text:
# Прилежаєва Марія Павлівна
Прилежаєва Марія Павлівна (1903 — 1989) — російська радянська дитяча письменниця. Автор книг про життя та діяльність В. І. Леніна, М. І. Калініна. Твори письменниці були перекладені на багато мов світу та вивчались школярами не лише Радянського Союзу, а й інших соціалістичних країн.

## Біографія
Марія Прилежаєва народилась 9 червня 1903 року в Ярославлі, деякий час проживала в місті Александрове, Володимирської області, де закінчила курс жіночої гімназії (цей період життя було відображено в автобіографічній книзі «Зелена гілка травня»). Закінчила педагогічний факультет Другого Московського університету (1929). Працювала вчителем та вихователем у дитячому будинку.
З 1937 року займалась літературною працею, яку розглядала як внесок у комуністичне виховання молоді. Член КПРС з 1952 року. Член правління СП СРСР з 1967 р.
М. П. Прилежаєва померла 10 квітня 1989 року.
Похоронена на Переделкінському кладовище.

## Нагороди
- Державна премія РРФСР імені Н. К. Крупської (1971) — за книгу «Життя Леніна» (1970)
- премія Ленінського комсомолу (1983) — за написання високохудожніх творів для дітей та юнацтва.
- орден Леніна
- орден Трудового Червоного Прапору
- орден "Знак Пошани"
- медалі

## Критика
|   | Прилежаєва прагнула до здійснення принципів соціалістичного реалізму, особливо в тому, що стосується виховання в дусі партії та зображення позитивного героя. Слідуючи заданій схемі, вона завжди дає примітивну, далеку від реальності картину життя від кінця минулого століття до сучасності, виконану з банальним розмахом, повну надуманих конфліктів. |
| — |                                                                                |

title: Прилежаєва Марія Павлівна

wikitext:
{{Письменник}}
'''Прилежаєва Марія Павлівна''' (1903 — 1989) — російська радянська дитяча письменниця. Автор книг про життя та діяльність [[Ленін Володимир Ілліч|В. І. Леніна]], [[Калінін Михайло Іванович|М. І. Калініна]]. Твори письменниці були перекладені на багато мов світу та вивчались школярами не лише [[Радянський Союз|Радянського Союзу]], а й інших соціалістичних країн.

== Біографія ==
Марія Прилежаєва народилась 9 червня 1903 року в [[Ярославль|Ярославлі]], деякий час проживала в місті Александрове, [[Володимирська область|Володимирської області]], де закінчила курс жіночої гімназії (цей період життя було відображено в автобіографічній книзі ''«Зелена гілка травня»''). Закінчила педагогічний факультет [[Другий Московський університет|Другого Московського університету]] (1929). Працювала вчителем та вихователем у дитячому будинку.

З 1937 року займалась літературною працею, яку розглядала як внесок у комуністичне виховання молоді. Член [[КПРС]] з 1952 року. Член правління [[Спілка письменників СРСР|СП СРСР]] з 1967 р.

М. П. Прилежаєва померла 10 квітня 1989 року.

[[Файл:Peredelkino Cemetery 20180801 103329.jpg|270px|мини|праворуч]]
Похоронена на Переделкінському кладовище.

== Нагороди ==
* Державна премія РРФСР імені Н. К. Крупської (1971) — за книгу «Життя Леніна» (1970)
* [[премія Ленінського комсомолу]] (1983) — за написання високохудожніх творів для дітей та юнацтва.
* [[орден Леніна]]
* [[орден Трудового Червоного Прапору]]
* [[орден "Знак Пошани"]]
* медалі

== Критика ==
{{Цитата|Прилежаєва прагнула до здійснення принципів соціалістичного реалізму, особливо в тому, що стосується виховання в дусі партії та зображення позитивного героя. Слідуючи заданій схемі, вона завжди дає примітивну, далеку від реальності картину життя від кінця минулого століття до сучасності, виконану з банальним розмахом, повну надуманих конфліктів.||<ref>Книга: Казак В.:Лексикон русской литературы XX века.— С. 329.</ref>}}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
* ''Литвинов В. М.'' Прилежаева // Краткая литературная энциклопедия. Т. 5: Мурари — Припев. — М.: Сов. энцикл., 1968. — Стб. 974—976. {{ref-ru}}
* ''Фоменко Л. Н.'' Мария Прилежаева: Очерк творчества. — М.: Детская литература, 1971. {{ref-ru}}
* ''Алексин А.'' Мечтателям и бойцам: К 70-летию со дня рождения М. Прилежаевой // Комсомольская правда. 1973. 23 июня. {{ref-ru}}

== Посилання ==
* [http://deti.spb.ru/writers_rus/?a_id=504 М. Прилежаева на сайте Ленинградской областной детской библиотеки] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190306042749/http://deti.spb.ru/writers_rus/?a_id=504 |date=6 березня 2019 }} {{ref-ru}}
* [http://www.claw.ru/book8/2620.htm Биография из Детской энциклопедии] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190306042724/http://www.claw.ru/book8/2620.htm |date=6 березня 2019 }} {{ref-ru}}
* [http://pki.botik.ru/articles/mu-gorki1981meeting.pdf Встреча с писательницей] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180920173626/http://pki.botik.ru/articles/mu-gorki1981meeting.pdf |date=20 вересня 2018 }} {{ref-ru}}
* [http://www.bibliogid.ru/calendar/kale-iyun08 Сообщение о 105-летнем юбилее] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190306043402/http://bibliogid.ru/calendar/kale-iyun08 |date=6 березня 2019 }} {{ref-ru}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Російські дитячі письменники]]
[[Категорія:Члени Спілки письменників СРСР]]
[[Категорія:Біографи]]

title: Прилежаєва Марія Павлівна

Народилася: 9 (22) червня 1903 або 22 червня 1903 · Ярославль, Російська імперія

Померла: 10 квітня 1989 (85 років) або 8 квітня 1989 (85 років) · Москва, СРСР

Поховання: Передєлкінський цвинтарd

Країна: Російська імперія · Російська СФРР · СРСР

Діяльність: письменниця, дитяча письменниця, біограф

Сфера роботи: творче та професійне письмоd, дитяча література і біографія

Alma mater: Другий Московський державний університетd (1929)

Мова творів: російська

Членство: СП СРСР

Партія: КПРС

Нагороди: орден Леніна · орден Трудового Червоного Прапора · орден «Знак Пошани» · Премія Ленінського комсомолу


text:
# Міністерство державної безпеки Української РСР
Міністерство державної безпеки Української РСР — союзно-республіканське міністерство, входило до системи органів безпеки СРСР і підлягало в своїй діяльності Раді Міністрів УРСР і Міністерству державної безпеки СРСР.

## Історія
Створене з Народного комісаріату державної безпеки УРСР у березні 1946 року у зв'язку з переформуванням наркоматів. 10 квітня 1953 року об'єднано із Міністерством внутрішніх справ УРСР. У 1954 році трансформовано в Комітет державної безпеки при Раді Міністрів УРСР.

## Міністри (наркоми) державної безпеки УРСР
- Мешик Павло Якович (1941—1941)
- Савченко Сергій Романович (1943—1949)
- Ковальчук Микола Кузьмич (1949—1952)
- Івашутін Петро Іванович (1952—1953)

wikiname: ukwiki

in_language: uk

wikitext:
'''Міністерство державної безпеки Української РСР''' — союзно-республіканське міністерство, входило до системи органів безпеки СРСР і підлягало в своїй діяльності Раді Міністрів УРСР і Міністерству державної безпеки СРСР.

== Історія ==
Створене з [[Народний комісаріат державної безпеки Української СРР|Народного комісаріату державної безпеки УРСР]] у березні 1946 року у зв'язку з переформуванням наркоматів. 10 квітня 1953 року об'єднано із Міністерством внутрішніх справ УРСР. У 1954 році трансформовано в Комітет державної безпеки при Раді Міністрів УРСР.

== Міністри (наркоми) державної безпеки УРСР ==
* [[Мешик Павло Якович]] (1941—1941)
* [[Савченко Сергій Романович]] (1943—1949)
* [[Ковальчук Микола Кузьмич]] (1949—1952)
* [[Івашутін Петро Іванович]] (1952—1953)

== Джерела ==
* газета «Радянська Україна» (Київ) — лютий 1947 року.

{{Міністерства УРСР}}

[[Категорія:Міністерства УРСР]]


text:
# Жоан Кларе
Жоан Кларе (фр. Johan Clarey) — французький гірськолижник, олімпійський медаліст, що спеціалізується в швидкісних дисциплінах, призер чемпіонату світу.
Срібну медаль чемпіонату світу Кларе здобув на чемпіонаті 2019 року в супергіганті.

## Результати чемпіонатів світу
| Рік  | Вік | Слалом                      | Гігантський слалом          | Супергігант                 | Швидкісний спуск            | Комбінація                  |
| ---- | --- | --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- | --------------------------- |
| 2011 | 30  | —                           | —                           | —                           | 8                           | —                           |
| 2013 | 32  | не брав участі через травму | не брав участі через травму | не брав участі через травму | не брав участі через травму | не брав участі через травму |
| 2015 | 34  | —                           | —                           | 30                          | 16                          | —                           |
| 2017 | 36  | —                           | —                           | —                           | DNF                         | —                           |
| 2019 | 38  | —                           | —                           | 2                           | 17                          | —                           |
| 2021 | 40  | —                           | —                           | DNF                         | 16                          | —                           |

## Результати Олімпійських ігор
| Рік  | Вік | Слалом | Гігантський слалом | Супергігант | Швидкісний спуск | Комбінація |
| ---- | --- | ------ | ------------------ | ----------- | ---------------- | ---------- |
| 2010 | 29  | —      | —                  |             | 27               | DNF1       |
| 2014 | 33  | —      | —                  | 19          | DNF              | —          |
| 2018 | 37  | —      | —                  | —           | 18               | —          |
| 2022 | 41  | —      | —                  | —           | 2                | —          |

title: Жоан Кларе

wikitext:
{{спортсмен
| вид_спорту          = [[гірськолижний спорт]]
| медалі =
{{MedalCompetition|[[Зимові Олімпійські ігри|Олімпійські ігри]]}}
{{MedalSilver|[[Зимові Олімпійські ігри 2022|Пекін 2022]]|[[Гірськолижний спорт на зимових Олімпійських іграх 2022 — швидкісний спуск (чоловіки)|швидкісний спуск]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту|Чемпіонати світу]]}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2019|Оре 2019]]|супергігант}}
| show-medals         = yes
}}

'''Жоан Кларе''' ({{lang-fr|Johan Clarey}}) — французький гірськолижник, олімпійський медаліст, що спеціалізується в швидкісних дисциплінах, призер чемпіонату світу.

Срібну медаль чемпіонату світу Кларе здобув на чемпіонаті 2019 року в супергіганті<ref>{{Cite web |url=http://medias3.fis-ski.com/pdf/2019/AL/0125/2019AL0125RLR0.pdf |title=Men's super-G results |accessdate=12 лютого 2019 |archive-date=7 лютого 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190207015653/http://medias3.fis-ski.com/pdf/2019/AL/0125/2019AL0125RLR0.pdf }}</ref>.

