
| align=left|[[Кубок Європи зі спортивної ходьби 2019|Кубок Європи з ходьби]]
| align=left|{{Прапорець|LTU}} [[Алітус]]
| 39
| ходьба 20 км
|
|-
| 2021
| align=left|[[Командний чемпіонат Європи зі спортивної ходьби 2021|Командний чемпіонат Європи з ходьби]]
| align=left|{{Прапорець|CZE}} [[Подєбради]]
| {{AthAbbr|DNS}}
| ходьба 35 км
|<ref>{{Cite web |url=https://uaf.org.ua/2021/05/15/komandnyj-chempionat-ievropy-zi-sportyvnoi-khodby-vtraty-v-skladi-komandy-ukrainy/ |title=Командний чемпіонат Європи зі спортивної ходьби: втрати в складі команди України |publisher=[[Федерація легкої атлетики України]] |access-date=15 травня 2021 |archiveurl=https://archive.today/20210515171633/https://uaf.org.ua/2021/05/15/komandnyj-chempionat-ievropy-zi-sportyvnoi-khodby-vtraty-v-skladi-komandy-ukrainy/ |archivedate=15 травня 2021 }}</ref>
|}

== Примітки ==

{{Reflist}}

== Джерела ==

* [https://www.worldathletics.org/athletes/ukraine/tamara-havrylyuk-14538832 Тамара Гаврилюк] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220115125249/https://www.worldathletics.org/athletes/ukraine/tamara-havrylyuk-14538832 |date=15 січня 2022 }} — профіль на сайті [[Світова легка атлетика|Світової легкої атлетики]] {{ref-en}}
* [https://statistics.uaf.org.ua/index.php?r=site/card&athlet_id=11302 Тамара Гаврилюк] — профіль на сайті [[Федерація легкої атлетики України|Федерації легкої атлетики України]]

{{Чемпіонки України зі спортивної ходьби на 35 кілометрів}}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Українські спортивні ходоки]]
[[Категорія:Українські легкоатлетки]]
[[Категорія:Чемпіони України з легкої атлетики]]
[[Категорія:Спортсмени Житомирської області]]

title: Загальна інформація

Повне ім'я: Тамара Михайлівна Гаврилюк

Народження: 14 грудня 1995 (29 років)

Громадянство: Україна

Тренери: Чернов А. І. · Чернов В. І.

title: Особисті рекорди

title: Особисті рекорди (коротка доріжка)

title: Чемпіонати України


text:
# Ущелина Трінка
Ущелина Трінка (рум. Defileul Trinca) — пам'ятка природи геологічного або палеонтологічного типу в Єдинецькому районі Молдови. Розташована на південний захід від села Трінка, в долині річки Драбища. Має площу 70 га відповідно до Закону про заповідні території або 58.3 га згідно з останніми вимірюваннями. Об'єкт перебуває у віданні мерії комуни Трінка.

## Опис
Ця ущелина утворилася внаслідок дії річки Драбища на баденсько-волинський вапняковий риф. У результаті виходить долина довжиною бл. 500 м, ширина 250 м і глибиною бл. 40 м, обрамлена скелястими стінами, місцями стрімкими. Разом з ущелинами Бурланешть і Фетешть утворює природний комплекс Трінка-Фетешть-Бурланешть у басейні річки Драбища.
На схилах ущелини розташовано кілька печер, три з яких могли бути місцями давніх мисливців. Через специфічну діяльність мешканців печери рясніють скелетними останками впольованих тварин: в одній з печер виявлено понад 440 скелетних останків 15 особин ведмедя, в іншій піднято на поверхню близько 383 останки з 15 види ссавців.

## Статус захисту
Постановою Ради Міністрів Молдовської РСР від 08.01.1975 № 5 об'єкт взято під охорону держави. , а статус охорони підтверджено Законом від 25 лютого 1998 року № 1538 про фонд природних територій, що охороняються державою. Землевласником пам’ятки природи є мерія комуни Бурланешть.
Об’єкт має мальовниче, пізнавальне, просвітницьке та екотуристичне значення та становить інтерес для дослідників геологічної історії, фауни, палеогеографії та людського суспільства даної території.
Станом на 2016 рік природна територія не має інформаційного щита та маркерів, що розмежовують заповідну територію. Для покращення збереження рекомендовано заборонити видобуток вапняку в заповідній зоні та ліквідувати ями для спалювання вапняку.

## Галерея зображень
- Вид на Тринку
- Річка Драбища в ущелині

title: Ущелина Трінка

wikitext:
{{природоохоронна територія}}
'''Ущелина Трінка''' ({{lang-mo|Defileul Trinca}}) — пам'ятка природи геологічного або палеонтологічного типу в [[Єдинецький район|Єдинецькому районі]] [[Молдова|Молдови]]. Розташована на південний захід від села [[Трінка]], в долині річки [[Драбища]].{{Sfn|Postolache|David|Pascari|Nicora|2016|с=14}} Має площу 70 га відповідно до Закону про заповідні території<ref name="legea1538" /> або 58.3 га згідно з останніми вимірюваннями.{{Sfn|Postolache|David|Pascari|Nicora|2016|с=14}} Об'єкт перебуває у віданні мерії [[Трінка|комуни Трінка]].<ref name="legea1538">{{Cite web|url=http://lex.justice.md/viewdoc.php?action=view&view=doc&id=311614&lang=1|title=Legea nr. 1538 din 25.02.1998 privind fondul ariilor naturale protejate de stat|website=[[Парламент Молдови]]|publisher=[[Monitorul Oficial al Republicii Moldova|Monitorul Oficial]]|access-date=2017-08-07|archive-date=2019-06-30|archive-url=https://web.archive.org/web/20190630014229/http://lex.justice.md/viewdoc.php?action=view&view=doc&id=311614&lang=1|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190630014229/http://lex.justice.md/viewdoc.php?action=view&view=doc&id=311614&lang=1 |date=2019-06-30 }}</ref>

== Опис ==
Ця ущелина утворилася внаслідок дії річки Драбища на баденсько-волинський [[Вапняк|вапняковий]] риф. У результаті виходить долина довжиною бл. 500 м, ширина 250 м і глибиною бл. 40 м, обрамлена скелястими стінами, місцями стрімкими. Разом з ущелинами Бурланешть і Фетешть утворює природний комплекс Трінка-Фетешть-Бурланешть у басейні річки Драбища.{{Sfn|Postolache|David|Pascari|Nicora|2016|с=21}}

На схилах ущелини розташовано кілька печер, три з яких могли бути місцями давніх мисливців. Через специфічну діяльність мешканців печери рясніють скелетними останками впольованих тварин: в одній з печер виявлено понад 440 скелетних останків 15 особин ведмедя, в іншій піднято на поверхню близько 383 останки з 15 види ссавців.<ref>Давид А.И., Остатки млекопитающих из гротов и с. Тринка//Анисюткин Н.К., Борзияк И.А., Кетрару Н.А., Первобытный человек в гротах Тринка I–III, Кишинёв: Изд-во «Штиинца», 1986, с. 113-123.</ref>

== Статус захисту ==
Постановою Ради Міністрів Молдовської РСР від 08.01.1975 № 5 об'єкт взято під охорону держави. , а статус охорони підтверджено Законом від 25 лютого 1998 року № 1538 про фонд природних територій, що охороняються державою. Землевласником пам’ятки природи є мерія комуни Бурланешть.{{Sfn|Postolache|David|Pascari|Nicora|2016|с=14}}

Об’єкт має мальовниче, пізнавальне, просвітницьке та екотуристичне значення та становить інтерес для дослідників геологічної історії, фауни, палеогеографії та людського суспільства даної території.{{Sfn|Postolache|David|Pascari|Nicora|2016|с=14}}

Станом на 2016 рік природна територія не має інформаційного щита та маркерів, що розмежовують заповідну територію. Для покращення збереження рекомендовано заборонити видобуток [[Вапняк|вапняку]] в заповідній зоні та ліквідувати ями для спалювання вапняку.{{Sfn|Postolache|David|Pascari|Nicora|2016|с=14}}

== Галерея зображень ==
<gallery>
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(3).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(3).jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_vedere_spre_sat_panta_dreapta.jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_vedere_spre_sat_panta_dreapta.jpg|альт=Vedere spre Trinca|Вид на Тринку
Файл:Defileul_Trinca_Edinet.jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet.jpg
Файл:Draghiste_si_stancile.jpg|посилання=Fișier:Draghiste_si_stancile.jpg|альт=Râul Draghiște în defileu| Річка [[Драбища]] в ущелині
Файл:Trinca_-_parte_din_Defileu.jpg|посилання=Fișier:Trinca_-_parte_din_Defileu.jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(15).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(15).jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(16).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(16).jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(5).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(5).jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(6).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(6).jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(9).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(9).jpg
Файл:Defileul_Trinca_Edinet_(15).jpg|посилання=Fișier:Defileul_Trinca_Edinet_(15).jpg
</gallery>

== Бібліографія ==

* {{Cite book
|title=Ariile protejate din Moldova
|last=Postolache
|first=Gheorghe
|last2=David
|first2=Anatolie
|last3=Pascari
|first3=Viorica
|last4=Nicora
|first4=Igor
|year=2016
|publisher=Stiința
|volume=Vol. 1: Monumente ale naturii: geologice, paleontologice, hidrologice, pedologice
|pages=13
|isbn=978-9975-85-058-2
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Єдинецький район]]
[[Категорія:Категорія МСОП III]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 1975]]
[[Категорія:Пам'ятки природи Молдови]]

title: Ущелина Трінка

Країна: Молдова

Розташування: Єдинецький район

Площа: 70 га

Статус: геологічна та палеонтологічна пам'ятка природи в Молдовіd


text:
# HD151586
HD151586 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу A3, що має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,1.
Вона  розташована на відстані близько 21743,8 світлових років від Сонця.

title: HD151586

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD151586}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD151586}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|16|53| 2,62}}
| схилення= {{DEC|-66|38|15,6}}
| вид_вел =  9,10<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу A|A3]]
| V =  9,121±0,014<ref name=HIPcat>ESA,  1997, '''The Hipparcos Catalogue''', ESA SP-1200</ref>
| B =  9,556±0,014<ref name=HIPcat/>
| u-b =  0,00
| b-v =  0,380±0,015<ref name=HIPcat/>
| r-i =
| змінна =
}}
{{Фотометрія Стрьомґрена
| b-y =  0,23
| m1 =  0,19
| c1 =  0,83
| hb =  2,76<ref name=CPcat/>
}}
{{Фотометрія Гіппаркос
| hmax =  9,150<ref name=HIPcat/>
| hmin =  9,240<ref name=HIPcat/>
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =    -5,75± 0,81<ref name=HIPcat/>
| схилення =  -19,45± 0,83<ref name=HIPcat/>
| паралакс =   0,15
| п_похибка =   1,18<ref name=HIPcat/>
| відстань_ср =  21743,76
| відстань_пс =   6666,67
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 151586,
[[Hipparcos Catalogue|HIP]] 82591,
[[Боннський огляд|CP-66 3027]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 9051-1477
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD151586
}}
{{Starbox end}}

'''HD151586''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]] [[Зорі спектрального класу A|A3]], що має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,1.<ref name=CPcat />
Вона <!-- знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]]  й --> розташована на відстані близько 21743,8 [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].<ref name=HIPcat/>

<!-- ==Пекулярний хімічний склад== -->

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (16h-18h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу A3]]
[[Категорія:HD151000-151999|5]]

{{astro-stub}}

title: HD151586

title: Характеристики

title: Дані фотометрії Стрьомґрена

title: Дані фотометрії Гіппаркос

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: -5,75± 0,81 мас/рік · за схиленням: -19,45± 0,83 мас/рік

Відстань: 21743,76 світлових років · 6666,67 парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD151586


text:
# Коритно-Забузьке
Кори́тно-Забу́зьке — село в Україні, у Вільшанській селищній громаді Голованівського району Кіровоградської області. Населення становить 479 осіб. Колишній орган місцевого самоврядування — Коритно-Забузька сільська рада.

