text:
# Василюк В'ячеслав Якович
В'ячеслав Якович Василюк (нар. 10 грудня 1972, Київ, УРСР) — український актор і телеведучий.

## Життєпис
В'ячеслав Василюк народився 10 грудня 1972 року в Києві.
У 1993 році закінчив Київське естрадно-циркове училище (артист розмовного жанру).
У 2003 році закінчив Київський національний університет культури і мистецтв (майстерня Ігора Негреску).
Телеведучий програми «Звана вечеря» на телеканалі «СТБ» з 2008 року.
З 2011 року ведучий програми «На добраніч діти» на Першому національному телеканалі.
З 2012 року В'ячеслав Василюк актор програми «Велика різниця».
Працював у Київському академічному театрі юного глядача на Липках.

## Театральні роботи
Театр на Липках
- 2014 «Чарівні сабінянки», реж. Віктор Гирич, роль Чоловік Прозерпіни
- 2013 «Вишневий сад», реж. Віктор Гирич, роль Епиходов
- 2012 «Сон в літню ніч», реж. Віктор Гирич, роль тесля Клин
- 2011 «Місяць в селі», реж. Валентин Козьменко-Делінде, роль Ісла
- 2007 «Чайка», реж. Віктор Гирич, роль Медведенко
- 2004 «Фігаро», реж. Віктор Гирич, роль Керубіно
- 2002 «Ромео і Джульєтта», реж. Віктор Гирич, роль Меркуціо
- 2002 «Вовки та вівці», реж. Максим Михайліченко, роль Горецький[2]
- «Велосипед з червоними колесами», реж. Режисер-постановник Артур Артименьєв, роль Кіт

## Вибрана фільмографія
- 2018 — Жити заради кохання
- 2016 — Гуляй Вася! — лікар
- 2016 — На лінії життя — епізод
- 2016 — Нитки долі — епізод
- 2016 — Поганий хороший коп — лікар
- 2016 — Підкидьки
- 2016 — Вчитель у законі. Сутичка — гість на похоронах
- 2016 — Забудь мене, мамо! — лікар
- 2016 — Між коханням і ненавистю — дільничний міліціонер
- 2016 — Одинак — епізод
- 2016 — Східні солодощі —
- 2016 — Поліцейський з Рубльовки — черговий
- 2016 — Маргарита Назарова — Андро, секретар Мікояна
- 2015 — Читець — звукорежисер
- 2015 — Дах світу — черговий
- 2015 — Вісімдесяті-5 — епізод
- 2015 — 72 години — воєнком
- 2015 — Матусі — поліцейський
- 2015 — Відділ 44 — Олександр Кононов
- 2014 — Справа для двох — Вершинін
- 2014 — Лабіринти долі — Юрко
- 2014 — Швидка допомога — Леонід Іванович Фролов
- 2014 — Впізнай мене, якщо зможеш — поліцейський
- 2014 — Скліфосовський 4 — патологоанатом
- 2014 — Самотній за контрактом — службовець аеропорту
- 2014 — Чоловік на годину — слідчий
- 2014 — Сашка — приватний детектив
- 2013 — Поцілунок — гінеколог-акушер
- 2013 — Копи з Перетоплять — рибалка
- 2013 — Шторм — підполковник ФСБ Любавін
- 2013 — Жіночий лікар — лікар-гастроентеролог
- 2013 — Остання роль Ріти — епізод
- 2012 — Справа для двох — слідчий Вєршинін
- 2012 — Ломбард — помічник банкіра
- 2012 — Лист очікування — роль хірург
- 2011 — Пристрасті по Чапаю — командир полку Сенніков
- 2010 — За законом — водій-далекобійник
- 2010 — Єфросинія — помічник мера Овсянников
- 2009 — Недоторканні — спікер Мітвін
- 2008 — День залежності — слідчий
- 2007 — Садівник — Міша Уточкін
- 2007 — Серцю не накажеш — слідчий
- 2006 — Сестри по крові — Міша Коркін
- 2005 — Штольня — тренер
- 2005 — 9 життів Нестора Махно — Сава Махно
- 2004 — 5 хвилин до метро — дільничний
- 2004 — Залізна сотня — Когут

title: Василюк В'ячеслав Якович

wikitext:
{{Однофамільці|Василюк}}
{{Актор
|bgcolour             = #EEC591
|ім'я                 = В'ячеслав Василюк
|оригінал імені       =
|жінка                = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
|зображення           =
|розмір               =
|підпис               =
|ім'я_при_народженні  = В'ячеслав Якович Василюк
|дата_народження      = 10.12.1972
|місце_народження     = [[Київ]], [[УРСР]]
|дата_смерті          = <!-- дд.мм.рррр -->
|місце_смерті         =
|причина_смерті       =
|інші_імена           =
|громадянство         = {{URSR}}→{{UKR}}
|національність       = [[українець]]
|рід_діяльності       = [[актор]]<br/> [[телеведучий]]
|роки_діяльності      =
|дружина              =
|чоловік              =
|діти                 =
|батьки               =
|imdb_id              = 2462253
|сторінка_в_інтернеті =
|провідні_ролі        =
|нагороди             =
}}
'''В'ячеслав Якович Василюк''' ({{н}} [[10 грудня]] [[1972]], [[Київ]], [[УРСР]]) — [[Україна|український]] [[актор]] і [[телеведучий]].

== Життєпис ==
В'ячеслав Василюк народився [[10 грудня]] [[1972]] року в Києві.

У 1993 році закінчив [[Київська муніципальна академія естрадного та циркового мистецтв|Київське естрадно-циркове училище]] (артист розмовного жанру).

У 2003 році закінчив [[Київський національний університет культури і мистецтв]] (майстерня [[Негреску Ігор Антонович|Ігора Негреску]]).

Телеведучий програми «Звана вечеря» на телеканалі «[[СТБ]]» з 2008 року.

З 2011 року ведучий програми «На добраніч діти» на [[Перший національний|Першому національному телеканалі]]<ref>{{Cite web |url=http://ridna.ua/2011/04/horyanskyj-vestyme-dytyachu-kazku-na-pershomu-natsionalnomu/ |title=Горянський вестиме дитячу казку на Першому національному |accessdate=1 липня 2017 |archive-date=28 квітня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170428053352/http://ridna.ua/2011/04/horyanskyj-vestyme-dytyachu-kazku-na-pershomu-natsionalnomu/ }}</ref>.

З 2012 року В'ячеслав Василюк актор програми «[[Велика різниця]]».

Працював у [[Київський академічний театр юного глядача на Липках|Київському академічному театрі юного глядача на Липках]].

== Театральні роботи ==
;[[Київський академічний театр юного глядача на Липках|Театр на Липках]]
* [[2014]] «Чарівні сабінянки», реж. [[Віктор Гирич]], роль Чоловік Прозерпіни
* [[2013]] «Вишневий сад», реж. [[Віктор Гирич]], роль Епиходов
* [[2012]] «Сон в літню ніч», реж. Віктор Гирич, роль тесля Клин
* [[2011]] «Місяць в селі», реж. [[Козьменко-Делінде Валентин Микитович|Валентин Козьменко-Делінде]], роль Ісла
* [[2007]] «Чайка», реж. Віктор Гирич, роль Медведенко
* [[2004]] «Фігаро», реж. Віктор Гирич, роль Керубіно
* [[2002]] «Ромео і Джульєтта», реж. Віктор Гирич, роль Меркуціо
* [[2002]] «Вовки та вівці», реж. Максим Михайліченко, роль Горецький<ref>{{Cite web |url=http://tuz.kiev.ua/shows/view/vovki-ta |title=Вовки та вівці. Театр на Липках |accessdate=1 липня 2017 |archive-date=15 липня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170715220132/http://tuz.kiev.ua/shows/view/vovki-ta }}</ref>
* «Велосипед з червоними колесами», реж. Режисер-постановник Артур Артименьєв, роль Кіт

== Вибрана фільмографія ==
{{4 стовпці}}
* [[2018 у кіно|2018]] — [[Жити заради кохання (телесеріал)|Жити заради кохання]]
* [[2016 у кіно|2016]] — Гуляй Вася! — ''лікар''
* [[2016 у кіно|2016]] — На лінії життя — ''епізод''
* [[2016 у кіно|2016]] — Нитки долі — ''епізод''
* [[2016 у кіно|2016]] — [[Поганий хороший коп]] — ''лікар''
* [[2016 у кіно|2016]] — Підкидьки
* [[2016 у кіно|2016]] — Вчитель у законі. Сутичка — ''гість на похоронах''
* [[2016 у кіно|2016]] — Забудь мене, мамо! — ''лікар''
* [[2016 у кіно|2016]] — [[Між коханням і ненавистю]] — ''дільничний міліціонер''
* [[2016 у кіно|2016]] — Одинак — ''епізод''
* [[2016 у кіно|2016]] — Східні солодощі — ''
* [[2016 у кіно|2016]] — Поліцейський з Рубльовки — ''черговий''
* [[2016 у кіно|2016]] — Маргарита Назарова — ''Андро, секретар Мікояна''
* [[2015 у кіно|2015]] — Читець — ''звукорежисер''
* [[2015 у кіно|2015]] — Дах світу — ''черговий''
* [[2015 у кіно|2015]] — [[Вісімдесяті]]-5 — ''епізод''
* [[2015 у кіно|2015]] — 72 години — ''воєнком''
* [[2015 у кіно|2015]] — Матусі — ''поліцейський''
* [[2015 у кіно|2015]] — Відділ 44 — ''Олександр Кононов''
* [[2014 у кіно|2014]] — Справа для двох — ''Вершинін''
* [[2014 у кіно|2014]] — Лабіринти долі — ''Юрко''
* [[2014 у кіно|2014]] — Швидка допомога — ''Леонід Іванович Фролов''
* [[2014 у кіно|2014]] — Впізнай мене, якщо зможеш — ''поліцейський''
* [[2014 у кіно|2014]] — Скліфосовський 4 — ''патологоанатом''
* [[2014 у кіно|2014]] — [[Самотній за контрактом]] — ''службовець аеропорту''
* [[2014 у кіно|2014]] — Чоловік на годину — ''слідчий''
* [[2014 у кіно|2014]] — Сашка — ''приватний детектив''
* [[2013 у кіно|2013]] — Поцілунок — ''гінеколог-акушер''
* [[2013 у кіно|2013]] — Копи з Перетоплять — ''рибалка''
* [[2013 у кіно|2013]] — Шторм — ''підполковник ФСБ Любавін''
* [[2013 у кіно|2013]] — [[Жіночий лікар (серіал)|Жіночий лікар]] — ''лікар-гастроентеролог''
* [[2013 у кіно|2013]] — [[Остання роль Ріти]] — ''епізод''
* [[2012 у кіно|2012]] — Справа для двох — ''слідчий Вєршинін''
* [[2012 у кіно|2012]] — [[Ломбард (фільм)|Ломбард]] — ''помічник банкіра''
* [[2012 у кіно|2012]] — Лист очікування — ''роль хірург''
* [[2011 у кіно|2011]] — Пристрасті по Чапаю — ''командир полку Сенніков''
* [[2010 у кіно|2010]] — За законом — ''водій-далекобійник''
* [[2010 у кіно|2010]] — Єфросинія — ''помічник мера Овсянников
* [[2009 у кіно|2009]] — Недоторканні — ''спікер Мітвін''
* [[2008 у кіно|2008]] — День залежності — ''слідчий''
* [[2007 у кіно|2007]] — Садівник — ''Міша Уточкін
* [[2007 у кіно|2007]] — Серцю не накажеш — ''слідчий''
* [[2006 у кіно|2006]] — Сестри по крові — ''Міша Коркін''
* [[2005 у кіно|2005]] — [[Штольня (фільм)|Штольня]] — ''тренер''
* [[2005 у кіно|2005]] — 9 життів Нестора Махно — ''Сава Махно''
* [[2004 у кіно|2004]] — 5 хвилин до метро — ''дільничний''
* [[2004 у кіно|2004]] — [[Залізна сотня]] — ''Когут''
</div>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{facebook|vasilukv}}
* [http://etvnet.com/encyclopedia/d/person/vasilyuk/ В'ячеслав Василюк. Енциклопедія Кіно і ТБ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170507014454/http://etvnet.com/encyclopedia/d/person/vasilyuk/ |date=7 травня 2017 }}