==Результати чемпіонатів світу==
{| class=wikitable style="text-align:center"
!  Рік   !!  Вік  !!  Слалом  !!  Гігантський
 слалом  !! Супергігант !! Швидкісний спуск !! Комбінація

|-
| [[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2011|2011]] || ''30'' ||  — ||  — || —  ||  8 ||  —
|-
| [[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2013|2013]] || ''32'' ||colspan =5| ''не брав участі через травму''
|-
| [[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2015|2015]] || ''34'' ||  — ||  — || 30  ||  16 ||  —
|-
| [[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2017|2017]] || ''36'' ||  — ||  — || —  ||  DNF ||  —
|-
| [[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2019|2019]] || ''38'' ||  — ||  — ||style="background:silver;"| 2  ||  17 ||  —
|-
| [[Чемпіонат світу з гірськолижного спорту 2021|2021]] || ''40'' ||  — ||  — || DNF  ||  16 ||  —
|}

==Результати Олімпійських ігор==
{| class=wikitable style="text-align:center"
!  Рік   !!  Вік  !!  Слалом  !!  Гігантський
 слалом  !! Супергігант !! Швидкісний спуск !! Комбінація

|-
| [[Гірськолижний спорт на зимових Олімпійських іграх 2010|2010]] || ''29'' || — || — ||  || 27 || DNF1
|-
| [[Гірськолижний спорт на зимових Олімпійських іграх 2014|2014]] || ''33'' || — || — || 19 || DNF || —
|-
| [[Гірськолижний спорт на зимових Олімпійських іграх 2018|2018]] || ''37'' || — || — ||  — || 18 || —
|-
| [[Гірськолижний спорт на зимових Олімпійських іграх 2022|2022]] || ''41'' || — || — ||  — || style="background:silver;"| 2 || —
|}

== Посилання на джерела ==
{{reflist}}

== Зовнішні посилання ==
*[https://www.fis-ski.com/DB/general/athlete-biography.html?sector=AL&competitorid=10394 Досьє на сайті Міжнародної федерації лижних видів спорту] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190213010027/https://www.fis-ski.com/DB/general/athlete-biography.html?sector=AL&competitorid=10394 |date=13 лютого 2019 }}

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Кларе Жоан}}

[[Категорія:Французькі гірськолижники]]
[[Категорія:Французькі олімпійці]]
[[Категорія:Французькі учасники зимових Олімпійських ігор 2018]]
[[Категорія:Французькі учасники зимових Олімпійських ігор 2022]]
[[Категорія:Срібні призери зимових Олімпійських ігор 2022]]
[[Категорія:Французькі срібні олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Гірськолижники на зимових Олімпійських іграх 2010]]
[[Категорія:Гірськолижники на зимових Олімпійських іграх 2014]]
[[Категорія:Гірськолижники на зимових Олімпійських іграх 2018]]
[[Категорія:Гірськолижники на зимових Олімпійських іграх 2022]]
[[Категорія:Спортсмени Ані]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Франція

Народження: 8 січня 1981 (44 роки) · Ансі

Вага: 98 кг

title: Спорт

Країна: Франція

Вид спорту: гірськолижний спорт

title: Олімпійські ігри

Срібло: Пекін 2022 · швидкісний спуск

title: Чемпіонати світу

Срібло: Оре 2019 · супергігант


text:
# Екологічна диз'юнкція
Диз'ю́нкція (розрив ареалу) — розділення ареалу певного виду живих організмів на окремі частини завдяки впливу зовнішніх або внутрішніх факторів.
 До розділення ареалів може приводити фрагментація оселищ.

title: Екологічна диз'юнкція

wikitext:
<noinclude>{{Поліпшити|31 грудня 2023}}</noinclude>
[[Файл:Elona.png|thumb|150px|Приклад диз'юнкції ареалів равлика ''[[Elona quimperiana]]'', що відбулась після останнього танення льодовиків в [[Європа|Європі]] та підняття [[Рівень моря|рівня моря]]]]
{{Otheruses|Диз'юнкція}}

'''Диз'ю́нкція''' (розрив ареалу) — розділення [[ареал]]у певного виду живих організмів на окремі частини завдяки впливу зовнішніх або внутрішніх факторів.
<ref>{{Citation| last = Tallis | first =  J. H.| date = 1991| title = Plant community history| volume = 2| pages = 140–43| isbn = 0-412-30320-5| publisher = Chapman and Hall| location = London u.a.}}</ref> До розділення ареалів може приводити [[фрагментація оселищ]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://reporter.zp.ua/ekologichna-dizyunkciya-l-uk.html Екологічна диз'юнкція]

{{biology-stub}}
{{додаткові джерела|дата=травень 2024}}

[[Категорія:Біогеографія]]
[[Категорія:Видоутворення]]


text:
# Дивергенція (економіка)
Дивергенція (англ. Divergence — розбіжність) — вид динаміки стану ринку, коли аналіз показників ринку вказує на різні тенденції. Дивергенція в економіці, являє собою, збільшення якісного різноманіття організаційно-правових форм і схем управління на мікрорівнях і макрорівнях, ускладнення існуючих і поява нових систем відносин. Використовується для позначення руху по розбіжним лініям: збільшення розриву між рівнями розвитку окремих країн, посилення відмінностей між національними моделями економіки, їх окремими структурами і механізмами.

## Загальна інформація
Дивергенція — термін, який використовується в економіці для позначення руху по розбіжним лініям: збільшення розриву між рівнями розвитку окремих країн, посилення відмінностей між національними моделями економіки, їх окремими структурами і механізмами.
Інтеграційні процеси, глобалізація світової економіки зумовили переважання конвергенції. Зближення економік різних країн, залучає все більше число країн в загальне русло світової цивілізації. У той же час існує декілька десятків найбільш відсталих країн (в першу чергу, країни Африки на південь від Сахари), які з певних причин не готові адаптуватися до імперативів сучасного науково-технічного прогресу, структурних змін на світових ринках. В результаті посилюється розрив між ними та провідними країнами і закріплюється їх глибока відсталість, де відбувається дивергенція. За даними ООН, поглиблюється дивергенція між абсолютними розмірами душового доходу в однієї п'ятої найбагатших і однієї п'ятої найбідніших країн світу.
Термін «дивергенція» використовується також для позначення відхилення окремих країн від середніх макроекономічних показників по якому-небудь регіону або спільноті країн.
У технічному аналізі, що є методом дослідження фінансового ринку, під дивергенцією розуміється:
1) розбіжність між напрямком руху ліній індикатора (орієнтує економічного показника, вимірника, що дозволяє певною мірою передбачити напрямок розвитку економічних процесів) і ціни;
2) розбіжність між сусідніми піками (максимумами або мінімумами) на графіку ціни і графіку індикатора.
Якщо ціна рухається в одну сторону, а індикатор в іншу (перше визначення дивергенції), значить, логіка індикатора визначила слабкість ринку. Якщо наступний максимум ціни вище попереднього, а наступний максимум індикатора нижче попереднього (друге визначення дивергенції), значить, індикатор виявив слабкість ринку і варто задуматися про зміну тренду (спрямованості зміни економічних показників).

## Економічна конвергенція як протилежність дивергенції
Конвергенція в економіці — це поняття, протилежне дивергенції. Якщо дивергенція — це поділ, то конвергенція, навпаки, зближення. Зближення двох і більшої кількості країн на економічному рівні може бути наслідком їхньої співпраці (на даний момент починається співпраця Сполучених Штатів Америки і Куби) або новими політичними програмами.

## Приклади
Сюди якраз можна віднести приклад з добробутом різних країн. Наприклад, збільшення класових відмінностей між багатими і бідними — це економічна дивергенція, поділ країн на «Світові держави», «середнячки» і «країни третього світу» — теж економічна дивергенція. Попри все можливе різноманіття ознак і форм, економісти все ж ввели деяку класифікацію даної ознаки. При розвитку держав одні обов'язково відстають у розвитку, інші, навпаки, йдуть вперед, процвітають. В результаті цього явища виникає міждержавна дивергенція по економічному стану. Експертами помічено також, що держави з легкістю можуть мінятися ролями в цьому процесі за рахунок вступу в співдружності з іншими державами, зниження або підвищення добробуту суспільства за умовами внутрішньої політики.

## Дивергенція на Форексі
Економічна дивергенція знайшла більш вузьке визначення на валютному ринку Форекс. Як ми вже визначали вище, дивергенцією називають розбіжність. У випадку з Форексом це буде розбіжність руху індикатора з напрямком руху ціни.
Зазвичай на Форексі працює конвергенція — показник нормального, стійкого розвитку. Якщо відбувається дивергенція, потрібно чекати великих змін в роботі ринкової системи. Як правило, якщо ви купуєте опціони або валюти при дивергентному стан ринку, краще ставити гроші на «спад», аніж на «підйом», оскільки занепад буде більш ймовірним. Бувають, звичайно, і винятки. Інвесторам, які не вважають себе професіоналами Форексу, не рекомендується торгувати при дивергентному стані ринку, оскільки ризик втратити вкладені гроші дуже великий. Фінансових радників, які торгують за вас, теж найкраще на час відключити.
Оскільки весь Форекс досить мінливий і складно передбачуваний, у жодному разі не можна робити ставки відразу при виникненні дивергентного стану. Якщо ви все-таки не маєте наміру йти і готові продовжувати торги, почекайте якийсь час і проаналізуйте, як графік дивергенції буде змінюватися. Іноді одна дивергенція слідує за іншою, і це найбільш небезпечний і складний період торгівлі. Зачекайте і перегляньте зміна графіка після деякого часу, а вже потім, за отриманою від термінала інформації, робіть ставки і чекайте результатів. У жодному разі не поспішайте з прийняттям рішень, навіть якщо дивергенція почне змінюватися в негативну сторону. Пам'ятайте про підвищену нестійкість ринку в цей період і не поспішайте з висновками — все може змінитися.
Поняття економічної дивергенції, конвергенції, розглядають, як деякі приклади з реального життя, а також як аналіз тих явищ на ринку Форекс. Один з найбільших інвесторів сучасності, Воррен Баффет, каже, що професійний інвестор зможе робити гроші як на спадах, так і на підйомах ринку. Тому будь-які зміни на Форексі, та й взагалі в економіці, якими б страшними вони не здавалися, можуть обернутися великим прибутком і високими особистими економічними пріоритетами. Потрібно просто зуміти їх правильно зрозуміти і проаналізувати. Зараз існує величезна кількість інтернет-уроків по правильної торгівлі на економічному ринку. Ознайомтеся з цими уроками, якщо хочете заробляти на курсах валют і на трейдингу по-справжньому хороші гроші.

title: Дивергенція (економіка)

wikitext:
{{otheruses}}
'''Дивергенція''' ({{lang-en|Divergence}} — розбіжність) — вид динаміки стану ринку, коли аналіз показників ринку вказує на різні [[Тенденція|тенденції]]. Дивергенція в економіці, являє собою, збільшення якісного різноманіття організаційно-правових форм і схем управління на мікрорівнях і макрорівнях, ускладнення існуючих і поява нових систем відносин. Використовується для позначення руху по розбіжним лініям: збільшення розриву між рівнями розвитку окремих країн, посилення відмінностей між національними моделями економіки, їх окремими структурами і механізмами.

== Загальна інформація ==
[[Файл:Проявляння дивергенції.jpg|thumb|Дивергенція]]
Дивергенція — термін, який використовується в економіці для позначення руху по розбіжним лініям: збільшення розриву між рівнями розвитку окремих країн, посилення відмінностей між національними моделями економіки, їх окремими структурами і механізмами.

Інтеграційні процеси, глобалізація світової економіки зумовили переважання конвергенції. Зближення економік різних країн, залучає все більше число країн в загальне русло світової цивілізації. У той же час існує декілька десятків найбільш відсталих країн (в першу чергу, країни [[Африка|Африки]] на південь від [[Сахара|Сахари]]), які з певних причин не готові адаптуватися до імперативів сучасного [[Науково-технічний прогрес|науково-технічного прогресу]], структурних змін на світових ринках. В результаті посилюється розрив між ними та провідними країнами і закріплюється їх глибока відсталість, де відбувається дивергенція. За даними [[ООН]], поглиблюється дивергенція між абсолютними розмірами душового доходу в однієї п'ятої найбагатших і однієї п'ятої найбідніших країн світу.

Термін «дивергенція» використовується також для позначення відхилення окремих країн від середніх макроекономічних показників по якому-небудь регіону або спільноті країн.
У технічному аналізі, що є методом дослідження фінансового ринку, під дивергенцією розуміється:

1) розбіжність між напрямком руху ліній індикатора (орієнтує економічного показника, вимірника, що дозволяє певною мірою передбачити напрямок розвитку економічних процесів) і ціни;

2) розбіжність між сусідніми піками (максимумами або мінімумами) на графіку ціни і графіку індикатора.

Якщо ціна рухається в одну сторону, а індикатор в іншу (перше визначення дивергенції), значить, логіка індикатора визначила слабкість ринку. Якщо наступний максимум ціни вище попереднього, а наступний максимум індикатора нижче попереднього (друге визначення дивергенції), значить, індикатор виявив слабкість ринку і варто задуматися про зміну тренду (спрямованості зміни економічних показників).

== Економічна конвергенція як протилежність дивергенції ==
Конвергенція в економіці — це поняття, протилежне дивергенції. Якщо дивергенція — це поділ, то конвергенція, навпаки, зближення. Зближення двох і більшої кількості країн на економічному рівні може бути наслідком їхньої співпраці (на даний момент починається співпраця [[Сполучені Штати Америки|Сполучених Штатів Америки]] і [[Куба|Куби]]) або новими політичними програмами.

== Приклади ==
Сюди якраз можна віднести приклад з добробутом різних країн. Наприклад, збільшення класових відмінностей між багатими і бідними — це економічна дивергенція, поділ країн на «Світові держави», «середнячки» і «країни третього світу» — теж економічна дивергенція. Попри все можливе різноманіття ознак і форм, економісти все ж ввели деяку класифікацію даної ознаки. При розвитку держав одні обов'язково відстають у розвитку, інші, навпаки, йдуть вперед, процвітають. В результаті цього явища виникає міждержавна дивергенція по економічному стану. Експертами помічено також, що держави з легкістю можуть мінятися ролями в цьому процесі за рахунок вступу в співдружності з іншими державами, зниження або підвищення добробуту суспільства за умовами внутрішньої політики.