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 468 осіб, з яких 211 чоловіків та 257 жінок.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 477 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 95,41 %  |
| російська  | 2,71 %   |
| молдовська | 0,84 %   |
| вірменська | 0,42 %   |
| інші       | 0,62 %   |

title: Коритно-Забузьке

wikitext:
{{Село
| назва           = Коритно-Забузьке
| область         = [[Кіровоградська область]]
| район           = [[Голованівський район|Голованівський]]
| громада         = [[Вільшанська селищна громада (Кіровоградська область)|Вільшанська селищна громада]]
| код КОАТУУ      = 3524382201
| розташування    = Vilshanskyi.jpg
| mapx            = 126
| mapy            = 63
| засновано       = до 1932 р.
| населення       = 479
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 26622
| телефонний код  = 5250
| координати      = {{coord|48|20|4|N|30|51|37|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 48|
| lat_min         = 20|
| lat_sec         = 4
| lon_deg         = 30|
| lon_min         = 51|
| lon_sec         = 37
| висота          = 119
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = с.Коритно-Забузьке
| сільський голова = Красний Павло Вікторович
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=20.06.2009&rf7571=16462 Облікова картка]
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Кори́тно-Забу́зьке''' — [[село]] в Україні, у [[Вільшанська селищна громада (Кіровоградська область)|Вільшанській селищній громаді]] [[Голованівський район|Голованівського району]] [[Кіровоградська область|Кіровоградської області]]. Населення становить 479 осіб. Колишній орган місцевого самоврядування — Коритно-Забузька сільська рада.

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення села становила 468 осіб, з яких 211 чоловіків та 257 жінок.<ref name="населення 1989"/>

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в селі мешкало 477 осіб.<ref name="населення 2001"/>

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:<ref name="населення 2001 мова"/>
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 95,41 %
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 2,71 %
|-
| [[молдовська мова в Україні|молдовська]]
| align="right"| 0,84 %
|-
| [[вірменська мова|вірменська]]
| align="right"| 0,42 %
|-
| інші
| align="right"| 0,62 %
|}

== Див. також ==
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Кіровоградська область)]]

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 1989">{{БД Держстату України|тип=1989|регіон=Кіровоградська область}}</ref>

<ref name="населення 2001">{{БД Держстату України|тип=2001 с|регіон=Кіровоградська область}}</ref>

<ref name="населення 2001 мова">{{БД Держстату України|тип=2001 мова|регіон=Кіровоградська область}}</ref>

}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/kirovogradskaja/11489 Погода в селі Коритно-Забузьке] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111220110915/http://weather.in.ua/ua/kirovogradskaja/11489 |date=20 грудня 2011 }}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Вільшанська селищна громада (Кіровоградська область)}}
{{Kirovohrad-geo-stub}}
[[Категорія:Села Кіровоградської області]]

title: село Коритно-Забузьке

Країна: Україна

Область: Кіровоградська область

Район: Голованівський

Тер. громада: Вільшанська селищна громада

Облікова картка: Облікова картка

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

Адреса ради: с.Коритно-Забузьке

Сільський голова: Красний Павло Вікторович

title: Карта

Карта: Коритно-Забузьке


text:
# Латунна пляшка
Латунь пляшки (англ. The Brass Bottle) — американське комедійне фентезі режисера Гарі Келлера 1964 року.

## Сюжет
Архітектор Гарольд Вентімор купує старовинну лампу, не здогадуючись, що в ній живе джин. Довгі роки під замком дають про себе знати, і абсолютно незнайомий з сучасним світом дух, прагнучи виконати бажання свого нового повелителя, лише створює великі неприємності.

## У ролях
- Тоні Рендалл — Гарольд Вентімор
- Берл Айвз — Факраш
- Барбара Іден — Сільвія Кентон
- Камала Деві — Тезра
- Едвард Ендрюс — професор Кентон
- Річард Ердман — Сеймур Дженкс
- Кеті Браун — Хейзел Дженкс
- Енн Доран — Марта Кентон
- Філіп Обер — Вільям Бівор

title: Латунна пляшка

wikitext:
{{Фільм
|українська назва = Латунь пляшки
|оригінальна назва = The Brass Bottle
|рік = [[1964]]
|країна = {{USA}}
|режисер = [[Гаррі Келлер]]
|сценарист = [[Оскар Бродні]]
|продюсер = [[Роберт Артур]]
|оператор = [[Кліффорд Стайн]]
|композитор = [[Бернард Грін]]
|художник = [[Генрі Бамстед]], [[Александр Голіцин]]
|монтаж = [[Мілтон Керрат]], [[Тед Дж. Кент]]
|жанр = [[фентезі]], [[комедія]]
|тривалість = 87 хв.
|актори = [[Тоні Рендалл]], [[Берл Айвз]]
|кінокомпанія = [[Universal Pictures]]|зображення = Brassbottleposter.jpg
}}
'''''Латунь пляшки '''({{lang-en|The Brass Bottle}})'' — [[Кінематограф США|американське]] [[Комедійний фільм|комедійне]] [[фентезі]] [[режисер|режисера]] {{нп|Гарі Келлер|Гарі Келлера|en|Harry Keller}} [[1964 у кіно|1964 року]].

== Сюжет ==
Архітектор Гарольд Вентімор купує старовинну лампу, не здогадуючись, що в ній живе джин. Довгі роки під замком дають про себе знати, і абсолютно незнайомий з сучасним світом дух, прагнучи виконати бажання свого нового повелителя, лише створює великі неприємності.

== У ролях ==
* [[Тоні Рендалл]] — Гарольд Вентімор
* [[Берл Айвз]] — Факраш
* [[Барбара Іден]] — Сільвія Кентон
* [[Камала Деві]] — Тезра
* [[Едвард Ендрюс]] — професор Кентон
* [[Річард Ердман]] — Сеймур Дженкс
* [[Кеті Браун]] — Хейзел Дженкс
* [[Енн Доран]] — Марта Кентон
* [[Філіп Обер]] — Вільям Бівор

== Посилання ==
* {{Imdb title|0057897|The Brass Bottle}}
* ''[http://www.tcm.com/tcmdb/title/69583/The-Brass-Bottle/ The Brass Bottle] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141030002509/http://www.tcm.com/tcmdb/title/69583/The-Brass-Bottle/ |date=30 жовтня 2014 }}'' на сайті TCM Movie Database
* ''[http://www.allmovie.com/movie/v85873 The Brass Bottle]'' на сайті [[Allmovie|AllMovie]]
{{ВП-портали|Кінематограф|Фантастика|Фентезі|США}}

[[Категорія:Фантастичні фільми 1964]]
[[Категорія:Фільми англійською мовою]]
[[Категорія:Фентезійні кінокомедії США]]
[[Категорія:Фільми Universal Pictures]]

title: The Brass Bottle

Жанр: фентезі, комедія

Режисер: Гаррі Келлер

Продюсер: Роберт Артур

Сценарист: Оскар Бродні

У головних · ролях: Тоні Рендалл, Берл Айвз

Оператор: Кліффорд Стайн

Композитор: Бернард Грін

Монтаж: Мілтон Керрат, Тед Дж. Кент

Художник: Генрі Бамстед, Александр Голіцин

Кінокомпанія: Universal Pictures

Дистриб'ютор: Universal Pictures

Мова: англійська

Країна: США


text:
# Фудзікі Маюко
Фудзікі Маюко (21 червня 1975) — японська синхронна плавчиня і тренерка кількох національних збірних. Як спортсменка: бронзова медалістка Олімпійських ігор 1996 року (за збірну Японії). Як тренерка: срібна медалістка Олімпійських Ігор 2004 (за збірну Японії), 2008 (за збірну Іспанії), 2016 (за збірну Китаю).

title: Фудзікі Маюко

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Фудзікі Маюко
| оригінал імені = Mayuko Fujiki
| зріст  =
| вага   =
| медалі =
{{MedalSport|[[Артистичне плавання]] Спортсменка}}
{{MedalCountry|{{JPN}}}}
{{MedalCompetition|[[Олімпійські Ігри]]}}
{{MedalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 1996|Атланта 1996]]|Групи}}
{{MedalSport|[[Артистичне плавання]] Тренерка}}
{{MedalCountry|{{JPN}}}}
{{MedalCompetition|[[Олімпійські Ігри]]}}
{{MedalSilver|[[Літні Олімпійські ігри 2004|Афіни 2004]]|Групи}}
{{MedalSilver|Афіни 2004|Дуети}}
{{MedalCountry|{{SPA}}}}
{{MedalCompetition|[[Олімпійські Ігри]]}}
{{MedalSilver|[[Літні Олімпійські ігри 2008|Пекін 2008]]|Групи}}
{{MedalSilver|Пекін 2008|Дуети}}
{{MedalCountry|{{CHN}}}}
{{MedalCompetition|[[Олімпійські Ігри]]}}
{{MedalSilver|[[Літні Олімпійські ігри 2016]]|Групи}}
{{MedalSilver|Ріо 2016|Дуети}}

}}

'''Фудзікі Маюко''' (21 червня 1975) — [[Японія|японська]] [[Синхронне плавання|синхронна плавчиня]] і тренерка кількох національних збірних. Як спортсменка: бронзова медалістка Олімпійських ігор [[Синхронне плавання на літніх Олімпійських іграх 1996|1996]] року (за збірну Японії). Як тренерка: срібна медалістка Олімпійських Ігор [[Синхронне плавання на літніх Олімпійських іграх 2004|2004]] (за збірну Японії), [[Синхронне плавання на літніх Олімпійських іграх 2008|2008]] (за збірну Іспанії), [[Синхронне плавання на літніх Олімпійських іграх 2016|2016]] (за збірну Китаю).

