text:
# Географія Ірландії
Ірландія — західноєвропейська країна, що знаходиться на захід від Великої Британії . Загальна площа країни 70 273 км² (120-те місце у світі), з яких на суходіл припадає 68 883 км², а на поверхню внутрішніх вод — 1 390 км². Площа країни більш ніж у 2 рази більша за площу Одеської області України.

## Етимологія
Офіційна назва — Республіка Ірландія, Ірландія, Ейре (ірл. Éire; англ. Ireland). Назва країни походить від назви однойменного острова. Назва ж острова, від гельського слова «ейре» на означення держави (подібно до України), яке виводиться або від докельтського «ейре» — родюче місце, або від власного імені Ейри, кельтської богині родючості, або ж від «ейрінн» (eirinn) — захід, західна земля. Народна етимологія помилково виводить назву країни від англійської фрази «Земля заліза» (англ. land of iron). Насправді англійський топонім утворено від ендотопоніму Ейре із додаванням англійської частки на означення країни, «ланд». До української мови топонім потрапив з англійської з додаванням вже власного постфіксу на означення країни -ія. В античні часи Клавдій Птолемей використовував для острова на власних картах топонім Мала Бреттанія ( Μικρὰ Βρεττανία) разом з Івернія (дав.-гр. Ιουερνία).

## Географічне положення
Ірландія — західноєвропейська країна, що межує лише з однією державою: на північному сході — з Великою Британією (спільний кордон — 443 км). Загальна довжина державного кордону — 443 км. Ірландія на сході омивається водами Ірландського моря, на південному сході — Кельтського, з інших сторон безпосередньо водами Атлантичного океану. Загальна довжина морського узбережжя 1448 км.
Згідно з Конвенцією Організації Об'єднаних Націй з морського права (UNCLOS) 1982 року, протяжність територіальних вод країни встановлено в 12 морських миль (22,2 км). Виключна рибальська зона встановлена на відстань 200 морських миль (370,4 км) від узбережжя.

### Час
Час у Ірландії: UTC0 (-2 години різниці часу з Києвом). Літній час вводиться останньої неділі березня переводом годинникової стрілки на 1 годину вперед, скасовується в останню неділю жовтня переводом годинникової стрілки на 1 годину назад.

## Геологія
Вихід найстаріших ірландських гірських порід віком близько 1,7 млрд років можна знайти на острові Ініштрахал біля берегів графства Донегол. В інших частинах Донеголу виявлені породи, що сформувалися як льодовикові відкладення, які засвідчують присутність льодовика під час останнього льодовикового періоду.

## Рельєф
Рельєф Ірландії складається переважно з рівнин у центрі, які оточені кільцем прибережних гір.  Середні висоти — 118 м; найнижча точка — рівень вод Атлантичного океану (0 м); найвища точка — гора Каррантуїлл (1041 м).
- Рельєф Ірландії
- Гіпсометрична карта  ІрландіїГіпсометрична карта  Ірландії
- Рельєф ІрландіїРельєф Ірландії
- Супутниковий знімок поверхні країни
- Слів-Ліг на півдні графства Донегол

### Узбережжя
Південне та східне узбережжя острова більш-менш рівнинні, із широкими бухтами та піщаними пляжами. Західне узбережжя навпаки, відзначається високими скелястими кручами (наприклад, Кліфс-оф-Могер), численними затоками, півострівами, мисами та дрібними островами. Загалом берегова лінія сильно розчленована, що створює численні природні гавані. Це має велике значення для рибальства та туризму.

## Клімат
Територія Ірландії лежить у помірному кліматичному поясі. превалюють помірні повітряні маси цілий рік, західний масоперенос. Значні сезонні амплітуди температури повітря. Відносно тепла зима з нестійкою погодою, штормовими вітрами, можливий сніговий покрив. Відносно прохолодне літо з більш антициклонічною погодою. Зволоження рівномірне за сезонами, місцями надмірне.
- Сонячна радіація (англ.)
- Кліматична карта Ірландії (за Кеппеном)

Клімат Ірландії є морським, хоча значно теплішим, ніж майже у всіх інших місцях на тій самі широті, таких як Польща (на материковій частині Європи) або Ньюфаундленд (на протилежному краю Атлантики) у зв'язку з теплим впливом Північно-Атлантичної течії. Вітер дме переважно з південного заходу, розбиваючись об високі гори західного узбережжя. Опади частіше трапляються на заході острову. На острові Валентія, біля західного узбережжя графства Керрі, випало майже вдвічі більше опадів, ніж в Дубліні на сході країни (1 400 мм проти 762 мм). По всій країні, близько 60% річних опадів випадає в період з серпня по січень.
Найхолоднішими місяцями року є січень та лютий, а середньодобові температури повітря знаходяться в межах 4 та 7 °C протягом цих місяців. Липень та серпень є найтеплішими, з середньодобовою температурою між 14 та 16 °C, в той час середньодобові максимуми в липні та серпні варіюються від 17 до 18 °C недалеко від узбережжя, до 19 — 20 °C у внутрішній частині острову. Саме сонячні місяці травень та червень приносять в середньому 6 годин 55 хвилин світла в день. Хоча екстремальні погодні явища в Ірландії трапляються рідко, порівняно з іншими країнами на європейському континенті, вони все ж таки трапляються. Вибухові депресії Атлантичного океану, що відбуваються переважно в грудні, січні та лютому, іноді можуть принести вітер швидкістю 160 км/год до західних прибережних країн, тоді як у літні місяці, і особливо наприкінці липня — початку серпня, раптові та сильні грози можуть формуватися через внутрішній та західний райони країни.
| Клімат Дубліна                             | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна | Клімат Дубліна |
| Показник                                   | Січ.           | Лют.           | Бер.           | Квіт.          | Трав.          | Черв.          | Лип.           | Серп.          | Вер.           | Жовт.          | Лист.          | Груд.          | Рік            |
| Середній максимум, °C                      | 7,6            | 7,5            | 9,5            | 11,4           | 14,2           | 17,2           | 18,9           | 18,6           | 16,6           | 13,7           | 9,8            | 8,4            | 12,8           |
| Середній мінімум, °C                       | 2,5            | 2,5            | 3,1            | 4,4            | 6,8            | 9,6            | 11,4           | 11,1           | 9,6            | 7,6            | 4,2            | 3,4            | 6,0            |
| Середня кількість сонячних годин на місяць | 1,8            | 2,5            | 3,6            | 5,2            | 6,1            | 6,0            | 5,4            | 5,1            | 4,3            | 3,1            | 2,4            | 1,7            | 3,9            |
| Норма опадів, мм                           | 69             | 50             | 54             | 51             | 55             | 56             | 50             | 71             | 67             | 70             | 65             | 76             | 733            |
| ------------------------------------------ | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- | -------------- |
| Джерело:                                   |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |                |

| Клімат Белфаста         | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста | Клімат Белфаста |
| Показник                | Січ.            | Лют.            | Бер.            | Квіт.           | Трав.           | Черв.           | Лип.            | Серп.           | Вер.            | Жовт.           | Лист.           | Груд.           | Рік             |
| Абсолютний максимум, °C | 13              | 14              | 19              | 21              | 26              | 28              | 29              | 28              | 26              | 21              | 16              | 14              | 29              |
| Середній максимум, °C   | 6               | 7               | 9               | 12              | 15              | 18              | 18              | 18              | 16              | 13              | 9               | 7               | 12              |
| Середній мінімум, °C    | 2               | 2               | 3               | 4               | 6               | 9               | 11              | 11              | 9               | 7               | 4               | 3               | 6               |
| Абсолютний мінімум, °C  | −13             | −12             | −12             | −4              | −3              | −1              | 4               | 1               | −2              | −4              | −6              | −11             | −13             |
| Норма опадів, мм        | 80              | 52              | 50              | 48              | 52              | 68              | 94              | 77              | 80              | 83              | 72              | 90              | 846             |
| ----------------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- | --------------- |
| Джерело:                |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |                 |

Ірландія є членом Всесвітньої метеорологічної організації (WMO), в країні ведуться систематичні спостереження за погодою.

## Внутрішні води
- Гідрографічна мережа Ірландії
- Лох-Лейн, графство Західний Міт
- Річка Шеннон
- Річка Барроу
- Карта озера Лох-Корріб

### Річки
Річки країни належать басейну Атлантичного океану.
Найдовша річка — Шеннон, довжиною 386 км, відокремлює заболочені внутрішні території Ірландії від західної частини острова. Уздовж течії три великих озера: Лох-Аллен, Лох-Рі і Лох-Дерг, з яких останнє є найбільшим. Шеннон впадає до Атлантичного океану біля міста Лімерик довгим 113 км естуарієм. Інші великі річки: Ліффі, Лі Блеквотер, Нор, Шур, Барроу, Банн, Фойл, Ерн і Бойн.

### Озера
Найбільше озеро держави: Лох-Корріб, площа водного дзеркала 165 км². Інші великі озера Ірландії: Лох-Рі та Лох-Маск. Найбільше озеро острова — Лох-Ней (392 км²), що в Ольстері, це найбільше озеро Великої Британії. Легенда свідчить, що гігант Фінн Мак Кумал боровся з іншим гігантом в Шотландії, розлючений зачерпнув грудку землі й жбурнув її в Ірландське море. Так утворився Острів Мен, а в місце де лежала грудка набігла вода, так утворилось озеро Лох-Ней.

## Тваринний світ
У зоогеографічному відношенні територія країни відноситься до Європейської лісової провінції Циркумбореальної підобласті Голарктичної області.

## Стихійні природні явища
На території країни спостерігаються небезпечні природні явища і стихійні лиха: сезонні штормові вітри

## Природні ресурси

### Мінеральні ресурси
Надра Ірландії багаті на ряд корисних копалин: природний газ, торф, мідь, свинець, цинк, срібло, барит, гіпс, вапняк, доломіт.

### Водні ресурси
Загальні запаси відновлюваних водних ресурсів (ґрунтові і поверхневі прісні води) становлять 52 км³. Станом на 2012 рік зрошувані землі в країні були відсутні.

### Земельні ресурси
Земельні ресурси Ірландії (оцінка 2011 року):
- придатні для сільськогосподарського обробітку землі — 66,1 %,
  - орні землі — 15,4 %,
  - багаторічні насадження — 0 %,
  - землі, що постійно використовуються під пасовища — 50,7 %;
- землі, зайняті лісами і чагарниками — 10,9 %;
- інше — 23 %[1].

## Охорона природи
Серед екологічних проблем варто відзначити:
- забруднення вод сільськогосподарськими хімікатами, особливо озер.

Ірландія є учасником ряду міжнародних угод з охорони навколишнього середовища:
- Конвенції про транскордонне забруднення повітря (CLRTAP),
- Конвенції про біологічне різноманіття (CBD),
- Рамкової конвенції ООН про зміну клімату (UNFCCC),
- Кіотського протоколу до Рамкової конвенції,
- Конвенції ООН про боротьбу з опустелюванням (UNCCD),
- Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES),
- Конвенції про заборону військового впливу на природне середовище (ENMOD),
- Базельської конвенції протидії транскордонному переміщенню небезпечних відходів,
- Конвенції з міжнародного морського права,
- Лондонської конвенції про запобігання забрудненню моря скиданням відходів,
- Монреальського протоколу з охорони озонового шару,
- Міжнародної конвенції запобігання забрудненню з суден (MARPOL),
- Міжнародної угоди про торгівлю тропічною деревиною 1983 і 1994 років,
- Рамсарської конвенції із захисту водно-болотних угідь[18],
- Міжнародної конвенції з регулювання китобійного промислу[1].

Урядом країни підписані, але не ратифіковані міжнародні угоди щодо: Конвенції з охорони морських живих ресурсів та окремі протоколи Конвенції про транскордонне забруднення повітря (CLRTAP).