{{ВП-портали|Український кінематограф|Театр|Біографії|Україна}}
{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Уродженці Києва]]
[[Категорія:Випускники Київського національного університету культури і мистецтв]]
[[Категорія:Українські кіноактори]]
[[Категорія:Українські театральні актори]]
[[Категорія:Українські телеведучі]]
[[Категорія:Актори Київського театру юного глядача]]

title: В'ячеслав Василюк

Ім'я при народженні: В'ячеслав Якович Василюк

Народився: 10 грудня 1972 (52 роки) · Київ, УРСР

Національність: українець

Громадянство: УРСР→ Україна

Діяльність: актор · телеведучий


text:
# IC 3129
IC 3129 — галактика типу * (зірка) у сузір'ї Діва.
Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції індексного каталогу.

wikiname: ukwiki

title: IC 3129

in_language: uk

wikitext:
{{Галактика IC
| IC = 3129
| Назва = IC 3129
| Тип = [[Зорі|зірка]]
| Сузір'я = Діва
| Позначення =
| Пряме_сходження = 12 год 18 [[Мінута|мін.]] 44,8 сек
| Відхилення = +09° 35′ 31″
| Код = *
| Хаббл-тип = [[Зорі|зірка]]
| Епоха = [[J2000.0]]
| Видима_зоряна_величина =
| Видимі_розміри =
| Яскравість_поверхні =
| Фотографічна_зоряна_величина =
| Кутове_положення =
| bot = true
| dreyer = true
}}

'''IC 3129''' — [[галактика]] типу * ([[Зорі|зірка]]) у сузір'ї [[Діва (сузір'я)|Діва]].

Цей об'єкт міститься в оригінальній редакції [[Індексний каталог|індексного каталогу]].

== Посилання ==

* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc.cgi?IC+3129 IC 3129] в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-en}}
* [http://www.seds.org/~spider/ngc/ngc_fr.cgi?IC+3129 IC 3129] в оригінальному [[Новий загальний каталог|новому загальному каталозі]] {{ref-fr}}
* [http://www.seds.org/~spider/ngc/revngcic.cgi?IC+3129 Перевірена інформація про IC 3129]{{ref-en}}
* [http://simbad.u-strasbg.fr/sim-id.pl?Ident=IC+3129 IC 3129 в базі SIMBAD]{{ref-en}}{{Недоступне посилання|date=жовтня 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [https://web.archive.org/web/20160305083801/http://vizier.u-strasbg.fr/viz-bin/VizieR-S?IC+3129 IC 3129 в базі Vizier]{{ref-en}}
* [http://nedwww.ipac.caltech.edu/cgi-bin/nph-objsearch?objname=IC+3129 IC 3129 в базі NASA Extragalactic  Database]{{ref-en}}
* [https://web.archive.org/web/20070202212605/http://www.ngcic.org/steinicke/ Бази даних про об'єкти NGC/IC]{{ref-en}}

{{Навігатор NGC|IC 3126|IC 3127|IC 3128-1|IC 3128-2|IC 3129|IC 3130|IC 3131|IC 3132|IC 3133|}}

{{Бот|}}<!-- заберіть шаблон {{бот|}}, якщо вносите серйозні зміни в статтю -->

{{Портали|Астрономія}}

[[Категорія:Об'єкти IC|IC 3129]]
[[Категорія:Діва (сузір'я)|IC 3129]]
[[Категорія:Галактики|IC 3129]]

title: Розташування (епоха J2000.0)

Сузір'я: Діва

Пряме піднесення: 12 год 18 мін. 44,8 сек

title: Характеристики

Габбл-тип: зірка

Тип: зірка


text:
# Жахлива симетрія (Цілком таємно)
Жахлива симетрія (англ. Fearful Symmetry) — вісімнадцята частина другого сезону серіалу «Цілком таємно» («Секретні матеріали»).

## Зміст
У Фейрфілді (штат Айдахо) два прибиральники стають свідками того, як невидима сила штурмує вулицю міста — розбивається скло, сплющуються автомобілі. Згодом робітника дороги вбивають невідомі сили на шосе — але чути крик слона. Наступного дня слон раптом матеріалізується перед зустрічною великою буровою установкою — її перевозять на автомобілі. Водій встигає швидко зупинитися, але слона знаходять помираючим на дорозі, за сорок кілометрів від того місця, де він зник у ніч перед зоопарком Fairfield.
Фокс Малдер і Дейна Скаллі обстежують пошкодження в місті, які, здається, були викликані слоном, хоча ніхто не бачив його. Ед Мічем, працівник зоопарку, розповідає, як він прийшов до заблокованої клітки слонихи Ганіші, та знайшов її порожньою. Малдеру такі події видаються схожими на фокуси Девіда Коперфілда. Його начальниця, Вілла Емброз, розповідає агентам, що зоопарк знаходиться під загрозою закриття через інші зникнення тварин. Вона звинувачує у занепаді зоопарку групу захисту прав тварин (Товариство захисту диких тварин), яка звільняє тварин з полону. Лідер групи Кайл Ланг заперечує будь-яку причетність до звільнення слона та показує відеозйомки негуманного поводження Мічема зі слонихою. Ланг каже їм, що на Амброуз подав до суду уряд Малаві — вона 10 років тому вивезла із країни горилу Софі. Однак Дейна підозрює Товариство в можливому спричнні інцидентам.
Малдер контактує з Фрогікі і Байєрсом, які говорять, що Ферфілд відомий своїми зникненнями тварин і спостереженням НЛО. Вони також згадують горилу, яка спілкується за допомогою американської жестової мови. Тим часом Скаллі слідує за одним з активістів Ланга, коли він пробирається до зоопарку, та наштовхується на Мічема. Малдер також добирається до зоопарку. Активіст намагається звільнити тигра, але після спалаху світла тигр, здається, зникає. Активіст забитий до смерті невидимим тигром, вбивство було зафіксовано на камері нічного бачення. Під час допиту Ленг відкидає будь-яку відповідальність за смерть. Емброз на їх прохання вводить агентів до горили Софі, яка злякана сидить в її клітці і проявляє страх до світла. Окрім того Софі малює — всі малюнки про її бажання мати дитину.
Скаллі виконує розтин слонихи виявляючи, що вона була вагітна — що неможливо, оскільки тварина ніколи не була спарена. Несподівано на будмайданчику в Бойсі з'являється тигриця, два робітники опинилися в пастці, вона застрелена Міччемом під час нападу на Віллу Емброз; зоопарк закритий наступного дня після інциденту. Малдер розповідає Емброз, що тигриця теж була вагітна, і розказує свою теорію — буцімто інопланетяни запліднюють зникаючих тварин забирають ембріони, та формують власний «Ноїв ковчег». Малдер вважає, що Софі теж вагітна та переживає, що її дитина буде викрадена. Софі підтверджує підозри Малдера, коли вона робить знаки «дитину забере летюче світло».
Заступник шерифа має намір забрати Софі для відправлення назад в Малаві; Емброз безуспішно шукає допомогу у Ланга (як згодом з'ясовується — її колишнього хлопця), але він радить, щоб Софі повернулася в дику природу. Ланг пізніше відвідує Емброз на складі, де Софі готується до відплиття на судні, але знаходить її клітку порожньою. Якась невидима сила збиває Карла Ленга з ніг; потім він гине від ящика що впав на голову. Скаллі підозрює Ембруз в його вбивстві, але Вілла стверджує, що це скоїв Мічем. Малдер йде заарештувати Мічема, який тримає роздратовану Софі на іншому місці неподалік від Бойса. Мічем під час напащу горили несподівано замикає Малдера в кімнаті Софі, де розлючена тварина атакує і травмує його.
Софі встигає зробити повідомлення мовою жестів але з'являється яскраве світло і напівпритомний Малдер бачить зникнення Софі у світлі. На наступний день Малдер передає послання Софі Емброз, Вілла каже, що це означає «людина рятує людину». Потім Емброз і агенти викликані на шосе, де Софі була збита машиною і зазнала смертельного поранення.
Емброз і Мічема звинувчено у вбивстві Ленга. Коли агенти покидають Айдахо, Малдер говорить за кадром, що — як він вважає — чужі природоохоронні організації стояли за подіями у Фейрфілді.
Чи допоможе людина людині? Людина не має жодної переваги над твариною, бо все — марнота́.

## Знімались
| Актор             | Роль                    |
| ----------------- | ----------------------- |
| Девід Духовни     | Курець                  |
| Джилліан Андерсон | Дейна Скаллі            |
| Джейн Аткінсон    | Вілла Амброуз           |
| Ленс Квест        | Кайл Ланг               |
| Брюс Гарвуд       | Джон Фіцджеральд Байєрс |
| Том Брейдвуд      | Мелвін Фрогікі          |
| Гарвін Кросс      | Червоний малюк          |

title: Жахлива симетрія (Цілком таємно)

wikitext:
{{Картка:Серія
|назва_серіалу=[[Цілком таємно (телесеріал)|Секретних матеріалів]]
|назва_серії=Жахлива симетрія
|серія_мова_оригіналу=en
|серія_оригінал=Fearful Symmetry
|зображення=The X-Files logo.svg
| розмір_зображення = 200px
| підпис_зображення =
|серія_№=18 (2X18)
|сезон_№=2
|з'явився_сша=24 лютого 1995
|сценарій= [[Стів Де Джарнатт]]
|режисер= [[Джеймс Вітмор-молодший]]
|попередній=[[Кінець гри (Цілком таємно)|Кінець гри]]
|наступний=[[Тиха затока (Цілком таємно)|Тиха затока]]
}}
'''Жахлива симетрія''' ({{lang-en|Fearful Symmetry}}) — вісімнадцята частина другого сезону серіалу «[[Цілком таємно (телесеріал)|Цілком таємно]]» («Секретні матеріали»).
[[Файл:David Duchovny 2011 Shankbone.JPG|міні|ліворуч]]
[[Файл:Gillian Anderson Berlinale 2017.jpg|міні|праворуч]]
[[Файл:Jayne Atkinson 2014 (cropped).jpg|міні|ліворуч]]
[[Файл:Lance Guest at the Chiller Theatre Expo 2017.jpg|міні|праворуч]]

== Зміст ==
У Фейрфілді (штат [[Айдахо]]) два прибиральники стають свідками того, як невидима сила штурмує вулицю міста — розбивається скло, сплющуються автомобілі. Згодом робітника дороги вбивають невідомі сили на шосе — але чути крик слона. Наступного дня слон раптом матеріалізується перед зустрічною великою буровою установкою — її перевозять на автомобілі. Водій встигає швидко зупинитися, але слона знаходять помираючим на дорозі, за сорок кілометрів від того місця, де він зник у ніч перед зоопарком Fairfield.