== Дивергенція на Форексі ==
[[Файл:Скрита медвежа дивергенція.png|thumb|Ведмежа прихована дивергенція]]
Економічна дивергенція знайшла більш вузьке визначення на валютному [[Форекс|ринку Форекс]]. Як ми вже визначали вище, дивергенцією називають розбіжність. У випадку з Форексом це буде розбіжність руху індикатора з напрямком руху ціни.

Зазвичай на Форексі працює конвергенція — показник нормального, стійкого розвитку. Якщо відбувається дивергенція, потрібно чекати великих змін в роботі ринкової системи. Як правило, якщо ви купуєте [[Опціон|опціони]] або валюти при дивергентному стан ринку, краще ставити гроші на «спад», аніж на «підйом», оскільки занепад буде більш ймовірним. Бувають, звичайно, і винятки. [[Інвестор]]ам, які не вважають себе професіоналами Форексу, не рекомендується торгувати при дивергентному стані ринку, оскільки ризик втратити вкладені гроші дуже великий. Фінансових радників, які торгують за вас, теж найкраще на час відключити.

Оскільки весь Форекс досить мінливий і складно передбачуваний, у жодному разі не можна робити ставки відразу при виникненні дивергентного стану. Якщо ви все-таки не маєте наміру йти і готові продовжувати торги, почекайте якийсь час і проаналізуйте, як графік дивергенції буде змінюватися. Іноді одна дивергенція слідує за іншою, і це найбільш небезпечний і складний період торгівлі. Зачекайте і перегляньте зміна графіка після деякого часу, а вже потім, за отриманою від термінала інформації, робіть ставки і чекайте результатів. У жодному разі не поспішайте з прийняттям рішень, навіть якщо дивергенція почне змінюватися в негативну сторону. Пам'ятайте про підвищену нестійкість ринку в цей період і не поспішайте з висновками — все може змінитися.
Поняття економічної дивергенції, конвергенції, розглядають, як деякі приклади з реального життя, а також як аналіз тих явищ на ринку Форекс. Один з найбільших інвесторів сучасності, [[Воррен Баффет]], каже, що професійний інвестор зможе робити гроші як на спадах<ref>[http://www.unn.com.ua/uk/news/1638413-eksperti-poyasnili-prichini-nevdachi-novachkiv-na-foreks Експерти пояснили причини невдачі новачків на Форекс] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180529215441/http://www.unn.com.ua/uk/news/1638413-eksperti-poyasnili-prichini-nevdachi-novachkiv-na-foreks |date=29 травня 2018 }} ''УНН'', 25.01.0217</ref>, так і на підйомах ринку. Тому будь-які зміни на Форексі, та й взагалі в економіці, якими б страшними вони не здавалися, можуть обернутися великим прибутком і високими особистими економічними пріоритетами. Потрібно просто зуміти їх правильно зрозуміти і проаналізувати. Зараз існує величезна кількість інтернет-уроків по правильної торгівлі на економічному ринку. Ознайомтеся з цими уроками, якщо хочете заробляти на курсах валют і на [[трейдинг]]у по-справжньому хороші гроші.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://utmagazine.ru/posts/7673-divergenciya Дивергенция] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180518054332/https://utmagazine.ru/posts/7673-divergenciya |date=18 травня 2018 }}
* [https://slovar.cc/ekon/term/2331783.html Дивергенції в Словнику економічних термінів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180517223235/https://slovar.cc/ekon/term/2331783.html |date=17 травня 2018 }}
* [http://abc.informbureau.com/html/aeaadaaioess.html Економічний словник — Дивергенція] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180518054315/http://abc.informbureau.com/html/aeaadaaioess.html |date=18 травня 2018 }}

== Джерела ==
* Стратегічні орієнтири формування і реалізації фіскальної політики України [Текст]: монографія / А. І. Крисоватий, О. М. Десятнюк, А. Я. Кізима [та ін.] ; за ред. А. І. Крисоватого. — Тернопіль: ТНЕУ, 2012. — 356 с. — Режим доступу : http://library.tneu.edu.ua/images/stories/zmist/2014/літс/стратегічні{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} орієнтири форм і реалізації фіскальної політики 2012.pdf. — До 50-річчя ТНЕУ.
* Турбулентность налоговых реформ [Текст]: монография / С. И. Юрий, А. И. Крисоватый, И. А. Майбуров, Т. В. Кощук. — К. : Знання, 2011. — 382 с. — Режим доступу : http://library.tneu.edu.ua/images/stories/zmist/2013/літт/Турбулентность{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} налоговых реформ. Юрий.pdf.
* Крисоватий, А. Антропологізм дивергенції теорії преференційного оподаткування [Текст] / Андрій Крисоватий // Світ фінансів. — 2012. — Вип. 4. — С. 11-22.

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Макроекономіка]]
[[Категорія:Економіка]]


text:
# Уеуетенанго
Уеуетенанго (ісп. Huehuetenango) — місто й муніципалітет у Гватемалі, адміністративний центр однойменного департаменту. Станом на 2011 рік чисельність населення становила 108 461 особу.

## Географія
Розташовано за 269 км на північний захід від столиці країни, міста Гватемала, на панамериканському шосе.

### Клімат
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується океанічним кліматом субтропічних нагір'їв. Найтепліший місяць — квітень із середньою температурою 17.8 °C (64 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 13.9 °С (57 °F).
| Клімат Уеуетенанго      | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго | Клімат Уеуетенанго |
| Показник                | Січ.               | Лют.               | Бер.               | Квіт.              | Трав.              | Черв.              | Лип.               | Серп.              | Вер.               | Жовт.              | Лист.              | Груд.              | Рік                |
| Середня температура, °C | 14                 | 15                 | 17                 | 18                 | 18                 | 18                 | 17                 | 17                 | 17                 | 16                 | 15                 | 14                 | 16                 |
| Норма опадів, мм        | 5                  | 10                 | 22                 | 36                 | 113                | 203                | 114                | 128                | 217                | 139                | 28                 | 6                  | 1021               |
| ----------------------- | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ | ------------------ |
| Джерело: Weatherbase    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |                    |

## Економіка
Неподалік від міста є руїни маянського міста Сакулеу, що приваблюють туристів. Є невеликий музей, в якому представлено предмети, пов'язані з Сакулеу. Основною статтею прибутків є експорт кави.
В Уеуетенанго народився колишній президент Гватемали Ефраїн Ріос Монтт.

title: Уеуетенанго

wikitext:
{{НП
 |країна                  = [[Гватемала]]
 |статус                  = Місто
 |українська назва        = Уеуетенанго
|оригінальна назва = Huehuetenango, Xinabahul
 |підпорядкування         =
 |герб                    =
 |прапор                  =
 |опис герба              =
 |опис прапора            =
 |ширина герба            =
 |ширина прапора          =
 |зображення              = Ciudad de Huehuetenango.JPG
  |lat_dir = N|lat_deg = 15|lat_min = 18|lat_sec = 53
  |lon_dir = W|lon_deg = 91|lon_min = 28|lon_sec = 34
  |CoordAddon             =
 |розмір карти країни     = 300
 |розмір карти регіону    = 250
 |розмір карти району     = 200
 |position                =
 |вид регіону             = Адміністративний поділ Гватемали{{!}}Департамент
 |регіон                  = Уеуетенанго (департамент) {{!}} Уеуетенанго
 |регіон у таблиці        =
 |вид району              =
 |район                   =
 |район в таблиці         =
 |вид общини              =
 |община                  =
 |община в таблиці        =
 |карта країни            =
 |карта регіону           =
 |карта району            =
 |внутрішній поділ        =
 |вид голови              =
 |голова                  =
 |дата заснування         =
 |рік заснування          =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   = 204
 |вид висоти              =
 |висота центру НП        = 1901
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
  |населення              = 108 461
  |рік перепису           = 2011
  |густота населення      =
  |агломерація            =
  |національний склад     =
  |конфесійний склад      =
  |катойконім             =
 |часовий пояс            =
 |DST                     =
 |телефонний код          =
 |поштовий індекс         =
 |поштові індекси        =
 |автомобільний код       =
 |вид ідентифікатора      =
 |цифровий ідентифікатор  =
 |категорія в Commons     = Huehuetenango, Huehuetenango
 |сайт                    =
 |мова сайту              =
}}
'''Уеуетенанго''' ({{lang-es|Huehuetenango}}) — місто й муніципалітет у [[Гватемала|Гватемалі]], адміністративний центр [[Уеуетенанго (департамент)|однойменного департаменту]]. Станом на 2011 рік чисельність населення становила 108 461 особу<ref>[http://sistemas.segeplan.gob.gt/sideplanw/SDPPGDM$PRINCIPAL.VISUALIZAR?pID=POBLACION_PDF_1301 ''Información demográfica sobre el municipio de Huehuetenango''] según el Censo de Población 2002–2011</ref>.

== Географія ==
Розташовано за 269 км на північний захід від столиці країни, міста [[Гватемала (місто)|Гватемала]], на [[Панамериканське шосе|панамериканському шосе]].

=== Клімат ===
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується [[морський клімат|океанічним кліматом субтропічних нагір'їв]]. Найтепліший місяць — [[квітень]] із середньою температурою 17.8 °C (64 °F). Найхолодніший місяць — [[січень]], із середньою температурою 13.9 °С (57 °F).<ref>[https://weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=786270&cityname=Huehuetenango%2C+Huehuetenango%2C+Guatemala&units=metric Клімат Уеуетенанго]</ref>

{{Клімат міста
|Місто_род=Уеуетенанго
|Джерело=[https://www.weatherbase.com/weather/weather.php3?s=786270&cityname=Huehuetenango-Huehuetenango-Guatemala Weatherbase]
| Рік_сер=16
| Січ_сер=14
| Лют_сер=15
| Бер_сер=17
| Кві_сер=18
| Тра_сер=18
| Чер_сер=18
| Лип_сер=17
| Сер_сер=17
| Вер_сер=17
| Жов_сер=16
| Лис_сер=15
| Гру_сер=14
| Рік_сер_опади=1021
| Січ_сер_опади=5
| Лют_сер_опади=10
| Бер_сер_опади=22
| Кві_сер_опади=36
| Тра_сер_опади=113
| Чер_сер_опади=203
| Лип_сер_опади=114
| Сер_сер_опади=128
| Вер_сер_опади=217
| Жов_сер_опади=139
| Лис_сер_опади=28
| Гру_сер_опади=6
}}

== Економіка ==
Неподалік від міста є руїни маянського міста [[Сакулеу]], що приваблюють туристів. Є невеликий музей, в якому представлено предмети, пов'язані з Сакулеу. Основною статтею прибутків є експорт кави.

В Уеуетенанго народився колишній президент Гватемали [[Ефраїн Ріос Монтт]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Guatemala-geo-stub}}

[[Категорія:Міста Гватемали]]

title: сусідні нас. пункти

Країна: Гватемала

Департамент: Уеуетенанго

Межує з: | Aguacatánd, Chiantlad, Malacatancitod, San Pedro Jocopilasd, Santa Bárbarad, San Sebastián Huehuetenangod ? |

Площа: 204 км²

Офіційна мова: іспанська мова, Мамська мова, Awakatek, Akateko, Чуйська мова, Jakaltek, Q’anjob’al (Уеуетенанго)

Міста-побратими: Комітан де Доминґезd, Шарлотсвілл (2020)

OSM: ↑214708 ·R (Уеуетенанго)


text:
# Київ-Товарний
Київ-Товарний — вантажна залізнична станція 4 класу Київського залізничного вузла Південно-Західної залізниці.
Розташована в долині річки Либідь, в місцевості Протасів Яр, біля вулиці Івана Федорова.
Станція розміщується поруч із зупинною залізничною платформою Протасів Яр. Має виключно вантажне значення, приміські поїзди та поїзди далекого слідування на станції не зупиняються.
В межах станції частково розташовано зупинний пункт Вокзальна Центрального залізничного вокзалу - непарна колія — це станція Київ-Товарний (вихідний світлофор станції знаходиться відразу за високою платформою у напрямку станції Київ-Волинський).

## Історія
Товарна станція виникла ще в перші десятиліття існування залізниці в місті — 1886 року, однак довгий час була розташована поруч із Центральним залізничним вокзалом.
1902 року розпочалося спорудження нової товарної станції південніше вокзалу, на спеціально облаштованій території, задля відокремлення вантажного й пасажирського руху (і дотепер вантажне сполучення здійснюється не через вокзал, а обхідною гілкою, через розташовані поруч із вокзалом Північні платформи).
1907 року нову товарну станцію було відкрито.
Було споруджено 2 вантажних парки, станція мала найпрогресивніше технічне оснащення, автономну систему інженерних комунікацій. Було споруджено більше 10 основних та допоміжних споруд (будинок контори, пакгаузи, будинки для робітників та інші споруди).

## Історична та архітектурна цінність об'єктів станції
Дотепер зберігся будинок управління станцією (1907) та будівлі двох пакгаузів тих часів — довгих промислово-складських споруд для зберігання та розвантаження товарів. Також збереглася низка допоміжних споруд — 3 житлові будинки для залізничників, будинок для кондукторів, насосна станція із водоміром.