## Фізико-географічне районування
Ландшафти Ірландії вирізняються поєднанням зелених рівнин, низьких гір, озер і мальовничих берегів. Фізико-географічне районування країни визначається переважно рельєфом і кліматичними відмінностями між західними та східними районами. Загалом Ірландія належить до Північноєвропейської фізико-географічної країни. Тут поширені приатлантичні широколистянолісові типи ландшафтів, представлені 12  групами ландшафтів: 1 — низинні приморські акумулятивні рівнини; 2 — низинні алювіальні рівнини передгірних і міжгірних западин, долини великих річок; 5 — низинні зандрові рівнини;  6 — низинні моренні рівнини області останнього зледеніння; 7 — низинні моренні рівнини з друмлинами на вапняковій основі; 8 — низинні рівнини і горбисті височини області максимального зледеніння; 9 — горбисто-моренні височини області останнього зледеніння;11 — низинні пластові рівнини й міжкуестові западини на пухких до четвертинних відкладах; 12 — височинні пластові рівнини та куести на кайнозойських і мезозойських відкладах; 20 — цокольні височини на палеозойських структурах; 22 — глибові каледонські масиви з льодовиковою обробкою;   23 — складчасто-глибові герцинські низько- і середньогір'я.
- Приморські скелі. Північна Ірландія
- Національний парк «Коннемара»
- Озеро Смуллан у природному заповіднику «Деркмор Вуд»
- Річка Ліффі
- Макгіллікадіс-Рікс. Вид на хребет Карраунтухіл

Територію Ірландії можна поділити на 5 фізико-географічних областей:
- Північногірська область. Представлена гірськими масивами та височинами, серед яких найвідомішими є гори Морн і Антрімське плато. Північні гори утворені переважно стародавніми магматичними та метаморфічними породами, зокрема гранітами та базальтами. Антрімське плато має вулканічне походження і знамените своїми базальтовими колонами, відомими як Дорога Гігантів — пам'ятка Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Середні висоти гір невеликі — 400—800 м, але рельєф дуже розчленований. Північні райони зазнають значного впливу атлантичних циклонів, що приносять сюди рясні опади. Рослинність переважно вересова, трапляються чагарникові угруповання, торф'яні болота та пасовища.
- Центральна рівнинна область. Найбільша фізико-географічна область Ірландії, яка займає близько половини площі острова, простягається від узбережжя Ірландського моря на сході до Атлантичного океану на заході, оточена гірськими масивами по периметру. Сформована на основі древніх осадових порід, переважно вапняків, що утворилися у девонський та карбонатний періоди. Рельєф переважно плоский або хвилястий, із середніми висотами 50—100 м над рівнем моря; характерною особливістю є карстові форми рельєфу — лійки, западини та печери. Річкова мережа розвинена добре, основною водною артерією є річка Шеннон, що протікає через центральну частину острова. Тут розташовані одні з найбільших озер Ірландії — Лох-Рі, Лох-Дерг, Лох-Маск. Переважають дерново-підзолисті та торф'яні ґрунти, які утворилися через значне зволоження території та заболочування. Значні площі рівнини вкриті болотами — як низинними, так і верховими. Рослинність складається з луків, торф'яних мохів, чагарників, а також ділянок культурних пасовищ, адже регіон активно використовується для тваринництва.
- Західногірська область. Захід Ірландії відрізняється найбільшою суворістю природних умов. Тут розташовані гори Коннемара та Маумтурк. Вони мають альпійський характер рельєфу з гострими вершинами та глибокими льодовиковими долинами, що сформувалися під час останнього льодовикового періоду. Прибережні райони вирізняються скелястими кручами, глибокими бухтами та фіордами. Клімат характеризується значною кількістю опадів, а регіон піддається сильному впливу океанічних штормів та вітрів. Тут багато гірських річок, невеликих озер та боліт. Ґрунти кам'янисті та малородючі, що обмежує розвиток сільського господарства. Рослинність представлена вересовими пустищами, луками та гірськими лісами у захищених долинах.
- Східна область. Східні райони, зокрема прилеглі до Дубліна, мають відносно рівнинний рельєф, який поступово знижується до Ірландського моря. Рельєф представлений хвилястими рівнинами, низькими пагорбами та широкими долинами річок. Регіон захищений горами Віклоу від переважаючих західних вітрів, тому тут випадає менше опадів, ніж у західній та північній частинах острова. Ґрунти тут більш родючі, переважають бурі лісові та алювіальні ґрунти. Це робить цю частину країни найпридатнішою для землеробства.
- Південногірська область Представлена кількома гірськими масивами, серед яких гори Віклоу та Керрі. Гори утворені переважно складчастими пісковиками, сланцями та кварцитами, переважно з висотами 500—800 м, а на південному заході здіймається Каррантухіл — найвища вершина країни (1038 м). Клімат помірно океанічний із м'якими зимами та прохолодним літом. Опадів випадає багато, особливо на навітряних схилах. Рослинний покрив представлений луками, вересовими чагарниками та залишками природних широколистяних лісів. Гори використовуються переважно для випасу овець.

### Українською
- Атлас світу / голов. ред. І. С. Руденко ; зав. ред. В. В. Радченко ; відп. ред. О. В. Вакуленко. — К. : ДНВП «Картографія», 2005. — 336 с. — ISBN 9666315467.
- Атлас. 7 клас. Географія материків і океанів / Укладачі О. Я. Скуратович, Н. І. Чанцева. — К. : ДНВП «Картографія», 2014.
- Ірландія // Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X.

- Бєлозоров С. Т. Географія материків. — К. : Вища школа, 1971. — 371 с.
- Барановська О. В. Фізична географія материків і океанів : навч. посіб. для студентів ВНЗ : [у 2 ч.]. — Н. : Ніжинський державний університет ім. Миколи Гоголя, 2013. — 306 с. — ISBN 978-617-527-106-3.
- Ірландія // Гірничий енциклопедичний словник : [у 3-х тт.] / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X.
- Дубович І. А. Країнознавчий словник-довідник. — 5-те вид., перероб. і доп. — К. : Знання, 2008. — 839 с. — ISBN 978-966-346-330-8.
- Економічна і соціальна географія країн світу. Навчальний посібник / За ред. Кузика С. П. — Л. : Світ, 2002. — 672 с. — ISBN 966-603-178-7.
- Панасенко Б. Д. Фізична географія материків : навч. посіб. : в 2 ч. — В. : ЕкоБізнесЦентр, 1999. — 200 с.
- Фізична географія материків та океанів : підруч. для студ. вищ. навч. закл. : у 2 т / за ред. П. Г. Шищенка. — К. : Видавництво Київського нац. ун-т ім. Т. Шевченка, 2010. — Т. 2. : Європа. — 464 с. — ISBN 978-966-439-273-7.
- Юрківський В. М. Регіональна економічна і соціальна географія. Зарубіжні країни: Підручник. — 2-ге. — К. : Либідь, 2001. — 416 с. — ISBN 966-06-0092-5.

### Англійською
- (англ.) Graham Bateman. The Encyclopedia of World Geography. — Andromeda, 2002. — 288 с. — ISBN 1871869587.

### Російською
- (рос.) Авакян А. Б., Салтанкин В. П., Шарапов В. А. Водохранилища. — М. : Мысль, 1987. — 326 с. — (Природа мира)
- (рос.) Алисов Б. П., Берлин И. А., Михель В. М. Курс климатологии [в 3-х тт.] / под. ред. Е. С. Рубинштейна. — Л. : Гидрометиздат, 1954. — Т. 3. Климаты земного шара. — 320 с.
- (рос.) Апродов В. А. Вулканы. — М. : Мысль, 1982. — 368 с. — (Природа мира)
- (рос.) Апродов В. А. Зоны землетрясений. — М. : Мысль, 2010. — 462 с. — (Природа мира) — ISBN 978-5-244-01122-7.
- (рос.) Бабаев А. Г., Зонн И. С., Дроздов Н. Н., Фрейкин З. Г. Пустыни. — М.  : Мысль, 1986. — 320 с. — (Природа мира)
- (рос.) Букштынов А. Д., Грошев Б. И., Крылов Г. В. Леса. — М. : Мысль, 1981. — 316 с. — (Природа мира)
- (рос.) Власова Т. В. Физическая география материков. С прилегающими частями океанов. Евразия, Северная Америка. — 4-е, перераб. — М. : Просвещение, 1986. — 417 с.
- (рос.) Гвоздецкий Н. А. Карст. — М. : Мысль, 1981. — 214 с. — (Природа мира)
- (рос.) Гвоздецкий Н. А., Голубчиков Ю. Н. Горы. — М. : Мысль, 1987. — 400 с. — (Природа мира)
- (рос.) Добрынин Б. Ф. Физическая география Западной Европы. — М. : Учпедгиз, 1948. — 415 с.
- (рос.) Долгушин Л. Д., Осипова Г. Б. Ледники. — М. : Мысль, 1989. — 448 с. — (Природа мира) — ISBN 5-244-00315-1.
- (рос.) Географический энциклопедический словарь: географические названия / под. ред. А. Ф. Трёшникова. — 2-е изд., доп. — М. : Советская энциклопедия, 1989. — 585 с. — ISBN 5-85270-057-6.
- (рос.) Исаченко А. Г., Шляпников А. А. Ландшафты. — М. : Мысль, 1989. — 504 с. — (Природа мира) — ISBN 5-244-00177-9.
- (рос.) Карри-Линдал К. Европа. — М. : Прогресс, 1981. — 334 с. — (Континенты, на которых мы живем)
- (рос.) Каплин П. А., Леонтьев О. К., Лукьянова С. А., Никифоров Л. Г. Берега. — М. : Мысль, 1991. — 480 с. — (Природа мира) — ISBN 5-244-00449-2.
- (рос.) Словарь современных географических названий / под общей редакцией акад. В. М. Котлякова. — Екатеринбург : У-Фактория, 2006.
- (рос.) Литвин В. М., Лымарев В. И. Острова. — М. : Мысль, 2010. — 288 с. — (Природа мира) — ISBN 978-5-244-01129-6.
- (рос.) Лобова Е. В., Хабаров А. В. Почвы. — М. : Мысль, 1983. — 304 с. — (Природа мира)
- (рос.) Максаковский В. П. Географическая картина мира. Книга I: Общая характеристика мира. — М. : Дрофа, 2008. — 495 с. — ISBN 978-5-358-05275-8.
- (рос.) Максаковский В. П. Географическая картина мира. Книга II: Региональная характеристика мира. — М. : Дрофа, 2009. — 480 с. — ISBN 978-5-358-06280-1.
- (рос.) Ирландия // Поспелов Е. М. Топонимический словарь. — М. : АСТ, 2005. — 229 с. — ISBN 5-17-016407-6.
- (рос.) Физико-географический атлас мира. — М. : Академия наук СССР и Главное управление геодезии и картографии ГУГК СССР, 1964. — 298 с.
- (рос.) Физическая география материков и океанов. В 2 т. Т. 1. Физическая география материков: в 2 кн. Кн. 1. Дифференциация и развитие ландшафтов суши Земли. Европа, Азия : Учебник / Э. П. Романова, Н. Н. Алексеева, М. А. Аршинова; под ред. Э.  П. Романовой. — М. : Изд. центр «Академия», 2014. — 464 с. — ISBN 978-5-4468-0239-5
- (рос.) Энциклопедия стран мира / глав. ред. Н. А. Симония. — М. : НПО «Экономика» РАН, отделение общественных наук, 2004. — 1319 с. — ISBN 5-282-02318-0.

title: Географія Ірландії

wikitext:
{{Географія країни
|назва = [[Ірландія|Ірландії]]
|карта = LocationIreland.svg
|карта_розмір = 250px
|карта_підпис = Географічне положення Ірландії
|континент = [[Європа]]
|регіон = [[Західна Європа]]
|координати = {{Coord|53|00|N|8|00|W|type:country}}
|площа_км = 70273
|площа_місце = 120-те
|відсоток_суходолу =
|відсоток_води =
|узбережжя_км = 1448
|кордони = 443
|рельєф = горбистий
|найнижча_точка = [[Атлантичний океан]]
|найнижча_точка_м = 0
|найвища_точка = гора [[Каррантуїлл]]
|найвища_точка_м = 1041
|найдовша_річка = [[Шеннон (річка)|Шеннон]]
|найдовша_річка_км = 386
|найбільше_озеро = [[Лох-Корріг]]
|найбільше_озеро_площа = 165
|клімат = [[помірний клімат|помірний]]
|лиха = [[шторм]]и
|ресурси = [[вуглеводні]], [[торф]], [[кольорові метали|руди кольорових металів]], [[срібло]], [[барит]], [[будівельні матеріали]]
|екологія = [[забруднення вод]]
}}

'''[[Ірландія]]''' — [[Західна Європа|західноєвропейська]] країна, що знаходиться на захід від Великої Британії {{перехід|#Географічне_положення|2|}}. Загальна площа країни 70 273 км² ([[Список країн за площею|120-те]] місце у світі), з яких на суходіл припадає 68 883 км², а на поверхню внутрішніх вод — 1 390 км²{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}. Площа країни більш ніж у 2 рази більша за площу [[Одеська область|Одеської області]] [[Україна|України]].