Фокс Малдер і Дейна Скаллі обстежують пошкодження в місті, які, здається, були викликані слоном, хоча ніхто не бачив його. Ед Мічем, працівник зоопарку, розповідає, як він прийшов до заблокованої клітки слонихи Ганіші, та знайшов її порожньою. Малдеру такі події видаються схожими на фокуси [[Девід Коперфілд (ілюзіоніст)|Девіда Коперфілда]]. Його начальниця, Вілла Емброз, розповідає агентам, що зоопарк знаходиться під загрозою закриття через інші зникнення тварин. Вона звинувачує у занепаді зоопарку групу захисту прав тварин (Товариство захисту диких тварин), яка звільняє тварин з полону. Лідер групи Кайл Ланг заперечує будь-яку причетність до звільнення слона та показує відеозйомки негуманного поводження Мічема зі слонихою. Ланг каже їм, що на Амброуз подав до суду уряд Малаві — вона 10 років тому вивезла із країни горилу Софі. Однак Дейна підозрює Товариство в можливому спричнні інцидентам.

Малдер контактує з Фрогікі і Байєрсом, які говорять, що Ферфілд відомий своїми зникненнями тварин і спостереженням НЛО. Вони також згадують горилу, яка спілкується за допомогою американської жестової мови. Тим часом Скаллі слідує за одним з активістів Ланга, коли він пробирається до зоопарку, та наштовхується на Мічема. Малдер також добирається до зоопарку. Активіст намагається звільнити тигра, але після спалаху світла тигр, здається, зникає. Активіст забитий до смерті невидимим тигром, вбивство було зафіксовано на камері нічного бачення. Під час допиту Ленг відкидає будь-яку відповідальність за смерть. Емброз на їх прохання вводить агентів до горили Софі, яка злякана сидить в її клітці і проявляє страх до світла. Окрім того Софі малює — всі малюнки про її бажання мати дитину.

Скаллі виконує розтин слонихи виявляючи, що вона була вагітна — що неможливо, оскільки тварина ніколи не була спарена. Несподівано на будмайданчику в Бойсі з'являється тигриця, два робітники опинилися в пастці, вона застрелена Міччемом під час нападу на Віллу Емброз; зоопарк закритий наступного дня після інциденту. Малдер розповідає Емброз, що тигриця теж була вагітна, і розказує свою теорію — буцімто інопланетяни запліднюють зникаючих тварин забирають ембріони, та формують власний «Ноїв ковчег». Малдер вважає, що Софі теж вагітна та переживає, що її дитина буде викрадена. Софі підтверджує підозри Малдера, коли вона робить знаки «дитину забере летюче світло».

Заступник шерифа має намір забрати Софі для відправлення назад в Малаві; Емброз безуспішно шукає допомогу у Ланга (як згодом з'ясовується — її колишнього хлопця), але він радить, щоб Софі повернулася в дику природу. Ланг пізніше відвідує Емброз на складі, де Софі готується до відплиття на судні, але знаходить її клітку порожньою. Якась невидима сила збиває Карла Ленга з ніг; потім він гине від ящика що впав на голову. Скаллі підозрює Ембруз в його вбивстві, але Вілла стверджує, що це скоїв Мічем. Малдер йде заарештувати Мічема, який тримає роздратовану Софі на іншому місці неподалік від Бойса. Мічем під час напащу горили несподівано замикає Малдера в кімнаті Софі, де розлючена тварина атакує і травмує його.

Софі встигає зробити повідомлення мовою жестів але з'являється яскраве світло і напівпритомний Малдер бачить зникнення Софі у світлі. На наступний день Малдер передає послання Софі Емброз, Вілла каже, що це означає «людина рятує людину». Потім Емброз і агенти викликані на шосе, де Софі була збита машиною і зазнала смертельного поранення.

Емброз і Мічема звинувчено у вбивстві Ленга. Коли агенти покидають Айдахо, Малдер говорить за кадром, що — як він вважає — чужі природоохоронні організації стояли за подіями у Фейрфілді.

'''Чи допоможе людина людині? Людина не має жодної переваги над твариною, бо все — марнота́'''.

== Знімались ==
{{ВРоляхВерх}}
{{ВРолях|[[Девід Духовни]]|[[Курець (Цілком таємно)|Курець]]}}
{{ВРолях|[[Джилліан Андерсон]]|[[Дейна Скаллі]]}}
{{ВРолях|[[Джейн Аткінсон]]|Вілла Амброуз}}
{{ВРолях|[[Ленс Квест]]|Кайл Ланг}}
{{ВРолях|[[Брюс Гарвуд]]|Джон Фіцджеральд Байєрс}}
{{ВРолях|[[Том Брейдвуд]]|Мелвін Фрогікі}}
{{ВРолях|[[Гарвін Кросс]]|Червоний малюк}}
{{ВРоляхНиз}}

== Джерела ==
* [https://www.imdb.com/title/tt0751121/ Fearful Symmetry] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210207093721/https://www.imdb.com/title/tt0751121/ |date=7 лютого 2021 }}

{{Серіал Секретні матеріали}}
{{ВП-портали|Кінематограф|Телебачення|Наукова фантастика|США}}
[[Категорія:Фантастичні фільми 1995]]
[[Категорія:Телесеріали англійською мовою]]
[[Категорія:Цілком таємно (сезон 2)]]

title: «Жахлива симетрія»

«Жахлива симетрія»: англ. Fearful Symmetry

Перший показ: 24 лютого 1995

Сценарій: Стів Де Джарнатт

Режисер(и): Джеймс Вітмор-молодший

title: Хронологія

← Попередня: Наступна →

Кінець гри: Тиха затока


text:
# 4066 Гаапавесі
4066 Гаапавесі (4066 Haapavesi) — астероїд головного поясу, відкритий 7 вересня 1940 року.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,594.

title: 4066 Гаапавесі

wikitext:
{{Планета
| назва = 4066 Гаапавесі
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Гейккі Алікоскі]]
| місце відкриття = [[Турку]]
| дата відкриття = [[7 вересня]] [[1940]]
| метод відкриття =
| на честь =
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1940 RG'''
1930 UC1
1987 QD7
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|4066|2014.04.30|2013.07.26}}</ref>
| епоха = [[23 травня]] [[2014]] (2 456 800,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 2,743499484844 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 1,741456851944 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 2,242478168394 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,223423052010
| орбітальний період = 1226,565549120 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,293502455093 °/д
| середня аномалія = 352,3915837038°
| нахил орбіти = 5,275977470055°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 241,2792469027°
| арг_перицентру = 88,81697831871°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 13,3
| спектр_тип =
}}

'''4066 Гаапавесі''' (4066 Haapavesi) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]], відкритий [[7 вересня]] [[1940]] року.

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,594.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Гаапавесі}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (4001-4100)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|4066}}
* http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140513034022/http://www.minorplanetcenter.net/iau/lists/NumberedMPs |date=13 травня 2014 }}

{{Навігація малих планет|4065 Meinel|4067 Mikhel'son}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1940]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 4066 Гаапавесі

Відкривач: Гейккі Алікоскі

Місце відкриття: Турку

Дата відкриття: 7 вересня 1940

title: Позначення

Названа на честь: Гаапавесі

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

title: Фізичні характеристики


text:
# Потрясівка (Брянська область)
Потрясівка (рос. Потрясовка) — присілок в Дубровському районі Брянської області Російської Федерації.
Населення становить 106 осіб. Входить до складу муніципального утворення Дубровське міське поселення.

## Історія
Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Дубровське міське поселення.

## Населення
| 2010 | 2013 |
| ---- | ---- |
| 107  | ↘106 |

title: Потрясівка (Брянська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Потрясівка
|назва ін.       = Потрясовка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Брянська область]]
|район           = [[Дубровський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Дубровське міське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 106
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Брянська область
}}
'''Потрясівка''' ({{lang-ru|Потрясовка}}) — [[присілок]] в [[Дубровський район|Дубровському районі]] [[Брянська область|Брянської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 106 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Дубровське міське поселення]].

== Історія ==

Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Дубровське міське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/974020740 |title=Закон Брянской области от 9 марта 2005 г N 3-З «О наделении муниципальных образований статусом городского округа, муниципального района, городского поселения, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований в Брянской области» |access-date=2019-10-07 |archive-date=2015-10-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20151005184238/http://docs.cntd.ru/document/974020740 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Потрясовка (Брянская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Дубровський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Дубровського району]]

title: присілок Потрясівка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Брянська область

Муніципальний район: Дубровський район

Поселення: Дубровське міське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Потрясівка · Потрясівка


text:
# Болеховиці (Свентокшиське воєводство)
Болеховиці (пол. Bolechowice) — село в Польщі, у гміні Сіткувка-Новіни Келецького повіту Свентокшиського воєводства.
Населення — 562 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Келецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура на день 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 270     | 53                 | 196              | 21                   |
| Жінки    | 292     | 49                 | 185              | 58                   |
| Разом    | 562     | 102                | 381              | 79                   |

title: Болеховиці (Свентокшиське воєводство)

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Болеховиці
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Bolechowice}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Свентокшиське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Келецький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Сіткувка-Новіни{{!}}Сіткувка-Новіни
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 562
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 41
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = TKI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0234057
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
{{Otheruses|Болеховиці}}

'''Болеховиці''' ({{lang-pl|Bolechowice}}) — село в Польщі, у [[Сіткувка-Новіни (гміна)|гміні Сіткувка-Новіни]] [[Келецький повіт|Келецького повіту]] [[Свентокшиське воєводство|Свентокшиського воєводства]].
Населення — {{formatnum:562}} {{МНОЖИНА:562|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Келецьке воєводство|Келецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура на день 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=270 |ЧолПре=53 |ЧолПрац=196 |ЧолПост=21
|Жін=292 |ЖінПре=49 |ЖінПрац=185 |ЖінПост=58
|Разом=562 |РазомПре=102 |РазомПрац=381 |РазомПост=79
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url=https://danepubliczne.gov.pl/dataset/ea76a817-702b-465b-a12d-4ebba27d6fb3/resource/64abe576-8dc9-4f77-a4c6-d36462c32518/download/1miejscowosciludnoscnsp2011.xlsx
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Сіткувка-Новіни}}

[[Категорія:Села Келецького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Свентокшиське воєводство

Повіт: Келецький повіт

Гміна: Сіткувка-Новіни

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: TKI

OSM: ↑2908865 ·R (Ґміна Сіткувка-Новіни)


text:
# Вийти з мовчання
Вийти з мовчання. Деколоніальні змагання української культури та літератури ХХІ століття з посттоталітарною травмою — книжка польської дослідниці-славістки Аґнєшки Матусяк, в якій осмислюються деколоніальні змагання української культури. Ця монографія  є необхідним поглядом «збоку», який власне творить потрібне в таких випадках багатопланове бачення проблеми.
Авторка аналізує твори культури (артворки) (як канали передачі досвіду) у відповідних розділах: “Меморіальна Shy-story. Марія Матіос і Оксана Забужко”, “Their story? Our story? Голокост”(роман Каті Петровської “Мабуть Естер”); в останньому розділі ілюстративним матеріалом дослідження виступають есеї Івана Дзюби, фільм “Донбас” Сергія Лозниці, фільм Ігоря Мінаєва “Какофонія Донбасу” і проза Володимира Рафеєнка.[джерело?]
Авторка покликається на праці Фройда, Жака Лякана, Ніколя Абраама  і Марії Торок, Домініка Лякапри, Кеті Карут, Маріяни Гірш та інших. Тому книжка буде корисна для тих українських читачів, які хотіли б поглибити знання про сучасні дослідження колективної травми (переважно фройдистського спрямування) та стратегії оздоровлення.[джерело?]
|  | Авторці «Музею покинутих секретів» (О. Забужко) також близьке розуміння Шевченком культури, яка є видом контакту-як-контракту між «живими, мертвими і ненародженими», завдяки чому наступні покоління можуть творчо використовувати у формуванні свого ідентичнісного хребта здобутки попередніх поколінь. |