## Зображення
- Панорама станції
- Пакгаузи станції

- Інтер'єр товарної контори
- Пам'ятна табличка на фасаді товарної контори
- Пакгаузи станції
- вагони на станції

title: Київ-Товарний

wikitext:
{{Залізнична станція
|тип = вантажна станція
|Name = Київ-Товарний
|Line = Київ-Пасажирський - Київ-Деміївський
|Railway = [[Південно-Західна залізниця]]
|Department = <!--підрозділ залізниці-->
|Date =
|Year = 1907
|Image = Київ Товарний 2012 01.JPG
|Caption=Товарна контора станції
|ProjectName = <!--проєктна назва-->
|OldName = <!--попередні назви-->
|NameProjects = <!--проекти перейменування-->
|Type = вантажна
|Arhitector = [[Вербицький Олександр Матвійович|О. М. Вербицький]]
|Enginer = <!--інженери-конструктори-->
|NumberOfPlatforms = 1
|NumberOfTracks = 31
|PlatformType = острівна
|PlatformForm =
|PlatformLength = <!--довжина платформи (якщо у центрального зала і посадочних платформ різна довжина, занотовуем)-->
|PlatformWidth = <!--ширина платформи (ширину центрального зала і посадочних платформ (окремо))-->
|Builder = <!--Забудовник, компанія, будівельно-монтажне управління, що збудувало станцію-->
|Street = вулиця Івана Федорова, 32
|TransTo = <!--переходи на станції-->
|TransTo1 = <!--пересадка на-->
|DistanceKiev = 2 км (до ст. [[Київ-Пасажирський]])
|Distance, Distance2 = <!--кілометраж (якщо не збігається з відстанню до Києва)-->
|Center, Center2 = <!--точка відліку кілометражу (в родовому відміннику)-->
|Tariff = <!--тарифна зона пасажирської платформи-->
|Mobile = <!--Наявність покриття мобільних операторів (параметр не рекомендується використовувати)-->
|Code = 320204
|CodeExpress = <!--код станції в системі «Експрес-2» (якщо є)-->
|Commons = Kyiv-Tovarnyi Railway Station
|services = Прийом та видача вагонних відправок вантажів, які допускаються до зберігання на відкритих майданчиках станцій. Прийом та видача вантажів вагонними і дрібними відправками, що завантажуються цілими вагонами, тільки на під'їзних шляхах і місцях незагального користування. Прийом та видача вагонних відправок вантажів, що потребують зберігання у критих складах станцій.
|services1 =
}}
{{Київський_залізничний_вузол|right}}
'''Київ-Товарний''' — вантажна залізнична станція 4 класу Київського залізничного вузла [[Південно-Західна залізниця|Південно-Західної залізниці]].

Розташована в долині [[Либідь (річка)|річки Либідь]], в місцевості [[Протасів Яр (місцевість)|Протасів Яр]], біля [[Вулиця Івана Федорова (Київ)|вулиці Івана Федорова]].

Станція розміщується поруч із зупинною залізничною платформою [[Протасів Яр (зупинний пункт)|Протасів Яр]]. Має виключно вантажне значення, приміські поїзди та поїзди далекого слідування на станції не зупиняються.

В межах станції частково розташовано [[Вокзальна (зупинний пункт)|зупинний пункт Вокзальна]] Центрального залізничного вокзалу - непарна колія — це станція Київ-Товарний (вихідний світлофор станції знаходиться відразу за високою платформою у напрямку станції Київ-Волинський).

== Історія ==
Товарна станція виникла ще в перші десятиліття існування залізниці в місті — 1886 року, однак довгий час була розташована поруч із [[Київ-Пасажирський|Центральним залізничним вокзалом]].

1902 року розпочалося спорудження нової товарної станції південніше вокзалу, на спеціально облаштованій території, задля відокремлення вантажного й пасажирського руху (і дотепер вантажне сполучення здійснюється не через вокзал, а обхідною гілкою, через розташовані поруч із вокзалом Північні платформи).

1907 року нову товарну станцію було відкрито.

Було споруджено 2 вантажних парки, станція мала найпрогресивніше технічне оснащення, автономну систему інженерних комунікацій. Було споруджено більше 10 основних та допоміжних споруд (будинок контори, пакгаузи, будинки для робітників та інші споруди).

== Історична та архітектурна цінність об'єктів станції ==

Дотепер зберігся будинок управління станцією (1907) та будівлі двох пакгаузів тих часів — довгих промислово-складських споруд для зберігання та розвантаження товарів. Також збереглася низка допоміжних споруд — 3 житлові будинки для залізничників, будинок для кондукторів, насосна станція із водоміром.

== Зображення ==
<gallery widths="300px" >
Киев-Товарный 2005 01 панорама.jpg|Панорама станції
Київ-Товарний пакгаузи 2012 01.jpg|Пакгаузи станції
</gallery>
<gallery>
Київ Товарний 2012 02.JPG|Інтер'єр товарної контори
Київ Товарний 2012 03.JPG|Пам'ятна табличка на фасаді товарної контори
Київ Товарний пакгаузи 2012 02.JPG|Пакгаузи станції
Київ-Товарний.jpg|вагони на станції
</gallery>

== Посилання ==
* [http://www.swrailway.gov.ua/rabslovo/?aid=166 ''Романов А.'' Станція Київ-Товарний: Старовинну споруду не впізнати] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090119205258/http://swrailway.gov.ua/rabslovo/?aid=166 |date=19 Січня 2009 }} // «Рабочее слово» № 42. — 2007. — 26 жовтня.
{{піку2|С=216}}
* [[Звід пам'яток історії та культури України]]: [http://history.org.ua/LiberUA/966-95478-2-2-2/966-95478-2-2-2.pdf Київ: Енциклопедичне видання. Кн. 1, ч. 3.: С-Я] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160307070755/http://history.org.ua/LiberUA/966-95478-2-2-2/966-95478-2-2-2.pdf |date=7 Березня 2016 }} / Редкол. тому: Відп. ред. П. Тронько та ін. Упоряд.: [[Горбик В'ячеслав Олександрович|В. Горбик]], М. Кіпоренко, Н. Коваленко, Л. Федорова та ін. — К.: Голов. ред. Зводу пам'яток історії та культури при вид-ві «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 2011. — С. 1600—1602. — {{s|ISBN 966-95478-2-2.}}
* [http://railwayz.info/photolines/station/2734 ст. Киев-Товарный] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140223131714/http://railwayz.info/photolines/station/2734 |date=23 Лютого 2014 }}

== Джерела ==
* {{ЖДС}}

{{Роздільні пункти Київської дирекції ПЗЗ}}
{{Станції Південно-Західної залізниці}}

{{Портали|Залізниця}}

[[Категорія:Залізничні станції Києва]]
[[Категорія:Транспорт Солом'янського району]]
[[Категорія:Залізничні станції та платформи, збудовані 1907]]
[[Категорія:Засновані в Києві 1907]]

title: Станція Київ-Товарний Київ-Пасажирський - Київ-Деміївський · Південно-Західна залізниця ·

Тип: вантажна

Тип платформ(и): острівна

Архітектори вокзалу: О. М. Вербицький

Вулиця: вулиця Івана Федорова, 32

Відстань до Києва, км: 2 км (до ст. Київ-Пасажирський)

title: Київський залізничний вузол

Київ-Ліски: | | | | | | | · Алматинська вулиця

Русанівка: | | | | | | | · Проспект Соборності

Броварський проспект: | | | | | | | · Березняки

Микільська Слобідка: | | | | | | | | · Дніпровська набережна

+шв. трам Райдужний: | | | | | | | · Ботанічна

Рибальський залізничний міст: | | | | | | | | · Наддніпрянське шосе

Набережно-Рибальська дорога: | | | | | | | · Видубичі +M

Оболонь: | | | | | | | | | · Видубичі-Трипільські +M

+M Почайна: | | | | | | | | | · Саперно-Слобідська вулиця

Вишгород: | | | | | | | | | · Проспект Науки

Куренівка: | | | | | | | | | · Проспект Науки

Вулиця Марка Вовчка: | | | | | | | | | · Петро Кривоніс

Вулиця Семена Скляренка: | | | | | | | | | · Вулиця Академіка Заболотного

Пріорка: | | | | | | | | | · Миронівський напрямок

Кирилівська вулиця: | | | | | | | · Вулиця Михайла Бойчука

Вулиця Щусєва: | | | | | | | · Київ-Деміївський

+M Сирець: | | | | | | | · р. Либідь

Вулиця Жамбила Жабаєва: | | | | | | | · Бульвар Миколи Міхновського

Вулиця Сікорського: | | | | | | | · Байкова вулиця

+M Берестейська: | | | | | | | · Протасів Яр

Коростенський напрямок: | | | | | | | | | · Вулиця Івана Федорова

Проспект Академіка Палладіна: | | | | | | | | | | · Київ-Товарний

Академмістечко: | | | | | | | | | · Вулиця Льва Толстого

вул. Гетьмана Розумовського: | | | | | | | | | · Вокзальна +M +шв. трам

Берестейський проспект: | | | | | | | | | · Київ-Пасажирський +M +шв. трам

+шв. трам Борщагівка: | | | | | | | · Караваєві Дачі

Алмаз: | | | | | | | · Київ-Волинський

Борщагівка-Технічна: | | | | | | | · Відрадний проспект


text:
# Алогамія
Алогамія (англ. allogamy; від дав.-гр. ἄλλος (allos) «інший» і γάμος (gamos) «шлюб») — запліднення яйцеклітини однієї особини спермієм іншої. Антонімом є автогамія — самозапліднення. У людей запліднення є прикладом алогамії. Самозапилення відбувається в гермафродитних організмів, коли 2 гамети, злиті при заплідненні, походять від однієї особини. Воно поширене в рослин (див. Розмноження рослин) і деяких найпростіших.
У рослин алогамію називають перехресним запиленням. Цим терміном позначається перенесення пилку від однієї рослини задля запліднення квітки іншої.
паразити, які мають складний життєвий цикл можуть проходити через альтернативні стадії алогамного та автогамного розмноження, і опис досі невідомої алогамної стадії може бути важливою знахідкою з наслідками для вивчення захворювань людини.

## Уникнення ендогамної депресії
Алогамія зазвичай включає перехресне запліднення між неспорідненими особинами, що призводить до маскування шкідливих рецесивних алелей у нащадків. І навпаки, близький інбридинг, включаючи самозапліднення у рослин та автоміктичний партеногенез у перетинчастокрилих, має тенденцію призводити до експресії шкідливих рецесивних алелей (ендогамна депресія).
У дводомних рослин приймочка маточки може отримувати пилок від кількох різних потенційних донорів. Оскільки кілька пилкових трубок від різних донорів проростають крізь приймочку, щоб досягти зав'язі, материнська рослина-одержувач може здійснювати відбір пилку, віддаючи перевагу пилку з менш споріднених рослин-донорів. Таким чином, відбір після запилення може відбуватися, щоб сприяти алогамії та уникнути ендогамної депресії. Крім того, насіння може бути абортовано вибірково, залежно від спорідненості батьківських особин.

title: Алогамія

wikitext:
{{не плутати|Перехресне запилення}}

'''Алогамія''' ({{lang-en|allogamy}}; від {{lang-grc|ἄλλος}} (allos) «інший» і {{lang-grc2|γάμος}} (gamos) «шлюб») — [[запліднення]] [[яйцеклітина|яйцеклітини]] однієї особини [[спермій|спермієм]] іншої. Антонімом є [[автогамія]] — самозапліднення. У людей запліднення є прикладом алогамії. Самозапилення відбувається в [[гермафродит]]них організмів, коли 2 [[гамета|гамети]], злиті при заплідненні, походять від однієї особини. Воно поширене в [[рослини|рослин]] (див. [[Розмноження рослин]]) і деяких [[найпростіші|найпростіших]].

У рослин алогамію називають [[Перехресне запилення|перехресним запиленням]]. Цим терміном позначається перенесення [[пилок|пилку]] від однієї рослини задля запліднення [[квітка|квітки]] іншої.

[[Паразитизм|паразити]], які мають складний [[Біологічний життєвий цикл|життєвий цикл]] можуть проходити через альтернативні стадії алогамного та автогамного розмноження, і опис досі невідомої алогамної стадії може бути важливою знахідкою з наслідками для вивчення захворювань людини.

