text:
# Кубок милосердя (Богемія)
Кубок Милосердя або Благодійний кубок (чеськ. Pohár dobročinnosti) — змагання футбольних клубів Богемії, що проводився з 1906 року по 1916 рік. Перші три розіграші турніру проводились за круговою системою, після 1909 року відбувались матчі на виліт.

## Історія
Вперше кубок милосердя було проведено у березні 1906 року. Зароблені від матчів кошти йшли на дослідження легеневих хвороб. Три перших розіграші проводились у міні-лігах. Учасники розподілялись на чотири дивізіони: переможець четвертого дивізіону підвищувався до третього, переможець третього — до другого і так далі. Кубок отримувала команда, що виграла найсильнішу лігу. Більшість учасників змагань представляли Прагу і її передмістя, де розташовувались найсильніші клуби країни. Виступали й провінційні команди, що представляли міста Колін, Кладно, Пардубице, Пльзень. Клуб «Славія» (Прага), що вважався найсильнішим футбольним клубом країни того часу, не брав участі у перших розіграшах, віддаючи перевагу міжнародним матчам проти сильних команд Європи. У кубку милосердя грали резервні команди «Славія-2» (що виграла кубок у 1908 році) і «Славія-3». Переможцем перших двох розіграшів кубку став празький клуб «Сміхов».
На вимогу Австро-Угорщини у 1908 році ФІФА виключила з числа своїх членів футбольну федерацію Богемії. Це зумовило значне зменшення міжнародних матчів для провідних команд країни, зокрема, «Славії». Чеські клубі відмовились приєднатись до Австрійської футбольної федерації. Частково ізольована від міжнародних матчів, команда «Славія» долучилась до участі у кубку милосердя, що з сезону 1908—1909 почав проводитись за англійською схемою на виліт. У період з 1909 по 1916 рік кубок вигравали лише три команди — «Спарта» (Прага), «Славія» (Прага) і «Вікторія» (Жижков).
Кубок припинив своє існування у 1916 році, коли австрійська влада заборонила діяльність Чеської футбольної федерації.

## Переможці
- 1906 — СК «Сміхов» (Прага) (1)
- 1907 — СК «Сміхов» (Прага) (2)
- 1908 — «Славія-2» (Прага) (1)
- 1909 — «Спарта» (Прага) (1)
- 1910 — «Славія» (Прага) (1)
- 1911 — «Славія» (Прага) (2)
- 1912 — «Славія» (Прага) (3)
- 1913 — «Вікторія» (Жижков) (1)
- 1914 — «Вікторія» (Жижков) (2)
- 1915 — «Спарта» (Прага) (2)
- 1916 — «Вікторія» (Жижков) (3)

## За сезонами

### 1906
Проводився груповий турнір.
1 місце: «Сміхов» (Прага)
Зденек Ріхтер — Антонін Кучера, Віктор Мюллер — Франтішек Їрасек, Франтішек Міка, Емануель Міка — Владислав Єлінек, Богумил Єлінек, Алоїз Коваржович, Антонін Шетела, Йозеф Пелікан.
2 місце: «Спарта» (Прага)
Вацлав Тітль — Кохаут І, Раймунд — Петрук, Їндржих Резек, Саксль — Беранек, Йозеф Бєлка, Карел Градецький, Янушек, Плеснівий

### 1907
Проводився груповий турнір.
1 місце: «Сміхов» (Прага)
Зденек Ріхтер — Антонін Кучера, Віктор Мюллер — Франтішек Їрасек, Алоїз Коваржович, Карел Коваржович — Владислав Єлінек, Богумил Єлінек, Йозеф Пелікан, Антонін Шетела, Батя.
2 місце: «Спарта» (Прага)
Вацлав Тітль — Кохаут І, Раймунд, Карел Фаллада, Їндржих Резек, Беранек, Карел Градецький, Плеснівий. Тренер: Карел Малечек.

### 1908
Проводився груповий турнір.
1 місце: «Славія-2» (Прага): Вацлав Льомоз, Мирослав Широкий, Зденек Ян, Густав Ян, Чех, Франтішек Росмайсль, Тайзіг, Узкий.
2 місце: «Спарта» (Прага)
Вацлав Тітль — Кохаут І, Кохаут II, Карел Фаллада, Їндржих Резек, Трапек — Беранек, Влк, Качаба, Чулік, Блебан. Тренер: Карел Малечек.

### 1909
1/4 фіналу
- «Спарта» (Прага) — «Летна» (Прага) — 5:1
- «Сміхов» (Прага) — «Колін» — 3:0
- ЧАФК «Виногради» (Прага) — «Чехія Сміхов» (Прага) — 1:0
- «Вікторія» (Жижков) — «Славія-2» (Прага) — 1:0

1/2 фіналу
- 11.04.1909. «Сміхов» (Прага) — «Вікторія» (Жижков) — 2:0
- 18.04.1909. «Спарта» (Прага) — ЧАФК «Виногради» (Прага) — 2:0

Фінал
| 16 травня 1909 |

| «Спарта»                           | 3 — 1 | «Сміхов»         |
| ---------------------------------- | ----- | ---------------- |
| Міттермюллер 27' Влк 30' Шубрт 87' |       | К.Коваржович 45' |

| «Летна/Спарта» (Прага) Глядачів: 3 500 |

«Спарта»: Вацлав Тітль — Кохаут І, Червінка — Карел Фаллада, Їндржих Резек, Александр Сладкий — Вацлав Шпіндлер, Рудольф Міттермюллер, Карел Шубрт, Влк, Ярослав Фіала. Тренер: Карел Малечек.
«Сміхов»: Спора — Франтішек Їрасек, Беранек — Владислав Єлінек, Мирослав Гайний — Воллей, Антонін Шетела, Карел Коваржович, Богумил Єлінек, Ярослав Чижек.

### 1910
1/2 фіналу
- 24.04.1910. «Славія» (Прага) — «Спарта» (Прага) — 5:1
- 01.05.1910. «Сміхов» (Прага) — Колін — 6:3

Фінал
| 22 травня 1910 |

| «Славія» (Прага)                                             | 5 — 2 | «Сміхов»               |
| ------------------------------------------------------------ | ----- | ---------------------- |
| Медек 37' Котоуч 57' Широкий 74' (пен.) Старий 75' Кошек 90' |       | Б.Єлінек 20' Чижек 66' |

| «Летна/Славія» (Прага) Глядачів: 2 000 Арбітр: Фалтин (Прага) |

«Славія»: Йозеф Пулхерт — Ріхард Веселий, Антонін Пресслер — Карел Котоуч, Богумил Макоун, Рудольф Голий — Мирослав Широкий, Ладислав Медек, Ян Старий, Ян Кошек, Отто Богата. Тренер: Джон Мадден.
«Сміхов»: Зденек Ріхтер — Франтішек Їрасек, Реш — Косіна, Владислав Єлінек, Ріда — Козел, Антонін Шетела, Карел Коваржович, Богуміл Єлінек, Ярослав Чижек.

### 1911
1 раунд
- «Вікторія» (Жижков) — СК «Летна» — 12:0

2 раунд
- «Вікторія» (Жижков) — «Метеор VIII» — 2:2[5]

1/4 фіналу
- «Славія» (Прага) — «Уніон» (Жижков) — 12:0

1/2 фіналу
- «Славія» (Прага) — «Славой» (Жижков) — 6:0 (Їрковський-2, Я.Богата-3, Кошек, Широкий)[7]

Фінал
| 2 квітня 1911 |

| «Славія» (Прага)             | 4 — 1 | «Колін»      |
| ---------------------------- | ----- | ------------ |
| Кошек ?', 64', 76' Медек 83' |       | ? 20' (пен.) |

| Прага Глядачів: 4 100 |

«Славія»: Карел Піммер — Рудольф Круммер, Ріхард Веселий — Емануель Бенда, Ярослав Їрковський, Богумил Макоун — Мирослав Широкий, Ладислав Медек, Ян Кошек, Рудольф Голий, Отто Богата. Тренер: Джон Мадден.

### 1912
1 раунд
- «Вікторія» (Жижков) — СК «Чехія» (Сміхов) — 3:0

2 раунд
- «Вікторія» (Жижков) — «Прага VII» — 3:0

1/4 фіналу
- «Вікторія» (Жижков) — «Кладно» — 3:3, перегравання не відбулось, бо «Кладно» мало інший матч в той день. «Вікторія» прошла далі.
- «Метеор» (Виногради) — «Олімпія» (Старе Місто) — 4:2 (Єнік, Головський, Фішер, Новак — ?)[9]

1/2 фіналу
- «Славія» (Прага) — «Славой» (Жижков) — 2:0
- «Вікторія» (Жижков) — «Метеор» (Виногради) — 4:0

Фінал
| 26 травня 1912 |

| «Славія» (Прага)                                     | 4 — 3 | «Вікторія» (Жижков)          |
| ---------------------------------------------------- | ----- | ---------------------------- |
| Ян Кошек 18' 49' Ладислав Медек 23' Мирослав Широкий | звіт  | 14' 55' Карел Шубрт-Карлік ? |

| Глядачів: 7500 |

«Славія»: Карел Піммер — Рудольф Круммер, Мирослав Гайний — Емануель Бенда, Рудольф Голий, Богумил Макоун — Мирослав Широкий, Ладислав Медек, Вацлав Прошек, Ян Кошек, Зденек Ян. Тренер: Джон Мадден.
«Вікторія»: Вацлав Клапка, Густав Звелебіл, Густав Пілат, Губач, Пехар, Чеський, Бребуда ст., Карел Шубрт-Карлік, Ярослав Мисік, Славік, Бребурда мол.

### 1913
1 раунд
- 6.04. Спарта (Прага) — Колін — 7:1, Метеор (Лібень) — Прага VII — 6:1, Кладно — Лібень — 5:3, Ахіллес (Крочеглави) — Бржевнов — 3:1, Пардубіце — Спарта (Кладно) — 3:1, Бубенея — Летна — 1:1, Уніон (Жижков) — Нусле — 5:0, Млада Болеслав — Вршовіце — 3:6[12]

1/4 фіналу
- «Вікторія» (Жижков) — «Вршовіце» — 3:3

1/2 фіналу
- 18.05. «Славія» (Прага) — «Кладно» — 3:1 (Ян, Їрковський-2 — ?)[13]
- «Вікторія» (Жижков) — ЧАФК «Виногради» — 0:0. Через участь незаявленого гравця «Виногради» отримали технічну поразку.

Фінал
| 23 листопада 1913 |

| «Вікторія» (Жижков) | 2 — 0 | «Славія» (Прага) |
| ------------------- | ----- | ---------------- |
| Копейтко Мисік      |       |                  |

|  |

«Вікторія»: Вацлав Клапка — Густав Звелебіл, Карел Стейнер, Карел Коваржович, Франтішек Фіхта, Чеський, Мирослав Широкий, Мюттермюллер, Ярослав Мисік, Антонін Бребурда, Ярослав Копейтко
«Славія»: Рудольф Главачек — Рудольф Круммер, Мирослав Гайний — Норберт Заїчек, Рудольф Голий, Богумил Макоун — Ладислав Медек, Йозеф Бєлка, Ярослав Богата, Рудольф Стейнц, Отто Богата.

### 1914
1/4 фіналу
- «Вікторія» (Жижков) — «Кладно» — 4:0
- «Славія» (Прага) — «Пардубіце»  — 6:1 (Прошек-3, Я.Богата-3 — ?)[15]

1/2 фіналу
- «Славія» (Прага) — «Спарта» (Кладно) — 3:1
- «Вікторія» (Жижков) — «„Спарта“ (Прага)» — 1:0

Фінал
| 1914 |

| «Вікторія» (Жижков) | 1 — 0 | «Славія» (Прага) |
| ------------------- | ----- | ---------------- |
| Копейтко 27'        |       |                  |

|  |

«Вікторія»: Вацура — Густав Звелебіл, Карел Стейнер, Антонін Влк, Франтішек Фіхта, Ян Чеський, Ярослав Копейтко, Лежичі Бауч, Гавлік, Ярослав Мисік, Антонін Бребурда
«Славія»: Рудольф Главачек — Рудольф Круммер, Фронденберг — Карел Чейка, Рудольф Голий, Богумил Макоун — Емануел Валек, Ладислав Медек, Ярослав Богата, Вацлав Прошек, Отто Богата.

