text:
# Білоруська анімація
Білоруська анімація — вид білоруського кіномистецтва, твори якого створюють методом покадрової зйомки послідовних фаз руху мальованих (графічна або мальована анімація) або об'ємних (об'ємна або лялькова анімація) картинок. Належить до сукупності європейських анімацій.

## ДобаБРСР
Білоруська анімація бере початок 1972 року, коли на кіностудії «Білорусьфільм» почалося виробництво анімаційних мультфільмів. Саме тоді, на замовлення чиновників вийшла робота Володимира Голикова «Два погляди на одне й те саме» (біл. Два погляды на адно і тое ж). Історія про несумлінного водія, що порушує правила дорожнього руху ще до придбання автомобіля. У 80-х на заміну мальованим і ляльковим фільмам приходять мультфільми-колажі, а пізніше й комп'ютерна мультиплікація. Режисери експериментували не тільки з формою, а також із змістом. Все більше уваги виділяється до національних мотивів, білоруської мови, культури та історії. Аніматори модернізують міфологію та фольклор, використовуючи в своїх стрічках сучасні образи. З'являються екранізації народних казок, легенд і байок.

## СучаснаБілорусь
Щорічно у «Білорусьфільму» виходить декілька робіт. За весь час існування білоруської анімації було знято більше 100 мультфільмів.

title: Білоруська анімація

wikitext:
{{Анімація
|країна={{BLR}}
|засновано=1972
|перша робота=[[Два погляди на одне й те саме]]
|найвідоміша робота=Повість минулих літ
Витинанки-приказки
Пригоди Нестерка
|засновник=Володимир Голиков
|зображення=
|caption=
|попередня=у складі [[Радянська анімація|Радянської анімації]]
|вид=[[Європейська анімація]]}}
{{Проблеми
|{{без інтервікі|дата=18 липня 2019}}
}}

'''Білоруська анімація''' — вид білоруського [[Кіномистецтво|кіномистецтва]], твори якого створюють методом [[Уповільнена кінозйомка|покадрової зйомки]] послідовних фаз руху мальованих (''графічна'' або ''мальована'' анімація) або об'ємних (''об'ємна'' або ''лялькова'' анімація) картинок. Належить до сукупності [[Європейська анімація|європейських анімацій]].

== Доба [[Білоруська Радянська Соціалістична Республіка|БРСР]] ==
Білоруська анімація бере початок 1972 року, коли на кіностудії «<nowiki/>[[Білорусьфільм]]<nowiki/>» почалося виробництво анімаційних мультфільмів. Саме тоді, на замовлення чиновників вийшла робота Володимира Голикова «<nowiki/>[[Два погляди на одне й те саме]]<nowiki/>» ({{Lang-be|Два погляды на адно і тое ж}}).<ref>{{Cite web|title=Белорусская анимация: достучаться до проката|url=https://vkurier.by/76170|website=Новости Витебска и Витебской области|date=2016-10-28|accessdate=2019-07-19|language=ru-RU|archive-date=14 серпня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190814165007/https://vkurier.by/76170}}</ref> Історія про несумлінного водія, що порушує правила дорожнього руху ще до придбання автомобіля.<ref>{{Citation|title=Два взгляда на одно и то же (1972)|url=https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/sov/113159/annot/|accessdate=2019-07-19|archive-date=19 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190719064118/https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/sov/113159/annot/}}</ref> У 80-х на заміну [[Мальована анімація|мальованим]] і [[Лялькова анімація|ляльковим]] фільмам приходять [[Колаж|мультфільми-колажі]], а пізніше й [[Комп'ютерна анімація|комп'ютерна мультиплікація]]. Режисери експериментували не тільки з формою, а також із змістом. Все більше уваги виділяється до національних мотивів, білоруської мови, культури та історії. Аніматори модернізують міфологію та фольклор, використовуючи в своїх стрічках сучасні образи. З'являються екранізації народних казок, легенд і байок.<ref>{{Cite web|title=Топ-5 мультфильмов «Беларусьфильма» последних лет, о которых вы могли не знать|url=https://nn.by/?c=ar&i=164027&lang=ru|website=Наша Ніва|accessdate=2019-07-19|language=ru}}</ref>

== Сучасна [[Білорусь]] ==
Щорічно у «<nowiki/>[[Білорусьфільм]]у<nowiki/>» виходить декілька робіт.<ref>{{Cite web|title=Молодые белорусские аниматоры рассказали о годах учебы и реальности, с которой столкнулись после защиты диплома|url=https://news.tut.by/culture/406557.html|website=TUT.BY|date=2014-07-11|accessdate=2019-07-19|language=ru|archive-date=2019-07-19|archive-url=https://web.archive.org/web/20190719071716/https://news.tut.by/culture/406557.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190719071716/https://news.tut.by/culture/406557.html |date=2019-07-19 }}</ref> За весь час існування білоруської анімації було знято більше 100 мультфільмів.<ref>{{Cite web|title=Сказка – это то, что формирует в детском сознании модель окружающего мира, часть 3 - Праект "Ствараем Будучыню Разам" - Каталог статей - Выток Нёмана - выток духоўнасці|url=https://istokduhovnosti.ucoz.org/publ/00/skazka_ehto_to_chto_formiruet_v_detskom_soznanii_model_okruzhajushhego_mira_chast_3/2-1-0-85|website=istokduhovnosti.ucoz.org|accessdate=2019-07-19|archive-date=19 липня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190719071715/https://istokduhovnosti.ucoz.org/publ/00/skazka_ehto_to_chto_formiruet_v_detskom_soznanii_model_okruzhajushhego_mira_chast_3/2-1-0-85}}</ref>

== Примітки ==

{{примітки}}

{{Анімація-доробити}}
{{Білорусь-доробити}}

[[Категорія:Анімація за країною]]
[[Категорія:Кінематограф Білорусі]]

title: Білоруська анімація

Країна: Білорусь

Вид: Європейська анімація

Перша робота: Два погляди на одне й те саме

Найвідоміша робота: Повість минулих літ · Витинанки-приказки · Пригоди Нестерка

Засновник: Володимир Голиков


text:
# Приворотень ослаблий
Приворотень ослаблий (Alchemilla languescens) — вид квіткових рослин родини трояндових (Rosaceae).

## Поширення
Ендемік України.
В Україні росте в гірському Криму.

wikiname: ukwiki

title: Приворотень ослаблий

in_language: uk

wikitext:
{{Speciesbox|taxon=Alchemilla languescens|authority=[[Juz.]]|image=No-image-uk.png|image_width=283px|status=|status_system=iucn3.1
}}
'''Приворотень ослаблий'''<ref>{{Кобів|Alchemilla|languescens}}</ref> (''Alchemilla languescens'') — [[вид]] квіткових рослин родини трояндових (Rosaceae).

== Біоморфологічна характеристика ==

== Поширення ==
[[Ендемік]] України<ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:720720-1 |назва=''Alchemilla languescens'' |вебсайт=Plants of the World Online / Kew Science |дата-доступу=30.04.2023}} {{ref-en}}</ref><ref>{{cite web |url=http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameCache=Alchemilla%20languescens&PTRefFk=7300000 |назва=''Alchemilla languescens'' |вебсайт=Euro+Med Plantbase |дата-доступу=30.04.2023}} {{ref-en}}</ref>.

В [[Україна|Україні]] росте в гірському Криму<ref name="Федорончук">{{стаття |автор=Федорончук, М. М. |назва=Чекліст флори України. 4: родина Rosaceae (Rosales, Angiosperms) |видання=Чорноморський ботанічний журнал |рік=2022 |випуск=18 |номер=4 |сторінки=305–349 |doi=10.32999/ksu1990-553X/2022-18-4-1 |посилання=https://ekhsuir.kspu.edu/bitstream/handle/123456789/17284/3.pdf}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{taxonbar|from=Q9597337}}

[[Категорія:Приворотень|ослаблий]]
[[Категорія:Ендемічна флора України]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Евдикоти (Eudicots)
Розиди (Rosids)

Порядок: Розоцвіті (Rosales)

Родина: Трояндові (Rosaceae)

Рід: Приворотень (Alchemilla)

Вид: A. languescens

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Alchemilla languescens · Juz.


text:
# Бач (Сербія)
Бач (серб. Бач, Bač) — місто в Сербії, в автономному краї Воєводина, у Північно-Бачанському окрузі, центр общини Бач. Місто розташоване за 62 км від Нового Саду, 140 км від Белграда і 120 км от Суботіци. Місто дало назву цілому регіону — Бачці.

## Історія
Перші поселення в районі сучасного міста Бач існували дуже давно. Розкопки показують, що в стародавні часи тут існувало давньоримське поселення, яке страждало від набігів варварів. Перша писемна згадка про місто датується періодом правлення імператора Юстиніана I, коли він згадав Бач в листі, який датується 535 роком.
У 873 році місто було фортецею аварів. У XII столітті проходить підняття міста, будується Бачська фортеця. У XIV столітті починаються часті набіги турків. Під час Мохачської битви місто, беручи участь у складі об'єднаних військ, виставило кінноту. Тим не менше наступ турків не був зупинений і після падіння Белграда Бач був захоплений турками. З часом місто стало губити свою значущість в цьому регіоні, але якраз тут в XIX столітті була відкрита перша аптека у Воєводині.

title: Бач (Сербія)

wikitext:
{{Otheruses|Бач (значення)}}
{{НП
|оригінальна назва   = Бач/Bač
|зображення =Bač_fortress,_view_from_the_south-east.jpg
|опис зображення = Бачська фортеця
|вид регіону = Автономний край
|регіон      = Воєводина
|вид району = адміністративний поділ Сербії{{!}}Округ
|район      = Північно-Бачанський округ
|район в таблиці = [[Південно-Бачський округ|Південно-Бачський]]
|вид общини = Общини та міста Сербії{{!}}Община
|община     = община Бач
|община в таблиці = Бач (община){{!}}Бач
 |висота = 92
  |население              = 6 087
  |год переписи           = 2002
  |национальный состав    = [[серби]] (70%)
 [[хорвати]] (8%)
 [[угорці]] (7%)
 [[югословени]] (4%)
 [[словаки]] (2%)
  |конфесійний склад = православ'я
 католицизм
 |часовий пояс            = +1
 |DST                     =
 |телефонний код          = +381 21
 |почтовый индекс         = 21420
 |автомобильный код       = NS
}}

'''Бач''' ({{lang-sr|Бач, Bač}}) — [[місто]] в [[Сербія|Сербії]], в автономному краї [[Воєводина]], у [[Північно-Бачанський округ|Північно-Бачанському окрузі]], центр [[Бач (община)|общини Бач]]. Місто розташоване за 62 км від [[Новий Сад|Нового Саду]], 140 км від [[Белград]]а і 120 км от [[Суботіца|Суботіци]]. Місто дало назву цілому регіону — [[Бачка (регіон)|Бачці]].

== Історія ==
Перші поселення в районі сучасного міста Бач існували дуже давно. Розкопки показують, що в стародавні часи тут існувало давньоримське поселення, яке страждало від набігів [[варвари|варварів]]. Перша писемна згадка про місто датується періодом правлення імператора [[Юстиніан I|Юстиніана I]], коли він згадав Бач в листі, який датується [[535|535 роком]].

У [[873|873 році]] місто було фортецею [[авари|аварів]]. У [[XII століття|XII столітті]] проходить підняття міста, будується [[Бачська фортеця]]. У [[XIV століття|XIV столітті]] починаються часті набіги турків. Під час [[Мохачська битва|Мохачської битви]] місто, беручи участь у складі об'єднаних військ, виставило кінноту. Тим не менше наступ турків не був зупинений і після падіння [[Белград]]а Бач був захоплений турками. З часом місто стало губити свою значущість в цьому регіоні, але якраз тут в [[XIX століття|XIX столітті]] була відкрита перша аптека у [[Воєводина|Воєводині]].

