text:
# Андріївка (Коростенський район)
Андрі́ївка — село в Україні, в Олевській міській територіальній громаді Коростенського району Житомирської області. До 1939 року — колонія. Кількість населення становить 219 осіб (2001). У 1923—54 роках — адміністративний центр однойменної сільської ради.

## Населення
Відповідно до результатів перепису населення Російської імперії 1897 року, загальна кількість мешканців становила 649 осіб, з них: римокатоликів — 120, протестантів — 507, чоловіків — 317, жінок — 332.
В кінці 19 століття в селі налічувалося 80 дворів та 393 жителі, у 1906 році — 99 дворів та 530 мешканців, в 1910 році — 510 осіб.
Кількість населення, станом на 1923 рік, становила 635 осіб, кількість дворів — 117.
Відповідно до результатів перепису населення СРСР, кількість населення, станом на 12 січня 1989 року, становила 290 осіб.
Станом на 5 грудня 2001 року, відповідно до перепису населення України, кількість мешканців села становила 219 осіб.
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 99,54 %  |
| білоруська | 0,46 %   |

## Історія
Лютеранське поселення Андріївка-Сущанська (Андріївка Друга, Андріївка-Ольгинка) на орендованих землях, із перевагою населення німецької національности, лютеранська парафія — Емільчин; мало дім молитви та школу.
В кінці 19 століття — село Юрівської волості Овруцького повіту, за 88 верст від Овруча.
В 1906 році — колонія Юрівської волості (4-го стану) Овруцького повіту Волинської губернії. Відстань до повітового центру, м. Овруч, становила 90 верст, до волосної управи в містечку Олевськ — 15 верст. Найближче поштово-телеграфне відділення розташовувалось в Олевську.
У 1923 році увійшла до складу новоствореної Андріївської сільської ради, котра, від 7 березня 1923 року, стала частиною новоутвореного Олевського району; адміністративний центр ради. Відстань до районного центру, міст. Олевськ, становила 9 верст. Від 1939 року — село. 11 серпня 1954 року, внаслідок ліквідації Андріївської сільської ради, включене до складу Сущанської сільської ради Олевського району Житомирської області.
23 липня 1991 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР…», село віднесене до зони гарантованого добровільного відселення (третя зона) внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
11 серпня 2016 року увійшло до складу новоствореної Олевської міської територіальної громади Олевського району Житомирської області. Від 19 липня 2020 року, разом з громадою, в складі новоствореного Коростенського району Житомирської області.

title: Андріївка (Коростенський район)

wikitext:
{{Село
 | назва           = Андріївка
 | область         = [[Житомирська область]]
 | район           = [[Коростенський район]]
 | громада         = [[Олевська міська громада]]
 | розташування    =
 | mapx            =
 | mapy            =
 | засновано       = [[1445]]
 | населення       = 219 (2001)
 | територія       =
 | ref-територія   =
 | площа           = 0,87
 | ref-площа       =
 | щільність       = 251,72
 | поштовий індекс = 11062<ref>{{Cite web |url=http://services.ukrposhta.com/postindex_new/default.aspx |title=Поштові індекси та відділення поштового зв’язку України |accessdate=15 січня 2020 |archive-date=18 листопада 2019 |archive-url=https://web.archive.org/web/20191118055506/http://services.ukrposhta.com/postindex_new/default.aspx }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191118055506/http://services.ukrposhta.com/postindex_new/default.aspx |date=2019-11-18 }}</ref>
 | телефонний код  =
 | координати      =  {{coord|51|18|33|N|27|42|0|E|scale:30000|display=inline,title}}
   | lat_deg = 51 || lat_min = 18 || lat_sec = 33
   | lon_deg = 27 || lon_min = 42 || lon_sec = 0
 | висота          = 187
 | ref-висота      =
 | водойма         =
 | адреса          = вул. Володимирська, 2, м. Олевськ, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11001
 | облікова картка = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rdat1=18.01.2020&rf7571=58919 Андріївка]
 | прапор          =
 | герб            =
 | відстань о      =
 | ref-відстань о  =
 | відстань р      =
 | ref-відстань р  =
 | станція         =
 | відстань ст     =
 }}
{{Otheruses|тип=НП}}
'''Андрі́ївка''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], в [[Олевська міська громада|Олевській міській територіальній громаді]] [[Коростенський район|Коростенського району]] [[Житомирська область|Житомирської області]]. До 1939 року — ''колонія''. Кількість населення становить 219 осіб (2001). У 1923—54 роках — [[адміністративний центр]] [[Андріївська сільська рада (Олевський район)|однойменної]] сільської ради.

== Населення ==
Відповідно до результатів [[Перепис населення Російської імперії (1897)|перепису населення Російської імперії 1897 року]], загальна кількість мешканців становила 649 осіб, з них: римокатоликів — 120, протестантів — 507, чоловіків — 317, жінок — 332<ref>{{cite book |title=Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. |publisher=Санкт-Петербург : типография "Общественная польза" : паровая типо-литография Н. Л. Ныркина, 1905 |page=17 |url=https://www.prlib.ru/item/428670 |accessdate=6 серпня 2022 |language=російська}}</ref>.

В кінці 19 століття в селі налічувалося 80 дворів та 393 жителі<ref name="SgKP II"/>, у 1906 році — 99 дворів та 530 мешканців<ref name="Список"/>, в 1910 році — 510 осіб<ref name="Німці Росії"/>.

Кількість населення, станом на 1923 рік, становила 635 осіб, кількість дворів — 117<ref name="Матеріали">{{cite web |title=Матеріали з адміністративно-територіального поділу Волинської губернії 1923 року |url=http://history.org.ua/LiberUA/MatAdmTerVolGub_1923/MatAdmTerVolGub_1923.pdf |website=history.org.ua|publisher=Житомир |accessdate=28 березня 2022 |page=112 |language=російська |date=1923 |archive-date=5 жовтня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20211005191752/http://history.org.ua/LiberUA/MatAdmTerVolGub_1923/MatAdmTerVolGub_1923.pdf }}</ref>.

Відповідно до результатів [[перепис населення СРСР (1989)|перепису населення]] СРСР, кількість населення, станом на 12 січня 1989 року, становила 290 осіб.

Станом на 5 грудня 2001 року, відповідно до [[Перепис населення України (2001)|перепису населення]] України, кількість мешканців села становила 219 осіб<ref>{{cite web |title=Населення Житомирської області |url=http://pop-stat.mashke.org/ukraine-census-perm/zytomyrska.htm |website=pop-stat.mashke.org |accessdate=27 березня 2022 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20210904204102/http://pop-stat.mashke.org/ukraine-census-perm/zytomyrska.htm |archivedate=4 вересня 2021 року}}</ref>.

Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року<ref name="населення 2001 мова"/>:
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 99,54 %
|-
| [[білоруська мова в Україні|білоруська]]
| align="right"| 0,46 %
|}

== Історія ==
[[лютеранство|Лютеранське]] поселення ''Андріївка-Сущанська'' (''Андріївка Друга, Андріївка-Ольгинка'') на орендованих землях, із перевагою населення німецької національности, лютеранська парафія — [[Ємільчине|Емільчин]]; мало дім молитви та школу<ref name="Німці Росії">{{cite web |title=Німці Росії. Населені пункти та місця поселень. Енциклопедичний словник. М.:«ЭРН», 2006. |url=https://wolgadeutsche.net/diesendorf/Ortslexikon.pdf |accessdate=23 лютого 2021 |language=російська |page=33 |archive-date=23 січня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220123185303/https://wolgadeutsche.net/diesendorf/Ortslexikon.pdf }}</ref>.

В кінці 19 століття — село [[Юрівська волость (Овруцький повіт)|Юрівської волості]] [[Овруцький повіт|Овруцького повіту]], за 88 [[верста|верст]] від [[Овруч]]а<ref name="SgKP II">{{SgKP|XV_cz.1|30|Andrzejówka (7)}}</ref>.

В 1906 році — колонія Юрівської волості (4-го [[стан (частина повіту)|стану]]) Овруцького повіту Волинської губернії. Відстань до повітового центру, м. Овруч, становила 90 верст, до волосної управи в містечку [[Олевськ]] — 15 верст. Найближче поштово-телеграфне відділення розташовувалось в Олевську<ref name="Список">{{cite web |title=Список населених місць Волинської губернії. Житомир:Волинська губернська типографія.1906 |url=http://history.org.ua/LiberUA/SpNasMestVolGub_1906/SpNasMestVolGub_1906.pdf |website=[[Інститут історії України НАН України]] |accessdate=28 березня 2022 |page=160 |language=російська |archive-date=14 грудня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171214071800/http://history.org.ua/LiberUA/SpNasMestVolGub_1906/SpNasMestVolGub_1906.pdf }}</ref>.

У 1923 році увійшла до складу новоствореної [[Андріївська сільська рада (Олевський район)|Андріївської сільської ради]], котра, від 7 березня 1923 року, стала частиною новоутвореного [[Олевський район|Олевського району]]; [[адміністративний центр]] ради. Відстань до районного центру, міст. Олевськ, становила 9 верст<ref name="Матеріали"/>. Від 1939 року — село. 11 серпня 1954 року, внаслідок ліквідації Андріївської сільської ради, включене до складу [[Сущанська сільська рада (Олевський район)|Сущанської сільської ради]] Олевського району Житомирської області<ref name="Довідник">{{cite web |title=Адміністративно-територіальний устрій Житомирщини 1795-2006 роки |url=http://www.archive.zt.gov.ua/left%20menu/vudav%20diyal/admin-podil.pdf |accessdate=13 лютого 2021 |page=190 |archive-date=12 липня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170712213529/http://www.archive.zt.gov.ua/left%20menu/vudav%20diyal/admin-podil.pdf }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170712213529/http://www.archive.zt.gov.ua/left%20menu/vudav%20diyal/admin-podil.pdf |date=2017-07-12 }}</ref>.

23 липня 1991 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР…», село віднесене до зони гарантованого добровільного відселення (третя зона) внаслідок [[Чорнобильська катастрофа|аварії на Чорнобильській АЕС]]<ref>{{cite web |title=Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» |url=https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/106а-91-п#Text |website=Офіційний портал Верховної Ради України |accessdate=26 січня 2023}}</ref>.

11 серпня 2016 року увійшло до складу новоствореної Олевської міської територіальної громади Олевського району Житомирської області<ref>{{cite web |title=Перелік актів, за якими проведені зміни в адміністративно-територіальному устрої України |url=http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A035?rdat=02.10.2020&letter=11497 |website=Офіційний портал Верховної Ради України |accessdate=27 грудня 2020 |archive-date=17 квітня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210417194307/http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A035?rdat=02.10.2020&letter=11497 }}</ref>. Від 19 липня 2020 року, разом з громадою, в складі новоствореного Коростенського району Житомирської області<ref>{{cite web |title=Про утворення та ліквідацію районів |url=http://www.golos.com.ua/article/333466 |website=[[Голос України]] |accessdate=27 березня 2022 |archive-date=9 липня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210709121303/http://www.golos.com.ua/article/333466 }}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist|refs=

<ref name="населення 2001 мова">{{cite web|url=http://database.ukrcensus.gov.ua/MULT/Database/Census/databasetree_uk.asp|назва=Розподіл населення за рідною мовою, Житомирська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12))|вебсайт=database.ukrcensus.gov.ua|видавець=Банк даних [[Державна служба статистики України|Державної служби статистики України]]|дата-доступу=7 листопада 2019|archive-date=31 липня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140731182036/http://database.ukrcensus.gov.ua/Mult/Database/Census/databasetree_uk.asp |date=2014-07-31 }}</ref>

}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/zhitomirskaja/197 Погода в селі Андріївка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305092558/http://weather.in.ua/ua/zhitomirskaja/197 |date=5 березня 2016 }}

{{Бібліоінформація}}
{{Олевська міська громада}}

[[Категорія:Села Житомирської області]]

title: село Андріївка

Країна: Україна

Область: Житомирська область

Район: Коростенський район

Тер. громада: Олевська міська громада

Облікова картка: Андріївка

title: Основні дані

Густота населення: 251,72 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Андріївка


text:
# Старий замок (Штутгарт)
48°46′38″ пн. ш. 9°10′45″ сх. д. / 48.7772° пн. ш. 9.17917° сх. д.
Стари́й замо́к (нім. Altes Schloss) — колишній замок, розташований на площі Шиллерплац у Штутгарті, Німеччина.
Замок на воді, датується X століттям, був резиденцією графів, а пізніше деяких герцогів Вюртембергу, а нині є домівкою Державного музею Вюртембергу.
Замкова церква (нім. Schloßkirche) все ще функціонує як місце поклоніння.