### 1915
2 раунд
- «Вікторія» (Жижков) — «„Спарта“ (Прага)» — 1:1, 1:4

Фінал
| 1915 |

| «Спарта» (Прага) | 6 — 2 | «Спарта» (Кладно) |
| ---------------- | ----- | ----------------- |
|                  |       |                   |

|  |

### 1916
1/4 фіналу
- «Вікторія» (Жижков) — АФК «Вршовіце»" — 7:2

1/2 фіналу
- 14.04. «Вікторія» (Жижков) — "Кладно — 2:1

Фінал
| 28.5.1916 |

| «Вікторія» (Жижков)                             | 3 — 0 | «Спарта» (Прага) |
| ----------------------------------------------- | ----- | ---------------- |
| Баух 64' Копейтко-Прокоп 74' Стейнер 87' (пен.) | звіт  |                  |

|  |

«Вікторія»: Клапка, Пулда, Стейнер, Плодр, Влк, Градецький, Гавлік, Вацлав Льомоз, Баух, Копейтко, Бек

title: Кубок милосердя (Богемія)

wikitext:
{{Футбольний турнір
| Назва                 = Кубок Милосердя
| Зображення            =
| Засновано             = [[1906]]
| Відмінено             = [[1916]]
| Регіон                = {{BOH}}
| Конфедерація          =
| Число команд          =
| Рівень в ієрархії     =
| Пониження в класі     =
| Підвищення в класі    =
| Внутрішній кубок      =
| Міжнародні турніри    =
| Поточний чемпіон      =
| Сезон                 =
| Найбільше перемог     = [[Славія (футбольний клуб, Прага)|Спарта (Прага)]], [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]] ''(по 3)''
| ТВ-партнер            =
| Сайт                  =
| Поточний              =
}}

'''Кубок Милосердя''' або '''Благодійний кубок''' ({{lang-cz|Pohár dobročinnosti}}) — змагання футбольних клубів [[Богемське королівство|Богемії]], що проводився з [[1906]] року по [[1916]] рік. Перші три розіграші турніру проводились за круговою системою, після 1909 року відбувались матчі на виліт.

== Історія ==
Вперше кубок милосердя було проведено у березні 1906 року. Зароблені від матчів кошти йшли на дослідження легеневих хвороб. Три перших розіграші проводились у міні-лігах. Учасники розподілялись на чотири дивізіони: переможець четвертого дивізіону підвищувався до третього, переможець третього — до другого і так далі. Кубок отримувала команда, що виграла найсильнішу лігу<ref name="iffhs">{{Cite web |url=http://www.iffhs.de/?ac3be8e00390b02fc4f02e9d815285fdcdc3bfcdc0aec70aeedb083cc602 |title=Історія проведення Благодійного кубка |accessdate=16 жовтня 2008 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20081016091234/http://www.iffhs.de/?ac3be8e00390b02fc4f02e9d815285fdcdc3bfcdc0aec70aeedb083cc602 |archivedate=16 жовтня 2008 |deadurl=no }}</ref>. Більшість учасників змагань представляли [[Прага|Прагу]] і її передмістя, де розташовувались найсильніші клуби країни. Виступали й провінційні команди, що представляли міста [[Колін]], [[Кладно]], [[Пардубице]], [[Пльзень]]. Клуб [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]], що вважався найсильнішим футбольним клубом країни того часу, не брав участі у перших розіграшах, віддаючи перевагу міжнародним матчам проти сильних команд Європи<ref name="iffhs"/>. У кубку милосердя грали резервні команди «Славія-2» (що виграла кубок у 1908 році) і «Славія-3». Переможцем перших двох розіграшів кубку став празький клуб «[[Сміхов (футбольний клуб)|Сміхов]]».

На вимогу [[Австро-Угорщина|Австро-Угорщини]] у 1908 році [[ФІФА]] виключила з числа своїх членів футбольну федерацію Богемії. Це зумовило значне зменшення міжнародних матчів для провідних команд країни, зокрема, «Славії». Чеські клубі відмовились приєднатись до Австрійської футбольної федерації. Частково ізольована від міжнародних матчів, команда [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія»]] долучилась до участі у кубку милосердя, що з сезону 1908—1909 почав проводитись за англійською схемою на виліт<ref name="iffhs"/>. У період з 1909 по 1916 рік кубок вигравали лише три команди — [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]], [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] і [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]].

Кубок припинив своє існування у 1916 році, коли австрійська влада заборонила діяльність Чеської футбольної федерації<ref name="iffhs"/>.

== Переможці ==
* 1906 — [[Сміхов (футбольний клуб)|СК «Сміхов» (Прага)]] (1)
* 1907 — [[Сміхов (футбольний клуб)|СК «Сміхов» (Прага)]] (2)
* 1908 — «Славія-2» (Прага) (1)
* 1909 — [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]] (1)
* 1910 — [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] (1)
* 1911 — [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] (2)
* 1912 — [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] (3)
* 1913 — [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]] (1)
* 1914 — [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]] (2)
* 1915 — [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]] (2)
* 1916 — [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]] (3)

== За сезонами ==

=== 1906 ===
Проводився груповий турнір.

1 місце: [[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов» (Прага)]]
: [[Зденек Ріхтер]] — [[Антонін Кучера]], [[Віктор Мюллер]] — [[Франтішек Їрасек]], Франтішек Міка, Емануель Міка — [[Владислав Єлінек]], [[Богумил Єлінек]], [[Алоїз Коваржович]], [[Антонін Шетела]], [[Йозеф Пелікан]].

2 місце: [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]]
: [[Вацлав Тітль]] — Кохаут І, Раймунд — Петрук, [[Їндржих Резек]], Саксль — Беранек, [[Йозеф Бєлка]], [[Карел Градецький]], Янушек, Плеснівий

=== 1907 ===
Проводився груповий турнір.

1 місце: [[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов» (Прага)]]
: [[Зденек Ріхтер]] — [[Антонін Кучера]], [[Віктор Мюллер]] — [[Франтішек Їрасек]], [[Алоїз Коваржович]], [[Карел Коваржович (футболіст)|Карел Коваржович]] — [[Владислав Єлінек]], [[Богумил Єлінек]], [[Йозеф Пелікан]], [[Антонін Шетела]], Батя.

2 місце: [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]]
: [[Вацлав Тітль]] — Кохаут І, Раймунд, [[Карел Фаллада]], [[Їндржих Резек]], Беранек, [[Карел Градецький]], Плеснівий<ref name=":0">Прізвища ще трьох гравців команди невідомі</ref>. Тренер: [[Карел Малечек]].

=== 1908 ===
Проводився груповий турнір.

1 місце: «Славія-2» (Прага): [[Вацлав Льомоз]], [[Мирослав Широкий]], [[Зденек Ян]], Густав Ян, Чех, [[Франтішек Росмайсль]], Тайзіг, Узкий<ref name=":0"/>.

2 місце: [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]]
: [[Вацлав Тітль]] — Кохаут І, Кохаут II, [[Карел Фаллада]], [[Їндржих Резек]], Трапек — Беранек, Влк, Качаба, Чулік, Блебан. Тренер: [[Карел Малечек]].

=== 1909 ===
1/4 фіналу
* [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]] — «Летна» (Прага) — 5:1
* [[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов» (Прага)]] — «Колін» — 3:0
* [[ЧАФК (Прага)|ЧАФК «Виногради» (Прага)]] — «Чехія Сміхов» (Прага) — 1:0
* [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]] — «Славія-2» (Прага) — 1:0

1/2 фіналу<ref>{{Cite web |url=http://www.magliarossonera.it/img190809/regine_1909.pdf |title=Світовий футбол у сезоні 1908—1909 |accessdate=25 січня 2018 |archive-date=5 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160305193822/http://www.magliarossonera.it/img190809/regine_1909.pdf }}</ref>
* 11.04.1909. [[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов» (Прага)]] — [[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]] — 2:0
* 18.04.1909. [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]] — [[ЧАФК (Прага)|ЧАФК «Виногради» (Прага)]] — 2:0

'''Фінал'''
{{footballbox
| date= 16 травня 1909
| team1=[[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта»]]
| score= <big>3 — 1
| report=
| team2=[[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов»]]
| goals1=[[Рудольф Міттермюллер|Міттермюллер]] {{гол|27}}
Влк {{гол|30}}
[[Карел Шубрт|Шубрт]] {{гол|87}}
| goals2=[[Карел Коваржович (футболіст)|К.Коваржович]] {{гол|45}}
| stadium= «Летна/Спарта» ([[Прага]])
| attendance= 3 500
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Спарта»: [[Вацлав Тітль]] — Кохаут І, Червінка — [[Карел Фаллада]], [[Їндржих Резек]], Александр Сладкий — Вацлав Шпіндлер, [[Рудольф Міттермюллер]], [[Карел Шубрт]], Влк, Ярослав Фіала. Тренер: [[Карел Малечек]].

«Сміхов»: Спора — [[Франтішек Їрасек]], Беранек — [[Владислав Єлінек]], [[Мирослав Гайний]] — Воллей, [[Антонін Шетела]], [[Карел Коваржович (футболіст)|Карел Коваржович]], [[Богумил Єлінек]], [[Ярослав Чижек]].

=== 1910 ===
1/2 фіналу<ref>{{Cite web |url=http://www.magliarossonera.it/img190910/regine_1910.pdf |title=Світовий футбол у сезоні 1909—1910 |accessdate=25 січня 2018 |archive-date=26 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180126013008/http://www.magliarossonera.it/img190910/regine_1910.pdf }}</ref>
* 24.04.1910. [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — [[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]] — 5:1
* 01.05.1910. [[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов» (Прага)]] — Колін — 6:3

'''Фінал'''
{{footballbox
| date= 22 травня 1910
| team1=[[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]]
| score= <big>5 — 2
| report=
| team2=[[Сміхов (футбольний клуб)|«Сміхов»]]
| goals1=[[Ладислав Медек|Медек]] {{гол|37}}
[[Карел Котоуч|Котоуч]] {{гол|57}}
[[Мирослав Широкий|Широкий]] {{гол|74|пен.}}
[[Ян Старий|Старий]] {{гол|75}}
[[Ян Кошек|Кошек]] {{гол|90}}
| goals2=[[Богумил Єлінек|Б.Єлінек]] {{гол|20}}
[[Ярослав Чижек|Чижек]] {{гол|66}}
| stadium= «Летна/Славія» ([[Прага]])
| attendance= 2 000
| referee= Фалтин (Прага)
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Славія»: Йозеф Пулхерт — [[Ріхард Веселий]], [[Антонін Пресслер]] — [[Карел Котоуч]], [[Богумил Макоун]], [[Рудольф Голий]] — [[Мирослав Широкий]], [[Ладислав Медек]], [[Ян Старий]], [[Ян Кошек]], [[Отто Богата]]. Тренер: [[Джон Вільям Мадден|Джон Мадден]].

«Сміхов»: [[Зденек Ріхтер]] — [[Франтішек Їрасек]], Реш — Косіна, [[Владислав Єлінек]], Ріда — Козел, [[Антонін Шетела]], [[Карел Коваржович (футболіст)|Карел Коваржович]], [[Богуміл Єлінек]], [[Ярослав Чижек]].