== Джерела ==
* Slobodan Ćurčić, Broj stanovnika Vojvodine, Novi Sad, 1996
* [https://web.archive.org/web/20110518153332/http://www.bacfun.com/ www.bacfun.com — News/Multimedia — Official site]
* [https://web.archive.org/web/20120624182624/http://www.turizambac.org/ www.turizambac.org — web site of Turistic organization Bac]

{{ac}}
{{Світова спадщина в Сербії}}
{{Serbia-geo-stub}}

[[Категорія:Міста Воєводини]]
[[Категорія:Міста Сербії]]

title: Країна

Країна: Сербія

Автономний край: Воєводина

Округ: Південно-Бачський

Община: Бач

Площа: 367 км²

Національний склад: серби (70%) · хорвати (8%) · угорці (7%) · югословени (4%) · словаки (2%)

Конфесійний склад: православ'я · католицизм

Міста-побратими: Вуковар, Вліст, Сениця

Автомобільний код: NS


text:
# Черемха-Весь
Черемха-Весь (Черемуха, пол. Czeremcha-Wieś) — село в Польщі, у гміні Черемха Гайнівського повіту Підляського воєводства.
Населення — 302 особи (2011).

## Історія
Засноване у 1560 році на 59 волоках землі як передмістя Кліщель і було відоме як Нурець. У першій половині XIX століття завдяки ініціативі кліщелівського пароха о. Антона Сосновського у селі засновано церковну школу. У 1975—1998 роках село належало до Білостоцького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 148     | 20                 | 90               | 38                   |
| Жінки    | 154     | 20                 | 60               | 74                   |
| Разом    | 302     | 40                 | 150              | 112                  |

## Релігія та культура
На сільському цвинтарі міститься каплиця Святих Косми і Демяна. У селі діє жіночий фольклорний колектив, який неодноразово брав участь в українському фестивалі в Сопоті.

## Галерея
- Православна церква Святих Косми і Демяна

title: Черемха-Весь

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Черемха-Весь
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Czeremcha-Wieś}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Czeremcha-Wieś - Crosses 01.jpg
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Підляське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Гайнівський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Черемха (гміна){{!}}Черемха
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 302
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 85
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = BHA
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0025827
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}
'''Черемха-Весь''' (''Черемуха''<ref name="Наші міста і села 10"/>, {{lang-pl|Czeremcha-Wieś}}) — село в Польщі, у [[Черемха (гміна)|гміні Черемха]] [[Гайнівський повіт|Гайнівського повіту]] [[Підляське воєводство|Підляського воєводства]].
Населення — {{formatnum:302}} {{МНОЖИНА:302|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

== Історія ==
Засноване у 1560 році на 59 [[Волока (міра)|волоках]] землі як передмістя [[Кліщелі|Кліщель]] і було відоме як ''Нурець''. У першій половині XIX століття завдяки ініціативі кліщелівського пароха о. Антона Сосновського у селі засновано церковну школу<ref name="Наші міста і села 10"/>. [[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975—1998 роках]] село належало до [[Білостоцьке воєводство (1975—1998)|Білостоцького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=148 |ЧолПре=20 |ЧолПрац=90 |ЧолПост=38
|Жін=154 |ЖінПре=20 |ЖінПрац=60 |ЖінПост=74
|Разом=302 |РазомПре=40 |РазомПрац=150 |РазомПост=112
}}

== Релігія та культура ==
На сільському цвинтарі міститься каплиця Святих Косми і Демяна. У селі діє жіночий фольклорний колектив, який неодноразово брав участь в [[Фестиваль української культури у Сопоті|українському фестивалі]] в [[Сопот (Польща)|Сопоті]]<ref name="Наші міста і села 10"/>.

== Галерея ==
<gallery widths="250" heights="250" class="center">
Czeremcha-Wieś - Church of St. Kosma and Damian 01.jpg|Православна церква Святих Косми і Демяна
</gallery>

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Czeremcha-Wieś}}
{{reflist|refs=
<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>
<ref name="Наші міста і села 10">{{стаття|автор=Юрій Гаврилюк|назва=Наші міста і села - Словник, ч. 10|посилання=https://nadbuhom.pl/art_1681.html|видання=[[Над Бугом і Нарвою]]|видання посилання=https://nadbuhom.pl/index.php|тип=часопис|рік=1997|місяць=зима|том=|випуск=|номер=6 (34)|сторінки=26|issn=1230-2759|мова=|accessdate=2019-01-03|archivedate=2018-11-06|archiveurl=https://web.archive.org/web/20181106004826/https://nadbuhom.pl/art_1681.html}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20181106004826/https://nadbuhom.pl/art_1681.html |date=2018-11-06 }}</ref>
}}
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Черемха}}

{{Підляське-доробити}}

[[Категорія:Села Гайнівського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Підляське воєводство

Повіт: Гайнівський повіт

Гміна: Черемха

Водойма: Нурчик

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: BHA

OSM: ↑3094087 ·R (Ґміна Черемха)


text:
# Елдґ'я

Елдґ'я (ісл. Eldgjá, вогняний каньйон) — вулкан та каньйон довжиною до 8 км в Ісландії.

## Опис
Елдґ'я — найбільший вулканічний каньйон у світі з глибиною до 150–270 метрів та шириною до 600 метрів. Елдґ'я є центральною частиною вулканічної системи вулкану Катла довжиною 75 км на півдні країни, та лежить на південь від Ісландського плато.
На північний схід від каньйону розташовані Кратери Лакі, що належать до тої ж вулканічної системи.
Перше задокументоване виверження в 934 році було найбільшим базальтовим виливом (траповим магматизмом) в історичні часи — з землі вилилось до 18 км³ магми.. Розлив лави становить до 800 км².
В північній частині каньйону є водоспад Оуфаєруфосс (ісл. Ófærufoss), через який раніше був перекинутий природний кам'яний міст. Однак в 1993 році міст обвалився внаслідок сильного потоку води з талого льоду.
Ця північна частина каньйону, включно з водоспадом та оточуючими територіями включена до Національного парку Ватнайокутль з 2011 року.
Каньйон був відкритий ісландський геологом та географом Торвальдуром Тороддсеном в 1893 році.
Дістатися до (частини) каньйону можна Кільцевою дорогою (відрізок біля селища Кірк'юбайярклаустур)

## Виверження 934-40 рр
Елдґ'я виник ймовірно при великому виверженні 934 року, коли вилилось до 18 км³ магми, а у повітря було викинуто до 1,4 км³ тефри.

### Можлива послідовність серії вивержень
Серія вивержень почалася з масивного вибухового виверження на південно-західному кінці вулканічної системи, схованому під льодовиком Мюрдальсйокутль (ісл. Mýrdalsjökull). У той же час був спалах у кальдері Катла. Приєдналося еффузивне виверження на півночі, що примикає до Мірдальсйокудль вільною від льоду частиною вулканічної системи.
Це викликало єкуллойпи (ісл. Jökulhlaup) (льодовикові потопи) в східному напрямку по зандрі Мюрдальзандур (ісл. Mýrdalssandur) та в північному напрямку по зандрі Меліфельсзандур (ісл. Mælifellssandur). Одночасно розпочалось виверження в кальдері Катли та приєдналися ефузивні виверження на півночі вулканічної системи, що була вільна від льоду.
Середня частина вулканічної системи, сучасний каньйон Елдґ'я, виник в наступній фазі виверження. Наприкінці приєднались виверження на північно-східній межі Ватнайокутль. Серія вивержень тривала 3-4 роки, розпочавшись вибуховою фазою та закінчившись ефузивною фазою.

### Сліди виверження
Стіни каньйону складаються з палагоніту, але покриті шлаком. Окремі сліди дозволяють говорити про наявність лавових стовпів. На дні каньйону також існують активні шлакові кратери.

### Вплив на природне середовище
Виверження Елдґ'я було більшим за виверження Кратерів Лакі в вісімнадцятому сторіччі та більше за виверження вулкану Тамбора в 1815 році. У повітря було викинуто 219 млн.тонн двоокису сірки, де відбулася її реакція з водою та киснем та утворилось бл. 450 млн.тонн сірчаної кислоти. Атмосферні аерозолі повинні були покрити більшу частину північної півкулі, а наслідки відчуватися декілька років, однак історичних свідчень тих часів дуже мало.

### Вплив на населення
Вплив на населення мав би бути спустошливий, однак на диво в жодному з відомих ісландських середньовічних джерел це виверження прямо не згадується — ні в Ланднамабок (ісл. Landnámabók), ні в Книзі про ісландців (ісл. Íslendingabók), історії Ісландії, написаних Арі Мідрим. Щодо відсутності згадки про таку визначну подію існують різні теорії, одна з них — щоб не відлякувати людей від подальшого заселення Ісландії.

title: Елдґ'я

wikitext:
{{Вулкан
| назва              = Елдґ'я
| зображення         = Eldgja.jpg
| ширина зображення  = 300px
| підпис             = Вид на дно каньйону Елдґ'я
| висота             = різниться - від каньйону до 800 м.н.м.
| кратер             = <!-- діаметр кратера -->
| місцезнаходження   = Ісландія
| гори               = [[Серединно-Атлантичний хребет]]
| відносна висота    =
| lat_d = 63 | lat_m = 58 | lat_s = 00 | lat_NS = N
| long_d= 18 | long_m= 36 | long_s= 33 | long_EW= W
| карта              = <!-- вулкан на карті, [[Файл:]] -->
| тип                = вулканічні тріщини вулкану [[Катла]]
| вік                =
| останнє виверження = 934
| підкорений         =
}}

'''Елдґ'я''' ({{lang-is|Eldgjá}}, ''вогняний каньйон'') — [[вулкан]] та [[каньйон]] довжиною до 8 км в [[Ісландія|Ісландії]].

== Опис ==
Елдґ'я — найбільший вулканічний каньйон у світі з глибиною до 150–270 метрів та шириною до 600 метрів. Елдґ'я є центральною частиною вулканічної системи вулкану [[Катла]] довжиною 75 км на півдні країни,<ref name=gvp>{{cite gvp|vnum=1702-03=|title=Katla}}</ref> та лежить на південь від [[Ісландське плато|Ісландського плато]].
На північний схід від каньйону розташовані [[Лакі (вулкан)|Кратери Лакі]], що належать до тої ж вулканічної системи.

Перше задокументоване виверження в 934 році було найбільшим [[трапи (геологія)|базальтовим виливом (траповим магматизмом)]] в історичні часи — з землі вилилось до 18 км³ [[магма|магми]].<ref name=gvp-history>{{cite gvp|vnum=1702-03=&volpage=erupt|title=Katla: Eruptive History}}</ref>. Розлив [[лава|лави]] становить до 800 км².<ref>Árni Hjartarson 2011. Víðáttumestu hraun Íslands. (The Largest Lavas of Iceland). Náttúrufræðingurinn 81, 37-49.</ref>

[[Файл:Ofaerufoss 1975 1.jpg|міні|ліворуч|300пкс|Оуфаєруфосс в 1975 р.]]
В північній частині каньйону є водоспад [[Оуфаєруфосс]] ({{lang-is|Ófærufoss}}), через який раніше був перекинутий природний кам'яний міст. Однак в 1993 році міст обвалився внаслідок сильного потоку води з талого льоду.