== Посилання ==
* {{Olympedia}}
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/Fu/Mayuko-Fujiki-1.html Фудзікі Маюко на Sports-Reference.com]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Маюко Фудзікі}}
[[Категорія:Японські плавчині]]
[[Категорія:Народились 1975]]
[[Категорія:Японські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 1996]]
[[Категорія:Спортсмени Осаки]]
[[Категорія:Тренерки]]
[[Категорія:Тренери з плавання]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Японія

Народження: 21 червня 1975 (49 років) · Префектура Осака, Японія

Alma mater: Університет Ніхон

title: Спорт

Країна: Японія

Вид спорту: артистичне плавання

title: Олімпійські Ігри

Бронза: Атланта 1996 · Групи

title: Олімпійські Ігри

Срібло:
Афіни 2004 · Групи
Афіни 2004 · Дуети

title: Олімпійські Ігри

Срібло:
Пекін 2008 · Групи
Пекін 2008 · Дуети

title: Олімпійські Ігри

Срібло:
Літні Олімпійські ігри 2016 · Групи
Ріо 2016 · Дуети


text:
# Spanish Violin by Aleksey Gorokhov
Spanish Violin by Aleksey Gorokhov — студійний компакт-диск видатного українського скрипаля Олексія Миколайовича Горохова (рос. Алексей Николаевич Горохов ; англ. Aleksey Nikolaevich Gorokhov), випущений 2008 року лейблом Artwood Classic.

## Композиції
1. Едуар Лало — Allegro non troppo (8:04)
2. Едуар Лало — Scherzando. Allegro molto (4:28)
3. Едуар Лало — Intermezzo. Allegro non troppo (6:26)
4. Едуар Лало — Andante (7:29)
5. Едуар Лало — Rondo (8:19)
6. Сен-Санс Каміль — Introduction & Rondo-capriccioso Op.28 (9:02)
7. Пабло Сарасате — Introduction & Tarantella Op.43 (5:23)
8. Олександр Костянтинович Глазунов — Serenade espagnole op 20 № 2 (3:00)
9. Мануель де Фалья — Spanish Dance (3:50)
10. Пабло Сарасате — Zapateado A-dur Op.23 (4:10)
11. Пабло Сарасате — — Malaguena D-dur (4:25)
12. Пабло Сарасате — Zigeunerweisen, Op.20 (8:59)
13. Isaac Manuel Francisco Albéniz i Pascual — Tango. D-dur. Op.165, № 2 (2:19)

## Опис диску
Олексій Горохов напрацював свій неповторний стиль. Його гра увібрала найкраще зі світового скрипальского спадку: якість і темброве багатство звуку Ф.Крейслера, витонченість штрихів французької скрипальскої школи, шляхетність і чарівність співу італійського бельканто, іспанський темперамент. Репертуар Майстра величезний — практично вся світова скрипальська музика, включно із сучасною українською. Значна частина його творчої спадщини збереглась у фондах Українського радіо. Однією із перлин його репертуару є «Інтродукція і рондо-каприччіозо» К.Сен-Санса, яка звучить із неповторним французьким шармом. Олексій Горохов блискуче оркестрував «Іспанський танок» Де Фал'ї. Під час виконання він надав музикантам оркестру можливість продемонструвати свою віртуозність.

title: Spanish Violin by Aleksey Gorokhov

wikitext:
{{Музичний альбом
| Назва = ''Spanish Violin by Aleksey Gorokhov''
| Тип = [[Студійний альбом]]
| Виконавець = [[Олексій Миколайович Горохов]]
| Обкладинка =
| Колір =
| Випущено = [[2008]]
| Записаний = [[2008]]
| Жанр = [[Класична музика]]
| Лейбл = [[Artwood Classic]]
| Країна = [[Україна]]
| Рік = 2008
| Наступний = ''[[Fritz Kreisler by Aleksey Gorokhov]] ''
([[2008]])
| Попередній = ''[[Niccolo Paganini by Aleksey Gorokhov]] ''
([[2008]])
}}
'''''Spanish Violin by Aleksey Gorokhov''''' — студійний [[компакт-диск]] видатного українського скрипаля [[Олексій Миколайович Горохов|Олексія Миколайовича Горохова]] ({{lang-ru|Алексей Николаевич Горохов}} ; {{lang-en|Aleksey Nikolaevich Gorokhov}}), випущений [[2008]] року [[лейбл]]ом [[Artwood Classic]].

== Композиції ==

# '''[[Едуар Лало]]''' — Allegro non troppo (8:04)
# '''[[Едуар Лало]]''' — Scherzando. Allegro molto (4:28)
# '''[[Едуар Лало]]''' — Intermezzo. Allegro non troppo (6:26)
# '''[[Едуар Лало]]''' — Andante (7:29)
# '''[[Едуар Лало]]''' — Rondo (8:19)
# '''[[Сен-Санс Каміль]]''' — Introduction & Rondo-capriccioso Op.28 (9:02)
# '''[[Пабло Сарасате]]''' — Introduction & Tarantella Op.43 (5:23)
# '''[[Олександр Костянтинович Глазунов]]''' — Serenade espagnole op 20 № 2 (3:00)
# '''[[Мануель де Фалья]]''' — Spanish Dance (3:50)
# '''[[Пабло Сарасате]]''' — Zapateado A-dur Op.23 (4:10)
# '''[[Пабло Сарасате]]''' — — Malaguena D-dur (4:25)
# '''[[Пабло Сарасате]]''' — Zigeunerweisen, Op.20 (8:59)
# '''[[Альбеніс Ісаак|Isaac Manuel Francisco Albéniz i Pascual]]''' — Tango. D-dur. Op.165, № 2 (2:19)

== Опис диску ==

Олексій Горохов напрацював свій неповторний стиль. Його гра увібрала найкраще зі світового скрипальского спадку: якість і темброве багатство звуку Ф.Крейслера, витонченість штрихів французької скрипальскої школи, шляхетність і чарівність співу італійського бельканто, іспанський темперамент. Репертуар Майстра величезний — практично вся світова скрипальська музика, включно із сучасною українською. Значна частина його творчої спадщини збереглась у фондах Українського радіо. Однією із перлин його репертуару є «Інтродукція і рондо-каприччіозо» К.Сен-Санса, яка звучить із неповторним французьким шармом. Олексій Горохов блискуче оркестрував «Іспанський танок» Де Фал'ї. Під час виконання він надав музикантам оркестру можливість продемонструвати свою віртуозність.

[[Категорія:Класична музика|*2008]]
[[Категорія:Музичні альбоми за алфавітом]]

title: Студійний альбом

Виконавець: Олексій Миколайович Горохов

Жанр: Класична музика

Лейбл: Artwood Classic

title: Хронологія Олексій Миколайович Горохов

| Попередній | Niccolo Paganini by Aleksey Gorokhov (2008) |: | Fritz Kreisler by Aleksey Gorokhov (2008) | Наступний |

Попередній: Niccolo Paganini by Aleksey Gorokhov · (2008)

Fritz Kreisler by Aleksey Gorokhov · (2008): Наступний


text:
# Пайові цінні папери
Пайові цінні папери — це цінні папери, які посвідчують участь їх власника у статутному капіталі (крім інвестиційних сертифікатів та сертифікатів ФОН), надають власнику право на участь в управлінні емітентом (крім сертифікатів ФОН), право на отримання частини прибутку, загалом у вигляді дивідендів, та частини майна у разі ліквідації емітента (крім сертифікатів ФОН).
До пайових цінних паперів належать:
1. акції;
2. інвестиційні сертифікати;
3. сертифікати фондів операцій з нерухомістю (сертифікати ФОН).

Акції — цінні папери, що посвідчують майнове право їх власника, — право на участь в управлінні товариством; право на отримання частини прибутку (дивіденди) та частини залишкової вартості підприємства у випадку ліквідації.
Інвестиційні сертифікати — цінні папери, які випускаються інвестиційними фондами чи інвестиційними компаніями і надають їх власнику право на отримання доходу у вигляді дивідендів або за рахунок зростання курсової вартості сертифікатів.
Сертифікати ФОН — цінні папери, що надають їх власнику право на отримання прибутку після закінчення строку, на який був створений відповідний ФОН, та право вимагати дотримання обмежень прав довірчої власності управителями.

title: Пайові цінні папери

wikitext:
'''Пайові цінні папери''' — це [[цінні папери]], які посвідчують участь їх власника у [[Статутний капітал|статутному капіталі]] (крім інвестиційних сертифікатів та сертифікатів ФОН), надають власнику право на участь в управлінні емітентом (крім сертифікатів ФОН), право на отримання частини прибутку, загалом у вигляді [[дивіденди|дивідендів]], та частини майна у разі ліквідації емітента (крім сертифікатів ФОН).

До пайових цінних паперів належать:
# акції;
# інвестиційні сертифікати;
# сертифікати фондів операцій з [[Нерухомість|нерухомістю]] (сертифікати ФОН).

[[Акція|Акції]] — цінні папери, що посвідчують майнове право їх власника, — право на участь в управлінні товариством; право на отримання частини прибутку (дивіденди) та частини залишкової вартості підприємства у випадку ліквідації.

[[Інвестиційний сертифікат|Інвестиційні сертифікати]] — цінні папери, які випускаються інвестиційними фондами чи інвестиційними компаніями і надають їх власнику право на отримання доходу у вигляді дивідендів або за рахунок зростання курсової вартості сертифікатів.

Сертифікати ФОН — цінні папери, що надають їх власнику право на отримання [[прибуток|прибутку]] після закінчення строку, на який був створений відповідний ФОН, та право вимагати дотримання обмежень прав довірчої власності управителями.

== Див. також ==
* [[Боргові цінні папери]]

[[Категорія:Цінні папери]]

{{econ-stub}}


text:
# Марія Луїза Савойська (1729—1767)
Марія Луїза Габріелла Савойська (італ. Maria Luisa Gabriella di Savoia; нар. 25 березня 1729, Турин, Сардинське королівство — пом. 22 червня 1767, К'єрі, Сардинське королівство) — принцеса Савойського дому, донька сардинского короля Карла Еммануїла III, заміж не вийшла і вела благочестиве життя в миру.
За рік до смерті пішла в монастир і готувалася до вступу в Орден Святого Бенедикта.