=== 1911 ===
1 раунд
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — СК «Летна» — 12:0

2 раунд
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «Метеор VIII» — 2:2<ref>Матч не завершився, бо «Вікторія» в знак протесту залишила поле. «Метеор VIII» пройшов далі.</ref>

1/4 фіналу<ref>[http://slavia.webzdarma.cz/1911.html Матчі «Славії» у 1911 році] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180126070651/http://slavia.webzdarma.cz/1911.html |date=26 січня 2018 }} на сайті slavia.webzdarma.cz</ref>
* [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — [[Уніон (футбольний клуб, Жижков)|«Уніон» (Жижков)]] — 12:0

1/2 фіналу
* [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — «Славой» (Жижков) — 6:0 ([[Ярослав Їрковський|Їрковський]]-2, [[Ярослав Богата|Я.Богата]]-3, [[Ян Кошек|Кошек]], [[Мирослав Широкий|Широкий]])<ref>[https://www.slavia.cz/historical-calendar?id=63 Výhra 6:0 v semifinále Charity Cupu]</ref>

'''Фінал'''
{{footballbox
| date= 2 квітня 1911
| team1=[[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]]
| score= <big>4 — 1
| report=
| team2=«Колін»
| goals1=[[Ян Кошек|Кошек]] {{гол|?||64||76}}
[[Ладислав Медек|Медек]] {{гол|83}}
| goals2=? {{гол|20|пен.}}
| stadium=[[Прага]]
| attendance= 4 100
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Славія»:<ref>[http://www.slavia.cz/zobraz.asp?t=zapasy-1911 Матчі «Славії» у 1911 році] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180724093125/https://www.slavia.cz/zobraz.asp?t=zapasy-1911 |date=24 липня 2018 }} на сайті www.slavia.cz</ref> [[Карел Піммер]] — [[Рудольф Круммер]], [[Ріхард Веселий]] — [[Емануель Бенда]], [[Ярослав Їрковський]], [[Богумил Макоун]] — [[Мирослав Широкий]], [[Ладислав Медек]], [[Ян Кошек]], [[Рудольф Голий]], [[Отто Богата]]. Тренер: [[Джон Вільям Мадден|Джон Мадден]].

=== 1912 ===
1 раунд
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — СК «Чехія» (Сміхов) — 3:0

2 раунд
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «Прага VII» — 3:0

1/4 фіналу
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «[[Кладно (футбольний клуб)|Кладно]]» — 3:3, перегравання не відбулось, бо «Кладно» мало інший матч в той день. «Вікторія» прошла далі.
* «Метеор» (Виногради) — «Олімпія» (Старе Місто) — 4:2 (Єнік, Головський, Фішер, Новак — ?)<ref>[http://kramerius.cbvk.cz/search/i.jsp?pid=uuid:5c0ecff0-9187-11dd-befd-000d606f5dc6 Národní listy, 22.4.1912 Number 110]</ref>

1/2 фіналу
* [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — «Славой» (Жижков) — 2:0
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «Метеор» (Виногради) — 4:0

'''Фінал'''
{{footballbox
| date= 26 травня 1912<ref>Або 27 травня за іншими даними</ref>
| team1=[[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]]
| score= <big>4 — 3
| report=[https://www.slavia.cz/historical-calendar?id=96 звіт]
 [http://kramerius.cbvk.cz/search/i.jsp?pid=uuid:7e86fbd0-950a-11dd-9c92-000d606f5dc6 звіт]
| team2=[[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]]
| goals1= [[Ян Кошек]] {{гол|18}} {{гол|49}}
 [[Ладислав Медек]] {{гол|23}}
 [[Мирослав Широкий]] {{гол}}
| goals2= {{гол|14}} {{гол|55}} [[Карел Шубрт|Карел Шубрт-Карлік]]
 {{гол}} ?
| stadium=
| attendance=7500
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Славія»:<ref>[http://www.slavia.cz/zobraz.asp?t=zapasy-1912 Матчі «Славії» у 1912 році] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180126070809/http://www.slavia.cz/zobraz.asp?t=zapasy-1912 |date=26 січня 2018 }} на сайті www.slavia.cz</ref> [[Карел Піммер]] — [[Рудольф Круммер]], [[Мирослав Гайний]] — [[Емануель Бенда]], [[Рудольф Голий]], [[Богумил Макоун]] — [[Мирослав Широкий]], [[Ладислав Медек]], [[Вацлав Прошек]], [[Ян Кошек]], [[Зденек Ян]]. Тренер: [[Джон Вільям Мадден|Джон Мадден]].

«Вікторія»: Вацлав Клапка, Густав Звелебіл, Густав Пілат, Губач, Пехар, Чеський, Бребуда ст., [[Карел Шубрт|Карел Шубрт-Карлік]], [[Ярослав Мисік]], Славік, Бребурда мол.

=== 1913 ===
1 раунд
* 6.04. Спарта (Прага) — Колін — 7:1, Метеор (Лібень) — Прага VII — 6:1, Кладно — Лібень — 5:3, Ахіллес (Крочеглави) — Бржевнов — 3:1, Пардубіце — Спарта (Кладно) — 3:1, Бубенея — Летна — 1:1, Уніон (Жижков) — Нусле — 5:0, Млада Болеслав — Вршовіце — 3:6<ref>[http://kramerius.cbvk.cz/search/i.jsp?pid=uuid:44b96de0-8f0e-11dd-bd92-000d606f5dc6 Národní listy, 7.4.1913 Number 94]</ref>

1/4 фіналу
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «Вршовіце» — 3:3

1/2 фіналу
* 18.05. [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — [[Кладно (футбольний клуб)|«Кладно»]] — 3:1 ([[Зденек Ян|Ян]], [[Ярослав Їрковський|Їрковський]]-2 — ?)<ref>[http://kramerius.cbvk.cz/search/i.jsp?pid=uuid:f7f409f0-8f0f-11dd-b9ff-000d606f5dc6 Národní listy, 19.5.1913 Number 135]</ref>
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — ЧАФК «Виногради» — 0:0. Через участь незаявленого гравця «Виногради» отримали технічну поразку.

'''Фінал'''
{{footballbox
| date= 23 листопада 1913
| team1=[[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]]
| score= <big>2 — 0
| report=
| team2=[[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]]
| goals1= {{гол}} [[Ярослав Копейтко|Копейтко]]
 {{гол}} [[Ярослав Мисік|Мисік]]
| goals2=
| stadium=
| attendance=
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Вікторія»: Вацлав Клапка — Густав Звелебіл, [[Карел Стейнер]], [[Карел Коваржович (футболіст)|Карел Коваржович]], [[Франтішек Фіхта]], Чеський, [[Мирослав Широкий]], Мюттермюллер, [[Ярослав Мисік]], [[Антонін Бребурда]], [[Ярослав Копейтко]]

«Славія»:<ref>[http://slavia.webzdarma.cz/1913.html Матчі «Славії» у 1913 році] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180127084252/http://slavia.webzdarma.cz/1913.html |date=27 січня 2018 }} на сайті slavia.webzdarma.cz</ref> Рудольф Главачек — [[Рудольф Круммер]], [[Мирослав Гайний]] — [[Норберт Заїчек]], [[Рудольф Голий]], [[Богумил Макоун]] — [[Ладислав Медек]], [[Йозеф Бєлка]], [[Ярослав Богата]], Рудольф Стейнц, [[Отто Богата]].

=== 1914 ===
1/4 фіналу
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «[[Кладно (футбольний клуб)|Кладно]]» — 4:0
* [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — «Пардубіце»  — 6:1 ([[Вацлав Прошек|Прошек]]-3, [[Ярослав Богата|Я.Богата]]-3 — ?)<ref>[https://www.slavia.cz/historical-calendar?id=53 Třeti kolo Charity Cupu pro Slavii]</ref>

1/2 фіналу
* [[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]] — «Спарта» (Кладно) — 3:1
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «[[Спарта (футбольний клуб, Прага)|„Спарта“ (Прага)]]» — 1:0

'''Фінал'''
{{footballbox
| date=  1914
| team1=[[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]]
| score= <big>1 — 0
| report=
| team2=[[Славія (футбольний клуб, Прага)|«Славія» (Прага)]]
| goals1= [[Ярослав Копейтко|Копейтко]] {{гол|27}}
| goals2=
| stadium=
| attendance=
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Вікторія»<ref>{{Cite web |url=https://fan-klub-fkvz-1903.webnode.cz/o-viktorce/tvare-viktorky/cele-muzstvo/ |title=Фото переможців Кубка Милосердя 1914 року |accessdate=27 січня 2018 |archive-date=27 січня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180127084348/https://fan-klub-fkvz-1903.webnode.cz/o-viktorce/tvare-viktorky/cele-muzstvo/ }}</ref>: Вацура — Густав Звелебіл, [[Карел Стейнер]], Антонін Влк, [[Франтішек Фіхта]], Ян Чеський, [[Ярослав Копейтко]], Лежичі Бауч, Гавлік, [[Ярослав Мисік]], [[Антонін Бребурда]]

«Славія»:<ref>[http://www.slavia.cz/zobraz.asp?t=zapasy-1914 Матчі «Славії» у 1914 році] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180127084258/http://www.slavia.cz/zobraz.asp?t=zapasy-1914 |date=27 січня 2018 }} на сайті slavia.cz</ref> Рудольф Главачек — [[Рудольф Круммер]], Фронденберг — Карел Чейка, [[Рудольф Голий]], [[Богумил Макоун]] — Емануел Валек, [[Ладислав Медек]], [[Ярослав Богата]], [[Вацлав Прошек]], [[Отто Богата]].

=== 1915 ===
2 раунд
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — «[[Спарта (футбольний клуб, Прага)|„Спарта“ (Прага)]]» — 1:1, 1:4

'''Фінал'''
{{footballbox
| date=  1915
| team1=[[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]]
| score= <big>6 — 2
| report=
| team2=«Спарта» (Кладно)
| goals1=
| goals2=
| stadium=
| attendance=
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}

=== 1916 ===
1/4 фіналу
* [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — АФК «Вршовіце»" — 7:2

1/2 фіналу
* 14.04. [[Вікторія (Жижков)|«Вікторія» (Жижков)]] — "[[Кладно (футбольний клуб)|Кладно]] — 2:1

'''Фінал'''
{{footballbox
| date= 28.5.1916
| team1=[[Вікторія Жижков|«Вікторія» (Жижков)]]
| score= <big>3 — 0
| report= [http://kramerius.cbvk.cz/search/i.jsp?pid=uuid:73874770-d00d-11dc-9110-000d606f5dc6 звіт]
| team2=[[Спарта (футбольний клуб, Прага)|«Спарта» (Прага)]]
| goals1= Баух {{гол|64}}
 [[Ярослав Копейтко|Копейтко-Прокоп]] {{гол|74}}
 [[Карел Стейнер|Стейнер]] {{гол|87|пен}}
| goals2=
| stadium=
| attendance=
| referee=
| penaltyscore=
| penalties1  =
| penalties2 =
}}
«Вікторія»: Клапка, Пулда, [[Карел Стейнер|Стейнер]], [[Франтішек Плодр|Плодр]], Влк, Градецький, Гавлік, [[Вацлав Льомоз]], Баух, [[Ярослав Копейтко|Копейтко]], Бек

== Див. також ==
* [[Кубок Чехословаччини з футболу]]
* [[Кубок Чехії з футболу]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* «Historie FK_Viktoria ikov do roku 1945», Michal_Rezek [https://theses.cz/id/z2vsy5/Historie_FK_Viktoria_ikov_do_roku_1945_-_Michal_Rezek.pdf онлайн] {{ref-cz}}
* [https://web.archive.org/web/20080228035009/http://www.iffhs.de/?0bf73516a76055a71b0af33108f33717f7370eff3702bb1c2bbb6c28f03017 Кубок милосердя на сайті iffhs.de]
* [http://www.rsssf.com/tablest/tsjecuphist.html Статистика усіх кубків RSSSF] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131015111630/http://rsssf.com/tablest/tsjecuphist.html |date=15 жовтня 2013 }}
* [http://gottfriedfuchs.blogspot.com/2013/11/pohar-dobrocinnosti.html Переможці кубку милосердя] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180317035811/http://gottfriedfuchs.blogspot.com/2013/11/pohar-dobrocinnosti.html |date=17 березня 2018 }}

[[Категорія:Футбол у Чехословаччині]]
[[Категорія:Футбол у Чехії]]
[[Категорія:Кубок Чехії з футболу]]
[[Категорія:Неіснуючі національні футбольні кубки|Богемія]]
[[Категорія:1906 у європейському спорті]]
[[Категорія:1916 у європейському спорті]]

title: Кубок Милосердя

Регіон: Богемія

Найбільше перемог: Спарта (Прага), «Вікторія» (Жижков) (по 3)


text:
# Луцик Юлія Олександрівна
Юлія Олександрівна Луцик (* 10 березня 1990, м. Нововолинськ, Волинська обл.) — українська ко-пілотка ралі.
Народилася в Нововолинську в 1990 році і переїхала зі своєю родиною в Сансеполькро (Тоскана, Італія) в 2003 році.