Ця північна частина каньйону, включно з водоспадом та оточуючими територіями включена до [[Ватнайокутль (національний парк)|Національного парку Ватнайокутль]] з 2011 року.<ref>{{cite web|title=Ósnortin víðerni og einstakar jarðmyndanir|url=http://www.umhverfisraduneyti.is/frettir/nr/1858|publisher=Ministry for the Environment and Natural Resources|accessdate=24 березня 2014|language=Icelandic|date=29 липня 2011|archive-date=4 листопада 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20141104042036/http://www.umhverfisraduneyti.is/frettir/nr/1858}}</ref>

Каньйон був відкритий ісландський геологом та географом Торвальдуром Тороддсеном в 1893 році.<ref>Martin Scharzbach, Geologenfahrt auf Island, 3. Aufl. 1971, S. 68</ref>

Дістатися до (частини) каньйону можна [[Кільцева дорога (Ісландія)|Кільцевою дорогою]] (відрізок біля селища [[Кірк'юбайярклаустур]])

== Виверження 934-40 рр ==
Елдґ'я виник ймовірно при великому виверженні 934 року, коли вилилось до 18 км³ [[магма|магми]], а у повітря було викинуто до 1,4 км³ [[тефра|тефри]]<ref name=Thordarsson110>TThor Thordarsson, Armann Hoskuldsson: ''Iceland.Classic Geology in Europe 3.'' Harpenden 2002, S. 110</ref>.

=== Можлива послідовність серії вивержень ===
Серія вивержень почалася з масивного вибухового [[виверження вулкана|виверження]] на південно-західному кінці вулканічної системи, схованому під льодовиком [[Мюрдальсйокутль]] ({{lang-is| Mýrdalsjökull}}). У той же час був спалах у кальдері Катла. Приєдналося еффузивне виверження на півночі, що примикає до Мірдальсйокудль вільною від льоду частиною вулканічної системи.

Це викликало [[єкуллойп]]и ({{lang-is|Jökulhlaup}}) (льодовикові потопи) в східному напрямку по [[Зандри|зандрі]] [[Мюрдальзандур]] ({{lang-is|Mýrdalssandur}}) та в північному напрямку по зандрі Меліфельсзандур ({{lang-is|Mælifellssandur}}). Одночасно розпочалось виверження в кальдері Катли та приєдналися ефузивні виверження на півночі вулканічної системи, що була вільна від льоду.

Середня частина вулканічної системи, сучасний каньйон Елдґ'я, виник в наступній фазі виверження. Наприкінці приєднались виверження на північно-східній межі [[Ватнайокутль]]. Серія вивержень тривала 3-4 роки, розпочавшись вибуховою фазою та закінчившись ефузивною фазою<ref>Schutzbach, S.34ff.</ref>.

=== Сліди виверження ===
Стіни каньйону складаються з [[палагоніт]]у, але покриті шлаком. Окремі сліди дозволяють говорити про наявність лавових стовпів. На дні каньйону також існують активні шлакові кратери<ref>Thor Thordarsson, ebd., S. 109–110</ref>.

=== Вплив на природне середовище ===
Виверження Елдґ'я було більшим за виверження Кратерів Лакі в вісімнадцятому сторіччі та більше за виверження вулкану [[Тамбора (вулкан)|Тамбора]] в 1815 році. У повітря було викинуто 219 млн.тонн [[діоксид сірки|двоокису сірки]], де відбулася її реакція з водою та киснем та утворилось бл. 450 млн.тонн [[Сульфатна кислота|сірчаної кислоти]]. Атмосферні [[аерозолі]] повинні були покрити більшу частину північної півкулі, а наслідки відчуватися декілька років, однак історичних свідчень тих часів дуже мало.<ref name=Thordarsson110 />

=== Вплив на населення ===
Вплив на населення мав би бути спустошливий, однак на диво в жодному з відомих ісландських середньовічних джерел це виверження прямо не згадується — ні в [[Ланднамабок]] ({{lang-is|Landnámabók}}), ні в [[Книга про ісландців|Книзі про ісландців]] ({{lang-is|Íslendingabók}}), історії Ісландії, написаних [[Арі Торґілссон|Арі Мідрим]]. Щодо відсутності згадки про таку визначну подію існують різні теорії, одна з них — щоб не відлякувати людей від подальшого заселення Ісландії.

== Див. також ==
* [[Географія Ісландії]]
* [[Вулканізм в Ісландії]]
* [[Ісландський плюм]]
* [[Ісландія (гаряча точка)]]
* [[Озера Ісландії]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20040603055052/http://volcano.und.nodak.edu/vwdocs/volc_images/europe_west_asia/eldgja.html Information on volcanism in the area]
* [http://isafold.de/strutsstigur02/mg_ofaerufoss.htm Фото]
* [http://www.iceland.de/index.php?id=646 Die Eldgjá] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140911001753/http://www.iceland.de/index.php?id=646 |date=11 вересня 2014 }}
* Werner Schutzbach: ''Katla, die Geschichte eines isländischen Vulkans.'' Reykjavik 2005
* [http://wayback.vefsafn.is/wayback/20050622000000/http://www.earthice.hi.is/page/ies_katla  Übersichtsartikel zum Katlavulkan, Nordisches Vulkanologisches Institut, Univ. Island]{{ref-en}}
* [http://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache:p9PsaJez5_MJ:www.raunvis.hi.is/~mtg/pdf/Jokull49_HBetal_Myrdalsjokull.pdf+Eldgjá&hl=de&pid=bl&srcid=ADGEESgmYRNxf9e4SDqGuFLPJJT7jp1zqE4GHn0TJ3cCB3xNnHEjhHgzHdsU5dZvwD7XuD9MzjwcxFkYJDz7lggF1fYKv3ttwJzLgYwFotf3k41Y-hKjTg5Q4DxvZx-qgOrxqcuCNXks&sig=AHIEtbTHeL5mDFACJyTm9ZKM_Er_jFG7DQ  Helgi Björnsson, e.a.: ''Surface and Bedrock Topography of the Mýrdalsjökull Icecap. The Katla caldera, eruption sites and routes of jökulhlaups.''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160603211002/http://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache%3Ap9PsaJez5_MJ%3Awww.raunvis.hi.is%2F~mtg%2Fpdf%2FJokull49_HBetal_Myrdalsjokull.pdf+Eldgjá&hl=de&pid=bl&srcid=ADGEESgmYRNxf9e4SDqGuFLPJJT7jp1zqE4GHn0TJ3cCB3xNnHEjhHgzHdsU5dZvwD7XuD9MzjwcxFkYJDz7lggF1fYKv3ttwJzLgYwFotf3k41Y-hKjTg5Q4DxvZx-qgOrxqcuCNXks&sig=AHIEtbTHeL5mDFACJyTm9ZKM_Er_jFG7DQ |date=3 червня 2016 }} (PDF){{ref-en}}
* [http://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache:pA6MeiVqpiEJ:www.raunvis.hi.is/~mtg/pdf/Jokull58_MTGetal_volchaz.pdf+Eldgjá&hl=de&pid=bl&srcid=ADGEEShRF0HD5FNCxMjgEHl0IL3otRQisiF4TS6Qrs5WCGUeK4tLILiTt3Qm3ASemraq8v0qdzYs7mb7aVgvx3sBUboZ7d0UazWT_PMdJP8Kzrn0Hztr27WxWjoDIrYyrbOVMhYkwu96&sig=AHIEtbSA_K4uHDHnP1gTxMhhqz4KO1D7Bg  Magnús T. Guðmundsson, Guðrún Larsen, Ármann Höskuldsson, Ágúst G. Gylfason: ''Volcanic Hazards in Iceland.''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160527143436/http://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache%3ApA6MeiVqpiEJ%3Awww.raunvis.hi.is%2F~mtg%2Fpdf%2FJokull58_MTGetal_volchaz.pdf+Eldgjá&hl=de&pid=bl&srcid=ADGEEShRF0HD5FNCxMjgEHl0IL3otRQisiF4TS6Qrs5WCGUeK4tLILiTt3Qm3ASemraq8v0qdzYs7mb7aVgvx3sBUboZ7d0UazWT_PMdJP8Kzrn0Hztr27WxWjoDIrYyrbOVMhYkwu96&sig=AHIEtbSA_K4uHDHnP1gTxMhhqz4KO1D7Bg |date=27 травня 2016 }} (PDF){{ref-en}}
* [http://notendur.hi.is/oi/Nemendaritgerdir/2008v%20-%20Katla.pdf Margrét T. Jónsdóttir: ''Katla. Bygging og eldvirkni.''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160401234907/https://notendur.hi.is/oi/Nemendaritgerdir/2008v%20-%20Katla.pdf |date=1 квітня 2016 }} (PDF){{ref-is}}
{{Authority control}}
[[Категорія:Вулкани Ісландії]]
[[Категорія:Південна Ісландія]]
[[Категорія:Ісландська Східна Вулканічна Зона]]
[[Категорія:Гори Ісландії]]
[[Категорія:Активні вулкани]]
[[Категорія:Вулкани VEI-6]]
[[Категорія:Каньйони Ісландії]]

title: Елдґ'я ·

Тип: вулканічні тріщини вулкану Катла

Країна: Ісландія

Місце знаходження: Ісландія

Гори: Серединно-Атлантичний хребет

Висота: різниться - від каньйону до 800 м.н.м.

title: Ідентифікатори і зовнішні посилання


text:
# Мости через Русанівський канал
Руса́нівські мости́ — комплекс залізобетонних мостів через Русанівський канал в місті Києві. До комплексу належать три автомобільні та пішохідні мости. Побудовані в 1960-х роках. Нарівні зі штучним Русанівським каналом і намивним островом, є частиною проєкту житлового масиву Русанівка.

## Автомобільні мости
Побудовані 1963, 1965 та 1968 року відповідно. Мають однопрогонову аркову конструкцію опор.
| Міст                                                            | Довжина | Ширина | Фото |
| --------------------------------------------------------------- | ------- | ------ | ---- |
| Міст, що з'єднує Русанівську набережну та вул. Раїси Окіпної    | 95 м    | 14 м   |      |
| Міст, що з'єднує Русанівську набережну та Дніпровську набережну | 100 м   | 14 м   |      |
| Міст, що з'єднує вул. Ентузіастів і вул. Євгена Сверстюка       | 120 м   | 12 м   |      |

## Пішохідні мости
Побудовані в середині 1960-х років. Мають по дві опори.
| Міст                                                         | Довжина | Ширина | Фото |
| ------------------------------------------------------------ | ------- | ------ | ---- |
| Міст, що з'єднує бульвар Ігоря Шамо та проспект Соборності   | 100 м   | 4 м    |      |
| Міст, що з'єднує бульвар Ігоря Шамо та вул. Ованеса Туманяна | 110 м   | 4 м    |      |

title: Мости через Русанівський канал

wikitext:
{{Міст
|назва                = Русанівські мости
|зображення           = Автомобильный мост через Русановский канал.jpg
|ширина з             = 250px
|підпис               =
|офіційна назва       = Мости через Русанівський канал
|галузь               = три автомобільні, два пішохідні, загалом п'ять.
|перетинає            = [[Русанівський канал]]
|місце                = [[Київ]]
  |lat_deg = 50 |lat_min = 26 |lat_sec = 23
  |lon_deg = 30 |lon_min = 36 |lon_sec = 29.6
  |CoordAddon             = type:city(2661299)_region:UA
  |CoordScale             = 2000
|тип конструкції      = однопрогонний, арковий, збірний залізобетонний
}}

'''Руса́нівські мости́''' — комплекс залізобетонних мостів через [[Русанівський канал]] в місті [[Київ|Києві]]. До комплексу належать три автомобільні та пішохідні мости. Побудовані в 1960-х роках. Нарівні зі штучним Русанівським каналом і намивним островом, є частиною проєкту житлового масиву [[Русанівка (Київ)|Русанівка]].