== Уникнення ендогамної депресії ==
Алогамія зазвичай включає перехресне запліднення між неспорідненими особинами, що призводить до маскування шкідливих рецесивних [[Алелі|алелей]] у нащадків<ref name="pmid">{{cite journal |authors=Bernstein H., Hopf F. A., Michod R. E. |title=The molecular basis of the evolution of sex |journal=Adv. Genet. |volume=24 |pages=323–70 |year=1987 }}</ref><ref>Michod, R.E. (1994). «Eros and Evolution: A Natural Philosophy of Sex» Addison-Wesley Publishing Company, Reading, Massachusetts. {{ISBN|978-0201442328}}</ref>. І навпаки, близький [[інбридинг]], включаючи самозапліднення у рослин та автоміктичний [[партеногенез]] у [[перетинчастокрилі|перетинчастокрилих]], має тенденцію призводити до експресії шкідливих рецесивних алелей ([[ендогамна депресія]]).

У [[Дводомні рослини|дводомних рослин]] [[приймочка]] маточки може отримувати пилок від кількох різних потенційних донорів. Оскільки кілька [[Пилкова трубка|пилкових трубок]] від різних донорів проростають крізь приймочку, щоб досягти зав'язі, материнська рослина-одержувач може здійснювати відбір пилку, віддаючи перевагу пилку з менш споріднених рослин-донорів<ref name=Teixeira>{{cite journal |authors=Teixeira S., Foerster K., Bernasconi G. |title=Evidence for inbreeding depression and post-pollination selection against inbreeding in the dioecious plant Silene latifolia |journal=Heredity (Edinb) |volume=102 |issue=2 |pages=101–12 |year=2009 |pmid=18698334 |doi=10.1038/hdy.2008.86}}</ref>. Таким чином, відбір після запилення може відбуватися, щоб сприяти алогамії та уникнути ендогамної депресії. Крім того, насіння може бути абортовано вибірково, залежно від спорідненості батьківських особин<ref name=Teixeira />.

== Див. також ==
* [[Гетерозис]]
* [[Аутбридинг]]
* [[Автостерильність]]

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* {{cite web
|url=http://www.genetics.org/cgi/content/abstract/168/3/1563
|title=High-Resolution Mapping and Functional Analysis of se2.1: A Major Stigma Exsertion Quantitative Trait Locus Associated With the Evolution From Allogamy to Autogamy in the Genus Lycopersicon  168 (3): 1563 -- Genetics
|publisher=www.genetics.org
|access-date=26 січня 2022
|last=Kai-Yi Chen
|first=Steven D. Tanksley
|archive-date=1 березня 2009
|archive-url=https://web.archive.org/web/20090301043026/http://www.genetics.org/cgi/content/abstract/168/3/1563
}}
* {{cite web
 |url        = http://rparticle.web-p.cisti.nrc.ca/rparticle/AbstractTemplateServlet?calyLang=eng&journal=cjb&volume=50&year=1972&issue=8&msno=b72-219
 |title      = Autogamy, allogamy, and pollination in some Canadian weeds Can. J. Bot. 50(8): 1767-1771 (1972)
 |publisher  = rparticle.web-p.cisti.nrc.ca
 |access-date = 26 січня 2022
 |last       = Mulligan
 |first      = Gerald
}}{{Dead link|date=січень 2022 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}

{{biology-stub}}

[[Категорія:Розмноження]]


text:
# Війна законів СРСР
Війна законів (рос. Война законов) — серія конфліктів між центральним урядом СРСР та урядами радянських республік під час «параду суверенітетів» в останні роки існування СРСР (1989-1991 рр.), що, зрештою, сприяло розпаду СРСР. Коли радянський генеральний секретар Михайло Горбачов і Комуністична партія СРСР вирішили посилити свій контроль над республіками, окремі уряди почали проголошувати власний суверенітет і верховенство власних законів над союзними. Це включало відокремлення власних законів республік від законів радянського центрального уряду та відмову від сплати податків. Ці події послабили економічну інтеграцію республік Радянського Союзу та стали головним чинником його розпаду в 1991 році.

## Ранні конфлікти
У 1989—1991 роках поступово наростало законодавче протистояння між центральним радянським урядом і керівництвом радянських республік. Верховні ради республік прийняли багато законів, які повертали їм юрисдикцію над власною територією, але ці закони тут же скасовувалися Москвою, як неконституційні. У відповідь республіки офіційно заявили, що у Москві не мають права приймати рішення стосовно питань, щодо яких був прийняті закони на рівні республік. Це призвело до постійних конфліктів щодо конституційних формулювань і щодо того, чиї закони мали верховенство права у республіках: власні чи прийняті в Москві.
Верховні ради союзник республік почали оголошувати державний суверенітет: першою була Естонія в 1988, а 14 інших — у 1990 році. Замість російської державними в республіках проголошувалися національні мови. Процес відновлення прав титульних народів був погано сприйнятий у деяких регіонах та великих містах, де більшість населення складали російсьокомовне населення, що призвело до спроб утворити або відновити сепаратистські державні утворення на території союзних республік. Нові уряди продовжували війну законів, відкидаючи нові закони, прийняті Москві, і створюючи власні. З іншого боку, хоча інколи закони, прийняті республіками, були суперечливими, вони, здебільшого, були майже ідентичні тим, що приймалися в Москві, і створювали систему так званої «паралельної влади».
Наприклад, Татарстан, де більшість населення складають татари-мусульмани, у 1990 році проголосив себе незалежною державою з правом на самовизначення та заявив про право власності на власні величезні запаси нафти. Татарстан позбавився російського законодавства та російських податків, як і багато з 89 регіонів Росії.

## Розпад Радянського Союзу
Оскільки розкол посилювався, уряд СРСР почав говорити про нові підходи для повернення до статус-кво. Горбачов призупинив ринкові перетворення і запропонував конституційні поправки для реорганізації і збереження Радянського Союзу. Задля цього був написаний Новий союзний договір, який надавав республікам більше контролю над своїми справами, намагаючись утримати їх у Союзі. Однак, ця пропозиція був запізнілою і не змогла переконати союзні республіки перестати думати про вихід.
Вакуум влади, який утворився, був заповнений приходом Бориса Єльцина, який намагався заручитися підтримкою автономних республік РСФСР і у своєму протистоянні з Горбачовим. Кремль і Горбачов відповіли осудом Єльцина та його зауважень.
На антиурядові настрої ще більше вплинув Серпневий путч, під час якого путчисти спробували усунути від влади Горбачова. Путч провалився, але дестабілізація різко зменшила владу Горбачова. Контроль над ситуацією перейшов до республік, які почали оголошувати незалежність. Центральному радянському уряду довелося визнати незалежність Литви, Латвії та Естонії. Інші 12 республік стали незалежними після підписання Біловезької угоди між Росією, Україною та Білоруссю, що оголошувала припинення існування Радянського Союзу.

## Проблеми в Російській Федерації після розпаду СРСР
В РФ всю повноту влади отримав Єльцин, який, здавалося, виступав за демократизацію країни, але йому довелося мати справу з сильною протидією автономних республік у впровадженні законів, важливих для продовження існування РФ. Частина членів компартії була позбавлена влади та замінена іншими громадянами, але багато урядів автономних республік зайняли національну позицію та зберегли свої посади.
Після реорганізації нового уряду Єльцин опинився в становищі, яке повинно було дати йому можливість змінити РФ так, як він вважав за потрібне, але його зусилля булі підривалися позицією Верховною ради РРФСР. Між Єльциним і парламентом почалося протистояння і чергова війна законів, які перерослу у Конституційну кризу(1993). Як спосіб обійти парламент, Єльцин пішов на серйозні поступки регіональним урядам, підписавши Федеративний договір РФ, намагаючись отримати підтримку у автономних республіках. Він навіть пішов далі, створивши Конституцію Росії, яка надала більше повноважень республікам.

## Завершення війни законів у Росії на початку 2000-х
З приходом Путіна на посаду президента у 2000 році почалося формування набагато більш жорсткої, «єдиної» Росії. Президентство Путіна призвело до ухвалення кількох постанов, які сприяли значному обмеженню суверенітету та автономії регіонів та централізації країни під владою Кремля і представники місцевої влади погодилися зі звуженням своїх повноважень.
Татарстан був республікою, яка прокладала шлях до  власного суверенітету та головним регіоном, який проштовхував політику «офіційної асиметрії». Ця позиція була підірвана створенням законодавства, відомого як «федеральне втручання», згідно з яким президент РФ може усунути будь-якого лідера республіки та розпустити законодавчий орган республіки, якщо регіон двічі відмовляється виконувати рішення суду в Москві.
У відповідь суди закидали справами, намагаючись змінити законодавство, але це призвело лише до згортання та деградації законів, що мали захищати регіони. Зрештою, регіональна влада Татарстану під тиском Москви була змушена змінити формулювання своєї конституції, щоб налагодити тісніші зв’язки з кремлівським урядом. Однак, не всі представники національно-визвольних рухів Татарстану змирилися з цим і продовження реінтеграції часто супроводжувалося їх відкритим невдоволенням.

title: Війна законів СРСР

wikitext:
'''Війна законів''' ({{Lang-ru|Война законов}})<ref>[http://slovari.yandex.ru/dict/jurid/article/jur1/jur-1049.htm Война законов] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090419005850/http://slovari.yandex.ru/dict/jurid/article/jur1/jur-1049.htm|date=2009-04-19}} (War of Laws) in a Russian online legal dictionary</ref> — серія конфліктів між центральним урядом [[Союз Радянських Соціалістичних Республік|СРСР]] та урядами [[Список союзних республік СРСР|радянських республік]] під час «[[Парад суверенітетів|параду суверенітетів]]» в останні роки існування СРСР (1989-1991 рр.), що, зрештою, сприяло [[Розпад СРСР|розпаду СРСР]]. Коли [[Генеральний секретар ЦК КПРС|радянський генеральний секретар]] [[Горбачов Михайло Сергійович|Михайло Горбачов]] і [[Комуністична партія Радянського Союзу|Комуністична партія СРСР]] вирішили посилити свій контроль над республіками, окремі уряди почали проголошувати власний суверенітет і верховенство власних законів над союзними. Це включало відокремлення власних законів республік від законів радянського центрального уряду та відмову від сплати податків. Ці події послабили економічну інтеграцію республік Радянського Союзу та стали головним чинником його [[Розпад СРСР|розпаду]] в 1991 році.<ref>''The Revenge of the Past: Nationalism, Revolution, and the Collapse of the Soviet Union'', Ronald Grigor Suny, Stanford University Press, 1993, {{ISBN|0-8047-2247-1}} Retrieved on 2009-04-25</ref>

== Ранні конфлікти ==
У 1989—1991 роках поступово наростало законодавче протистояння між центральним радянським урядом і керівництвом [[Список союзних республік СРСР|радянських республік]]. Верховні ради республік прийняли багато законів, які повертали їм юрисдикцію над власною територією, але ці закони тут же скасовувалися Москвою, як неконституційні. У відповідь республіки офіційно заявили, що у Москві не мають права приймати рішення стосовно питань, щодо яких був прийняті закони на рівні республік. Це призвело до постійних конфліктів щодо конституційних формулювань і щодо того, чиї закони мали верховенство права у республіках: власні чи прийняті в Москві.

Верховні ради союзник республік почали оголошувати державний суверенітет: першою була [[Естонія]] в 1988, а 14 інших — у 1990 році. Замість [[Російська мова|російської]] державними в республіках проголошувалися [[Національна мова|національні мови]]. Процес відновлення прав титульних народів був погано сприйнятий у деяких регіонах та великих містах, де більшість населення складали російсьокомовне населення, що призвело до спроб утворити або відновити сепаратистські державні утворення на території союзних республік. Нові уряди продовжували війну законів, відкидаючи нові закони, прийняті Москві, і створюючи власні. З іншого боку, хоча інколи закони, прийняті республіками, були суперечливими, вони, здебільшого, були майже ідентичні тим, що приймалися в Москві, і створювали систему так званої «паралельної влади».<ref name="Destal">{{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=WVmRudN2_98C&q=%22War+of+Laws%22&pg=PA89
|title=Soviet Constitutional Crisis: From De-Stalinization to Disintegration
|last=Sharlet
|first=Robert S.
|year=1992
|publisher=M.E. Sharpe, Inc.
|page=89
|isbn=1-56324-063-7
|accessdate=2009-04-25
}}</ref>

Наприклад, [[Татарстан]], де більшість населення складають [[татари]]-мусульмани, у 1990 році проголосив себе незалежною державою з правом на самовизначення та заявив про право власності на власні величезні запаси нафти. Татарстан позбавився російського законодавства та російських податків, як і багато з 89 регіонів Росії.<ref>
{{Cite news|url=https://www.nytimes.com/2000/03/09/world/russian-regions-wary-as-putin-tightens-control.html?pagewanted=1|title=Russian Regions Wary as Putin Tightens Control - The New York Times|work=[[The New York Times]]|accessdate=2009-04-25|last=Bohlen|first=Celestine|date=2000-03-09}}
</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.tatar.ru/english/00002028.html|title=Declaration On the State Sovereignty of the Republic of Tatarstan : The Republic of Tatarstan|publisher=tatar.ru|accessdate=2009-04-25|archivedate=2000-01-19|archiveurl=https://web.archive.org/web/20000119044059/http://www.tatar.ru/english/00002028.html|url-status=dead}}</ref>