## Життєпис
Марія Луїза Габріелла Савойська народилася в королівському палаці в Турині 25 березня 1729 року. Ім'я їй було дано на честь тітки по лінії батька, Марії Луїзи Габріелли Савойської, королеви Іспанії. Вона була донькою Карла Еммануїла III, короля Сардинії від його другої дружини Поліксени Христини Гессен-Ротенбургской. З народження і до смерті носила титул Її Королівської високості, принцеси Савойської, принцеси Сардинської та П'ємонтської .
Мати принцеси померла в 1735 році, коли їй було всього п'ять років. У 1737 році батько одружився з Єлизаветою Терезою Лотаринзькою, молодшою сестрою Франциска I, імператора Священної Римської імперії. Марія Луїза виховувалася при дворі Сардинського короля із сестрами і братами від трьох шлюбів батька і кузенами з Каріньянської гілки роду — принцом Віктором Амадеєм і принцесою Марією Терезою Луїзою .
Разом із сестрою, принцесою Елеонорою Марією Савойською, розглядалася як можлива подружжя Луї де Бурбона, дофіна Франції, старшого сина короля Людовика XV .
Марія Луїза Савойська ніколи не виходила заміж і вирішила стати черницею в Ордені Святого Бенедикта. У квітні 1766 року принцеса пішла в жіночий монастир Святого Андрія в К'єрі. Передчасна смерть завадила їй прийняти чернецтво.
Марія Луїза Савойська померла 22 червня 1767 року і була похована в монастирі.
22 березня 1811 року її останки були перенесені до каплиці на кладовищі при церкві Святого Георгія у К'єрі. Тільки 16 вересня 1823 року за наказом Карла Фелікса, короля Сардинії, останки принцеси були перенесені до усипальниці Савойської династії в базиліці Суперга .

title: Марія Луїза Савойська (1729—1767)

wikitext:
{{особа}}
{{Про | її тітку королеву Іспанії | Марія Луїза Савойська}}
{{Тезки | Марія Луїза}}
'''Марія Луїза Габріелла Савойська''' ({{Lang-it|Maria Luisa Gabriella di Savoia}}; {{нар}} [[25 березня]] [[1729]], [[Турин]], [[Сардинське королівство (1720—1861)|Сардинське королівство]] — {{пом}} [[22 червня]] [[1767]], [[К'єрі]], Сардинське королівство) — принцеса [[Савойський дім|Савойського дому]], донька [[Сардинське королівство (1720—1861)|сардинского короля]] [[Карл Еммануїл III|Карла Еммануїла III]], заміж не вийшла і вела благочестиве життя в миру.

За рік до смерті пішла в монастир і готувалася до вступу в [[Бенедиктинці|Орден Святого Бенедикта]].

== Життєпис ==
Марія Луїза Габріелла Савойська народилася в королівському палаці в Турині 25 березня 1729 року. Ім'я їй було дано на честь тітки по лінії батька, [[Марія Луїза Савойська|Марії Луїзи Габріелли Савойської]], королеви Іспанії. Вона була донькою Карла Еммануїла III, короля Сардинії від його другої дружини Поліксени Христини Гессен-Ротенбургской. З народження і до смерті носила титул Її Королівської високості, принцеси Савойської, принцеси Сардинської та П'ємонтської {{Sfn|Predari|1869|с=266}}<ref>{{Cite web|url=http://www.thepeerage.com/p8694.htm#i86940|title=Eleonora di Savoia, Principessa di Savoia|last=|date=|website=|publisher=The Peerage|accessdate=|language=en|archive-date=29 вересня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200929010203/http://thepeerage.com/p8694.htm#i86940}}</ref>.

Мати принцеси померла в 1735 році, коли їй було всього п'ять років. У 1737 році батько одружився з [[Єлизавета Тереза Лотаринзька|Єлизаветою Терезою Лотаринзькою]], молодшою сестрою [[Франц I (імператор Священної Римської імперії)|Франциска I]], [[імператор]]а [[Священна Римська імперія|Священної Римської імперії]]. Марія Луїза виховувалася при дворі Сардинського короля із сестрами і братами від трьох шлюбів батька і кузенами з Каріньянської гілки роду — принцом Віктором Амадеєм і принцесою Марією Терезою Луїзою<ref>{{Cite web|url=http://www.thepeerage.com/p11446.htm#i114451|title=Carlo Emanuele III di Savoia, Re di Sardegna|last=|date=|website=|publisher=The Peerage|accessdate=|language=en|archive-date=30 березня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190330200828/http://www.thepeerage.com/p11446.htm#i114451}}</ref> .

Разом із сестрою, принцесою Елеонорою Марією Савойською, розглядалася як можлива подружжя Луї де Бурбона, [[Дофін|дофіна Франції]], старшого сина [[Людовик XV|короля Людовика XV]]<ref>{{Cite web|url=http://ladyreading.forumfree.it/?t=34517293&st=105|title=Progetti matrimoniali|last=|date=|website=|publisher=Ladyreading|accessdate=|language=en|archive-date=4 березня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160304101053/http://ladyreading.forumfree.it/?t=34517293&st=105}}</ref> .

Марія Луїза Савойська ніколи не виходила заміж і вирішила стати черницею в Ордені Святого Бенедикта. У квітні 1766 року принцеса пішла в жіночий монастир Святого Андрія в [[К'єрі]]. Передчасна смерть завадила їй прийняти [[чернецтво]].

Марія Луїза Савойська померла 22 червня 1767 року і була похована в монастирі.

22 березня 1811 року її останки були перенесені до каплиці на кладовищі при церкві Святого Георгія у [[К'єрі]]. Тільки 16 вересня 1823 року за наказом Карла Фелікса, короля Сардинії, останки принцеси були перенесені до усипальниці Савойської династії в базиліці [[Суперга]] {{Sfn|Vismara, Morandi|1872|с=394}}.

== Генеалогія ==
{{Wikidata/FamilyTree}}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==

* ''Predari, Francesco''. [https://books.google.ru/books?id=dZAxAQAAMAAJ&pg=RA1-PA266&dq=Eleonora+Maria+Teresa+di+Savoia+%281728+-+1781%29&hl=ru&sa=X&ei=813zVIvjNeXmyQOJtIHgDg&ved=0CBsQ6AEwAA#v=onepage&q=Eleonora%20Maria%20Teresa%20di%20Savoia%20(1728%20-%201781)&f=false Storia politica, civile, militare della dinastia di Savoia dalle prime origini a Vittorio Emanuele I] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160406162922/https://books.google.ru/books?id=dZAxAQAAMAAJ&pg=RA1-PA266&dq=Eleonora+Maria+Teresa+di+Savoia+(1728+-+1781)&hl=ru&sa=X&ei=813zVIvjNeXmyQOJtIHgDg&ved=0CBsQ6AEwAA#v=onepage&q=Eleonora%20Maria%20Teresa%20di%20Savoia%20(1728%20-%201781)&f=false |date=6 квітня 2016 }}I: [італ.]. — Torino: G. B. Paravia e Comp., 1869. — P. 266. — 435 p.
* ''Vismara, Antonio.'' [https://books.google.ru/books?id=-GjWqljeK0MC&pg=PA394&dq=Eleonora+Maria+Teresa+di+Savoia+%281728+-+1781%29&hl=ru&sa=X&ei=813zVIvjNeXmyQOJtIHgDg&ved=0CCkQ6AEwAg#v=onepage&q=Eleonora%20Maria%20Teresa%20di%20Savoia%20(1728%20-%201781)&f=false Morandi, Genesio. La storia della dinastia di Savoia] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170402170349/https://books.google.ru/books?id=-GjWqljeK0MC&pg=PA394&dq=Eleonora+Maria+Teresa+di+Savoia+%281728+-+1781%29&hl=ru&sa=X&ei=813zVIvjNeXmyQOJtIHgDg&ved=0CCkQ6AEwAg#v=onepage&q=Eleonora%20Maria%20Teresa%20di%20Savoia%20(1728%20-%201781)&f=false |date=2 квітня 2017 }}: [італ.]. — Milano: G. Bestetti, 1872. — P. 394. — 607 p.

== Посилання ==

* ''Leo van de Pas.'' [https://www.genealogics.org/getperson.php?personID=I00011475&tree=LEO Princess Maria Luisa de Savoie] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200101194953/https://www.genealogics.org/getperson.php?personID=I00011475&tree=LEO |date=1 січня 2020 }}. Genealogics. — Інформація про Марію Луїзу Савойську на сайті «Genealogics». (фр.)
* ''Miroslav Marek''. [http://genealogy.euweb.cz/savoy/savoy4.html Savoy] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181005221903/http://genealogy.euweb.cz/savoy/savoy4.html |date=5 жовтня 2018 }}. Genealogy. — Інформація про Марію Луїзу Савойську на сайті «Genealogy». (англ.)

{{Нормативний контроль}}

[[Категорія:Поховані в базиліці «Суперга»]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Померли 1767]]
[[Категорія:Померли 22 червня]]
[[Категорія:Уродженці Турина]]
[[Категорія:Народились 1729]]
[[Категорія:Народились 25 березня]]

title: Марія Луїза Савойська

Народилася: 25 березня 1729 · Турин, Сардинське королівство, Італія

Померла: 22 червня 1767 (38 років) · К'єрі, Провінція Турин, П'ємонт, Італія

Поховання: Базиліка Суперга

Титул: принцеса

Конфесія: католицтво

Рід: Савойська династія

Батько: Карл Еммануїл III

Мати: Поліксена Гессен-Рейнфельс-Ротенбурзька

Брати, сестри: Princess Maria Felicita of Savoyd, Princess Eleonora of Savoyd, Віктор Амадей III, Бенедетто і Emmanuel-Philibert de Savoied


text:
# Фатіма Тлісова
Фатіма Тліс або Тлісова ( адиг. Фатима Тлисова ; 1966 року народження) — російсько-американська  журналіст-розслідувач, дослідник і експерт з Росії.  Наприкінці 1990-х і на початку 2000-х років висвітлювала ситуацію на Північному Кавказі. З 2002 року Тліс розповідала про погрози, пред'явлені їй та її синові з боку урядів та спецслужб республік Північного Кавказу, а також з боку уряду Путіна та заявляла про побиття та тортури. У 2007 році Фатіма Тліс набула статусу біженця в США. Є членом американського Національного фонду за демократію, де вона випускала статті та документальні фільми про журналістів, депортованих із Північного Кавказу.

## Життя в Росії
Фатіма Тліс закінчила Ставропольський державний університет в Росії, зі ступенем магістра мистецтв російської мови та літератури.