## Спортивна кар'єра
Завжди захоплена автомобілізмом, в 2011 році взяла участь у деяких гонках з Чемпіонату Світу ФІА для автомобілів з Альтернативною Енергією в компанії Албанської пілоткі Десара Мурічі. 16 жовтня, отримавши шосте місце на Екоралі Сан-Марино — Ватикан, в останній гонці Чемпіонату, Луцик стала першою Українською ко-пілоткою, якій вдалося отримати десять очок у світовому рейтингу ФІА. Важливий результат був отриманий на борту китайського pick-up Gonow GA 200 і найкращий фініш жіночого екіпажу в історії ФІА Альтернативних Енергій.

wikiname: ukwiki

title: Луцик Юлія Олександрівна

in_language: uk

wikitext:
{{Othernames|Луцик}}
{{спортсмен}}
'''Юлія Олександрівна Луцик''' (* [[10 березня]] [[1990]], м. [[Нововолинськ]], [[Волинська обл.]]) — [[Україна|українська]] ко-пілотка [[ралі]].

Народилася в Нововолинську в 1990 році і переїхала зі своєю родиною в [[Сансеполькро]] ([[Тоскана]], [[Італія]]) в [[2003]] році.

== Спортивна кар'єра ==
Завжди захоплена [[автомобілізм]]ом, в [[2011]] році взяла участь у деяких гонках з ''Чемпіонату Світу [[Міжнародна Автомобільна Федерація|ФІА]] для автомобілів з Альтернативною Енергією'' в компанії [[Албанія|Албанської]] пілоткі [[Десара Мурічі]]. [[16 жовтня]], отримавши шосте місце на ''Екоралі [[Сан-Марино]] — [[Ватикан]]'',<ref>{{ref-lang|італ.|італійською|}} [http://www.autoruote4x4.com/it/191003_gonow_protagonista_all_eco_rally.html Gonow protagonista all'Eco Rally] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120425090637/http://www.autoruote4x4.com/it/191003_gonow_protagonista_all_eco_rally.html |date=25 квітня 2012 }}. ''Autoruote 4x4'', 19-10-2011.</ref><ref>{{ref-lang|італ.|італійською|}} ''[http://www.arezzonotizie.it/sport/altri-sport/66511-ecorally-il-team-imega-vicecampione-del-mondo Ecorally: il team Imega vicecampione del mondo]''{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}. ''ArezzoNotizie'', 17-10-2011.</ref> в останній гонці Чемпіонату, Луцик стала першою Українською ко-пілоткою, якій вдалося отримати десять очок у світовому рейтингу ФІА. Важливий результат був отриманий на борту китайського pick-up Gonow GA 200 і найкращий фініш жіночого екіпажу в історії ФІА Альтернативних Енергій.<ref name=noa>{{ref-lang|алб.|албанською|}} ''[http://www.noa.al/2011/10/pilotja-shqiptare-fituese-nder-te-parat-femra-ne-kampionatin-boteror/ Pilotja shqiptare, fituese ndër të parat femra në Kampionatin Botëror] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111024175121/http://www.noa.al/2011/10/pilotja-shqiptare-fituese-nder-te-parat-femra-ne-kampionatin-boteror/ |date=24 жовтня 2011 }}''. ''Agjencia Kombëtare e Lajmeve NOA'', 22-10-2011.</ref><ref>{{ref-lang|алб.|албанською|}} ''[http://www.botasot.info/def.php?gjuha=0&category=65&id=141007 Shqiptarja që «fluturon» në garat automobilistike në San Marino të Italisë] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120403225930/http://www.botasot.info/def.php?gjuha=0&category=65&id=141007 |date=3 квітня 2012 }}''. ''Bota Sot'', 23-10-2011.</ref>

== Примітки ==
{{примітки}}

{{Портали|Біографії|Спорт}}
{{DEFAULTSORT:Луцик Юлія}}

{{Sportsman-stub}}

[[Категорія:Українські автогонщики]]
[[Категорія:Уродженці Нововолинська]]

title: Загальна інформація

Народження: 10 березня 1990 (35 років) · Нововолинськ, Волинська область, Українська РСР, СРСР

title: Спорт

Вид спорту: автомобільні перегони


text:
# Кампанський ярус
| Система/ Період                                                       | Відділ/ Епоха    | Ярус/ Вік           | Вік (млн років) | Вік (млн років) |
| --------------------------------------------------------------------- | ---------------- | ------------------- | --------------- | --------------- |
| Палеоген, P                                                           | Палеоцен, P1     | Данський, P1d       | молодше         | молодше         |
| Крейда, K                                                             | Верхня/Пізня, K2 | Маастрихтський, K2m | 66,0            | 72,1            |
| Крейда, K                                                             | Верхня/Пізня, K2 | Кампанський, K2km   | 72,1            | 83,6            |
| Крейда, K                                                             | Верхня/Пізня, K2 | Сантонський, K2s    | 83,6            | 86,3            |
| Крейда, K                                                             | Верхня/Пізня, K2 | Коньякський, K2k    | 86,3            | 89,8            |
| Крейда, K                                                             | Верхня/Пізня, K2 | Туронський, K2t     | 89,8            | 93,9            |
| Крейда, K                                                             | Верхня/Пізня, K2 | Сеноманський, K2c   | 93,9            | 100,5           |
| Крейда, K                                                             | Нижня/Рання, K1  | Альбський, K1alb    | 100,5           | ~113,0          |
| Крейда, K                                                             | Нижня/Рання, K1  | Аптський, K1apt     | ~113,0          | ~125,0          |
| Крейда, K                                                             | Нижня/Рання, K1  | Баремський, K1br    | ~125,0          | ~129,4          |
| Крейда, K                                                             | Нижня/Рання, K1  | Готерівський, K1g   | ~129,4          | ~132,9          |
| Крейда, K                                                             | Нижня/Рання, K1  | Валанжинський, K1v  | ~132,9          | ~139,8          |
| Крейда, K                                                             | Нижня/Рання, K1  | Беріаський, K1b     | ~139,8          | ~145,0          |
| Юра, J                                                                | Верхня/Пізня, J3 | Титонський, J3tt    | древніше        | древніше        |
| Підрозділи Крейдової системи наведені згідно МКС, станом на 2018 рік. |                  |                     |                 |                 |
| п о р                                                                 |                  |                     |                 |                 |

Кампа́нський вік і я́рус або кампан (англ. Campanian) — п'ятий знизу геологічний ярус верхнього відділу крейдової системи. Від латинської назви французької провінції Шампань (Campania).
Кампанський період був епохою, коли глобальне підвищення рівня моря затопило багато прибережних територій. Морфологія деяких з цих територій збереглася у вигляді незгідного залягання під покривом морських осадових порід.

## Визначення
Нижня межа кампанського періоду визначається як місце в стратиграфічній колонці, де відбулося вимирання виду морських лілій Marsupites testudinarius. У жовтні 2022 року було затверджено GSSP для нижньої межі кампанського періоду, розташований у Боттаччоне, Губбіо, Італія. Верхня межа кампанського періоду визначається як місце в стратиграфічному розрізі, де вперше з'являється амоніт Pachydiscus neubergicus.

title: Кампанський ярус

wikitext:
{{Крейда}}
'''Кампа́нський вік і я́рус''' або '''кампан''' ({{lang-en|Campanian}}) — п'ятий знизу [[геологічний ярус]] верхнього відділу [[крейдова система|крейдової системи]]. Від латинської назви французької провінції [[Шампань]] (Campania).

Кампанський період був епохою, коли глобальне [[Трансгресія (геологія)|підвищення рівня моря]] затопило багато прибережних територій. [[Геоморфологія|Морфологія]] деяких з цих територій збереглася у вигляді [[Незгідне залягання гірських порід|незгідного залягання]] під покривом морських [[Осадові гірські породи|осадових порід]]<ref>{{Cite journal|last=Lidmar-Bergström|first=Karna|last2=Bonow|first2=Johan M.|last3=Japsen|first3=Peter|date=2013|title=Stratigraphic Landscape Analysis and geomorphological paradigms: Scandinavia as an example of Phanerozoic uplift and subsidence|url=https://linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0921818112002044|journal=Global and Planetary Change|language=en|volume=100|pages=153–171|doi=10.1016/j.gloplacha.2012.10.015}}</ref><ref>{{Cite journal|last=Surlyk|first=Finn|last2=Sørensen|first2=Anne Mehlin|date=2010|title=An early Campanian rocky shore at Ivö Klack, southern Sweden|url=https://linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0195667110000595|journal=Cretaceous Research|language=en|volume=31|issue=6|pages=567–576|doi=10.1016/j.cretres.2010.07.006}}</ref>.

== Визначення ==
Нижня межа кампанського періоду визначається як місце в стратиграфічній колонці, де відбулося вимирання виду [[Морські лілії|морських лілій]] ''[[Marsupites|Marsupites testudinarius]]''. У жовтні 2022 року було затверджено {{li|глобальний стратотип|Q=Q37402|text=GSSP}} для нижньої межі кампанського періоду, розташований у Боттаччоне, [[Губбіо]], [[Італія]]<ref>{{Cite journal|last=Jarvis|first=Ian|last2=Pearce|first2=Martin A.|last3=Monkenbusch|first3=Johannes|last4=Jurkowska|first4=Agata|last5=Ullmann|first5=Clemens V.|last6=Dubicka|first6=Zofia|last7=Thibault|first7=Nicolas|date=2023|title=Carbon isotopes, palynology and stratigraphy of the Santonian–Campanian boundary: The GSSP auxiliary sections, Seaford Head (England) and Bocieniec (Poland), and correlation between the Boreal and Tethyan realms|url=https://linkinghub.elsevier.com/retrieve/pii/S0195667122002798|journal=Cretaceous Research|language=en|volume=143|pages=105415|doi=10.1016/j.cretres.2022.105415|doi-access=free}}</ref>. Верхня межа кампанського періоду визначається як місце в стратиграфічному розрізі, де вперше з'являється [[Амонітиди|амоніт]] ''[[Pachydiscus|Pachydiscus neubergicus]]''<ref>{{Cite journal|last=Odin|first=Gilles S.|last2=Lamaurelle|first2=Michèle A.|date=2001|title=The global Campanian-Maastrichtian stage boundary|url=http://www.episodes.org/journal/view.html?doi=10.18814/epiiugs/2001/v24i4/002|journal=Episodes|language=en|volume=24|issue=4|pages=229–238|doi=10.18814/epiiugs/2001/v24i4/002|issn=0705-3797|doi-access=free}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}

== Посилання ==
* {{Commonscat-inline}}
* {{Britannica|91140|Кампанський ярус}}
* {{ref-en}} [http://www.stratigraphy.org/index.php/ics-chart-timescale Міжнародна стратиграфічна шкала] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140530005940/http://www.stratigraphy.org/index.php/ics-chart-timescale|date=30 травня 2014 }} на сайті [[Міжнародна комісія з стратиграфії|Міжнародної комісії зі стратиграфії]].
{{Крейда-низ}}
{{Портали|Геологія|Палеонтологія|колір=}}

[[Категорія:Крейдовий період]]
[[Категорія:Геологічні яруси]]
[[Категорія:Геологічні віки]]


text:
# Красна Поляна (Курманський район)
Кра́сна Поля́на (до 1948 року — Кара́-Чакма́к; крим. Qara Çaqmaq) — село Курманського району Автономної Республіки Крим.
Відстань до райцентру становить понад 15 км і проходить автошляхом місцевого значення.
У 2023 році у проєкті Постанови Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів Автономної Республіки Крим» село запропоновано перейменувати на Кара-Чакмак.

title: Красна Поляна (Курманський район)

wikitext:
{{Село
 | назва           = Красна Поляна
 | зображення      = KrPolyana 1.JPG
 | область         = [[Автономна Республіка Крим]]
 | район           = [[Курманський район]]
 | рада            = [[Петрівська сільська рада (Красногвардійський район)|Петрівська сільська рада]]
 | код КОАТУУ      = 0122084804
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       =
 | населення       = 803
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | щільність       =
 | висота          = 50
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | поштовий індекс = 97017
 | телефонний код  = 6556
 | координати      =  {{coord|45|28|21|N|34|7|35|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 45 || lat_min = 28 || lat_sec = 21
   | lon_deg = 34 || lon_min = 7 || lon_sec = 35
 | адреса          = 97012, Автономна Республіка Крим, Красногвардійський район, с. Петрівка, Громадський центр, 2
 | облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=11.04.2015&rf7571=481 Красна Поляна]
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      = 79.7
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      = 15.1
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 | сільський голова=
}}
{{Otheruses|тип=НП}}

'''Кра́сна Поля́на''' (до [[1948]] року — '''Кара́-Чакма́к'''; {{lang-crh|Qara Çaqmaq}}<ref>до початку 1960-х ''Брусилове''</ref>) — [[село]] Курманського району Автономної Республіки Крим.

