text:
# Чорний лебідь (теорія)
«Чо́рний ле́бідь» — теорія, що розглядає важкопрогнозовані та рідкісні події, котрі мають значні наслідки. Автор теорії — Насім Ніколас Талеб, у своїй книзі «Чорний лебідь: вплив надто неймовірного» увів термін «події типу “чорного лебедя”» (англ. TBS, The Black Swan).

## Охоплення
Відповідно до критеріїв, запропонованих автором теорії:
1. Подія є несподіваною (для експерта).
2. Подія продукує значні наслідки.
3. Після настання, в ретроспективі, подія має раціоналістичне пояснення, як нібито очікувана.

На думку автора, практично всі значущі наукові відкриття, історичні та політичні події, досягнення мистецтва і культури — це «чорні лебеді». Прикладами «чорних лебедів» є розвиток і впровадження інтернету, Перша світова війна, розвал Радянського Союзу і терористичні атаки 11 вересня. Талеб також підкреслює, що людство нездатне успішно прогнозувати своє майбутнє, а впевненість у своїх знаннях випереджає самі знання і породжує феномен «надлишкової впевненості».

## Поведінка
Основна ідея в книзі Талеба полягає в тому, що варто не намагатися передбачати «чорних лебедів», а будувати стійкість до негативних подій і мати можливість використовувати позитивні події. Талеб стверджує, що банки й торговельні фірми дуже вразливі перед впливом небезпечних подій типу «чорного лебедя» і зазнають непередбачуваних втрат. Зокрема, щодо бізнесу Талеб вельми критично ставиться до широко розповсюдженого використання нормальної моделі розподілу як основи для розрахунку ризику. Наприклад, у дослідженні вчених з Оксфордського університету на підставі даних 1471 ІТ-проектів продемонстровано, що хоча середній показник перевитрат був тільки 27 %, один із шести проектів мав показник перевитрати коштів у 200 % і перевитрати часу на майже 70 %.
У другому виданні книги «Чорний лебідь: вплив надто неймовірного» Талеб наводить «Десять принципів стійкого до “чорних лебедів” суспільства».
Талеб стверджує, що «чорні лебеді» залежать від спостерігача. Наприклад, те, що може бути сюрпризом у вигляді «чорного лебедя» для індички, не є несподіванкою для її м'ясника. Отже, ціль має полягати у тому, щоб не опинитися індичкою, шляхом виявлення вразливих ділянок у порядку перетворення «чорних лебедів на білих».

## Етимологія
Термін «чорний лебідь» відомий як латинський вислів — найстаріша відома цитата належить перу давньоримського поета-сатирика Ювенала: «Хороша людина так само рідкісна, як чорний лебідь» (лат. rara avis in terris nigroque simillima cygno). До 1697 року вважалося, що лебеді бувають тільки білими, проте голландська експедиція, яку очолював Віллем Вламінк, виявила в Західній Австралії популяцію чорних лебедів.
Хоча метафора відома у філософії досить давно, саме Талеб став використовувати її для позначення рідкісних і несподіваних подій зі значними наслідками. При цьому «чорні лебеді» можуть бути не тільки негативними подіями, а й непрогнозованими «удачами».
Талеб описує кілька типів помилок, що призводять до зайвої впевненості у власній здатності аналізувати майбутнє:
- наративні (запізнілий пошук причини події під час її опису)
- ігрові (використання ігрових аналогій при моделюванні)
- ретроспективні (віра в успішне пророкування майбутніх подій на підставі аналізу тих, що вже сталися)[10].

title: Чорний лебідь (теорія)

wikitext:
{{Otheruses|Чорний лебідь (значення)}}
[[Файл:CygnusAtratus 2259.jpg|thumb|300px|[[Чорний лебідь]] — птах із роду лебедів (Cygnus) родини качиних (Anatidae). До [[XVIII століття]] не був відомий науці.]]

'''«Чо́рний ле́бідь»''' — теорія, що розглядає важкопрогнозовані та рідкісні події, котрі мають значні наслідки. Автор теорії — [[Насім Ніколас Талеб]], у своїй книзі [[Чорний лебідь (книжка)|«Чорний лебідь: вплив надто неймовірного»]] увів термін «події типу “чорного лебедя”» ({{lang-en|TBS, The Black Swan}}).

== Охоплення ==

Відповідно до критеріїв, запропонованих автором теорії<ref name="ref1">[http://www.nytimes.com/2007/04/22/books/chapters/0422-1st-tale.html «The Black Swan: The Impact of the Highly Improbable»], The New York Times, by Nassim Nicholas Taleb, April 22, 2007 {{ref-en}}</ref>:
# Подія є несподіваною (для експерта).
# Подія продукує значні наслідки.
# Після настання, в ретроспективі, подія має раціоналістичне пояснення, як нібито очікувана.

На думку автора, практично всі значущі наукові відкриття, історичні та політичні події, досягнення мистецтва і культури — це «чорні лебеді». Прикладами «чорних лебедів» є розвиток і впровадження [[Інтернет|інтернету]], [[Перша світова війна]], [[Розвал СРСР|розвал Радянського Союзу]] і [[Терористичний акт 11 вересня 2001 року|терористичні атаки 11 вересня]]. Талеб також підкреслює, що людство нездатне успішно прогнозувати своє майбутнє, а впевненість у своїх знаннях випереджає самі знання і породжує феномен «надлишкової впевненості»<ref>{{cite web
 |author        = Иноземцев В.А., Борушко Н.В.
 |authorlink    =
 |datepublished =
 |url           = http://www.mami.ru/science/mami145/scientific/article/s12/s12_92.pdf
 |title         = Информационные технологии как фактор трансформации дистанционного обучения и изменения образовательной среды
 |format        =
 |work          =
 |publisher     = mami.ru
 |accessdate    = 2013-08-16
 |lang          =
 |description   =
 |archiveurl    = https://www.webcitation.org/6JEqKClcY?url=http://www.mami.ru/science/mami145/scientific/article/s12/s12_92.pdf
 |archivedate   = 2013-08-29
 |deadurl       = no
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140427235942/http://www.mami.ru/science/mami145/scientific/article/s12/s12_92.pdf |date=2014-04-27 }}</ref>.

== Поведінка ==

Основна ідея в книзі Талеба полягає в тому, що варто не намагатися передбачати «чорних лебедів», а будувати стійкість до негативних подій і мати можливість використовувати позитивні події. Талеб стверджує, що банки й торговельні фірми дуже вразливі перед впливом небезпечних подій типу «чорного лебедя» і зазнають непередбачуваних втрат. Зокрема, щодо бізнесу Талеб вельми критично ставиться до широко розповсюдженого використання [[Нормальний розподіл|нормальної моделі розподілу]] як основи для розрахунку ризику. Наприклад, у дослідженні вчених з Оксфордського університету на підставі даних 1471 ІТ-проектів продемонстровано, що хоча середній показник перевитрат був тільки 27 %, один із шести проектів мав показник перевитрати коштів у 200 % і перевитрати часу на майже 70 %<ref name="Bent Flyvbjerg">Bent Flyvbjerg & Alexander Budzier, September 2011, "Why Your IT Project May Be Riskier Than You Think", Harvard Business Review, vol 89, number 9, pp 601-603</ref>.

У другому виданні книги «Чорний лебідь: вплив надто неймовірного» Талеб наводить «Десять принципів стійкого до “чорних лебедів” суспільства».

Талеб стверджує, що «чорні лебеді» залежать від спостерігача. Наприклад, те, що може бути сюрпризом у вигляді «чорного лебедя» для індички, не є несподіванкою для її м'ясника. Отже, ціль має полягати у тому, щоб не опинитися індичкою, шляхом виявлення вразливих ділянок у порядку перетворення «чорних лебедів на білих»<ref>{{cite web|last=Webb|first=Allen|title=Taking improbable events seriously: An interview with the author of The Black Swan (Corporate Finance)|url=http://www.wrap20.com/files/The_Black_Swan.pdf|work=McKinsey Quarterly|format=Interview|publisher=McKinsey|accessdate=23 травня 2012|page=3|date=December 2008|quote=Taleb: In fact, I tried in The Black Swan to turn a lot of black swans white!  That’s why I kept going on and on against financial theories, financial-risk managers, and people who do quantitative finance.|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120907061933/http://www.wrap20.com/files/The_Black_Swan.pdf|archivedate=7 вересня 2012|deadurl=yes}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120907061933/http://www.wrap20.com/files/The_Black_Swan.pdf |date=2012-09-07 }}</ref>.

== Етимологія ==
Термін «чорний лебідь» відомий як латинський вислів — найстаріша відома цитата належить перу давньоримського поета-сатирика [[Ювенал|Ювенала]]: «Хороша людина так само рідкісна, як чорний лебідь» ({{lang-la|rara avis in terris nigroque simillima cygno}})<ref>http://www.jstor.org/pss/294875</ref>. До 1697 року вважалося, що лебеді бувають тільки білими, проте голландська експедиція, яку очолював [[Вламінк, Віллем де|Віллем Вламінк]], виявила в [[Західна Австралія|Західній Австралії]] популяцію чорних лебедів<ref>{{cite web
 |author        =
 |authorlink    =
 |datepublished =
 |url           = http://economics.hse.ru/data/2012/10/14/1247784555/Черные%20лебеди%20и%20биржа.pdf
 |title         = Чёрные лебеди и биржа
 |format        =
 |work          =
 |publisher     = economics.hse.ru
 |accessdate    = 2013-08-16
 |lang          =
 |description   =
 |archiveurl    = https://www.webcitation.org/6JEqKqhqx?url=http://economics.hse.ru/data/2012/10/14/1247784555/Черные%20лебеди%20и%20биржа.pdf
 |archivedate   = 2013-08-29
 |deadurl       = no
}}</ref>.

Хоча метафора відома у філософії досить давно, саме Талеб став використовувати її для позначення рідкісних і несподіваних подій зі значними наслідками<ref>{{cite web
|author=
|authorlink=
|datepublished=
|url=http://rus.neicon.ru:8080/xmlui/bitstream/handle/123456789/7578/35_Мотовилова.pdf?sequence=1
|title=ПРОБЛЕМЫ ДОЛГОСРОЧНОГО ПРОГНОЗИРОВАНИЯ И МЕХАНИЗМЫ РЕГУЛИРОВАНИЯ ЭКОНОМИЧЕСКИХ ПРОЦЕССОВ |format=
|work=
|publisher=rus.neicon.ru
|accessdate=2013-8-16
|lang=
|description=
|archiveurl=https://web.archive.org/web/20140428003017/http://rus.neicon.ru:8080/xmlui/bitstream/handle/123456789/7578/35_Мотовилова.pdf?sequence=1
|archivedate=2014-04-28
|deadurl=yes
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140428003017/http://rus.neicon.ru:8080/xmlui/bitstream/handle/123456789/7578/35_Мотовилова.pdf?sequence=1 |date=2014-04-28 }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.uisrussia.msu.ru/docs/nov/spero/14/N14_2011_02.pdf |title=Каслс Ф. Дж. «ЧЕРНЫЕ ЛЕБЕДИ» И «СЛОНЫ НА МАРШЕ»: ВОЗДЕЙСТВИЕ ЧРЕЗВЫЧАЙНЫХ СИТУАЦИЙ НА ГОСУДАРСТВО БЛАГОСОСТОЯНИЯ |accessdate=27 квітня 2014 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140317195805/http://www.uisrussia.msu.ru/docs/nov/spero/14/N14_2011_02.pdf |archivedate=17 березня 2014 |deadurl=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140317195805/http://www.uisrussia.msu.ru/docs/nov/spero/14/N14_2011_02.pdf |date=2014-03-17 }}</ref>. При цьому «чорні лебеді» можуть бути не тільки негативними подіями, а й непрогнозованими «удачами»<ref>{{cite web
 |author        =
 |authorlink    =
 |datepublished =
 |url           = http://cegr.ru/downloads/journal_3_2013.pdf#page=105
 |title         = ФЕНОМЕН РИСКА КАК ПРОБЛЕМА СОВРЕМЕННОЙ СОЦИАЛЬНОЙ ФИЛОСОФИИ
 |format        =
 |work          =
 |publisher     = cegr.ru
 |accessdate    = 2013-08-16
 |lang          =
 |archiveurl    = https://www.webcitation.org/6JEqOD1O6?url=http://cegr.ru/downloads/journal_3_2013.pdf#page=105
 |archivedate   = 2013-08-29
 |deadurl       = no
}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140428003524/http://cegr.ru/downloads/journal_3_2013.pdf#page=105 |date=2014-04-28 }}</ref>.