## Статус біженця
Тлісова попросила статус біженця після того, як зазнала серйозних залякувань після того, як повідомила про спроби протистояти посиленню ісламських і чеченських повстанців у жорстокому регіоні Північного Кавказу після початку Другої чеченської війни . Вона повідомила про неодноразові напади з 2002 року, нібито за подання звітів несприятливих для урядів і секретних служб республік Північного Кавказу, а також федерального уряду Путіна . Вона стверджувала, що її били та неодноразово ламали їй ребра, їй вводили отрути, її викрали та гасили сигарети на її шкірі, а її син-підліток зазнав переслідувань з боку поліції.
Після більш місяця спекуляцій у ЗМІ   28 червня 2007 року Комітет захисту журналістів у Нью-Йорку оголосив, що Тлісова разом із кореспондентом Радіо Свобода Юрієм Багровим отримали політичний притулок у США,

## Переслідування
З 2005 року вона працювала з Associated Press . Вона багато подорожувала регіоном, подаючи звіти від Адигеї до Дагестану .
Її конфлікт з російською владою почався в 2002 році, незабаром після того, як вона опублікувала в «Общей газете » статтю про зловживання міліції в Чечні».  Одного вечора, після вечірки, присвяченої її 36-му дню народження, вона підійшла до дверей свого будинку, щоб провести гостей. Коли вони пішли, її затягнули за кут і побили двоє чоловіків. Її лікували в лікарні з переломами ребер, струсом мозку та іншими травмами.
У січні 2005 року вона зазнала серйозних переслідувань за серію статей про вбивство семи акціонерів фірми «Кавказцемент» -  депутата республіканського парламента Расула Богатирьова, Магомеда Байчорова, Роберта Герюгова, Шамиля Кубанова, Магомеда Узденова, Руслана Узденова, Заміра Хапаева . За кілька місяців до цього вони кинули виклик мажоритарному акціонеру фірми Алі Каїтову, племіннику президента Карачаєво-Черкеської республіки Мустафи Батдієва . Невдовзі після того, як вони поїхали до Каїтова на його дачу, протягом півгодини було чутно стрілянину з автоматичної зброї, і семеро акціонерів зникли. Сім'ї вбитих підняли протести, і справа привернула значну увагу в міжнародній пресі. Родичі вбитих написали  Путіну, що дача, належить зятю президента Карачаєво-Черкеської  республіки і вони змушені висловити "категоричну недовіру як правоохоронним органам, так і органи державної влади Карачаєво-Черкесії» у розслідуванні цієї справи".  Через місяць бездіяльності із сторони влади чотири з семи тіл були знайдені на дні шахти; вони були розчленовані та спалені з разом із шинами, як пальним. Внаслідок подій відбувся великий великих мітинг, в ході якого міліція застосовувала силу та сльозогінний газ для зупинки заворушень.  Подолавши посилену лінію міліції, близько 500 протестуючих осіб захопили будинок уряду та вимагали відставки президента республіки Мустафи Батдиєва. Його кабінет був розгромлений, і він урятувався втечею. .  Тліс повідомляла з місця подій, сказавши, що "майже всі офіси в Білому домі [будівлі уряду Карачаєво-Черкесії] були розгромлені. Поки що немає інформації про місцезнаходження президента Батдієва. Майже кожне вікно в будівлі розбито. Територія навколо завалені папером і зламаними меблями. Деякі урядовці та міністри спостерігають за подіями з прилеглих до Білого дому вулиць".  Для зупинки протестів до Черкеськка прибув повноважний представник президента РФ у Південному федеральному округу Дмитро Козак , який змушений був зустрівся з родичами і пообіцяв прозоре розслідування.

Після того, як Тліс розкрила додаткові подробиці вбивств, МВС Кабардино-Балкарії позбавило її акредитації. Її звинуватили в незаконному отриманні пенсії та порушили кримінальну справу, але згодом її припинили.
Невдовзі після цього її заштовхнули в автомобіль.  Співробітники Федеральної служби безпеки (ФСБ) відвезли її в сусідній ліс і припалювали сигаретами на пальці правої руки, «щоб краще писала».  Вона також повідомляє про два випадки, коли відчувала, що отруєна: одного разу в жовтні 2003 року, коли після користування кремом для обличчя з баночки у власному домі, у неї почала злазити шкіра із лиця та пальців, а інший раз, коли вона втратила свідомість після невекликого ковтка чаю, що привело до серйозного пошкодження серця.
8 жовтня 2006 року, через день після вбивства Анни Політковської в Москві, вона відправила свого 16-річного сина з дорученням, але він не повернувся. Зрештою вона відшукала його в поліцейській дільниці під вартою п'яного міліціонера, який вніс його ім'я в список симпатиків Вільної Чеченської Республіки Ічкерії. За словами правозахисників, людей з цих списків зазвичай жорстоко б'ють , і можуть навіть зникнути назавжди. В інтерв’ю Джиму Хайнцу з Aссошіейтед Прес Тліс пояснила своє бажання отримати притулок, сказавши: «Ви знаєте, що це за списки? Це списки зламаних життів. Той факт, що п’яний поліцейський може затягнути невинного молодого чоловіка в поліцейський відділок серед білого дня і внесли його в такий список – я не хотіла, щоб це сталося з моїм сином».
Через кілька тижнів вона одного разу ввечері прийшла додому й побачила ознаки того, що її квартиру зламали. Наступного ранку вона сильно захворіла і знепритомніла. Медичні аналізи виявили гостру ниркову недостатність, але за кілька днів вона одужала, нирки функціонували нормально. Вона вважає, що зловмисник підклав їй отруту в їжу.

## Притулок і вплив на американсько-російські відносини
У березні 2007 року Тліс поїхала до США на дворічну програму вивчення журналістики. На початку березня газета Sunday Times повідомила, що вона просила притулку. 1 червня газета «Кавказький вузол» повідомила, що їй надали притулок, і почали циркулювати чутки.
28 червня 2007 року Тліс та Багров разом із Комітетом із захисту журналістів зустрілися з Кокусом з прав людини Конгресу СЩА  під головуванням  Тома Лантоса . У прес-релізі про цю подію Комітет висловився: «Цієї весни, не маючи змоги безперешкодно продовжувати свою роботу, Багров і Тлісова отримали політичний притулок і переїхали до США». Однак кілька днів потому в повідомленні з її робочого місця  російське інформ. агентство Regnum процитувало її заперечення, сказавши: «У тому, що про мене повідомили, правда лише одна: я брала участь у дискусії за круглим столом у Конгресу США. Я залишаюся в Америці вчитися, після чого маю намір продовжувати працювати на Кавказі». У звіті чутки про її притулок назвали «інформаційною кампанією». У якийсь момент відповідний абзац у повідомленні Комітету також було переглянуто з приміткою редактора. У новому тексті йдеться, що Тлісова і Багров отримали статус біженців .
Притулок для журналістів-дисидентів викликав припущення про те, що США та їх союзники зайняли жорстку позицію щодо Росії, особливо коли незабаром після цього чотири російські дипломати були вислані зі Сполученого Королівства після того, як Росія відмовилася видати агента ФСБ Андрія Лугового, якого підозрюють в отруєнні Олександра Литвиненка .
Тліс є стипендіатом Національного фонду підтримки демократії . Протягом своєї стипендії вона випускає статті та короткі документальні фільми про журналістів, засланих з Північного Кавказу.
Із 2022 Фатіма Тліс регулярно бере участь у Форумі Вільних Народів Постросії.

## Нагороди та відзнаки
- 2005 Рорі Пек Trust Award . [19] [20]
- 2006 Премія Герда Буцеріуса за вільну пресу у Східній Європі .  [21]
- 2008 Amnesty International UK Media Award. [19] [22]
- Премія Х'юман Райтс Вотч Хеллмана-Гаммета 2008 року. [19] [23]
- Премія Луїса Лайонса за сумління та чесність у журналістиці 2009 року. [19] [24]

## Дивись також
- Олена Маглеванна
- Олена Трегубова

title: Фатіма Тлісова

wikitext:
{{Універсальна картка}}

'''Фатіма Тліс''' або '''Тлісова''' ( {{Lang-ady|Фатима Тлисова}} ; 1966 року народження) — російсько-американська <ref>{{Cite web|last=Elton|first=Charlotte|date=2022-08-01|title=Russia tries to entice expats with 'cringe' new advert|url=https://www.euronews.com/travel/2022/08/01/beautiful-women-and-no-cancel-culture-russia-welcomes-expats-with-bizarre-new-video|accessdate=2022-11-03|website=[[Euronews]]|language=en}}</ref> журналіст-розслідувач, дослідник і експерт з Росії. <ref>{{Cite web|title=Fatima Tlisova|url=https://pulitzercenter.org/people/fatima-tlisova|accessdate=2022-02-22|website=[[Pulitzer Center]]|language=en}}</ref> Наприкінці 1990-х і на початку 2000-х років висвітлювала ситуацію на Північному Кавказі. З 2002 року Тліс розповідала про погрози, пред'явлені їй та її синові з боку урядів та спецслужб республік Північного Кавказу, а також з боку уряду Путіна та заявляла про побиття та тортури. У 2007 році Фатіма Тліс набула статусу біженця в США. Є членом американського Національного фонду за демократію, де вона випускала статті та документальні фільми про журналістів, депортованих із Північного Кавказу.

== Життя в Росії ==
Фатіма Тліс закінчила [[Ставропольський державний університет]] в Росії, зі ступенем магістра мистецтв російської мови та літератури. <ref>{{Cite web|title=Detecting Misinformation. Combating Disinformation.|url=https://foreignpresscorrespondents.org/foreignpresscorrespondentsevents/detecting-misinformation-combating-disinformation|accessdate=2022-02-22|website=[[foreignpresscorrespondents.org]]|language=en|archive-date=2022-02-23|archive-url=https://web.archive.org/web/20220223191646/https://foreignpresscorrespondents.org/foreignpresscorrespondentsevents/detecting-misinformation-combating-disinformation|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220223191646/https://foreignpresscorrespondents.org/foreignpresscorrespondentsevents/detecting-misinformation-combating-disinformation |date=2022-02-23 }}</ref>

== Статус біженця ==
Тлісова попросила статус біженця після того, як зазнала серйозних залякувань після того, як повідомила про спроби протистояти посиленню ісламських і [[Чеченці|чеченських]] [[Історія Чечні|повстанців]] у жорстокому регіоні [[Північний Кавказ|Північного Кавказу]] після початку [[Друга російсько-чеченська війна|Другої чеченської війни]] . Вона повідомила про неодноразові напади з 2002 року, нібито за подання звітів несприятливих для урядів і секретних служб республік Північного Кавказу, а також федерального уряду [[Путін Володимир Володимирович|Путіна]] . Вона стверджувала, що її били та неодноразово ламали їй ребра, їй вводили отрути, її викрали та гасили сигарети на її шкірі, а її син-підліток зазнав переслідувань з боку поліції. <ref name="wsj">
{{Cite news|last=Stephens|first=Bret|date=17 липня 2007<!-- 12:01 a.m. EDT
 -->|title="For the Sake of One Man"|work=[[The Wall Street Journal]]|url=https://www.wsj.com/articles/SB118463398015768385|accessdate=2007-07-17}}</ref>

Після більш місяця спекуляцій у ЗМІ  <ref name="ck">{{Cite news|title=Lady-journalist from Kabardino-Balkaria moves to the States because of persecutions|publisher=The Correspondent magazine; reported in [[Caucasian Knot]]|url=http://eng.kavkaz.memo.ru/newstext/engnews/id/1190620.html|date=2007-06-29|accessdate=2007-07-17|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070703073658/http://eng.kavkaz.memo.ru/newstext/engnews/id/1190620.html|archivedate=2007-07-03|url-status=dead}}</ref> 28 червня 2007 року Комітет захисту журналістів у Нью-Йорку оголосив, що Тлісова разом із кореспондентом [[Радіо Свобода]] [[Yuri Bagrov|Юрієм Багровим]] отримали [[Право притулку|політичний притулок]] у США, <ref name="cpj">
{{Cite news|title=Reporters, CPJ brief Congressional caucus on dangers facing Russian journalists|publisher=[[Committee to Protect Journalists]]|url=http://www.cpj.org/news/2007/europe/russia28jun07na.html|date=2007-06-28|accessdate=2007-07-17}} The paragraph seven of this release was edited to read:
</ref>

== Переслідування ==
З 2005 року вона працювала з [[Ассошіейтед Прес|Associated Press]] . Вона багато подорожувала регіоном, подаючи звіти від [[Адигея|Адигеї]] до [[Дагестан|Дагестану]] .