### Відео
- Агнєшка Матусяк презентує власну монографію Вийти з мовчання

title: Вийти з мовчання

wikitext:
{{Проблеми|значущість=січень 2025|первинні джерела=січень 2025}}
{{Картка книги
|назва              = Вийти з мовчання. Деколоніальні змагання української культури та літератури ХХІ століття з посттоталітарною травмою
|назва_оригіналу    = Wyjść z milczenia. Dekolonialne zmagania kultury i literatury ukraińskiej końca XX i początku XXI wieku z traumą posttotalitarną
|зображення         = <!--Example.jpg-->
|ширина             =
|підпис_зображення  =
|автор              = [[Аґнєшка Матусяк]]
|ілюстрації         = Володимир Лобода
|дизайн_обкладинки  =
|країна             =
|мова               =
|серія              = Приватна колекція
|тема               =
|жанр               =
|видання            =
|місце              =
|видавництво_укр    = [[Піраміда (видавництво)|ЛА «Піраміда»]]
|видавництво_ориг   = Wydawnictwo KEW im. Jana Nowaka Jeziorańskiego
|дата_публікації    =
|дата публікації українською = 2020
|перекладач         = Андрій Бондар
|носій              =
|розмір             =
|томів              =
|сторінок           = 308
|isbn               = 978-966-441-637-2
|isbn примітка      =
|попередній_твір    =
|наступний_твір     =
|тираж              =
}}
'''Вийти з мовчання. Деколоніальні змагання української культури та літератури ХХІ століття з посттоталітарною травмою''' — книжка польської дослідниці-славістки [[Аґнєшка Матусяк|Аґнєшки Матусяк]], в якій осмислюються деколоніальні змагання української культури. Ця монографія  є необхідним поглядом «збоку», який власне творить потрібне в таких випадках багатопланове бачення проблеми<ref>[https://zbruc.eu/node/105752 Тарас Пастух. Складнощі прощання з минулим //zbruc.eu]</ref>.

Авторка аналізує твори культури (артворки<ref> Артворки (за Б.Л. Еттінґер): літературні тексти (проза, драматургія), квазілітературні тексти (есеї), а також кіно, фотографія та культурні події, що у значущий спосіб схоплюють психологічний стан деколонізованого / детоталітаризованого українського організму (й індивідуального, й колективного) воднораз із суттю феноменів і процесів, які формують культурну ідентичність цього організму (в масштабі макро та мікро), що після краху Совєтського Союзу постав перед потребою впоратися не лише з солідним спектром численних викликів, що з’являлися щодня як наслідок нових реалій епохи трансформації, відкриваючи Україну безпосередньому впливу глобалізованої імперії, але й також водночас зі спадком складного минулого – колоніального ХІХ і тоталітарного ХХ століття. Твори  - як специфічні культурні, соціальні й мистецькі лабораторії (у розумінні Бруно Латура).</ref>) (як канали передачі досвіду) у відповідних розділах: “Меморіальна ''Shy-story.'' [[Марія Матіос]] і [[Оксана Забужко]]”, “''Their story? Our story?'' Голокост''”''(роман [[Катя Петровська|Каті Петровської]] “[[Мабуть Естер]]”); в останньому розділі ілюстративним матеріалом дослідження виступають есеї [[Іван Дзюба|Івана Дзюби]], фільм “Донбас” [[Сергій Лозниця|Сергія Лозниці]], фільм [[Ігор Мінаєв|Ігоря Мінаєва]] “[[Какофонія Донбасу]]” і проза [[Володимир Рафєєнко|Володимира Рафеєнка]].{{Fact}}

Авторка покликається на праці [[Фройд]]а, [[Жак Лякан|Жака Лякана]], [[Ніколя Абраам|Ніколя Абраама]]  і [[Марія Торок|Марії Торок]], [[Домінік Лякапри|Домініка Лякапри]], [[Кеті Карут]], [[Маріяна Гірш|Маріяни Гірш]] та інших. Тому книжка буде корисна для тих українських читачів, які хотіли б поглибити знання про сучасні дослідження колективної травми (переважно фройдистського спрямування) та стратегії оздоровлення.{{Fact}}
{{Цитата|Авторці «[[Музей покинутих секретів|Музею покинутих секретів]]» ([[Забужко Оксана Стефанівна|О. Забужко]]) також близьке розуміння Шевченком культури, яка є видом контакту-як-контракту між «живими, мертвими і ненародженими», завдяки чому наступні покоління можуть творчо використовувати у формуванні свого ідентичнісного хребта здобутки попередніх поколінь{{sfn|Вийти з мовчання|2020|с=80}}.|||}}

=== Відео ===
* [https://www.youtube.com/watch?v=bn1cWgajR5U Агнєшка Матусяк презентує власну монографію ''Вийти з мовчання'']

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Джерела ==
{{Wikiquote1}}
* {{книга|автор =  [[Аґнєшка Матусяк]]|заголовок =Вийти з мовчання. Деколоніальні змагання української культури та літератури ХХІ століття з посттоталітарною травмою |місце =Львів |видавництво =ЛА «Піраміда» |рік =2020 |сторінок =308 |isbn =978-966-441-637-2 |ref =Вийти з мовчання}}
* [[Пастух Тарас Васильович|Тарас Пастух]]. Складнощі прощання з минулим [https://zbruc.eu/node/105752 //zbruc.eu]

{{Портал|Книги}}
[[Категорія:Польські книги]]
[[Категорія:Книги 2020]]
[[Категорія:Книги за алфавітом]]

title: «Вийти з мовчання. Деколоніальні змагання української культури та літератури ХХІ століття з посттоталітарною травмою»

Автор: Аґнєшка Матусяк

Ілюстрації: Володимир Лобода

Серія: Приватна колекція

title: Видання українською

Перекладач(і): Андрій Бондар

Видавництво: ЛА «Піраміда»


text:
# Україна на Європейських іграх
Україна на Європейських іграх була представлена тричі: в Баку в 2015, у Мінську в 2019 та Кракові в 2023 роках. На перших Європейських іграх посіла 8 загальнокомандне місце завоювавши 46 нагород. На других — третє, поступившись лише Росії та господарям змагань білорусам. На третіх — третє, поступившись командам Італії та Іспанії.

### Медалі
| Ігри        | Золото | Срібло | Бронза | Загалом | Місце |
| 2015 Баку   | 8      | 14     | 24     | 46      | 8     |
| 2019 Мінськ | 16     | 17     | 19     | 52      | 3     |
| 2023 Краків | 21     | 12     | 8      | 41      | 3     |
| Загалом     | 45     | 43     | 51     | 139     | 3     |

title: Україна на Європейських іграх

wikitext:
{{Україна на Європейських іграх}}
'''Україна на Європейських іграх''' була представлена тричі: в [[Європейські ігри 2015|Баку в 2015]], у [[Європейські ігри 2019|Мінську в 2019]] та [[Європейські ігри 2023|Кракові в 2023]] роках. На перших Європейських іграх посіла 8 загальнокомандне місце завоювавши 46 нагород. На других — третє, поступившись лише Росії та господарям змагань білорусам. На третіх — третє, поступившись командам Італії та Іспанії.

=== Медалі ===

{| {{MedalTable|type=Ігри}}
!style="width:4.5em; font-weight: bold;"|Місце
|-
|align=left| [[Європейські ігри 2015|2015 Баку]] || 8 || 14 || 24 || 46 || 8
|-
|align=left| [[Європейські ігри 2019|2019 Мінськ]] || 16 || 17 || 19 || 52 || 3
|-
|align=left| [[Європейські ігри 2023|2023 Краків]] || 21 || 12 || 8 || 41 || 3
|-
| '''Загалом''' || '''45''' || '''43''' || '''51''' || '''139''' || '''3'''
|}

== Посилання ==
* [https://minsk2019.by/en/tsrd/countries/UKR Україна на II Європейських іграх] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190622145053/https://minsk2019.by/en/tsrd/countries/UKR |date=22 червня 2019 }}

{{Країни на Європейських іграх}}
{{Національні збірні України}}

{{ВП-портали|Український спорт|Україна|Спорт|Олімпійські ігри|Європа}}

[[Категорія:Україна на Європейських іграх]]

Код МОК: UKR

НОК: Національний олімпійський комітет України


text:
# Корноваць (гміна)
Гміна Корноваць (пол. Gmina Kornowac) — сільська гміна у південній Польщі. Належить до Рациборського повіту Сілезького воєводства.
Станом на 31 грудня 2011 у гміні проживало 4970 осіб.

## Територія
Згідно з даними за 2007 рік площа гміни становила 26.30 км², у тому числі:
- орні землі: 81.00%
- ліси: 10.00%

Таким чином, площа гміни становить 4.83% площі повіту.

## Населення
Станом на 31 грудня 2011:
| Опис     | Загалом | Загалом | Чоловіки | Чоловіки | Жінки | Жінки |
| -------- | ------- | ------- | -------- | -------- | ----- | ----- |
| одиниця  | осіб    | %       | осіб     | %        | осіб  | %     |
| все      | 4970    | 100     | 2445     | 49.20    | 2525  | 50.80 |
| міське   | 0       | 100     | 0        |          | 0     |       |
| сільське | 4970    | 100     | 2445     | 49.20    | 2525  | 50.80 |

## Сусідні гміни
Гміна Корноваць межує з такими гмінами: Лискі, Любомія, Пшув, Рацибуж.

title: Корноваць (гміна)

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Гміна Корноваць
| native_name = Gmina Kornowac
| settlement_type = [[Гміна]]
| image_flag = POL gmina Kornowac flag.jpg
| image_shield = POL gmina Kornowac COA.svg
| image_map = Gmina Kornowac w powiecie-mapka.png
| map_caption = Розміщення на карті повіту
| image_map1 =
| map_caption1 =
| subdivision_type = Країна
| subdivision_name = {{POL}}
| subdivision_type1 = [[Воєводство]]
| subdivision_name1 = [[Сілезьке воєводство|Сілезьке]]
| subdivision_type2 = [[Повіт]]
| subdivision_name2 = [[Рациборський повіт|Рациборський]]
| area_total_km2 = 26.30
| population_total = 4970
| population_as_of = 31 грудня 2011
| population_footnotes = <ref name=population />
| population_density_km2 = auto
| seat =
| website = http://www.kornowac.pl
}}
'''Гміна Корноваць''' ({{lang-pl|Gmina Kornowac}}) — [[Сільська гміна|сільська]] [[гміна]] у південній [[Польща|Польщі]]. Належить до [[Рациборський повіт|Рациборського повіту]] [[Сілезьке воєводство|Сілезького воєводства]]<ref name="teryt">{{cite web|url=http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa|title=Lista plików predefiniowanych|date=2012-05-09|publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі]]|language=пол.|accessdate=2012-09-23|archiveurl=https://web.archive.org/web/20080917153422/http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa|archivedate=2008-09-17|deadurl=yes}}</ref>.