Талеб описує кілька типів помилок, що призводять до зайвої впевненості у власній здатності аналізувати майбутнє:

* наративні (запізнілий пошук причини події під час її опису)
* ігрові (використання ігрових аналогій при моделюванні)
* ретроспективні (віра в успішне пророкування майбутніх подій на підставі аналізу тих, що вже сталися)<ref>
{{cite web
 |author        =
 |authorlink    =
 |datepublished =
 |url           = http://sociologica.hse.ru/data/2012/01/26/1264399844/10_3_06.pdf
 |title         = На краю привычного мира: события и их фреймы
 |format        =
 |work          =
 |publisher     = sociologica.hse.ru
 |accessdate    = 2013-08-16
 |lang          =
 |description   =
 |archiveurl    = https://www.webcitation.org/6JEqPtMk9?url=http://sociologica.hse.ru/data/2012/01/26/1264399844/10_3_06.pdf
 |archivedate   = 2013-08-29
 |deadurl       = no
}}
</ref>.

== Див. також ==
{{colbegin}}
* [[Випадковість]]
* [[Глобальна катастрофа]]
* [[Диво]]
* [[Довгий хвіст]]
* [[Ефект метелика (математика)]]
* [[Перелік когнітивних упереджень]]
* [[Повзучий детермінізм]]
* [[Стандартна невизначеність]]
* [[Технологічна сингулярність]]
* [[Упередження нормального перебігу]]
* [[Фальсифікаціонізм]]
* [[Хибне узагальнення]]
* ''[[Deus ex machina]]''
{{colend}}

== Посилання ==
{{references}}
[[Категорія:Ризик-менеджмент]]
[[Категорія:Епістемологічні теорії]]
[[Категорія:Птахи в культурі]]
[[Категорія:Метафори з посиланням на птахів]]


text:
# Калинове літо на Дніпрі
Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» — щорічний міжнародний фестиваль фольклору, що відбувається у місті Горішні Плавні на Полтавщині з 2000 року під егідою Міжнародної Ради Організацій Фестивалів Фольклору і Традиційних Мистецтв (CIOFF) при ЮНЕСКО.

## Історія організації
Традиція проведення міжнародних фольклорних фестивалів була започаткована 37 років у Франції Міжнародною Радою Організації Фестивалів Фольклору і Традиційних Мистецтв (CIOFF). На 2006 рік естафету фольклорного руху підхопили понад 100 країн світу, які, так чи інакше, брали участь у більше ніж 250 фольклорних фестивалях.
Перший фольклорний фестиваль України відбувся 1995 року у Луцьку як дружня відповідь на проведення Польщею міжнародного фольклорного фестивалю «Поліське літо з фольклором».
За словами заслуженого працівника культури України Леоніда Котовського, заявка на проведення першого фольклорного фестивалю у місті Горішні Плавні, що діяв би на рівні з луцькими «Древлянськими джерелами» чи «Поліським літом з фольклором» була подана директорам фестивалю 1999 року..
Важко сказати, що зіграло вирішальну роль у надані згоди директорами: чи дипломатичний хист пана Котовського, чи блискучі виступи зразкових колективів «Веселка» та «Барви», чи бажання поширити фестивальний рух на нові території.
Але результатом стало проведення Першого міжнародного фольклорного фестивалю «Калинове літо на Дніпрі» з 20 по 30 липня 2000 року.

## Організатори фестивалю
Серед організаторів фестивалю: Палац культури і творчості, Кошова рада Дніпровського Коша Українського козацького товариства, дирекція Міжнародного фольклорного фестивалю «Поліське літо з фольклором», виконавчий комітет горішньоплавнівської міської ради, правління ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», управління культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, Міністерство культури і спорту.
Зазначимо, що фестиваль сам по собі не є конкурсом, де колективи змагаються один з одним за першість. Учасники фестивалю представляють автентичний, оброблений чи стилізований фольклор свого рідного краю.

## Традиції фестивалю
За традицією фестиваль розпочинається святковим богослужінням у Свято-Миколаївському соборі. Попри різницю у віросповіданні, всі учасники фестивалю толерантно вистоюють службу, отримуючи благословення з вуст отця Георгія. Цікавим моментом фестивалю є те, що після завершення літургії колективи, які прибули на фестиваль, виконують духовну пісню, мелодію або танок перед вівтарем собору.
Закінчується офіційна частина у соборі, і велика святкова колона рухається звичним маршрутом: покладання квітів до Козацької могили під лунаючі козацькі пісні; відвідування Вічного Вогню і вшанування пам'яті загиблих при форсуванні Дніпра 1943 року. Потім — святкова хода вулицями міста, з обов'язковим представленням своєї творчості на розсуд жителів на розі деяких вулиць міста.
Зазвичай фестиваль триває упродовж п'яти днів, під час яких для мешканців міста влаштовуються концерти просто неба в міському парку відпочинку, дитячому оздоровчому таборі «Горизонт», по виробничих цехах ПГЗК, на Театральній площі та в залах Палацу культури тощо.

## І фестиваль (2000 рік)
Першим директором фестивалю був заслужений працівник культури України, директор Палацу культури і творчості ВАТ «ПГЗК», Леонід Іванович Котовський. Першого ж року до міста прибули 420 учасників різних національностей, що представляли культури Європи, Азії, Америки. Двадцять творчих фольклорних колективів відкрили фестивальний рух міста Горішні Плавні: народний ансамбль білоруської пісні «Медуніца», молодіжний хореографічний ансамбль «Сінатле» з Тбілісі, художній ансамбль «Жи Їн» з Китаю, польський ансамбль пісні і танцю «Молодий Торунь», дитячий ансамбль танцю «Волиняночка» з Луцька, фольклорний ансамбль «Велике задоволення» з Фінляндії, народний ансамбль пісні і танцю «Славутич» з Кременчука, ансамбль танцю «Полювання на дикого гуся» зі Сполучених Штатів Америки, криворізький зразковий ансамбль народного танцю «Самоцвіт» та зразковий фольклорний ансамбль «Веселка» з народним оркестром «Барви» з Горішніх Плавень [1, С. 119]. Із об'єктивних причин не змогли з'явитися колективи з Росії, Бразилії, Греції та Хорватії.
Проведення першого фольклорного фестивалю в Горішніх Плавнях заклало основу для розвитку фестивалів регіону.

## II фестиваль (2001 рік)
Другий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» тривав з 9 по 15 липня 2001 року. Сім Європейських країн — Білорусь, Молдова (ансамбль народного танцю і пісні «Пояниця»), Польща, Росія (фольклорний ансамбль «Пересєк»), Туреччина, Югославія (творче об'єднання «Срєм»), Україна (пісенно-танцювальний ансамбль «Полтава») — презентували культуру своїх регіонів гостям міста. Саме цього року було започатковано виїзні концерти учасників фестивалів поза межі офіційного місця проведення фестивалю — міста Горішні Плавні, зокрема здійснено виїзд до дитячого оздоровчого табору «Горизонт» та до старовинного козацького селища Келеберда.

## III фестиваль (2002 рік)
Третій Міжнародний фольклорний фестиваль розпочався 16 липня 2002 року. Громадяни України, Італії, Ізраїлю, Росії та Польщі причаровували своєю творчістю мешканців та гостей міста. Тогорічною інновацією було виведення концертних поїздок учасників фестивалю за межі Горішньоплавнівського регіону. Так фольклорними танками, мелодіями й піснями учасники фестивального руху радували жителів Кременчука і Полтави.

## IV фестиваль (2003 рік)
Четвертий фольклорний фестиваль, що проходив у Горішніх Плавнях 15.07 — 19.07.2003 року, зібрав 288 учасників з восьми країн світу: Індії, Іспанії, Німеччини, Хорватії, Сербії, Росії, Білорусі та України. Нововведення року: започаткування традиції проведення ярмарків народно-ужиткового мистецтва на території міського парку відпочинку.

## V фестиваль (2004 рік)
У 2004 році Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» святкував свій перший ювілей — перше п'ятиріччя. Фестиваль стартував 13 липня і тривав до 18 липня 2004 року. Новим директором фестивалю стала Зеленська Ірина Іванівна, завідувачка відділу культури і туризму міста. В Горішніх Плавнях зустрілися 215 учасників восьми країн світу. Алжир представляв фольклорний колектив «Сабль Д'Ор». США — танцювальний колектив «Танцюристи із Скелястих гір», з Пенджабу, хоч і з затримкою у декілька днів, приїхав фольклорний колектив, створений при Раді культурного розвитку штату Пенджаб. Сусідську Польщу репрезентував фольклорний ансамбль «Долина Дунайська». Культурою південних слов'ян зачарувало артистичне товариство «Молодість» з Сербії. Екзотики додали колективи з Таїланду (Накхон Ратхасіма Раджабхат) та турецький колектив «Бефад». Рідну українську культуру іноземцям гідно представив ансамбль пісні і танцю «Джерело» Гадяцького училища культури.
П'ятий міжнародний фольклорний фестиваль також не обійшовся без нововведень. Цього разу Горішньоплавнівський культурно-масовий інтернаціональний захід став першопочатком офіційного руху фольклорних фестивалів Горішні Плавні — Київ — Луцьк.

## VI фестиваль (2005 рік)
Шостий рік проведення фестивалю був не менш яскравим. Горішні Плавні перейняв естафету фестивального руху у міста Луцька, одразу ж по завершенню святкувань Дня Незалежності України. Шостий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» зробив друзями представників Мексики (балетна група «Санта-Аніта»), Вірменії, Білорусі (фольклорний колектив «Мєдуніца» з міста Жодіно), Кореї та України. На превеликий жаль, колектив з екзотичної африканської країни Чад не прибув до міста. Як виявилось пізніше, це була звичайна спроба нелегальної еміграції з неблагонадійної країни до Європи. Але атмосфери фестивалю це не зруйнувало. Знову запальні колективи радували своєю натхненною творчістю мешканців Кременчука та районів міст. Підприємці-власники з Горішніх Плавнів приватних ресторанів та кафе з радістю влаштовували виїзні концерти колективів у себе в закладах (нічний бар «Медуза» присвятив цілий програмний вечір колективу з Мексики, цьому ж колективу було виділено відкритий майданчик біля кафе «Слада», так що всі охочі могли подивитись виступ балетної трупи вже через день після офіційного закриття фестивалю у Горішніх Плавнях). Крім того гостям наддніпрянського міста випала можливість розпочати першими круїзи по Дніпру на новопридбаному «ПГЗК» теплоході «Лапоть». Організатори заходу пообіцяли продовжити започатковану традицію.