== Етимологія ==

Офіційна назва — '''Республіка Ірландія, Ірландія, Ейре''' ({{lang-ga|Éire}}; {{lang-en|Ireland}}). Назва країни походить від назви однойменного острова. Назва ж острова, від [[гельська мова|гельського]] слова «ейре» на означення держави (подібно до [[Україна|України]]), яке виводиться або від докельтського «ейре» — родюче місце, або від власного імені [[Ейра|Ейри]], [[Кельтська міфологія|кельтської богині]] родючості, або ж від «ейрінн» (eirinn) — захід, західна земля{{sfn|Поспелов Е. М.|2005}}. [[Народна етимологія]] помилково виводить назву країни від англійської фрази «Земля заліза» ({{lang-en|land of iron}}). Насправді англійський топонім утворено від ендотопоніму Ейре із додаванням англійської частки на означення країни, «ланд»{{sfn|Поспелов Е. М.|2005}}. До української мови топонім потрапив з англійської з додаванням вже власного [[постфікс]]у на означення країни ''-ія''. В античні часи [[Клавдій Птолемей|Клавдій Птолемей]] використовував для острова на власних картах топонім '''Мала Бреттанія''' ({{lang-grc|Μικρὰ Βρεττανία}}) разом з '''Івернія''' ({{lang-grc|Ιουερνία}}).

== Історія дослідження території ==

== Географічне положення ==

[[Файл:Ireland – U.S. area comparison.jpg|міні|150px|праворуч|Порівняння розмірів території Ірландії та США]]
Ірландія — західноєвропейська країна, що межує лише з однією державою: на північному сході — з [[Велика Британія|Великою Британією]] (спільний кордон — 443 км). Загальна довжина [[Державний кордон Ірландії|державного кордону]] — 443 км{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}. Ірландія на сході омивається водами [[Ірландське море|Ірландського моря]], на південному сході — [[Кельтське море|Кельтського]], з інших сторон безпосередньо водами [[Атлантичний океан|Атлантичного океану]]{{sfn|Атлас світу|2005}}. Загальна довжина морського узбережжя 1448 км{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}.

Згідно з [[Конвенція ООН з морського права|Конвенцією Організації Об'єднаних Націй з морського права]] (UNCLOS) [[1982]] року, протяжність [[територіальні води|територіальних вод]] країни встановлено в 12 [[Морська миля|морських миль]] (22,2 км)<ref name="unclos"/>. [[Виключна рибальська зона]] встановлена на відстань 200 морських миль (370,4 км) від узбережжя<ref name="unclos7"/>{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}.

=== Крайні пункти ===
{{main|Крайні точки Ірландії}}

=== Час ===
{{main|Час у Ірландії}}
[[Час у Ірландії]]: [[Всесвітній координований час|UTC]]0 (-2 години різниці часу з [[Київ|Києвом]])<ref name="thetimenow"/>. [[Літній час]] вводиться останньої неділі березня переводом годинникової стрілки на 1 годину вперед, скасовується в останню неділю жовтня переводом годинникової стрілки на 1 годину назад.

== Геологія ==
{{main|Геологія Ірландії}}
Вихід найстаріших ірландських [[Гірська порода|гірських порід]] віком близько 1,7 млрд років можна знайти на острові [[Ініштрахал]] біля берегів графства [[Донегол (графство)|Донегол]]<ref name="npws"/><ref name="Woodcock"/>. В інших частинах Донеголу виявлені породи, що сформувалися як [[льодовикові відкладення]], які засвідчують присутність льодовика під час останнього [[льодовиковий період|льодовикового періоду]]<ref name="Woodcock"/>.

{{see also|Гідрогеологія Ірландії}}

=== Сейсмічність ===
{{main|Сейсмічність Ірландії}}

=== Вулканізм ===

{{see also|Вулкани Ірландії}}

== Рельєф ==
{{main|Рельєф Ірландії}}
Рельєф Ірландії складається переважно з [[рівнина|рівнин]] у центрі, які оточені кільцем прибережних [[гора|гір]].  Середні висоти — 118 м; найнижча точка — рівень вод Атлантичного океану (0 м); найвища точка — гора [[Каррантуїлл]] (1041 м).

<gallery caption="" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
Topography Ireland.jpg|border|Рельєф Ірландії
Ireland topo.jpg|border|Гіпсометрична карта  Ірландії
Ireland Topography.png|border|Рельєф Ірландії
Ireland (MODIS).jpg|border|Супутниковий знімок поверхні країни
SlieveLeague1.jpg|border|[[Слів-Ліг]] на півдні графства [[Донегол (графство)|Донегол]]
</gallery>

=== Узбережжя ===
Південне та східне узбережжя острова більш-менш рівнинні, із широкими бухтами та піщаними пляжами. Західне узбережжя навпаки, відзначається високими скелястими кручами (наприклад, [[Кліфс-оф-Могер]]), численними [[затока|затоками]], [[півострів]]ами, [[мис]]ами та дрібними [[острів|островами]]. Загалом берегова лінія сильно розчленована, що створює численні природні гавані. Це має велике значення для рибальства та туризму.

=== Острови ===
{{main|Острови Ірландії}}

== Клімат ==
{{main|Клімат Ірландії}}
Територія Ірландії лежить у [[Помірний кліматичний пояс|помірному кліматичному поясі]]{{sfn|Атлас. Географія материків і океанів|2014|}}. превалюють [[помірні повітряні маси]] цілий рік, західний масоперенос{{sfn|ФГАМ|1964}}. Значні сезонні амплітуди температури повітря. Відносно тепла зима з нестійкою погодою, [[шторм]]овими вітрами, можливий [[сніг]]овий покрив. Відносно прохолодне літо з більш [[антициклон]]ічною погодою. Зволоження рівномірне за сезонами, місцями надмірне{{sfn|ФГАМ|1964}}.

<gallery caption="" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
Ireland GHI Solar-resource-map GlobalSolarAtlas World-Bank-Esmap-Solargis.png|border|Сонячна радіація {{ref-en}}
Éire Köppen.png|border|Кліматична карта Ірландії (за Кеппеном)
|border|Кліматограма _
|border|
</gallery>

Клімат Ірландії є морським, хоча значно теплішим, ніж майже у всіх інших місцях на тій самі широті, таких як [[Польща]] (на материковій частині Європи) або [[Ньюфаундленд та Лабрадор|Ньюфаундленд]] (на протилежному краю Атлантики) у зв'язку з теплим впливом [[Північно-Атлантична течія|Північно-Атлантичної течії]]<ref name="marine"/>. Вітер дме переважно з південного заходу, розбиваючись об високі гори західного узбережжя. Опади частіше трапляються на заході острову. На острові [[Валентія]], біля західного узбережжя [[Керрі (графство)|графства Керрі]], випало майже вдвічі більше опадів, ніж в [[Дублін]]і на сході країни (1 400 мм проти 762 мм). По всій країні, близько 60% річних опадів випадає в період з серпня по січень.

Найхолоднішими місяцями року є січень та лютий, а середньодобові температури повітря знаходяться в межах 4 та 7 °C протягом цих місяців. Липень та серпень є найтеплішими, з середньодобовою температурою між 14 та 16 °C, в той час середньодобові максимуми в липні та серпні варіюються від 17 до 18 °C недалеко від узбережжя, до 19 — 20 °C у внутрішній частині острову. Саме сонячні місяці травень та червень приносять в середньому 6 годин 55 хвилин світла в день<ref name="sunshine"/>. Хоча екстремальні погодні явища в Ірландії трапляються рідко, порівняно з іншими країнами на європейському континенті, вони все ж таки трапляються. Вибухові [[Депресія (фізика)|депресії]] Атлантичного океану, що відбуваються переважно в грудні, січні та лютому, іноді можуть принести вітер швидкістю 160 км/год до західних прибережних країн, тоді як у літні місяці, і особливо наприкінці липня — початку серпня, раптові та сильні грози можуть формуватися через внутрішній та західний райони країни.

{{center|
{{Клімат міста
|Місто_род=Дубліна
|Джерело= <ref name="dublinairport"/>

|Січ_сер_макс= 7.6 |Лют_сер_макс=7.5  |Бер_сер_макс=9.5  |Кві_сер_макс=11.4  |Тра_сер_макс=14.2  |Чер_сер_макс= 17.2 |Лип_сер_макс=18.9  |Сер_сер_макс=18.6  |Вер_сер_макс=16.6  |Жов_сер_макс=13.7  |Лис_сер_макс=9.8 |Гру_сер_макс=8.4  |Рік_сер_макс=  12.8

|Січ_сер_мін=2.5  |Лют_сер_мін=2.5  |Бер_сер_мін=3.1  |Кві_сер_мін= 4.4 |Тра_сер_мін=6.8  |Чер_сер_мін=9.6  |Лип_сер_мін=11.4  |Сер_сер_мін=11.1  |Вер_сер_мін=9.6  |Жов_сер_мін=7.6  |Лис_сер_мін=4.2  |Гру_сер_мін=3.4  |Рік_сер_мін=  6.0

|Січ_сонце=1.8  |Лют_сонце=2.5  |Бер_сонце=3.6  |Кві_сонце=5.2  |Тра_сонце=6.1  |Чер_сонце=6.0  |Лип_сонце=5.4  |Сер_сонце=5.1  |Вер_сонце=4.3  |Жов_сонце=3.1  |Лис_сонце=2.4 |Гру_сонце=1.7 |Рік_сонце=  3.9

| Січ_сер_опади=69 | Лют_сер_опади=50 | Бер_сер_опади=54 | Кві_сер_опади=51 | Тра_сер_опади=55 | Чер_сер_опади=56 | Лип_сер_опади=50 | Сер_сер_опади=71 |Вер_сер_опади=67 | Жов_сер_опади=70 | Лис_сер_опади=65 | Гру_сер_опади=76 | Рік_сер_опади=733

|br=}}

{{Клімат міста
|Місто_род=Белфаста
|Джерело=<ref name="Belfast Weather"/>

| Січ_сер= | Січ_сер_опади=80
| Лют_сер= | Лют_сер_опади=52
| Бер_сер= | Бер_сер_опади=50
| Кві_сер= | Кві_сер_опади=48
| Тра_сер= | Тра_сер_опади=52
| Чер_сер= | Чер_сер_опади=68
| Лип_сер= | Лип_сер_опади=94
| Сер_сер= | Сер_сер_опади=77
| Вер_сер= | Вер_сер_опади=80
| Жов_сер= | Жов_сер_опади=83
| Лис_сер= | Лис_сер_опади=72
| Гру_сер= | Гру_сер_опади=90
| Рік_сер= | Рік_сер_опади=846

| Січ_сер_мін=2 | Січ_сер_макс=6
| Лют_сер_мін=2 | Лют_сер_макс=7
| Бер_сер_мін=3 | Бер_сер_макс=9
| Кві_сер_мін=4 | Кві_сер_макс=12
| Тра_сер_мін=6 | Тра_сер_макс=15
| Чер_сер_мін=9 | Чер_сер_макс=18
| Лип_сер_мін=11 | Лип_сер_макс=18
| Сер_сер_мін=11 | Сер_сер_макс=18
| Вер_сер_мін=9 | Вер_сер_макс=16
| Жов_сер_мін=7 | Жов_сер_макс=13
| Лис_сер_мін=4 | Лис_сер_макс=9
| Гру_сер_мін=3 | Гру_сер_макс=7
| Рік_сер_мін=6 | Рік_сер_макс=12

| Січ_а_мін=-13 | Січ_а_макс=13
| Лют_а_мін=-12 | Лют_а_макс=14
| Бер_а_мін=-12 | Бер_а_макс=19
| Кві_а_мін=-4 | Кві_а_макс=21
| Тра_а_мін=-3 | Тра_а_макс=26
| Чер_а_мін=-1 | Чер_а_макс=28
| Лип_а_мін=4 | Лип_а_макс=29
| Сер_а_мін=1 | Сер_а_макс=28
| Вер_а_мін=-2 | Вер_а_макс=26
| Жов_а_мін=-4 | Жов_а_макс=21
| Лис_а_мін=-6 | Лис_а_макс=16
| Гру_а_мін=-11 | Гру_а_макс=14
| Рік_а_мін=-13 | Рік_а_макс=29

|br=}}}}

Ірландія є членом [[Всесвітня метеорологічна організація|Всесвітньої метеорологічної організації]] (WMO), в країні ведуться систематичні спостереження за погодою<ref name="WMO-members"/>.