## Історія
У 950 році н. е. на території Старого замку закінчили будівництво замку для захисту кінного заводу.
У XIV столітті тут проживали графи Вюртемберзькі та розташовувалась їхня судова палата.
У 1553—1578 рр. герцоги Христоф і Людвіг III реконструювали замок, додавши кінні сходи, побудовані Блазіусом Бервартом в 1560 році, а також церкву та конференц-зал у 1562 році. У XVIII столітті рів засипали.
У 1931 році дирніц і дві вежі замку були знищені пожежею.

Замок знову постраждав, і значні частини етнографічної колекції Державного музею Вюртембергу зазнали пожежі під час Другої світової війни.
Пауль Шміттеннер відреставрував замок в 1971 році.
Аркадний внутрішній дворик самого замку демонструє архітектурні мотиви раннього італійського Відродження.
Король Вюртембергу Карл I і його дружина Ольга поховані під замковою церквою.
У внутрішньому дворику встановлено пам'ятник Ебергарду I.
Старий замок стоїть поруч із Новим палацом, який був побудований наприкінці XVIII століття.

## Державний музей Вюртембергу
В експозиціях Державного музею Вюртембергу є артефакти кам'яної та римської доби, картини та експозиції з давньої регіональної історії.

wikiname: ukwiki

title: Старий замок (Штутгарт)

in_language: uk

wikitext:
{{Unibox}}
'''Стари́й замо́к''' ({{langx|de|Altes Schloss}}) — колишній [[Замок (споруда)|замок]], розташований на площі {{нп|Шиллерплац (Штутгарт)|Шиллерплац||Schillerplatz (Stuttgart)}} у [[Штутгарт]]і, [[Німеччина]].
[[Замок на воді]], датується X століттям, був резиденцією графів, а пізніше деяких герцогів Вюртембергу, а нині є домівкою {{нп|Державний музей Вюртембергу|Державного музею Вюртембергу||Landesmuseum Württemberg}}.
Замкова церква ({{langx|de|Schloßkirche}}) все ще функціонує як місце поклоніння.

== Історія ==
У 950 році н. е. на території Старого замку закінчили будівництво замку для захисту кінного заводу.

У XIV столітті тут проживали графи Вюртемберзькі та розташовувалась їхня судова палата.
У 1553—1578 рр. герцоги [[Христоф (герцог Вюртембергу)|Христоф]] і [[Людвіг (герцог Вюртембергу)|Людвіг III]] реконструювали замок, додавши кінні сходи, побудовані Блазіусом Бервартом в 1560 році, а також церкву та конференц-зал у 1562 році. У XVIII столітті рів засипали.

У 1931 році {{нп|дирніц|||Dirnitz}} і дві вежі замку були знищені пожежею.
<ref>{{cite web| title=Stuttgart, Brand im alten Schloß, gel. 1935| url=http://www.mau-ak.de/Shopsoftware-stuttgart-brand-alten-schloss-1935-pi-16624.html?sessID=ed4d484686692317e428b4ff7518dbe2| publisher=Postcards North| trans-title=Fire damage at the Old Castle Stuttgart, 1935| language=de| access-date=5 January 2018| archive-url=https://web.archive.org/web/20131230235406/http://www.mau-ak.de/Shopsoftware-stuttgart-brand-alten-schloss-1935-pi-16624.html?sessID=ed4d484686692317e428b4ff7518dbe2| archive-date=30 December 2013| url-status=dead}}</ref>
Замок знову постраждав, і значні частини етнографічної колекції Державного музею Вюртембергу зазнали пожежі під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]].
{{нп|Пауль Шміттеннер|||Paul Schmitthenner}} відреставрував замок в 1971 році.

Аркадний внутрішній дворик самого замку демонструє архітектурні мотиви раннього [[Італійське Відродження|італійського Відродження]].

Король Вюртембергу [[Карл I (король Вюртембергу)|Карл I]] і його дружина [[Ольга Миколаївна Романова (1822—1892)|Ольга]] поховані під замковою церквою.
У внутрішньому дворику встановлено пам'ятник [[Ебергард I (герцог Вюртембергу)|Ебергарду I]].
Старий замок стоїть поруч із {{нп|Новий палац (Штутгарт)|Новим палацом||New Palace, Stuttgart}}, який був побудований наприкінці XVIII століття.

== Державний музей Вюртембергу ==
В експозиціях Державного музею Вюртембергу є артефакти [[Кам'яна доба|кам'яної]] та [[Римська імперія|римської]] доби, картини та експозиції з давньої регіональної історії.
<ref name=SaS>{{cite news| last1=Rogers| first1=David| title=Stuttgart: German history comes alive in castle housing trove of artifacts| url=https://www.stripes.com/travel/europe-travel/quick-trips/stuttgart-german-history-comes-alive-in-castle-housing-trove-of-artifacts-1.180025| access-date=11 June 2012| work=[[Stars and Stripes (newspaper)|Stars and Stripes]]| date=11 June 2012}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* http://www.landesmuseum-stuttgart.de
* [http://www.stadtpanoramen.de/stuttgart/altes_schloss.html Altes Schloss Stadt-Panorama] — Interactive 360° Panorama of the Old Castle
* [https://www.hdgbw.de/ausstellungen/stauffenberg/ House of History Baden-Württemberg: The Stauffenberg Memorial] — {{in lang|de}}

{{нк}}
[[Категорія:Замки Німеччини]]
[[Категорія:Штутгарт]]
[[Категорія:Замки на воді]]

Країна: Німеччина

Адміністративна одиниця: Stuttgart-Mitted

Власник: Eberhard I.d

Архітектурний стиль: Архітектура Відродження

Адреса: Schillerplatz 6, 70173 Stuttgart

Стан збереженості: preservedd

Категорія Вікісховища для інтер'єра елемента: d

Категорія для видів з цього об'єкта: d


text:
# Eutropis englei
Eutropis englei (шестисмуга мабуя) — вид сцинкоподібних ящірок родини сцинкових (Scincidae). Ендемік Філіппін.

## Поширення і екологія
Шестисмугі мабуї мешкають в прибережних районах на півдні острова Мінданао. Вони живуть в прибережних заростях та на кокосових гаях, на висоті до 500 м над рівнем моря.

title: Eutropis englei

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Eutropis englei''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=169879|title=Eutropis englei|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2023.1|accessdate=01 березня 2024}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Сцинкоподібні]] (Scincomorpha)
| familia = [[Сцинкові]] (Scincidae)
| genus = ''[[Eutropis]]''
| species = '''''E. englei'''''
| binomial = ''Eutropis englei''
| binomial_authority =([[Edward Harrison Taylor|Taylor]], 1925)
| synonyms =''Mabuya englei''<br/>''Mabuya engelei''
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Eutropis englei
| commonscat = Eutropis englei
| commons = Eutropis englei
}}
'''''Eutropis englei''''' (шестисмуга мабуя) — вид [[Сцинкоподібні|сцинкоподібних]] [[Ящірки|ящірок]] родини [[Сцинкові|сцинкових]] (Scincidae)<ref>{{NRDB species|genus=Eutropis|species=englei}}</ref>. [[Ендемік]] [[Філіппіни|Філіппін]].

== Поширення і екологія ==
Шестисмугі мабуї мешкають в прибережних районах на півдні острова [[Мінданао (острів)|Мінданао]]. Вони живуть в прибережних заростях та на кокосових гаях, на висоті до 500 м над рівнем моря.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q3061178}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Сцинкові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1925]]
[[Категорія:Плазуни Філіппін]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Філіппін]]

title: ?Eutropis englei

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Сцинкоподібні (Scincomorpha)

Родина: Сцинкові (Scincidae)

Рід: Eutropis

Вид: E. englei

Вікісховище: Eutropis englei

Віківиди: Eutropis englei


text:
# Модрино Село
Модрино Село (хорв. Modrino Selo) — населений пункт у Хорватії, у Шибеницько-Книнській жупанії у складі громади Кистанє.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 47 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 13,17 °C, середня максимальна – 27,85 °C, а середня мінімальна – -1,22 °C. Середня річна кількість опадів – 923 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 9,62             | 10,49            | 13,43            | 16,79            | 21,63            | 25,46            | 27,85            | 27,50            | 23,06            | 18,29            | 12,94            | 10,02            |                  |
| Середня температура, °C                       | 4,20             | 5,08             | 8,01             | 11,36            | 16,20            | 20,03            | 23,43            | 23,10            | 18,66            | 13,88            | 8,52             | 5,62             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −1,22            | −0,34            | 2,60             | 5,94             | 10,78            | 14,60            | 19,03            | 18,68            | 14,25            | 9,48             | 4,12             | 1,21             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 75               | 70               | 75               | 80               | 68               | 66               | 42               | 55               | 89               | 98               | 112              | 93               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.90             | 2.10             | 2.32             | 2.30             | 2.06             | 1.84             | 1.85             | 1.69             | 1.79             | 1.83             | 2.14             | 2.11             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 5150             | 7832             | 11452            | 16106            | 20090            | 22440            | 24232            | 21183            | 15721            | 10070            | 5532             | 4391             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Модрино Село

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Модрино Село
| other_name = Modrino Selo
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 44 | latm = 2 | lats = 38.607504 | latNS = N
| longd = 15 | longm = 52 | longs = 44.908212 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|44.04405764|15.87914117|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Шибеницько-Книнська жупанія|Шибеницько-Книнська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 47
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Модрино Село''' ({{lang-hr|Modrino Selo}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], у [[Шибеницько-Книнська жупанія|Шибеницько-Книнській жупанії]] у складі громади [[Кистанє]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 47 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup15.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=30 травня 2018
|archive-date=4 червня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170604085613/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup15.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_15.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=30 травня 2018
|archive-date=18 травня 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20210518144002/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_15.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=700
|Крок більшої шкали=100
|Крок меншої шкали=20
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=318
|Рік2=1869|Значення2 =356
|Рік3=1880|Значення3 =363
|Рік4=1890|Значення4 =466
|Рік5=1900|Значення5 =520
|Рік6=1910|Значення6 =496
|Рік7=1921|Значення7 =666
|Рік8=1931|Значення8 =512
|Рік9=1948|Значення9 =499
|Рік10=1953|Значення10 =524
|Рік11=1961|Значення11 =503
|Рік12=1971|Значення12 = 455
|Рік13=1981|Значення13 = 393
|Рік14=1991|Значення14 = 337
|Рік15=2001|Значення15 = 28
|Рік16=2011|Значення16 = 47
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 13,17 °C, середня максимальна – 27,85 °C, а середня мінімальна – -1,22 °C. Середня річна кількість опадів – 923 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=28 червня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=4.20           | Січ_сер_опади=75
| Лют_сер=5.08           | Лют_сер_опади=70
| Бер_сер=8.01           | Бер_сер_опади=75
| Кві_сер=11.36           | Кві_сер_опади=80
| Тра_сер=16.20           | Тра_сер_опади=68
| Чер_сер=20.03           | Чер_сер_опади=66
| Лип_сер=23.43           | Лип_сер_опади=42
| Сер_сер=23.10           | Сер_сер_опади=55
| Вер_сер=18.66           | Вер_сер_опади=89
| Жов_сер=13.88           | Жов_сер_опади=98
| Лис_сер=8.52           | Лис_сер_опади=112
| Гру_сер=5.62           | Гру_сер_опади=93

| Січ_сер_мін= -1.22       | Січ_сер_макс= 9.62
| Лют_сер_мін= -0.34       | Лют_сер_макс= 10.49
| Бер_сер_мін= 2.60       | Бер_сер_макс= 13.43
| Кві_сер_мін= 5.94       | Кві_сер_макс= 16.79
| Тра_сер_мін= 10.78      | Тра_сер_макс= 21.63
| Чер_сер_мін= 14.60       | Чер_сер_макс= 25.46
| Лип_сер_мін= 19.03       | Лип_сер_макс= 27.85
| Сер_сер_мін= 18.68       | Сер_сер_макс= 27.50
| Вер_сер_мін= 14.25       | Вер_сер_макс= 23.06
| Жов_сер_мін= 9.48       | Жов_сер_макс= 18.29
| Лис_сер_мін= 4.12       | Лис_сер_макс= 12.94
| Гру_сер_мін= 1.21       | Гру_сер_макс= 10.02

|Січ_вітер = 1.90	|Січ_рад = 5150
|Лют_вітер = 2.10	|Лют_рад = 7832
|Бер_вітер = 2.32	|Бер_рад = 11452
|Кві_вітер = 2.30	|Кві_рад = 16106
|Тра_вітер = 2.06	|Тра_рад = 20090
|Чер_вітер = 1.84	|Чер_рад = 22440
|Лип_вітер = 1.85	|Лип_рад = 24232
|Сер_вітер = 1.69	|Сер_рад = 21183
|Вер_вітер = 1.79	|Вер_рад = 15721
|Жов_вітер = 1.83	|Жов_рад = 10070
|Лис_вітер = 2.14	|Лис_рад = 5532
|Гру_вітер = 2.11	|Гру_рад = 4391
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Шибеницько-Книнська жупанія}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