## VII фестиваль (2006 рік)
Сьомий міжнародний фольклорний фестиваль стартував 13 серпня 2006 року. У п'ятиденному заході виявили бажання взяти участь дев'ять країн.
Польський регіональний колектив «Навойовичі», Фольклорний танцювальний ансамбль «Бессарабський сувенір» з Білгород-Дністровська, група «Вечорка» з республіки Карелія (Російська Федерація), Фольклорна група «Ас Салінейрас Делавос» з Португалії та група «Матіца» (Калінінград). На превеликий жаль не змогли потрапити на фестиваль колективи з Непалу, Домініканської республіки, Палестини. Після важких і довгих переговорів з українською митницею за участі Міністерства культури і туризму було допущено до участі колектив з республіки Того (Центральна Африка). Ситуація, що розгорілася навколо цього фольклорного колективу потребує окремої статті, присвяченій історії фестивального руху Горішніх Плавень.
Але так чи інакше, фестиваль відбувся. Яскраві колективи презентували свої країни на виїзному концерті під час Сорочинського ярмарку, у таборі «Горизонт» тощо.
Як бачимо, фестивальний рух, започаткований майже два десятиліття тому, знайшов відгук у серцях українців. Під час офіційної церемонії нагородження «Людина року — 2006» фестиваль був представлений у номінації «Подія року-2006». Голоси громадян віддали йому друге рейтингове місце, віддавши перевагу лише виборам-2006 до Рад усіх рівнів.

## XII фестиваль (2012 рік)
Дванадцятий міжнародний фольклорний фестиваль пройшов з 21 серпня по 25 серпня 2012 року. У п'ятиденному заході взяли участь дев'ять країн.
Учасниками фестивалю стали близько 280 осіб. Вони виступали у трьох жанрах: вокальному, хореографічному та інструментальному. За п'ять днів відбулося 9 концертів, з них 5 виїзних.
Фінал фестивалю відбувся 24 серпня. Після кола пошани колективів-учасників вулицями Горішніх Плавнів відбувся гала-концерт на Театральній площі Горішніх Плавнів та феєрверк.

## Фестиваль в особах
Тривалий час у роботі фестивалю активну участь брали люди з різних галузей:
- Котовський Леонід Іванович — 2000—2004 роки — перший директор фестивалю, заслуженого працівника культури України, на той час директор Палацу культури Горішніх Плавнів
- Зеленська Ірина Іванівна — із 2004 року — другий директор фестивалю, завідувачка відділу культури і туризму міста Горішні Плавні
- Попов Олександр Павлович — до 2007 року — мер міста Горішні Плавні
- Жеваго Костянтин Валентинович — із 2000 року — спонсор фестивалю, народний депутат
- Бурдуковська Тетяна Іванівна — із 2000 року — куратор, директор централізованої біблотечної мережі міста
- Лук'яненко Олександр Вікторович — 2004—2007 роки — перекладач

## Виноски
1. ↑  Лук'яненко О. В. «Комсомольськ-на-Дніпрі: коротка історія фестивального руху» / Олександр Вікторович Лук'яненко // Перші Череванівські читання: збірник матеріалів регіональної науково-практичної конференції. Полтава: ІОЦ ПДПУ, 2007. — С. 78-85
2. ↑  Свічадо Придніпров'я: Краєзнавчий альманах. Книга друга. — Кременчук: Християнська Зоря, 2006. — C.117
3. ↑  Ахінян Ю. Ангажемент. Передача міського кабельного телебачення міста Горішні Плавні ТРК «ГОК» від 9.12.2006 року.
4. ↑  П'ятий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури, англ. переклад: Гаврилов К., Горбатюк І., Лук'яненко О. та ін. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2004. — 17 с.
5. ↑  Четвертий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2003. — 15 с.
6. ↑  Шостий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури, англ. переклад: Гаврилов К., Лук'яненко О. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2005. — 17 с.
7. ↑  Сьомий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури, англ. переклад: Лук'яненко О. В. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2006. — 15 с.
8. ↑  Людина року — 2006. Запис офіційної щорічної церемонії нагородження. Передача міського кабельного телебачення міста Комсомольська ТРК «ГОК» від 9.12.2006 року.
9. 1 2 3  Кременчуцький Телеграф: У Комсомольську пройшов Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.](рос.)

wikiname: ukwiki

title: Калинове літо на Дніпрі

in_language: uk

wikitext:
{{Музичний фестиваль
| назва            = Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі»
| зображення       = Festival 2005.jpg
| опис             = Калинове літо 2005
| місце_проведення = [[Файл:Flag of Poltava Oblast.svg|22x20px]] [[Горішні Плавні]]
| роки_проведення  = з [[2000]]
| дати_проведення  = літо
| жанр             = [[народний танець]], [[народна пісня]], [[народна музика]]
| вебсайт          =
}}

'''Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі»''' — щорічний міжнародний [[фестиваль]] [[фольклор]]у, що відбувається у місті [[Горішні Плавні]] на [[Полтавська область|Полтавщині]] з [[2000]] року під егідою Міжнародної Ради Організацій Фестивалів Фольклору і Традиційних Мистецтв (CIOFF) при [[ЮНЕСКО]]<ref>Лук'яненко О. В. «Комсомольськ-на-Дніпрі: коротка історія фестивального руху» / Олександр Вікторович Лук'яненко // Перші Череванівські читання: збірник матеріалів регіональної науково-практичної конференції. Полтава: ІОЦ ПДПУ, 2007. — С. 78-85</ref>.

== Історія організації ==
[[Файл:Mexicans Festival.JPG|thumb|right|195px|Мексиканський колектив «Санта Аніта», 2005]]
Традиція проведення міжнародних [[фольклор]]них фестивалів була започаткована 37 років у [[Франція|Франції]] Міжнародною Радою Організації Фестивалів Фольклору і Традиційних Мистецтв (CIOFF). На [[2006]] рік естафету фольклорного руху підхопили понад 100 країн світу, які, так чи інакше, брали участь у більше ніж 250 фольклорних фестивалях.
Перший фольклорний фестиваль України відбувся [[1995]] року у [[Луцьк]]у як дружня відповідь на проведення [[Польща|Польщею]] міжнародного фольклорного фестивалю «Поліське літо з фольклором»<ref>Свічадо Придніпров'я: Краєзнавчий альманах. Книга друга. — Кременчук: Християнська Зоря, 2006. — C.117</ref>.
За словами [[Заслужений працівник культури України|заслуженого працівника культури України]] [[Котовський Леонід Іванович|Леоніда Котовського]], заявка на проведення першого фольклорного фестивалю у місті [[Горішні Плавні]], що діяв би на рівні з [[луцьк]]ими «Древлянськими джерелами» чи «Поліським літом з фольклором» була подана директорам фестивалю [[1999]] року.<ref>Ахінян Ю. Ангажемент. Передача міського кабельного телебачення міста Горішні Плавні ТРК «ГОК» від 9.12.2006 року.</ref>.
Важко сказати, що зіграло вирішальну роль у надані згоди директорами: чи дипломатичний хист пана Котовського, чи блискучі виступи зразкових колективів [[Веселка (народний ансамбль)|«Веселка»]] та [[Барви (народний оркестр)|«Барви»]], чи бажання поширити фестивальний рух на нові території.
Але результатом стало проведення Першого міжнародного фольклорного фестивалю «Калинове літо на Дніпрі» з 20 по [[30 липня]] [[2000]] року.

== Організатори фестивалю ==
Серед організаторів фестивалю: Палац культури і творчості, Кошова рада Дніпровського [[кіш|Коша]] Українського [[козак|козацького]] товариства, дирекція Міжнародного фольклорного фестивалю «Поліське літо з фольклором», виконавчий комітет [[Горішньоплавнівська міська рада|горішньоплавнівської міської ради]], правління [[Відкрите акціонерне товариство|ВАТ]] «[[Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат]]», управління культури і [[туризм]]у [[Полтавська обласна державна адміністрація|Полтавської обласної державної адміністрації]], [[Міністерство культури і туризму України|Міністерство культури і спорту]].
Зазначимо, що [[фестиваль]] сам по собі не є [[конкурс]]ом, де колективи змагаються один з одним за першість. Учасники фестивалю представляють автентичний, оброблений чи стилізований фольклор свого рідного краю.

== Традиції фестивалю ==
[[Файл:Armenians 2005.JPG|thumb|right|195px|Вірменські гості на фестивалі, 2005]]
За традицією фестиваль розпочинається святковим [[богослужіння]]м у [[Свято-Миколаївський собор (Горішні Плавні)|Свято-Миколаївському соборі]]. Попри різницю у віросповіданні, всі учасники фестивалю толерантно вистоюють службу, отримуючи [[благословення]] з вуст отця Георгія. Цікавим моментом фестивалю є те, що після завершення [[літургія|літургії]] колективи, які прибули на [[фестиваль]], виконують духовну пісню, мелодію або танок перед [[вівтар]]ем [[собор]]у.

Закінчується офіційна частина у соборі, і велика святкова [[колона]] рухається звичним [[маршрут]]ом: покладання квітів до [[козак|Козацької]] [[могила|могили]] під лунаючі [[козацькі пісні]]; відвідування [[вічний вогонь|Вічного Вогню]] і вшанування пам'яті загиблих при [[форсування|форсуванні]] [[Дніпро|Дніпра]] [[1943]] року. Потім — святкова хода вулицями міста, з обов'язковим представленням своєї творчості на розсуд жителів на розі деяких вулиць міста.

Зазвичай фестиваль триває упродовж п'яти днів, під час яких для мешканців міста влаштовуються концерти просто неба в міському [[парк]]у відпочинку, дитячому оздоровчому таборі [[Горизонт (табір)|«Горизонт»]], по виробничих цехах [[Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат|ПГЗК]], на Театральній площі та в залах Палацу культури тощо<ref>П'ятий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури, англ. переклад: Гаврилов К., Горбатюк І., Лук'яненко О. та ін. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2004. — 17 с.</ref>.

== І фестиваль (2000 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Білорусь}}
{{Прапор|Грузія}}
{{Прапор|Китай}}
{{Прапор|Польща}}
{{Прапор|Фінляндія}}
{{Прапор|США}}

Першим директором фестивалю був [[заслужений працівник культури України]], директор Палацу культури і творчості ВАТ «[[Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат|ПГЗК]]», [[Леонід Іванович Котовський]]. Першого ж року до міста прибули 420 учасників різних національностей, що представляли культури [[Європа|Європи]], [[Азія|Азії]], [[Америка|Америки]]. Двадцять творчих фольклорних колективів відкрили фестивальний рух міста [[Горішні Плавні]]: народний ансамбль білоруської пісні «Медуніца», молодіжний хореографічний ансамбль «Сінатле» з [[Тбілісі]], художній ансамбль «Жи Їн» з [[Китай|Китаю]], польський ансамбль пісні і танцю «Молодий Торунь», дитячий ансамбль танцю «Волиняночка» з [[Луцьк]]а, фольклорний ансамбль «Велике задоволення» з [[Фінляндія|Фінляндії]], [[Славутич (народний ансамбль)|народний ансамбль пісні і танцю «Славутич»]] з [[Кременчук]]а, ансамбль танцю «Полювання на дикого гуся» зі [[Сполучені Штати Америки|Сполучених Штатів Америки]], криворізький зразковий ансамбль народного танцю «Самоцвіт» та зразковий фольклорний ансамбль «Веселка» з народним оркестром «Барви» з [[Горішні Плавні|Горішніх Плавень]] [1, С. 119]. Із об'єктивних причин не змогли з'явитися колективи з [[Росія|Росії]], [[Бразилія|Бразилії]], [[Греція|Греції]] та [[Хорватія|Хорватії]].
Проведення першого фольклорного фестивалю в Горішніх Плавнях заклало основу для розвитку фестивалів регіону.