Її конфлікт з російською владою почався в 2002 році, незабаром після того, як вона опублікувала в ''«Общей газете'' » статтю про зловживання міліції в Чечні». <ref name="ck" /> Одного вечора, після вечірки, присвяченої її 36-му дню народження, вона підійшла до дверей свого будинку, щоб провести гостей. Коли вони пішли, її затягнули за кут і побили двоє чоловіків. Її лікували в лікарні з переломами ребер, струсом мозку та іншими травмами.

У січні 2005 року вона зазнала серйозних переслідувань за серію статей про вбивство семи акціонерів фірми [[Kavkaztsement|«Кавказцемент»]] -  депутата республіканського парламента Расула Богатирьова, Магомеда Байчорова, Роберта Герюгова, Шамиля Кубанова, Магомеда Узденова, Руслана Узденова, Заміра Хапаева <ref>{{Cite web|title=NEWSru.com :: Объявленный в розыск зять президента Карачаево-Черкесии сдался сам|url=https://www.newsru.com/russia/25oct2004/zaderzhan.html|website=web.archive.org|date=2019-02-21|accessdate=2024-01-22|archive-date=2019-02-21|archive-url=https://web.archive.org/web/20190221224252/https://www.newsru.com/russia/25oct2004/zaderzhan.html|url-status=bot: unknown}}</ref>. За кілька місяців до цього вони кинули виклик мажоритарному акціонеру фірми Алі Каїтову, племіннику президента [[Карачаєво-Черкесія|Карачаєво-Черкеської]] республіки Мустафи Батдієва . Невдовзі після того, як вони поїхали до Каїтова на його [[Дача|дачу]], протягом півгодини було чутно стрілянину з автоматичної зброї, і семеро акціонерів зникли. Сім'ї вбитих підняли протести, і справа привернула значну увагу в міжнародній пресі. Родичі вбитих написали  [[Путін Володимир Володимирович|Путіну]], що дача, належить зятю президента [[Карачаєво-Черкесія|Карачаєво-Черкеської]]  республіки і вони змушені висловити "''категоричну недовіру як правоохоронним органам, так і органи державної влади Карачаєво-Черкесії» у розслідуванні цієї справи"''. <ref>
{{Cite news|title=Karachaevo-Cherkessia hit by Criminal Violence|last=Charles Gurin|publisher=Eurasia Daily Monitor, [[Jamestown Foundation]]|url=http://www.jamestown.org/publications_details.php?volume_id=401&issue_id=3117&article_id=2368735|volume=1|issue=111|date=22 жовтня 2004|accessdate=2007-07-17|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070504082707/http://www.jamestown.org/publications_details.php?volume_id=401&issue_id=3117&article_id=2368735|archivedate=2007-05-04|url-status=dead}}</ref> Через місяць бездіяльності із сторони влади чотири з семи тіл були знайдені на дні шахти; вони були розчленовані та спалені з разом із шинами, як пальним. Внаслідок подій відбувся великий великих мітинг, в ході якого міліція застосовувала силу та сльозогінний газ для зупинки заворушень.  Подолавши посилену лінію міліції, близько 500 протестуючих осіб захопили будинок уряду та вимагали відставки президента республіки Мустафи Батдиєва. Його кабінет був розгромлений, і він урятувався втечею. . <ref>
{{Cite news|title=Crisis in Karachaevo-Cherkessia turns into mass uprising|last=Andrei Smirnov|publisher=Eurasia Daily Monitor, [[Jamestown Foundation]]|accessdate=2007-07-17|url=http://www.jamestown.org/edm/article.php?article_id=2368824|date=2004-11-10|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070930193250/http://www.jamestown.org/edm/article.php?article_id=2368824|archivedate=2007-09-30|url-status=dead}}</ref> Тліс повідомляла з місця подій, сказавши, що ''"майже всі офіси в Білому домі [будівлі уряду [[Карачаєво-Черкесія|Карачаєво-Черкесії]]] були розгромлені. Поки що немає інформації про місцезнаходження президента Батдієва. Майже кожне вікно в будівлі розбито. Територія навколо завалені папером і зламаними меблями. Деякі урядовці та міністри спостерігають за подіями з прилеглих до Білого дому вулиць".'' <ref>
{{Cite news|title=Russia: Protesters Ransack Government Building In Karachaevo-Cherkessia|last=Jean-Christophe Peuch|publisher=[[Radio Free Europe]]/[[Radio Liberty]]|url=http://www.rferl.org/featuresarticle/2004/11/3ac7d840-6775-433f-8e5a-f948950dd53a.html|date=2004-11-09|accessdate=2007-07-17}}</ref> Для зупинки протестів до [[Черкеськ|Черкеськка]] прибув повноважний представник президента РФ у [[Південний федеральний округ|Південному федеральному округу]] [[Козак Дмитро Миколайович|Дмитро Козак]] , який змушений був зустрівся з родичами і пообіцяв прозоре розслідування. <ref>{{Cite web|title=NEWSru.com :: Рассказы родственников пропавших бизнесменов в КЧР: на даче депутата нашли гильзы и сгустки крови|url=https://www.newsru.com/russia/22oct2004/rodstvenniky.html|website=web.archive.org|date=2019-02-21|accessdate=2024-01-22|archive-date=2019-02-21|archive-url=https://web.archive.org/web/20190221224310/https://www.newsru.com/russia/22oct2004/rodstvenniky.html|url-status=bot: unknown}}</ref>

Після того, як Тліс розкрила додаткові подробиці вбивств, МВС [[Кабардино-Балкарія|Кабардино-Балкарії]] позбавило її акредитації. Її звинуватили в незаконному отриманні пенсії та порушили кримінальну справу, але згодом її припинили. <ref>{{Cite news|title=Local functionaries 'take journalists as servants', says journalist|last=Lyudmila Maratova|publisher=Caucasian Knot|url=http://eng.kavkaz.memo.ru/newstext/engnews/id/753101.html|date=2005-01-05|accessdate=2007-07-17|archiveurl=https://web.archive.org/web/20070926233047/http://eng.kavkaz.memo.ru/newstext/engnews/id/753101.html|archivedate=2007-09-26|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070926233047/http://eng.kavkaz.memo.ru/newstext/engnews/id/753101.html |date=2007-09-26 }}.</ref>

Невдовзі після цього її заштовхнули в автомобіль. <ref name=heintz>{{cite news
 |title        = Russian Journalist Details Ordeal
 |author       = Jim Heintz
 |agency       = [[Associated Press]]
 |work         = [[The Guardian]]
 |url          = https://www.theguardian.com/worldlatest/story/0,,-6742400,00.html
 |date         = 2007-06-28
 |accessdate   = 2007-07-17
 |archive-date = 2022-02-22
 |archive-url  = https://web.archive.org/web/20220222210939/https://www.theguardian.com/worldlatest/story/0,,-6742400,00.html
 |url-status   = dead
}}The same AP report appears in [http://english.pravda.ru/news/russia/28-06-2007/94227-tlisova-0 Pravda], but without a byline.</ref> Співробітники [[Федеральна служба безпеки Російської Федерації|Федеральної служби безпеки]] (ФСБ) відвезли її в сусідній ліс і припалювали сигаретами на пальці правої руки, ''«щоб краще писала».'' <ref name="wsj" /> Вона також повідомляє про два випадки, коли відчувала, що отруєна: одного разу в жовтні 2003 року, коли після користування кремом для обличчя з баночки у власному домі, у неї почала злазити шкіра із лиця та пальців, а інший раз, коли вона втратила свідомість після невекликого ковтка чаю, що привело до серйозного пошкодження серця. <ref>{{Cite news|title=Russia's Press Repression Triggers Pinprick Protest|last=Larry Martz|publisher=[[Overseas Press Club]] of America|url=http://www.opcofamerica.org/press_freedom/russia_repression.php|year=2004|accessdate=2007-07-17|archiveurl=https://archive.today/20070630184229/http://www.opcofamerica.org/press_freedom/russia_repression.php|archivedate=2007-06-30|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://archive.today/20070630184229/http://www.opcofamerica.org/press_freedom/russia_repression.php |date=2007-06-30 }}</ref>

8 жовтня 2006 року, через день після вбивства [[Політковська Ганна Степанівна|Анни Політковської]] в Москві, вона відправила свого 16-річного сина з дорученням, але він не повернувся. Зрештою вона відшукала його в поліцейській дільниці під вартою п'яного міліціонера, який вніс його ім'я в список симпатиків [[Чеченська Республіка Ічкерія|Вільної Чеченської Республіки Ічкерії]]. За словами правозахисників, людей з цих списків зазвичай жорстоко б'ють , і можуть навіть зникнути назавжди. В інтерв’ю Джиму Хайнцу з [[Ассошіейтед Прес|Aссошіейтед Прес]] Тліс пояснила своє бажання отримати притулок, сказавши: ''«Ви знаєте, що це за списки? Це списки зламаних життів. Той факт, що п’яний поліцейський може затягнути невинного молодого чоловіка в поліцейський відділок серед білого дня і внесли його в такий список – я не хотіла, щоб це сталося з моїм сином»''.

Через кілька тижнів вона одного разу ввечері прийшла додому й побачила ознаки того, що її квартиру зламали. Наступного ранку вона сильно захворіла і знепритомніла. Медичні аналізи виявили гостру ниркову недостатність, але за кілька днів вона одужала, нирки функціонували нормально. Вона вважає, що зловмисник підклав їй отруту в їжу.

== Притулок і вплив на американсько-російські відносини ==
У березні 2007 року Тліс поїхала до США на дворічну програму вивчення журналістики. На початку березня [[Санді таймс|газета Sunday Times]] повідомила, що вона просила притулку. 1 червня газета «Кавказький вузол» повідомила, що їй надали притулок, і почали циркулювати чутки.