{{Croatia-geo-stub}}

title: Координати44°02′39″ пн. ш. 15°52′45″ сх. д. / 44.04405764° пн. ш. 15.87914117° сх. д.: 44°2′38.607504″ пн. ш. 15°52′44.908212″ сх. д. / 44.04405764000° пн. ш. 15.87914117000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Шибеницько-Книнська

Населення (2011)

Модрино Село


text:
# Мескаламдуг
Мескаламдуг (букв. Герой доброї країни) — один з перших царів (лугалів) шумерського міста Ур. правив приблизно у XXVI столітті до н. е.
Під час археологічних розкопок були знайдені золотий шолом і золота циліндрична печатка Мескаламдуга, на якій написано «Мескаламду[г] — лугаль». Інші джерела, в яких би згадувалось його ім'я, наразі невідомі. Леонард Вуллі, який керував розкопками, вважав, що йдеться про двох різних правителів з одним іменем. Пізніше у Марі було знайдено згадку про Мескаламдуга як про батька Месанепади.
Шолом був викрадений під час погрому Багдадського музею у квітні 2003 року. У Британському музеї зберігається його гальванопластична копія.

title: Мескаламдуг

wikitext:
{{Державний діяч
| українське ім'я    = Мескаламдуг
| оригінальне ім'я   =
| портрет            =
| ім'я при народженні   =
| ширина портрета    =
| підпис             =
| герб               =
| титул              = [[Список царів Шумеру та Аккаду|Цар Ура]]
| порядок           = 2
| прапор             =
| періодпочаток      =
| періодкінець       =
| попередник         = Абаргі
| спадкоємець          = [[Месанепада]]
| громадянство       =
| партія       =
| віросповідання       =
| дата народження    =
| місце народження   =
| дата смерті        =
| місце смерті       =
| похований       =
| династія           =
| батько             =
| мати               =
| чоловік            =
| дружина            =
| діти               = [[Месанепада]]
| освіта =
| нагороди           =
| автограф           =
| Commons            =
}}
'''Мескаламдуг''' (букв. ''Герой доброї країни'') — один з перших царів ([[Лугаль|лугалів]]) [[шумер]]ського міста [[Ур]]. правив приблизно у [[XXVI століття до н. е.|XXVI столітті до н. е.]]

Під час археологічних розкопок були знайдені золотий [[Бойовий шолом|шолом]] і золота [[циліндрична печатка]] Мескаламдуга, на якій написано ''«Мескаламду[г] — лугаль»''. Інші джерела, в яких би згадувалось його ім'я, наразі невідомі. [[Леонард Вуллі]], який керував розкопками, вважав, що йдеться про двох різних правителів з одним іменем<ref name="w">''Вуллі Л.'' Ур халдеїв. М., 1961. стор. 84</ref>. Пізніше у [[Марі]] було знайдено згадку про Мескаламдуга як про батька [[Месанепада|Месанепади]].

Шолом був викрадений під час погрому Багдадського музею у квітні [[2003]] року. У [[Британський музей|Британському музеї]] зберігається його [[Гальванопластика|гальванопластична]] копія<ref>{{Cite web |url=http://golondon.about.com/od/londonmuseums/ig/British-Museum-Highlights/Tomb-of-Ur-Helmet.htm |title=Tomb of Ur Helmet — British Museum Highlights |accessdate=29 жовтня 2017 |archive-date=13 жовтня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20161013172125/http://golondon.about.com/od/londonmuseums/ig/British-Museum-Highlights/Tomb-of-Ur-Helmet.htm }}</ref>.

== Примітки ==
{{Примітки}}

== Джерела ==
* {{Книга:Ерліхман В.В.: Правителі Світу|1|1}}
* Беліцький, Маріан. Шумери. Забутий світ

{{Правителі Шумеру}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Царі Ура]]

title: | 2-й Цар Ура |

Попередник: Абаргі

Спадкоємець: Месанепада

Народження: 26 століття до н. е.

Смерть: 26 століття до н. е.

Поховання: Ур

Діти: Месанепада

| 2-й Цар Ура |: Медіафайли у Вікісховищі


text:
# UK Singles Chart
UK Singles Chart  — офіційний чарт синглів Великої Британії, відсортований за результатами продажів за тиждень. Заснувався в 1952, аналог американського «Billboard Hot 100».

## Історія
На відміну від США, за право публікувати чарт синглів за результатами продажів у Великої Британії боролося декілька музичних видань. Перший чарт опублікував 14 листопада 1952 року журнал «New Musical Express», проте досить скоро його прикладу пішли і конкуренти на чолі з виданням «Melody Maker». У 1960 р. власні чарти почав друкувати тижневик «Record Retailer», перетворений в 1972 р. на «Music Week».
Суперництво між чартами приводило до ніякових ситуацій, коли радіо «ВВС Radio 1», традиційно першим оповістило чарт на новий тиждень, визнавало переможцем відразу два або три сингли. У лютому 1969 року «ВВС» досягло угоди з «Record Retailer» про те, що «офіційний» чарт публікуватиметься саме в цьому виданні, а для підрахунку результатів продажів відтепер притягуватиметься незалежний аудитор.
Після цього вирішення зміни в порядку складання і публікації чартів впродовж двох десятиліть були мінімальні. Чарт традиційно складався з 75 позицій (нині розширений до ста). Щорічно публікувався довідник «Guinness Book of British Hit Singles», що містить докладну статистику за роками. Дані про п'ятдесяті роки наводяться за чартами «New Musical Week», надалі перевага віддається чартам «Record Retailers/music Week».
Через порівняльні невеликі розміри британського музичного ринку місцевий чарт чуйніше, ніж американський, реагує на поточні піар-кампанії і політичні події. Для 1990-х рр. характерна деяка самоїзоляция британського ринку від американського, про яку свідчить засилля на вершині місцевих підліткових команд, таки як «Take That» і «Westlife». Як правило, найгостріша конкуренція між синглами розгортається в передріздвяний тиждень, коли продажі музичної продукції досягають свого піку.
У 2005—2007 рр. після довгих дебатів була проведена модернізація британських чартів, в яких відтепер враховуються результати онлайн-продажів, а також кількість скачувань через Інтернет. Наслідком цієї реформи була зміна зовнішності чартів: якщо раніше сингли, як правило, відразу дебютували на першому місці, то зараз проходить декілька тижнів, перш ніж вони поступлять в магазини на фізичному носієві і продажі досягнуть свого піку.

title: UK Singles Chart

wikitext:
'''UK Singles Chart'''  — офіційний чарт синглів [[Велика Британія|Великої Британії]], відсортований за результатами продажів за тиждень. Заснувався в [[1952]], аналог американського «''[[Billboard Hot 100]]''».

== Історія ==
На відміну від [[Сполучені Штати Америки|США]], за право публікувати чарт синглів за результатами продажів у [[Велика Британія|Великої Британії]] боролося декілька музичних видань. Перший чарт опублікував [[14 листопада]] [[1952]] року журнал «''[[New Musical Express]]''», проте досить скоро його прикладу пішли і конкуренти на чолі з виданням «''Melody Maker''». У [[1960]] р. власні чарти почав друкувати тижневик «''Record Retailer''», перетворений в [[1972]] р. на «''Music Week''».

Суперництво між чартами приводило до ніякових ситуацій, коли радіо «''ВВС Radio 1''», традиційно першим оповістило чарт на новий тиждень, визнавало переможцем відразу два або три сингли. У лютому [[1969]] року «''[[Бі-бі-сі|ВВС]]''» досягло угоди з «''Record Retailer''» про те, що «офіційний» чарт публікуватиметься саме в цьому виданні, а для підрахунку результатів продажів відтепер притягуватиметься незалежний аудитор.

Після цього вирішення зміни в порядку складання і публікації чартів впродовж двох десятиліть були мінімальні. Чарт традиційно складався з 75 позицій (нині розширений до ста). Щорічно публікувався довідник «''Guinness Book of British Hit Singles''», що містить докладну статистику за роками. Дані про п'ятдесяті роки наводяться за чартами «''New Musical Week''», надалі перевага віддається чартам «''Record Retailers/music Week''».

Через порівняльні невеликі розміри британського музичного ринку місцевий чарт чуйніше, ніж американський, реагує на поточні піар-кампанії і політичні події. Для [[1990]]-х рр. характерна деяка самоїзоляция британського ринку від американського, про яку свідчить засилля на вершині місцевих підліткових команд, таки як «''Take That''» і «''Westlife''». Як правило, найгостріша конкуренція між синглами розгортається в передріздвяний тиждень, коли продажі музичної продукції досягають свого піку.

У [[2005]]—[[2007]] рр. після довгих дебатів була проведена модернізація британських чартів, в яких відтепер враховуються результати онлайн-продажів, а також кількість скачувань через Інтернет. Наслідком цієї реформи була зміна зовнішності чартів: якщо раніше сингли, як правило, відразу дебютували на першому місці, то зараз проходить декілька тижнів, перш ніж вони поступлять в магазини на фізичному носієві і продажі досягнуть свого піку.

== Див. також ==
* [[UK Albums Chart]]
* [[Billboard Hot 100]]

== Посилання ==
[http://www.officialcharts.com/singles-chart/ Офіційний сайт] {{Webarchive|url=https://archive.today/20121128110841/http://www.officialcharts.com/singles-chart/ |date=28 листопада 2012 }}

{{Музична індустрія}}
{{ac}}
{{music-stub}}
{{Без джерел|дата=грудень 2011}}

[[Категорія:Британські чарти]]
[[Категорія:Засновані у Великій Британії 1969]]


text:
# Арановський Марк Генріхович
Марк Генріхович Арановський (25 серпня 1928 — 16 грудня 2009) — російський музикознавець. Заслужений діяч мистецтв Росії.
Народився в родини інженера-економіста Генріха Григоровича Арановского і його дружини Пановко Софії Іллівни. Закінчив Ленінградську консерваторію (1952), учень Емілії Фрід, потім 1966 року закінчив аспірантуру Ленінградського інституту театру, музики та кінематографії (кандидатська дисертація «Мелодійний стиль Сергія Прокоф'єва»).
Доктор мистецтвознавства (1981, дисертація «Російська симфонія післявоєнного часу».
В 1966–1980 старший науковий співробітник Ленінградського інституту театру, музики та кінематографії.
З 1980 працював у Державному інституті мистецтвознавства в Москві (від 1991 завідувач відділу музики, від 1993 професор).

## Основні праці
- «Мелодика Прокоф'єва» (на основі кандиданьської дисертації), 1969.
- «Симфонічні шукання» (1979).
- «Синтаксична структура мелодії» (1991).
- «Музичний текст. Структура та властивості» (1998).
- Підготував факсимільне видання, транскрипцію та музикознавчий коментар «Початкового плану» опери М. І. Глінки «Руслан і Людмила» (2004).

title: Арановський Марк Генріхович

wikitext:
{{Інші значення|тип = прізвище|Арановський}}
{{Науковець}}
'''Марк Генріхович Арановський''' ({{ДН|25|8|1928}} — {{ДС|16|12|2009}}) — російський [[музикознавство|музикознавець]]. [[Заслужений діяч мистецтв Росії]].

Народився в родини інженера-економіста Генріха Григоровича Арановского і його дружини Пановко Софії Іллівни. Закінчив [[Ленінградська консерваторія|Ленінградську консерваторію]] ([[1952]]), учень [[Фрід Емілія Лазарівна|Емілії Фрід]], потім [[1966]] року закінчив аспірантуру [[Ленінградський державний інститут театру, музики та кінематографії|Ленінградського інституту театру, музики та кінематографії]] (кандидатська [[дисертація]] «Мелодійний стиль Сергія Прокоф'єва»).