== II фестиваль (2001 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Росія}}
{{Прапор|Туреччина}}
{{Прапор|Польща}}
{{Прапор|Білорусь}}
{{Прапор|Молдова}}
{{Прапор|Югославія}}

Другий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» тривав з 9 по [[15 липня]] [[2001]] року. Сім Європейських країн — [[Білорусь]], [[Молдова]] (ансамбль народного танцю і пісні «Пояниця»), [[Польща]], [[Росія]] (фольклорний ансамбль «Пересєк»), [[Туреччина]], [[Югославія]] (творче об'єднання «Срєм»), [[Україна]] (пісенно-танцювальний ансамбль «[[Полтава]]») — презентували культуру своїх регіонів гостям міста. Саме цього року було започатковано виїзні концерти учасників фестивалів поза межі офіційного місця проведення фестивалю — міста [[Горішні Плавні]], зокрема здійснено виїзд до дитячого оздоровчого табору [[Горизонт (табір)|«Горизонт»]] та до старовинного козацького селища [[Келеберда (Кременчуцький район)|Келеберда]].

== III фестиваль (2002 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Росія}}
{{Прапор|Ізраїль}}
{{Прапор|Італія}}
{{Прапор|Польща}}

[[Файл:Mexican dialogue.jpg|thumb|195px|Робочі моменти перед гала-концертом, 2005]]
Третій Міжнародний фольклорний фестиваль розпочався [[16 липня]] [[2002]] року. Громадяни України, [[Італія|Італії]], [[Ізраїль|Ізраїлю]], [[Росія|Росії]] та [[Польща|Польщі]] причаровували своєю творчістю мешканців та гостей міста. Тогорічною інновацією було виведення концертних поїздок учасників фестивалю за межі Горішньоплавнівського регіону. Так фольклорними танками, мелодіями й піснями учасники фестивального руху радували жителів [[Кременчук]]а і [[Полтава|Полтави]].

== IV фестиваль (2003 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Росія}}
{{Прапор|Німеччина}}
{{Прапор|Іспанія}}
{{Прапор|Хорватія}}
{{Прапор|Сербія}}
{{Прапор|Білорусь}}

Четвертий фольклорний фестиваль, що проходив у [[Горішні Плавні|Горішніх Плавнях]] 15.07 — 19.07.[[2003]] року, зібрав 288 учасників з восьми країн світу: [[Індія|Індії]], [[Іспанія|Іспанії]], [[Німеччина|Німеччини]], [[Хорватія|Хорватії]], [[Сербія|Сербії]], [[Росія|Росії]], [[Білорусь|Білорусі]] та [[Україна|України]]. Нововведення року: започаткування традиції проведення ярмарків народно-ужиткового мистецтва на території міського парку відпочинку.<ref>Четвертий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2003. — 15 с.</ref>

== V фестиваль (2004 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|США}}
{{Прапор|Алжир}}
{{Прапор|Польща}}
{{Прапор|Індія}}
{{Прапор|Сербія}}
{{Прапор|Таїланд}}
{{Прапор|Туреччина}}

[[Файл:Turks 2004.jpg|thumb|right|195px|Турецький колектив у гостях у дитячому таборі «Горизонт», 2009]]
У [[2004]] році Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» святкував свій перший ювілей — перше п'ятиріччя. Фестиваль стартував [[13 липня]] і тривав до [[18 липня]] [[2004]] року. Новим директором фестивалю стала [[Зеленська Ірина Іванівна]], завідувачка відділу культури і туризму міста. В [[Горішні Плавні|Горішніх Плавнях]] зустрілися 215 учасників восьми країн світу. [[Алжир]] представляв фольклорний колектив «Сабль Д'Ор». [[Сполучені Штати Америки|США]] — танцювальний колектив «Танцюристи із Скелястих гір», з [[Пенджаб (штат Індії)|Пенджабу]], хоч і з затримкою у декілька днів, приїхав фольклорний колектив, створений при Раді культурного розвитку штату [[Пенджаб (штат Індії)|Пенджаб]]. Сусідську [[Польща|Польщу]] репрезентував фольклорний ансамбль «Долина Дунайська». Культурою південних слов'ян зачарувало артистичне товариство «Молодість» з [[Сербія|Сербії]]. Екзотики додали колективи з [[Таїланд]]у (Накхон Ратхасіма Раджабхат) та турецький колектив «Бефад». Рідну українську культуру іноземцям гідно представив ансамбль пісні і танцю «Джерело» Гадяцького училища культури.

П'ятий міжнародний фольклорний фестиваль також не обійшовся без нововведень. Цього разу Горішньоплавнівський культурно-масовий інтернаціональний захід став першопочатком офіційного руху фольклорних фестивалів [[Горішні Плавні]] — [[Київ]] — [[Луцьк]].

== VI фестиваль (2005 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Мексика}}
{{Прапор|Вірменія}}
{{Прапор|Білорусь}}
{{Прапор|Південна Корея}}

Шостий рік проведення фестивалю був не менш яскравим. [[Горішні Плавні]] перейняв естафету фестивального руху у міста [[Луцьк]]а, одразу ж по завершенню святкувань Дня Незалежності України. Шостий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі» зробив друзями представників [[Мексика|Мексики]] (балетна група «Санта-Аніта»), [[Вірменія|Вірменії]], [[Білорусь|Білорусі]] (фольклорний колектив «Мєдуніца» з міста Жодіно), [[Корея|Кореї]] та [[Україна|України]]. На превеликий жаль, колектив з екзотичної африканської країни Чад не прибув до міста. Як виявилось пізніше, це була звичайна спроба нелегальної еміграції з неблагонадійної країни до Європи. Але атмосфери фестивалю це не зруйнувало. Знову запальні колективи радували своєю натхненною творчістю мешканців Кременчука та районів міст. Підприємці-власники з Горішніх Плавнів приватних ресторанів та кафе з радістю влаштовували виїзні концерти колективів у себе в закладах (нічний бар «Медуза» присвятив цілий програмний вечір колективу з Мексики, цьому ж колективу було виділено відкритий майданчик біля кафе «Слада», так що всі охочі могли подивитись виступ балетної трупи вже через день після офіційного закриття фестивалю у Горішніх Плавнях). Крім того гостям наддніпрянського міста випала можливість розпочати першими круїзи по [[Дніпро|Дніпру]] на новопридбаному «ПГЗК» теплоході «Лапоть». Організатори заходу пообіцяли продовжити започатковану традицію.<ref>Шостий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури, англ. переклад: Гаврилов К., Лук'яненко О. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2005. — 17 с.</ref>

== VII фестиваль (2006 рік) ==
[[Файл:Cultures.JPG|thumb|right|195px|Діалог культур, 2005]]

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Росія}}
{{Прапор|Португалія}}
{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Того}}

Сьомий міжнародний фольклорний фестиваль стартував [[13 серпня]] [[2006]] року. У п'ятиденному заході виявили бажання взяти участь дев'ять країн.
Польський регіональний колектив «Навойовичі», Фольклорний танцювальний ансамбль «Бессарабський сувенір» з Білгород-Дністровська, група «Вечорка» з республіки [[Карелія]] ([[Росія|Російська Федерація]]), Фольклорна група «Ас Салінейрас Делавос» з [[Португалія|Португалії]] та група «Матіца» ([[Калінінград]]). На превеликий жаль не змогли потрапити на фестиваль колективи з [[Непал]]у, Домініканської республіки, [[Палестина|Палестини]]. Після важких і довгих переговорів з українською митницею за участі Міністерства культури і туризму було допущено до участі колектив з республіки [[Того]] (Центральна Африка). Ситуація, що розгорілася навколо цього фольклорного колективу потребує окремої статті, присвяченій історії фестивального руху Горішніх Плавень.<ref>Сьомий міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі». Буклет / уклад. Міський відділ культури, англ. переклад: Лук'яненко О. В. — Комсомольськ: Дизайн-Центр, 2006. — 15 с.</ref>

Але так чи інакше, фестиваль відбувся. Яскраві колективи презентували свої країни на виїзному концерті під час Сорочинського ярмарку, у таборі «Горизонт» тощо.
Як бачимо, фестивальний рух, започаткований майже два десятиліття тому, знайшов відгук у серцях українців. Під час офіційної церемонії нагородження «Людина року — 2006» фестиваль був представлений у номінації «Подія року-2006». Голоси громадян віддали йому друге рейтингове місце, віддавши перевагу лише виборам-2006 до Рад усіх рівнів.<ref>Людина року — 2006. Запис офіційної щорічної церемонії нагородження. Передача міського кабельного телебачення міста Комсомольська ТРК «ГОК» від 9.12.2006 року.</ref>

== VIII фестиваль (2007 рік) ==

== ІХ фестиваль (2008 рік) ==

== Х фестиваль (2010 рік) ==

== XI фестиваль (2011 рік) ==

== XII фестиваль (2012 рік) ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Болгарія}}
{{Прапор|Греція}}
{{Прапор|Індія}}
{{Прапор|Туреччина}}
{{Прапор|Молдова}}
{{Прапор|Естонія}}
{{Прапор|Словаччина}}
{{Прапор|Росія}}

Дванадцятий міжнародний фольклорний фестиваль пройшов з [[21 серпня]] по [[25 серпня]] [[2012]] року. У п'ятиденному заході взяли участь дев'ять країн.<ref name="КТ КЛнД2012">[[Кременчуцький Телеграф]]: [http://www.telegraf.in.ua/around/2012/08/27/v-kremenchuge-proshel-mezhdunarodnyy-folklornyy-festival-kalinove-lto-na-dnpr_10024134.html У Комсомольську пройшов Міжнародний фольклорний фестиваль «Калинове літо на Дніпрі»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305053415/http://www.telegraf.in.ua/around/2012/08/27/v-kremenchuge-proshel-mezhdunarodnyy-folklornyy-festival-kalinove-lto-na-dnpr_10024134.html |date=5 березня 2016 }}{{ref-ru}}</ref>

Учасниками фестивалю стали близько 280 осіб. Вони виступали у трьох жанрах: вокальному, хореографічному та інструментальному. За п'ять днів відбулося 9 концертів, з них 5 виїзних.<ref name="КТ КЛнД2012"/>

Фінал фестивалю відбувся 24 серпня. Після кола пошани колективів-учасників вулицями Горішніх Плавнів відбувся гала-концерт на Театральній площі Горішніх Плавнів та феєрверк.<ref name="КТ КЛнД2012"/>

== Країни-учасниці фестивалю ==

{{Прапор|UKR}}
{{Прапор|Росія}}
{{Прапор|Німеччина}}
{{Прапор|Італія}}
{{Прапор|USA}}
{{Прапор|Польща}}
{{Прапор|Вірменія}}
{{Прапор|Туреччина}}
{{Прапор|Того}}
{{Прапор|Ізраїль}}
{{Прапор|Білорусь}}
{{Прапор|Південна Корея}}
{{Прапор|Мексика}}
{{Прапор|Португалія}}
{{Прапор|Індія}}
{{Прапор|Таїланд}}
{{Прапор|Сербія}}
{{Прапор|Хорватія}}
{{Прапор|Угорщина}}
{{Прапор|Іспанія}}
{{Прапор|Китай}}
{{Прапор|Грузія}}
{{Прапор|Фінляндія}}
{{Прапор|Чехія}}
{{Прапор|Алжир}}