== Внутрішні води ==
{{main|Гідрографія Ірландії}}
<gallery caption="" widths="" heights="120" mode=packed perrow="" class= style=>
Ireland physical medium.png|border|Гідрографічна мережа Ірландії
NunsTurgesius Castle isles Lough Lene.JPG|border|[[Лох-Лейн]], графство [[Західний Міт]]
River Shannon from Drumsna bridge.jpg|border|Річка Шеннон
BarrowBagnel.jpg|border|Річка Барроу
Loughcorribmap.png|border|Карта озера Лох-Корріб
</gallery>

=== Річки ===
{{main|Річки Ірландії}}
Річки країни належать [[Річковий басейн|басейну]] [[Атлантичний океан|Атлантичного океану]].

Найдовша річка — [[Шеннон (річка)|Шеннон]], довжиною 386 км, відокремлює заболочені внутрішні території Ірландії від західної частини острова. Уздовж течії три великих озера: [[Лох-Аллен]], [[Лох-Рі]] і [[Лох-Дерг (Манстер)|Лох-Дерг]], з яких останнє є найбільшим<ref name="OSIFAQS"/>. Шеннон впадає до Атлантичного океану біля міста [[Лімерик (місто)|Лімерик]] довгим 113 км [[естуарій|естуарієм]]. Інші великі річки: [[Ліффі]], [[Лі (річка, Ірландія)|Лі]] [[Блеквотер (річка)|Блеквотер]], [[Нор (річка)|Нор]], [[Шур (річка)|Шур]], [[Барроу (річка)|Барроу]], [[Банн (річка)|Банн]], [[Фойл]], [[Ерн (річка)|Ерн]] і [[Бойн (річка)|Бойн]].

=== Озера ===
{{main|Озера Ірландії}}
Найбільше озеро держави: [[Лох-Корріб]], площа водного дзеркала 165 км². Інші великі озера Ірландії: [[Лох-Рі]] та [[Лох-Маск]]<ref name="OSIFAQS"/>. Найбільше озеро острова — [[Лох-Ней]] (392 км²), що в Ольстері, це найбільше озеро Великої Британії<ref name="OSIFAQS"/>. Легенда свідчить, що гігант [[Фінн Мак Кумал]] боровся з іншим гігантом в Шотландії, розлючений зачерпнув грудку землі й жбурнув її в [[Ірландське море]]. Так утворився [[Острів Мен]], а в місце де лежала грудка набігла вода, так утворилось озеро Лох-Ней.

=== Болота ===
{{main|Болота Ірландії}}

=== Ґрунтові води ===

== Ґрунти ==
{{main|Ґрунти Ірландії}}
<gallery caption="" widths="" heights="" mode=packed perrow="" class= style=>
|border|
|border|
|border|
|border|
</gallery>

== Рослинність ==
{{main|Флора Ірландії}}

{{see also|Ліси Ірландії}}

== Тваринний світ ==
{{main|Фауна Ірландії}}
У [[зоогеографія|зоогеографічному]] відношенні територія країни відноситься до [[Європейська лісова провінція|Європейської лісової провінції]] [[Циркумбореальна підобласть|Циркумбореальної підобласті]] [[Голарктична область|Голарктичної області]]{{sfn|ФГАМ|1964}}.

{{see also|Ссавці Ірландії|Птахи Ірландії|Риби Ірландії}}

== Стихійні природні явища ==
На території країни спостерігаються небезпечні природні явища і [[Стихійне лихо|стихійні лиха]]: сезонні [[шторм]]ові вітри{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}

== Природні ресурси ==

=== Мінеральні ресурси ===
{{main|Корисні копалини Ірландії}}
Надра Ірландії багаті на ряд [[Корисні копалини|корисних копалин]]: [[природний газ]], [[торф]], [[мідь]], [[свинець]], [[цинк]], [[срібло]], [[барит]], [[гіпс]], [[вапняк]], [[доломіт]]<ref name="ГЕС"/>.

=== Водні ресурси ===
Загальні запаси відновлюваних [[водні ресурси|водних ресурсів]] ([[ґрунтові води|ґрунтові]] і [[Поверхневі води|поверхневі прісні води]]) становлять 52 км³{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}. Станом на 2012 рік [[Іригація|зрошувані]] землі в країні були відсутні{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}.

=== Земельні ресурси ===
[[Земельні ресурси]] Ірландії (оцінка 2011 року):
* придатні для сільськогосподарського обробітку землі — 66,1 %,
** [[Орна земля|орні землі]] — 15,4 %,
** багаторічні насадження — 0 %,
** землі, що постійно використовуються під [[пасовище|пасовища]] — 50,7 %;
* землі, зайняті [[ліс]]ами і [[чагарник]]ами — 10,9 %;
* інше — 23 %{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}.

== Охорона природи ==
{{main|Екологія Ірландії}}
{{main|Природно-заповідний фонд Ірландії}}

Серед [[Екологічна проблема|екологічних проблем]] варто відзначити:
* [[забруднення вод]] сільськогосподарськими хімікатами, особливо озер.

Ірландія є учасником ряду міжнародних угод з [[Охорона природи|охорони навколишнього середовища]]:
* [[Конвенція про транскордонне забруднення повітря|Конвенції про транскордонне забруднення повітря]] (CLRTAP),
* [[Конвенція про біологічне різноманіття|Конвенції про біологічне різноманіття]] (CBD),
* [[Рамкова конвенція ООН про зміну клімату|Рамкової конвенції ООН про зміну клімату]] (UNFCCC),
* [[Кіотський протокол|Кіотського протоколу]] до Рамкової конвенції,
* [[Конвенція ООН про боротьбу з опустелюванням|Конвенції ООН про боротьбу з опустелюванням]] (UNCCD),
* [[Конвенція про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення|Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення]] (CITES),
* [[Конвенція про заборону військового або будь-якого іншого ворожого використання засобів впливу на природне середовище|Конвенції про заборону військового впливу на природне середовище]] (ENMOD),
* [[Базельська конвенція|Базельської конвенції]] протидії транскордонному переміщенню небезпечних відходів,
* [[Конвенція ООН з морського права|Конвенції з міжнародного морського права]],
* [[Лондонська конвенція про запобігання забрудненню моря скиданням відходів|Лондонської конвенції]] про запобігання забрудненню моря скиданням відходів,
* [[Монреальський протокол|Монреальського протоколу]] з охорони [[Озоновий шар|озонового шару]],
* [[Міжнародна конвенція запобігання забрудненню з суден|Міжнародної конвенції запобігання забрудненню з суден]] (MARPOL),
* [[Міжнародна угода про торгівлю тропічною деревиною|Міжнародної угоди про торгівлю тропічною деревиною]] 1983 і 1994 років,
* [[Рамсарська конвенція|Рамсарської конвенції]] із захисту водно-болотних угідь<ref name="ramsar"/>,
* [[Міжнародна конвенція з регулювання китобійного промислу|Міжнародної конвенції з регулювання китобійного промислу]]{{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}.

Урядом країни підписані, але не ратифіковані міжнародні угоди щодо: [[Конвенція про рибальство та збереження живих ресурсів відкритого моря|Конвенції з охорони морських живих ресурсів]] та окремі протоколи [[Конвенція про транскордонне забруднення повітря|Конвенції про транскордонне забруднення повітря]] (CLRTAP){{sfn|Ireland|місце= Geography. Factbook}}.

== Фізико-географічне районування ==
'''[[Ландшафт]]и''' Ірландії вирізняються поєднанням зелених рівнин, низьких гір, озер і мальовничих берегів. [[Фізико-географічне районування]] країни визначається переважно рельєфом і кліматичними відмінностями між західними та східними районами. Загалом Ірландія належить до '''Північноєвропейської фізико-географічної країни'''. Тут поширені приатлантичні широколистянолісові [[ландшафт|типи ландшафтів]], представлені 12  [[ландшафт|групами ландшафтів]]: 1 — низинні приморські акумулятивні рівнини; 2 — низинні алювіальні рівнини передгірних і міжгірних западин, долини великих річок; 5 — низинні зандрові рівнини;  6 — низинні моренні рівнини області останнього зледеніння; 7 — низинні моренні рівнини з друмлинами на вапняковій основі; 8 — низинні рівнини і горбисті височини області максимального зледеніння; 9 — горбисто-моренні височини області останнього зледеніння;11 — низинні пластові рівнини й міжкуестові западини на пухких до четвертинних відкладах; 12 — височинні пластові рівнини та куести на кайнозойських і мезозойських відкладах; 20 — цокольні височини на палеозойських структурах; 22 — глибові каледонські масиви з льодовиковою обробкою;   23 — складчасто-глибові герцинські низько- і середньогір'я.
<gallery caption="" widths="" heights="120" mode=packed perrow="" class= style=>
Cliffs - panoramio.jpg|border|Приморські скелі. Північна Ірландія
Conamara, Ireland.jpg|border|Національний парк «Коннемара»
Derkmore Wood & Lough Smullan, Co Donegal.jpg|border|Озеро Смуллан у природному заповіднику «Деркмор Вуд»
River Liffey at Ballysmuttan (Ciaran Jones) Bridge - geograph.org.uk - 3548418.jpg|border|Річка Ліффі
Carrauntoohil, Beenkeragh Ridge, Caher.jpg|border|Макгіллікадіс-Рікс. Вид на хребет Карраунтухіл
</gallery>

Територію Ірландії можна поділити на 5 [[фізико-географічне районування|фізико-географічних областей]]:
* '''Північногірська область'''. Представлена гірськими масивами та височинами, серед яких найвідомішими є гори [[Морн (гори)|Морн]] і Антрімське плато. Північні гори утворені переважно стародавніми магматичними та метаморфічними породами, зокрема гранітами та базальтами. Антрімське плато має вулканічне походження і знамените своїми базальтовими колонами, відомими як [[Дорога Гігантів]] — пам'ятка Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Середні висоти гір невеликі — 400—800 м, але рельєф дуже розчленований. Північні райони зазнають значного впливу атлантичних циклонів, що приносять сюди рясні опади. Рослинність переважно вересова, трапляються чагарникові угруповання, торф'яні болота та пасовища.
* '''Центральна рівнинна область'''. Найбільша фізико-географічна область Ірландії, яка займає близько половини площі острова, простягається від узбережжя Ірландського моря на сході до Атлантичного океану на заході, оточена гірськими масивами по периметру. Сформована на основі древніх осадових порід, переважно вапняків, що утворилися у девонський та карбонатний періоди. Рельєф переважно плоский або хвилястий, із середніми висотами 50—100 м над рівнем моря; характерною особливістю є карстові форми рельєфу — лійки, западини та печери. Річкова мережа розвинена добре, основною водною артерією є річка [[Шеннон (річка)|Шеннон]], що протікає через центральну частину острова. Тут розташовані одні з найбільших озер Ірландії — [[Лох-Рі]], [[Лох-Дерг (озеро)|Лох-Дерг]], [[Лох-Маск (озеро)|Лох-Маск]]. Переважають дерново-підзолисті та торф'яні ґрунти, які утворилися через значне зволоження території та заболочування. Значні площі рівнини вкриті болотами — як низинними, так і верховими. Рослинність складається з луків, торф'яних мохів, чагарників, а також ділянок культурних пасовищ, адже регіон активно використовується для тваринництва.
* '''Західногірська область'''. Захід Ірландії відрізняється найбільшою суворістю природних умов. Тут розташовані гори [[Коннемара]] та [[Маумтурк (гори)|Маумтурк]]. Вони мають альпійський характер рельєфу з гострими вершинами та глибокими льодовиковими долинами, що сформувалися під час останнього льодовикового періоду. Прибережні райони вирізняються скелястими кручами, глибокими бухтами та фіордами. Клімат характеризується значною кількістю опадів, а регіон піддається сильному впливу океанічних штормів та вітрів. Тут багато гірських річок, невеликих озер та боліт. Ґрунти кам'янисті та малородючі, що обмежує розвиток сільського господарства. Рослинність представлена вересовими пустищами, луками та гірськими лісами у захищених долинах.
* '''Східна область'''. Східні райони, зокрема прилеглі до [[Дублін]]а, мають відносно рівнинний рельєф, який поступово знижується до [[Ірландське море|Ірландського моря]]. Рельєф представлений хвилястими рівнинами, низькими пагорбами та широкими долинами річок. Регіон захищений горами [[Віклов (гори)|Віклоу]] від переважаючих західних вітрів, тому тут випадає менше опадів, ніж у західній та північній частинах острова. Ґрунти тут більш родючі, переважають бурі лісові та алювіальні ґрунти. Це робить цю частину країни найпридатнішою для землеробства.
* '''Південногірська область''' Представлена кількома гірськими масивами, серед яких гори [[Віклов (гори)|Віклоу]] та [[Керрі (гори)|Керрі]]. Гори утворені переважно складчастими пісковиками, сланцями та кварцитами, переважно з висотами 500—800 м, а на південному заході здіймається [[Каррантухіл]] — найвища вершина країни (1038 м). Клімат помірно океанічний із м'якими зимами та прохолодним літом. Опадів випадає багато, особливо на навітряних схилах. Рослинний покрив представлений луками, вересовими чагарниками та залишками природних широколистяних лісів. Гори використовуються переважно для випасу овець.