[[Доктор наук|Доктор мистецтвознавства]] ([[1981]], дисертація «Російська симфонія післявоєнного часу».

В [[1966]]–[[1980]] старший науковий співробітник [[Санкт-Петербурзька державна академія театрального мистецтва|Ленінградського інституту театру, музики та кінематографії]].

З [[1980]] працював у [[Державний інститут мистецтвознавства|Державному інституті мистецтвознавства]] в [[Москва|Москві]] (від [[1991]] завідувач відділу музики, від [[1993]] [[професор]]).

== Основні праці ==
* «Мелодика Прокоф'єва» (на основі кандиданьської дисертації), [[1969]].
* «Симфонічні шукання» ([[1979]]).
* «Синтаксична структура мелодії» ([[1991]]).
* «Музичний текст. Структура та властивості» ([[1998]]).
* Підготував факсимільне видання, транскрипцію та музикознавчий коментар «Початкового плану» опери [[Глинка Михайло Іванович|М. І. Глінки]] [[Руслан і Людмила (опера)|«Руслан і Людмила»]] ([[2004]]).

== Посилання ==
* [http://archive.svoboda.org/programs/otbl/2004/otbl.053004.asp Марк Арановський в програмі Радіо «Свобода» до 200-річчя М. І. Глінки] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120325221228/http://archive.svoboda.org/programs/otbl/2004/otbl.053004.asp |date=25 березня 2012 }}

{{ac}}

[[Категорія:Російські музикознавці]]
[[Категорія:Доктори мистецтвознавства Росії]]

title: Арановський Марк Генріхович

Народився: 25 серпня 1928 · Ленінград, РСФРР, СРСР

Країна: СРСР · Росія

Діяльність: музикознавець, викладач університету

Alma mater: Санкт-Петербурзька державна консерваторія імені Миколи Римського-Корсакова

Галузь: музикознавство

Науковий ступінь: доктор мистецтвознавства


text:
# Сан-Паулу-Гуарульюс
Міжнародний аеропорт «Сан-Паулу-Гуарульюс» (порт. São Paulo/Guarulhos – Governor André Franco Montoro International Airport, IATA: GRU, ICAO: SBGR) — один з трьох комерційних аеропортів міста Сан-Паулу, розташований у районі Кумбіка міста Гуарульюс в межах Великого Сан-Паулу, за 25 км від центра міста Сан-Паулу. Аеропорт управляється компанією Infraero. Це найзавантаженіший аеропорт Бразилії за обсягом пасажиропотоку та перевезених вантажів.

## Статистика
Див. джерело запитів Вікіданих та джерела.

title: Сан-Паулу-Гуарульюс

wikitext:
{{Infobox Airport
| name         = Міжнародний аеропорт<br />«Сан-Паулу-Гуарульюс»
| nativename   =
| image        = ViewfromAir-SaoPaulo.jpg
| image2       =
| IATA         = GRU
| ICAO         = SBGR
| type         = громадський/військовий
| owner        = місто [[Сан-Паулу]]
| operator     = [[Infraero]]
| city-served  = [[Сан-Паулу]] ([[Сан-Паулу (штат)|Сан-Паулу]])
| location     =
| elevation-f  = 2 457
| elevation-m  = 750
| website      = [https://www.gru.com.br/pt gru.com.br]
| metric-rwy   = y
| r1-number    = 09R/27L
| r1-length-m  = 3 000
| r1-length-f  = 9 843
| r1-surface   = [[Асфальт]]
| r2-number    = 09L/27R
| r2-length-m  = 3 700
| r2-length-f  = 12 140
| r2-surface   = [[Асфальт]]
| stat-year    = 2021
| stat1-header = Кількість пасажирів
| stat1-data   = 24 170 612
| stat2-header = Вантожообіг
| stat2-data   = 422 млн т
| stat3-header = Число рейсів
| stat3-data   = 188 573
| footnotes    =
}}
'''Міжнародний аеропорт «Сан-Паулу-Гуарульюс»''' ({{lang-pt|São Paulo/Guarulhos – Governor André Franco Montoro International Airport}}, IATA: GRU, ICAO: SBGR) — один з трьох комерційних [[аеропорт]]ів міста [[Сан-Паулу]], розташований у районі Кумбіка міста [[Гуарульюс]] в межах [[Великий Сан-Паулу|Великого Сан-Паулу]], за 25 км від центра міста [[Сан-Паулу]]. Аеропорт управляється компанією [[Infraero]]. Це найзавантаженіший аеропорт Бразилії за обсягом пасажиропотоку та перевезених вантажів.

== Статистика ==
{{Airport-Statistics|iata=GRU}}

== Посилання ==
* {{GCM|SBGR|source=[[DAFIF]]}}
* {{NWS-current|SBGR}}
* {{ASN|GRU}}

{{Бібліоінформація}}
{{Аеропорти Бразилії}}{{airport-stub}}
[[Категорія:Аеропорти Бразилії]]
[[Категорія:Транспорт Сан-Паулу]]
[[Категорія:Засновані в Бразилії 1985]]
[[Категорія:Аеропорти, збудовані 1985]]

title: Загальні дані

Тип: громадський/військовий

Власник: місто Сан-Паулу

Оператор: Infraero

Обслуговує: Сан-Паулу (Сан-Паулу)

Розташування: Гуарульюс

title: Злітно-посадкові смуги

Напрямок: Довжина · Тип поверхні (PCN)

м: фт

09R/27L: 3 000 · 9 843 · асфальт

09L/27R: 3 700 · 12 140 · асфальт

title: Статистика (2021)

Вантожообіг: 422 млн т

title: Ідентифікатори і посилання

Ідентифікатори і посилання: GRU


text:
# Санта-Лусія (річка)
Санта-Лусія (ісп. Río Santa Lucía) — головна річка однойменного басейну, на південному сході Республіки Уругвай. Її довжина — 248 км, а басейн охоплює 12 300 км².

## Топономіка
Ім'я, за яким тепер відома річка, було дано Хернандо Арієсом де Сааведра, оскільки він дослідив східне узбережжя Ріо-де-ла-Плата 1607 на день святої Лусії. Автентичні назви, які дали цій річці аборигени, невідомі.

## Географія
Річка починається на західних схилах земель департаменту Лавальєха, недалеко від міста Мінас. Її верхня течія має середній нахил 4,3 м / км. Найбільш важливим притоком у цьому секторі є потік Кампанеро. Середній відрізок річки починається з Пасо Ролдана і досягає міста Санта Лючія. У цьому перетині середній нахил річки становить 0,6 м / км. Нижній курс пролягає на південь, до гирла в Ріо-де-ла-Плата, з середнім нахилом 0,09 м / км. При досягненні її річка має потік 28000  L /  s.

### Притоки
Її основні притоки — річки Ріо-Санта-Лусія-Чіко і Сан-Хосе, але ще є багато річок і понад 1000 каналів.
Деякі значні притоки:

#### Правий берег
- Арройо Дель-Сольдадо
- Арройо Чамізо-Чіко
- Арройо Аріас
- Арройо Мендоса
- Арройо Санта-Лючія-Чіко
- Арройо-де-ла-Вірхен
- Арройо Сан-Хосе

#### Лівий берег
- Арройо Вейїгас
- Арройо-дель-Тала
- Арройо Канелон Ґранде

### Адміністративний поділ
Річкою утворюється поділ між департаментами Флорида і Канелонес, після чого південніше утворюється кордон між департаментами Канелонес і Сан-Хосе. У своєму гирлі розділяє департаменти Сан-Хосе і Монтевідео .

## Показники
У населеному пункті Аґуас Коррієнтес є водоочисна установка, яка, використовуючи канал річки за допомогою невеликої греблі, постачає питну воду до міста Монтевідео та значної частини півдня країни (60 % населення Уругваю).

## Навігація
Річка судноплавна для невеликих та середніх катерів. З кінця Великої війни з 1851 року до середини ХХ століття існувала важлива комерційна навігація на ділянці між Ріо де ла Плата та Агуас Коррієнтес. Це мотивувало при будівництві першого мосту біля лиману включити поворотну секцію, яка дозволила б проходити човнам. Хоча комерційна навігація вже не є актуальною, річка все ще використовується для рекреаційної навігації та риболовлі.

## Мости
Перераховані мости, що перетинають річку:
1. Міст Альфредо Зітрароса.
2. Міст бару Санта-Лючії.
3. Старий міст на шосе 11.[3]
4. Новий міст на шосе 11.[6]
5. Залізничний міст (ім. Двадцять п'ятого серпня).[7]
6. Старий міст на шосе 5.
7. Новий міст на шосе 5.
8. Залізничний міст.
9. Міст на шосе 6.
10. Міст на шосе 7.
11. Міст на шосе 108 на переході Ролдан.

## Довкілля
Річка Санта-Лючія, як і інші ріки, що входять до її басейну, має аномально високий рівень поживних речовин (еутрофікація), як наслідок інтенсивного сільськогосподарського використання району.Враховуючи важливість цього басейну як постачальника питної води для регіону Монтевідео, з 2015 року була створена захисна смуга, яка повинна супроводжувати основні водотоки басейну. У цій смузі, на обох берегах річки, забороняється використання рослинного покрову, обробка землі та застосування агрохімікатів.
Сектор між мостом Санта-Лусія і гирлом Ріо-де-ла-Плата захищен Водно-болотними територіями Санта-Лусія охоронного району водно-болотних угідь Санта-Лусія.

title: Санта-Лусія (річка)

wikitext:
{{Річка
|назва            = Санта-Лусія
|місцева назва    = {{lang-es|Río Santa Lucía}}
|зображення       = Río santa lucía.jpg
 |розмір          =
 |підпис          =
|довжина          = 248 [[км]]
|висота витоку    = 250 [[м]]
|висота гирла     =
|похил            =
|стік             = 2.700 [[м³]]\с
 |місце виміру    =
|площа басейну    = 14.200 км²
|витік            = [[Мінас (Уругвай)|Сьера-де-Мінас]]
|витік коорд      = <!--{{coord|0|0|0|N|0|0|0|E|type:waterbody}}-->
|гирло            =
|гирло коорд      = {{coord|0|0|0|N|0|0|0|E|type:waterbody}}
|басейн           = [[Ла-Плата (річка)]]
|країни басейну   =
 |регіон          =
 |район           =
|прирічкові країни =
|притоки          =
|мапа             =
|мапа розмір      =
|мапа підпис      =
|OSM              = <!-- 1234567 — id відношення в OpenStreetMap (або way id — тоді у формі w1234567, але 99 % великих річок мають відношення)-->
}}

'''Санта-Лусія''' ({{lang-es|Río Santa Lucía}}) — головна [[річка]] однойменного басейну, на південному сході Республіки [[Уругвай]]. Її довжина — 248 км, а басейн охоплює 12 300 км².

== Топономіка ==
Ім'я, за яким тепер відома річка, було дано Хернандо Арієсом де Сааведра, оскільки він дослідив східне узбережжя [[Ріо-де-ла-Плата]] 1607 на день святої Лусії.<ref>Cita publicación|url=http://www.cervantesvirtual.com/descargaPdf/hernandarias-de-saavedra-y-la-primera-exploracion-del-uruguay/|título=Hernandarias {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190105042843/http://www.cervantesvirtual.com/descargaPdf/hernandarias-de-saavedra-y-la-primera-exploracion-del-uruguay/%7Ctítulo=Hernandarias |date=5 січня 2019 }} de Saavedra y la primera exploración del Uruguay|apellidos=Azarola Gil|nombre=Luis Enrique|fecha=enero-marzo 1933|publicación=Boletín de la Real Academia de la Historia|volumen=102|páginas=158-182|fechaacceso=24 de marzo de 2007|doi=|pmid=</ref> Автентичні назви, які дали цій річці аборигени, невідомі.<ref>Cita libro|apellidos=Mujica Sallés|nombre=Alejandra|enlaceautor=|título=Atlas de las Culturas Hídricas de América Latina"|url=http://www.unesco.org.uy/ci/fileadmin/phi/infocus/Informe_final_Ficha_Atlas_Culturas_Hidricas_Uruguay-5.pdf|fechaacceso=24 de marzo de 2017|año=2007|editorial=|isbn=|editor=Programa Hidrológico Internacional, UNESCO|ubicación=|página=|idioma=|capítulo=Uruguay</ref>

== Географія ==

Річка починається на західних схилах земель департаменту [[Лавальєха]], недалеко від міста [[Мінас]]. Її верхня течія має середній нахил 4,3 м / км. Найбільш важливим притоком у цьому секторі є потік ''Кампанеро''. Середній відрізок річки починається з ''Пасо Ролдана'' і досягає міста Санта Лючія. У цьому перетині середній нахил річки становить 0,6 м / км. Нижній курс пролягає на південь, до гирла в [[Ріо-де-ла-Плата]], з середнім нахилом 0,09 м / км.<ref name=":1" /> При досягненні її річка має потік 28000 [[літр | L]] / [[секунда | s]].