== Фестиваль в особах ==
Тривалий час у роботі фестивалю активну участь брали люди з різних галузей:
* ''[[Котовський Леонід Іванович]] — 2000—2004 роки — перший директор фестивалю, [[Заслужений працівник культури України|заслуженого працівника культури України]], на той час директор Палацу культури Горішніх Плавнів''
* ''[[Зеленська Ірина Іванівна]] — із 2004 року — другий директор фестивалю, завідувачка відділу культури і туризму міста Горішні Плавні''
* ''[[Попов Олександр Павлович]] — до 2007 року — мер міста Горішні Плавні''
* ''[[Жеваго Костянтин Валентинович]] — із 2000 року — спонсор фестивалю, народний депутат''
* ''[[Бурдуковська Тетяна Іванівна]] — із 2000 року — куратор, директор централізованої біблотечної мережі міста''
* ''[[Лук'яненко Олександр Вікторович]] — 2004—2007 роки — перекладач''

== Виноски ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття|сирота1}}

[[Категорія:Музичні фестивалі України]]
[[Категорія:Культура Полтавської області]]
[[Категорія:Горішні Плавні]]
[[Категорія:Етнічна музика]]

Жанр: народний танець, народна пісня, народна музика

Дати: літо

Місце проведення: Горішні Плавні

Країна: Україна


text:
# Сангвінік
Сангвінік (від лат. sanguis — «кров») — темперамент у класифікації Гіпократа. Людину сангвінічного темпераменту можна охарактеризувати як живу, рухливу, лабільну, яка швидко відгукується на навколишні події, порівняно легко переживає невдачі і неприємності. Такий темперамент мали австрійський композитор Вольфганг Амадей Моцарт та французький імператор Наполеон І Бонапарт.
Є підтипи темпераменту сангвінік, наприклад: товариський сангвінік та інші.

title: Сангвінік

wikitext:
{{Проблеми
|єдине джерело=січень 2024
|достовірність=січень 2024
}}
[[Файл:Albrecht Dürer - The Four Apostles, Saints John and Peter.jpg|thumb|''Чотири апостоли'' [[Альбрехт Дюрер|Альбрехта Дюрера]], зображення чотирьох темпераментів: '' [[Апостол Іоан|Іоан]]'' та ''[[Апостол Петро|Петро]]'']]

'''Сангвінік''' (від {{lang-la|sanguis}} — «кров») — [[темперамент]] у класифікації [[Гіппократ|Гіпократа]]. Людину сангвінічного темпераменту можна охарактеризувати як живу, рухливу, лабільну, яка швидко відгукується на навколишні події, порівняно легко переживає невдачі і неприємності. Такий темперамент мали австрійський композитор [[Вольфганг Амадей Моцарт]] та французький імператор [[Наполеон|Наполеон І Бонапарт]].

Є підтипи темпераменту сангвінік, наприклад: товариський сангвінік та інші.

== Див. також ==
* [[Темперамент]]
*[[Холерик]]
* [[Флегматик]]
* [[Меланхолік]]

== Джерела ==
* Максименко С. Д. Загальна психологія: Навчальний посібник. — Видання друге, перероблене та доповнене. — Київ: «Центр навчальної літератури», 2004. — 238 с.
{{Бібліоінформація}}

{{psycho-stub}}

[[Категорія:Риси особистості]]
[[Категорія:Темпераменти]]
[[Категорія:Темперамент]]


text:
# Оук-Гарбор (Огайо)
Оук-Гарбор (англ. Oak Harbor) — селище (англ. village) в США, в окрузі Оттава штату Огайо. Населення — 2821 особа (2020).

## Географія
Оук-Гарбор розташований за координатами 41°30′18″ пн. ш. 83°8′6″ зх. д. / 41.50500° пн. ш. 83.13500° зх. д. (41.505127, -83.134962).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році селище мало площу 4,41 км², з яких 4,02 км² — суходіл та 0,40 км² — водойми.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у селищі мешкало 2759 осіб у 1153 домогосподарствах у складі 738 родин. Густота населення становила 625 осіб/км².  Було 1262 помешкання (286/км²).
Расовий склад населення:
| - 97,5 % — білих - 0,3 % — чорних або афроамериканців - 0,1 % — корінних американців - 0,1 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 1,4 %. Частка іспаномовних становила 2,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 26,4 % — особи молодші 18 років, 56,9 % — особи у віці 18—64 років, 16,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,2 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 86,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 82,8 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 59 244 долари США (медіана — 42 917), а середній дохід на одну сім'ю — 69 589 доларів (медіана — 51 581). Медіана доходів становила 43 971 долар для чоловіків та 26 953 долари для жінок. За межею бідності перебувало 13,9 % осіб, у тому числі 20,1 % дітей у віці до 18 років та 6,4 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 1383 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,1 %, виробництво — 16,3 %, роздрібна торгівля — 13,7 %.

title: Оук-Гарбор (Огайо)

wikitext:
{{Otherplaces|Оук-Гарбор}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = селище
|українська назва   = Оук-Гарбор
|оригінальна назва  = {{lang-en|Oak Harbor}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Oak Harbor, Ohio as viewed from Water Street.JPG
|опис зображення= <!-- Water Street runs concurrently with State Routes 105 and 163 in downtown Oak Harbor -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Огайо
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Оттава (округ, Огайо)|Оттава]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 4,41
|висота центру НП   = 177
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 625,62
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         = 419
|поштовий індекс        = 43449
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3957582
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Оук-Гарбор''' ({{lang-en|Oak Harbor}}) — селище ({{lang-en|village}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Оттава (округ, Огайо)|Оттава]] штату [[Огайо]]. Населення — 2821 особа (2020).

== Географія ==
Оук-Гарбор розташований за координатами {{Coord|41|30|18|N|83|8|6|W|type:city_region:US-DE}} (41.505127, -83.134962){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році селище мало площу 4,41 км², з яких 4,02 км² — [[Суходіл (географія)|суходіл]] та 0,40 км² — [[водойма|водойми]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1880 = 987
| 1890 = 1681
| 1900 = 1631
| 1910 = 1559
| 1920 = 1858
| 1930 = 1849
| 1940 = 1925
| 1950 = 2370
| 1960 = 2903
| 1970 = 2807
| 1980 = 2678
| 1990 = 2637
| 2000 = 2841
| 2010 = 2759
| 2020 = 2821
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у селищі мешкало {{formatnum:2759}} осіб у {{formatnum:1153}} домогосподарствах у складі 738 родин. [[Густота населення]] становила 625 осіб/км².  Було 1262 помешкання (286/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 97,5 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,3 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,1 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,4 %. Частка іспаномовних становила 2,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 26,4 % — особи молодші 18 років, 56,9 % — особи у віці 18—64 років, 16,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,2 року. На 100 осіб жіночої статі у селищі припадало 86,8 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 82,8 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:59244}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:42917}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:69589}} доларів (медіана — {{formatnum:51581}}). Медіана доходів становила {{formatnum:43971}} долар для чоловіків та {{formatnum:26953}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 13,9 % осіб, у тому числі 20,1 % дітей у віці до 18 років та 6,4 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:1383}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 22,1 %, виробництво — 16,3 %, роздрібна торгівля — 13,7 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Оттава (округ, Огайо)}}

[[Категорія:Селища Огайо]]
[[Категорія:Населені пункти округу Оттава (Огайо)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Огайо

Округ: Оттава

Водойма: Portage Riverd

Густота населення: 625,62 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

Автомобільний код: 62 (Оттава)


text:
# Резистивна відстань
Резисти́вна ві́дстань між двома вершинами простого зв'язного графа {\displaystyle G} дорівнює опору між двома еквівалентними точками електричного кола, побудованим заміною кожного ребра графа на опір 1 Ом. резистивні відстані є метрикою на графах.

## Визначення
На графі {\displaystyle G} резистивна відстань {\displaystyle \Omega _{i,j}} між двома вершинами {\displaystyle v_{i}} і {\displaystyle v_{j}} дорівнює
{\displaystyle \Omega _{i,j}:=\Gamma _{i,i}+\Gamma _{j,j}-\Gamma _{i,j}-\Gamma _{j,i}} ,
де {\displaystyle \Gamma } — обернена матриця Мура — Пенроуза матриці Кірхгофа графа {\displaystyle G}.

## Властивості резистивної відстані
Якщо {\displaystyle i=j}, то
{\displaystyle \Omega _{i,j}=0.}
Для неорієнтованого графа
{\displaystyle \Omega _{i,j}=\Omega _{j,i}=\Gamma _{i,i}+\Gamma _{j,j}-2\Gamma _{i,j}}

### Загальне правило суми
Для будь-якого простого зв'язного графа {\displaystyle G=(V,E)} з {\displaystyle N} вершинами та довільною {\displaystyle N\times N} матриці {\displaystyle M} виконується
{\displaystyle \sum _{i,j\in V}(LML)_{i,j}\Omega _{i,j}=-2\operatorname {tr} (ML)}
З цього узагальненого правила суми число зв'язку можна отримати залежно від вибору {\displaystyle M}. Два з них
{\displaystyle {\begin{aligned}\sum _{(i,j)\in E}\Omega _{i,j}&=N-1\\\sum _{i<j\in V}\Omega _{i,j}&=N\sum _{k=1}^{N-1}\lambda _{k}^{-1}\end{aligned}}}
де {\displaystyle \lambda _{k}} — ненульові власні числа матриці Кірхгофа. Цю суму {\displaystyle \Sigma _{i<j}\Omega _{i,j}} називають індексом Кірхгофа графа.

### Зв'язок з числом кістякових дерев графа
Для простого зв'язного графа {\displaystyle G'=(V,E)} резистивну відстань між двома вершинами можна виразити як функцію на множині кістяків {\displaystyle T} графа {\displaystyle G}:
{\displaystyle \Omega _{i,j}={\begin{cases}{\frac {\left|\{t:t\in T,e_{i,j}\in t\}\right\vert }{\left|T\right\vert }},&(i,j)\in E\\{\frac {\left|T'-T\right\vert }{\left|T\right\vert }},&(i,j)\not \in E\end{cases}}} ,
де {\displaystyle T'} — множина кістякових дерев графа {\displaystyle G'=(V,E+e_{i,j})}.

### Як квадрат евклідової відстані
Оскільки лапласіан {\displaystyle L} симетричний і додатно напіввизначений, його псевдообернена матриця {\displaystyle \Gamma } також симетрична та додатно напіввизначена. Тоді існує {\displaystyle K}, така, що {\displaystyle \Gamma =KK^{\textsf {T}}} і можна записати:
{\displaystyle \Omega _{i,j}=\Gamma _{i,i}+\Gamma _{j,j}-\Gamma _{i,j}-\Gamma _{j,i}=K_{i}K_{i}^{\textsf {T}}+K_{j}K_{j}^{\textsf {T}}-K_{i}K_{j}^{\textsf {T}}-K_{j}K_{i}^{\textsf {T}}=\left(K_{i}-K_{j}\right)^{2}}
це показує, що квадрат резистивної відстані відповідає евклідовій відстані у просторі, натягнутому на {\displaystyle K}.

### Зв'язок із числами Фібоначчі
Віяло — це граф з {\displaystyle n+1} вершиною, в якому є ребра між вершинами {\displaystyle i} та {\displaystyle n+1} для будь-якого {\displaystyle i=1,2,3,...n,} і є ребро між вершиною {\displaystyle i} та {\displaystyle i+1} для всіх {\displaystyle i=1,2,3,...,n-1.}
Резистивна відстань між вершиною {\displaystyle n+1} та вершинами {\displaystyle i\in \{1,2,3,...,n\}} дорівнює {\displaystyle {\frac {F_{2(n-i)+1}F_{2i-1}}{F_{2n}}}}, де {\displaystyle F_{j}} — {\displaystyle j}-е число Фібоначчі, для {\displaystyle j\geqslant 0}.

title: Резистивна відстань

wikitext:
'''Резисти́вна ві́дстань''' між двома [[Вершина (теорія графів)|вершинами]] [[Граф (математика)|простого зв'язного графа]] <math>G</math> дорівнює [[Електричний опір|опору]] між двома еквівалентними точками [[Електричне коло|електричного кола]], побудованим заміною кожного [[Граф (математика)|ребра]] графа на [[Електричний опір|опір]] 1 [[Ом]]. резистивні відстані є [[Метричний простір|метрикою]] на [[Граф (математика)|графах]].