== Розпад Радянського Союзу ==
Оскільки розкол посилювався, уряд СРСР почав говорити про нові підходи для повернення до [[статус-кво]]. Горбачов призупинив ринкові перетворення і запропонував [[Конституційна поправка|конституційні поправки]] для реорганізації і збереження Радянського Союзу. Задля цього був написаний [[Новий союзний договір]], який надавав республікам більше контролю над своїми справами, намагаючись утримати їх у Союзі. Однак, ця пропозиція був запізнілою і не змогла переконати союзні республіки перестати думати про вихід.<ref name="Destal"/>

Вакуум влади, який утворився, був заповнений приходом [[Єльцин Борис Миколайович|Бориса Єльцина]], який намагався заручитися підтримкою автономних республік РСФСР і у своєму протистоянні з Горбачовим. [[Московський кремль|Кремль]] і Горбачов відповіли осудом Єльцина та його зауважень. <ref>{{Cite news|url=https://www.nytimes.com/1991/02/21/world/kremlin-hits-back-at-yeltsin-demand.html|title=Kremlin Hits Back At Yeltsin Demand - The New York Times|work=[[The New York Times]]|accessdate=2009-04-25|last=Fein|first=Esther|date=1991-02-21}}</ref>

На антиурядові настрої ще більше вплинув [[Серпневий путч]], під час якого путчисти спробували усунути від влади Горбачова. Путч провалився, але дестабілізація різко зменшила владу Горбачова. Контроль над ситуацією перейшов до республік, які почали оголошувати незалежність. Центральному радянському уряду довелося визнати незалежність [[Литва|Литви]], [[Латвія|Латвії]] та [[Естонія|Естонії]]. Інші 12 республік стали незалежними після підписання [[Біловезька угода|Біловезької угоди]] між Росією, [[Україна|Україною]] та [[Білорусь|Білоруссю]], що оголошувала припинення існування Радянського Союзу.

== Проблеми в Російській Федерації після розпаду СРСР ==
В РФ всю повноту влади отримав Єльцин, який, здавалося, виступав за демократизацію країни, але йому довелося мати справу з сильною протидією автономних республік у впровадженні законів, важливих для продовження існування РФ. Частина членів компартії була позбавлена влади та замінена іншими громадянами, але багато урядів автономних республік зайняли національну позицію та зберегли свої посади.

Після реорганізації нового уряду Єльцин опинився в становищі, яке повинно було дати йому можливість змінити РФ так, як він вважав за потрібне, але його зусилля булі підривалися позицією [[Верховна рада Росії|Верховною ради РРФСР]]. Між Єльциним і парламентом почалося протистояння і чергова війна законів, які перерослу у [[Конституційна криза у Росії 1993|Конституційну кризу(1993)]]. Як спосіб обійти парламент, Єльцин пішов на серйозні поступки регіональним урядам, підписавши [[Федеративний договір РФ]], намагаючись отримати підтримку у [[Республіки в складі Російської Федерації|автономних республіках]]. Він навіть пішов далі, створивши [[Конституція Російської Федерації|Конституцію Росії]], яка надала більше повноважень республікам.<ref>{{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=F2uWmCygVWEC&q=%22War+of+Laws%22&pg=PA173
|title=Federalism and democratisation in Russia
|last=Ross
|first=Cameron
|year=2002
|publisher=Manchester University Press
|page=173
|isbn=0-7190-5870-8
|accessdate=2009-04-25
}}</ref>

== Завершення війни законів у Росії на початку 2000-х ==
З приходом [[Путін Володимир Володимирович|Путіна]] [[Президентські вибори в Росії 2000|на посаду президента]] у 2000 році почалося формування набагато більш жорсткої, «єдиної» Росії. Президентство Путіна призвело до ухвалення кількох постанов, які сприяли значному обмеженню суверенітету та автономії регіонів та централізації країни під владою Кремля і представники місцевої влади погодилися зі звуженням своїх повноважень.

[[Татарстан]] був республікою, яка прокладала шлях до  власного суверенітету та головним регіоном, який проштовхував політику «офіційної асиметрії». Ця позиція була підірвана створенням законодавства, відомого як «<nowiki/>[[федеральне втручання]]<nowiki/>», згідно з яким [[Президент Російської Федерації|президент РФ]] може усунути будь-якого лідера республіки та розпустити законодавчий орган республіки, якщо регіон двічі відмовляється виконувати рішення суду в Москві.

У відповідь суди закидали справами, намагаючись змінити законодавство, але це призвело лише до згортання та деградації законів, що мали захищати регіони. Зрештою, регіональна влада Татарстану під тиском Москви була змушена змінити формулювання своєї конституції, щоб налагодити тісніші зв’язки з кремлівським урядом. Однак, не всі представники національно-визвольних рухів Татарстану змирилися з цим і продовження реінтеграції часто супроводжувалося їх відкритим невдоволенням.

== Список літератури ==
{{Reflist}}

[[Категорія:Розпад СРСР]]


text:
# Алгоритм Бойєра — Мура — Хорспула
Алгоритм Бойєра — Мура — Хорспула — алгоритм пошуку рядка — спрощений варіант алгоритму Бойера — Мура. АБМХ працює краще алгоритму Бояра — Мура на випадкових текстах. До того ж, вимагає багатьох попередніх обчислень евристика збіглася суфікса опускається.

## Опис алгоритму
Спочатку будується таблиця зміщень для шуканого шаблону. Поєднується початок тексту (рядки) і шаблона, перевірка починається з останнього символу шаблону.
Якщо останній символ шаблону і відповідний йому при накладенні символ рядка не збігаються, то зразок зрушується щодо рядка на величину, отриману з таблиці зміщень. Причому символ береться з рядка (а не з шаблону), відповідний зсув знаходиться в таблиці. Проводиться зрушення і знову починається перевірка з останнього символу.
Якщо ж символи збігаються, проводиться порівняння передостаннього символу шаблону і т. д. Якщо всі символи шаблону збіглися з накладеними символами рядки, значить, підрядок знайдена, і пошук закінчено. Якщо ж якийсь (не останній) символ шаблону не збігається з відповідним символом рядка, шаблон зсувається на один символ вправо, і перевірка знову починається з останнього символу.
Весь алгоритм виконується до тих пір, поки або не буде знайдено входження шуканого зразка, або не буде досягнуто кінець рядка.

## Побудова таблиці
У таблиці зберігається величина зсуву для кожного символу в шаблоні. Величина зрушення визначається з тих міркувань, що він повинен бути максимально можливим, але таким, щоб не пропустити входження шуканого шаблону.
Таблиця містить список всіх символів в шаблоні. У відповідність кожному символу ставиться його порядковий номер, рахуючи з кінця рядка. Якщо символ зустрічається кілька разів, то використовується саме праве входження.

### Приклад
Для шаблону «abbad» таблиця має такий вигляд.
| a | b | d |
| - | - | - |
| 1 | 2 | 5 |

## Приклад

### Паскаль
Процедура отримує посилання на три змінні: haystack і needle строкового типу і result цілого типу, причому перші дві для процедури є константами і не можуть бути змінені. У haystack повинна міститися рядок, в якій буде здійснено пошук, а needle повинна містити підрядок, яку треба знайти. В результаті виконання процедури мінлива result буде містити номер позиції, починаючи з якого підрядок needle входить в рядок haystack, або 0, якщо входження немає.
```
procedure

boyer_moore
(
const

haystack
:

string
;

const

needle
:

string
;

var

result
:

integer
)
;

var

i
,

j
,

k

:

integer
;

needle_len

:

integer
;

haystack_len

:

integer
;

needle_table

:

array
[
char
]

of

byte
;

begin

needle_len

:=

length
(
needle
)
;

haystack_len

:=

length
(
haystack
)
;

if

needle_len

<

haystack_len

then

begin

for

i

:=

0

to

255

do

needle_table
[
chr
(
i
)]

:=

needle_len
;

for

i

:=

1

to

needle_len
-
1

do

needle_table
[
needle
[
i
]]

:=

needle_len
-
i
;

i

:=

needle_len
;

j

:=

i
;

while

(
j

>

0
)

and

(
i

<=

haystack_len
)

do

begin

j

:=

needle_len
;

k

:=

i
;

while

(
j

>

0
)

and

(
haystack
[
k
]

=

needle
[
j
])

do

begin

dec
(
k
)
;

dec
(
j
)
;

end
;

i

:=

i

+

needle_table
[
haystack
[
i
]]
;

end
;

if

k

>

haystack_len

-

needle_len

then

result

:=

0

else

result

:=

k

+

1
;

end

else

result

:=

0
;

end
;

```

title: Алгоритм Бойєра — Мура — Хорспула

wikitext:
'''Алгоритм Бойєра — Мура — Хорспула''' — [[алгоритм пошуку рядка]] — спрощений варіант [[Алгоритм Бойера Мура|алгоритму Бойера — Мура]]. АБМХ працює краще алгоритму Бояра — Мура на випадкових текстах. До того ж, вимагає багатьох попередніх обчислень [[евристика]] збіглася суфікса опускається.

== Опис алгоритму ==

Спочатку будується таблиця зміщень для шуканого [[шаблон]]у. Поєднується початок тексту (рядки) і шаблона, перевірка починається з останнього символу шаблону.

Якщо останній символ шаблону і відповідний йому при накладенні символ рядка не збігаються, то зразок зрушується щодо рядка на величину, отриману з таблиці зміщень. Причому символ береться з рядка (а не з шаблону), відповідний зсув знаходиться в таблиці. Проводиться зрушення і знову починається перевірка з останнього символу.

Якщо ж символи збігаються, проводиться порівняння передостаннього символу шаблону і т. д. Якщо всі символи шаблону збіглися з накладеними символами рядки, значить, підрядок знайдена, і пошук закінчено. Якщо ж якийсь (не останній) символ шаблону не збігається з відповідним символом рядка, шаблон зсувається на один символ вправо, і перевірка знову починається з останнього символу.
Весь алгоритм виконується до тих пір, поки або не буде знайдено входження шуканого зразка, або не буде досягнуто кінець рядка.

== Побудова таблиці ==

У таблиці зберігається величина зсуву для кожного символу в шаблоні. Величина зрушення визначається з тих міркувань, що він повинен бути максимально можливим, але таким, щоб не пропустити входження шуканого шаблону.

Таблиця містить список всіх символів в шаблоні. У відповідність кожному символу ставиться його порядковий номер, рахуючи з кінця рядка. Якщо символ зустрічається кілька разів, то використовується саме праве входження.

=== Приклад ===

Для шаблону «abbad» таблиця має такий вигляд.

{| class="wikitable"
|-
! a
! b
! d
|-
| 1
| 2
| 5
|}

== Примітки ==

Позиція останнього символу шаблону в алгоритмі не розглядається, тобто значення зміщення для символу 'd' дорівнюватиме довжині шаблону — 5.
У таблиці відповідності символ — зміщення, для всіх символів, що не увійшли до шаблону, величина зсуву встановлюється рівною довжині шаблону — 5.

Приклад роботи алгоритму

Бажаємий шаблон — «abbad» (таблиця для цього шаблону побудована вище).

abeccacbadbabbad
abbad

Накладаємо зразок на рядок. Останній символ заданої стрічки "з"не міститься у зразку. Зрушуємо зразок вправо на 5 позицій згідно зі значенням зсуву для «с»:

abeccacbadbabbad
     abbad

Три символу зразка збіглися, а четвертий — ні. Зсуваємо зразок вправо на 1:

abeccacbadbabbad
      abbad

Останній символ рядка b не збігається з символом шаблона. Зсуваємо зразок вправо на 2:

abeccacbadbabbad
        abbad

І знову останній символ рядка b не збігається з символом шаблона. Зсуваємо на 2 позиції:

abeccacbadbabbad
          abbad

Останній символ заданої стрічки «a» знову не збігається з символом шаблону. Відповідно до таблиці зміщень зрушуємо зразок на 1 позицію і отримуємо шукане входження зразка:

abeccacbadbabbad
           abbad

== Приклад ==

=== [[Паскаль]] ===

[[Процедура]] отримує посилання на три змінні: haystack і needle строкового типу і result цілого типу, причому перші дві для процедури є константами і не можуть бути змінені. У haystack повинна міститися рядок, в якій буде здійснено пошук, а needle повинна містити підрядок, яку треба знайти. В результаті виконання процедури мінлива result буде містити номер позиції, починаючи з якого підрядок needle входить в рядок haystack, або 0, якщо входження немає.