{{see also|Екорегіони Ірландії}}

== Див. також ==
* [[Ірландія (острів)]]
* [[Британські острови]]
* [[Західна Європа]]

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="thetimenow">{{cite web 2 |url = http://www.thetimenow.com/time-zone-converter.php |title = Time zone converter |work = Калькулятор різниці в часі між двома пунктами |publisher = The Time Now |date = 2017 |language = en |showlang = 1 |issn = |accessdate = 21 грудня 2017 року |ref = The Time Now }}</ref>

<ref name="WMO-members">{{cite web 2 |url= https://public.wmo.int/en/about-us/members |title= Members |author= |website= [[Всесвітня метеорологічна організація|World Meteorological Organization]] (WMO) |type= |date= |accessdate= 22 лютого 2017 року |language = en |showlang = 1 |ref = WMO }}</ref>

<ref name="ГЕС">Ірландія // {{ГЕС|том=3}}</ref>

<ref name="unclos">{{cite web 2 |url = http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/texts/unclos/part2.htm |title = Part II |work = [[Конвенція ООН з морського права|United Nations Convention on the Law of the Sea]] |publisher = {{N. Y.}} : [[Організація Об'єднаних Націй|United Nations]] |date = |language = en |showlang = 1 |issn = |accessdate = 21 лютого 2017 року |ref = Law of the Sea. Part II }}</ref>
<ref name="unclos7">{{cite web 2 |url = http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/texts/unclos/part6.htm |title = Part VI |work = [[Конвенція ООН з морського права|United Nations Convention on the Law of the Sea]] |publisher = {{N. Y.}} : [[Організація Об'єднаних Націй|United Nations]] |date = |language = en |showlang = 1 |issn = |accessdate = 21 лютого 2017 року |ref = Law of the Sea. Part VI }}</ref>

<ref name="ramsar">{{Cite web 2 |date= |url=https://rsis.ramsar.org/ |title= Ramsar Sites Information Service |type= |publisher=[[Рамсарська конвенція|Convention on Wetlands]] |website=rsis.ramsar.org |accessdate=8 березня 2019 року |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190308140843/https://rsis.ramsar.org/ |deadlink= |archivedate=8 березня 2019 року |lang=en |showlang = 1 |quote= |ref = }}</ref>

<ref name="OSIFAQS">{{Cite web 2 |date= |url=http://www.osi.ie:80/en/faq/faqs.aspx |title=Ordnance Survey Ireland: Frequently Asked Questions |type= |publisher= |website=web.archive.org |accessdate=11 березня 2012 року |archiveurl=https://web.archive.org/web/20120311150642/http://www.osi.ie:80/en/faq/faqs.aspx |deadlink= |archivedate=11 березня 2012 року |lang= en |showlang = 1 |quote= |ref = }}</ref>

<ref name="npws">{{cite web |title=Site Synopsis (Inishtrahull) |publisher=National Parks and Wildlife Service |url=http://www.npws.ie/en/media/Media,3875,en.pdf |format=PDF |accessdate=2008-01-30 |deadurl=yes |archiveurl=https://web.archive.org/web/20090327121447/http://www.npws.ie/en/media/Media%2C3875%2Cen.pdf |archivedate=2009-03-27 }}</ref>

<ref name="Woodcock">{{cite book |title=Geological History of Britain and Ireland |last=Woodcock |first=N. H. |year=2000 |publisher=Blackwell Publishing |isbn=0-632-03656-7 |page=57 |url=http://books.google.ie/books?id=dTkKn8Ufzd4C&ie=ISO-8859-1 |accessdate=26 липня 2013 |archive-date=15 лютого 2013 |archive-url=https://web.archive.org/web/20130215040715/http://books.google.ie/books?id=dTkKn8Ufzd4C&ie=ISO-8859-1 }}</ref>

<ref name="dublinairport">{{cite web |url=http://www.met.ie/climate/dublinairport.asp |title=30 Year Averages - Dublin Airport |accessdate=2008-01-23 |publisher=Met Éireann |archiveurl=https://www.webcitation.org/6IqLotK4g?url=http://www.met.ie/climate/dublinairport.asp |archivedate=2013-08-13 |deadurl=yes }}</ref>

<ref name="Belfast Weather">{{cite web |title=Belfast, Northern Ireland – Average Conditions |work=BBC Weather Centre |publisher=BBC |url=http://www.bbc.co.uk/weather/2655984 |accessdate=2009-10-08 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20111118224020/http://www.bbc.co.uk/weather/2655984 |archivedate=2011-11-18 |deadurl=yes }}</ref>

<ref name="marine">{{cite web |url=http://www.met.ie/marine/marine_climatology.asp |title=Marine Climatology |publisher=Met Éireann |accessdate=2008-01-30 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20080204231219/http://www.met.ie/marine/marine_climatology.asp |archivedate=2008-02-04 |deadurl=yes }}</ref>

<ref name="sunshine">{{cite web |url=http://www.met.ie/climate/sunshine.asp |title=Sunshine in Ireland |accessdate=2008-01-23 |publisher=Met Éireann |archiveurl=https://web.archive.org/web/20080203141634/http://www.met.ie/climate/sunshine.asp |archivedate=2008-02-03 |deadurl=yes }}</ref>

}}

== Література ==

=== Українською ===
* {{книга |автор = |частина =  |посилання частина =  |заголовок = Атлас світу |посилання =   |том= |відповідальний = голов. ред. [[Руденко Ірина Станіславівна|І. С. Руденко]] ; зав. ред. [[Радченко Вероніка Вікторівна|В. В. Радченко]] ; відп. ред. [[Вакуленко Олена Володимирівна|О. В. Вакуленко]] |місце =  {{К.}} |видавництво = [[ДНВП «Картографія»]] |рік = 2005 |сторінок = 336 |сторінки = |isbn= 9666315467 |ref = Атлас світу }}
* {{книга |автор= |заголовок= Атлас. 7 клас. Географія материків і океанів |відповідальний = Укладачі [[Скуратович Олег Ярославович|О. Я. Скуратович]], Н. І. Чанцева |місце = {{К.}} |видавництво = [[ДНВП «Картографія»]] |рік = 2014 |isbn= |ref = Атлас. Географія материків і океанів }}
* Ірландія // {{ГЕС|том=3}}
* {{книга|автор = [[Бєлозоров Сергій Тихонович|Бєлозоров С. Т.]] |заголовок = Географія материків |місце = {{К.}} |видавництво = [[Вища школа (видавництво)|Вища школа]] |рік = 1971 |сторінок = 371 |isbn= |ref = Бєлозоров С. Т. }}
* {{книга|автор = [[Барановська Ольга Віталіївна|Барановська О. В.]] |заголовок = Фізична географія материків і океанів : навч. посіб. для студентів ВНЗ : [у 2 ч.] |місце = {{comment|Н.|Ніжин}} |видавництво = [[Ніжинський державний університет імені Миколи Гоголя|Ніжинський державний університет ім. Миколи Гоголя]] |рік = 2013 |сторінок = 306 |isbn= 978-617-527-106-3 |ref = Барановська О. В. }}
* {{книга  |заголовок = [[Гірничий енциклопедичний словник|Гірничий енциклопедичний словник]] : [у 3-х тт.]  |відповідальний = за ред. [[Білецький Володимир Стефанович|В. С. Білецького]] |том = 3 |місце = {{comment|Д.|Донецьк}} |видавництво = [[Східний видавничий дім]] |рік  = 2004 |сторінки  = |сторінок = 752 |isbn  = 966-7804-78-X |частина = Ірландія |chapterurl = |ref = ГЕС}}
* {{книга |автор = [[Дубович Іван Андрійович|Дубович І. А.]] |заголовок = Країнознавчий словник-довідник |посилання = |відповідальний = |місце = {{К.}} |видавництво = [[Знання (видавництво)|Знання]] |видання = 5-те вид., перероб. і доп. |рік = 2008 |том = |сторінок = 839 |сторінки = |isbn = 978-966-346-330-8 |ref= Дубович І. А. }}
* {{книга |автор = |частина = |посилання частина = |заголовок = Економічна і соціальна географія країн світу. Навчальний посібник |посилання = |том= |відповідальний = За ред. [[Кузик Степан Петрович|Кузика С. П.]] |місце = {{Льв.}} |видавництво = [[Світ (видавництво)|Світ]] |рік = 2002 |сторінок = 672 |сторінки = |серія = |тираж = |isbn= 966-603-178-7 |ref = Кузик С. П. }}
* {{книга|автор = Панасенко Б. Д. |заголовок = Фізична географія материків : навч. посіб. : в 2 ч. |місце = {{comment|В.|Вінниця}} |видавництво = ЕкоБізнесЦентр |рік = 1999 |сторінок = 200 |isbn= |ref = Панасенко Б. Д. }}
* {{книга|автор = |заголовок = Фізична географія материків та океанів : підруч. для студ. вищ. навч. закл. : у 2 т. |том = 2. : Європа |відповідальний = за ред. [[Шищенко Петро Григорович|П. Г. Шищенка]] |місце = {{К.}} |видавництво = Видавництво [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка|Київського нац. ун-т ім. Т. Шевченка]] |рік = 2010 |сторінок = 464 |isbn= 978-966-439-273-7 |ref = Шищенко П. Г.}}
* {{книга |автор = [[Юрківський Віктор Минович|Юрківський В. М.]] |заголовок = Регіональна економічна і соціальна географія. Зарубіжні країни: Підручник |видання = 2-ге |місце = {{К.}} |видавництво = [[Либідь (видавництво)|Либідь]] |рік = 2001 |сторінок = 416 |isbn = 966-06-0092-5 |ref = Юрківський В. М.}}

=== Англійською ===
* {{ref-en}} {{книга|автор = [[Graham Bateman]] |заголовок = The Encyclopedia of World Geography |місце = |видавництво = Andromeda |рік = 2002 |сторінок = 288 |isbn= 1871869587 |ref = Graham Bateman }}