== Визначення ==
На [[Граф (математика)|графі]] <math>G</math> '''резистивна відстань''' <math>\Omega _{i,j}</math> між двома вершинами <math>v _i</math> і <math>v _j</math> дорівнює

: <math>
\Omega_{i,j}:=\Gamma_{i,i}+\Gamma_{j,j}-\Gamma_{i,j}-\Gamma_{j,i}
</math> ,

де <math>\Gamma</math> — {{Не перекладено|Обернення Мура — Пенроуза|обернена матриця Мура — Пенроуза|en|Moore–Penrose inverse}} [[Матриця Кірхгофа|матриці Кірхгофа]] графа <math>G</math>.

== Властивості резистивної відстані ==
Якщо <math>i=j</math>, то

: <math>\Omega_{i,j}=0.</math>

Для неорієнтованого графа

: <math>
\Omega_{i,j}=\Omega_{j,i}=\Gamma_{i,i}+\Gamma_{j,j}-2\Gamma_{i,j}
</math>

=== Загальне правило суми ===
Для будь-якого [[Граф (математика)|простого зв'язного графа]] <math>G=(V, E)</math> з <math>N</math> вершинами та довільною <math>N \times N</math> [[Матриця (математика)|матриці]] <math>M</math> виконується

: <math>\sum_{i,j \in V}(LML)_{i,j}\Omega_{i,j}=-2\operatorname{tr}(ML)</math>

З цього узагальненого правила суми число зв'язку можна отримати залежно від вибору <math>M</math>. Два з них

: <math>\begin{align}
 \sum_{(i,j) \in E}\Omega_{i,j} &= N - 1 \\
  \sum_{i<j \in V}\Omega_{i,j} &= N\sum_{k=1}^{N-1} \lambda_k^{-1}
\end{align}</math>

де <math>\lambda_{k}</math> — ненульові [[Власні вектори та власні значення|власні числа]] [[Матриця Кірхгофа|матриці Кірхгофа]]. Цю суму <math>\Sigma_{i<j}\Omega_{i,j}</math> називають '''індексом Кірхгофа''' графа.

=== Зв'язок з числом кістякових дерев графа ===
Для простого зв'язного графа <math>G'=(V, E)</math> '''резистивну відстань''' між двома вершинами можна виразити як [[Функція (математика)|функцію]] на [[Множина|множині]] [[Кістякове дерево|кістяків]] <math>T</math> графа <math>G</math>:

: <math>
\Omega_{i,j}=\begin{cases}
\frac{\left|\{t:t \in T, e_{i,j} \in t\} \right \vert}{\left|T \right \vert}, & (i,j) \in E\\ \frac{\left|T'-T \right \vert}{\left|T \right \vert}, &(i,j) \not \in E
\end{cases}
</math> ,

де <math>T'</math> — множина кістякових дерев графа <math>G'=(V, E+e_{i,j})</math>.

=== Як квадрат евклідової відстані ===
Оскільки лапласіан <math>L</math> симетричний і додатно напіввизначений, його псевдообернена матриця <math>\Gamma</math> також симетрична та додатно напіввизначена. Тоді існує <math>K</math>, така, що <math>\Gamma=KK^\textsf{T}</math> і можна записати:

: <math>\Omega_{i,j}=\Gamma_{i,i} + \Gamma_{j,j} - \Gamma_{i,j} - \Gamma_{j,i}=K_iK_i^\textsf{T} + K_j K_j^\textsf{T} - K_i K_j^\textsf{T} - K_j K_i^\textsf{T}=\left(K_i - K_j\right)^2</math>

це показує, що квадрат резистивної відстані відповідає [[Евклідова відстань|евклідовій відстані]] у просторі, натягнутому на <math>K</math>.

=== Зв'язок із числами Фібоначчі ===
Віяло — це граф з <math>n+1</math> вершиною, в якому є ребра між вершинами <math>i</math> та <math>n+1</math> для будь-якого <math>i=1, 2, 3, ...n,</math> і є ребро між вершиною <math>i</math> та <math>i+1</math> для всіх <math>i=1, 2, 3, ..., n-1.</math>

Резистивна відстань між вершиною <math>n + 1</math> та вершинами <math> i \in \{1,2,3,...,n\}</math> дорівнює <math>\frac{ F_{2(n-i)+1} F_{2i-1} }{ F_{2n} }</math>, де <math>F_{j}</math> — <math>j</math>-е число Фібоначчі, для <math>j \geqslant 0</math>{{Sfn|Bapat, Gupta|2010|с=1–13}}<ref>{{Cite web|url=http://www.isid.ac.in/~rbb/somitnew.pdf|title=Источник|accessdate=2019-02-07|archivedate=2021-08-30|archiveurl=https://web.archive.org/web/20210830220135/https://www.isid.ac.in/~rbb/somitnew.pdf|deadurl=no}}</ref>.

== Див. також ==
* [[Провідність графа]]

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==
{{Refbegin|colwidth=30em}}
* {{Стаття|doi=10.1007/s13226-010-0004-2|том=41|title=Resistance distance in wheels and fans|видання=Indian Journal of Pure and Applied Mathematics|рік=2010|author=Bapat R. B., Somit Gupta|ref=Bapat, Gupta}}
* {{Стаття|author=Klein D. J., Randic M. J.|ref=Klein, Randic|видання=J. Math. Chem.|doi=10.1007/BF01164627|title=Resistance Distance|том=12|pages=81–95|рік=1993}}
* {{Стаття|author=Ivan Gutman, Bojan Mohar|ref=Gutman, Mohar|title=The quasi-Wiener and the Kirchhoff indices coincide|рік=1996|видання=J. Chem. Inf. Comput. Sci.|том=36|issue=5|pages=982–985|doi=10.1021/ci960007t}}
* {{Стаття|title=Closed-form formulas for the Kirchhoff index|author=Jose Luis Palacios|ref=Gutman Palacios|видання=Int. J. Quantum Chem.|рік=2001|том=81|issue=2|pages=135–140|doi=10.1002/1097-461X(2001)81:2<135::AID-QUA4>3.0.CO;2-G}}
* {{Стаття|author=Babic D., Klein D. J., Lukovits I., Nikolic S., Trinajstic N.|ref=Babic, Klein, Lukovits, Nikolic, Trinajstic|title=Resistance-distance matrix: a computational algorithm and its application|видання=Int. J. Quantum Chem.|рік=2002|doi=10.1002/qua.10057|том=90|pages=166–167}}
* {{Стаття|url=http://www.stkpula.hr/ccacaa/CCA-PDF/cca2002/v75-n2/CCA_75_2002_633_649_KLEIN.pdf|видання=Croatica Chem. Acta|ref=Klein|author=Klein D. J.|title=Resistance Distance Sum Rules|рік=2002|том=75|pages=633–649|archiveurl=https://web.archive.org/web/20120326104653/http://www.stkpula.hr/ccacaa/CCA-PDF/cca2002/v75-n2/CCA_75_2002_633_649_KLEIN.pdf|archivedate=2012-03-26}}
* {{Стаття|author=Ravindra B. Bapat, Ivan Gutman, Wenjun Xiao|ref=Bapat, Gutman, Xiao|title=A simple method for computing resistance distance|видання=Z. Naturforsch.|рік=2003|том=58a|issue=9–10|pages=494–498|url=http://www.znaturforsch.com/aa/v58a/c58a.htm#No9|bibcode=2003ZNatA..58..494B|doi=10.1515/zna-2003-9-1003}}
* {{Стаття|author=Jose Luis Placios|ref=Placios|title=Foster's formulas via probability and the Kirchhoff index|видання=Method. Comput. Appl. Probab.|рік=2004|том=6|pages=381–387|doi=10.1023/B:MCAP.0000045086.76839.54}}
* {{Стаття|author=Enrique Bendito, Angeles Carmona, Andres M. Encinas, Jose M. Gesto|ref=Bendito, Carmona, Encinas, Gesto|title=A formula for the Kirchhoff index|видання=Int. J. Quantum Chem.|рік=2008|doi=10.1002/qua.21588|pages=1200–1206|том=108|bibcode=2008IJQC..108.1200B}}
* {{Стаття|видання=Int. J. Quantum Chem.|author=Bo Zhou, Nenad Trinajstic|ref=Zhou, Trinajstic|title=The Kirchhoff index and the matching number|том=109|issue=13|рік=2009|pages=2978–2981|doi=10.1002/qua.21915|bibcode=2009IJQC..109.2978Z}}
* {{Стаття|author=Bo Zhou, Nenad Trinajstic|ref=Zhou, Trinajstic|title=On resistance-distance and the Kirchhoff index|видання=J. Math. Chem.|рік=2009|том=46|pages=283–289|doi=10.1007/s10910-008-9459-3}}
* {{Стаття|author=Bo Zhou|ref=Zhou|title=On sum of powers of Laplacian eigenvalues and Laplacian Estrada Index of graphs|видання=Match Commun. Math. Comput. Chem|том=62|pages=611–619|arxiv=1102.1144|рік=2011}}
* {{Стаття|author=Heping Zhang, Yujun Yang|ref=Zhang, Yang|title=Resistance distance and Kirchhoff index in circulant graphs|видання=Int. J. Quantum Chem.|рік=2007|том=107|issue=2|pages=330–339|doi=10.1002/qua.21068|bibcode=2007IJQC..107..330Z}}
* {{Стаття|author=Yujun Yang, Heping Zhang|ref=Yang, Zhang|title=Some rules on resistance distance with applications|видання=J. Phys. A: Math. Theor.|рік=2008|том=41|issue=44|pages=445203|doi=10.1088/1751-8113/41/44/445203|bibcode=2008JPhA...41R5203Y}}
{{Refend}}

[[Категорія:Теорія графів]]
[[Категорія:Математична термінологія]]


text:
# Урбанський Анатолій Ігорович
Анатолій Ігорович Урбанський (нар. 21 червня 1975, Одеса) — український політик, безпартійний. Голова Одеської обласної ради VII скликання з 12 листопада 2015 по 21 серпня 2019 року. Народний депутат України 9-го скликання від 143-го виборчого округу. Член депутатської групи «За майбутнє». Член Комітету Верховної Ради з питань бюджету.

## Життєпис
У 1997 р. закінчив Одеський державний морський університет за спеціальністю «Організація перевезень і управління на морському транспорті», кваліфікація — інженер з експлуатації морського транспорту.
З 1997 р. працював в інвестиційних компаніях.
З 2005 р. займався підприємницькою діяльністю в судноремонтних компаніях.
З 2009 р. — менеджер з питань управління та адміністративної діяльності, консультант з ремонту та технічного обслуговування суден ВАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» (м. Ізмаїл).
У 2011 р. за рішенням загальних зборів акціонерних товариств обраний членом Наглядових рад ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» та ПАТ "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ «Дунайсудносервіс».
У 2015 р. обраний депутатом Одеської обласної ради від міста Ізмаїл.
У 2019 р. обраний народним депутатом України.