28 червня 2007 року Тліс та Багров разом із Комітетом із захисту журналістів зустрілися з Кокусом з прав людини Конгресу СЩА  під головуванням  [[Том Лантос|Тома Лантоса]] . У прес-релізі про цю подію Комітет висловився: «''Цієї весни, не маючи змоги безперешкодно продовжувати свою роботу, Багров і Тлісова отримали [[Право притулку|політичний притулок]] і переїхали до США''». Однак кілька днів потому в повідомленні з її робочого місця  [[ІА Regnum|російське інформ. агентство Regnum]] процитувало її заперечення, сказавши: «''У тому, що про мене повідомили, правда лише одна: я брала участь у дискусії за круглим столом у Конгресу США. Я залишаюся в Америці вчитися, після чого маю намір продовжувати працювати на Кавказі''». У звіті чутки про її притулок назвали «''інформаційною кампанією''». У якийсь момент відповідний абзац у повідомленні Комітету також було переглянуто з приміткою редактора. У новому тексті йдеться, що Тлісова і Багров отримали статус [[Біженці|біженців]] . <ref name="cpj" />

Притулок для журналістів-дисидентів викликав припущення про те, що США та їх союзники зайняли жорстку позицію щодо [[Росія|Росії]], особливо коли незабаром після цього чотири російські дипломати були вислані зі [[Велика Британія|Сполученого Королівства]] після того, як Росія відмовилася видати агента [[Федеральна служба безпеки Російської Федерації|ФСБ]] Андрія Лугового, якого підозрюють в отруєнні [[Литвиненко Олександр Вальтерович|Олександра Литвиненка]] . <ref name="wsj" />

Тліс є стипендіатом [[Національний фонд на підтримку демократії|Національного фонду підтримки демократії]] . Протягом своєї стипендії вона випускає статті та короткі документальні фільми про журналістів, засланих з Північного Кавказу. <ref name=":0">{{Cite web|title=Ms. Fatima Tlisova|url=https://www.ned.org/fellows/ms-fatima-tlisova/|accessdate=2021-04-10|website=[[National Endowment for Democracy]]|date=11 березня 2010|archive-date=2022-04-13|archive-url=https://web.archive.org/web/20220413051810/https://www.ned.org/fellows/ms-fatima-tlisova/|url-status=dead}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220413051810/https://www.ned.org/fellows/ms-fatima-tlisova/ |date=2022-04-13 }}</ref>

Із 2022 Фатіма Тліс регулярно бере участь у [[Форум Вільних Народів Постросії|Форумі Вільних Народів Постросії]].
== Нагороди та відзнаки ==

* 2005 Рорі Пек Trust Award . <ref name=":0" /> <ref>{{Cite web|title=Freelancers' Choice Award|url=https://rorypecktrust.org/awards/past-finalists/freelancers-choice-award/|accessdate=2021-04-10|website=[[Rory Peck Award]]}}</ref>
* 2006 Премія Герда Буцеріуса за вільну пресу у Східній Європі .  <ref>{{Cite web|date=2010-11-12|title=Förderpreis Freie Presse Osteuropa 2008 ausgeschrieben|trans_title=Free Press Eastern Europe Award 2008 announced|url=https://www.die-stiftung.de/stiftungsszene/forderpreis-freie-presse-osteuropa-2008-ausgeschrieben-806/|accessdate=2021-04-10|website=die-stiftung.de|language=de}}</ref>
* 2008 [[Amnesty International]] UK Media Award. <ref name=":0"/> <ref>{{Cite web|date=2008-06-17|title=Amnesty announces Media Awards 2008 winners|url=https://www.amnesty.org.uk/press-releases/amnesty-announces-media-awards-2008-winners|accessdate=2021-04-10|website=[[Amnesty International]]}}</ref>
* Премія [[Human Rights Watch|Х'юман Райтс Вотч]] Хеллмана-Гаммета 2008 року. <ref name=":0" /> <ref>{{Cite web|date=2008-07-21|title=Banned, Censored, Harassed and Jailed|url=https://www.hrw.org/news/2008/07/21/banned-censored-harassed-and-jailed|accessdate=2021-04-10|website=[[Human Rights Watch]]}}</ref>
* Премія Луїса Лайонса за сумління та чесність у журналістиці 2009 року. <ref name=":0" /> <ref>{{Cite web|date=2009-05-07|title=2009 Louis M. Lyons Award for Conscience and Integrity in Journalism|url=https://nieman.harvard.edu/events/2009-louis-m-lyons-award-for-conscience-and-integrity-in-journalism-fatima-tlisova/|accessdate=2021-04-10|website=[[Nieman Foundation for Journalism]]}}</ref>

== Дивись також ==

* Олена Маглеванна
* [[Трегубова Олена Вікторівна|Олена Трегубова]]

== Список літератури ==
{{Reflist}}
[[Категорія:Лауреати премії «Вільна преса Східної Європи»]]
[[Категорія:Російські письменниці]]
[[Категорія:Жінки в Чеченських війнах]]
[[Категорія:Російські журналістки]]
[[Категорія:Військові кореспондентки]]
[[Категорія:Живі люди]]
[[Категорія:Народились 1966]]
[[Категорія:Черкеси]]
[[Категорія:Черкеська діаспора]]
[[Категорія:Форум Вільних Народів Постросії]]
[[Категорія:Американські журналістки-розслідувачки]]

title: Дата народження

Рід діяльності: журналістка, дослідниця, експертка

Працівник у: Polygraph.infod і Голос Америки

Заклад освіти: Гарвардський університет і Ставропольський державний університет

Отримані відзнаки: Rory Peck Awardd (2005) Вільна преса Східної Європиd (2006) Amnesty International UK Media Awardd (2008) стипендія Німанаd (2009)


text:
# Савинецька сільська рада (Гайсинський район)
| Савинецька сільська рада — колишній орган місцевого самоврядування у Гайсинському районі Вінницької області з адміністративним центром у селі Савинці. Сільській раді підпорядковані населені пункти: - с. Савинці - с-ще Довжок - с-ще Зелений Довжок - с. Китайгород |

## Склад ради
Рада складається з 16 депутатів та голови.

## Керівний склад сільської ради
| ПІБ                     | Основні відомості                                                 | Дата обрання | Дата звільнення |
| ----------------------- | ----------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Оленич Олена Миколаївна | Сільський голова, 1954 року народження, освіта, позапартійна      | 26.03.2006   | 31.10.2010      |
| Оленич Олена Миколаївна | Сільський голова, 1954 року народження, освіта вища, безпартійний | 31.10.2010   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Савинецька сільська рада
   | будівля             =
   | область             = [[Вінницька область]]
   | район               = {{Вн-Гс}}
   | центр               = с. [[Савинці (Тростянецький район)|Савинці]]
   | голова              = Оленич Олена Миколаївна
   | кількість членів    = 16
   | код КОАТУУ          = 0524184800
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=3104 Савинецька сільська рада]
   | площа               = 5,36
   | населення           = 1665
   | щільність           = 310,63
   | населені пункти     = 4
   | поштовий індекс     = 24335
   | телефонний код      = 4343
   | адреса              = 24335, Вінницька обл., Гайсинський р-н, с. Савинці, вул. Мічуріна, 1
| вебсторінка         =
  }}
{{Otheruses|Савинецька сільська рада}}
{|
| valign="top" | '''Савинецька сільська рада''' — колишній [[Органи місцевого самоврядування|орган місцевого самоврядування]] у [[Гайсинський район|Гайсинському районі]] [[Вінницька область|Вінницької області]] з [[Адміністративний центр|адміністративним центром]] у селі [[Савинці (Гайсинський район)|Савинці]].

== Населені пункти ==
Сільській раді підпорядковані населені пункти:
* с. [[Савинці (Гайсинський район)|Савинці]]
* с-ще [[Довжок (селище)|Довжок]]
* с-ще [[Зелений Довжок]]
* с. [[Китайгород (Тростянецька селищна громада)|Китайгород]]
| width="30%" | __TOC__
|}

== Склад ради ==
Рада складається з 16 депутатів та голови.

== Керівний склад сільської ради ==
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|-bgcolor="#FFFFBB"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Оленич Олена Миколаївна
| Сільський голова, 1954 року народження, освіта, позапартійна
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Оленич Олена Миколаївна
| Сільський голова, 1954 року народження, освіта вища, безпартійний
| align=center| 31.10.2010
| align=center|
|}
<small>''Примітка: таблиця складена за даними джерела''</small><ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=7051&rid256=121 Савинці на сайті rada.gov.ua]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=3104 Картка ради на сайті ВРУ]

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Адміністративний устрій Тростянецького району (Вінницька область)}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Тростянецького району (Вінницька область)]]

title: Основні дані

Область: Вінницька область

Район: Гайсинський район

Адм. центр: с. Савинці

Облікова картка: Савинецька сільська рада

title: Склад

Голова ради: Оленич Олена Миколаївна

title: Територія та населення

Густота: 310,63 осіб/км²

title: Контактні дані


text:
# Корнеліус Фадж
Корнеліус Освальд Фадж (англ. Cornelius Oswald Fudge) — персонаж серії книг Джоан Роулінг про Гаррі Поттера. Міністр магії (1990 —1996). Кавалер Ордену Мерліна Першого ступеня.

## Зовнішній вигляд
Фадж — невисокий, має сиве волосся. Одяг: костюм в тонку смужку, малинова краватка, чорна мантія і гостроносі черевики, носить зелений капелюх-котелок.

### Повернення Волдеморта
Після повернення Лорда Волдеморта зовнішність Фаджа набула нових рис. Коли він, вже на посаді радника, у шостій книзі прибув до прем'єр-міністра маґлів «вигляд у Фаджа був помітно виснажений. Він схуд, полисів, посивів, а його обличчя було якесь зіжмакане.»

## В екранізаціях
У всіх фільмах роль міністра магії виконує британський актор Роберт Гарді.

title: Корнеліус Фадж

wikitext:
{{Персонаж ГП
 | image =
  | bgcolor = Brown
  | fgcolor =white
  | ім'я = Корнеліус Освальд Фадж
  | стать = Чоловіча
  | волосся = Сиве
  | очі = Карі
  | кров = Невідомо
  | лояльність = [[Міністерство магії]]
  | поява = «[[Гаррі Поттер і таємна кімната]]»
  }}

'''Корнеліус Освальд Фадж''' ({{lang-en|Cornelius Oswald Fudge}}) — персонаж серії книг [[Джоан Роулінг]] про [[Гаррі Поттер]]а. Міністр магії (1990 —1996). Кавалер Ордену Мерліна Першого ступеня.

== Зовнішній вигляд ==

Фадж — невисокий, має сиве волосся. Одяг: костюм в тонку смужку, малинова краватка, чорна мантія і гостроносі черевики, носить зелений капелюх-[[котелок]].

=== Повернення Волдеморта ===
Після повернення [[Лорд Волдеморт|Лорда Волдеморта]] зовнішність Фаджа набула нових рис. Коли він, вже на посаді радника, у шостій книзі прибув до прем'єр-міністра маґлів «вигляд у Фаджа був помітно виснажений. Він схуд, полисів, посивів, а його обличчя було якесь зіжмакане.»

== В екранізаціях ==

У всіх фільмах роль міністра магії виконує британський актор [[Роберт Гарді]].