== Автомобільні мости ==
Побудовані [[1963]], [[1965]] та [[1968]] року відповідно. Мають однопрогонову аркову конструкцію опор.
{| class="wikitable mw-collapsible"
|+
!Міст
!Довжина
!Ширина
!Фото
|-
|Міст, що з'єднує [[Русанівська набережна|Русанівську набережну]] та [[Вулиця Раїси Окіпної (Київ)|вул. Раїси Окіпної]]
|95 м
|14 м
|[[Файл:Міст на Русанівці (Окіпної-набережна).jpg|безрамки]]
|-
|Міст, що з'єднує Русанівську набережну та [[Дніпровська набережна|Дніпровську набережну]]
|100 м
|14 м
|[[Файл:Міст на Русанівці (Окіпної-дніпровська набережна).jpg|безрамки]]
|-
|Міст, що з'єднує [[Вулиця Ентузіастів (Київ)|вул. Ентузіастів]] і [[Вулиця Євгена Сверстюка (Київ)|вул. Євгена Сверстюка]]
|120 м
|12 м
|[[Файл:Міст на Русанівці (Сверстюка).jpg|безрамки]]
|}

== Пішохідні мости ==
Побудовані в середині 1960-х років. Мають по дві опори.
{| class="wikitable mw-collapsible"
|+
!Міст
!Довжина
!Ширина
!Фото
|-
|Міст, що з'єднує [[бульвар Ігоря Шамо]] та [[Проспект Соборності (Київ)|проспект Соборності]]
|100 м
|4 м
|[[Файл:Пешеходный мост через Русановский канал.jpg|безрамки]]
|-
|Міст, що з'єднує бульвар Ігоря Шамо та [[Вулиця Ованеса Туманяна (Київ)|вул. Ованеса Туманяна]]
|110 м
|4 м
|[[Файл:Міст на Русанівці (Туманяна).jpg|безрамки]]
|}

== Література ==
{{кед85}}

{{Київські мости}}

[[Категорія:Мости Києва]]
[[Категорія:Русанівка (Київ)]]
[[Категорія:Списки:Мости|Русанівка]]
[[Категорія:Списки:Київ]]

title: Русанівські мости

Офіційна назва: Мости через Русанівський канал

Країна: Україна

Розташування: Київ

Перетинає: Русанівський канал


text:
# Сосновка (Новгородський район)
Сосновка (рос. Сосновка) — присілок в Новгородському районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення Савинське сільське поселення.

## Історія
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Савинське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 0    |

title: Сосновка (Новгородський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Сосновка
|назва ін.       = Сосновка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           = [[Новгородський район]]
|міський округ   =
|поселення       = {{li|Савинське сільське поселення (Новгородський район)|Савинське сільське поселення|Q4404027}}
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 0
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Сосновка''' ({{lang-ru|Сосновка}}) — [[присілок]] в [[Новгородський район|Новгородському районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 0 осіб. Входить до складу муніципального утворення {{li|Савинське сільське поселення (Новгородський район)|Савинське сільське поселення|Q4404027}}.

== Історія ==

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Савинське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/424034565 |title=Закон Новгородской области от 17 января 2005 года N 400-ОЗ «ОБ УСТАНОВЛЕНИИ ГРАНИЦ МУНИЦИПАЛЬНЫХ ОБРАЗОВАНИЙ, ВХОДЯЩИХ В СОСТАВ ТЕРРИТОРИИ НОВГОРОДСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО РАЙОНА, НАДЕЛЕНИИ ИХ СТАТУСОМ ГОРОДСКИХ И СЕЛЬСКИХ ПОСЕЛЕНИЙ, ОПРЕДЕЛЕНИИ АДМИНИСТРАТИВНЫХ ЦЕНТРОВ И ПЕРЕЧНЯ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ, ВХОДЯЩИХ В СОСТАВ ТЕРРИТОРИЙ ПОСЕЛЕНИЙ» |access-date=2019-09-05 |archive-date=2019-09-05 |archive-url=https://web.archive.org/web/20190905131943/http://docs.cntd.ru/document/424034565 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Сосновка (Новгородский район) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Новгородський район}}
{{Novgorod-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Новгородського району]]

title: присілок Сосновка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Новгородський район

Поселення: Савинське сільське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)


text:
# Вартові галактики (1969)
Вартові Галактики (англ. Guardians of the Galaxy) — команда супергероїв з коміксів американського видавництва Marvel, що діють в альтернативному майбутньому. Є першою командою, яка має таку назву, друга команда дебютувала в 2008 році.

## Історія публікацій
Команда вперше з'явилася у випуску № 18 видання Marvel Super-Heroes (січень 1969), написаному Арнольдом Дрейком і намальованому Джином Коланом. Вони з'являються в різних виданнях Marvel, таких як Marvel Two-In-One № 4-5 (липень-вересень 1974), Giant Size Defenders № 5 і Defenders № 26-29 (липень-листопад 1975). У кожному з них інші герої, такі як Капітан Америка, Істота і Захисники, допомагали їм у війні проти інопланетної раси Бадунов.
Наступна поява Вартою було в Marvel Presents № 3-12 (лютий 1976 — серпень 1977). За цим він з'явився у Thor Annual № 6 (1977), The Avengers № 167-177 (січень-листопад 1978) and № 181 (березень 1979), Marvel Team-Up № 86 (жовтень 1979) і Marvel Two-in-One № 69 (листопад 1980).
У 1990 році Правоохоронці отримали свою власну серію Guardians of the Galaxy, триває 62 випуску. Серія була спочатку написана і намальована Джимом Валентино. З випуску № 29 (жовтень 1992) Майкл Галлангер стає автором тексту і продовжує залишатися до останнього випуску № 62 (липень 1995). Так само вийшов спін-офф Galactic Guardians (липень-жовтень 1994), що складається з 4 випусків.
Другий том Guardians of the Galaxy, написаний Деном Абнеттом і Енді Ланнінгом, вийшов в травні 2008 року. Серія показувала нову команду, що складається з учасників історії Annihilation: Conquest. Команда 1969 року з'являлася у випусках № 12-17 та № 25.

## Історія команди
Вартові діяли в XXXI столітті в альтернативній часовій лінії всесвіту Marvel, званій Земля-691. Оригінальний склад команди включав Майора Венса Астро, астронавта з Землі з XX століття, який провів тисячоліття, подорожуючи по системі Альфа Центавра в анабіозі. Він так само був альтернативною версією супергероя Венса Астро, відомого як Суддя.
Іншими оригінальними членами команди були Мартінекс Т'к. Нага, кристалічна сутність з Плутона; капітан Чарлі-27, солдат з Юпітера і Йонду Удонта, синьошкірий шляхетний дикун з планети Центавр-IV (четвертої планети, що обертається навколо система Альфа Центавра B). Кожен, мабуть, був останнім представником своєї раси, і вони були змушені об'єднатися в одну команду проти дій Бадунів, інопланетної раси, яка намагається завоювати Сонячну систему.
В ході війни проти інопланетних загарбників команда приймає у свій склад нових членів — Зіркового яструба і Ніккі, створених письменником Стівом Гербером і художником Селом Бусема, і подорожує в минуле, де стикається c різними героями Землі XX століття, такими як Капітан Америка і Істота.
Варти зрештою перемагають Бадунов, але незабаром знаходять нового ворога в особі Корвака, який виявився творінням Бадунов. Після об'єднання з Тором для перемоги над Корваком в XXXI столітті Варти переслідують Корвака в XX столітті, де разом з Месниками борються з ним у фінальній битві.
Правоохоронці повертаються в свій час і беруть участь в декількох пригоди з поповненнями в команді, такими як сестра Зоряного яструба Алета, колишній герольд Галактуса Вогненний Лорд, представник Нелюдів Талон, представниця скруллів Репліка і Рита ДеМара, друга версія Жовтого жакета.
Чекаючи розширення команди Мартинекс залишає її в пошуках нових членів для другої команди, названої Галактичні Варти, куди увійшли такі персонажі, як Голлівуд, Мейнфреймів і Дух помсти, що є альтернативними версіями Диво-людини, Віжена і Примарного гонщика відповідно.

## Склад команди
| Персонаж       | Справжнє ім'я    | Вступ в команду                             | Примітка                                                                                |
| -------------- | ---------------- | ------------------------------------------- | -------------------------------------------------------------------------------------------- |
| Майор Перемога | Венс Астро       | Marvel Super-Heroes #18 (январь1969)        |                                                                                |
| Чарлі-27       | Чарлі-27         | Marvel Super-Heroes #18 (январь1969)        | Юпітеріанець                                                                                |
| Мартинекс      | Мартинекс T Нага | Marvel Super-Heroes #18 (январь1969)        | Плутоніанець                                                                                |
| Йонду          | Йонду Удонта     | Marvel Super-Heroes #18 (январь1969)        | Центауріанець                                                                                |
| Зоряний яструб | Стакар Огорд     | Defenders #29 (листопад 1975)               | Арктуріанець                                                                                |
| Ніккі          | Ніколетта Ґолд   | Marvel Presents #4 (квітень 1976)           | Меркуріанка                                                                                |
| Алета Оґорд    | Алета ОҐорд      | Guardians of the Galaxy Annual #1 (1991)    | Арктурианка; неофіційний член з Defenders #29 (листопад 1975) як помічниця Зоряного яструба. |
| Вогненний Лорд | Піреус Кріл      | Guardians of the Galaxy #4 (Sept. 1990)     | Колишній намісник Ґалактуса                                                                  |
| Репліка        |                  | Guardians of the Galaxy #14 (Jul. 1991)     | Скрулл                                                                                |
| Талон          |                  | Guardians of the Galaxy #20 (Jan. 1992)     | Нелюд                                                                                |
| Жовтий жакет   | Ріта ДеМара      | Guardians of the Galaxy #34 (березень 1993) | Людина з 20 століття                                                                         |

### Галактичні Вартові
| Персонаж       | Справжнє ім'я       | Вступ в команду                     | Примітка                 |
| -------------- | ------------------- | ----------------------------------- | ------------------------ |
| Мартинекс      | Мартинекс Т'к. Нага | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) | Лідер Галактичних Вартою |
| Вогненний Лорд | Піреус Кріл         | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) |                          |
| Голлівуд       | Саймон Вільямс      | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) |                          |
| Мейнфрейм      |                     | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) |                          |
| Фенікс         | Ґірауд              | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) |                          |
| Репліка        |                     | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) |                          |
| Дух помсти     | Вілейдус Автолікус  | Guardian of Galaxy Annual #2 (1992) |                          |

## Поява поза коміксів
- Член Вартових Галактики 1969 року Йонду, зіграний Майклом Рукером, з'являється у фільмі «Вартові Галактики», присвяченому команді 2008 року.
- У фільмі «Вартові Галактики. Частина 2» з'являються інші члени команди: Стакар Огорд (Сильвестр Сталлоне), Мартинекс (Майкл Розенбаум), Чарлі-27 (Вінг Реймс), Алета Огорд (Мішель Йео), Круггар і Мейнфреймів, озвучена Майлі Сайрус

title: Вартові галактики (1969)

wikitext:
{{Не плутати|Вартові Галактики (2008)}}

'''Вартові Галактики''' ({{lang-en|Guardians of the Galaxy}}) — команда [[Супергерой|супергероїв]] з коміксів американського видавництва [[Marvel Comics|Marvel]], що діють в альтернативному майбутньому. Є першою командою, яка має таку назву, друга команда дебютувала в 2008 році.