=== Притоки ===

Її основні притоки — річки Ріо-Санта-Лусія-Чіко і Сан-Хосе, але ще є багато річок і понад 1000 каналів.

Деякі значні притоки:

==== Правий берег ====

* Арройо Дель-Сольдадо
* Арройо Чамізо-Чіко
* Арройо Аріас
* Арройо Мендоса
* Арройо Санта-Лючія-Чіко
* Арройо-де-ла-Вірхен
* Арройо Сан-Хосе

==== Лівий берег ====

* Арройо Вейїгас
* Арройо-дель-Тала
* Арройо Канелон Ґранде

=== Адміністративний поділ ===

Річкою утворюється поділ між департаментами [[Флорида]] і [[Канелонес]], після чого південніше утворюється кордон між департаментами Канелонес і [[Сан-Хосе]]. У своєму гирлі розділяє департаменти Сан-Хосе і [[Монтевідео]] .

== Показники ==

У населеному пункті Аґуас Коррієнтес є водоочисна установка, яка, використовуючи канал річки за допомогою невеликої греблі, постачає питну воду до міста Монтевідео та значної частини півдня країни (60 % населення Уругваю).<ref>Cita libro|apellidos=Unidad Técnica|nombre=|enlaceautor=|título=Cuenca del río Santa Lucía|url=http://www.iaea.org/inis/collection/NCLCollectionStore/_Public/42/105/42105084.pdf|fechaacceso=|año=1970|editorial=|isbn=|editor=Oficina Sanitaria Panamericana — OEA|ubicación=Montevideo|página=|idioma=|capítulo=</ref>

== Навігація ==

Річка судноплавна для невеликих та середніх катерів. З кінця [[Громадянська війна в Уругваї|Великої війни]] з 1851 року до середини ХХ століття існувала важлива комерційна навігація на ділянці між Ріо де ла Плата та Агуас Коррієнтес. Це мотивувало при будівництві першого мосту біля лиману включити поворотну секцію, яка дозволила б проходити човнам.<ref>Cita web|url=http://www.histarmar.com.ar/AcademiaUruguayaMyFl/2010/NavegacionComercialStaLucia.htm|título=Navegación{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} comercial y puertos en río Santa Lucía y río San José|fechaacceso=19 de marzo de 2017|autor=Enrique Gudynas|enlaceautor=|fecha=2010|idioma=|sitioweb=Histamar|editorial=</ref> Хоча комерційна навігація вже не є актуальною, річка все ще використовується для рекреаційної навігації та риболовлі.

== Мости ==

Перераховані мости, що перетинають річку:

# Міст Альфредо Зітрароса.
# Міст бару Санта-Лючії.
# Старий міст на шосе 11.<ref name=":1">Cita libro|apellidos=Tiribocchi Barelli|nombre=Alessandra|enlaceautor=|título=Construcción de un nuevo puente insumergible sobre el río Santa Lucía|url=http://www.mvotma.gub.uy/autorizacion-ambiental-de-operaciones/item/download/709_de46bb74964abcf95dff4af207c1b508.html|fechaacceso=19{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} de marzo de 2017|año=2010|editorial=MTOP|isbn=|editor=|ubicación=|página=|idioma=|capítulo=</ref>
# Новий міст на шосе 11.<ref>Cita noticia|apellidos=|nombre=|título=Se inauguró el nuevo puente sobre el río Santa Lucía|url=http://www.teledoce.com/telemundo/sociedad/se-inauguro-el-nuevo-puente-sobre-el-rio-santa-lucia/|fecha=6{{Недоступне посилання}} de junio de 2014|fechaacceso=19 de marzo de 2017|periódico=Telemundo|página=</ref>
# Залізничний міст (ім. Двадцять п'ятого серпня).<ref name=":0">Cita libro|apellidos=Praderi|nombre=Raúl|enlaceautor=|título=Ríos y lagunas|url=https://es.slideshare.net/ximenasosamotta1/nuestra-tierra-36-ros-y-lagunas|fechaacceso=|año=1969|editorial=Nuestra{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} Tierra|isbn=|editor=|ubicación=|página=43|idioma=|capítulo=|apellidos2=Vivo|nombre2=Jorge</ref>
# Старий міст на шосе 5.
# Новий міст на шосе 5.
# Залізничний міст.
# Міст на шосе 6.
# Міст на шосе 7.
# Міст на шосе 108 на переході Ролдан.

== Довкілля ==

Річка Санта-Лючія, як і інші ріки, що входять до її басейну, має аномально високий рівень поживних речовин ([[евтрофікація|еутрофікація]]), як наслідок інтенсивного сільськогосподарського використання району.<ref>Cita publicación|url=http://ojs.latu.org.uy/index.php/INNOTEC/article/view/426|título=Evolución{{Недоступне посилання}} de la eutrofización en el Río Santa Lucía: influencia de la intensificación productiva y perspectivas|apellidos=Aubriot|nombre=Luis Eduardo|apellidos2=Delbene|nombre2=Lucía|fecha=27 de noviembre de 2017|publicación=INNOTEC|número=14 jul-dic|páginas=07–16|fechaacceso=25 de mayo de 2018|idioma=es|issn=1688-6593|doi=10.26461/14.04|apellidos3=Haakonsson|nombre3=Signe|apellidos4=Somma|nombre4=Andrea|apellidos5=Hirsch|nombre5=Federica|apellidos6=Bonilla|nombre6=Sylvia</ref>Враховуючи важливість цього басейну як постачальника питної води для регіону Монтевідео, з 2015 року була створена захисна смуга, яка повинна супроводжувати основні водотоки басейну. У цій смузі, на обох берегах річки, забороняється використання рослинного покрову, обробка землі та застосування агрохімікатів.<ref>Cita web|url=http://www.desarrolloregional.org.uy/portal/index.php?option=com_content&view=article&id=369:zonas-de-amortiguacion-en-la-cuenca-del-santa-lucia|título=Zonas{{Недоступне посилання}} de amortiguación en la cuenca del río Santa Lucía|fechaacceso=25 de marzo de 2017|autor=|enlaceautor=|fecha=|idioma=|sitioweb=Centros de Desarrollo Regional «Pirí Inchalá»|editorial=</ref>
Сектор між мостом Санта-Лусія і гирлом Ріо-де-ла-Плата захищен Водно-болотними територіями Санта-Лусія охоронного району водно-болотних угідь Санта-Лусія.<ref>Cita web|url=http://www.mvotma.gub.uy/humedales.html|título=Área{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} Protegida con Recursos Manejados Humedales de Santa Lucía|fechaacceso=19 de marzo de 2017|autor=|enlaceautor=|fecha=|idioma=|sitioweb=MVTOP|editorial=</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Портали|Географія|Гідрологія}}

[[Категорія:Річки Уругваю]]

title: 34°47′07″ пд. ш. 56°21′31″ зх. д. / 34.785277777778° пд. ш. 56.358611111111° зх. д.

Витік: Сьера-де-Мінас

Гирло: Ла-Плата

Басейн: Ла-Плата (річка)

Країни: Уругвай

Регіон: Канелонес · Лавальєха

Притоки: Arroyo del Perdidod, Arroyo Verdúnd, Q703805?, Arroyo Canelón Granded, Arroyo del Juncald, Arroyo de la Listad, Arroyo Barrancas Coloradasd, Arroyo Duránd, Arroyo de las Brujas Granded, Colorado Creekd, Arroyo del Soldadod, Arroyo Latorred, Arroyo Chamizo Granded, Arroyo Santa Anad, Río Santa Lucía Chicod, Arroyo de la Virgend, Arroyo Ojito de Aguad, San José Riverd і Q56437327?


text:
# Dolby Pro Logic
Dolby Pro Logic — система, розроблена компанією Dolby Laboratories для створення об'ємного звучання на аудіосистемах 5.1 при прослуховуванні двоканальної аудіодоріжки. Існують варіації для створення об'ємного звучання в навушниках і на звичайних стереофонічних динаміках.
Ця система розділяє аудіодоріжку на розмову, пускаючи її на центральну колонку, і ефекти з музикою, що направляються на фронтальні і тилові колонки. Тим самим створюється об'ємний ефект, подібний 6-канальному звуку.
Dolby Pro Logic II — більш вдосконалена система Dolby Pro Logic. Зміни торкнулися центрального каналу, а також расширення ряду варіацій системи.
Основним мотивом для створення системи послужила велика кількість старих фільмів на VHS і DVD з двоканальним звуком. Застосовується, в основному, в AV-ресиверах.

title: Dolby Pro Logic

wikitext:
{{Без джерел|дата=липень 2024}}
{{unibox}}
[[Файл:5 1 channels (surround sound) label.svg|міні|Акустична система 5.1. Цифра до точки позначає кількість [[сателіт (акустика)|сателітів]], а після — [[сабвуфер]]ів.]]

'''Dolby Pro Logic''' — система, розроблена компанією Dolby Laboratories для створення [[об'ємний звук|об'ємного звучання]] на [[акустична система|аудіосистемах]] 5.1 при прослуховуванні двоканальної аудіодоріжки. Існують варіації для створення об'ємного звучання в навушниках і на звичайних стереофонічних [[гучномовець|динаміках]].

Ця система розділяє аудіодоріжку на розмову, пускаючи її на центральну [[колонка|колонку]], і ефекти з музикою, що направляються на фронтальні і тилові колонки. Тим самим створюється об'ємний ефект, подібний 6-канальному звуку.

Dolby Pro Logic II — більш вдосконалена система Dolby Pro Logic. Зміни торкнулися центрального каналу, а також расширення ряду варіацій системи.

Основним мотивом для створення системи послужила велика кількість старих фільмів на VHS і DVD з двоканальним звуком. Застосовується, в основному, в [[AV-ресивер]]ах.

== Див. також ==
* [[THX]]

{{Доробити}}

[[Категорія:Звукозапис]]
[[Категорія:Звукові технології]]

Розробник: Dolbyd


text:
# Вибух на шахті «Степова»
Вибух на шахті «Степова» у с. Глухів на Львівщині — одна з найбільших шахтно-вугільних аварій в Західній Україні, яка сталася 2 березня 2017 року та привела до загибелі 8 і травмування 23 гірників.

## Передумови
Шахта надкатегорійна за метаном, небезпечна за вибуховістю вугільного пилу.
На шахті вже ставались аварії. Велика аварії була 2 квітня 2008 року. Пожежу гасили три місяці. Після цього була створена комісія, яка розслідувала аварію. Було виявлено більш як сто порушень правил безпеки, у тому числі два випадки місцевих скупчень метану.

## Перебіг аварії
Вибух стався у четвер 2 березня 2017 року о 12:46 на шахті № 10 «Степова» ВАТ «Львіввугілля» у с. Глухів Сокальського району Львівської області на горизонті 550 м, у 119 конвеєрному штреку.
У цей час на шахті працювало 172 гірники, у тому числі на аварійній ділянці перебувало 34 гірники.
Через вибух метану загинуло 8 і шпиталізовано 23 гірники.

## Причини аварії
Як повідомив о 17:50 2 березня, Голова Львівської обласної державної адміністрації Олег Синютка, причиною обвалу штреку була пожежа, а не вибух, як повідомлялося раніше. Був спалах метану. Гірники пробивали нову лаву, аби видобувати вугілля.
За попередніми даними, причиною вибуху на шахті став спалах повітряно-метанової суміші, — розповів на нараді за участю прем'єр-міністра директор шахти Сергій Смеречанський.
На момент аварії відбувався не видобуток вугілля, а ремонтні роботи. Про це на брифінгу повідомив 6 березня 2017 року віце-прем'єр-міністр України — міністр регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства Геннадій Зубко.
За інформацією Міністерства охорони здоров'я України внаслідок трагедії 8 людей загинуло, 14 перебували спершу в Червоноградській центральній міській лікарні.
Дві особи перебувають у реанімації, одинадцять — у хірургії та один — у травматології. Двоє постраждалих перебувають у важкому стані, 12 — у стані середньої тяжкості.
Надвечір 2 березня 2017 р. кількість шпиталізованих зросла до 21-го. 6 гірників, що перебували у важкому стані були доставлені до Львова. Стан хворих ускладнюється опіками дихальних шляхів, у деяких пацієнтів — опіки обличчя та рук. З постраждалими працюють психологи.
На ранок 4 березня до опікового центру Львівської міської клінічної лікарні з Червонограда були доставлені ще три шахтарі.
«Таким чином станом на ранок 4 березня кількість госпіталізованих гірників досягла 23 осіб. Стан дев'яти з них важкий, 14 — середньої тяжкості. У постраждалих опіки дихальних шляхів та поверхні шкіри», — повідомили у Львівській обласній державній адміністрації.