Станом на 31 грудня 2011 у гміні проживало 4970 осіб<ref name=population>{{cite web|url=http://www.stat.gov.pl/gus/5840_13211_PLK_HTML.htm|title=Ludnosc w gminach wedlug stanu w dniu 31.12.2011 r.|date=2012-08-13|publisher=[[Центральний статистичний офіс Польщі]]|language=пол.|trans_title=Населення у гмінах станом на 31.12.2011|format=XLS|accessdate=2012-10-07|archiveurl=https://www.webcitation.org/6HdSniVGY?url=http://www.stat.gov.pl/gus/5840_13211_PLK_HTML.htm|archivedate=25.06.2013|deadurl=yes}}</ref>.

== Територія ==
Згідно з даними за 2007 рік площа гміни становила 26.30 км², у тому числі<ref name=regioset>{{cite web|url=http://www.regioset.pl/gazeta.php?choice=2114|title=Gmina Kornowac|publisher=REGIOset.pl|language=пол.|accessdate=2012-10-07|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160304203125/http://www.regioset.pl/gazeta.php?choice=2114|archivedate=2016-03-04|deadurl=yes}}</ref>:
* орні землі: 81.00%
* ліси: 10.00%

Таким чином, площа гміни становить 4.83% площі повіту.

== Населення ==
Станом на 31 грудня 2011<ref name=population />:
{| class="wikitable"
!Опис || colspan=2|Загалом || colspan=2|Чоловіки || colspan=2|Жінки
|-
|одиниця || осіб || % || осіб || % || осіб || %
|--
|все || '''4970''' || 100 || 2445 || 49.20 || 2525 || 50.80
|--
|міське || 0 || 100 || 0 ||  || 0 ||
|--
|сільське || 4970 || 100 || 2445 || 49.20 || 2525 || 50.80
|}

== Сусідні гміни ==
Гміна Корноваць межує з такими гмінами: [[Лиски (гміна)|Лискі]], [[Любомія (гміна)|Любомія]], [[Пшув]], [[Рацибуж]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Рациборський повіт}}

{{Портали|Польща|Географія}}

[[Категорія:Гміни Сілезького воєводства|Корноваць]]
[[Категорія:Рациборський повіт|Корноваць]]

title: — Гміна —

· Прапор: · Герб

Воєводство: Сілезьке

Повіт: Рациборський

— Гміна —:
Площа
Населення (31 грудня 2011)
Вебсайт: http://www.kornowac.pl
Розміщення на карті повіту


text:
# Чупалейка
Чупалейка (рос. Чупалейка) — село в Виксинському міському окрузі Нижньогородської області Російської Федерації.
Населення становить 327 осіб. Входить до складу муніципального утворення Міський округ місто Викса.

## Історія
Раніше населений пункт належав до ліквідованого 2011 року Виксинського району. До 2011 року входило до складу муніципального утворення Новодмитрієвська сільрада.

## Населення
| 1999 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 610  | ↘480 | ↘327 |

title: Чупалейка

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[село]]
|тип_род         = села
|назва           = Чупалейка
|назва ін.       = Чупалейка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Нижньогородська область]]
|район           =
|міський округ   = [[Міський округ місто Викса|Викса]]
|поселення       = [[Новодмитрієвська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 327
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Нижньогородська область
}}
'''Чупалейка''' ({{lang-ru|Чупалейка}}) — [[село]] в [[Міський округ місто Викса|Виксинському міському окрузі]] [[Нижньогородська область|Нижньогородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 327 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Міський округ місто Викса]].

== Історія ==

Раніше населений пункт належав до ліквідованого 2011 року Виксинського району<ref>{{cite web |url = http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/index.php?do4=document&id4=cd8c3974-05e5-445d-992f-e04748ec1348 |deadlink = yes |title = Закон Нижегородской области от 04.05.2011 № 51-З «О преобразовании муниципальных образований Выксунского муниципального района Нижегородской области» |accessdate = 2012-09-22 |archiveurl = https://web.archive.org/web/20140413210858/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/index.php?do4=document&id4=cd8c3974-05e5-445d-992f-e04748ec1348 |archivedate = 2014-04-13 }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140413210858/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/act_municipal_education/index.php?do4=document&id4=cd8c3974-05e5-445d-992f-e04748ec1348 |date=2014-04-13 }}</ref>. До 2011 року входило до складу муніципального утворення Новодмитрієвська сільрада<ref>{{cite web |url=https://gpd.government-nnov.ru/?id=18480 |title=Населённые пункты города областного значения Выкса |accessdate=2016-12-02 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170707095953/http://gpd.government-nnov.ru/?id=18480 |archivedate=2017-07-07 |deadlink=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170707095953/http://gpd.government-nnov.ru/?id=18480 |date=2017-07-07 }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Чупалейка }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Міський округ місто Викса}}
{{Russia-geo-stub}}
{{Портали|Географія|Росія}}
[[Категорія:Населені пункти міського округу місто Викса]]

title: село Чупалейка

Суб'єкт Російської Федерації: Нижньогородська область

Міський округ: Викса

Поселення: Новодмитрієвська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Чупалейка · Чупалейка


text:
# Миколаївська сільська територіальна громада (Синельниківський район)
Миколаївська сільська громада  — територіальна громада в Україні, в Синельниківському районі Дніпропетровської області. Адміністративний центр  — село Миколаївка.
Площа громади — 274,4 км², населення — 6382 мешканці (2018).
Утворена 28 березня 2017 року шляхом об'єднання Васильківської, Миколаївської та Петрівської сільських рад Петропавлівського району.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації  Петропавлівського району, громада увійшла до складу новоутвореного Синельниківського району.

## Населені пункти
До складу громади входять 1 селище (Васильківське) і 16 сіл: Бажани, Відродження, Дмитрівка, Запоріжжя, Кардаші, Катеринівка, Кунінова, Маломиколаївка, Мар'янівка, Миколаївка, Новопричепилівка, Олефірівка, Петрівка, Русакове, Сидоренко, Чумаки.

wikitext:
{{Otheruses|Миколаївська сільська громада|тип=інші громади з назвою}}
{{Громада України
| назва           = Миколаївська сільська
| прапор          =
| герб            =
| мапа            =
| підпис мапи     =
| регіон          = [[Дніпропетровська область]]
| населення       = 6456<!-- для цієї громади площа і населення автоматично в картку не підтягуються -->
| площа           = 274.44
| рік             = 2017
| код громади     =
| поштові індекси =
| міста           = 0
| смт             = 0
| села            = 16
| селища          = 1
| адреса          =
| вебсторінка     =
| рада            = [[Миколаївська сільська рада (Петропавлівський район)|Миколаївська сільська рада]]
| голова громади  = Віктор Миколайович Одоєвцев
}}
'''Миколаївська сільська громада'''  — [[Територіальна громада України|територіальна громада]] в Україні, в [[Синельниківський район|Синельниківському районі]] [[Дніпропетровська область|Дніпропетровської області]]. Адміністративний центр  — село [[Миколаївка (Миколаївська сільська громада, Синельниківський район)|Миколаївка]].

{{Площа і населення ОТГ|Дніпропетровська|Миколаївська (Петр.) сільська}}<!-- площа і населення виведуться автоматично з шаблону -->

Утворена 28 березня 2017 року шляхом об'єднання [[Васильківська сільська рада (Петропавлівський район)|Васильківської]], [[Миколаївська сільська рада (Петропавлівський район)|Миколаївської]] та [[Петрівська сільська рада (Петропавлівський район)|Петрівської]] сільських рад [[Петропавлівський район|Петропавлівського району]].<ref>{{ВВРУ|2017|29|52}}</ref>

19 липня [[2020]] року, в результаті [[Адміністративно-територіальна реформа в Україні|адміністративно-територіальної реформи]] та ліквідації  [[Петропавлівський район|Петропавлівського району]], громада увійшла до складу новоутвореного [[Синельниківський район|Синельниківського району]]<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Населені пункти ==
До складу громади входять 1 селище ([[Васильківське (селище)|Васильківське]]) і 16 сіл: [[Бажани (Синельниківський район)|Бажани]], [[Відродження (Синельниківський район)|Відродження]], [[Дмитрівка (Синельниківський район)|Дмитрівка]], [[Запоріжжя (Синельниківський район)|Запоріжжя]], [[Кардаші (Синельниківський район)|Кардаші]], [[Катеринівка (Миколаївська сільська громада)|Катеринівка]], [[Кунінова]], [[Маломиколаївка (село)|Маломиколаївка]], [[Мар'янівка (Синельниківський район)|Мар'янівка]], [[Миколаївка (Миколаївська сільська громада, Синельниківський район)|Миколаївка]], [[Новопричепилівка]], [[Олефірівка (Синельниківський район)|Олефірівка]], [[Петрівка (Синельниківський район)|Петрівка]], [[Русакове]], [[Сидоренко (село)|Сидоренко]], [[Чумаки (Синельниківський район)|Чумаки]].

== Джерела ==
{{reflist}}

{{Миколаївська сільська громада (Синельниківський район)|nocat=1}}
{{Громади Дніпропетровської області}}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
[[Категорія:Громади Синельниківського району]]
[[Категорія:Громади України за алфавітом]]

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Дніпропетровська область

Район: Синельниківський район

Утворена: 28 березня 2017 року

Адмін. центр: Миколаївка

title: Територія та населення

Густота: 23,52 осіб/км²

title: Населені пункти

title: Органи влади

Рада: Миколаївська сільська рада

Голова громади: Віктор Миколайович Одоєвцев


text:
# Пекуліар
Пекуліар (англ. Peculiar) — місто (англ. city) в США, в окрузі Кесс штату Міссурі. Населення — 5621 особа (2020).

## Географія
Пекуліар розташований за координатами 38°43′44″ пн. ш. 94°28′33″ зх. д. / 38.72889° пн. ш. 94.47583° зх. д. (38.729018, -94.475765).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 21,89 км², з яких 21,77 км² — суходіл та 0,11 км² — водойми. В 2017 році площа становила 23,57 км², з яких 23,46 км² — суходіл та 0,11 км² — водойми.

## Демографія

### Перепис 2010
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 4608 осіб у 1704 домогосподарствах у складі 1268 родин. Густота населення становила 211 особа/км².  Було 1816 помешкань (83/км²).
Расовий склад населення:
| - 94,9 % — білих - 2,0 % — чорних або афроамериканців - 0,4 % — корінних американців - 0,3 % — азіатів - 0,1 % — вихідців з тихоокеанських островів |

До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 2,7 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,1 % — особи молодші 18 років, 60,9 % — особи у віці 18—64 років, 10,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 32,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 96,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 93,4 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 61 289 доларів США (медіана — 58 462), а середній дохід на одну сім'ю — 67 895 доларів (медіана — 66 058). Медіана доходів становила 50 662 долари для чоловіків та 41 541 долар для жінок. За межею бідності перебувало 13,4 % осіб, у тому числі 23,2 % дітей у віці до 18 років та 3,3 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 2228 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 24,2 %, роздрібна торгівля — 12,5 %, виробництво — 10,5 %, будівництво — 10,2 %.