=== Російською ===
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Авакян Артур Борисович|Авакян А. Б.]], [[Салтанкін Віктор Петрович|Салтанкин В. П.]], [[Шарапов Влолодимир Олексійович|Шарапов В. А.]]|заголовок = Водохранилища |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1987|сторінок = 326|серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Авакян А. Б.}}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Алісов Борис Павлович|Алисов Б. П.]], [[Берлін Ізабелла Абрамівна|Берлин И. А.]], [[Міхель Василь Михайлович|Михель В. М.]] |заголовок = Курс климатологии [в 3-х тт.] |відповідальний = под. ред. [[Рубінштейн Євгенія Самійлівна|Е. С. Рубинштейна]] |місце = {{Л.}} |видавництво = [[Гидрометиздат]] |рік = 1954 |том = 3. Климаты земного шара |сторінок = 320 |isbn= |ref= Курс климатологии }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Апродов Володимир Олександрович|Апродов В. А.]]|заголовок = Вулканы |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1982|сторінок = 368|серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Апродов В. А.}}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Апродов Володимир Олександрович|Апродов В. А.]]|заголовок = Зоны землетрясений |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 2010|сторінок = 462|тираж =|серія = [[Природа мира]] |isbn= 978-5-244-01122-7 |ref= Апродов В. А. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = [[Бабаєв Агаджан Гельдийович|Бабаев А. Г.]], [[Зонн Ігор Сергійович|Зонн И. С.]], [[Дроздов Микола Миколайович|Дроздов Н. Н.]], [[Фрейкін Захар Григорович|Фрейкин З. Г.]] |заголовок = Пустыни |місце = {{comment |М. |Москва}} |видавництво = [[Мысль]] |рік = 1986 |сторінок = 320 |серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Бабаев А. Г.}}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Букштинов Олексій Данилович|Букштынов А. Д.]], [[Грошев Борис Іванович|Грошев Б. И.]], [[Крилов Георгій Васильович|Крылов Г. В.]]|заголовок =  Леса |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1981 |сторінок = 316 |серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Букштынов А. Д. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Власова Тетяна Володимирівна|Власова Т. В.]] |заголовок = Физическая география материков. С прилегающими частями океанов. Евразия, Северная Америка |видання = 4-е, перераб. |місце = {{М.}} |видавництво = [[Просвещение]] |рік = 1986 |сторінок = 417 |isbn= |ref= Власова Т. В. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Гвоздецький Микола Андрійович|Гвоздецкий Н. А.]]|заголовок = Карст |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1981|сторінок = 214|серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Гвоздецкий Н. А.}}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Гвоздецький Микола Андрійович|Гвоздецкий Н. А.]], [[Голубчиков Юрій Миколайович|Голубчиков Ю. Н.]]|заголовок = Горы |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1987|сторінок = 400|серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Гвоздецкий Н. А.}}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Добринін Борис Федорович|Добрынин Б. Ф.]] |заголовок = Физическая география Западной Европы |місце = {{М.}} |видавництво = [[Учпедгиз]] |рік = 1948 |сторінок = 415 |isbn= |ref= Добрынин Б. Ф. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Долгушин Леонід Дмитрович|Долгушин Л. Д.]], [[Осіпова Галина Борисівна|Осипова Г. Б.]]|заголовок = Ледники |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1989|сторінок = 448|серія = [[Природа мира]] |isbn= 5-244-00315-1 |ref= Долгушин Л. Д. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = |заголовок = Географический энциклопедический словарь: географические названия |відповідальний = под. ред. А. Ф. Трёшникова |видання = 2-е изд., доп |місце = {{М.}} |видавництво = [[Велика російська енциклопедія (видавництво)|Советская энциклопедия]] |рік = 1989 |сторінок = 585 |isbn= 5-85270-057-6 |ref = ГЭС: Географические названия }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Ісаченко Анатолій Григорович|Исаченко А. Г.]], [[Шляпніков Олексій Опанасович|Шляпников А. А.]]|заголовок = Ландшафты |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1989|сторінок = 504|серія = [[Природа мира]] |isbn= 5-244-00177-9 |ref= Исаченко А. Г. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Кай Каррі-Ліндал|Карри-Линдал К.]] |заголовок = Европа |місце = {{М.}} |видавництво = [[Прогресс (видавництво)|Прогресс]] |рік = 1981 |сторінок = 334 |серія = [[Континенты, на которых мы живем]] |isbn= |ref= Карри-Линдал К. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Каплін Павло Олексійович|Каплин П. А.]], [[Леонтьєв Олег Костянтинович|Леонтьев О. К.]], [[Лукьянова Світлана Анатоліївна|Лукьянова С. А.]], [[Нікіфоров Лев Георгійович|Никифоров Л. Г.]]|заголовок =  Берега |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1991|сторінок = 480|серія = [[Природа мира]] |isbn= 5-244-00449-2 |ref= Каплин П. А.}}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = |заголовок = Словарь современных географических названий |відповідальний = под общей редакцией акад. [[Котляков Володимир Михайлович|В. М. Котлякова]] |місце = {{comment|Екатеринбург|Єкатеринбург}} |видавництво = У-Фактория |рік = 2006 |isbn= |ref = Котляков В. М. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Литвин Володимир Михайлович (географ)|Литвин В. М.]], [[Лимарєв Василь Йосипович|Лымарев В. И.]]|заголовок = Острова |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 2010|сторінок = 288|серія = [[Природа мира]] |isbn= 978-5-244-01129-6 |ref= Литвин В. М. }}
* {{ref-ru}} {{книга|автор = [[Лобова Олена Всеволодівна|Лобова Е. В.]], [[Хабаров Олександр Володимирович|Хабаров А. В.]]|заголовок = Почвы |місце = {{М.}}|видавництво = [[Мысль]]|рік = 1983|сторінок = 304|серія = [[Природа мира]] |isbn= |ref= Лобова Е. В.}}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = [[Максаковський Володимир Павлович|Максаковский В. П.]] |заголовок = Географическая картина мира. Книга I: Общая характеристика мира |місце = {{М.}} |видавництво = [[Дрофа (видавництво)|Дрофа]] |рік = 2008 |сторінок = 495 |isbn = 978-5-358-05275-8 |ref= Максаковский В. П. }}
* {{ref-ru}} {{книга |автор = [[Максаковський Володимир Павлович|Максаковский В. П.]] |заголовок = Географическая картина мира. Книга II: Региональная характеристика мира |місце = {{М.}} |видавництво = [[Дрофа (видавництво)|Дрофа]] |рік = 2009 |сторінок = 480 |isbn = 978-5-358-06280-1 |ref= Максаковский В. П. }}
* {{ref-ru}} Ирландия // {{книга |автор = [[Поспєлов Євген Михайлович|Поспелов Е. М.]] |заголовок =  Топонимический словарь |місце = {{М.}} |видавництво = АСТ |рік = 2005 |сторінок = 229 |isbn= 5-17-016407-6 |ref = Поспелов Е. М.}}
* {{ref-ru}} {{книга |автор= |заголовок= Физико-географический атлас мира |посилання= http://geochemland.ru/uchebnye-materialy/fgam |відповідальний= |місце= {{М.}} |видавництво= [[Академія наук СРСР|Академия наук СССР]] и [[Головне управління геодезії та картографії СРСР|Главное управление геодезии и картографии ГУГК СССР]] |рік= 1964 |том= |сторінок= 298 |сторінки= |isbn= |ref = ФГАМ}}
* {{ref-ru}} Физическая география материков и океанов. В 2 т. Т. 1. Физическая география материков: в 2 кн. Кн. 1. Дифференциация и развитие ландшафтов суши Земли. Европа, Азия : Учебник / Э. П. Романова, Н. Н. Алексеева, М. А. Аршинова; под ред. Э.  П. Романовой. — М. : Изд. центр «Академия», 2014. — 464 с. — ISBN 978-5-4468-0239-5
* {{ref-ru}} {{книга|автор = |заголовок = Энциклопедия стран мира |відповідальний = глав. ред. [[Сімонія Нодарі Олександрович|Н. А. Симония]] |місце = {{М.}} |видавництво = НПО «Экономика» РАН, отделение общественных наук |рік = 2004 |сторінок = 1319 |isbn= 5-282-02318-0 |ref= Симония Н. А. }}

== Посилання ==
{{Commonscat|Geography of Ireland}}
{{wikiatlas|Ireland|Ірландії}}
* {{Cite web 2 |url= http://www.lib.utexas.edu/maps/ireland.html |title= Карти Ірландії |author=  |website= [[Бібліотека Перрі – Кастанеди|Perry–Castañeda Library]] Map Collection |type=  |date= |accessdate= 21 листопада 2017 року |lang= en |showlang = 1  |ref = }}
* {{cite web 2 |url = https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ei.html |title = Ireland |work = [[Всесвітня книга фактів|The World Factbook]]  |publisher = {{comment|Washington, D.C.|Вашингтон, округ Колумбія}} : [[Центральне розвідувальне управління|Central Intelligence Agency]] |date = 2017 |archiveurl=http://web.archive.org/web/20190309213701/https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ei.html |archivedate= року |deadlink= |language = en |showlang = 1 |issn = 1553-8133 |accessdate = 21 лютого 2019 року |ref = Ireland }}
* {{Cite web 2 |url= http://www.vokrugsveta.ru/encyclopedia/index.php?title=Ирландия |title= Добірка публікацій про Ірландію |author=  |website= «[[Вокруг света]]» |type=  |date= |accessdate= 23 грудня 2017 року |lang= ru |showlang = 1  |ref = }}
* {{Cite web 2 |url= https://esdac.jrc.ec.europa.eu/resource-type/national-soil-maps-eudasm |title= European Digital Archive on the Soil Maps of the world |author=  |website= [[Європейський центр дослідження ґрунтів|European Soil data centre]] (ESDAC) |type=  |date= |accessdate= 23 грудня 2017 року |lang= en |showlang = 1  |ref = }} — карти ґрунтового покрову Ірландії.
* {{ref-en}} [http://www.geograph.org.uk/ The Geograph® Britain and Ireland] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160303191402/http://www.geograph.org.uk/photo/12717 |date=3 березня 2016 }} — фотопроєкт спрямований на збір географічно репрезентативних фотографії та інформації для кожного квадратного кілометра Великої Британії та Ірландії.

{{Ірландія в темах}}
{{Географія країн світу}}
{{Портали|Географія|Європа|Ірландія}}

[[Категорія:Географія Ірландії| ]]

title: Географічне положення

Континент: Європа

Регіон: Західна Європа

title: Територія

title: Рельєф

Тип: горбистий

Найвища точка: гора Каррантуїлл (1041 м)

Найнижча точка: Атлантичний океан (0 м)

title: Клімат

Тип: помірний

title: Внутрішні води

Найдовша річка: Шеннон (386 км)

Найбільше озеро: Лох-Корріг (165 км²)

title: Інше

Природні ресурси: вуглеводні, торф, руди кольорових металів, срібло, барит, будівельні матеріали

Стихійні лиха: шторми

Екологічні проблеми: забруднення вод


text:
# Тектонічні озера
Тектонічні озера (англ. tectonic lakes, laces of tectonic origin; нім. tektonische Seen m pl, Seen m pl der tektonischen Becken) – водойми, улоговини яких створені тектонічними процесами.

## Загальний опис
До Т.о. належать озера ґрабенів, напр., о. Байкал, Танганьїка, Ньяса та ін. (див. рифтове озеро), синклінальних прогинів (мульд), озера, утворені в результаті перетину русла ріки антиклінальною складкою, яка здіймається поперек річкової долини, або піднятим крилом скиду (насуву).
Тектонічні озера – це найбільші та найглибші озера на Землі. Найбільшим таким озером на планеті є Каспійське море.
Воно в 4 рази більше за Біле море, майже в 3 рази – за Адріатичне море та вдвічі – за Егейське море.
Найглибшими озерами на планеті є Байкал і Танганьїка – вони значно глибші аніж такі моря, як Баренцове, Карське та Східно-Сибірське.
Зі Східно-Африканським грабеном (грандіозним розломом земної кори) – пов’язана система великих африканських озер: Рудольф, Альберт, Едуард, Танганьїка і Ньяса.
На місці велетенських скидів утворились западини Великих Озер (Канада, США) – Верхнє, Гурон, Мічиган, Ері та
Онтаріо. До тектонічних розломів приурочені численні озера Скандинавії, Фінляндії та Російської Федерації: Венерн,
Веттерн, Меларен, Імандра, Умбозеро, Ловозеро та Ковдозеро. У міжгірських прогинах знаходяться гірські озера
Іссик-Куль, Телецьке та Каракуль.

wikiname: ukwiki

title: Тектонічні озера

in_language: uk

wikitext:
[[File:Lake tanganyika.jpg|thumb| right|250px|Озеро [[Танганьїка (озеро)|Танганьїка]].]]
'''Тектонічні озера''' ({{lang-en|tectonic lakes, laces of tectonic origin}}; {{lang-de|tektonische Seen m pl, Seen m pl der tektonischen Becken}}) – водойми, улоговини яких створені тектонічними процесами.
==Загальний опис==
До Т.о. належать озера [[ґрабен]]ів, напр., о. [[Байкал]], [[Танганьїка (озеро)|Танганьїка]], [[Ньяса]] та ін. (див. [[рифтове озеро]]), синклінальних прогинів (мульд), озера, утворені в результаті перетину русла ріки антиклінальною складкою, яка здіймається поперек річкової долини, або піднятим крилом [[скид]]у ([[насув]]у).