{{succession|office=Міністр Магії <br /> [[1990]]—[[1996]] | preceded=Міллісент Багнолд | succeeded= Руфус Скрімджер}}

== Джерела ==
* http://www.hogwarts.ru/mus/gp.php?page=fudge {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140709051032/http://www.hogwarts.ru/mus/gp.php?page=fudge |date=9 липня 2014 }}
* http://harrypotter.wikia.com/wiki/Cornelius_Fudge {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140709184501/http://harrypotter.wikia.com/wiki/Cornelius_Fudge |date=9 липня 2014 }}

{{wikiquote|Гаррі Поттер (серія книжок)}}
{{Гаррі Поттер}}
{{ВП-портали|Гаррі Поттер|Література|Кінематограф}}

[[Категорія:Персонажі з Гаррі Поттера]]
[[Категорія:Літературні персонажі]]
[[Категорія:Персонажі фільмів]]
[[Категорія:Вигадані англійці]]

title: Персонаж світу Гаррі Поттера

Стать: Чоловіча

Колір волосся: Сиве

Колір очей: Карі

Чистота крові: Невідомо

Лояльність: Міністерство магії

Перша поява: «Гаррі Поттер і таємна кімната»


text:
# Айдамірова Мар'ям Ахмедівна
Айдамірова Мар'ям Ахмедівна (1 січня 1924, Бено-Юрт, Надтеречний район, Чеченська автономна область, РРФСР, СРСР — 2 листопада 1992, Грізний, Чечня, Росія) — чеченська співачка, музикант, композитор, Народна артистка Чечено-Інгушської АРСР, Заслужена артистка РРФСР.

## Біографія
Народилася 1 січня 1924 року в селищі Бено-Юрт Надтеречного району. Була єдиною дитиною в сім'ї. Співати почала в школі в гуртку художньої самодіяльності, куди її привів учився з нею Махмуд Есамбаєв. У п'ятому класі брала участь у конкурсі обдарованих дітей у П'ятигорську. Однак вона не отримала спеціальної музичної освіти.
Роки депортації провела в Джамбулы. Знайомий влаштував її на роботу в їдальню, де вона співала для відвідувачів. На мізерну допомогу, виділену сім'ї, її мати купила гармонь. На ній Мар'ям стала вчитися грати. Зароблену їжу розподіляла між родичами і сусідами.
Незабаром вона була помічена керівництвом Казахського оперного театру. Працювала в комплексній концертній бригаді, яка їздила з концертами по селах. Однією з перших отримала дозвіл виїжджати за межі району. Де б вона не давала концерт, вона обов'язково заучувала по кілька пісень мовою народу, на землі якого вона виступала. Співала чеченською, казахською, киргизькою, узбецькою, вірменською, осетинською мовами.
У казахському театрі пропрацювала до 1956 року, коли почався набір трупи в відроджуваний Чечено-Інгушський Державний ансамбль пісні і танцю. Вона пройшла відбір, але їй було поставлено умову: вона повинна була закінчити музичне училище. Умову вона виконала.
Після повернення на батьківщину в 1957 році стала працювати в Грозненській філармонії. Відвідала з гастролями більше двадцяти країн. Пропрацювала у філармонії 35 років — до самої смерті 2 листопада 1992 року.

## Сім'я
У неї було дві дочки і син.
- Чоловік загинув 26 квітня 1966 року під час Ташкентського землетрусу;
- У віці 13 років в результаті нещасного випадку загинув син.
- Дочка Зулай-випускниця Гітіса, актриса Чеченського театру імені Х. Нураділова, Народна артистка Чеченської Республіки;
- Дочка Маліка-випускниця хореографічного відділення культпросвітучилища;
- Племінниця Аймані Айдамірова — співачка, народна актриса Чеченської Республіки і Республіки Інгушетія.

title: Айдамірова Мар'ям Ахмедівна

wikitext:
{{Особа}}
'''Айдамірова Мар'ям Ахмедівна''' ([[1 січня]] [[1924]], [[Бено-Юрт]], [[Надтеречний район]], [[Чеченська автономна область]], [[Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка|РРФСР]], [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] — [[2 листопада]] [[1992]], [[Грозний|Грізний]], [[Чечня]], [[Росія]]) — [[Чеченці|чеченська]] [[Співак|співачка]], [[музикант]], [[композитор]], Народна артистка Чечено-Інгушської АРСР, Заслужена артистка РРФСР.

== Біографія ==
Народилася 1 січня 1924 року в селищі [[Бено-Юрт]] [[Надтеречний район|Надтеречного району]]. Була єдиною дитиною в сім'ї. Співати почала в школі в гуртку художньої самодіяльності, куди її привів учився з нею [[Есамбаєв Махмуд Алісултанович|Махмуд Есамбаєв]]. У п'ятому класі брала участь у конкурсі обдарованих дітей у [[П'ятигорськ|П'ятигорську]]. Однак вона не отримала спеціальної музичної освіти.

Роки [[Депортація чеченців та інгушів|депортації]] провела в [[Тараз|Джамбулы]]. Знайомий влаштував її на роботу в їдальню, де вона співала для відвідувачів. На мізерну допомогу, виділену сім'ї, її мати купила гармонь. На ній Мар'ям стала вчитися грати. Зароблену їжу розподіляла між родичами і сусідами.

Незабаром вона була помічена керівництвом [[Казахський державний академічний театр опери та балету імені Абая|Казахського оперного театру]]. Працювала в комплексній [[Концерт (захід)|концертній]] бригаді, яка їздила з концертами по селах. Однією з перших отримала дозвіл виїжджати за межі району. Де б вона не давала концерт, вона обов'язково заучувала по кілька пісень мовою народу, на землі якого вона виступала. Співала [[Чеченська мова|чеченською]], [[Казахська мова|казахською]], [[Киргизька мова|киргизькою]], [[Узбецька мова|узбецькою]], [[Вірменська мова|вірменською]], [[Осетинська мова|осетинською]] мовами.

У казахському театрі пропрацювала до 1956 року, коли почався набір трупи в відроджуваний Чечено-Інгушський Державний ансамбль пісні і танцю. Вона пройшла відбір, але їй було поставлено умову: вона повинна була закінчити музичне училище. Умову вона виконала.

Після повернення на батьківщину в 1957 році стала працювати в Грозненській філармонії. Відвідала з гастролями більше двадцяти країн. Пропрацювала у філармонії 35 років — до самої смерті 2 листопада 1992 року.

== Сім'я ==
У неї було дві дочки і син.

* Чоловік загинув 26 квітня 1966 року під час [[Ташкентський землетрус|Ташкентського землетрусу]];
* У віці 13 років в результаті нещасного випадку загинув син.
* Дочка Зулай-випускниця [[Російський інститут театрального мистецтва|Гітіса]], актриса [[Чеченський драматичний театр імені Ханпаші Нураділова|Чеченського театру імені Х. Нураділова]], Народна артистка Чеченської Республіки;
* Дочка Маліка-випускниця хореографічного відділення культпросвітучилища;
* Племінниця [[Айдамірова Аймані Шамсудинівна|Аймані Айдамірова]] — співачка, народна актриса Чеченської Республіки і [[Інгушетія|Республіки Інгушетія]].

=== Література ===
;російською
* Аюбов Замид. Её песни пленяют сердца и души // Вести республики : газета. — 2005. — № 9(267).
* Газиев Усман. Её судьбой стала песня // Молодёжная смена : газета. — 2007. — № 37. — С. 4.
* Муса Гешаев. Знаменитые чеченцы. — М.: Мусаиздат, 2006. — Т. 3. — С. 444-475. — 608 с. — 2000 экз.
* Гортиков М. Гармонь её души // Столица + : газета. — 2006. — № 88.
* Гудаев Лёма. Голос, волновавший умы и сердца // Вести республики : газета. — 2009. — № 194(1126). — С. 4.
* Дадачиева Дагмара. Голос родины // Молодёжная смена : газета. — 2005. — № 5(208). — С. 3.
* Её называли Эдит Пиаф // Моя газета : газета. — 2009. — № 1. — С. 7.
* Камаев Усман. Сильнее шумного Аргуна // Молодёжная смена : газета. — 2009. — № 49. — С. 3.
* Магомадова З. О Марьям Айдамировой // Столица + : газета. — 2004.
* Марьям Айдамирова // Зама : журнал. — 2011. — № 3. — С. 52—53.
* Осмаева Зарема. Её величество Марьям Айдамирова // Молодёжная смена : газета. — 2005. — № 23. — С. 10—11.
* Фёдорова Зинаида. В память о Марьям // Столица + : газета. — 2005. — № 10. — С. 3.
* Чермоева А. Памяти великой певицы // Вайнах : журнал. — 2005. — № 1. — С. 63.
* Шовхалов Исрапил. Чеченская Эдит Пиаф // Молодёжная смена : газета. — 2009. — № 27(645). — С. 4.
;чеченською
* Газиева Аза. Айдамирова Марем (чеченский) // Даймохк : газета. — 2014. — № 15—16. — С. 6.
* Кагерманов Докка. Дуьххьара йовзар (чеченский) // Даймохк : газета. — 2007. — № 83.

== Посилання ==

* [https://web.archive.org/web/20140328041102/http://www.newparlament.ru/tribune/view/2381 Марьям Айдамирова]
* [https://web.archive.org/web/20140327235056/http://sv-scena.ru/athenaeum/chechenczy.Razdel-1-2-1-145-194.html Марьям Айдамирова]
* [https://web.archive.org/web/20140328011430/http://mkchr.com/main.mhtml?Part=7&PubID=49 Марьям Айдамирова]
* [http://checheninfo.ru/15407-maryam-aydamirova.html Марьям Айдамирова] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180209002911/http://checheninfo.ru/15407-maryam-aydamirova.html |date=9 лютого 2018 }}
* {{YouTube|wF949T9ekWU|Жизнь замечательных людей. Марьям Айдамирова}}
* [http://checheninfo.ru/5005-zhzl-m-aydamirova.html М. Айдамирова. ЖЗЛ.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211123194741/http://checheninfo.ru/5005-zhzl-m-aydamirova.html |date=23 листопада 2021 }}
* {{YouTube|VIFKSoWMN6U|Хьа Хабаро Хьо Хазина — Марьям Айдамирова}}
[[Категорія:Заслужені артисти РРФСР]]
[[Категорія:Акторки XX століття]]
[[Категорія:Російські акторки]]
[[Категорія:Радянські акторки]]
[[Категорія:Померли в Грозному]]
[[Категорія:Померли 1992]]
[[Категорія:Померли 2 листопада]]
[[Категорія:Народились 1924]]
[[Категорія:Народились 1 січня]]
[[Категорія:Чеченці]]
[[Категорія:Чеченські співаки]]
[[Категорія:Чеченські музиканти]]
[[Категорія:Чеченські композитори]]
[[Категорія:Чеченські театральні актори]]
[[Категорія:Народні артисти Чечено-Інгушської АРСР]]

title: Айдамірова Мар'ям Ахмедівна

Народилася: 1 січня 1924 · Бено-Юрт, Росія

Померла: 2 листопада 1992 (68 років) · Грозний, Росія

Країна: СРСР · Росія

Діяльність: акторка

Нагороди: заслужений артист РРФСР