### Перепис 2000
За даними перепису 2000 року
на території муніципалітету мешкало 2 604 людей, було 953 садиб та 730 сімей.
Густота населення становила 287,3 осіб/км². З 953 садиб у 42,6% проживали діти до 18 років, подружніх пар, що мешкали разом, було 60,7%,
садиб, у яких господиня не мала чоловіка — 13,1%, садиб без сім'ї — 23,3%.
Власники 8,6% садиб мали вік, що перевищував 65 років, а в 19,7% садиб принаймні одна людина була старшою за 65 років. Кількість людей у середньому на садибу становила 2,73, а в середньому на родину 3,14.
Середній річний дохід на садибу становив 44 769 доларів США, а на родину — 48 534 доларів США. Чоловіки мали дохід 36 921 доларів, жінки — 27 885 доларів. Дохід на душу населення був 19 104 доларів. Приблизно 5,7% родин та 7,5% населення жили за межею бідності.

title: Пекуліар

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Пекуліар
|оригінальна назва  = {{lang-en|Peculiar}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Peculiar sign, Peculiar Missouri 7-2-2007.jpg
|опис зображення= <!-- Sign directing travelers to Peculiar -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Міссурі (штат){{!}}Міссурі
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Кесс (округ, Міссурі)|Кесс]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 21,89
|висота центру НП   = 302
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 210,51
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −6
|DST                    = −5
|телефонний код         = 816
|поштовий індекс        = 64078
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 2956756
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Пекуліар''' ({{lang-en|Peculiar}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Кесс (округ, Міссурі)|Кесс]] штату [[Міссурі (штат)|Міссурі]]. Населення — 5621 особа (2020).

== Географія ==
Пекуліар розташований за координатами {{Coord|38|43|44|N|94|28|33|W|type:city_region:US-DE}} (38.729018, -94.475765){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 21,89 км², з яких 21,77 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,11 км² — [[водойма|водойми]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 23,57 км², з яких 23,46 км² — суходіл та 0,11 км² — водойми.

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1900 = 104
| 1910 = 205
| 1920 = 283
| 1930 = 227
| 1940 = 206
| 1950 = 267
| 1960 = 458
| 1970 = 705
| 1980 = 1571
| 1990 = 1777
| 2000 = 2604
| 2010 = 4608
| 2020 = 5621
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}

=== Перепис 2010 ===
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:4608}} осіб у {{formatnum:1704}} домогосподарствах у складі {{formatnum:1268}} родин. [[Густота населення]] становила 211 особа/км².  Було 1816 помешкань (83/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 94,9 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 2,0 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,4 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,3 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,1 % — вихідців з [[Тихий океан|тихоокеанських островів]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,5 %. Частка іспаномовних становила 2,7 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 29,1 % — особи молодші 18 років, 60,9 % — особи у віці 18—64 років, 10,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 32,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 96,3 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 93,4 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:61289}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:58462}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:67895}} доларів (медіана — {{formatnum:66058}}). Медіана доходів становила {{formatnum:50662}} долари для чоловіків та {{formatnum:41541}} долар для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 13,4 % осіб, у тому числі 23,2 % дітей у віці до 18 років та 3,3 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:2228}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 24,2 %, роздрібна торгівля — 12,5 %, виробництво — 10,5 %, будівництво — 10,2 %.

=== Перепис 2000 ===
За даними перепису 2000 року<ref name="GR2">{{UScensus-2010CA}}</ref>
на території муніципалітету мешкало 2 604 людей, було 953 садиб та 730 сімей.
[[Густота населення]] становила 287,3 осіб/км². З 953 садиб у 42,6% проживали діти до 18 років, подружніх пар, що мешкали разом, було 60,7%,
садиб, у яких господиня не мала чоловіка — 13,1%, садиб без сім'ї — 23,3%.
Власники 8,6% садиб мали вік, що перевищував 65 років, а в 19,7% садиб принаймні одна людина була старшою за 65 років. Кількість людей у середньому на садибу становила 2,73, а в середньому на родину 3,14.

Середній річний дохід на садибу становив 44 769 [[долар США|доларів США]], а на родину — 48 534 доларів США. Чоловіки мали дохід 36 921 доларів, жінки — 27 885 доларів. Дохід на душу населення був 19 104 доларів. Приблизно 5,7% родин та 7,5% населення жили за межею бідності.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Кесс (округ, Міссурі)}}

[[Категорія:Міста Міссурі]]
[[Категорія:Населені пункти округу Кесс (Міссурі)]]
[[Категорія:Населені пункти США, засновані 1868]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Міссурі

Округ: Кесс

Девіз: Where the 'odds' are with you.

Густота населення: 210,51 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−6, влітку UTC-5


text:
# Боршень
Боршень, Боршені (рум. Borșeni) — село у повіті Нямц в Румунії. Входить до складу комуни Резбоєнь.
Село розташоване на відстані 296 км на північ від Бухареста, 23 км на північний схід від П'ятра-Нямца, 76 км на захід від Ясс.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 409 осіб.
Національний склад населення села:
| Національність | Кількість осіб | Відсоток |
| -------------- | -------------- | -------- |
| румуни         | 375            | 91,7%    |
| цигани         | 34             | 8,3%     |

Рідною мовою назвали:
| Мова      | Кількість осіб | Відсоток |
| --------- | -------------- | -------- |
| румунська | 375            | 91,7%    |
| циганська | 34             | 8,3%     |

title: Боршень

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Боршень
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Borșeni''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Нямц
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Резбоєнь (комуна)|Резбоєнь]]
 | код_SIRUTA          = 123987
 | широта              = 47.0807
 | довгота             = 26.5859
 | висота              = 296
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 409
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 617376
}}
'''Боршень''', Боршені ({{lang-ro|Borșeni}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Нямц]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Резбоєнь (комуна)|Резбоєнь]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 296 км на північ від [[Бухарест]]а, 23 км на північний схід від [[П'ятра-Нямц|П'ятра-Нямца]], 76 км на захід від [[Ясси|Ясс]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:409}} осіб.

Національний склад населення села<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014005851/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Національність
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| [[румуни]]
| 375
| 91,7%
|-
| цигани
| 34
| 8,3%
|}

Рідною мовою назвали<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131014182803/http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip |date=2013-10-14 }}</ref>:
{| class="standard"
|-
! style = "background-color:#FFBA80" | Мова
! style = "background-color:#FFBA80" | Кількість осіб
! style = "background-color:#FFBA80" | Відсоток
|-
| румунська
| 375
| 91,7%
|-
| циганська
| 34
| 8,3%
|}

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Нямц]]

title: Боршень · Borșeni

Країна: Румунія

Повіт: Нямц

Комуна: Резбоєнь

Телефонний код: +40 233 (Romtelecom, TR) · +40 333 (інші оператори)


text:
# Огору
Огору (рум. Ogoru) — село у повіті Келераш в Румунії. Входить до складу комуни Дор-Мерунт.
Село розташоване на відстані 64 км на схід від Бухареста, 44 км на північний захід від Келераші, 141 км на захід від Констанци, 139 км на південний захід від Галаца.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 400 осіб, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Огору

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Огору
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Ogoru''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Келераш
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Дор-Мерунт (комуна)|Дор-Мерунт]]
 | код_SIRUTA          = 93423
 | широта              = 44.4554
 | довгота             = 26.9043
 | висота              = 52
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 400
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 917059
}}
'''Огору''' ({{lang-ro|Ogoru}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Келераш (повіт)|Келераш]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Дор-Мерунт (комуна)|Дор-Мерунт]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 64 км на схід від [[Бухарест]]а, 44 км на північний захід від [[Келераші]], 141 км на захід від [[Констанца|Констанци]], 139 км на південний захід від [[Галац|Галаца]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:400}} осіб, усі — [[румуни]]<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Келераш]]

title: Огору · Ogoru

Повіт: Келераш

Комуна: Дор-Мерунт

Телефонний код: +40 242 (Romtelecom, TR) · +40 342 (інші оператори)


text:
# Taraxacum rufocarpum
Taraxacum rufocarpum — вид квіткових рослин з родини айстрових (Asteraceae). Вид зростає в Європі: Австрія, Франція, Німеччина, Італія, Польща, Швейцарія, Хорватія, Боснія і Герцеговина; це багаторічна рослина помірних біомів.

title: Taraxacum rufocarpum

wikitext:
{{Speciesbox
|status =
|status_system = iucn3.1
|image =
|taxon = Taraxacum rufocarpum
|authority = Soest
|range_map =
}}
'''''Taraxacum rufocarpum''''' — [[вид]] квіткових рослин з родини айстрових ([[Asteraceae]]). Вид зростає в [[Європа|Європі]]: Австрія, Франція, Німеччина, Італія, Польща, Швейцарія, Хорватія, Боснія і Герцеговина; це [[багаторічна рослина]] помірних біомів<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:254636-1 |назва=''Taraxacum rufocarpum'' |вебсайт=Plants of the World Online {{!}} Kew Science |дата-доступу=06.04.2025}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/54WGL |назва=''Taraxacum rufocarpum'' |вебсайт=Catalogue of Life |дата-доступу=06.04.2025}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from1=Q55964927}}

[[Категорія:Кульбаба|rufocarpum]]
[[Категорія:Флора Європи]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Айстериди (Asterids)

Порядок: Айстроцвіті (Asterales)

Родина: Айстрові (Asteraceae)

Підродина: Цикорієві (Cichorioideae)

Рід: Кульбаба (Taraxacum)

Вид: T. rufocarpum

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Taraxacum rufocarpum · Soest


text:
# Собаче серце (фільм, 1976)
«Собаче серце» (італ. «Cuore di cane», нім. «Warum bellt Herr Bobikow?») — італо-німецький драматичний фільм 1976 року режисера Альберто Латтуада, перша екранізація однойменного сатирико-фантастичного роману Михайла Булгакова, що був опублікований у 1925 році. Наступною екранізацією цього твору був однойменний двосерійний чорно-білий радянський телефільм 1988 року режисера Володимира Бортка.

## Сюжет
Професор Преображенський (Макс фон Сюдов) робить небувалий експеримент — пересаджує людський гіпофіз і сім'яні залози псові Бобикові. Експеримент вдався і в квартирі професора з'явився новий мешканець — Поліграф Поліграфович Бобиков (Кокі Понцоні)…

## Ролі виконують
- Макс фон Сюдов — професор Преображенський
- Елеонора Джорджі — Зіна, служниця
- Маріо Адорф — доктор Борменталь
- Кокі Понцоні[it] — Поліграф Поліграфович Бобиков
- Джина Ровере[it] — Дарія, кухарка

## Навколо фільму
- Персонаж оригінального твору Шариков у фільмі називається Бобиков.
- Роль професора Преображенського, якого грає Макс фон Сюдов, італійською мовою озвучував інший актор.

title: Собаче серце (фільм, 1976)

wikitext:
{{значення|Собаче серце (значення){{!}}Собаче серце|тип=фільм}}
{{Фільм
| українська назва  = Собаче серце
| оригінальна назва = {{lang-it|Cuore di cane}}
| зображення             =Cuore di cane.jpg
| підпис            =
| жанр              = [[драма (жанр)|драма]] [[фантастика]] [[кінокомедія]]
| режисер           = [[Альберто Латтуада]]
| продюсер          =
| сценарист         = [[Альберто Латтуада]]
 Марко Галло
| на основі         = роману [[Михайло Булгаков|Михайла Булгакова]]
| актори            = [[Макс фон Сюдов]]
 [[Елеонора Джорджі]]
 [[Маріо Адорф]]
| оператор          = {{нп|Ламберто Каймі||it|Lamberto Caimi}}
| композитор        = [[П'єро Піччоні]]
| художник          = {{нп|Вінченцо дель Прато||it|Vincenzo Del Prato}}
| кінокомпанія      = Corona Filmproduktion Filmalpha
| дистриб'ютор      =
| країна            = {{ITA}}
 {{FRG}}
| рік               = 1976
| мова              = [[італійська мова| італійська]]
| тривалість        = 113 хв.
| кошторис          =
| касові збори      =
| ідентифікатор     = 0072837
| рейтинг           = [[IMDb]]: {{рейтинг-10|6.6}}
| попередній        =
| наступний         =
}}
'''«Собаче серце»''' ({{lang-it|«Cuore di cane»}}, {{lang-de|«Warum bellt Herr Bobikow?»}}) — італо-німецький драматичний фільм 1976 року режисера [[Альберто Латтуада]], перша екранізація [[Собаче серце|однойменного]] сатирико-фантастичного роману [[Михайло Булгаков|Михайла Булгакова]], що був опублікований у 1925 році. Наступною [[Екранізація літературного твору|екранізацією]] цього твору був однойменний двосерійний чорно-білий [[СРСР|радянський]] [[Собаче серце (фільм, 1988)|телефільм]] 1988 року режисера [[Бортко Володимир Володимирович (молодший)|Володимира Бортка]].