### Думка Михайла Волинця
На думку голови Незалежної профспілки гірників України Михайла Волинця вибух на шахті «Степова» в Львівській області міг статися через застосування кабелю, який не відповідав правилам безпеки роботи.
«Після огляду місця трагедії експертної, державним та іншими відомчими комісіями було виявлено, що до відпускної лебідці був задіяний кабель, який не відповідав правилам експлуатації і правилами безпеки роботи в шахті», — йдеться в його повідомленні.
За словами Волинця, 10 метрів цього кабелю просто зникли на стику лави і конвеєрного 119 штреку. Це, на його думку, було зроблено для того, щоб приховати одну з реальних причин аварії.

### Список загиблих
- Мелешко Ярослав
- Бєлоусов Микола
- Клак Олександр
- Михнич Василь
- Лозинський Володимир
- Коліда Тарас
- Бігун Іван
- Старошевський Тарас[9]

## Рятувальні роботи
До проведення аварійно-рятувальних робіт було залучено п'ять відділень Державної воєнізованої гірничо-рятувальної служби Міненерговугілля.
Загалом залучено 50 осіб та сім одиниць техніки, в тому числі від ДСНС 20 осіб та шість одиниць техніки.
Більш як за дві години на поверхню було піднято всіх шахтарів.

### Візит високопосадовців
Прем'єр-міністр України Володимир Гройсман скасував усі заплановані на 2 березня заходи і екстрено вилетів на місце аварії.
Разом із ним на місці аварії перебувають міністр енергетики України Ігор Насалик та голова Державної служби України з надзвичайних ситуацій Микола Чечоткін.

## Наслідки аварії
Через обвал гірської породи на шахті № 10 «Степова» ВАТ «Львіввугілля» за офіційною інформацією загинуло вісім шахтарів.
Хоча за інформацією голови Незалежної профспілки гірників України Михайла Волинця від вибуху загинуло 11 шахтарів.
Трохи пізніше на своїй сторінці у Facebook, він повідомив, що під час вибуху метану загинуло 8 шахтарів та 9 дуже тяжко травмовані.
За попередньою версією Львівської поліції, обвал стався внаслідок вибуху метану. Правоохоронці вже 2 березня 2017 року відкрили кримінальне провадження за другою частиною статті 272 «порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою» Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання — обмеження волі на строк до п'яти років або позбавлення волі терміном до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Проводиться досудове розслідування.
У понеділок 6 березня 2017 року на шахті почала працювати урядова комісія з розслідування причини надзвичайної ситуації на шахті. Її очолив віце-прем'єр-міністр — міністр регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ Геннадій Зубко. Причиною трагедії називають вибух метану. Не спрацювали датчики про перенасичення газу в лаві.
Також 6 березня гріники почали відновлювальні роботи на шахті

## Вшанування пам'яті загиблих
Президент України Петро Порошенко висловив співчуття родинам загиблих гірників унаслідок обвалу на шахті «Степовій» у Сокальському районі та підписав Указ за № 52/2017 «Про оголошення в Україні дня жалоби».
Днем жалоби оголошено 3 березня. Цього дня о 12:00 хвилиною мовчання буде вшановуватися пам'ять загиблих на всій території України.
На будинках і спорудах органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій буде приспущений Державний Прапор України.
Також цього дня скасовуються всі розважально-концертні заходи, задля чого мають бути внесені відповідні зміни до програм теле- та радіопередач.
Президент Білорусі Олександр Лукашенко 3 березня 2017 року висловив співчуття Президентові України Петрові Порошенку, а також близьким і рідним загиблих унаслідок трагедії на шахті: «У Республіці Білорусь із глибоким сумом сприйнято звістку про людські жертви в результаті трагічної події на шахті „Степова“ в селі Глухів Львівської області України».

### Виплати компенсацій
Родини загиблих гірників одержать по 500 тисяч гривень від держави та по 160 тисяч гривень компенсації з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Крім того, буде виплачено по 32 тисячі гривень або 20 прожиткових мінімумів на кожного утриманця в цій сім'ї. Про це на брифінгу 2 березня на шахті розповіли Прем'єр-міністр України Володимир Гройсман та міністр соціальної політики Андрій Рева.

title: Вибух на шахті «Степова»

wikitext:
'''Вибух на [[Шахта «Степова» (Львіввугілля)|шахті «Степова»]] у с. [[Глухів (село)|Глухів]] на Львівщині''' — одна з найбільших шахтно-вугільних аварій в [[Західна Україна|Західній Україні]], яка сталася 2 березня 2017 року та привела до загибелі 8<ref name=":0">{{cite news|url=http://www.dsns.gov.ua/ua/Nadzvichayni-podiyi/58721.html|title=Львівська область: оперативна інформація щодо обрушення гірської породи на шахті|date=2 березня 2017|publisher=ДСНС (Офіційний сайт)|accessdate=2 березня 2017|archive-date=2 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170302205935/http://www.dsns.gov.ua/ua/Nadzvichayni-podiyi/58721.html}}</ref> і травмування 23 гірників<ref name=":1">{{cite news |url=http://www.radiosvoboda.org/a/news/28344098.html |title=Нові дані про трагедію на шахті «Степова» на Львівщині: 8 гірників загинули, 21 шпиталізований |date=2 березня 2017 |publisher=Радіо Свобода |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=2 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170302234434/http://www.radiosvoboda.org/a/news/28344098.html }}</ref><ref>{{cite news|url=http://zik.ua/news/2017/03/04/kilkist_gospitalizovanyh_girnykiv_shahty_stepova_zrosla_do_23_osib_1054669|title=Кількість госпіталізованих гірників шахти «Степова» зросла до 23 осіб|last=|first=|date=4 березня 2017|publisher=ZIK|language=|work=|accessdate=4 березня 2017|archive-date=4 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170304114251/http://zik.ua/news/2017/03/04/kilkist_gospitalizovanyh_girnykiv_shahty_stepova_zrosla_do_23_osib_1054669}}</ref>.

== Передумови ==
Шахта надкатегорійна за [[метан]]ом, небезпечна за [[Шахтний пил|вибуховістю вугільного пилу]].

На шахті вже ставались аварії. Велика аварії була 2 квітня 2008 року. Пожежу гасили три місяці. Після цього була створена комісія, яка розслідувала аварію. Було виявлено більш як сто порушень правил безпеки, у тому числі два випадки місцевих скупчень метану<ref>{{Cite news|url=https://www.rbc.ua/ukr/news/obval-shahty-lvovskoy-oblasti-podrobnosti-1488458640.html|title=Обвал шахти у Львівській області: подробиці|last=|first=|date=|language=uk|work=РБК-Украина|accessdate=2017-03-03|archive-date=2 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170302154545/https://www.rbc.ua/ukr/news/obval-shahty-lvovskoy-oblasti-podrobnosti-1488458640.html}}</ref>.

== Перебіг аварії ==

Вибух стався у четвер 2 березня 2017 року о 12:46 на [[Шахта «Степова» (Львіввугілля)|шахті № 10 «Степова»]] [[Львіввугілля|ВАТ «Львіввугілля»]] у с. [[Глухів (село)|Глухів]] [[Сокальський район|Сокальського району]] [[Львівська область|Львівської області]] на горизонті 550 м, у 119 конвеєрному [[штрек]]у.

У цей час на шахті працювало 172 гірники, у тому числі на аварійній ділянці перебувало 34 гірники.

Через вибух метану загинуло 8 і шпиталізовано 23 гірники.

== Причини аварії ==

Як повідомив о 17:50 2 березня, Голова [[Львівська обласна державна адміністрація|Львівської обласної державної адміністрації]] [[Синютка Олег Михайлович|Олег Синютка]], причиною обвалу штреку була [[пожежа]], а не вибух, як повідомлялося раніше. Був спалах метану. Гірники пробивали нову лаву, аби видобувати вугілля.

За попередніми даними, причиною вибуху на шахті став спалах повітряно-метанової суміші, — розповів на нараді за участю прем'єр-міністра директор шахти [[Смеречинський Сергій Степанович|Сергій Смеречанський]]<ref>{{cite news |url=http://tyzhden.ua/News/186716 |title=Трагедія на львівській шахті: директор озвучив попередню причину вибуху |date=2 березня 2017 |publisher=Тиждень |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=3 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170303001249/http://tyzhden.ua/News/186716 }}</ref>.

На момент аварії відбувався не видобуток вугілля, а ремонтні роботи. Про це на брифінгу повідомив 6 березня 2017 року віце-прем'єр-міністр України — міністр регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства [[Зубко Геннадій Григорович|Геннадій Зубко]]<ref>{{cite news |url=http://www.unn.com.ua/uk/news/1649332-u-moment-avariyi-na-shakhti-stepova-trivav-remont-g-zubko |title=У момент аварії на шахті “Степова” тривав ремонт — Г.Зубко |date=6 березня 2017 |publisher=Українські національні новини |accessdate=6 березня 2017 |archive-date=6 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170306161528/http://www.unn.com.ua/uk/news/1649332-u-moment-avariyi-na-shakhti-stepova-trivav-remont-g-zubko }}</ref>.

За інформацією Міністерства охорони здоров'я України внаслідок трагедії 8 людей загинуло, 14 перебували спершу в Червоноградській центральній міській лікарні<ref>{{cite news |url=http://espreso.tv/news/2017/03/02/staly_vidomi_prychyny_obvalu_na_shakhti_u_lvovi |title=Стали відомі причини обвалу шахти на Львівщині |date=2 березня 2017 |publisher=Еспресо |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=2 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170302182402/http://espreso.tv/news/2017/03/02/staly_vidomi_prychyny_obvalu_na_shakhti_u_lvovi }}</ref>.

Дві особи перебувають у реанімації, одинадцять — у хірургії та один — у травматології. Двоє постраждалих перебувають у важкому стані, 12 — у стані середньої тяжкості.

Надвечір 2 березня 2017 р. кількість шпиталізованих зросла до 21-го. 6 гірників, що перебували у важкому стані були доставлені до Львова<ref name=":1"/>. Стан хворих ускладнюється опіками дихальних шляхів, у деяких пацієнтів — опіки обличчя та рук. З постраждалими працюють психологи.

На ранок 4 березня до опікового центру Львівської міської клінічної лікарні з Червонограда були доставлені ще три шахтарі.

«Таким чином станом на ранок 4 березня кількість госпіталізованих гірників досягла 23 осіб. Стан дев'яти з них важкий, 14 — середньої тяжкості. У постраждалих опіки дихальних шляхів та поверхні шкіри», — повідомили у Львівській обласній державній адміністрації.

=== Думка Михайла Волинця ===

На думку голови Незалежної профспілки гірників України [[Волинець Михайло Якович|Михайла Волинця]] вибух на шахті «Степова» в Львівській області міг статися через застосування кабелю, який не відповідав правилам безпеки роботи.

«''Після огляду місця трагедії експертної, державним та іншими відомчими комісіями було виявлено, що до відпускної лебідці був задіяний кабель, який не відповідав правилам експлуатації і правилами безпеки роботи в шахті''», — йдеться в його повідомленні.

За словами Волинця, 10 метрів цього кабелю просто зникли на стику лави і конвеєрного 119 штреку. Це, на його думку, було зроблено для того, щоб приховати одну з реальних причин аварії<ref>{{cite news |url=http://censor.net.ua/news/431399/prichinoyi_vzryva_na_shahte_vo_lvovskoyi_oblasti_mojet_byt_ne_sootvetstvuyuschiyi_pravilam_ekspluatatsii |title=Причиной взрыва на шахте во Львовской области может быть не соответствующий правилам эксплуатации кабель, - глава профсоюза горняков Волынец |date=10 березня 2017 |publisher=Цензор.Нет |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=10 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170310105535/http://censor.net.ua/news/431399/prichinoyi_vzryva_na_shahte_vo_lvovskoyi_oblasti_mojet_byt_ne_sootvetstvuyuschiyi_pravilam_ekspluatatsii }}</ref>.