<syntaxhighlight lang="pascal">
procedure boyer_moore(const haystack: string; const needle: string; var result: integer);
var
        i, j, k      : integer;
        needle_len   : integer;
        haystack_len : integer;
        needle_table : array[char] of byte;
begin

  needle_len := length(needle);
  haystack_len := length(haystack);

  if needle_len < haystack_len then
  begin
        for i := 0 to 255 do
                needle_table[chr(i)] := needle_len;
        for i := 1 to needle_len-1 do
                needle_table[needle[i]] := needle_len-i;

        i := needle_len;
        j := i;
        while (j > 0) and (i <= haystack_len) do
        begin
                j := needle_len; k := i;
                while (j > 0) and (haystack[k] = needle[j]) do
                begin
                        dec(k);
                        dec(j);
                end;
                i := i + needle_table[haystack[i]];
        end;

        if k > haystack_len - needle_len then
                result := 0
        else
                result := k + 1;

  end
  else
        result := 0;
end;</syntaxhighlight>

== Література ==
* [[Ніклаус Вірт]] Алгоритми і [[Структура даних|структури даних]]. — М.: Невський Діалект, 2006. С. 352. ISBN 5-7940-0065-1

{{Рядки}}

{{Algorithm-stub}}
{{Refimprove|дата=травень 2016}}
{{ВП-портали|Програмування|}}
[[Категорія:Рядкові алгоритми]]
[[Категорія:Алгоритми пошуку]]
[[Категорія:Алгоритми пошуку рядків]]
[[Категорія:Статті з прикладами коду мовою Pascal]]


text:
# Коцюбинський Хома Михайлович
Хома Михайлович Коцюбинський (7 (19) жовтня 1870, Вінниця — 1 травня 1956, Чернігів) — український літературознавець, молодший брат Михайла Коцюбинського, батько Михайлини Коцюбинської.

## Життєпис
Систематичної освіти не отримав. Навчався у Шаргородській бурсі, потім — у Московському народному університеті ім. Шанявського (де свого часу вчився російський поет Сергій Єсенін та український поет-боротьбист Гнат Михайличенко), на економічному факультеті.
Працювати почав 1895 року, будучи студентом. Після закінчення університету (1896) переїхав до С.-Петербурга, де вступив на посаду бібліотекаря Міністерства фінансів. Одночасно був «членом-соревнователем» Вільно-економічного та Географічного товариств, опікуном (попечителем) «Отдела защиты детей от жестокого обращения», а також «Приюта-общества попечения о бедных и больных детях».
У цей же час був секретарем «Товариства видання загальнокорисних дешевих книг українською мовою» («Общество издания общеполезных дешевых книг на украинском языке»).
Був бібліотекарем петербурзької української «Громади».
Січень 1901 — за розпорядженням градоначальника Петербурга за участь у нелегальних гуртках (зокрема, у гуртку з розповсюдження книг українською мовою) був висланий в адміністративному порядку на Волинь, де одержав посаду контролера горілчаних заводів при губернському акцизному управлінні.
1905 — призначений помічником наглядача акцизних зборів Волинської губернії.
1915 — через наступ німців на Волинь був евакуйований до Чернігова, де працював на тій же посаді у Чернігівському акцизному управлінні. Того ж року призначений завідувачем інспекції дрібного кредиту по Чернігівській губернії.
1917–1923 — організував у Чернігові профспілку «Фінконтруд», був головою комісії особового складу профспілки радянських службовців, членом правління «Сільгоспсоюзу» тощо.
Початок 1920-х рр. — померла його перша дружина, з якою Х.Коцюбинський мав 4 дітей.
1923 — переїхав до Києва.
1923–1925 — працював директором 1-го Зразкового дитбудинку кооперації. У цей час познайомився з Катериною Бедрізовою, вірменкою родом із Феодосії, яка працювала вихователем у тому ж дитбудинку. Згодом вони одружилися.
З жовтня 1925 брав активну участь у організації комісії з увічнення пам'яті М.Коцюбинського у Вінниці.
1927–1934 — був першим директором музею М.Коцюбинського у Вінниці.
У цей час з-під його пера вийшли численні спогади, нотатки, статті про М.Коцюбинського: «Моя остання зустріч з братом», «Рід М.Коцюбинського», «Спогади про ранні роки М.Коцюбинського», «Коротенька історія будинку-музею Михайла Коцюбинського», «Заповідник М.Коцюбинського».
Після Х.Коцюбинського посаду директора музею обійняв Роман Михайлович Коцюбинський, молодший син Михайла Коцюбинського.
З 1935 і до смерті був першим директором Чернігівського музею М.Коцюбинського, що його організацією займався з 1934 р.
1941 — під його керівництвом фонди музею були евакуйовані до м. Уфа.
1941–1942 — старший науковий співробітник Інституту суспільних наук АН УРСР (в евакуації).
1942–1943 — співробітник відділу історії української літератури, 1943–1944 — завідувач рукописного відділу Інституту мови і літератури ім. Т. Г. Шевченка.
1944 — завідувач рукописного відділу Інституту української літератури ім. Т. Г. Шевченка.
1943 — нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора «за видатні заслуги з увічнення пам'яті М.Коцюбинського».
1946 — нагороджений медаллю «За доблестный труд».
Похований у Чернігові (могила на міському цвинтарі).
В УРЕ та УЛЕ не представлений.

## Родина
Батько Хоми Коцюбинського, Михайло Матвійович, працював дрібним службовцем. Мати — Гликерія Максимівна (пом. 1917), до шлюбу Абаз.
У Хоми було два брати, Михайло (класик української літератури) й Леонід; та дві сестри, Лідія (пом. 1916) та Ольга.
Дружина — Катерина Бедризова, кримська вірменка за походженням, познайомилася із Хомою у Києві, у дитячому будинку, де обидва були педагогами. 1929 року Бедризову-Коцюбинську звинуватили в українському націоналізмі, і лише вірменське походження врятувало її від включення до кримінальної справи на членів так званої Спілки Визволення України.
Донька — Михайлина — український філологиня та літературознавиця, активна учасниця руху шістдесятників. Виховувала удочерену дівчинку Тетяну.

title: Коцюбинський Хома Михайлович

wikitext:
{{Otheruses|тип=ім'я|Хома}}
{{othernames|Коцюбинський}}
{{особа}}
'''Хома Михайлович Коцюбинський''' ({{ДН|19|10|1870|7}}, [[Вінниця]] — [[1 травня]] [[1956]], [[Чернігів]]) — український [[літературознавець]], молодший брат [[Коцюбинський Михайло Михайлович|Михайла Коцюбинського]], батько [[Коцюбинська Михайлина Хомівна|Михайлини Коцюбинської]].

== Життєпис ==
Систематичної освіти не отримав. Навчався у [[Шаргород]]ській [[бурса|бурсі]], потім — у Московському народному університеті ім. Шанявського (де свого часу вчився російський поет [[Єсенін Сергій|Сергій Єсенін]] та український поет-[[боротьбисти|боротьбист]] [[Михайличенко Гнат|Гнат Михайличенко]])<ref name="Українці в світі">{{Cite web |url=http://www.ukrainians-world.org.ua/about/45/49/86/98 |title=Українці в світі |accessdate=18 січня 2011 |archive-date=22 вересня 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20130922225516/http://www.ukrainians-world.org.ua/about/45/49/86/98 }}</ref>, на економічному факультеті.

Працювати почав [[1895]] року, будучи студентом. Після закінчення університету ([[1896]]) переїхав до [[Петербург|С.-Петербурга]], де вступив на посаду [[бібліотекар]]я Міністерства фінансів. Одночасно був «членом-соревнователем» Вільно-економічного та Географічного товариств, опікуном (попечителем) «Отдела защиты детей от жестокого обращения», а також «Приюта-общества попечения о бедных и больных детях».

У цей же час був секретарем «Товариства видання загальнокорисних дешевих книг українською мовою» («Общество издания общеполезных дешевых книг на украинском языке»).<ref name="kotsubinsky.org">{{Cite web |url=http://kotsubinsky.org/news/nevtomnij_zberigach_pam_jati_mikhajla_kocjubinskogo_do_140_richchja_vid_dnja_narodzhennja_khomi_mikhajlovicha_kocjubinskogo/2010-10-19-127 |title=Невтомний зберігач пам'яті Михайла Коцюбинського (до 140-річчя від дня народження Хоми Михайловича Коцюбинського) |accessdate=18 січня 2011 |archive-date=4 грудня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201204112852/http://kotsubinsky.org/news/nevtomnij_zberigach_pam_jati_mikhajla_kocjubinskogo_do_140_richchja_vid_dnja_narodzhennja_khomi_mikhajlovicha_kocjubinskogo/2010-10-19-127 }}</ref>

Був бібліотекарем [[Петербург|петербурзької]] української «Громади».<ref name="Українці в світі"/>

Січень [[1901]] — за розпорядженням градоначальника Петербурга за участь у нелегальних гуртках (зокрема, у гуртку з розповсюдження книг українською мовою) був висланий в адміністративному порядку на [[Волинська губернія|Волинь]], де одержав посаду [[контролер]]а [[горілка|горілчаних]] заводів при губернському [[акциз]]ному управлінні.

[[1905]] — призначений помічником наглядача акцизних зборів Волинської губернії.

[[1915]] — через наступ німців на Волинь був [[евакуація|евакуйований]] до Чернігова, де працював на тій же посаді у Чернігівському акцизному управлінні. Того ж року призначений завідувачем [[інспекція|інспекції]] дрібного [[кредит]]у по [[Чернігівська губернія|Чернігівській губернії]].

[[1917]]–[[1923]] — організував у Чернігові профспілку «Фінконтруд», був головою комісії особового складу профспілки радянських службовців, членом правління «Сільгоспсоюзу» тощо.

Початок 1920-х рр. — померла його перша дружина, з якою Х.Коцюбинський мав 4 дітей.

[[1923]] — переїхав до Києва.

[[1923]]–[[1925]] — працював директором 1-го Зразкового дитбудинку кооперації. У цей час познайомився з Катериною Бедрізовою, [[вірмени|вірменкою]] родом із [[Феодосія|Феодосії]], яка працювала вихователем у тому ж дитбудинку. Згодом вони одружилися.

З жовтня [[1925]] брав активну участь у організації комісії з увічнення пам'яті [[Коцюбинський Михайло Михайлович|М.Коцюбинського]] у Вінниці.

[[1927]]–[[1934]] — був першим директором музею М.Коцюбинського у Вінниці.

У цей час з-під його пера вийшли численні спогади, нотатки, статті про М.Коцюбинського: «Моя остання зустріч з братом», «Рід М.Коцюбинського», «Спогади про ранні роки М.Коцюбинського», «Коротенька історія будинку-музею Михайла Коцюбинського», «Заповідник М.Коцюбинського».

Після Х.Коцюбинського посаду директора музею обійняв Роман Михайлович Коцюбинський, молодший син Михайла Коцюбинського.

З [[1935]] і до смерті був першим директором Чернігівського музею М.Коцюбинського, що його організацією займався з [[1934]] р.

[[1941]] — під його керівництвом фонди музею були евакуйовані до м. [[Уфа]].<ref name="kotsubinsky.org"/>

[[1941]]–[[1942]] — старший науковий співробітник Інституту суспільних наук АН УРСР (в [[евакуація|евакуації]]).

[[1942]]–[[1943]] — співробітник відділу історії української літератури, [[1943]]–[[1944]] — завідувач рукописного відділу Інституту мови і літератури ім. Т. Г. Шевченка.

[[1944]] — завідувач рукописного відділу [[Інститут літератури імені Тараса Шевченка НАН України|Інституту української літератури ім. Т. Г. Шевченка]].<ref>[http://www.nbuv.gov.ua/spec_fond/PDF/0024.PDF Історія Національної академії наук України. 1941—1945. Частина 2. Додатки. — Київ, 2007]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}</ref>

[[1943]] — нагороджений [[Орден Трудового Червоного Прапора|орденом Трудового Червоного Прапора]] «за видатні заслуги з увічнення пам'яті М.Коцюбинського».

[[1946]] — нагороджений медаллю «За доблестный труд».<ref name="kotsubinsky.org"/>

Похований у Чернігові (могила на міському цвинтарі).

В [[УРЕ]] та [[УЛЕ]] не представлений.<ref name="Українці в світі"/>

== Родина ==
[[Файл:Батьки Коцюбинського.png|міні||250пкс|Коцюбинські: Михайло Матвійович та Гликерія Максимівна]]
Батько Хоми Коцюбинського, Михайло Матвійович, працював дрібним службовцем. Мати — Гликерія Максимівна (пом. 1917), [[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] Абаз.

У Хоми було два брати, [[Коцюбинський Михайло Михайлович|Михайло]] (класик української літератури) й Леонід; та дві сестри, Лідія (пом. 1916) та Ольга.

Дружина — Катерина Бедризова, кримська [[вірменка]] за походженням, познайомилася із Хомою у Києві, у дитячому будинку, де обидва були педагогами. [[1929]] року Бедризову-Коцюбинську звинуватили в українському націоналізмі, і лише вірменське походження врятувало її від включення до кримінальної справи на членів так званої [[Процес Спілки визволення України|Спілки Визволення України]].