Відстань до [[курман|райцентру]] становить понад 15 км і проходить автошляхом місцевого значення.<ref>{{Cite web|url=https://travels.in.ua/uk-UA/locality/20486/krasna-poliana-village|title=Село Красна Поляна: онлайн путівник Красною Поляною|website=travels.in.ua|language=en|access-date=2024-10-22}}</ref>

У 2023 році у проєкті Постанови Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів Автономної Республіки Крим» село запропоновано перейменувати на '''Кара-Чакмак'''.<ref>{{Cite web|url=https://mtu.gov.ua/news/35054.html|title=Повідомлення про оприлюднення проєкту Постанови Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів Автономної Республіки Крим»}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Crimea-geo-stub}}
{{Курманський район}}
{{Портали|Україна|Крим|Географія України}}
[[Категорія:Населені пункти Криму, що підлягають перейменуванню]]

title: село Красна Поляна

Країна: Україна

Регіон: Автономна Республіка Крим

Район/міськрада: Курманський район

Рада: Петрівська сільська рада

Облікова картка: Красна Поляна

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Красна Поляна

title: Мапа

Мапа: Красна Поляна у Вікісховищі


text:
# Авіафестиваль на Чайці
Авіафестиваль на Чайці — авіаційне шоу, що проводиться під Києвом, на аеродромі "Чайка". Вперше фестиваль був проведений у 2015 році.

## 2017
У 2017 році захід пройшов 20 і 21 травня.
- Панель приладів Як-52
- Приземлення парашутиста
- Авіаційний пілотаж
- Літак газує перед глядачами
- Глядачі
- Як-52 біля глядачів
- Приземлення парашутистів
- Драг-шоу під час авіашоу
- Літаки на полі аеродрому
- Парашутисти після приземлення
- Гоночний автомобіль після шоу
- Велошоу
- Авіамодель на змаганні авіамоделістів

## 2018
У 2018 році фестиваль не проходив.

title: Авіафестиваль на Чайці

wikitext:
'''Авіафестиваль на Чайці''' — авіаційне шоу, що проводиться під Києвом, на аеродромі "[[Чайка (аеродром)|Чайка]]". Вперше фестиваль був проведений у 2015 році.

== 2015 ==

== 2016 ==

== 2017 ==
У 2017 році захід пройшов 20 і 21 травня.<ref name="">[http://sla.kiev.ua/blog/event/5789.html АвиаФестиваль на Чайке 20-21 мая 2017] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170519163730/http://sla.kiev.ua/blog/event/5789.html |date=19 травня 2017 }}, sla.kiev.ua</ref>
<gallery>
Chayka AviaFestival Yak-52.jpg|Панель приладів [[Як-52]]
Chayka AviaFestival 2017 02 Парашутисти.jpg|Приземлення парашутиста
Chayka AviaFestival 2017 04.jpg|Авіаційний пілотаж
Chayka AviaFestival 2017 05 літак газує.jpg|Літак газує перед глядачами
Chayka AviaFestival 2017 10.jpg|Глядачі
Chayka AviaFestival 2017 11 Як-52.jpg|Як-52 біля глядачів
Chayka AviaFestival 2017 13 Парашутист.jpg|Приземлення парашутистів
Chayka AviaFestival 2017 14 драг-шоу.jpg|Драг-шоу під час авіашоу
Chayka AviaFestival 2017 Жовто-блакитний літак.jpg|Літаки на полі аеродрому
Chayka AviaFestival 2017 17 Парашутисти.jpg|Парашутисти після приземлення
Chayka AviaFestival 2017 18 гоночний автомобіль.jpg|Гоночний автомобіль після шоу
Chayka AviaFestival 2017 Велошоу.jpg|Велошоу
Chayka AviaFestival 2017 20 авіамодель.jpg|Авіамодель на змаганні авіамоделістів
|
</gallery>

== 2018 ==
У 2018 році фестиваль не проходив.

== Див. також ==
* [[Авіасвіт-XXI]]
* [[Чернігів Авіафест]]
* [[Чайка (фестиваль)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{commonscat|Chayka AviaFestival}}
* [https://chayka.aero/aviafestival АВИАФЕСТИВАЛЬ НА ЧАЙКЕ 20-21 МАЯ 2017] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161224134639/http://www.chayka.aero/aviafestival |date=24 грудня 2016 }}, офіційна сторінка на сайті аероклубу "Чайка"

{{aviation-stub}}
[[Категорія:Авіасалони]]
[[Категорія:Авіація України]]


text:
# Коробчук Петро Йосипович
Петрó Йóсипович Коробчýк (14 лютого 1956, Покащів, Волинська область, УССР) — український поет, перекладач, літературний критик. Член Національної спілки письменників України (з 2005 р.) та Асоціації українських письменників (з 1997 р.). Лауреат літературно-мистецьких премій.

## Біографія
Народився 14 лютого 1956 року в с. Покащів Ківерцівського району Волинської області. Закінчив місцеву восьмирічну та Дернівську середню школи, народний відділ Луцького державного культосвітнього училища (клас баяна).
Працював вантажником, шліфувальником, теслярем-бетонярем, різноробочим, монтажником. У 2000–2004 рр. працював на посаді літературного редактора всеукраїнського ілюстрованого тижневика «Політика і культура» («ПіК»). Паралельно з роботою в «ПіКу» завідував відділом поезії літературного часопису «Молода Україна», був позаштатним літературним оглядачем газети «Вечірній Київ».
Літературно-критичні статті Петра Коробчука надруковано у періодичних виданнях: «Березіль», «День», «Дзеркало тижня», «Київ», «Кіно-Театр», «Літературний Чернігів», «Молода Україна», «Політика і культура», «Сова», «Терен», «Форма(р)т». Поетичні добірки опубліковано в альманахах, літературних журналах та збірниках: «Авжеж», «Вітрила», «Дзвін», «Література+», «Березіль», «Світязь» (1998), «Сучасність», «Терен» .
Перекладає з кримськотатарської (Номан Челебіджихан, Джеміль Керменчиклі, Бекір Чобан-заде, Рустем Муедін, Сейран Сулейман), білоруської (У. Караткєвіч), російської (Й. Бродський, А. Кушнєр).
За поетичну збірку «Боса флейта» номінувався на здобуття Національної премії України імені Т. Г. Шевченка 2013 року.
З кінця 2004 року живе і працює в Луцьку.
Літературний редактор видавництва «Твердиня».
З 23 квітня 2015 року до червня 2016 року – голова Волинської обласної організації Національної спілки письменників України.

## Творчі здобутки
Поетичні збірки:
- «Загальний вагон» (Одеса: Астропринт, 2001),
- «Рецидив» (Львів: «Кальварія», 2003),
- «Гіллясте лице» (Київ: «Факт», 2004),
- «Боса флейта» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2011),
- «Архівотека, або Книжечка для себе» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2012),
- «Парковий період» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2013),
- «Адажіо Альбіноні, або Сім білих сонетів для Ніки» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2016),
- «Заячий холодок» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2023)[4][5].

Переклади/переспіви:
- «Сова на книжковій шафі» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2006)

Літературна критика:
- «Авалон та інші території: рецензії, статті» (Луцьк: ПВД «Твердиня», 2007)

Публікації в перекладних антологіях і книгах-білінгвах:
- «Окрушина сонця: антологія кримськотатарської поезії» (Київ: Етнос, 2003),
- «Сулейман Сейран. У твоїх очах я зорі бачу. Алі Шер'ян. Між двох світів іду» (Київ: Етнос, 2005),
- «Молитва ластівок: двотомна антологія кримськотатарської прози» (Київ: Етнос, 2006–2007),
- «Ломикамінь: антологія українського верлібру» (Львів: ЛА «Піраміда», 2018)

## Нагороди
- Лауреат Літературної премії збірника текстів «Терен» (за найкращу публікацію на сторінках збірника текстів «Терен» 1998 року, 1999),
- Лауреат Міжнародної літературної премії імені Миколи Гоголя («Тріумф») (за книги поезій «Гіллясте лице» і «Загальний вагон», 2005)[6],
- Лауреат Літературно-мистецької премії імені Агатангела Кримського (за вагомий внесок в українську літературу, активну громадську позицію, збірки поезій «Боса флейта» (2011), «Архівотека» (2012), 2013)[7].
- Лауреат літературно-мистецької премії імені Івана Франка в Одесі (в номінації «Поезія» за збірку «Заячий холодок», 2023)[8]

## Медіа
- «Громадське Інтерактивне Телебачення»: Петро Коробчук презентував збірку віршів «Заячий холодок»;

title: Коробчук Петро Йосипович

wikitext:
[[Файл:Коробчук петро.jpg|міні|[[Файл:Коробчук петро.jpg|міні|Коробчук Петро]]]]
{{Письменник
| Ім'я = Петро Йосипович Коробчук
| Оригінал імені = <!-- ім'я мовою оригіналу -->
| Фото =
| Ширина = <!-- '''ширина''' картинки, за замовчуванням 250px; НЕ ''thumb''! -->
| Підпис = <!-- опис картинки -->
| Ім'я при народженні =
| Псевдоніми =
| Дата народження = 14.2.1956
| Місце народження = {{Прапорець|USR}} с. [[Покащів]] [[Ківерцівський район|Ківерцівського району]]  [[Волинська область|Волинської області]], [[УРСР]]
| Національність = [[Українці|українець]]
| Громадянство = {{USR}} → {{UKR}}
| Мова творів = [[Українська мова|українська]]
| Рід діяльності = поет, перекладач, критик
| Роки активності = з [[1973]] року
| Напрямок = <!-- літературний напрямок -->
| Жанр = <!-- жанри, у яких працював -->
| Magnum opus = <!-- головна книга -->
| Ukrcenter = <!-- посилання на сайт Ukrcenter.com -->
| Сайт = <!-- офіційний сайт -->
| Signature = <!-- Підпис.jpg -->
| Примітки =
}}
'''Петрó Йóсипович Коробчýк''' ({{ДН|14|2|1956}}, [[Покащів]], [[Волинська область]], [[УССР]]) — український поет, перекладач, літературний критик. Член [[Національна спілка письменників України|Національної спілки письменників України]] (з 2005 р.) та [[Асоціація українських письменників|Асоціації українських письменників]] (з 1997 р.). Лауреат літературно-мистецьких премій.

== Біографія ==
Народився 14 лютого 1956 року в с. [[Покащів]] [[Ківерцівський район|Ківерцівського району]]  [[Волинська область|Волинської області]]. Закінчив місцеву восьмирічну та [[Дерно|Дернівську]] середню школи, народний відділ Луцького державного культосвітнього училища (клас баяна).

Працював вантажником, шліфувальником, теслярем-бетонярем, різноробочим, монтажником. У 2000–2004 рр. працював на посаді літературного редактора всеукраїнського ілюстрованого тижневика [[ПіК|«Політика і культура»]] («ПіК»). Паралельно з роботою в [[ПіК|«ПіКу»]] завідував відділом поезії літературного часопису «Молода Україна», був позаштатним літературним оглядачем газети «[[Вечірній Київ]]».