=== Список загиблих ===

* Мелешко Ярослав
* Бєлоусов Микола
* Клак Олександр
* Михнич Василь
* Лозинський Володимир
* Коліда Тарас
* Бігун Іван
* Старошевський Тарас<ref>{{cite news |url=http://leopolis.news/staly-vidomi-imena-zagyblyh-girnykiv-na-stepovij/ |title=Стали відомі імена загиблих гірників на «Степовій» |date=2 березня 2017 |publisher=leopolis |accessdate=2 березня 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170303054847/http://leopolis.news/staly-vidomi-imena-zagyblyh-girnykiv-na-stepovij/ |archivedate=3 березня 2017 |deadurl=yes }}</ref>

== Рятувальні роботи ==

До проведення аварійно-рятувальних робіт було залучено п'ять відділень Державної воєнізованої гірничо-рятувальної служби Міненерговугілля.

Загалом залучено 50 осіб та сім одиниць техніки, в тому числі від [[Державна служба України з надзвичайних ситуацій|ДСНС]] 20 осіб та шість одиниць техніки.

Більш як за дві години на поверхню було піднято всіх шахтарів.

=== Візит високопосадовців ===

[[Прем'єр-міністр України]] [[Гройсман Володимир Борисович|Володимир Гройсман]] скасував усі заплановані на 2 березня заходи і екстрено вилетів на місце аварії.

Разом із ним на місці аварії перебувають міністр енергетики України [[Насалик Ігор Степанович|Ігор Насалик]] та голова Державної служби України з надзвичайних ситуацій [[Чечоткін Микола Олександрович|Микола Чечоткін]]<ref>{{cite news |url=https://www.obozrevatel.com/ukr/crime/27958-na-lvivschini-v-shahti-vibuhnuv-metan-vsi-podrobitsi.htm |title=На Львівщині в шахті вибухнув метан: всі подробиці |date=2 березня 2017 |publisher=Обозреватель |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=2 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170302165857/https://www.obozrevatel.com/ukr/crime/27958-na-lvivschini-v-shahti-vibuhnuv-metan-vsi-podrobitsi.htm }}</ref>.

== Наслідки аварії ==

Через обвал гірської породи на [[Шахта «Степова» (Львіввугілля)|шахті № 10 «Степова»]] [[Львіввугілля|ВАТ «Львіввугілля»]] за офіційною інформацією загинуло вісім шахтарів<ref name=":0"/>.

Хоча за інформацією голови [[Незалежна профспілка гірників України|Незалежної профспілки гірників України]] [[Волинець Михайло Якович|Михайла Волинця]] від вибуху загинуло 11 шахтарів<ref>{{cite news|url=http://www.unn.com.ua/uk/news/1648412-na-shakhti-stepova-stavsya-vibukh-metanu-11-zagiblikh-m-volinets-dopovneno|title=На львівській шахті стався вибух метану, 11 загиблих - М.Волинець|date=2 березня 2017|publisher=Українські національні новини|accessdate=2 березня 2017|archive-date=2 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170302152920/http://www.unn.com.ua/uk/news/1648412-na-shakhti-stepova-stavsya-vibukh-metanu-11-zagiblikh-m-volinets-dopovneno}}</ref>.

Трохи пізніше на своїй сторінці у [[Facebook]]<ref>{{Cite web|url=https://www.facebook.com/profile.php?id=100005418945629&fref=nf|title=Mihaylo Volinets {{!}} Facebook|website=www.facebook.com|language=uk|accessdate=2017-03-02}}</ref>, він повідомив, що під час вибуху метану загинуло 8 шахтарів та 9 дуже тяжко травмовані.

За попередньою версією Львівської поліції, обвал стався внаслідок вибуху метану. Правоохоронці вже 2 березня 2017 року відкрили кримінальне провадження за другою частиною статті 272 «''порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою''»<ref>{{cite news |url=http://ukr.segodnya.ua/regions/lvov/vzryv-na-shahte-stepnaya-polnaya-kartina-tragedii-905077.html |title=Вибух на шахті "Степова": повна картина трагедії |date=2 березня 2017 |publisher=Сьогодні |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=3 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170303045316/http://ukr.segodnya.ua/regions/lvov/vzryv-na-shahte-stepnaya-polnaya-kartina-tragedii-905077.html }}</ref> Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання — обмеження волі на строк до п'яти років або позбавлення волі терміном до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Проводиться досудове розслідування.

У понеділок 6 березня 2017 року на шахті почала працювати урядова комісія з розслідування причини надзвичайної ситуації на шахті. Її очолив віце-прем'єр-міністр — міністр регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ [[Зубко Геннадій Григорович|Геннадій Зубко]]. Причиною трагедії називають вибух метану. Не спрацювали датчики про перенасичення газу в лаві.

Також 6 березня гріники почали відновлювальні роботи на шахті<ref>Кушнір Богдан …на «Степовій» вийшли з ладу датчики // Голос України. — 2017. — № 43. — 7 березня. — С. 7.</ref>

== Вшанування пам'яті загиблих ==

[[Президент України]] [[Порошенко Петро Олексійович|Петро Порошенко]] висловив співчуття родинам загиблих гірників унаслідок обвалу на шахті «Степовій» у Сокальському районі та підписав Указ за № 52/2017 «Про оголошення в Україні дня жалоби».

Днем жалоби оголошено 3 березня. Цього дня о 12:00 хвилиною мовчання буде вшановуватися пам'ять загиблих на всій території України.

На будинках і спорудах органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій буде приспущений Державний Прапор України.

Також цього дня скасовуються всі розважально-концертні заходи, задля чого мають бути внесені відповідні зміни до програм теле- та радіопередач<ref>{{cite news|url=http://www.president.gov.ua/documents/522017-21402|title=УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №52/2017  Про оголошення в Україні дня жалоби|last=|first=|date=2 березня 2017|publisher=Президент України (Офіційне інтернет-представництво)|language=|work=|accessdate=2 березня 2017|archive-date=2 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170302192319/http://www.president.gov.ua/documents/522017-21402}}</ref>.

Президент Білорусі Олександр Лукашенко 3 березня 2017 року висловив співчуття Президентові України Петрові Порошенку, а також близьким і рідним загиблих унаслідок трагедії на шахті: «У Республіці Білорусь із глибоким сумом сприйнято звістку про людські жертви в результаті трагічної події на шахті „Степова“ в селі Глухів Львівської області України»<ref>{{cite news|url=http://www.unn.com.ua/uk/news/1648857-o-lukashenko-visloviv-spivchuttya-ridnim-zagiblikh-na-shakhti-stepova|title=О.Лукашенко висловив співчуття рідним загиблих на шахті “Степова”|last=|first=|date=3 березня 2017|publisher=Українські національні новини|language=|work=|accessdate=3 березня 2017|archive-date=3 березня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170303173050/http://www.unn.com.ua/uk/news/1648857-o-lukashenko-visloviv-spivchuttya-ridnim-zagiblikh-na-shakhti-stepova}}</ref>.

=== Виплати компенсацій ===

Родини загиблих гірників одержать по 500 тисяч гривень від держави та по 160 тисяч гривень компенсації з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Крім того, буде виплачено по 32 тисячі гривень або 20 прожиткових мінімумів на кожного утриманця в цій сім'ї. Про це на брифінгу 2 березня на шахті розповіли Прем'єр-міністр України [[Гройсман Володимир Борисович|Володимир Гройсман]] та [[Список міністрів праці і соціальної політики України|міністр соціальної політики]] [[Рева Андрій Олексійович|Андрій Рева]]<ref>{{cite news |url=http://zaxid.net/news/showNews.do?rodicham_zagiblih_na_lvivshhini_shahtariv_viplatyat_po_pivmilyona_griven&objectId=1419467 |title=Родичам загиблих на Львівщині шахтарів виплатять по півмільйона гривень |date=2 березня 2017 |publisher=zaxid.net/ |accessdate=2 березня 2017 |archive-date=2 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170302225725/http://zaxid.net/news/showNews.do?rodicham_zagiblih_na_lvivshhini_shahtariv_viplatyat_po_pivmilyona_griven&objectId=1419467 }}</ref>.

== Див. також ==
* [[Шахта «Степова» (Львіввугілля)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.president.gov.ua/news/3-bereznya-2017-roku-v-ukrayini-den-zhalobi-za-zagiblimi-sha-40262 Указ Президента України про оголошення жалоби] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170302194406/http://www.president.gov.ua/news/3-bereznya-2017-roku-v-ukrayini-den-zhalobi-za-zagiblimi-sha-40262 |date=2 березня 2017 }}
* [http://www.kmu.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=249785266&cat_id=244274130 Урядовий портал] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170303044534/http://www.kmu.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=249785266&cat_id=244274130 |date=3 березня 2017 }}
* [http://mpe.kmu.gov.ua/minugol/control/uk/publish/article?art_id=245188068&cat_id=35109 Сайт міністерства енергетики та вугільної промисловості України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170303045110/http://mpe.kmu.gov.ua/minugol/control/uk/publish/article?art_id=245188068&cat_id=35109 |date=3 березня 2017 }}
* [http://loda.gov.ua/news?id=26239 Сайт Львівської облдержадміністрації] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170303051152/http://loda.gov.ua/news?id=26239 |date=3 березня 2017 }}

[[Категорія:Аварії на вугільних шахтах України]]
[[Категорія:2017 у Львівській області]]
[[Категорія:Березень 2017]]


text:
# Seafile
Seafile — відкрита платформа для створення сервісу хмарного зберігання даних, що нагадує по своїй суті Dropbox, але відрізняється можливістю розгортання на власному підконтрольному обладнанні та використанням технологій Git для версійного контролю. Перший стабільний випуск побачив світ у грудні 2012. Початковий код проекту написаний на мові Python і розповсюджується під ліцензією GPLv3, для зберігання метаданих використовується SQLite. Крім серверної частини і клієнта для синхронізації файлів підготовлена реалізація вебінтерфейсу SeaHub і мобільного клієнта Seadroid для платформи Android.
Крім базових функцій зберігання на віддаленому сервері і забезпечення синхронізації даних між комп'ютерами, Seafile надає гнучкі можливості з організації спільної роботи з контентом. Для зручності спільної роботи підтримується створення робочих областей, в яких члени групи можуть розміщувати довільну інформацію, цікаву для учасників групи. Набори файлів можуть об'єднуватися в бібліотеки, до яких може відкриватися доступ для окремих користувачів або груп, а також публічний доступ. Для відстежування зміни файлів в областях спільного доступу, передбачена можливість відправки повідомлень членам групи.
Кожна бібліотека сприймається як окреме сховище і може синхронізуватися між машинами користувача окремо. Клієнтська частина підтримує забезпечення синхронізації даних між локальною директорією і певною бібліотекою в хмарному сховищі. У вебінтерфейсі підтримується функція попереднього перегляду різних типів файлів, можливість обговорення файлів з учасниками групи, прості функції ведення списків завдань і управління проектами.
Кожна бібліотека у сховищі представлена у формі, що нагадує Git-репозиторій. Ця особливість дає можливість використання версійного контролю, в тому числі підтримку доступу до минулих редакцій збереженого контенту, можливість відстежити всі внесені зміни (хто, коли і що міняв), повернути колишній стан файлу або відновити випадково вилучений файл. Для забезпечення конфіденційності даних можливо шифрування на стадії до відправлення інформації на сервер (адміністрація сервера не зможе переглянути вміст, не знаючи пароля). Передача даних між клієнтом і сервером також може вестися з використанням шифрування.
В основі Seafile лежать технології, застосовувані в системі управління початковими текстами Git. При цьому Seafile не залежить від Git і самостійно реалізує потрібні методи, які спрощені і перероблені для виконання завдань автоматичної синхронізації даних, забезпечення поновлення передачі даних у випадку розриву з'єднання і підтримки різних бекендів зберігання на стороні сервера. Дані зберігаються з розбиттям на блоки, що підвищує ефективність зберігання і дає можливість прискорення передачі файлів за рахунок паралельного завантаження блоків з різних серверів зберігання.