== Сюжет ==
Професор ''Преображенський'' ([[Макс фон Сюдов]]) робить небувалий експеримент — пересаджує людський [[гіпофіз]] і [[Сім'яні пухирці|сім'яні залози]] псові Бобикові. Експеримент вдався і в квартирі професора з'явився новий мешканець — ''Поліграф Поліграфович Бобиков'' ([[Кокі Понцоні]])…

== Ролі виконують ==
* [[Макс фон Сюдов]] — ''професор Преображенський''
* [[Елеонора Джорджі]] — ''Зіна, служниця''
* [[Маріо Адорф]] — ''доктор Борменталь''
* {{нп|Кокі Понцоні||it|Cochi Ponzoni}} — ''Поліграф Поліграфович Бобиков''
* {{нп|Джина Ровере||it|Gina Rovere}} — ''Дарія, кухарка''

== Навколо фільму ==
* Персонаж оригінального твору ''Шариков'' у фільмі називається ''Бобиков''.
* Роль ''професора Преображенського'', якого грає [[Макс фон Сюдов]], італійською мовою озвучував інший [[актор]].

== Посилання ==
* [[Файл:IMDB Logo 2016.svg|30px]] {{IMDb title|0072837|«Собаче серце»}} {{рейтинг-10|6.6}} (25.06.2022)
* [http://www.mymovies.it/film/1976/cuoredicane/ «''Собаче серце''»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171026094758/http://www.mymovies.it/film/1976/cuoredicane/ |date=26 жовтня 2017 }} My Movies {{ref-it}} {{рейтинг-5|3.00}} (25.03.2021)

{{бібліоінформація}}
{{Екранізації творів Михайла Булгакова}}
{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми Італії 1976]]
[[Категорія:Фільми Альберто Латтуади]]
[[Категорія:Екранізації творів Михайла Булгакова]]

title: італ. Cuore di cane

Жанр: драма фантастика кінокомедія

Режисер: Альберто Латтуада

Сценарист: Альберто Латтуада · Марко Галло

На основі: роману Михайла Булгакова

У головних · ролях: Макс фон Сюдов · Елеонора Джорджі · Маріо Адорф

Оператор: Ламберто Каймі

Композитор: П'єро Піччоні

Художник: Вінченцо дель Прато

Кінокомпанія: Corona Filmproduktion Filmalpha

Дистриб'ютор: Constantin Film

Мова: італійська

Країна: Італія · ФРН

Рейтинг: IMDb


text:
# Балка Тарашенкова
Балка Тарашенкова — балка (річка) в Україні у Куп'янському й Дворічанському районах Харківської області. Права притока річки Нижньої Дворічної (басейн Дону).

## Опис
Довжина балки приблизно 13,40 км, найкоротша відстань між витоком і гирлом — 11,91 км, коефіцієнт звивистості річки — 1,13. Формується декількома балками та загатами. На деяких ділянках балка пересихає.

## Розташування
Бере початок на північно-східній стороні від села Курочкине. Тече переважно на північний схід через села Лозова Перша, Лозова Друга і на південно-східній околиці села Касянівка впадає в річку Нижню Дворічну, праву притоку річки Верхньої Дворічної.

## Цікаві факти
- У XX столітті на балці існували газгольдер та декілька газових свердловин[2].

title: Балка Тарашенкова

wikitext:
{{Річка
| назва             = Балка Тарашенкова
| оригінальна_назва =
| зображення        =
| зображення_розмір = 250px
| підпис            =
| довжина           = ~13,40 км
| висота_витоку     =
| висота_гирла      =
| похил_річки       =
| стік              =
| площа_басейну     =
| витік             = на північно-східній стороні від села [[Курочкине]]
| витік_коорд       = {{coord|49|51|18|N|37|25|00|E|scale:6000}}
| гирло             = [[Нижня Дворічна]]
| гирло_коорд       = {{coord|49|52|55|N|37|34|39|E|scale:6000}}
| басейн            = [[Дон]]у
| країни_басейну    = {{UKR}}<br/> [[Харківська область]]
| прирічкові_країни =
| притоки           =
| мапа              =
| мапа_розмір       =
| мапа_підпис       =
}}
'''Балка Тарашенкова'''<ref name="Карта1863"/><ref name="Карта1942"/><ref name="maps"/> — балка ([[річка]]) в [[Україна|Україні]] у [[Куп'янський район|Куп'янському]] й [[Дворічанський район|Дворічанському районах]] [[Харківська область|Харківської області]]. Права притока річки [[Нижня Дворічна|Нижньої Дворічної]] (басейн [[Дон]]у)<ref>Словник гідронімів України / Ред. кол.: А. П. Непокупний, О. С. Стрижак (заст. голови), К. К. Цілуйко (голова); Укладачі: І. М. Желєзняк, А. П. Корепанова, Л. Т. Масенко, А. П. Непокупний, В. В. Німчук, Є. С. Отін, О. С. Стрижак, К. К. Цілуйко. АН УРСР. Ордена Трудового червоного прапора Інститут мовознавства ім. О. О. Потебні, Українська ономастична комісія. – К.: Наукова думка, 1979. – С. 554</ref>.

== Опис ==
Довжина балки приблизно 13,40 км, найкоротша відстань між витоком і гирлом — 11,91 км, коефіцієнт [[Звивистість річок|звивистості річки]] — 1,13<ref name="maps"/>. Формується декількома балками та загатами<ref name="Карта1863"/><ref name="maps"/>. На деяких ділянках балка пересихає<ref name="maps"/>.

== Розташування ==
Бере початок на північно-східній стороні від села [[Курочкине]]. Тече переважно на північний схід через села [[Лозова Перша]], [[Лозова Друга]] і на південно-східній околиці села [[Касянівка (Куп'янський район)|Касянівка]] впадає в річку Нижню Дворічну, праву притоку річки [[Верхня Дворічна|Верхньої Дворічної]].

== Цікаві факти ==
* У [[XX століття|XX столітті]] на балці існували [[газгольдер]] та декілька [[Газова свердловина|газових свердловин]]<ref name="Карта1942"/>.

== Примітки ==
{{notelist|2}}

== Джерела ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="maps">[https://www.google.com.ua/maps/@49.8730613,37.5298634,14z?hl=uk Балка Гарашинкова на Google.Maps]</ref>

<ref name="Карта1863">[http://www.etomesto.ru/shubert-map/23-15/ Военно-топографическая карта Российской Империи 1846-1863 гг. (издавалась до 1919 г.), созданная под руководством Ф.Ф. Шуберта и П.А. Тучкова. Масштаб: 3 версты на дюйм. Ряд: XXIII, лист: 15. Показаны территории: Харьковской губернии.]</ref>

<ref name="Карта1942">Топографічна карта Главного штабу [http://freemap.com.ua/maps/genshtab/m-37-076.jpg М-37-076. Куп'янськ.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210624202433/http://freemap.com.ua/maps/genshtab/m-37-076.jpg |date=2021-06-24 }} Масштаб 1 : 100 000. Стан місцевості подано на 1989 рік.</ref>

}}

== Посилання ==

{{Портали|Географія України|Гідрологія|Харківщина}}

[[Категорія:Малі річки України]]
[[Категорія:Річки Харківської області]]
[[Категорія:Річки Куп'янського району]]
[[Категорія:Річки Дворічанського району]]

title: Балка Тарашенкова

Гирло: Нижня Дворічна

Басейн: Дону

Країни: Україна · Харківська область


text:
# Александрочкін Юрій Михайлович
Юрій Михайлович Александрочкін (нар. 28 січня 1937 м. Сталінград, нині Волгоград, РФ — 29 травня 2008, м. Суми) — український живописець, художник Сумського обласного українського музично-драматичного театру імені М. С. Щепкіна, Сумської художньо-виробничої майстерні Художнього фонду України (1965—1998 рр.), член НСХУ (1974).

## Навчання
Ю. Александрочкін навчався в Краснодарському художньому училищі.
В 1964 році закінчив факультет живопису театрально-декоративного відділу Харківського художнього інституту (1964, майстерня Бориса Косарєва).

## Творчість
Працював художником-постановником Сумського обласного українського музично-драматичного театру імені М. С. Щепкіна в 1964—1966 роках, художником Сумської художньо-виробничої майстерні Художнього фонду України (1965—1998 рр.).
Від 1998 року — на пенсії. Жив і працював в 1964—2008 роках в місті Суми.

### Твори
Основні жанри живопису Ю.Александрочкіна — пейзаж і натюрморт. Невибагливість мотиву компенсується ретельно розробленою колорист. гамою. Також створював символічні композиції.

#### Картини
- Графіка —серія «Партизани Сумщини», «Розвідники», «Командир роти автоматників» (усі — 1973);
- Живопис — «Партизани Сумщини» (1975), «Після бою» (1979), «Три богатирі (С. Ковпак, С. Руднєв, Г. Базима під час партизанського рейду)» (1983), «Перший трактор» (1984), «Степ» [Архівовано 16 червня 2021 у Wayback Machine.] (1987), «Ліс» [Архівовано 16 червня 2021 у Wayback Machine.] (1987), «Наближення осені» (1991), «Тихий вечір» (1999).

#### Роботи в театрі
«Фауст і смерть» О. Левади (ескіз декорацій, 1972 р.), «Людина живе тільки раз» В. Маклакова (декорації, 1974); вистави: «Тополенька моя у червоній хустинці» Ч. Айтматова, «Снігова королева» Є. Шварца (обидві — 1965), «Зачарований вітряк» М. Стельмаха (1966), «Назар Стодоля» Т. Шевченка (1973), «Передвісники» А. Шияна і Ю. Збанацького (1974), «Зірки на ранковому небі» О. Галіна (1986).
Твори зберігаються в Сумському художньому музеї імені Никанора Онацького, Курській картинній галереї, Музеї Лесі Українки (м. Ковель Волинської обл.), Путивльському краєзнавчому музеї (діарами), картинних галереях м. Враца (Болгарія), м. Целле.

### Виставки
Брав участь у всесоюзних (1983), всеукраїнських (1971—1974, 1984 рр.), зарубіжних (1991, 1999, м. Целле, Німеччина) виставках.
Персональна виставка в 1997 році у Сумах.