Тектонічні озера – це найбільші та найглибші озера на Землі. Найбільшим таким озером на планеті є [[Каспійське море]].
Воно в 4 рази більше за [[Біле море]], майже в 3 рази – за [[Адріатичне море]] та вдвічі – за [[Егейське море]].

Найглибшими озерами на планеті є Байкал і Танганьїка – вони значно глибші аніж такі моря, як Баренцове, Карське та Східно-Сибірське.

Зі [[Східно-Африканський рифт|Східно-Африканським грабеном]] (грандіозним розломом земної кори) – пов’язана система великих африканських озер: Рудольф, Альберт, Едуард, Танганьїка і Ньяса.

На місці велетенських скидів утворились западини Великих Озер (Канада, США) – Верхнє, Гурон, Мічиган, Ері та
Онтаріо. До тектонічних розломів приурочені численні озера Скандинавії, Фінляндії та Російської Федерації: Венерн,
Веттерн, Меларен, Імандра, Умбозеро, Ловозеро та Ковдозеро. У міжгірських прогинах знаходяться гірські озера
Іссик-Куль, Телецьке та Каракуль.

==Див. також==
* [[Озеро]]
** [[Утворення озер]]
* [[Геотектоніка]]

== Література ==
* {{МГЕ}}
* Геологический словарь: в 2-х томах. — М.: Недра. Под ре-дакцией К. Н. Паффенгольца и др. 1978.

{{geol-stub}}

[[Категорія:Геотектоніка]]
[[Категорія:Озера| ]]
[[Категорія:Лімнологія]]


text:
# Боривітер сірий
Боривітер сірий (Falco ardosiaceus) — вид хижих птахів родини соколових (Falconidae).

## Поширення
Вид поширений у Західній та Центральній Африці. На сході його ареал поширюється на східну Ефіопію та західну частину Кенії і Танзанії. На півдні він досягає північної частини Намібії та Замбії. Мешкає в саванах і відкритих лісах.

## Опис
Це досить маленький птах, його довжина сягає від 28 до 33 см, розмах крил від 58 до 72 см, а вага до 300 грам. Має плоску верхівку голови і дуже короткі крила, які в стані спокою не виходять за кінчик хвоста. Самиця більша і важча за самця. Оперення однорідне темно-сіре, з темнішими кінчиками крил, з ледь помітними темними смугами на тілі та темними маховими перами. Ноги, дзьоб і гола шкіра навколо очей жовті.

## Спосіб життя
Активний на світанку та в сутінках. Зазвичай полює з високого місця, але зрідка літає. Харчується в основному комахами, ящірками та дрібними ссавцями, такими як кажани, а також дрібними птахами, земноводними та черв'яками. Здобич зазвичай ловлять на землі. Вони іноді харчуються горіхами олійної пальми, це один з небагатьох хижих птахів, які харчуються овочами. Розмноження відбувається з березня по червень на півночі ареалу і з серпня по грудень на півдні. Зазвичай яйця відкладають у гніздо молотоголова (Scopus umbretta). Іноді використовує інше пташине гніздо або нору в дереві. Самиця відкладає від двох до п'яти білих яєць з червонуватими або коричневими плямами, які висиджують від 26 до 31 дня. Пташенята залишають гніздо через 30 днів після вилуплення.

title: Боривітер сірий

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Боривітер сірий
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{IUCN|id= 22696406|title=''Falco ardosiaceus'' |assessors=[[BirdLife International]] |version=2021.3 |year=2016 |accessdate= 6 червня 2022}}</ref>
| image =
| image_caption =
| image2 =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Соколоподібні]] (Falconiformes)
| familia = [[Соколові]] (Falconidae)
| genus = [[Сокіл]] (''Falco'')
| species = '''Боривітер сірий'''
| binomial = ''Falco ardosiaceus''
| binomial_authority = [[Луї Жан П'єр В'єйо|Vieillot]], 1823
| range_map =
| range_map_caption = Мапа поширення виду
| synonyms =
| wikispecies = Falco ardosiaceus
}}
'''Боривітер сірий'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Falco ardosiaceus'') — вид хижих [[птахи|птахів]] родини [[Соколові|соколових]] (Falconidae).

== Поширення ==
Вид поширений у [[Західна Африка|Західній]] та [[Центральна Африка|Центральній Африці]]. На сході його ареал поширюється на східну [[ефіопія|Ефіопію]] та західну частину [[кенія|Кенії]] і [[Танзанія|Танзанії]]. На півдні він досягає північної частини [[Намібія|Намібії]] та [[замбія|Замбії]]. Мешкає в саванах і відкритих лісах.

== Опис ==
Це досить маленький птах, його довжина сягає від 28 до 33 см, розмах крил від 58 до 72 см, а вага до 300 грам. Має плоску верхівку голови і дуже короткі крила, які в стані спокою не виходять за кінчик хвоста. Самиця більша і важча за самця. Оперення однорідне темно-сіре, з темнішими кінчиками крил, з ледь помітними темними смугами на тілі та темними маховими перами. Ноги, дзьоб і гола шкіра навколо очей жовті.

== Спосіб життя ==
Активний на світанку та в сутінках. Зазвичай полює з високого місця, але зрідка літає. Харчується в основному комахами, ящірками та дрібними ссавцями, такими як кажани, а також дрібними птахами, земноводними та черв'яками. Здобич зазвичай ловлять на землі. Вони іноді харчуються горіхами [[олійна пальма|олійної пальми]], це один з небагатьох хижих птахів, які харчуються овочами. Розмноження відбувається з березня по червень на півночі ареалу і з серпня по грудень на півдні. Зазвичай яйця відкладають у гніздо [[молотоголов]]а (Scopus umbretta). Іноді використовує інше пташине гніздо або нору в дереві. Самиця відкладає від двох до п'яти білих яєць з червонуватими або коричневими плямами, які висиджують від 26 до 31 дня. Пташенята залишають гніздо через 30 днів після вилуплення.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* Grey kestrel — [http://sabap2.adu.org.za/docs/sabap1/184.pdf Species text in The Atlas of Southern African Birds].
* [https://web.archive.org/web/20070929015716/http://www.kestreling.com/gallery_grey_kestrel.html Grey kestrel (''Falco ardosiaceus'') pictures]

{{Taxonbar|from=Q925768}}
{{Портали|Біологія}}

{{bird-stub}}

[[Категорія:Соколові]]
[[Категорія:Птахи, описані 1823]]
[[Категорія:Птахи Африки]]
[[Категорія:Таксони, описані Луї Жаном П'єром В'єйо]]

title: ?Боривітер сірий

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Соколоподібні (Falconiformes)

Родина: Соколові (Falconidae)

Рід: Сокіл (Falco)

Вид: Боривітер сірий

Вікісховище: Falco ardosiaceus

Віківиди: Falco ardosiaceus


text:
# Свистун білочеревий
Свистун білочеревий (Pachycephala lanioides) — вид горобцеподібних птахів родини свистунових (Pachycephalidae). Ендемік Австралії.

## Підвиди
Виділяють два підвиди:
- P. l. carnarvoni (Mathews, 1913) — західне узбережжя Австралії;
- P. l. lanioides Gould, 1840 — північно-західне узбережжя Австралії;
- P. l. fretorum De Vis, 1889 — північне узбережжя Австралії.

## Поширення і екологія
Білочереві свистуни живуть в магрових лісах.

title: Свистун білочеревий

wikitext:
{{taxobox
| name = Свистун білочеревий
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/22705540/94023747 |title=''Pachycephala lanioides'' |author=BirdLife International |author-link=BirdLife International |year=2016 |accessdate=24 серпня 2021 |archive-date=24 серпня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210824180620/https://www.iucnredlist.org/species/22705540/94023747 }}</ref>
| image =The birds of Australia (16989914311).jpg
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Свистунові (родина птахів)|Свистунові]] (Pachycephalidae)
| genus = [[Свистун (рід)|Свистун]] (''Pachycephala'')
| species = '''Свистун білочеревий'''
| binomial = ''Pachycephala lanioides''
| binomial_authority = [[Джон Гульд|Gould]], 1840
| subdivision_ranks = Підвиди
| subdivision =
* ''P. l. carnarvoni'' (Mathews, 1913)
* ''P. l. lanioides'' Gould, 1840
* ''P. l. fretorum'' Salvadori, 1881
| range_map =
| range_map_caption =
| synonyms =''Alisterornis lanioides''
| wikispecies = Pachycephala lanioides
| commonscat = Pachycephala lanioides
| commons = Pachycephala lanioides
}}
'''Свистун білочеревий'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Pachycephala lanioides'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Свистунові (родина птахів)|свистунових]] (Pachycephalidae). [[Ендемік]] [[Австралія|Австралії]].

== Підвиди ==
Виділяють два підвиди:<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|year=2021|title=Whiteheads, sittellas, Ploughbill, Australo-Papuan bellbirds, Shriketit, whistlers|work=World Bird List Version 11.2|url=https://www.worldbirdnames.org/bow/whistlers/|publisher=International Ornithologists' Union|access-date=23 серпня 2021|archive-date=9 листопада 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181109153835/https://www.worldbirdnames.org/bow/whistlers/}}</ref>
* ''P. l. carnarvoni'' (Mathews, 1913) — західне узбережжя Австралії;
* ''P. l. lanioides'' Gould, 1840 — північно-західне узбережжя Австралії;
* ''P. l. fretorum'' De Vis, 1889 — північне узбережжя Австралії.

== Поширення і екологія ==
Білочереві свистуни живуть в [[Мангровий ліс|магрових лісах]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q3231542}}
{{bird-stub}}

[[Категорія:Свистунові]]
[[Категорія:Птахи, описані 1840]]
[[Категорія:Ендемічні птахи Австралії]]

title: ?Свистун білочеревий

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Свистунові (Pachycephalidae)

Рід: Свистун (Pachycephala)

Вид: Свистун білочеревий

Вікісховище: Pachycephala lanioides

Віківиди: Pachycephala lanioides


text:
# Таиа
Таиа (груз. თაია) — село в Грузії.
За даними перепису населення 2014 року в селі проживає 555 осіб.

title: Таиа

wikitext:
{{НП Грузії
 | назва           =
 | край            =  [[Самеґрело-Земо Сванеті]]
 | розташування    =
|зображення        =
|зображення_підпис =
 | засновано       =
 | населення       = 555 (2014)
 | площа           =
 | ref-площа       =
 | поштовий індекс =
 | висота          =
 | водойма         =
 | адреса          =
 | прапор          =
 | герб            =
 | станція         =
 }}
'''Таиа''' ({{lang-ka|თაია}}) — [[село]] в Грузії.

За даними перепису населення 2014 року в селі проживає 555 осіб.<ref name="აღწერა 2014">{{cite web |url=http://www.geostat.ge/index.php?action=page&p_id=2152&lang=geo |title=მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014 |date=ნოემბერი 2014 |publisher=საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური |accessdate=6 სექტემბერი 2016}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Чхороцкуський муніципалітет}}
{{Georgia-stub}}

{{Портали|Грузія}}

[[Категорія:Села Грузії]]
[[Категорія:Населені пункти Самегрело-Земо-Сванеті]]

title: Основні дані

Країна: Грузія

Мхаре: Самеґрело-Земо Сванеті

Муніципалітет: муніципалітет Чхороцку

Поштовий індекс: ? пошук (Пошта Грузії)

title: Ідентифікатори і посилання

OpenStreetMap: ↑2016166 ·R (муніципалітет Чхороцку)

title: Відстань

Відстань:
До центру краю
До Тбілісі

title: Карта

Карта:
ТаиаТаиа (Грузія)
ТаиаТаиа (Самеґрело-Земо Сванеті)


text:
# Матвєєв Олександр Павлович
Олександр Павлович Матвєєв (1816–1882, Київ) — київський науковець, лікар-акушер. Ректор Київського університету Св. Володимира.

## Біографія
Народився в 1816 році. Закінчив курс в Московському університеті. Був професором в Київському університеті на кафедрі акушерства, жіночих та дитячих хвороб. Саме О. П. Матвєєв запропонував метод профілактики гонобленореї шляхом закапування очей новонароджених 2% розчином азотнокислого срібла. При клініці він організував школу для акушерок і написав для них спеціальний посібник, який витримав три видання. З 1847 по 1883 роки було підготовлено 1280 акушерок.
У 1865–1871 — був ректором Київського університету Св. Володимира.
У 1875–1878 — вдруге був ректором Київського університету Св. Володимира.