## Виноски
1. ↑  Представлен Seafile, Dropbox-подобный сервер хранения на основе технологий Git [Архівовано 13 грудня 2012 у Wayback Machine.] // opennet.ru 10.12.2012

title: Seafile

wikitext:
{{Infobox software
| name                   = Seafile
| logo                   = <!-- [[File: ]] -->
| screenshot             = <!-- [[File: ]] -->
| caption                =
| collapsible            =
| author                 =
| developer              =
| released               = 2012
| latest release version = 7.0.7
| latest release date    = {{Release date|2020|4|3}}
| latest preview version =
| latest preview date    = <!-- {{Release date|YYYY|MM|DD}} -->
| programming language   = [[Python]]
| operating system       =
| platform               =
| size                   =
| language               =
| ukrainian              =
| status                 = активний
| genre                  = [[хмарне сховище даних]]
| license                = [[GPLv3]]
| website                = {{url|http://seafile.com/}}
| standard               =
}}
'''Seafile''' — [[відкрите програмне забезпечення|відкрита]] платформа для створення сервісу хмарного зберігання даних, що нагадує по своїй суті [[Dropbox]], але відрізняється можливістю розгортання на власному підконтрольному обладнанні та використанням технологій [[Git]] для [[Система керування версіями|версійного контролю]]. Перший стабільний випуск побачив світ у грудні 2012.<ref>[http://www.opennet.ru/opennews/art.shtml?num=35551 Представлен Seafile, Dropbox-подобный сервер хранения на основе технологий Git] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121213013121/http://www.opennet.ru/opennews/art.shtml?num=35551 |date=13 грудня 2012 }} // [[opennet.ru]] 10.12.2012</ref> [[Початковий код]] проекту написаний на мові [[Python]] і розповсюджується під ліцензією [[GPLv3]], для зберігання метаданих використовується [[SQLite]]. Крім серверної частини і клієнта для синхронізації файлів підготовлена реалізація [[вебінтерфейс]]у SeaHub і мобільного клієнта Seadroid для платформи [[Android]].

Крім базових функцій зберігання на віддаленому [[сервер]]і і забезпечення [[синхронізація даних|синхронізації даних]] між [[комп'ютер]]ами, Seafile надає гнучкі можливості з організації спільної роботи з контентом. Для зручності спільної роботи підтримується створення робочих областей, в яких члени групи можуть розміщувати довільну інформацію, цікаву для учасників групи. Набори [[файл]]ів можуть об'єднуватися в бібліотеки, до яких може відкриватися доступ для окремих користувачів або груп, а також публічний доступ. Для відстежування зміни файлів в областях спільного доступу, передбачена можливість відправки повідомлень членам групи.

Кожна бібліотека сприймається як окреме сховище і може синхронізуватися між машинами користувача окремо. Клієнтська частина підтримує забезпечення синхронізації даних між локальною директорією і певною бібліотекою в хмарному сховищі. У вебінтерфейсі підтримується функція попереднього перегляду різних типів файлів, можливість обговорення файлів з учасниками групи, прості функції ведення списків завдань і управління проектами.

Кожна бібліотека у сховищі представлена у формі, що нагадує [[Git]]-репозиторій. Ця особливість дає можливість використання версійного контролю, в тому числі підтримку доступу до минулих редакцій збереженого контенту, можливість відстежити всі внесені зміни (хто, коли і що міняв), повернути колишній стан файлу або відновити випадково вилучений файл. Для забезпечення конфіденційності даних можливо шифрування на стадії до відправлення інформації на сервер (адміністрація сервера не зможе переглянути вміст, не знаючи пароля). Передача даних між клієнтом і сервером також може вестися з використанням шифрування.

В основі Seafile лежать технології, застосовувані в [[Система керування версіями|системі управління початковими текстами]] [[Git]]. При цьому Seafile не залежить від Git і самостійно реалізує потрібні методи, які спрощені і перероблені для виконання завдань автоматичної синхронізації даних, забезпечення поновлення передачі даних у випадку розриву з'єднання і підтримки різних бекендів зберігання на стороні сервера. Дані зберігаються з розбиттям на блоки, що підвищує ефективність зберігання і дає можливість прискорення передачі файлів за рахунок паралельного завантаження блоків з різних серверів зберігання.

== Виноски ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{official|http://seafile.com/}}

{{Ізольована стаття}}

[[Категорія:Хмарні сховища даних]]
[[Категорія:Системи керування версіями]]
[[Категорія:Програмне забезпечення на Python]]
[[Категорія:Вільне програмне забезпечення на Python]]

title: Seafile

Тип: хмарне сховище даних

Платформа: Linux, Android, macOS, iOS і Windows

Операційна система: кросплятформність, Linux, GNU/Linux і UNIX-подібні операційні системи

Мова програмування: Python

Стан розробки: активний


text:
# Кадомська сільська рада
| Кадомська сільська рада — колишній орган місцевого самоврядування у Кагарлицькому районі Київської області з адміністративним центром у с. Кадомка. Історична дата утворення: в 1923 році. Сільській раді були підпорядковані населені пункти: - с. Кадомка - с. Зорівка - с. Калинівка |

## Склад ради
Рада складалася з 12 депутатів та голови.

### Керівний склад ради
| ПІБ                        | Основні відомості                                                                       | Дата обрання | Дата звільнення |
| -------------------------- | --------------------------------------------------------------------------------------- | ------------ | --------------- |
| Скуб Катерина Григорівна   | Сільський голова, 1959 року народження, освіта, позапартійна                            | 26.03.2006   | 19.06.2009      |
| Ільєнко Сергій Миколайович | Сільський голова, 1956 року народження, освіта, член народної партії                    | 20.06.2010   | 31.10.2010      |
| Ільєнко Сергій Миколайович | Сільський голова, 1956 року народження, освіта вища, член Партії регіонів               | 31.10.2010   | 18.03.2012      |
| Савченко Наталія Петрівна  | Сільський голова, 1968 року народження, освіта середня спеціальна, член Партії регіонів | 18.03.2012   |                 |

Примітка: таблиця складена за даними джерела

title: Кадомська сільська рада

wikitext:
{{Сільська рада|
   | назва               = Кадомська сільська рада
   | будівля             =
   | країна              = {{UKR}}
   | область             = [[Київська область]]
   | район               = [[Обухівський район]]
   | центр               = с. [[Кадомка]]
   | голова              = Савченко Наталія Петрівна
   | кількість членів    = 12
   | код КОАТУУ          = 3222284000
   | облікова картка     = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=15860 Кадомська сільська рада]
   | площа               = 28,456
   | населення           = 589 ''(станом на 2001 рік)''
   | щільність           = 20,7
   | населені пункти     = 3
   | поштовий індекс     = 09253
   | телефонний код      = 4573
   | адреса              = 09253, Київська обл., Кагарлицький р-н, с.Кадомка, вул.Олексієнка,1
| вебсторінка         =
  }}

{|
| valign="top" | '''Кадомська сільська рада''' — колишній [[орган місцевого самоврядування]] у [[Кагарлицький район|Кагарлицькому районі]] [[Київська область|Київської області]] з [[Адміністративний центр|адміністративним центром]] у с. [[Кадомка]].

== Загальні відомості ==
Історична дата утворення: в [[1923]] році.

== Населені пункти ==
Сільській раді були підпорядковані населені пункти:
* с. [[Кадомка]]
* с. [[Зорівка (Кагарлицький район)|Зорівка]]
* с. [[Калинівка (Кагарлицький район)|Калинівка]]
| width="30%" | __TOC__
|}

== Склад ради ==
Рада складалася з 12 депутатів та голови.

=== Керівний склад ради ===
{|rules="all" cellspacing="0" cellpadding="5" style="border: 1px solid #999"
|-bgcolor="#FFFFBB"
! ПІБ !!Основні відомості !! Дата обрання !! Дата звільнення
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Скуб Катерина Григорівна
| Сільський голова, 1959 року народження, освіта, позапартійна
| align=center| 26.03.2006
| align=center| 19.06.2009
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Ільєнко Сергій Миколайович
| Сільський голова, 1956 року народження, освіта, член народної партії
| align=center| 20.06.2010
| align=center| 31.10.2010
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Ільєнко Сергій Миколайович
| Сільський голова, 1956 року народження, освіта вища, член Партії регіонів
| align=center| 31.10.2010
| align=center| 18.03.2012
|- bgcolor="#FFFFE8"
| Савченко Наталія Петрівна
| Сільський голова, 1968 року народження, освіта середня спеціальна, член Партії регіонів
| align=center| 18.03.2012
| align=center|
|}
''Примітка: таблиця складена за даними джерела''<ref>[http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A012?rf7691=1204&rid256=121 Керівний склад попередніх скликань ради] на сайті [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]]</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rf7571=15860 Картка ради на сайті Верховної Ради України]

{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Адміністративний устрій Кагарлицького району}}

[[Категорія:Адміністративний устрій Кагарлицького району]]

title: Основні дані

Область: Київська область

Район: Обухівський район

Адм. центр: с. Кадомка

Облікова картка: Кадомська сільська рада

title: Склад

Голова ради: Савченко Наталія Петрівна

title: Територія та населення

Населення: 589 (станом на 2001 рік)

Густота: 20,7 осіб/км²

title: Контактні дані


text:
# Sisu Polar
Sisu Polar — сімейство вантажівок, що виробляється на фінському підприємстві Sisu Auto. Воно прийшло на ринок в 2011 році. Серія включає в себе два основних варіанти DK12M і DK16M. "К" означає високу кабіну, число означає об'єм двигуна в літрах і "М" означає кабіну над двигуном. З серпня 2010 р фірма Sisu Auto уклала контракт на поставку основних комплектуючих від компанії Daimler AG, яка поставляє деякі ключові компоненти: кабіни від Mercedes-Benz Actros і двигуни:
- 11,95 л MB OM 501 LA V6 476 к.с. (2011–2013)
- 15,92 л MB OM 502 LA V8 551-598 к.с. (2011–2013)
- 12,81 л MB OM 471 І6 421-510 к.с. (2014– )
- 15,56 л MB OM 473 І6 517-625 к.с. (2014– )

Автомобілі пропонуються в наступних комплектаціях:
- Стандарт: 6×2, 6×4, 8×2, 8×4, 10×2, 10×4
- Бездоріжжя: 6×4, 6×6, 8×8

title: Sisu Polar

wikitext:
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Файл:Sisu Polar Works.JPG|250пкс]] Sisu Polar DK16M K-AKK-8x4/335+140+137
 | назва            = Sisu Polar
 | виробник         = [[Sisu Auto]]
 | батьківська_компанія  =
 | інші_назви       = DK12M
DK16M
CM13M
CK16M
 | виробництво      = з [[2011]]
 | складається_у    = {{FIN}}
 | попередник       =
 | наступник        =
 | клас             =
 | кузов            =
 | компонування     =
 | платформа        =
 | двигун           = [[Дизельний двигун|Дизельні двигуни]]
 | трансмісія       =
 | колісна_база     =
 | довжина          =
 | ширина           =
 | висота           =
 | кліренс          =
 | передня_колія    =
 | задня_колія      =
 | вага             =
 | швидкість        =
 | бак              =
 | споріднені       =
 | подібні          = [[Astra HD8]]
[[Tatra 158]]
[[КрАЗ-6511]]
[[Урал-6370]]
 | дизайнер         =
}}
'''Sisu Polar''' — сімейство вантажівок, що виробляється на фінському підприємстві [[Sisu Auto]]. Воно прийшло на ринок в [[2011]] році. Серія включає в себе два основних варіанти DK12M і DK16M. "К" означає високу кабіну, число означає об'єм двигуна в літрах і "М" означає кабіну над двигуном. З серпня 2010 р фірма Sisu Auto уклала контракт на поставку основних комплектуючих від компанії [[Daimler AG]], яка поставляє деякі ключові компоненти: кабіни від [[Mercedes-Benz Actros]] і двигуни:

*11,95 л MB OM 501 LA V6 476 [[к.с.]] (2011–2013)
*15,92 л MB OM 502 LA V8 551-598 к.с. (2011–2013)
*12,81 л MB OM 471 І6 421-510 к.с. (2014– )
*15,56 л MB OM 473 І6 517-625 к.с. (2014– )

Автомобілі пропонуються в наступних комплектаціях:
*Стандарт: 6×2, 6×4, 8×2, 8×4, 10×2, 10×4
*Бездоріжжя: 6×4, 6×6, 8×8
== Посилання ==
{{commonscat|Sisu Polar}}
[[Категорія:Автомобілі Sisu]]

title: Sisu Polar

Виробник: Sisu Auto

Також називається: DK12M · DK16M · CM13M · CK16M

Місце виробництва: Фінляндія

Двигун(и): Дизельні двигуни

Подібні: Astra HD8 · Tatra 158 · КрАЗ-6511 · Урал-6370