## Громадсько-політична діяльність
У 2014 р. заснував Благодійний фонд «Фонд Урбанського „Придунав'я“», який опікується сферами освіти, охорони здоров'я, спорту і фізичної культури; соціального захисту і соціального забезпечення населення Ізмаїльського, Ренійського та Болградського районів.
У 2015 р. обраний депутатами обласної ради головою Одеської обласної ради.
На парламентських виборах 2019 року як самовисуванець здобув перемогу в одномандатному виборчому окрузі № 143 (м. Ізмаїл, Ізмаїльський, Ренійський райони, частина Болградського району). На час виборів був головою Одеської облради, безпартійним. Проживав у м. Одеса.
Під час виборів громадянська мережа ОПОРА зафіксувала, що «Фонд Урбанського „Придунав'я“» розповсюджував безкоштовні продукти харчування серед школярів на території округу, де балотувався та згодом переміг Урбанський.
Вже під час роботи у Верховній Раді заявив, що готовий взяти на поруки народного депутата Ярослава Дубневича, який через звинувачення у побудові масштабних корупційних схем втратив депутатську недоторканність та був заарештований.
3 серпня 2020 року очолив Одеську обласну організацію політичної партії «ЗА МАЙБУТНЄ».
29 січня 2021 року Анатолій Урбанський став співголовою новоствореного міжфракційного об'єднання у Верховній Раді «За українську Бессарабію». При цьому ще одним співголовою стала народний депутат Опозиційної платформи — За життя Тетяна Плачкова. У 2019 році Плачкова була учасницею форуму разом із організатором сепаратистського проекту Бесарабська народна республіка Віталієм Барвиненком, якого голова СБУ звинувачував у спробі збройного нападу на українські території за сценарієм ДНР та ЛНР.
Займався підкупом виборців, зокрема благодійний фонд самовисуванця Анатолія Урбанського «Придунав'є» подарував солодощі дітям міста Ізмаїла.

## Статки
У 2020 році Анатолій Урбанський вказав у своїй декларації, що має біткойни на суму 756 мільйони гривень. Вкладати гроші в біткойни він почав у 2017 році. При аналізі його декларацій за попередні роки журналісти Центру журналістських розслідувань виявили, що вказані суми готівки Урбанського зменшилися лише на кілька мільйонів. Тому невідомо, на які кошти нардеп придбав криптовалюту.
Наприкінці квітня Урбанський повідомив Радіо Свобода, що за наполяганням молодшого брата «набув понад 4,2 тисячі біткойнів у власність ще у 2014 році», «і коштувало кардинально інших грошей». У гривневому еквіваленті вартість задекларованих Урбанським біткойнів станом на дату публікації (24 квітня) сягає майже 6 мільярдів.
Інтернет-видання «Центр журналістських розслідувань» повідомили про те, що народний депутат України VIII скликання Олександр Урбанський та його брат Анатолій Урбанський, екс-Голова Одеської обласної ради, обраний народним депутатом IX скликання не задекларували чеську фірму.

## Боротьба з рекламою цінностей ЛГБТ-спільноти
27 січня 2021 року Урбанський став ініціатором звернення до прем'єр-міністра Дениса Шмигаля із закликом прибрати з українських бібліотек книжку «Принцеса+принцеса: довго і щасливо». Книжка рекомендована дітям від п'яти років. Нардепи заявили, що вона пропагує одностатеві стосунки, і тому має бути вилучена з усіх дитячих і шкільних бібліотек.
«Я завжди був і залишаюсь прихильником традиційних сімейних цінностей в Україні, тому не можу пройти осторонь новин щодо цього коміксу про одностатеві стосунки, який ще й поширюють серед дитячих та шкільних бібліотек. Це неприпустимо, в такий непростий для українців період ми навпаки повинні робити все, аби сім'я була міцною, а діти виховувались на стійких моральних національних основах. Ми з колегами проти таких експериментів над дітьми і вважаємо, що така пропаганда одностатевих відносин суперечить державним цінностям», — заявив Урбанський.
Заяву Урбанського та звернення народних депутатів з цього приводу поширило і публічно підтримало релігійне об'єднання Всеукраїнський собор, координатором якого є Олександр Турчинов.

## Особисте життя
Одружений, має двох доньок.

title: Урбанський Анатолій Ігорович

wikitext:
{{однофамільці|Урбанський}}
{{Картка:Лідер
| ім'я              = Анатолій Ігорович Урбанський
| зображення        = Anatolij Urbansky.jpg
| ширина портрета = 300 px
| опис зображення   =
| герб              = [[Файл:Coat of Arms of Odesa Oblast.svg|20px]]
| підпис_герба      = герб Одеської області

| посада            = [[Файл:Flag of Ukraine.svg|20px]] [[Народний депутат України]]
| скликання = народний депутат України IX скликання
| партія = [[За майбутнє (депутатська група)|За майбутнє]]
| округ    = [[Виборчий округ 143]]
| президент         =
| віце-президент    =
| прем'єр-міністр   =
| попередник        = [[Урбанський Олександр Ігорович|Олександр Урбанський]]
| наступник         =
| перехідний_період =
| початок_терміну   = [[29 серпня]] [[2019]]
| кінець_терміну    =

| посада2           = голова Одеської обласної ради VII скликання
| президент2        =
| прем'єр-міністр2  =
| початок_терміну2  = [[12 листопада]] [[2015]]
| кінець_терміну2   = [[21 серпня]] [[2019]]
| попередник2       = [[Шмушкович Михайло Володимирович|Михайло Шмушкович]]
| наступник2        = [[Паращенко Сергій Володимирович|Сергій Паращенко]]

<!-- Далі те саме з номерами 3-9 -->

| місце_народження  = [[Одеса]], [[Українська Радянська Соціалістична Республіка|УРСР]]
| місце_смерті      =
| похований         =
| громадянство      = {{UKR}}
| підданство        =
| національність    = [[Українці|українець]]
| освіта            = вища
| alma mater        = [[Одеський державний морський університет]]
| виборчий_округ    =
| відомий_як        =
| династія          =
| рід               =
| батько            =
| мати              =
| родичі            =
| дружина           =
| чоловік           =
| діти              =
| брати             =
| професія          =
| звання            =
| релігія           =
| автограф          =
| нагороди          =

| премії            =
| почесні звання    =
| партія            = [[Безпартійний]]
| сайт              = офіційний сайт: {{url|https://urbansky.com.ua}}
| сайт ВРУ          =
}}

'''Анатолій Ігорович Урбанський''' ({{н}} [[21 червня]] [[1975]], [[Одеса]]) — [[Україна|український]] політик, безпартійний<ref>[https://itd.rada.gov.ua/mps/info/page/21087 Офіційний вебпортал Верховної Ради України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200418064010/https://itd.rada.gov.ua/mps/info/page/21087 |date=18 квітня 2020 }} ''[[Верховна Рада України|ВР України]]'' (22.04.2020)</ref>. Голова [[Одеська обласна рада|Одеської обласної ради]] VII скликання з 12 листопада 2015 по 21 серпня 2019 року. [[Народний депутат України 9-го скликання]] від [[Виборчий округ 143|143-го виборчого округу]]<ref>[https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp040pt001f01=919pf7331=143.html Відомості про підрахунок голосів виборців в одномандатному виборчому окрузі № 143] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191024112933/https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp040pt001f01%3D919pf7331%3D143.html |date=24 жовтня 2019 }} ''cvk.gov.ua''</ref>. Член депутатської групи «[[За майбутнє (депутатська група)|За майбутнє]]»<ref>[https://ua.interfax.com.ua/news/political/609851.html 23 самовисуванці об'єднуються в групу «За майбутнє» — Лубінець] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191012162222/https://ua.interfax.com.ua/news/political/609851.html |date=12 жовтня 2019 }} ''[[Інтерфакс-Україна]]'' (29.08.2019)</ref>. Член [[Комітет Верховної Ради України з питань бюджету|Комітету Верховної Ради з питань бюджету]]<ref>[https://novynarnia.com/2019/08/29/parlament-zatverdiv-spisok-svoyih-komitetiv-i-yih-sklad/ Парламент затвердив список своїх комітетів і їх склад. ХТО В ЯКОМУ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190830194902/https://novynarnia.com/2019/08/29/parlament-zatverdiv-spisok-svoyih-komitetiv-i-yih-sklad/ |date=30 серпня 2019 }} ''Новинарня'' (29.08.2019)</ref>.

== Життєпис ==

У 1997 р. закінчив [[Одеський державний морський університет]] за спеціальністю «Організація перевезень і управління на морському транспорті», кваліфікація — інженер з експлуатації морського транспорту.

З 1997 р. працював в інвестиційних компаніях.

З 2005 р. займався підприємницькою діяльністю в судноремонтних компаніях.

З 2009 р. — менеджер з питань управління та адміністративної діяльності, консультант з ремонту та технічного обслуговування суден ВАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» (м. [[Ізмаїл]]).

У 2011 р. за рішенням загальних зборів акціонерних товариств обраний членом Наглядових рад ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» та ПАТ "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ РІЧКОВИЙ ПОРТ «Дунайсудносервіс».

У 2015 р. [[Вибори до Одеської обласної ради 2015|обраний]] депутатом Одеської обласної ради від міста Ізмаїл.

У 2019 р. обраний народним депутатом України.

== Громадсько-політична діяльність ==
У 2014 р. заснував Благодійний фонд «Фонд Урбанського „Придунав'я“», який опікується сферами освіти, охорони здоров'я, спорту і фізичної культури; соціального захисту і соціального забезпечення населення [[Ізмаїльський район|Ізмаїльського]], [[Ренійський район|Ренійського]] та [[Болградський район|Болградського]] районів.

У 2015 р. обраний депутатами обласної ради головою Одеської обласної ради.

На [[Парламентські вибори в Україні 2019|парламентських виборах 2019 року]] як самовисуванець здобув перемогу в [[Виборчий округ 143|одномандатному виборчому окрузі № 143]] (м. [[Ізмаїл]], [[Ізмаїльський район|Ізмаїльський]], [[Ренійський район]]и, частина [[Болградський район|Болградського району]])<ref>[https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp024pt001f01=919pid100=51pf7331=143.html Одномандатний виборчий округ № 143] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191024112652/https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp024pt001f01%3D919pid100%3D51pf7331%3D143.html |date=24 жовтня 2019 }} ''cvk.gov.ua''</ref>. На час виборів був головою Одеської облради, безпартійним. Проживав у м. [[Одеса]]<ref>[https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp407pt001f01=919pf7201=16479.html Відомості про кандидата в народні депутати України] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191024112648/https://www.cvk.gov.ua/pls/vnd2019/wp407pt001f01%3D919pf7201%3D16479.html |date=24 жовтня 2019 }} ''cvk.gov.ua''</ref>.

Під час виборів [[ОПОРА (громадська організація)|громадянська мережа ОПОРА]] зафіксувала, що «Фонд Урбанського „Придунав'я“» розповсюджував безкоштовні продукти харчування серед школярів на території округу, де балотувався та згодом переміг Урбанський<ref>{{Cite news|url=https://www.oporaua.org/news/vybory/parlamentski-vybory/parlamentski-vybory-2019/18357-kandidati-ta-imovirni-kandidati-vikoristovuiut-blagodiini-fondi-dlia-vlasnogo-piaru-na-odeshchini|title=Кандидати та ймовірні кандидати використовують благодійні фонди для власного піару на Одещині|last=|first=ОПОРА|date=24 червня 2020|language=українська|work=ОПОРА|accessdate=29 січня 2021}}</ref>.