== Історія публікацій ==
Команда вперше з'явилася у випуску № 18 видання ''Marvel Super-Heroes'' (січень 1969), написаному Арнольдом Дрейком і намальованому Джином Коланом.<ref>{{Cite book|title=Marvel Chronicle A Year by Year History|last=DeFalco|first=Tom|authorlink1=Tom DeFalco|last2=Gilbert|first2=Laura, ed.|date=2008|publisher=[[Dorling Kindersley]]|page=134|chapter=1960s|isbn=978-0756641238|quote=The Guardians of the Galaxy were a science-fiction version of the group from the movie ''Dirty Dozen'' (1967) and were created by writer Arnold Drake and artist Gene Colan.}}</ref> Вони з'являються в різних виданнях Marvel, таких як ''Marvel Two-In-One'' № 4-5 (липень-вересень 1974), ''Giant Size Defenders'' № 5 і ''Defenders'' № 26-29 (липень-листопад 1975). У кожному з них інші герої, такі як [[Капітан Америка]], Істота і Захисники, допомагали їм у війні проти інопланетної раси Бадунов.

Наступна поява Вартою було в ''Marvel Presents'' № 3-12 (лютий 1976 — серпень 1977). За цим він з'явився у ''[[Тор (Marvel Comics)|Thor Annual]]'' № 6 (1977), ''[[Месники (Marvel Comics)|The Avengers]]'' № 167-177 (січень-листопад 1978) and № 181 (березень 1979), ''Marvel Team-Up'' № 86 (жовтень 1979) і ''Marvel Two-in-One'' № 69 (листопад 1980).

У 1990 році Правоохоронці отримали свою власну серію ''Guardians of the Galaxy'', триває 62 випуску. Серія була спочатку написана і намальована Джимом Валентино. З випуску № 29 (жовтень 1992) Майкл Галлангер стає автором тексту і продовжує залишатися до останнього випуску № 62 (липень 1995). Так само вийшов спін-офф ''Galactic Guardians'' (липень-жовтень 1994), що складається з 4 випусків.

Другий том ''Guardians of the Galaxy'', написаний [[Абнетт Ден|Деном Абнеттом]] і Енді Ланнінгом, вийшов в травні 2008 року. Серія показувала нову команду, що складається з учасників історії ''Annihilation: Conquest''.<ref>
''Guardians of the Galaxy'' vol. 2, #1 (травень 2008)
</ref> Команда 1969 року з'являлася у випусках № 12-17 та № 25.

== Історія команди ==
Вартові діяли в XXXI столітті в альтернативній часовій лінії всесвіту Marvel, званій ''Земля-691''. Оригінальний склад команди включав Майора Венса Астро, астронавта з [[Земля|Землі]] з [[XX століття]], який провів тисячоліття, подорожуючи по системі [[Альфа Центавра]] в [[анабіоз]]і. Він так само був альтернативною версією супергероя Венса Астро, відомого як Суддя.

Іншими оригінальними членами команди були Мартінекс Т'к. Нага, кристалічна сутність з [[Плутон (карликова планета)|Плутона]]; капітан Чарлі-27, солдат з [[Юпітер (планета)|Юпітера]] і Йонду Удонта, синьошкірий [[шляхетний дикун]] з планети Центавр-IV (четвертої планети, що обертається навколо система [[Альфа Центавра]] B). Кожен, мабуть, був останнім представником своєї раси, і вони були змушені об'єднатися в одну команду проти дій Бадунів, інопланетної раси, яка намагається завоювати [[Сонячна система|Сонячну систему]].

В ході війни проти інопланетних загарбників команда приймає у свій склад нових членів — Зіркового яструба і Ніккі, створених письменником Стівом Гербером і художником Селом Бусема, і подорожує в минуле, де стикається c різними героями Землі XX століття, такими як [[Капітан Америка]] і Істота.<ref>
''[[Marvel Two-in-One]]'' #4-5 (July-September [bi-monthly] 1974)
</ref>

Варти зрештою перемагають Бадунов, але незабаром знаходять нового ворога в особі Корвака, який виявився творінням Бадунов. Після об'єднання з [[Тор (Marvel Comics)|Тором]] для перемоги над Корваком в XXXI столітті<ref>
''Thor'' Annual #6 (1977)
</ref> Варти переслідують Корвака в XX столітті, де разом з [[Месники (Marvel Comics)|Месниками]] борються з ним у фінальній битві.<ref>
''Avengers'' #167 — 177 (січень-листопад 1978)
</ref>

Правоохоронці повертаються в свій час і беруть участь в декількох пригоди<ref>
''Marvel Super-Heroes'' #18 (січень 1969)
</ref> з поповненнями в команді, такими як сестра Зоряного яструба Алета, колишній герольд Галактуса Вогненний Лорд, представник Нелюдів Талон, представниця скруллів Репліка і Рита ДеМара, друга версія Жовтого жакета.

Чекаючи розширення команди Мартинекс залишає її в пошуках нових членів для другої команди, названої Галактичні Варти,<ref>
''Guardians of the Galaxy'' vol. 1, #62 (липень 1995)
</ref> куди увійшли такі персонажі, як Голлівуд, Мейнфреймів і Дух помсти, що є альтернативними версіями Диво-людини, [[Віжн|Віжена]] і Примарного гонщика відповідно.

== Склад команди ==
{| width="100%" class="wikitable"
! width="15%" |Персонаж
! width="19%" |Справжнє ім'я
! width="30%" |Вступ в команду
! width="36%" |Примітка
|-
|'''Майор Перемога'''
|Венс Астро
| rowspan="4" |''Marvel Super-Heroes'' #18 (январь1969)
|
|-
|'''Чарлі-27'''
|Чарлі-27
|[[Юпітер (планета)|Юпітеріанець]]
|-
|'''Мартинекс'''
|Мартинекс T Нага
|[[Плутон (карликова планета)|Плутоніанець]]
|-
|'''[[Йонду]]'''
|Йонду Удонта
|[[Альфа Центавра|Центауріанець]]
|-
|'''Зоряний яструб'''
|Стакар Огорд
|''Defenders'' #29 (листопад 1975)
|Арктуріанець
|-
|'''Ніккі'''
|Ніколетта Ґолд
|''Marvel Presents'' #4 (квітень 1976)
|[[Меркурій (планета)|Меркуріанка]]
|-
|'''Алета Оґорд'''
|Алета ОҐорд
|''Guardians of the Galaxy Annual'' #1 (1991)
|Арктурианка; неофіційний член з ''Defenders'' #29 (листопад 1975) як помічниця Зоряного яструба.
|-
|'''Вогненний Лорд'''
|Піреус Кріл
|''Guardians of the Galaxy'' #4 (Sept. 1990)
|Колишній намісник Ґалактуса
|-
|'''Репліка'''
|
|''Guardians of the Galaxy'' #14 (Jul. 1991)
|Скрулл
|-
|'''Талон'''
|
|''Guardians of the Galaxy'' #20 (Jan. 1992)
|Нелюд
|-
|'''Жовтий жакет'''
|Ріта ДеМара
|''Guardians of the Galaxy'' #34 (березень 1993)
|[[Людина]] з [[XX століття|20 століття]]
|-
|}

=== Галактичні Вартові ===
{| width="100%" class="wikitable"
! width="15%" |Персонаж
! width="20%" |Справжнє ім'я
! width="35%" |Вступ в команду
! width="" |Примітка
|-
|'''Мартинекс'''
|Мартинекс Т'к. Нага
| rowspan="7" |''Guardian of Galaxy'' Annual #2 (1992)
|Лідер Галактичних Вартою
|-
|'''Вогненний Лорд'''
|Піреус Кріл
|
|-
|'''Голлівуд'''
|Саймон Вільямс
|
|-
|'''[[Віжн|Мейнфрейм]]'''
|
|
|-
|'''Фенікс'''
|Ґірауд
|
|-
|'''Репліка'''
|
|
|-
|'''Дух помсти'''
|Вілейдус Автолікус
|
|-
|}

== Поява поза коміксів ==

* Член Вартових Галактики 1969 року Йонду, зіграний [[Майкл Рукер|Майклом Рукером]], з'являється у фільмі «[[Вартові галактики|Вартові Галактики]]», присвяченому команді 2008 року.
* У фільмі «[[Вартові галактики 2|Вартові Галактики. Частина 2]]» з'являються інші члени команди: Стакар Огорд ([[Сільвестер Сталлоне|Сильвестр Сталлоне]]), Мартинекс (Майкл Розенбаум), Чарлі-27 ([[Вінг Реймс]]), Алета Огорд ([[Мішель Єо|Мішель Йео]]), Круггар і Мейнфреймів, озвучена [[Майлі Сайрус]]

== Примітки ==
<references group="" responsive=""></references>

== Посилання ==

* [http://marvel.com/universe/Guardians_of_the_Galaxy Вартові Галактики] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180428131252/http://marvel.com/universe/Guardians_of_the_Galaxy |date=28 квітня 2018 }} на Marvel.com
* [http://www.comicvine.com/guardians-of-the-galaxy/65-25956/ Вартові Галактики] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130128055216/http://www.comicvine.com/guardians-of-the-galaxy/65-25956/ |date=28 січня 2013 }} на Comic Vine
{{Вартові галактики}}

[[Категорія:Вигадані мандрівники в часі]]
[[Категорія:Супергерої Marvel Comics]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Сторінки з неперевіреними перекладами]]
[[Категорія:Вартові галактики]]
[[Категорія:Позаземні супергерої Marvel Comics]]


text:
# Педоново
Педо́ново (рос. Педоново) — присілок в Глазовському районі Удмуртії, Росія.

## Населення
Населення — 87 осіб (2010; 110 в 2002).
Національний склад станом на 2002 рік:
- удмурти — 60 %
- росіяни — 31 %

## Урбаноніми[3]
- вулиці — Молодіжна, Парзинська, Польова, Соснова, Юкаменська

title: Педоново

wikitext:
{{Присілок Росії
|назва укр.      = Педоново
|назва ін.       = {{lang-ru|Педоново}}
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|регіон          = [[Удмуртія]]
| муніципальний округ  =[[Глазовський район]]
|код ЗКАТУ       = 94210860006
|засноване       =
|населення       = 87 осіб ([[2010]])
|площа           =
|густота         =
|поштовий індекс = 427627
|телефонний код  =
|координати      =
|висота          = 205
|водойма         =
|часовий пояс    = [[UTC+3]], влітку [[UTC+4]]
|станція         = [[глазов (станція)|Глазов]]
|відстань        = 13
|відстань о      = 138
|відстань р      = 13
|схема           =
|адреса          =
|голова          =
|карта розташування1 = Росія Удмуртія
 }}

'''Педо́ново''' ({{lang-ru|Педоново}}) — [[присілок]] в [[Глазовський район|Глазовському районі]] [[Удмуртія|Удмуртії]], [[Росія]].

== Населення ==
Населення — 87 осіб ([[2010]]{{RUS-UD-popstat-2010}}; 110 в [[2002]]{{RUS-UD-popstat}}).