Донька — [[Коцюбинська Михайлина Хомівна|Михайлина]] — український [[філолог|філологиня]] та [[літературознавець|літературознавиця]], активна учасниця руху [[шістдесятники|шістдесятників]]. Виховувала удочерену дівчинку Тетяну.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://www.ukrainians-world.org.ua/about/45/49/86/98 Українці в світі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130922225516/http://www.ukrainians-world.org.ua/about/45/49/86/98 |date=22 вересня 2013 }}
* [http://kotsubinsky.org/news/nevtomnij_zberigach_pam_jati_mikhajla_kocjubinskogo_do_140_richchja_vid_dnja_narodzhennja_khomi_mikhajlovicha_kocjubinskogo/2010-10-19-127 Невтомний зберігач пам'яті Михайла Коцюбинського (до 140-річчя від дня народження Хоми Михайловича Коцюбинського)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201204112852/http://kotsubinsky.org/news/nevtomnij_zberigach_pam_jati_mikhajla_kocjubinskogo_do_140_richchja_vid_dnja_narodzhennja_khomi_mikhajlovicha_kocjubinskogo/2010-10-19-127 |date=4 грудня 2020 }}
* [http://www.narodnapravda.com.ua/history/4c97e5821c0ed/view_print Життя, присвячене пам'яті брата]
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Українські літературознавці]]
[[Категорія:Українські громадські діячі]]
[[Категорія:Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора]]
[[Категорія:Уродженці Вінниці]]
[[Категорія:Померли в Чернігові]]
[[Категорія:Директори музеїв]]
[[Категорія:Коцюбинські]]

title: Коцюбинський Хома Михайлович

Народився: 19 жовтня 1870 · Вінниця, Подільська губернія, Російська імперія

Помер: 1 травня 1956 (85 років) · Чернігів, Українська РСР, СРСР

Країна: УНР · СРСР

Посада: директор музеюd

Рід: Коцюбинські

Брати, сестри: Михайло Коцюбинський

Діти: Коцюбинська Михайлина Хомівна

Нагороди: орден Трудового Червоного Прапора


text:
# Acci
Аччі (дав.-гр. Ἄκκι) був стародавнім внутрішнім містом Іспанії Тарраконенсіс, на кордоні з Бетікою . За римлян і при Jus Latinum це була колонія з повною назвою Colonia Julia Gemella Accitana . Монети цієї колонії дуже багато, на них зображені обличчя Августа, Тіберія, Германіка, Друза та Калігули та прапорщики легіонів III. і VI., від яких Акчі був колонізований Юлієм Цезарем або Августом, і від якого він отримав назву Гемелла. За словами Макробія тут поклонялися Марсу з головою, оточеною сонячними променями, під ім'ям Нетос . Таку емблему можна також побачити на монетах. Місто рано стало християнським; Єпархія Акчі була заснована в 47 році нашої ери. Єпископ більше не проживає в цьому безлюдному місці, але Акчі залишається титульною кафедрою Римо-Католицької Церкви.
Місце зараз називається Guadix el Viejo або Castillo de Luchena в муніципалітеті Пуруллена, Comarca de Guadix, провінція Гранада, Андалусія, Іспанія, і знаходиться в 6 кілометрах на північний захід від сучасного міста Гуадікс . Об'єкт внесено до бази даних історичних спадків Андалузького інституту для збереження.

title: Acci

wikitext:
'''Аччі''' ({{Lang-grc|Ἄκκι}}) був стародавнім внутрішнім містом [[Тарраконська Іспанія|Іспанії Тарраконенсіс]], на кордоні з [[Бетика|Бетікою]] . За [[Стародавній Рим|римлян]] і при [[Латинське право|Jus Latinum]] це була колонія з повною назвою '''Colonia Julia Gemella Accitana''' . [[Монета|Монети]] цієї колонії дуже багато, на них зображені обличчя [[Октавіан Август|Августа]], [[Тиберій|Тіберія]], [[Германік]]а, [[Друз Молодший|Друза]] та [[Калігула|Калігули]]<ref>For descriptions of the coins, see {{Cite book
|url=https://books.google.com/books?id=bgAWJW7o1OYC&pg=PA61
|title=Ancient Coins of Cities and Princes, Geographically Arranged and Described |last=John Yonge Akerman
|authorlink1=John Yonge Akerman
|year=1846
|publisher=John Russell Smith
|location=London
|page=61
|accessdate=20 серпня 2018
|archive-date=27 листопада 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20211127130723/https://books.google.com/books?id=bgAWJW7o1OYC&pg=PA61
}}</ref> та прапорщики [[Римський легіон|легіонів]] III. і VI., від яких Акчі був колонізований [[Гай Юлій Цезар|Юлієм Цезарем]] або [[Октавіан Август|Августом]], і від якого він отримав назву ''Гемелла''<ref>[[Antonine Itinerary|Itin. Ant.]], pp. 402, 404</ref><ref>[[Joseph Hilarius Eckhel]], ''Doctrina numorum veterum'', vol. i. pp. 34-35; Rasche, ''s. v.''</ref>. За словами [[Амбросій Феодосій Макробій|Макробія]]<ref>Macr., ''Saturnalia'' 1.19</ref> [[Марс (міфологія)|тут поклонялися Марсу]] з головою, оточеною сонячними променями, під ім'ям Нетос . Таку емблему можна також побачити на монетах. Місто рано стало християнським; [[Гуадіська діоцезія|Єпархія Акчі]] була заснована в 47 році нашої ери. Єпископ більше не проживає в цьому безлюдному місці, але Акчі залишається титульною [[Католицька церква|кафедрою Римо-Католицької Церкви]]<ref>{{CH|diocese|d2a19|Acci titular see}}</ref>.

Місце зараз називається '''Guadix el Viejo''' або '''Castillo de Luchena''' в муніципалітеті [[Пурульєна|Пуруллена]], Comarca de Guadix, [[Гранада (провінція)|провінція Гранада]], [[Андалусія]], [[Іспанія]], і знаходиться в 6 кілометрах на північний захід від сучасного міста [[Гуадіс|Гуадікс]] . Об'єкт внесено до бази даних історичних спадків Андалузького інституту для збереження<ref>{{Cite web |url=http://www.iaph.es/patrimonio-inmueble-andalucia/resumen.do?id=i22030 |title=Архівована копія |accessdate=27 листопада 2021 |archive-date=21 серпня 2018 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180821032014/http://www.iaph.es/patrimonio-inmueble-andalucia/resumen.do?id=i22030 }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Археологічні пам'ятки Іспанії]]


text:
# ESPRIT
ESPRIT ('Estimation of Signal Parameters via Rotational Invariant Techniques) — чисельний метод, який дозволяє визначити параметри суми синусоїд на фоні шумів за кількома вимірами.

## Історія
Метод ESPRIT запропонували Полредж, Рой і Кейлейт в 1985 р. як розвиток методу MUSIC.

## Приклад алгоритму
Алгоритм реалізації метода ESPRIT в MATLAB:
```
function
 esprit(
y
,
model_order
,
number_of_sources
):

m
 = model_order

n
 = number_of_sources
    create covariance matrix R, from the noisy measurements y. Size of R will be (m-by-m).
    compute the svd of R
    [U, E, V] = svd(R)

    obtain the orthonormal eigenvectors corresponding to the sources

S
 = U(:, 1:n)

    split the orthonormal eigenvectors in two
    S1 = S(1:m-1, :) and S2 = S(2:m, :)

    compute P via LS (
MATLAB
's backslash operator)

P
 = S1\S2

    find the angles of the eigenvalues of P

w
 = angle(eig(P))

return

w
```

## Використання
- Оцінювання частот та кутових координат джерел сигналів в цифрових антенних решітках[3][4].

title: ESPRIT

wikitext:
[[Файл:ESPRIT 2D.gif|thumb|350px|Приклад формування підмасивів у методі 2D ESPRIT]]

''ESPRIT''' ('''E'''stimation of '''S'''ignal '''P'''arameters via '''R'''otational '''I'''nvariant '''T'''echniques) — чисельний метод, який дозволяє визначити параметри суми синусоїд на фоні шумів за кількома вимірами.

== Історія ==
Метод ESPRIT запропонували Полредж, Рой і Кейлейт в 1985 р. як розвиток методу [[MUSIC]]<ref>{{Citation | last1=Paulraj | first1=A. | last2=Roy | first2=R. | last3=Kailath | first3=T. | title=Nineteenth Asilomar Conference on Circuits, Systems and Computers | isbn=978-0-8186-0729-5 | year=1985 | chapter=Estimation Of Signal Parameters Via Rotational Invariance Techniques - Esprit | doi=10.1109/ACSSC.1985.671426 | pages=83–89}}</ref><ref>Roy, R., & Kailath, T. (1989). Esprit-estimation of signal parameters via rotational invariance techniques. IEEE Transactions on Acoustics, Speech, and Signal Processing, 37(7), 984—995. https://doi.org/10.1109/29. 32276</ref>.

== Приклад алгоритму ==
Алгоритм реалізації метода ESPRIT в [[MATLAB]]:

 '''function''' esprit(''y'', ''model_order'', ''number_of_sources''):
     ''m'' = model_order
     ''n'' = number_of_sources
     create covariance matrix R, from the noisy measurements y. Size of R will be (m-by-m).
     compute the svd of R
     [U, E, V] = svd(R)

     obtain the orthonormal eigenvectors corresponding to the sources
     ''S'' = U(:, 1:n)

     split the orthonormal eigenvectors in two
     S1 = S(1:m-1, :) and S2 = S(2:m, :)

     compute P via LS ([[MATLAB]]'s backslash operator)
     ''P'' = S1\S2

     find the angles of the eigenvalues of P
     ''w'' = angle(eig(P))
     '''return''' ''w''

== Використання ==
* Оцінювання частот та кутових координат джерел сигналів в [[цифрова антенна решітка|цифрових антенних решітках]]<ref>Volodymyr Vasylyshyn. Direction of arrival estimation using ESPRIT with sparse arrays.// Proc. 2009 European Radar Conference (EuRAD). — 30 Sept.-2 Oct. 2009. — Pp. 246—249. — [https://ieeexplore.ieee.org/abstract/document/5307000]</ref><ref>Василишин В. И. Спектральный анализ методом ESPRIT при предварительной обработке данных методом SSA.// Системи обробки інформації.- 2015. -№ 15. — С. 12 -15. [http://www.irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?C21COM=2&I21DBN=UJRN&P21DBN=UJRN&IMAGE_FILE_DOWNLOAD=1&Image_file_name=PDF/soi_2015_1_5.pdf] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220325061446/http://irbis-nbuv.gov.ua/cgi-bin/irbis_nbuv/cgiirbis_64.exe?C21COM=2&I21DBN=UJRN&P21DBN=UJRN&IMAGE_FILE_DOWNLOAD=1&Image_file_name=PDF%2Fsoi_2015_1_5.pdf |date=25 березня 2022 }}</ref>.

== Див. також ==
* [[MUSIC]]
* [[Метод Проні]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{Citation | last1=Paulraj | first1=A. | last2=Roy | first2=R. | last3=Kailath | first3=T. | title=Nineteenth Asilomar Conference on Circuits, Systems and Computers | isbn=978-0-8186-0729-5 | year=1985 | chapter=Estimation Of Signal Parameters Via Rotational Invariance Techniques - Esprit | doi=10.1109/ACSSC.1985.671426 | pages=83–89}}.
* {{Cite journal | last1=Roy | first1=R. | last2=Kailath | first2=T. | title=Esprit - Estimation Of Signal Parameters Via Rotational Invariance Techniques | year=1989 | journal=IEEE Transactions on Acoustics, Speech, and Signal Processing | url=http://www.vtvt.ece.vt.edu/research/references/uwb/ranging_mobile_location/esprit.pdf | volume=37 | issue=7 | pages=984–995 | doi=10.1109/29.32276 | accessdate=23 липня 2020 | archive-date=26 вересня 2020 | archive-url=https://web.archive.org/web/20200926212409/https://www.vtvt.ece.vt.edu/research/references/uwb/ranging_mobile_location/esprit.pdf }}.
* {{cite journal|first1=A. M.|last1= Ibrahim|first2= M. I.|last2= Marei|first3= S. F.|last3= Mekhamer|first4= M. M.|last4= Mansour | journal=Electric Power Components and Systems
|volume= 39| issue= 1|year= 2011
 |title=An Artificial Neural Network Based Protection Approach Using Total Least Square Estimation of Signal Parameters via the Rotational Invariance Technique for Flexible AC Transmission System Compensated Transmission Lines|doi= 10.1080/15325008.2010.513363 |pages= 64–79}}
* Haardt, M., Zoltowski, M. D., Mathews, C. P., & Nossek, J. (1995, May). 2D unitary ESPRIT for efficient 2D parameter estimation. In icassp (pp. 2096—2099). IEEE.

{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Оцінювання сигналів]]