## Родина
- Син: Олександр Александрочкін (нар. 1967)[3].

## Смерть
Помер Ю. Александрочкін 29 травня 2008 року на 72-му році життя. Похований на Західному кладовищі в Одесі.

title: Александрочкін Юрій Михайлович

wikitext:
{{Художник
| Ім'я                = Александрочкін Юрій Михайлович
| Оригінал імені      =
| Фото                =
| Ширина              =
| Підпис              =
| Ім'я при народженні =
| Національність      = росіянин
| Жанр                = [[живописець]] [[художник]]
| Навчання            =
| Напрямок            =
| Роки творчості      = 1964—2008
| Покровитель         = [[Косарєв Борис Васильович|Борис Косарєв]]
| Вплив               =
| Вплив на            =
| Твори               =
| Премії              = Сумська обласна премія ім. П.Рудя
| Звання              =
| Автограф            =
| Сайт                =
}}
'''Юрій Михайлович Александрочкін''' ({{нар}} {{ДН|28|1|1937}} м. [[Сталінград]], нині [[Волгоград]], [[Росія|РФ]] — {{ДС|29|5|2008}}, м. Суми) — український живописець, художник [[Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії імені М. С. Щепкіна|Сумського обласного українського музично-драматичного театру імені М. С. Щепкіна]], Сумської художньо-виробничої майстерні Художнього фонду України (1965—1998 рр.), член [[НСХУ]] (1974)<ref>{{Cite web|url=https://socrealizm.com.ua/gallery/artist/aleksandrochkin-ium-1937|title=Сумской художник Александрочкин Юрий Михайлович|last=|first=|date=|website=Соцреализм. Киевский клуб коллекционеров|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=7 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170907123052/https://socrealizm.com.ua/gallery/artist/aleksandrochkin-ium-1937}}</ref>.

== Навчання ==

Ю. Александрочкін навчався в [[Краснодарське художнє училище|Краснодарському художньому училищі]].

В 1964 році закінчив факультет живопису театрально-декоративного відділу [[Харківський художній інститут|Харківського художнього інституту]] (1964, майстерня [[Косарєв Борис Васильович|Бориса Косарєва]]).

== Творчість ==

Працював художником-постановником [[Сумський обласний академічний театр драми та музичної комедії імені М. С. Щепкіна|Сумського обласного українського музично-драматичного театру імені М. С. Щепкіна]] в 1964—1966 роках, художником Сумської художньо-виробничої майстерні [[Художній фонд України|Художнього фонду України]] (1965—1998 рр.).

Від 1998 року — на пенсії. Жив і працював в 1964—2008 роках в місті [[Суми]].

=== Твори ===

Основні жанри живопису Ю.Александрочкіна — пейзаж і натюрморт. Невибагливість мотиву компенсується ретельно розробленою колорист. гамою. Також створював символічні композиції.

==== Картини ====

* Графіка —серія «Партизани Сумщини», «Розвідники», «Командир роти автоматників» (усі — 1973);
* Живопис — «Партизани Сумщини» (1975), «Після бою» (1979), «Три богатирі (С. Ковпак, С. Руднєв, Г. Базима під час партизанського рейду)» (1983), «Перший трактор» (1984), [https://socrealizm.com.ua/gallery/painting/step-peizazh-100-130-holst-maslo-1987g «Степ»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210616202048/https://socrealizm.com.ua/gallery/painting/step-peizazh-100-130-holst-maslo-1987g |date=16 червня 2021 }} (1987), [https://socrealizm.com.ua/gallery/painting/les-peizazh-80-100-holst-maslo-1987g «Ліс»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210616202707/https://socrealizm.com.ua/gallery/painting/les-peizazh-80-100-holst-maslo-1987g |date=16 червня 2021 }} (1987), «Наближення осені» (1991), «Тихий вечір» (1999).

==== Роботи в театрі ====

«Фауст і смерть» О. Левади (ескіз декорацій, 1972 р.), «Людина живе тільки раз» В. Маклакова (декорації, 1974); вистави: «Тополенька моя у червоній хустинці» Ч. Айтматова, «Снігова королева» Є. Шварца (обидві — 1965), «Зачарований вітряк» М. Стельмаха (1966), «Назар Стодоля» Т. Шевченка (1973), «Передвісники» А. Шияна і Ю. Збанацького (1974), «Зірки на ранковому небі» О. Галіна (1986).

Твори зберігаються в [[Сумський художній музей імені Никанора Онацького|Сумському художньому музеї імені Никанора Онацького]], Курській картинній галереї, [[Музей Лесі Українки у Новограді-Волинському|Музеї Лесі Українки]] (м. [[Ковель]] Волинської обл.), [[Путивльський краєзнавчий музей|Путивльському краєзнавчому музеї]] (діарами), картинних галереях м. [[Враца]] (Болгарія), м. [[Целле]].

=== Виставки ===

Брав участь у всесоюзних (1983), всеукраїнських (1971—1974, 1984 рр.), зарубіжних (1991, 1999, [[Целле|м. Целле]], [[Німеччина]]) виставках.

Персональна виставка в 1997 році у Сумах<ref>{{Cite web |url=http://esu.com.ua/search_articles.php?id=43663 |title=АЛЕКСА́НДРОЧКІН Юрій Михайлович |accessdate=14 квітня 2017 |archive-date=10 серпня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200810182602/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=43663 }}</ref>.

== Родина ==
* Син: [[Александрочкін Олександр Юрійович|Олександр Александрочкін]] (нар. 1967)<ref>{{Cite web |url=http://ivoter.od.ua/александрочкін-олександр-юрійович/ |title=Депутат Одеської міської ради Александрочкін Олександр Юрійович |accessdate=14 квітня 2017 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20170415200352/http://ivoter.od.ua/александрочкін-олександр-юрійович/ |archivedate=15 квітня 2017 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20170415200352/http://ivoter.od.ua/александрочкін-олександр-юрійович/ |date=2017-04-15 }}</ref>.

== Смерть ==

Помер Ю. Александрочкін 29 травня 2008 року на 72-му році життя. Похований на Західному кладовищі в [[Одеса|Одесі]]<ref>Лесина Юлия Светлой памяти светлого мастера // Ваш шанс. — 2008. — № 26. — 25 июня.</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Скарбниця талантів землі сумської: сумські художники-ювіляри 2012 року: рекомендаційний список / Центральна міська бібліотека ім. Т. Г. Шевченка. — Суми, 2012. — 13 с.

== Посилання ==
* [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=43663] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200810182602/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=43663 |date=10 серпня 2020 }}
* Сумщина в іменах: Енциклопедичний довідник. — Суми: Рекламно-видавниче об'єднання «АС-Медіа», СумДУ, 2003. — С. 21.

{{Authority control}}
{{художник-доробити}}
[[Категорія:Українські художники]]
[[Категорія:Художники Сумського академічного театру драми та музичної комедії]]
[[Категорія:Члени Національної спілки художників України]]

title: |Премії=

Народження: 28 січня 1937 · Сталінград, РРФСР, СРСР

Поховання: Одеса

Національність: росіянин

Країна: СРСР · Україна

Жанр: живописець художник

Навчання: Харківський художній інститут

Діяльність: художник

Покровитель: Борис Косарєв

Працівник: Сумський національний академічний театр драми та музичної комедії імені Михайла Щепкіна

Член: Національна спілка художників України


text:
# Рішка
Рішка (рум. Rișca) — село у повіті Хунедоара в Румунії. Входить до складу комуни Бая-де-Кріш.
Село розташоване на відстані 328 км на північний захід від Бухареста, 37 км на північний захід від Деви, 94 км на південний захід від Клуж-Напоки, 123 км на північний схід від Тімішоари.

## Населення
За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 262 особи, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську.

title: Рішка

wikitext:
{{НП Румунії
 | назва               = Рішка
 | статус              = село
 | місцева_назва       = ''Rișca''
 | зображення          =
 | зображення_підпис   =
 | повіт               = Хунедоара
 | вид_общини          = Комуна
 | община              = [[Бая-де-Кріш (комуна)|Бая-де-Кріш]]
 | код_SIRUTA          = 87807
 | широта              = 46.1873
 | довгота             = 22.7094
 | висота              = 250
 | висота_мін          =
 | висота_макс         =
 | населення           = 262
 | рік_насел           = 2002
 | площа               =
 | поштові_індекси     = 337011
}}
'''Рішка''' ({{lang-ro|Rișca}}) — село у [[Адміністративний поділ Румунії|повіті]] [[Хунедоара (повіт)|Хунедоара]] в [[Румунія|Румунії]]. Входить до складу комуни [[Бая-де-Кріш (комуна)|Бая-де-Кріш]].

Село розташоване на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref> 328 км на північний захід від [[Бухарест]]а, 37 км на північний захід від [[Дева (місто)|Деви]], 94 км на південний захід від [[Клуж-Напока|Клуж-Напоки]], 123 км на північний схід від [[Тімішоара|Тімішоари]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Румунії (2002)|перепису населення 2002 року]] у селі проживали {{formatnum:262}} особи, усі — румуни<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRufuWF?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/etnii2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську<ref>{{cite web|url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|title=Recensământul Populaţiei şi al Locuinţelor|language=румунською|accessdate=2011-12-08|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AlRvEJyp?url=http://www.kia.hu/konyvtar/erdely/erd2002/limba_materna2002.zip|archivedate=2012-09-18|deadurl=no}}</ref>.

== Примітки ==
{{Портал|Румунія}}
{{reflist}}

{{Romania-geo-stub}}

[[Категорія:Села повіту Хунедоара]]

title: Рішка · Rișca

Повіт: Хунедоара

Комуна: Бая-де-Кріш

Телефонний код: +40 254 (Romtelecom, TR) · +40 354 (інші оператори)


text:
# Нимно
Нимно (словен. Nimno) — поселення в общині Рогашка Слатина, Савинський регіон, Словенія. Висота над рівнем моря: 261 м.

title: Нимно

wikitext:
{{Місто
 | назва              = Нимно
 | місцева_назва       = Nimno
 | зображення          =
 | зображення_розмір   =
 | зображення_підпис   =
 | прапор          =
 | країна          = [[Словенія]]
 | регіон          = [[Савинський регіон]]
 | pushpin_map     = Slovenia
 | засноване       =
 | населення       = 96 (2013)
 | площа           = 1,2
 | густота         =
 | агломерація     =
 | поштові індекси =
|latd=46 |latm=11 |lats=21.17 |latNS=N
|longd=15 |longm=38 |longs=23.92 |longEW=E
 | coor_pinpoint           =
 | coordinates_type        = source:eswiki
 | coordinates_display     = inline,title
 | coordinates_footnotes   =
 | coordinates_region      = SI
 }}

'''Нимно''' ({{lang-sl|Nimno}}) — поселення в общині [[Рогашка Слатина (община)|Рогашка Слатина]], [[Савинський регіон]], [[Словенія]]. Висота над рівнем моря: 261 м.

== Посилання ==
{{Портал|Словенія}}

* [http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= Статистичне бюро Республіки Словенія] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131011213645/http://www.stat.si/KrajevnaImena/default.asp?txtIme= |date=11 жовтня 2013 }}

{{Рогашка Слатина}}
{{Slovenia-geo-stub}}
[[Категорія:Населені пункти Словенії]]

title: Нимно · Nimno

Країна: Словенія

Регіон: Савинський регіон

Площа: 1,2 км²

Часовий пояс: UTC+1 і UTC+2

Номери автомобілів: CE

OSM: ↑1685742 ·R (Рогашка Слатина)