Національний склад станом на 2002 рік:
* [[удмурти]] — 60 %
* [[росіяни]] — 31 %

== Урбаноніми<ref>[http://www.moscowindex.ru/rus/18006/ Республика Удмуртская, Глазовский район] — Почтовые индексы России {{ref-ru}}</ref> ==
* вулиці — Молодіжна, Парзинська, Польова, Соснова, Юкаменська

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20140119111506/http://www.panoramio.com/map/#lt=58.038915&ln=52.543831&z=4&k=1&a=1&tab=1 www.panoramio.com]

{{Портали|Географія|Удмуртія|Росія}}

{{Глазовський район}}

{{udm-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Глазовського району]]
[[Категорія:Присілки Удмуртії]]

title: присілок Педоново

Суб'єкт Російської Федерації: Удмуртія

Муніципальний округ: Глазовський район

title: Основні дані

Часовий пояс: UTC+3, влітку UTC+4

Найближча залізнична станція: Глазов

Основні дані: До центру муніципального району/міського округу (км):

Основні дані: · Педоново · Педоново

До залізничної станції: 13 км


text:
# Мала Мазниця
Мала́ Ма́зни́ця — село в Україні, у Вільшанській селищній громаді Голованівського району Кіровоградської області. Населення становить 40 осіб.

## Географія
Село розташоване на правому березі річки Мала Мазниця, правої притока Мазниці.

## Населення
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 56 осіб, з яких 21 чоловік та 35 жінок.
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 40 осіб.

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 85,00 %  |
| болгарська | 12,50 %  |
| російська  | 2,50 %   |

title: Мала Мазниця

wikitext:
{{Село України
| назва           = Мала Мазниця
| область         = [[Кіровоградська область]]
| район           = [[Голованівський район]]
| громада         = [[Вільшанська селищна громада (Кіровоградська область)|Вільшанська селищна громада]]
| код КОАТУУ      = 3524383504
| розташування    = Vilshanskyi.jpg
| mapx            = 269
| mapy            = 116
| засновано       =
| населення       = 40
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 26608
| телефонний код  = 5250
| координати      = {{coord|48|15|7|N|31|5|42|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
 | lat_deg = 48|| lat_min = 15|| lat_sec = 7
 | lon_deg = 31|| lon_min = 5 || lon_sec = 42
| висота          = 166
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 26608, с. Станкувате
| сільський голова =
| облікова картка = [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A005?rdat1=20.06.2009&rf7571=16475 Облікова картка]
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Мала́ Ма́зни́ця''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Вільшанська селищна громада (Кіровоградська область)|Вільшанській селищній громаді]] [[Голованівський район|Голованівського району]] [[Кіровоградська область|Кіровоградської області]]. Населення становить 40 осіб.

== Географія ==
Село розташоване на правому березі річки [[Мала Мазниця (річка)|Мала Мазниця]], правої притока [[Мазниця (річка)|Мазниці]].

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення УРСР (1989)|переписом УРСР 1989 року]] чисельність наявного населення села становила 56 осіб, з яких 21 чоловік та 35 жінок.<ref name="населення 1989"/>

За [[Перепис населення України (2001)|переписом населення України 2001 року]] в селі мешкало 40 осіб.<ref name="населення 2001"/>

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:<ref name="населення 2001 мова"/>
{| class="standard"
|-
! Мова || Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 85,00 %
|-
| [[болгарська мова в Україні|болгарська]]
| align="right"| 12,50 %
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 2,50 %
|}

== Примітки ==
{{reflist|2|refs=
<ref name="населення 1989">{{БД Держстату України|тип=1989|регіон=Кіровоградська область}}</ref>
<ref name="населення 2001">{{БД Держстату України|тип=2001 с|регіон=Кіровоградська область}}</ref>
<ref name="населення 2001 мова">{{БД Держстату України|тип=2001 мова|регіон=Кіровоградська область}}</ref>
}}

== Посилання ==
* [https://weather.in.ua/ua/kirovogradskaja/14537 Погода в селі Мала Мазниця] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111220175948/http://weather.in.ua/ua/kirovogradskaja/14537 |date=20 грудня 2011 }}
{{Ukraine-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Україна}}
{{Вільшанська селищна громада (Кіровоградська область)}}

[[Категорія:Села Кіровоградської області]]

title: село Мала Мазниця

Область: Кіровоградська область

Район: Голованівський район

Тер. громада: Вільшанська селищна громада

Облікова картка: Облікова картка

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

Адреса ради: 26608, с. Станкувате

title: Карта

Карта: Мала Мазниця


text:
# Іон Боршевич
Іон Гаврилович Боршевич (1929) — молдовський дипломат. Надзвичайний і Повноважний Посол Молдови в Україні.

## Біографія
Народився 21 березня 1929 року в селі Дунеуець. Закінчив учительський інститут та Кишиневський педагогічний інститут. Кандидат філософських наук.
З 1951 по 1961 — вчитель, директор середньої школи.
З 1961 по 1963 — викладач кафедри філософії та економіки Кишиневського педагогічного інституту. (Кишинев).
З 1963 по 1966 — аспірант Кишиневського та Московського університетів.
З 1966 по 1967 — старший викладач кафедри філософії та економіки Кишиневського педагогічного інституту.
З 1967 по 1975 — ректор педагогічного інституту в м. Белці.
З 1975 по 1991 — ректор Кишиневського педагогічного інституту.
З 1990 по 1991 — Член Президентської ради Молдови.
З 1991 по 1993 — головний державний радник, директор кабінету Президента Республіки Молдова.
З 1993 по 1994 — Надзвичайний і Повноважний Посол Молдови в Києві (Україна).

title: Іон Боршевич

wikitext:
{{Державний діяч
| українське ім'я    = Боршевич Іон Гаврил
| оригінальне ім'я   =
| портрет            =
| ширина портрета    =
| підпис             =
| титул              = [[Надзвичайні і Повноважні Посли країн Європи в Україні#Молдова|Посол Молдови]] в [[Україна|Україні]].
| прапор             = Flag of Moldova.svg
| періодпочаток     = [[1993]]
| періодкінець       = [[1994]]
| попередник         =
| спадкоємець        = [[Руссу Іон Ніколає]]
| дата народження    = 21.3.1929
| місце народження   = Динівці[[Україна]]
| дата смерті        = 07.6.2011
| місце смерті       = Кишинів
| династія           =
| батько             =
| мати               =
| чоловік            =
| дружина            =
| діти               =
| автограф           =
}}
'''Іон Гаврилович Боршевич''' ([[1929]]) — молдовський дипломат. [[Надзвичайні і Повноважні Посли країн Європи в Україні#Молдова|Надзвичайний і Повноважний Посол Молдови]] в [[Україна|Україні]]<ref>{{Cite web |url=https://photonew.ukrinform.com/stock-photo/diplomati-inozemnih-derzhav-v-ukrayini-353442.html |title=Архівована копія |accessdate=8 травня 2020 |archive-date=5 грудня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201205122959/https://photonew.ukrinform.com/stock-photo/diplomati-inozemnih-derzhav-v-ukrayini-353442.html }}</ref>.

== Біографія ==

Народився [[21 березня]] [[1929]] року в селі Дунеуець. Закінчив учительський інститут та Кишиневський педагогічний інститут. Кандидат філософських наук.

З 1951 по 1961 — вчитель, директор середньої школи.

З 1961 по 1963 — викладач кафедри філософії та економіки Кишиневського педагогічного інституту. ([[Кишинев]]).

З 1963 по 1966 — аспірант Кишиневського та Московського університетів.

З 1966 по 1967 — старший викладач кафедри філософії та економіки Кишиневського педагогічного інституту.

З 1967 по 1975 — ректор педагогічного інституту в м. Белці.

З 1975 по 1991 — ректор Кишиневського педагогічного інституту.

З 1990 по 1991 — Член Президентської ради Молдови.

З 1991 по 1993 — головний державний радник, директор кабінету Президента Республіки Молдова.

З 1993 по 1994 — Надзвичайний і Повноважний Посол [[Молдова|Молдови]] в [[Київ|Києві]] ([[Україна]]).

== Див. також ==
* [[Посольство Молдови в Україні]]
== Примітки ==
{{reflist}}
== Посилання ==
* [[Українська дипломатична енциклопедія]]: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.1 — 760с. ISBN 966-316-039-X

{{Молдовсько-українські відносини}}

[[Категорія:Дипломати Молдови]]
[[Категорія:Посли Молдови в Україні]]

title: 1993 — 1994

Спадкоємець: Руссу Іон Ніколає

Народження: 21 березня 1929 · ДинівціУкраїна

Смерть: 7 червня 2011 (82 роки) · Кишинів

Країна: Молдова

Партія: Народний фронт Молдови

Прапор: Посол Молдови в Україні.


text:
# Мурад-хан
Шералі (Шер-Алі)-хан (узб. Murodxon; 1805 — 1844) — 14-й хан Кокандського ханства в 1844 році.

## Життєпис
Походив з династії Мінгів. Син Алім-хана, володаря Кокандського ханства. Народився 1805 року. У 1809 році втратив батька. Через малий вік не зміг претендувати на трон. Отримав титул бека.
В подальшому не брав участь у політичній боротьбі. Втім у 1844 році киргизи на чолі із Алаєм та за підтримки осілої знаті ханства повалили правителя Шералі-хана, поставивши на трон Мурада.
Втім Мурад-хан панував лише 11 днів, оскільки Мусулман-Кулі, вождь кипчаків, союзник Шералі-хана, прибувши з Оша, завдав поразки киргизам, повалив Мурад-хана. Новим правителем Мусулман-Кулі зробив сина Шералі-хана — Худояр-хана.

title: Мурад-хан

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Мурад-хан
| місце_проживання     =
| зображення           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = {{ДН|||1805}}
| місце_народження     = Коканд
| дата_смерті          = {{ДС|||1844}}
| місце_смерті         =Коканд
| причина_смерті       = вбивство
| громадянство         =
| національність       = узбек
| конфесія     = іслам
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                = хан Коканду
| посада               =
| термін               = 1844 рік
| попередник           = [[Шералі-хан]]
| наступник            = [[Худояр-хан]]
| дружина              =
| діти                 = 1 син
| рід                  = [[Мінги]]
| родичі               =
| батько               = [[Алім-хан (Коканд)|Алім-хан]]
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}

'''Шералі (Шер-Алі)-хан''' ({{lang-uz|Murodxon}}; [[1805]] — [[1844]]) — 14-й хан [[Кокандське ханство|Кокандського ханства]] в [[1844]] році.

== Життєпис ==
Походив з династії [[Мінги|Мінгів]]. Син [[Алім-хан (Коканд)|Алім-хана]], володаря Кокандського ханства. Народився 1805 року. У 1809 році втратив батька. Через малий вік не зміг претендувати на трон. Отримав титул бека.

В подальшому не брав участь у політичній боротьбі. Втім у 1844 році киргизи на чолі із Алаєм та за підтримки осілої знаті ханства повалили правителя [[Шералі-хан]]а, поставивши на трон Мурада.

Втім Мурад-хан панував лише 11 днів, оскільки Мусулман-Кулі, вождь кипчаків, союзник Шералі-хана, прибувши з Оша, завдав поразки киргизам, повалив Мурад-хана. Новим правителем Мусулман-Кулі зробив сина Шералі-хана — [[Худояр-хан]]а.

== Джерела ==
* Dani, Ahmad Hasan; Masson, Vadim Mikhaĭlovich; Unesco (2003-01-01). History of Civilizations of Central Asia: Development in contrast: from the sixteenth to the mid-nineteenth century. UNESCO. ISBN 9789231038761.
* Muhammad Hakimxon To'ra ibn Ma'sumxon to'ra. Muntaxab ut tavorix(Xo'qand va Buxoro tarixi, sayohat va xotiralar), fors-tojik tilidan SH.Vohidov tarjimasi. — Toshkent: Yangi asr avlodi, 2010. — С. 721.
* Starr, S. Frederick (2014-12-18). Ferghana Valley: The Heart of Central Asia. Routledge. ISBN 9781317470663.