Літературно-критичні статті Петра Коробчука надруковано у періодичних виданнях: [[Березіль (журнал)|«Березіль»]], [[День (газета)|«День»]], «[[Дзеркало тижня]]», [[Київ (журнал)|«Київ»]], [[Кіно-Театр (журнал)|«Кіно-Театр»]], «Літературний Чернігів», «Молода Україна», «Політика і культура», «Сова», «Терен», «Форма(р)т». Поетичні добірки опубліковано в альманахах, літературних журналах та збірниках: «Авжеж», «Вітрила», [[Дзвін (журнал, Львів)|«Дзвін»]], «Література+», [[Березіль (журнал)|«Березіль»]], «Світязь» (1998), [[Сучасність (журнал)|«Сучасність»]], «Терен» .

Перекладає з кримськотатарської ([[Номан Челебіджихан]], [[Джеміль Керменчиклі]], [[Бекір Чобан-заде]], [[Рустем Муедін]], [[Сейран Сулейман]]), білоруської ([[Короткевич Володимир Семенович|У. Караткєвіч]]), російської ([[Бродський Йосип Олександрович|Й. Бродський]], А. Кушнєр).

За поетичну збірку «[[Боса флейта]]» номінувався на здобуття [[Національна премія України імені Тараса Шевченка|Національної премії України]] імені [[Шевченко Тарас Григорович|Т. Г. Шевченка]] 2013 року<ref>[https://vsiknygy.net.ua/news/22818/ «Друг читача»: Відомі перші претенденти на Шевченківську премію]</ref><ref>[http://bukvoid.com.ua/events/premii/2012/10/25/120949.html «Буквоїд»: На Шевченківську премію претендують Кость Москалець, Петро Коробчук, Мирослав Дочинець]</ref>.

З кінця 2004 року живе і працює в [[Луцьк|Луцьку]].

Літературний редактор [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|видавництва «Твердиня]]».

З 23 квітня 2015 року до червня 2016 року – голова [[Волинська обласна організація НСПУ|Волинської обласної організації]] [[Національна спілка письменників України|Національної спілки письменників України]]<ref>[https://www.volynnews.com/news/society/volynski-pysmennyky-oberut-novoho-holovu/ «Волинські новини»: Волинські письменники оберуть нового голову]</ref>.

== Творчі здобутки ==
'''Поетичні збірки''':
* «Загальний вагон» (Одеса: Астропринт, 2001),
* «Рецидив» (Львів: [[Кальварія (видавництво)|«Кальварія»]], 2003),
* «[[Гіллясте лице]]» (Київ: [[Факт (видавництво)|«Факт»]], 2004),
* «[[Боса флейта]]» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2011),
* «[[Архівотека, або Книжечка для себе]]» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2012),
* «Парковий період» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2013),
* «[[Адажіо Альбіноні, або Сім білих сонетів для Ніки]]» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2016),
* «Заячий холодок» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2023)<ref>[https://kultura.rayon.in.ua/news/570536-u-volinskogo-poeta-petra-korobchuka-viyde-druk-nova-zbirka-virshiv «Район. Культура»: У волинського поета Петра Коробчука вийде друком нова збірка віршів]</ref><ref>[http://bukvoid.com.ua/news/poetry/2022/12/30/132106.html «Буквоїд»: Петро Коробчук. «Заячий холодок»]</ref>.

'''Переклади/переспіви''':
* «Сова на книжковій шафі» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2006)

'''Літературна критика''':
* «Авалон та інші території: рецензії, статті» (Луцьк: [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2007)

'''Публікації в перекладних антологіях і книгах-білінгвах''':
* «Окрушина сонця: антологія кримськотатарської поезії» (Київ: Етнос, 2003),
* «Сулейман Сейран. У твоїх очах я зорі бачу. Алі Шер'ян. Між двох світів іду» (Київ: Етнос, 2005),
* «Молитва ластівок: двотомна антологія кримськотатарської прози» (Київ: Етнос, 2006–2007),
* «[[Ломикамінь: антологія українського верлібру]]» (Львів: [[Піраміда (видавництво)|ЛА «Піраміда»]], 2018)

== Нагороди ==
* Лауреат Літературної премії збірника текстів «Терен» (за найкращу публікацію на сторінках збірника текстів «Терен» 1998 року, 1999),
* Лауреат Міжнародної літературної премії імені Миколи Гоголя («Тріумф») (за книги поезій «Гіллясте лице» і «Загальний вагон», 2005)<ref>[https://lmcbs.lutsk.ua/velych-osobystosti-petra-korobchuka/ «Луцька міська централізована бібліотечна система»: Велич особистості Петра Коробчука]</ref>,
* Лауреат [[Волинська обласна премія імені Агатангела Кримського|Літературно-мистецької премії імені Агатангела Кримського]] (за вагомий внесок в українську літературу, активну громадську позицію, збірки поезій «[[Боса флейта]]» (2011), «[[Архівотека, або Книжечка для себе|Архівотека]]» (2012), 2013)<ref>[https://www.volynpost.com/news/19053-nazvaly-mytciv-iaki-otrymayut-oblasnu-imennu-premiyu «Волинь Post»: Назвали митців, які отримають обласну іменну премію]</ref>.
* Лауреат літературно-мистецької премії імені Івана Франка в Одесі (в номінації «Поезія» за збірку «Заячий холодок», 2023)<ref>{{Cite web |url=https://kultura.rayon.in.ua/news/628268-volinskiy-poet-petro-korobchuk-stav-laureatom-premii-ivana-franka |title=Волинський поет Петро Коробчук став лауреатом конкурсу імені Івана Франка |date=27 серпня 2023 |website=Район. Культура |language=українська |archive-url=https://kultura.rayon.in.ua/news/628268-volinskiy-poet-petro-korobchuk-stav-laureatom-premii-ivana-franka |archive-date=7 липня 2025 |access-date=7 липня 2025}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* [[Лучук Іван Володимирович|Лучук Іван]]. Самоідентифікація Петра Коробчука [http://zaxid.net/home/showSingleNews.do?samoidentifikatsiya_petra_korobchuka&objectId=1272258] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130205063122/http://zaxid.net/home/showSingleNews.do?samoidentifikatsiya_petra_korobchuka&objectId=1272258 |date=5 лютого 2013 }}
* [[Андрусяк Іван Михайлович|Андрусяк Іван]]. «Одненький Коропчук...» / І. Андрусяк // Українське слово. – 2002. – Ч. 365. – 11 верес.
* [[Баран Євген Михайлович|Баран Євген]]. Це муза співає це муза співає я знаю... Слово про Петра Коробчука [http://pokyrys.livejournal.com/47169.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170819160315/http://pokyrys.livejournal.com/47169.html |date=19 серпня 2017 }}
* [[Вербич Віктор Олексійович|Вербич Віктор]]. На поклик «Босої флейти» Петра Коробчука [http://tverdyna.ucoz.ua/publ/recenziji/recenziji/recenzija_na_poetichnu_knigu_petra_korobchuka_quot_bosa_flejta_quot/7-1-0-144] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305050632/http://tverdyna.ucoz.ua/publ/recenziji/recenziji/recenzija_na_poetichnu_knigu_petra_korobchuka_quot_bosa_flejta_quot/7-1-0-144 |date=5 березня 2016 }}
* [[Клименко Олександр Іванович (письменник)|Клименко Олександр]]. Петро Коробчук, «Боса флейта»: поза графою «та ін.» [http://supraphon.livejournal.com/16678.html]
* [[Клименко Олександр Іванович (письменник)|Клименко Олександр]]. Трагедія vs статистика [http://bukvoid.com.ua/reviews/books/2016/04/04/085233.html] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170407054523/http://bukvoid.com.ua/reviews/books/2016/04/04/085233.html |date=7 квітня 2017 }}
* [[Кодак Микола Пилипович|Кодак Микола]]. Концепт Коробчука – луцько-київський // Кодак М. Поетика як система / М. П. Кодак. – Луцьк : [[ПП «Поліграфічно-видавничий дім «Твердиня»|ПВД «Твердиня]]», 2010. – С. 158–173.
* [[Мірошниченко Микола Миколайович|Мірошниченко Микола]]. Спочатку вдаймося до крайнощів... // Політика і культура. – 2001. – № 19 (102). – С. 55.
* Петро Коробчук // Волинь літературна: наші сучасники / ред.-упоряд. Н. П. Горик. – Луцьк : ВАТ «Волинська обласна друкарня», 2010. – C. 100–109.
* Петро Коробчук. З рукопису нової книжки «Тріумфальна арка» [https://nspu.com.ua/novini/petro-korobchuk-z-rukopisu-novoi-knizhki-triumfalna-arka/]
* [[Фарина Ігор Андрійович|Ігор Фарина]]. Чекає поета нова дорога [https://zolotapektoral.te.ua/чекає-поета-нова-дорога/]

== Джерела ==
* [http://bukvoid.com.ua/news/books/2012/09/02/104700.html Буквоїд. Архівотека, або Книжечка для себе] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160304114149/http://bukvoid.com.ua/news/books/2012/09/02/104700.html |date=4 березня 2016 }}
* [http://bukvoid.com.ua/news/poetry/2011/10/10/090345.html Буквоїд. Боса флейта] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111016012647/http://bukvoid.com.ua/news/poetry/2011/10/10/090345.html |date=16 жовтня 2011 }}
* Волинянин – письменник «з багатьма іменами» – святкує сьогодні свій день [https://web.archive.org/web/20160306015053/http://www.pravda.lutsk.ua/ukr/news/48274/]
* Петро Коробчук: за прикладом Миколи Бажана [https://web.archive.org/web/20160305200912/http://www.pravda.lutsk.ua/ukr/news/44183/]
* Петро Коробчук: «Книга – це не лише товар, а й велика політика…» [http://monitor-press.com/index.php?option=com_content&view=article&id=808%3A--l---------r-&catid=77%3A2009-07-16-14-11-05&Itemid=177&lang=uk]
* Петро Коробчук. Мудрий коник цей Пегас – знає майже все про нас // Шість соток на Парнасі : анекдоти, рецепти, про себе / передм., упорядкув. М. Слабошпицького. – К. : Ярославів Вал, 2012. – C. 128–137.
* Петро Коробчук. Якщо меду нема... // Посмішка чорного кота : гобі, забобони, анекдоти / передм., упорядкув. М. Слабошпицького. – К. : Ярославів Вал, 2011. – C. 244–253.
* «Українська література мені анічого не винна...». Інтерв'ю Миколи Мірошниченка з Петром Коробчуком // Політика і культура. – 2001. – № 19 (102).
* [http://supraphon.livejournal.com/19691.html «Митець має всотувати в себе увесь світ...».] Інтерв'ю Олександра Клименка з Петром Коробчуком // Золота пектораль. – 2012. – № 4 (21).
* [https://che.cn.ua/index.php/different/blogs/item/6858-dobirka-virshiv-vidomoho-ukrainskoho-poeta-petra-korobchuka Добірка віршів відомого українського поета Петра Коробчука]
* [https://kultura.rayon.in.ua/news/628268-volinskiy-poet-petro-korobchuk-stav-laureatom-premii-ivana-franka/amp Волинський поет Петро Коробчук став лауреатом конкурсу імені Івана Франка]
* [https://nspu.com.ua/novini/petro-korobchuk-z-rukopisu-novoi-knizhki-triumfalna-arka/ Петро Коробчук. З рукопису нової книжки «Тріумфальна арка»]

== Медіа ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=y-Cg5uAzT1o «Громадське Інтерактивне Телебачення»: Петро Коробчук презентував збірку віршів «Заячий холодок»];

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Уродженці Ківерцівського району]]
[[Категорія:Митці Луцька]]
[[Категорія:Сучасні українські письменники]]
[[Категорія:Українські поети]]
[[Категорія:Українські літературні критики]]
[[Категорія:Члени НСПУ]]
[[Категорія:Члени АУП]]
[[Категорія:Лауреати Волинської обласної премії імені Агатангела Кримського]]

title: Петро Йосипович Коробчук

Народився: 14 лютого 1956 (69 років) · с. Покащів Ківерцівського району Волинської області, УРСР

Громадянство: СРСР → Україна

Національність: українець

Діяльність: поет, перекладач, критик

Знання мов: українська

Мова творів: українська

Роки активності: з 1973 року

Членство: Національна спілка письменників України


text:
# Листвянка (Україна)
Листвя́нка (раніше «Schönbaum» (Прекрасне дерево) або «Schönbrunn», німецька колонія поселенців № 4, а також «Листовка», «Листівка») — село в Україні, у Розівській селищній громаді Пологівського району Запорізької області. Населення становить 377 осіб. До 2018 орган місцевого самоврядування — Вишнюватська сільська рада.