## Наукові праці
- «Керівництвом до повивального мистецтва для повитух» (Київ, 1853; 3-є видання, Київ, 1870)
- «Курс акушерства» (3 частини, Київ, 1861).

title: Матвєєв Олександр Павлович

wikitext:
{{Othernames|Матвєєв}}
{{Науковець
| ім'я                    = Матвєєв Олександр Павлович
| зображення              = Матвеев Александр Павлович.jpg
| дата народження         = 2.5.1816
| місце народження        = Орловська губернія
| дата смерті             = 4.6.1882
| резиденція              = [[Київ]]
| громадянство            =
| галузь                  = [[акушерство]]
| заклад                  = [[Київський університет|Київського університету Св.Володимира]]
| Alma Mater              =
| відомий через           = Матвєєва — Креде метод
| Посада                  = [[Київський національний університет імені Тараса Шевченка#Ректори|Ректор Київського університету]]
| звання                  = [[професор]]
| ступінь                 =
| учні                    =
| нагороди                =
| примітки                =
}}
'''Олександр Павлович Матвєєв''' ([[1816]]–[[1882]], [[Київ]]) — [[київ]]ський науковець, [[лікар]]-[[акушер]]. Ректор [[Київський університет|Київського університету Св. Володимира]].

== Біографія ==

Народився в [[1816]] році. Закінчив курс в Московському університеті. Був [[професор]]ом в Київському університеті на кафедрі акушерства, жіночих та дитячих хвороб. Саме О. П. Матвєєв запропонував метод профілактики гонобленореї шляхом закапування очей новонароджених 2% розчином азотнокислого срібла. При клініці він організував школу для акушерок і написав для них спеціальний посібник, який витримав три видання. З 1847 по 1883 роки було підготовлено 1280 акушерок.
У 1865–1871 — був ректором [[Київський університет|Київського університету Св. Володимира]].
У 1875–1878 — вдруге був ректором [[Київський університет|Київського університету Св. Володимира]].

== Наукові праці ==

* «Керівництвом до повивального мистецтва для повитух» ([[Київ]], [[1853]]; 3-є видання, [[Київ]], [[1870]])
* «Курс акушерства» (3 частини, [[Київ]], [[1861]]).

== Посилання ==
* [http://enc-dic.com/history/Matveev-Aleksandr-Pavlovich-25266.html Матвєєв Олександр Павлович] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110821150829/http://enc-dic.com/history/Matveev-Aleksandr-Pavlovich-25266.html |date=21 серпня 2011 }}
* [http://interpretive.ru/dictionary/438/word/%CC%E0%F2%E2%E5%E5%E2+%C0%EB%E5%EA%F1%E0%ED%E4%F0+%CF%E0%E2%EB%EE%E2%E8%F7 Національна історична енциклопедія]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [https://web.archive.org/web/20111118201431/http://slovarik.kiev.ua/biography/m/22472.html Біографічний словник]
* [http://leksika.com.ua/18591121/ure/matvyeyev УРЕ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160103190640/http://leksika.com.ua/18591121/ure/matvyeyev |date=3 січня 2016 }}

{{ukr-sci-stub}}

[[Категорія:Українські медики]]
[[Категорія:Ректори Київського університету]]

title: Матвєєв Олександр Павлович

Народився: 2 травня 1816 · Орловська губернія

Помер: 4 червня 1882 (66 років) · Київ, Російська імперія

Місце проживання: Київ

Країна: Російська імперія

Діяльність: лікар, гінеколог, акушер

Alma mater: медичний факультет Московського університетуd

Галузь: акушерство

Заклад: Київського університету Св.Володимира

Посада: Ректор Київського університету

Вчене звання: професор

Науковий ступінь: доктор медицини

Відомий завдяки: Матвєєва — Креде метод


text:
# Максютино (Костромська область)
Максютино (рос. Максютино) — присілок в Островському районі Костромської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Адищевське сільське поселення.

## Історія
Від 1944 року населений пункт належить до Костромської області.
Від 2007 року входить до складу муніципального утворення Адищевське сільське поселення.

## Населення
| 2008 | 2010 | 2014 |
| ---- | ---- | ---- |
| 0    | →0   | →0   |

title: Максютино (Костромська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Максютино
|назва ін.       = Максютино
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Костромська область]]
|район           = [[Островський район (Костромська область)|Островський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Адищевське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Костромська область
}}
'''Максютино''' ({{lang-ru|Максютино}}) — [[присілок]] в [[Островський район (Костромська область)|Островському районі]] [[Костромська область|Костромської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Адищевське сільське поселення]].

== Історія ==

Від [[1944]] року населений пункт належить до Костромської області.

Від 2007 року входить до складу муніципального утворення Адищевське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/802093069 |title=Закон Костромской области от 09 февраля 2007 года N 112-4-ЗКО «Об административно-территориальном устройстве Костромской области» |access-date=2018-09-21 |archive-date=2020-01-15 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200115000115/http://docs.cntd.ru/document/802093069 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Максютино (Костромская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Островський район (Костромська область)}}
{{Kostroma-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Островського району Костромської області]]

title: присілок Максютино

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Костромська область

Муніципальний район: Островський район

Поселення: Адищевське сільське поселення

title: Основні дані

Населення: ▬ 0

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Максютино · Максютино


text:
# KEK
KEK (яп. 高エネルギー加速器研究機構, Ко: енеругі: касокукі кенкю: кіко:, «Організація з вивчення високоенергетичних прискорювачів») — японська організація, що займається дослідженнями в галузі фізики високих енергій. Розташована біля міста Цукуба в префектурі Ібаракі.

## Огляд
Лабораторію засновано 1998 року на базі об'єднання Інституту ядерних досліджень, Токійського університету, Національної лабораторії фізики високих енергій (власне, KEK), Лабораторії дослідження мезонів при Токійському університеті. Таким чином, насправді історія лабораторії починається від 1950-х років. Основні роботи пов'язані з розробкою і конструкцією прискорювачів заряджених частинок, проведенням експериментів у галузі фізики елементарних частинок.
В організації KEK діють протонний прискорювальний комплекс J-PARC (англ. Japan Proton Accelerator Research Complex), електронний прискорювач ATF (англ. Accelerator Test Facility) для випробування різних систем проєктованого Міжнародного лінійного колайдера ILC (англ. International Linear Collider), джерела синхротронного випромінювання PF (англ. Photon Factory), PF-AR (англ. Photon Factory Advanced Ring). Донедавна працював електрон-позитронний колайдер KEKB, що мав найвищу в світі світність (2,11× 1034 см−2·с−1). Нині колайдер виконав свою експериментальну програму (2010 рік) і завершено його поліпшення до SuperKEKB, який розпочав роботу в березні 2016 року. Також в KEK ведеться розробка FfAG-прискорювачів, прискорювачів-рекуператорів (англ. ERL, Energy Recovery Linac), створюються компактні протонні і вуглець-іонних медичні прискорювачі (англ. TTPS, Table-Top Proton Synchrotron) тощо.
Раніше в центрі працювали такі машини як FF-циклотрон (1958); 1,3 ГеВ електронний синхротрон ES (англ. Electron Synchrotron) (1961); 12-ГеВ протонний синхротрон PS (1971—2006); 30 ГеВ електрон-позитронний колайдер TRISTAN (1986—1995).

title: KEK

wikitext:
[[Файл:KEKB_Ring_3km_circumference.jpg|ліворуч|міні|301x301пкс|Елементи електронного (сині) і позитронного (зелені) кілець [[колайдер]]а {{Iw|KEKB||en|KEKB (accelerator)}}.]]
[[Файл:Superconducting_Magnets_J-PARC.jpg|міні|275x275пкс|Надпровідні магніти каналу транспортування протонного пучка з 50 ГеВ синхротрона [[J-PARC]] до [[Нейтрино|нейтринний]] мішень.]]
{{Ніхонґо|'''KEK'''|高エネルギー加速器研究機構|Ко: енеругі: касокукі кенкю: кіко:|«Організація з вивчення високоенергетичних прискорювачів»}} — японська організація, що займається дослідженнями в галузі [[фізика високих енергій|фізики високих енергій]]. Розташована біля міста [[Цукуба (Ібаракі)|Цукуба]] в префектурі [[Префектура Ібаракі|Ібаракі]].

== Огляд ==
Лабораторію засновано [[1998]] року на базі об'єднання Інституту ядерних досліджень, [[Токійський університет|Токійського університету]], Національної лабораторії фізики високих енергій (власне, KEK), Лабораторії дослідження мезонів при Токійському університеті. Таким чином, насправді історія лабораторії починається від [[1950-ті|1950-х]] років. Основні роботи пов'язані з розробкою і конструкцією [[Прискорювач заряджених частинок|прискорювачів заряджених частинок]], проведенням експериментів у галузі [[Фізика елементарних частинок|фізики елементарних частинок]].

В організації KEK діють протонний прискорювальний комплекс [[J-PARC]] ({{Lang-en|Japan Proton Accelerator Research Complex}}), електронний прискорювач {{Нп|Accelerator Test Facility (Японія)|ATF|en|Accelerator Test Facility (Japan)}} ({{Lang-en|Accelerator Test Facility}}) для випробування різних систем проєктованого Міжнародного лінійного колайдера [[Міжнародний Лінійний Колайдер|ILC]]<ref>[http://atf.kek.jp/ The ATF collaboration — road to ILC] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190123160024/http://atf.kek.jp/ |date=23 січня 2019 }}.</ref> ({{Lang-en|International Linear Collider}}), джерела [[Синхротронне випромінювання|синхротронного випромінювання]] PF ({{Lang-en|Photon Factory}}), [[PF-AR]] ({{Lang-en|Photon Factory Advanced Ring}})<ref>[http://www-pfring.kek.jp/PF/index_html PF status] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211111152413/http://www-pfring.kek.jp/PF/index_html |date=11 листопада 2021 }}.</ref>. Донедавна працював електрон-позитронний колайдер {{Iw|KEKB||en|KEKB (accelerator)}}, що мав найвищу в світі [[світність]] (2,11{{E|34}} см−2·с−1). Нині [[колайдер]] виконав свою експериментальну програму (2010 рік) і завершено його поліпшення до [[SuperKEKB]], який розпочав роботу в березні [[2016]] року<ref>''Алексей Понятов'' [https://www.nkj.ru/archive/articles/31231/ Детектор асимметрии будет искать Новую физику] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210813130534/https://www.nkj.ru/archive/articles/31231/ |date=13 серпня 2021 }} // [[Наука и жизнь]]. — 2017. — № 5. — С. 4-7.</ref>. Також в KEK ведеться розробка [[FFAG|FfAG-прискорювачів]], [[Прискорювач-рекуператор|прискорювачів-рекуператорів]] ({{Lang-en|ERL, Energy Recovery Linac}})<ref>[http://pfwww.kek.jp/ERLoffice/index.html ERL project] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210510050111/https://pfwww.kek.jp/ERLoffice/index.html |date=10 травня 2021 }}.</ref>, створюються компактні протонні і вуглець-іонних медичні прискорювачі ({{Lang-en|TTPS, Table-Top Proton Synchrotron}}) тощо.

Раніше в центрі працювали такі машини як FF-[[циклотрон]] (1958); 1,3 ГеВ електронний [[синхротрон]] ES ({{Lang-en|Electron Synchrotron}}) (1961); 12-ГеВ протонний синхротрон PS (1971—2006); 30 ГеВ електрон-позитронний колайдер [[TRISTAN]] (1986—1995)<ref>[https://accelconf.web.cern.ch/accelconf/IPAC10/papers/mopea057.pdf Social Aspects of Japaneese High Energy Accelerators] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190618175052/http://accelconf.web.cern.ch/AccelConf/IPAC10/papers/mopea057.pdf |date=18 червня 2019 }}, K. Hirata et al., Proc. [[International Particle Accelerator Conference|IPAC]]'2010, p.205.</ref>.

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20110524083753/http://www.kek.jp/intra-e/index.html KEK | High Energy Accelerator Research Organization]
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Центри ядерних досліджень]]
[[Категорія:Засновані в Японії 1997]]