[[Категорія:Кокандські хани]]
[[Категорія:Правителі XIX століття]]

title: Мурад-хан

Народився: 1805 · Коканд

Помер: 1844 · Коканд · ·вбивство

Національність: узбек

Титул: хан Коканду

Посада: хан

Попередник: Шералі-хан

Наступник: Худояр-хан

Конфесія: іслам

Рід: Мінги

Батько: Алім-хан

Діти: 1 син


text:
# Улянівка (роз'їзд)
Уля́нівка — залізничний роз'їзд Сумської дирекції Південної залізниці на лінії Білопілля — Баси між станціями Торохтяний (6 км) та Вири (4 км). Розташований поблизу сіл Дудченки та Котенки Сумського району Сумської області.

## Пасажирське сполучення
На платформі зупиняються приміські поїзди сполученням Ворожба —Суми —Тростянець-Смородине / Кириківка.

title: Улянівка (роз'їзд)

wikitext:
{{Станція
| назва_колір = Blue1
| назва_колір_фону = yellow
| підзаголовок_колір = Purple1
| підзаголовок_колір_фону = Cyan1
| назва = Улянівка
| лінія_верх = [[Сумська дирекція залізничних перевезень|Сумська дирекція]]
| система_верх = [[Південна залізниця]]
| тип = роз'їзд
| зображення = Ulyanivka South Railway.jpg
| зображення_розмір = 300пкс
| зображення_підпис =
| розташування = с. [[Дудченки]], [[Котенки]]
| адреса =
| координати = {{coord|51|03|03|N|34|20|47|E|type:railwaystation_region:UA_scale:10000}}
| лінії = [[Білопілля (станція)|Білопілля]] — [[Баси (станція)|Баси]]
| структура =
| глибина =
| рівнів =
| платформ = 2
| тип_платформ = бічні
| колій = 2
| статус =
| час_роботи =
| транспортні_послуги =
| супутні_послуги =
| інженер =
| відкрито = {{дата з віком|1965}}
| закрито =
| перебудовано =
| електрифіковано =
| колишні_назви =
| архітектор =
| стиль =
| поверхів =
| власник = [[Південна залізниця]]
| оператор = [[Укрзалізниця]]
| вебсайт =
| тип_коду =
| код =
| код_ємр = 444816
| код_експрес_2 = 2204210
| зона =
| пасажиропотік =
| мапа =
| мапа_стан =
| мапа_назва =
| мапа_маршруту =
| мапа_маршруту_стан =
| мапа_маршруту_назва =
}}
{{Ворожба — Смородине}}
{{Otheruses|Улянівка}}
'''Уля́нівка''' — залізничний [[роз'їзд]] [[Сумська дирекція залізничних перевезень|Сумської дирекції]] [[Південна залізниця|Південної залізниці]] на лінії [[Білопілля (станція)|Білопілля]] — [[Баси (станція)|Баси]] між станціями [[Торохтяний]] (6 км) та [[Вири (станція)|Вири]] (4 км). Розташований поблизу сіл [[Дудченки]] та [[Котенки]] [[Сумський район|Сумського району]] [[Сумська область|Сумської області]].

== Пасажирське сполучення ==
На платформі зупиняються приміські поїзди сполученням {{ст.|Ворожба}} —{{ст.|Суми}} —[[Тростянець-Смородине]] / {{ст.|Кириківка}}<ref>{{Cite web|url=https://poizdato.net/rozklad-po-stantsii/ulianivka,sumska-obl/|title=Розклад руху приміських поїздів по роз'їзду Улянівка|website=poizdato.net}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{ТК4}}
* {{ЖДС}}
* {{АЗУ-2008}}

{{Роздільні пункти Сумської дирекції ПЗ}}
{{railway-station}}
{{railway-stub}}

[[Категорія:Зупинні пункти Сумської області]]
[[Категорія:Зупинні пункти Південної залізниці]]
[[Категорія:Транспорт Білопільського району]]
[[Категорія:Транспорт Сумського району]]

title: Розташування

Розташування: с. Дудченки, Котенки

title: Структура

Лінія(ї): Білопілля — Баси

Тип платформ: бічні

title: Історія

title: Інша інформація

Власник: Південна залізниця

Оператор: Укрзалізниця

title: Ворожба — Тростянець-Смородине

Льгов-Київський

| Південно-Західна залізниця | | Південна залізниця |

9 · Віринський Завод

р. Степанівка

р. Сироватка

34,6 · Лебединська

0 · Ворожба

4,9 · Білопілля
Р44
Т 1906
11 · Торохтяний
14,8 · 15 км
17 · Улянівка
21,2 · Вири
23,7 · 24 км
| 0 | | 28,2 | · Амбари
33 · Лікарське
36,3 · Головашівка
39,9 · 40 км
44,2 · Торопилівка
| Сумський район | | Суми |
Н07
51,5 · 52 км
вул. Реміснича
54,1 · Суми
57,9 · 59 км
59,7 · Суми-Товарна
вул. Харківська
62 · Олдиш
64,1 · Баси
| Суми | | Сумський район |
66,8 · 68 км
Н12
69,7 · 70 км
72,8 · Сироватка
80,4 · ім. Василя Несвіта
85,5 · 85 км
| 91,5 | | 0 | · Боромля
97,9 · 98 км
98,3 · 99 км
101,1 · 102 км
104,7 · Скрягівка
108 · Олексине
112,9 · Тростянець-Смородине
Люботин


text:
# Омошшя
Омошшя (рос. Омошье) — присілок в Хвойнинському районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 5 осіб. Входить до складу муніципального утворення Минецьке сільське поселення.

## Історія
Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Минецьке сільське поселення

## Населення
| 2009 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 5    | →5   |

title: Омошшя

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Омошшя
|назва ін.       = Омошье
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           = [[Хвойнинський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Минецьке сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{стабільно}} 5
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Омошшя''' ({{lang-ru|Омошье}}) — [[присілок]] в [[Хвойнинський район|Хвойнинському районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 5 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Минецьке сільське поселення]].

== Історія ==

Від 2005 року входить до складу муніципального утворення Минецьке сільське поселення<ref>[http://docs.cntd.ru/document/424034569 Закон Новгородской области от 17 января 2005 года N 396-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований, входящих в состав территории Хвойнинского муниципального района, наделении их статусом городского и сельских поселений, определении административных центров и перечня населенных пунктов, входящих в состав территорий поселений»]</ref>

== Населення ==

{{Населення РФ | Омошье }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Хвойнинський район}}
{{Novgorod-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Хвойнинського району]]

title: присілок Омошшя

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Хвойнинський район

Поселення: Минецьке сільське поселення

title: Основні дані

Населення: ▬ 5

Основні дані:
Мапа
· Омошшя · Омошшя


text:
# Баблер-рихталик смугастокрилий
Ба́блер-рихталик смугастокрилий (Spelaeornis troglodytoides) — вид горобцеподібних птахів родини тимелієвих (Timaliidae). Мешкає в Гімалаях і горах Китаю.

## Опис
Довжина птаха становить 10 см, забарвлення переважно рудувато-коричневе. Груди світлі. Голова, крила і хвіст темні, поцятковані білими плямками.

## Підвиди
Виділяють сім підвидів:
- S. t. sherriffi Kinnear, 1934 — східний Бутан і північний Ассам;
- S. t. indiraji Ripley, Saha & Beehler, 1991[4] — східний Ассам;
- S. t. souliei Oustalet, 1898 — від південно-східного Тибету до північно-західного Юньнаню і північно-східної М'янми;
- S. t. rocki Riley, 1929 — південний захід Юньнаню на схід від Меконгу;
- S. t. troglodytoides (Verreaux, J, 1871) — від Цинхаю до північно-західного Сичуаню;
- S. t. nanchuanensis Li, G, Yang & Yu, 1992 — центральний Сичуань, Хубей і Хунань;
- S. t. halsueti (David, A, 1875) — гори Циньлін на півдні Шеньсі та сусідні райони Ганьсу.

## Поширення і екологія
Смугастокрилі баблери-рихталики мешкають в Північно-Східній Індії, північній М'янмі, Бутані, південному і Центральному Китаї. Вони живуть в чагарниковому і бамбуковому підліску у вологих лісах помірної зони. Зустрічаються на висоті від 1600 до 3500 м над рівнем моря.

## Поведінка
Смугастокрилі баблери-рихталики зустрічаються невеликими зграйками до 6 птахів, навіть під час сезону розмноження, який триває з березня по червень. Вони живляться комахами, зокрема жуками.

title: Баблер-рихталик смугастокрилий

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Баблер-рихталик смугастокрилий
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{cite web |url=https://www.iucnredlist.org/species/22716123/132110475 |title=''Spelaeornis troglodytoides'' |author=BirdLife International |author-link=BirdLife International |year=2016 |accessdate=10 січня 2022 |archive-date=10 квітня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210410120318/https://www.iucnredlist.org/species/22716123/132110475 }}</ref>
| image =Bar-winged Wren-Babbler - Eaglenest - India FJ0A8141 (33475375613).jpg
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Тимелієві]] (Timaliidae)
| genus = [[Баблер-рихталик]] (''Spelaeornis'')
| species = '''Баблер-рихталик смугастокрилий'''
| binomial = ''Spelaeornis troglodytoides''
| binomial_authority = ([[Жюль Верро|Verreaux]], 1870)
| subdivision_ranks = Підвиди
| subdivision =
(Див. текст)
| synonyms = ''Pnoepyga troglodytoides''
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Spelaeornis troglodytoides
| commonscat = Spelaeornis troglodytoides
| commons = Spelaeornis troglodytoides
}}
'''Ба́блер-рихталик смугастокрилий'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Spelaeornis troglodytoides'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Тимелієві|тимелієвих]] (Timaliidae). Мешкає в [[Гімалаї|Гімалаях]] і горах [[Китайська Народна Республіка|Китаю]].

== Опис ==
Довжина птаха становить 10 см, забарвлення переважно рудувато-коричневе. Груди світлі. Голова, крила і хвіст темні, поцятковані білими плямками.

== Підвиди ==
[[Файл:Pnoepyga.jpg|міні|ліворуч|200пкс|Смугастокрилий баблер-рихталик]]
Виділяють сім підвидів:<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|date=2021|title=Babblers, scimitar babblers, ground babblers, Alcippe fulvettas|work=IOC World Bird List Version 11.2|url=https://www.worldbirdnames.org/bow/babblers/|publisher=International Ornithologists' Union|access-date=10 січня 2022|archive-date=30 вересня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180930130433/http://www.worldbirdnames.org/bow/babblers/}}</ref>
* ''S. t. sherriffi'' Kinnear, 1934 — східний [[Бутан]] і північний [[Ассам]];
* ''S. t. indiraji'' Ripley, Saha & Beehler, 1991<ref>{{cite journal | journal=Bulletin of the British Ornithologists' Club |url=https://archive.org/stream/bulletino111112199192brit#page/n28/mode/1up|title=Notes on birds from the Upper Noa Dihing, Arunachal Pradesh, Northeastern India|author1=Ripley, SD |author2=SS Saha |author3=B M Beehler |year=1991|pages=19–28|volume=111|issue=1}}</ref> — східний [[Ассам]];
* ''S. t. souliei'' Oustalet, 1898 — від південно-східного [[Тибет]]у до північно-західного [[Юньнань|Юньнаню]] і північно-східної [[М'янма|М'янми]];
* ''S. t. rocki'' Riley, 1929 — південний захід [[Юньнань|Юньнаню]] на схід від [[Меконг]]у;
* ''S. t. troglodytoides'' (Verreaux, J, 1871) — від [[цинхай|Цинхаю]] до північно-західного [[Сичуань|Сичуаню]];
* ''S. t. nanchuanensis'' Li, G, Yang & Yu, 1992 — центральний [[Сичуань]], [[Хубей]] і [[Хунань]];
* ''S. t. halsueti'' (David, A, 1875) — гори [[Циньлін]] на півдні [[Шеньсі]] та сусідні райони [[Ганьсу]].