## Географія
Село Листвянка розташоване на правому березі річки Кальчик, нижче за течією на відстані 2,5 км розташоване село Вишнювате. За 1 км розташоване село Біловеж. Землі села межують із Маріупольським районом Донецької області.

## Історія
Поселення було засновано у 1823 році на площі в 1592 десятин землі в 25 км на північно-західній від Володарська німецькими переселенцями (27 сімей) із Західної Пруссії (район Данцига), а також перейшли з нім. Tagelöhner, Молочної колонії.
За даними 1859 року у Шенбаумі над річкою Кальчик було 28 подвір'їв, 351 мешканця, 1 завод.

### Радянський період
У 1925—1939 роках село входило до складу Люксембурзького німецького національного району Маріупольської округи (з 1932 — Дніпропетровської області, з 1939 — Запорізької області).

### Незалежна Україна
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Розівської селищної громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації  Розівського району увійшло до складу Пологівського району.

## Суспільно-політичне життя

### Релігія
Протестантська деномінація — молитовний будинок менонітів.

### Світське життя
У 1912 році була початкова школа з чотирма класами освіти. Учитель села навчав 12 школярів.

## Відомі люди
Першими переселенцями, що заснували село, були: Дьорінг, Нельке, Паль (від нім. Stobbendorf, Маріенбург).
В селі народилася Шрейн Марта Албертівна (1938).
- Шеремета Катерина Федорівна — депутат Верховної Ради УРСР 8-9-го скликання.

## Статистика зміни чисельності населення
Жителів (по роках): 347 (1859), 570 (1912), 570 (1918), 388 (1919), 395 (1922).

title: Листвянка (Україна)

wikitext:
{{Село України
| назва           = Листвянка
| область         = [[Запорізька область]]
| район           = [[Пологівський район]]
| громада         = [[Розівська селищна громада]]
| рада            = [[Вишнюватська сільська рада]]
| код КОАТУУ      = 2324981207
| розташування    = Rozivskyi.jpg
| mapx            = 245
| mapy            = 130
| перша згадка    = {{Дата з віком|1823}}<ref>[[Маріупольський повіт]]</ref>
| засновано       = [[1823 в Україні|1823]]
| населення       = 377
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 1,622
| ref-площа       =
| щільність       = 232,43
| поштовий індекс = 70333
| телефонний код  = 6162
| координати      = {{coord|47|23|47|N|37|10|29|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 47|
| lat_min         = 23|
| lat_sec         = 47
| lon_deg         = 37|
| lon_min         = 10|
| lon_sec         = 29
| висота          = 162
| ref-висота      = <ref name="погода">[https://weather.in.ua/ua/zaporozhskaja/13476 Прогноз погоди в селі Листвянка]</ref>
| водойма         =
| адреса          = 70300, Запорізька обл., Пологівський р-н, селище Розівка, вул. Каштанова, буд. 14. (Тимчасова адреса: інд.69001, м.Запоріжжя, вул. Патріотична, б.7, каб.6)
| голова          = Лисечко Ганна Іванівна
| облікова картка = с. Листвянка<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rdat1=07.05.2016&rf7571=12934 Облікова картка с. Листвянка]</ref>
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      = 179
| ref-відстань о  =
| відстань р      = 9,7
| ref-відстань р  =
| станція         = [[Розівка (станція)|Розівка]]
| відстань ст     = 11,6
}}
{{Otheruses|Листвянка}}
'''Листвя́нка''' (раніше «Schönbaum» (Прекрасне дерево) або «Schönbrunn», німецька колонія поселенців № 4, а також «Листовка», «Листівка») — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Розівська селищна громада|Розівській селищній громаді]] [[Пологівський район|Пологівського району]] [[Запорізька область|Запорізької області]]. Населення становить 377 осіб. До 2018 орган місцевого самоврядування — [[Вишнюватська сільська рада]].

== Географія ==
Село ''Листвянка'' розташоване на правому березі річки [[Кальчик (річка)|Кальчик]], нижче за течією на відстані 2,5 км розташоване село [[Вишнювате]]. За 1 км розташоване село [[Біловеж]]. Землі села межують із [[Маріупольський район|Маріупольським районом]] [[Донецька область|Донецької області]].

== Історія ==
Поселення було засновано у [[1823]] році на площі в 1592 десятин землі в 25 км на північно-західній від Володарська німецькими переселенцями (27 сімей) із [[Західна Пруссія (провінція)|Західної Пруссії]] (район [[Данциг]]а), а також перейшли з {{lang-de|Tagelöhner}}, Молочної колонії.

За даними 1859 року у Шенбаумі над річкою [[Кальчик (річка)|Кальчик]] було 28 подвір'їв, 351 мешканця, 1 завод.<ref>{{снмрі}}</ref>

=== Радянський період ===
У 1925—1939 роках село входило до складу [[Люксембурзький німецький район|Люксембурзького]] [[Українські німці|німецького]] [[національний район|національного району]] [[Маріупольська округа|Маріупольської округи]] (з 1932 — [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]], з 1939 — [[Запорізька область|Запорізької області]]).<ref>[http://rusdeutsch-panorama.ru/article.php?mode=view&site_id=34&own_menu_id=26803 Российские немцы. История и современность] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170312103022/http://rusdeutsch-panorama.ru/article.php?mode=view&site_id=34&own_menu_id=26803 |date=12 березня 2017 }} {{ref-ru}}</ref>

=== Незалежна Україна ===
[[12 червня]] [[2020]] року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Розівської селищної громади<ref>{{cite web|title=Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області|url=https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/713-2020-р#Text|website=Офіційний портал Верховної Ради України|accessdate=11 вересня 2021|archive-date=10 вересня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210910172908/https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/713-2020-р#Text}}</ref>.

[[19 липня]] [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації  [[Розівський район|Розівського району]] увійшло до складу Пологівського району<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Суспільно-політичне життя ==

=== Релігія ===
Протестантська деномінація — молитовний будинок [[Меноніти|менонітів]].

=== Світське життя ===
У [[1912]] році була початкова школа з чотирма класами освіти. Учитель села навчав 12 школярів.

== Відомі люди ==
Першими переселенцями, що заснували село, були: Дьорінг, Нельке, Паль (від {{lang-de|Stobbendorf}}, [[Мальборк|Маріенбург]]).

В селі народилася [[Шрейн Марта Альбертівна|Шрейн Марта Албертівна]] (1938).

* [[Шеремета Катерина Федорівна]] — депутат Верховної Ради УРСР 8-9-го скликання.

== Статистика зміни чисельності населення ==
Жителів (по роках): 347 (1859), 570 (1912), 570 (1918), 388 (1919), 395 (1922).

== Див. також ==
* [[Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Запорізька область)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* [http://odessa3.org/collections/towns/link/grunau.txt Grunau und die Mariupoler Kolonien (J. Stach)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171021111511/http://odessa3.org/collections/towns/link/grunau.txt |date=21 жовтня 2017 }} {{ref-de}}
* Karl Stumpp, «Die Auswanderung aus Deutschland nach Russland in den Jahren 1763 bis 1862»; Landsmannschaft der Deutschen aus Rußland. {{ref-de}}
* Konrad Keller «Die Deutsche Kolonien in Südrußland» {{ref-de}}
* Науково-документальна серія книг «Реабілітовані історією: Запорізька область»; видавництво «Дніпровський металург», Київ — Запоріжжя, 2005—2010
* [https://web.archive.org/web/20071016213522/http://www.archives.gov.ua/Publicat/Zip/Karty-Plany.pdf КОЛЕКЦІЯ КАРТ І ПЛАНІВ (Архівні зібрання України)], Херсон — 2006
* [https://web.archive.org/web/20110311053619/http://www.prlib.ru/Pages/terr2010_4-1a-1.aspx Президентська бібліотека імені Б. М. Єльцина] {{ref-ru}}
* [http://www.goldade.net/Arrests/NKVD.pdf Список заарештованих НКВС] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111216105025/http://www.goldade.net/Arrests/NKVD.pdf |date=16 грудня 2011 }} {{ref-en}}
* Johann Schwind «Тяжёлая доля переселенца», Homburg, Saar, 2000 {{ref-ru}}
* Немцы России: энциклопедия: т. 1: А — И / Редкол.: В  Карев (пред. редкол.) и др. — М., «ЭРН», 1999. — 832 с. {{ref-ru}}
* Немцы России: энциклопедия: т. 2: К — О / Редкол.: В. Карев (пред. редкол.) и др. — М., «ЭРН», 2004. — 747 с. {{ref-ru}}
* Немцы России: энциклопедия: т. 3: П — Я / Редкол.: О. Кубицкая (пред. редкол.) и др. — М., «ЭРН», 2006. — 893 с. {{ref-ru}}
* Немцы России. Населенные пункты и места поселения: энциклопедический словарь. / Сост. В. Дизендорф. — М., «ЭРН», 2006. — 470 с. {{ref-ru}}

{{Розівська селищна громада}}
{{Розівський район}}
{{Портали|Україна|Запорізька область|Географія}}

[[Категорія:Села Запорізької області]]
[[Категорія:Колишні німецькі колонії Запорізької області]]

title: село Листвянка

Область: Запорізька область

Район: Пологівський район

Тер. громада: Розівська селищна громада

Облікова картка: с. Листвянка

title: Основні дані

Густота населення: 232,43 осіб/км²

title: Географічні дані

Найближча залізнична станція: Розівка

title: Місцева влада

Сільський голова: Лисечко Ганна Іванівна

title: Карта

Карта: Листвянка


text:
# Bythinella pannonica
Bythinella pannonica — вид невеликих прісноводних равликів з родини гідробієвих (Hydrobiidae). Цей вид також відомий як Sadleriana pannonica.

## Морфологія
Мушля висотою до 3 мм і шириною 2 мм; корпус коричневий, але може забарвлюватися в зелений за рахунок росту водоростей.

## Поширення
Цей вид є ендеміком Європи, де він відомий з Угорщини та Словаччини. Населяє карстові джерела та їхні витоки.

## Охорона
Цей вид охороняється на національному рівні в обох країнах і внесений до списку додатків II і IV Оселищної директиви

title: Bythinella pannonica

wikitext:
{{Speciesbox
| name =
| image = Bythinella (Sadleriana) pannonica A MRKVICKA.JPG
| image_caption = живий ''Bythinella pannonica''
| status = LC | status_system = IUCN3.1
| taxon = Bythinella pannonica
| authority = ([[Георг фон Фрауенфельд|von Frauenfeld]], 1865)
| synonyms =
''Sadleriana pannonica'' (von Frauenfeld, 1865)
}}
'''''Bythinella pannonica''''' — [[вид]] невеликих прісноводних равликів з родини [[Гідробієві|гідробієвих]] (Hydrobiidae). Цей вид також відомий як ''Sadleriana pannonica''.

== Морфологія ==
Мушля висотою до 3 мм і шириною 2 мм; корпус коричневий, але може забарвлюватися в зелений за рахунок росту водоростей.

== Поширення ==
Цей вид є ендеміком Європи, де він відомий з [[Угорщина|Угорщини]] та [[Словаччина|Словаччини]]. Населяє карстові джерела та їхні витоки<ref name="iucn">{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/19810/9018153 |назва=''Bythinella pannonica'' |автор=Falkner, G. |дата=2011 |вебсайт= |видавець=The IUCN |дата-доступу=31.01.2022 |archive-date=28 серпня 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190828143746/https://www.iucnredlist.org/species/19810/9018153 }} {{ref-en}}</ref>.

== Охорона ==
Цей вид охороняється на національному рівні в обох країнах і внесений до списку додатків II і IV [[Оселищна директива|Оселищної директиви]]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q3276856}}

[[Категорія:Фауна Угорщини]]
[[Категорія:Фауна Словаччини]]

title: Охоронний статус

Охоронний статус: · Найменший ризик (МСОП 3.1)

title: Біологічна класифікація

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Молюски (Mollusca)

Клас: Черевоногі (Gastropoda)

Підклас: Caenogastropoda

Ряд: Littorinimorpha

Родина: Bythinellidae

Рід: Бітинела (Bythinella)

Вид: B. pannonica

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Bythinella pannonica · (von Frauenfeld, 1865)

title: Синоніми

Синоніми: Sadleriana pannonica (von Frauenfeld, 1865)


text:
# Замок Росс
| Держава         | Ірландія           |
| --------------- | ------------------ |
| Місто           | Кілларні           |
| Засновник       | Клан О'Донахью     |
| Дата заснування | кінець XV століття |

Замок Росс (англ. Ross Castle, ірл. Caisleán an Rois) — замок Ройш — один із замків Ірландії, розташований біля міста Кілларні в графстві Керрі, Ірландія. Є родовим гніздом вождів клану О'Донахью, однак більш відомий тим, що належав аристократам Браун. Замок стоїть на березі озера Лох-Лейн в Національному парку Кілларні. Нині замок частково відреставрований і належить Управлінню громадських робіт Ірландії. Замок відкритий для відвідування туристами.

## Історія замку Росс
Замок Росс побудований в кінці XV століття місцевим правлячим кланом О'Донахью, після чого споруда неодноразово переходила з рук в руки під час Десмондського повстання 1580 року. Під час Другого повстання Десмонда замок Росс захопив ірландський клан Мак Карті Мор. У підсумку, замок взяв в оренду сер Валентин Браун, граф Кенмар. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії. Змок захопили повстанці і підняли над замком прапор Ірландської конфедерації. Повстання втопив у крові Олівер Кромвель. Замок Росс був одним із останніх замків, що тримав героїчно оборону, тоді як інші ірландські замки вже впали. Замок здобули англійські війська тільки в 1652 році. Замок впав тільки тоді, коли на човнах по річці Лаун була доставлена артилерія і замок почали розстрілювати з гармат. Оборону замку тримав лорд Мак Карті (лорд Мускеррі) проти англійського генерала сера Ладлоу. Генерал Ладлоу привів під стіни замку Росс 4000 багнетів піхоти та 200 шабель кінноти. Але замок захищала водна перепона. У ірландців було повір'я, що замок Росс впаде тільки тоді, коли у води озера зайдуть військові кораблі. Озеро було надто мілке для військових кораблів, але гармати доставили на човнах і це вирішило долю захисників замку Росс. Був навіть вірш на цю тему: «Замок Росс витримає бідь-які штурми / доки в озеро Лох-Лейн не зайде військовий корабель.» Човни більше нагадували військові кораблі. Вони були побудовані в Кінсейлі, транспортовані водою до Кілоргліна, а потім затягнуті волами до замку Росс. Однак, колишні орендарі повернули собі замок, зумівши довести, що їх спадкоємець був занадто молодий для участі в повстанні.
Аристократи Браун побудували біля замку Росс розкішний особняк. Але в 1688 році спалахнула так звана Вільямітська (Якобітська) війна — війна між королем католиком Яковом ІІ та королем протестантом Вільямом ІІІ Оранським. Ірландці, у тому числі аристократи Браун підтримали Якова ІІ. За це після перемоги Вільяма ІІІ Брауни були вигнані з замку Росс. У приміщеннях, що звільнилися були влаштовані солдатські казарми, що проіснували тут до початку XIX століття. Брауни не повернулися в замок Росс, але збудували собі особняк Кенмар-Хаус біля Кілларні. Завдяки своїй історії замок Росс став символом боротьби ірландців за незалежність.
Замок є типовим спорудою-резиденцією вождів ірландських кланів епохи середньовіччя. Товсті стіни з круглими кутовими вежами і масивна вежа по центру.

## Легенда про замок Росс
Існує легенда, в якій говориться про те, що вождь клану О'Донахью одного дня був «висмоктаний» невідомою силою з вікна своєї кімнати разом зі всіма меблями, книжками і конем. Він пролетів деяку відстань і потонув в озері біля замку. Вважається, що О'Донахью живе у великому палаці на дні озера і уважно стежить за всім, що відбувається на поверхні.

## Командири англійських гарнізонів замку Росс
- 1652 рік — Пірс Феррітер
- Сер Джон Пейтон (помер в 1675 році)
- 1679—1701 роки — полковник сер Джон Еджворт
- 1705—1714 роки — полковник Річард Хеджес
- 1715 рік — Джон Стерлінг
- 1721 рік — Вільям Фіц Моріс, ІІ граф Керрі (помер 1747 р.)
- 1753—1762 роки — генерал-лейтенант Джон Фоліот
- 1762 рік — сэр Френсіс Лумм (помер 1797) (Верховний Шериф графства Короля, 1755)
- 1801 рік — генерал-лейтенант Чарльз Юстас (1736—1801) (депутат парламенті від Фетарда, Вексфорд)
- 1801 рік — генерал-лейтенант сер Генрі Джонсон.

title: Замок Росс

wikitext:
{{замок}}
[[Файл:Digital Eye-2012-Ross Castle-2.jpg|альт=----|міні|Замок Росс
{| class="wikitable"
!Держава
![[Ірландія]]
|-
|Місто
|[[Кілларні]]
|-
|Засновник
|[[Клан О'Донахью]]
|-
|Дата заснування
|кінець XV століття
|}
]]
[[Файл:RossCastle.jpg|300px|right|thumb|Замок Росс.]]
[[Файл:Ross-castle-drawing.jpg|300px|right|thumb|Схема будови замку Росс.]]
'''Замок Росс''' ({{lang-en|Ross Castle}}, {{lang-ga|Caisleán an Rois}}) — '''замок Ройш''' — один із замків Ірландії, розташований біля міста [[Кілларні]] в графстві [[Керрі (графство)|Керрі]], [[Ірландія]]. Є родовим гніздом вождів клану О'Донахью, однак більш відомий тим, що належав аристократам Браун. Замок стоїть на березі озера [[Озера Кілларні|Лох-Лейн]] в [[Національний парк Кілларні|Національному парку Кілларні]]. Нині замок частково відреставрований і належить Управлінню громадських робіт Ірландії. Замок відкритий для відвідування туристами.

== Історія замку Росс ==
Замок Росс побудований в кінці XV століття місцевим правлячим кланом [[О'Донахью]], після чого споруда неодноразово переходила з рук в руки під час Десмондського повстання 1580 року. Під час Другого повстання Десмонда замок Росс захопив ірландський клан Мак Карті Мор. У підсумку, замок взяв в оренду сер [[Валентин Браун]], [[граф Кенмар]]. У 1641 році спалахнуло повстання за незалежність Ірландії. Змок захопили повстанці і підняли над замком прапор Ірландської конфедерації. Повстання втопив у крові [[Олівер Кромвель]]. Замок Росс був одним із останніх замків, що тримав героїчно оборону, тоді як інші ірландські замки вже впали. Замок здобули англійські війська тільки в 1652 році. Замок впав тільки тоді, коли на човнах по річці Лаун була доставлена артилерія і замок почали розстрілювати з гармат. Оборону замку тримав лорд Мак Карті (лорд Мускеррі) проти англійського генерала сера [[Едмунд Ладлоу|Ладлоу]]. Генерал Ладлоу привів під стіни замку Росс 4000 багнетів піхоти та 200 шабель кінноти. Але замок захищала водна перепона. У ірландців було повір'я, що замок Росс впаде тільки тоді, коли у води озера зайдуть військові кораблі. Озеро було надто мілке для військових кораблів, але гармати доставили на човнах і це вирішило долю захисників замку Росс. Був навіть вірш на цю тему: «Замок Росс витримає бідь-які штурми / доки в озеро Лох-Лейн не зайде військовий корабель.» Човни більше нагадували військові кораблі. Вони були побудовані в Кінсейлі, транспортовані водою до Кілоргліна, а потім затягнуті волами до замку Росс. Однак, колишні орендарі повернули собі замок, зумівши довести, що їх спадкоємець був занадто молодий для участі в повстанні.

Аристократи Браун побудували біля замку Росс розкішний особняк. Але в 1688 році спалахнула так звана Вільямітська [[Війна двох королів|(Якобітська) війна]] — війна між королем католиком [[Яків ІІ (король Англії)|Яковом ІІ]] та королем протестантом [[Вільгельм III Оранський|Вільямом ІІІ Оранським]]. Ірландці, у тому числі аристократи Браун підтримали Якова ІІ. За це після перемоги Вільяма ІІІ Брауни були вигнані з замку Росс. У приміщеннях, що звільнилися були влаштовані солдатські казарми, що проіснували тут до початку XIX століття. Брауни не повернулися в замок Росс, але збудували собі особняк Кенмар-Хаус біля Кілларні. Завдяки своїй історії замок Росс став символом боротьби ірландців за незалежність.

Замок є типовим спорудою-резиденцією вождів ірландських кланів епохи [[середньовіччя]]. Товсті стіни з круглими кутовими вежами і масивна вежа по центру.

== Легенда про замок Росс ==
Існує легенда, в якій говориться про те, що вождь клану [[О'Донахью]] одного дня був «висмоктаний» невідомою силою з вікна своєї кімнати разом зі всіма меблями, книжками і конем. Він пролетів деяку відстань і потонув в озері біля замку. Вважається, що О'Донахью живе у великому палаці на дні озера і уважно стежить за всім, що відбувається на поверхні.

== Командири англійських гарнізонів замку Росс ==
* 1652 рік — Пірс Феррітер
* Сер Джон Пейтон (помер в 1675 році)
* 1679—1701 роки — полковник сер Джон Еджворт
* 1705—1714 роки — полковник Річард Хеджес
* 1715 рік — Джон Стерлінг
* 1721 рік — Вільям Фіц Моріс, ІІ граф Керрі (помер 1747 р.)
* 1753—1762 роки — генерал-лейтенант Джон Фоліот
* 1762 рік — сэр Френсіс Лумм (помер 1797) (Верховний Шериф графства Короля, 1755)
* 1801 рік — генерал-лейтенант Чарльз Юстас (1736—1801) (депутат парламенті від Фетарда, Вексфорд)
* 1801 рік — генерал-лейтенант сер Генрі Джонсон.

== Джерела ==
* «Ross Castle page (Killarney National Park Website)». National Parks & Wildlife Service. Retrieved 16 May 2014.
* «Killarney's Ross Castle reopens for the tourist season». Independent News & Media. 30 November 2012. Retrieved 16 May 2014.
* «Heritage Ireland — South-West — Ross Castle». OPW (National Monuments and National Historic Properties). Archived from the original on 25 May 2014. Retrieved 16 May 2014.
* «Ross Castle» — Gulliver Infores". Archived from the original on 18 November 2015. Retrieved 16 May 2014.
* Manganiello, stephen. The Concise Encyclopedia of the Revolutions and Wars of England, Scotland and Ireland. p. 200.
* «A genealogical and heraldic history of the landed gentry of Ireland»". Internet Archive. Retrieved 14 February 2017.
* http:>//wc.rootsweb.ancestry.com/cgi-bin/igm.cgi?op=GET&db=thatcher-th&id=I720
* http://sources.nli.ie/Record/MS_UR_037975 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170214185600/http://sources.nli.ie/Record/MS_UR_037975 |date=14 лютого 2017 }}
* «No. 5374». The London Gazette. 18–22 October 1715. p. 2.
* Collins, Arthur. The Peerage of England;. p. 484.
* W. R. Williams, «An English Army List of 1740» in Notes and Queries, 12 ser., vol. III, pp. 190—191. 10 March 1917.
* Robert Beatson, A Political Index to the Histories of Great Britain & Ireland, vol. III (1806) p. 349.
* Kippis, Andrew. The New Annual Register, Or General Repository of History, Politics. p. 108.
* «No. 15377». The London Gazette. 20–23 June 1801. p. 691.

{{Список замків Ірландії}}
[[Категорія:Замки графства Керрі]]
[[Категорія:Пам'ятки Ірландії]]

title: Замок Росс

Тип: замок

Статус спадщини: національна пам'ятка Ірландії [ 1 ]

Країна: Ірландія : ISO3166-1 alpha-3: IRL ; ISO3166-1 цифровий: 372 ;

Розташування: Керрі