== Поширення і екологія ==
Смугастокрилі баблери-рихталики мешкають в [[Північно-Східна Індія|Північно-Східній Індії]], північній [[М'янма|М'янмі]], [[Бутан]]і, південному і Центральному [[Китайська Народна Республіка|Китаї]]. Вони живуть в чагарниковому і бамбуковому підліску у [[Дощові ліси помірної зони|вологих лісах помірної зони]]. Зустрічаються на висоті від 1600 до 3500 м над рівнем моря.

== Поведінка ==
Смугастокрилі баблери-рихталики зустрічаються невеликими зграйками до 6 птахів, навіть під час сезону розмноження, який триває з березня по червень. Вони живляться комахами, зокрема жуками.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q1304128}}
{{bird-stub}}

[[Категорія:Тимелієві]]
[[Категорія:Птахи, описані 1870]]
[[Категорія:Птахи Китаю]]
[[Категорія:Птахи Індії]]
[[Категорія:Птахи М'янми]]
[[Категорія:Птахи Бутану]]

title: ?Баблер-рихталик смугастокрилий

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Тимелієві (Timaliidae)

Рід: Баблер-рихталик (Spelaeornis)

Вид: Баблер-рихталик смугастокрилий

Вікісховище: Spelaeornis troglodytoides

Віківиди: Spelaeornis troglodytoides


text:
# Нове Гродзічно
Нове Гродзічно (пол. Nowe Grodziczno, нім. Neugrodden) — село в Польщі, у гміні Гродзічно Новомейського повіту Вармінсько-Мазурського воєводства.
Населення — 646 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Торунського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 310     | 73                 | 209              | 28                   |
| Жінки    | 336     | 75                 | 178              | 83                   |
| Разом    | 646     | 148                | 387              | 111                  |

title: Нове Гродзічно

wikitext:
{{НП
|країна = [[Польща]]
|статус = село
|українська назва = Нове Гродзічно
|оригінальна назва = {{lang-pl|Nowe Grodziczno}}
|підпорядкування =
|герб =
|прапор =
|ширина герба =
|ширина прапора =
|зображення =
|опис зображення =
|вид регіону = Воєводство
|регіон = Вармінсько-Мазурське воєводство
|вид району = Повіт
|район = [[Новомейський повіт]]
|вид общини = Гміна
|община = Гродзічно (гміна){{!}}Гродзічно
|внутрішній поділ =
|перша згадка =
|попередні назви =
|площа =
|висота центру НП =
|клімат =
|офіційна мова =
|офіційна мова-ref =
|населення = 646
|рік перепису = 2011{{R|nsp}}
|густота населення =
|агломерація =
|національний склад =
|конфесійний склад =
|катойконім =
|часовий пояс = +1
|DST = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код = (+48) 56
|поштовий індекс = 13-124
|автомобільний код = NNM
|вид ідентифікатора = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0844070
|сайт =
|add1n =
|add1 =
}}

'''Нове Гродзічно''' ({{lang-pl|Nowe Grodziczno}}, {{lang-de|Neugrodden}}) — село в Польщі, у [[Гродзічно (гміна)|гміні Гродзічно]] [[Новомейський повіт|Новомейського повіту]] [[Вармінсько-Мазурське воєводство|Вармінсько-Мазурського воєводства]].

Населення — {{formatnum:646}} {{МНОЖИНА:646|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Торунське воєводство|Торунського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=310 |ЧолПре=73 |ЧолПрац=209 |ЧолПост=28
|Жін=336 |ЖінПре=75 |ЖінПрац=178 |ЖінПост=83
|Разом=646 |РазомПре=148 |РазомПрац=387 |РазомПост=111
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Ґродзічно}}

[[Категорія:Села Новомейського повіту]]

title: Країна

Воєводство: Вармінсько-Мазурське воєводство

Повіт: Новомейський повіт

Гміна: Гродзічно

Автомобільний код: NNM

OSM: ↑2983975 ·R (Гродзічно (гміна))


text:
# Садрабад (Марказі)
Садрабад (перс. صدراباد) — село в Ірані, у дегестані Гакімабад, в Центральному бахші, шахрестані Зарандіє остану Марказі. За даними перепису 2006 року, його населення становило 1302 особи, що проживали у складі 352 сімей.

## Клімат
Середня річна температура становить 15,79°C, середня максимальна – 34,97°C, а середня мінімальна – -6,99°C. Середня річна кількість опадів – 251 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 10,77            | 13,64            | 18,11            | 24,37            | 29,37            | 34,17            | 34,97            | 33,77            | 29,91            | 23,76            | 17,15            | 10,92            |                  |
| Середня температура, °C                       | 1,89             | 4,75             | 9,22             | 15,47            | 20,48            | 25,29            | 28,62            | 27,40            | 23,54            | 17,39            | 10,79            | 4,57             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −6,99            | −4,12            | 0,33             | 6,59             | 11,60            | 16,40            | 22,24            | 21,05            | 17,19            | 11,04            | 4,44             | −1,8             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 36               | 35               | 44               | 30               | 21               | 4                | 1                | 1                | 1                | 16               | 25               | 37               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 1.68             | 2.12             | 2.95             | 3.20             | 2.98             | 2.85             | 2.96             | 2.86             | 2.40             | 2.26             | 1.87             | 2.04             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 9031             | 11716            | 14358            | 17959            | 21984            | 25930            | 25611            | 23308            | 19783            | 14552            | 10723            | 8501             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Садрабад (Марказі)

wikitext:
{{Infobox Settlement
  |official_name          = Садрабад
  |native_name            = صدراباد
  |image_skyline          =
  |map_caption            =
  |pushpin_map            = Іран
  |latd = 35 | latm = 20 | lats = 53.000016 | latNS = N
  |longd = 50 | longm = 34 | longs = 15.999996 | longEW = E
  |coor_footnotes = {{coord|35.34805556|50.57111111|format=dms|display=title}}
  |subdivision_type       = Країна
  |subdivision_name       = [[Іран]]
  |subdivision_type1      = [[Остани Ірану|Остан]]
  |subdivision_name1      = [[Марказі]]
  |subdivision_type2      = [[Шагрестани Ірану|Шагрестан]]
  |subdivision_name2      = [[Зарандіє (шагрестан)|Зарандіє]]
  |subdivision_type3      = [[Бахш]]
  |subdivision_name3      = [[Центральний (бахш, шагрестан Зарандіє)|Центральний]]
  |subdivision_type4      = [[Дегестан]]
  |subdivision_name4      = [[Гакімабад (дегестан)|Гакімабад]]
  |leader_title           =
  |leader_name            =
  |established_title      =
  |established_date       =
  |area_magnitude         =
  |area_metro_km2         =
  |area_metro_sq_mi       =
  |area_land_km2          =
  |area_land_sq_mi        =
  |area_water_km2         =
  |area_water_sq_mi       =
  |area_water_percent     =
  |area_total_km2         =
  |area_total_sq_mi       =
  |population_as_of       = 2006
  |population_total       = 1302
  |population_footnotes = <ref name="census2006"/>
  |timezone               = IRST
  |utc_offset             = +3:30
  |timezone_DST           = IRST
  |utc_offset_DST         = +4:30
  |website                =
  |postal_code            =
  |postal_code_type       = Поштовий індекс
  |elevation_m            =
  |footnotes              =
}}
'''Садрабад''' ({{lang-fa|صدراباد}}) — село в [[Іран]]і, у дегестані [[Гакімабад (дегестан)|Гакімабад]], в [[Центральний (бахш, шагрестан Зарандіє)|Центральному]] бахші, шахрестані [[Зарандіє (шагрестан)|Зарандіє]] остану [[Марказі]]. За даними перепису 2006 року, його населення становило 1302 особи, що проживали у складі 352 сімей<ref name="census2006">[https://web.archive.org/web/20110920084728/http://www.amar.org.ir/DesktopModules/FTPManager/upload/upload2360/newjkh/newjkh/00.xls Перепис населення Ірану 2006]</ref>.

== Клімат ==
Середня річна температура становить 15,79°C, середня максимальна – 34,97°C, а середня мінімальна – -6,99°C. Середня річна кількість опадів – 251 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas. |authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology. }}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=1.89           | Січ_сер_опади=36
| Лют_сер=4.75           | Лют_сер_опади=35
| Бер_сер=9.22           | Бер_сер_опади=44
| Кві_сер=15.47           | Кві_сер_опади=30
| Тра_сер=20.48           | Тра_сер_опади=21
| Чер_сер=25.29           | Чер_сер_опади=4
| Лип_сер=28.62           | Лип_сер_опади=1
| Сер_сер=27.40           | Сер_сер_опади=1
| Вер_сер=23.54           | Вер_сер_опади=1
| Жов_сер=17.39           | Жов_сер_опади=16
| Лис_сер=10.79           | Лис_сер_опади=25
| Гру_сер=4.57           | Гру_сер_опади=37

| Січ_сер_мін= -6.99       | Січ_сер_макс= 10.77
| Лют_сер_мін= -4.12       | Лют_сер_макс= 13.64
| Бер_сер_мін= 0.33       | Бер_сер_макс= 18.11
| Кві_сер_мін= 6.59       | Кві_сер_макс= 24.37
| Тра_сер_мін= 11.60       | Тра_сер_макс= 29.37
| Чер_сер_мін= 16.40       | Чер_сер_макс= 34.17
| Лип_сер_мін= 22.24       | Лип_сер_макс= 34.97
| Сер_сер_мін= 21.05       | Сер_сер_макс= 33.77
| Вер_сер_мін= 17.19       | Вер_сер_макс= 29.91
| Жов_сер_мін= 11.04       | Жов_сер_макс= 23.76
| Лис_сер_мін= 4.44       | Лис_сер_макс= 17.15
| Гру_сер_мін= -1.80       | Гру_сер_макс= 10.92

|Січ_вітер = 1.68	|Січ_рад = 9031
|Лют_вітер = 2.12	|Лют_рад = 11716
|Бер_вітер = 2.95	|Бер_рад = 14358
|Кві_вітер = 3.20	|Кві_рад = 17959
|Тра_вітер = 2.98	|Тра_рад = 21984
|Чер_вітер = 2.85	|Чер_рад = 25930
|Лип_вітер = 2.96	|Лип_рад = 25611
|Сер_вітер = 2.86	|Сер_рад = 23308
|Вер_вітер = 2.40	|Вер_рад = 19783
|Жов_вітер = 2.26	|Жов_рад = 14552
|Лис_вітер = 1.87	|Лис_рад = 10723
|Гру_вітер = 2.04	|Гру_рад = 8501
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Iran-geo-stub}}

{{Портали|Іран|Географія}}
{{Остан Марказі}}

[[Категорія:Населені пункти шагрестану Зарандіє]]

title: Координати35°20′53″ пн. ш. 50°34′16″ сх. д. / 35.34805556° пн. ш. 50.57111111° сх. д.: 35°20′53.000016″ пн. ш. 50°34′15.999996″ сх. д. / 35.34805556000° пн. ш. 50.57111111000° сх. д.

Країна: Іран

Остан: Марказі

Шагрестан: Зарандіє

Бахш: Центральний

Дегестан: Гакімабад

Населення (2006)

Часовий пояс: IRST (UTC+3:30)

- Літній час: IRST (UTC+4:30)