Вже під час роботи у Верховній Раді заявив, що готовий взяти на поруки народного депутата [[Дубневич Ярослав Васильович|Ярослава Дубневича]], який через звинувачення у побудові масштабних корупційних схем втратив депутатську недоторканність та був заарештований<ref>{{Cite news|url=https://dumskaya.net/news/dvoe-odesskih-nardepov-izyavili-gotovnost-vzyat-104931/|title=Двое одесских нардепов изъявили готовность взять на поруки подозреваемого в коррупции коллегу|last=|first=Думская|date=1 листопада 2019|language=російська|work=Думская|accessdate=29 січня 2021|archive-date=3 лютого 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210203165831/https://dumskaya.net/news/dvoe-odesskih-nardepov-izyavili-gotovnost-vzyat-104931/}}</ref>.

3 серпня 2020 року очолив Одеську обласну організацію політичної партії «ЗА МАЙБУТНЄ».<ref>{{Cite web|url=https://opendatabot.ua/c/36612687|title=ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ОРГАНІЗАЦІЯ ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ "ЗА МАЙБУТНЄ"|author=|website=Опендатабот|date=|publisher=}}</ref>

29 січня 2021 року Анатолій Урбанський став співголовою новоствореного міжфракційного об'єднання у Верховній Раді «За українську Бессарабію»<ref>{{Cite news|url=https://tsn.ua/politika/u-radi-z-yavilosya-nove-mizhfrakciyne-ob-yednannya-1715809.html|title=У Раді з'явилося нове міжфракційне об'єднання|last=|first=ТСН|date=29 січня 2021|language=українська|work=ТСН|accessdate=29 січня 2021|archive-date=29 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210129130610/https://tsn.ua/politika/u-radi-z-yavilosya-nove-mizhfrakciyne-ob-yednannya-1715809.html}}</ref>. При цьому ще одним співголовою стала народний депутат [[Опозиційна платформа — За життя|Опозиційної платформи — За життя]] Тетяна Плачкова. У 2019 році Плачкова була учасницею форуму разом із організатором сепаратистського проекту [[Бессарабська Народна Республіка|Бесарабська народна республіка]] [[Барвіненко Віталій Дмитрович|Віталієм Барвиненком]], якого голова СБУ звинувачував у спробі збройного нападу на українські території за сценарієм [[Донецька народна республіка|ДНР]] та [[Луганська народна республіка|ЛНР]]<ref>{{Cite news|url=https://espreso.tv/news/2019/11/24/natkhnennyky_quotbessarabskoyi_narodnoyi_respublikyquot_teper_zaklykayut_dopomagaty_zelenskomu_quotvidnovlyuvaty_myrquot_zmi|title=Натхненники "Бессарабської народної республіки" тепер готові допомогти Зеленському "відновлювати мир", - ЗМІ|last=|first=Еспресо|date=24 листопада 2019|language=українська|work=Еспресо TV|accessdate=29 січня 2021|archive-date=28 листопада 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20191128205334/https://espreso.tv/news/2019/11/24/natkhnennyky_quotbessarabskoyi_narodnoyi_respublikyquot_teper_zaklykayut_dopomagaty_zelenskomu_quotvidnovlyuvaty_myrquot_zmi}}</ref><ref>{{Cite news|url=https://www.unian.ua/politics/10292274-chinniy-nardep-mav-ocholiti-besarabsku-narodnu-respubliku-u-2015-roci-golova-sbu.html|title=Чинний нардеп мав очолити "Бесарабську народну республіку" у 2015 році - голова СБУ|last=|first=УНІАН|date=9 жовтня 2018|language=українська|work=УНІАН|accessdate=29 січня 2021|archive-date=13 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210113232945/https://www.unian.ua/politics/10292274-chinniy-nardep-mav-ocholiti-besarabsku-narodnu-respubliku-u-2015-roci-golova-sbu.html}}</ref>.

Займався підкупом виборців, зокрема благодійний фонд самовисуванця Анатолія Урбанського «Придунав'є» подарував солодощі дітям міста Ізмаїла<ref name=":1">{{Cite web|title=Кандидати та ймовірні кандидати використовують благодійні фонди для власного піару на Одещині|url=https://www.oporaua.org/news/vybory/parlamentski-vybory/parlamentski-vybory-2019/18357-kandidati-ta-imovirni-kandidati-vikoristovuiut-blagodiini-fondi-dlia-vlasnogo-piaru-na-odeshchini|website=ОПОРА - Громадянська мережа - вибори в Україні - Election in Ukraine|accessdate=2021-12-17|language=ua}}</ref><ref name=":1"/>.

== Статки ==
У 2020 році Анатолій Урбанський вказав у своїй декларації, що має [[біткойн]]и на суму 756 мільйони гривень. Вкладати гроші в біткойни він почав у 2017 році. При аналізі його декларацій за попередні роки журналісти Центру журналістських розслідувань виявили, що вказані суми готівки Урбанського зменшилися лише на кілька мільйонів. Тому невідомо, на які кошти нардеп придбав криптовалюту<ref>{{Cite news|url=https://nikcenter.org/newsItem/57509|title=Сотни миллионов в криптовалюте, люксовые часы  и 420 тысяч зарплаты – что задекларировал нардеп-одессит Анатолий Урбанский|last=Ланцман|first=Олеся|date=15 квітня 2020|language=російська|work=Центр журналістських розслідувань|accessdate=29 січня 2021}}</ref>.

Наприкінці квітня Урбанський повідомив [[Українська редакція Радіо Свобода|Радіо Свобода]], що за наполяганням молодшого брата «набув понад 4,2 тисячі біткойнів<ref>{{Cite web|title=46 351 біткоін задекларували посадовці — Опендатабот|url=https://opendatabot.ua/analytics/bitcoin-2021|website=opendatabot.ua|accessdate=2021-12-17|language=uk|archive-date=29 липня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210729132829/https://opendatabot.ua/analytics/bitcoin-2021}}</ref> у власність ще у 2014 році», «і коштувало кардинально інших грошей». У гривневому еквіваленті вартість задекларованих Урбанським біткойнів станом на дату публікації (24 квітня) сягає майже 6 мільярдів<ref>{{Cite web|title=Депутат групи «За майбутнє» Урбанський пояснив, як і звідки у нього з’явилися понад 4 тисячі біткойнів|url=https://www.radiosvoboda.org/a/news-urbanskyi-bitkoiny/31220508.html|website=Радіо Свобода|accessdate=2021-04-24|language=uk|archive-date=24 квітня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210424145620/https://www.radiosvoboda.org/a/news-urbanskyi-bitkoiny/31220508.html}}</ref>.

Інтернет-видання «Центр журналістських розслідувань» повідомили про те, що народний депутат України VIII скликання Олександр Урбанський та його брат Анатолій Урбанський, екс-Голова Одеської обласної ради, обраний народним депутатом IX скликання не задекларували чеську фірму<ref>{{Cite web|title=Одесская рапсодия|url=https://nikcenter.org/newsItem/50543|website=nikcenter.org|accessdate=2021-12-17|language=ru|last=nikcenter.org}}</ref><ref>{{Cite web|title=Как Анатолий Урбанский за несколько лет у власти стал миллиардером – Бессарабия Информ|url=https://bessarabiainform.com/2019/07/deklaratsiya-anatoliya-urbanskogo-zarplata-v-36-tysyach-fobiya-ukrainskih-bankov-i-mificheskij-fond-pridunave/|website=bessarabiainform.com|date=2019-07-08|accessdate=2021-12-17|language=ru-RU|archive-date=22 лютого 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220222112950/https://bessarabiainform.com/2019/07/deklaratsiya-anatoliya-urbanskogo-zarplata-v-36-tysyach-fobiya-ukrainskih-bankov-i-mificheskij-fond-pridunave/}}</ref><ref>{{Cite web|title=Akta Oděsa V: Zbrojařův klid v Kyselce|url=https://www.investigace.cz/akta-odesa-v-zbrojaruv-klid-v-kyselce/|website=investigace.cz|date=2019-05-21|accessdate=2021-12-17|language=cs|archive-date=17 грудня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211217171134/https://www.investigace.cz/akta-odesa-v-zbrojaruv-klid-v-kyselce/}}</ref>.

== Боротьба з рекламою цінностей ЛГБТ-спільноти ==
27 січня 2021 року Урбанський став ініціатором звернення до прем'єр-міністра Дениса Шмигаля із закликом прибрати з українських бібліотек книжку «Принцеса+принцеса: довго і щасливо». Книжка рекомендована дітям від п'яти років. Нардепи заявили, що вона пропагує одностатеві стосунки, і тому має бути вилучена з усіх дитячих і шкільних бібліотек<ref>{{Cite news|url=https://www.the-village.com.ua/village/city/city-news/307081-nardepi-prosyat-prem-er-ministra-viluchiti-z-bibliotek-komiks-scho-propague-odnostatevi-stosunki|title=Нардепи просять прем’єр-міністра вилучити з бібліотек комікс, що «пропагує одностатеві стосунки»|last=Костюк|first=Ірина|date=29 січня 2021|language=українська|work=The Village|accessdate=29 січня 2021|archive-date=29 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210129112822/https://www.the-village.com.ua/village/city/city-news/307081-nardepi-prosyat-prem-er-ministra-viluchiti-z-bibliotek-komiks-scho-propague-odnostatevi-stosunki}}</ref>.

«''Я завжди був і залишаюсь прихильником традиційних сімейних цінностей в Україні, тому не можу пройти осторонь новин щодо цього коміксу про одностатеві стосунки, який ще й поширюють серед дитячих та шкільних бібліотек. Це неприпустимо, в такий непростий для українців період ми навпаки повинні робити все, аби сім'я була міцною, а діти виховувались на стійких моральних національних основах. Ми з колегами проти таких експериментів над дітьми і вважаємо, що така пропаганда одностатевих відносин суперечить державним цінностям''», — заявив Урбанський<ref name=":0">{{Cite news|url=https://sobor.com.ua/news/narodni-deputati-zaklikayut|title=Народні депутати закликають Прем'єр-міністра вилучити книги про лесбійок для 5-річних дітей з дитячих бібліотек України|last=|first=Всеукраїнський собор|date=27 січня 2021|language=українська|work=Всеукраїнський собор|accessdate=29 січня 2021|archive-date=28 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210128195202/https://sobor.com.ua/news/narodni-deputati-zaklikayut}}</ref>.

Заяву Урбанського та звернення народних депутатів з цього приводу поширило і публічно підтримало релігійне об'єднання Всеукраїнський собор, координатором якого є [[Турчинов Олександр Валентинович|Олександр Турчинов]]<ref name=":0" />.

== Особисте життя ==
Одружений, має двох доньок.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://oblrada.odessa.gov.ua/blog/guidance/shmushkovych-myhajlo-volodymyrovych/ Сайт Одеської обласної ради] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161015041444/http://oblrada.odessa.gov.ua/blog/guidance/shmushkovych-myhajlo-volodymyrovych/ |date=15 жовтня 2016 }}

{{Керівники Одеської області
| Голова обласної ради = так}}
{{Депутати ВРУ-9}}
{{Портали|Біографії|Україна|Одещина}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Уродженці Одеси]]
[[Категорія:Випускники Одеського національного морського університету]]
[[Категорія:Народні депутати України 9-го скликання]]
[[Категорія:Політики XXI століття]]
[[Категорія:Виборчий округ 143]]

title: Народний депутат України

Народний депутат України: Нині на посаді

На посаді з: 29 серпня 2019

Попередник: Олександр Урбанський

голова Одеської обласної ради VII скликання: 12 листопада 2015 — 21 серпня 2019

голова Одеської обласної ради VII скликання: Анатолій Ігорович Урбанський на сайті Верховної Ради

голова Одеської обласної ради VII скликання: Медіафайли у Вікісховищі

Попередник: Михайло Шмушкович

Наступник: Сергій Паращенко

Народився: 21 червня 1975 (50 років) · Одеса, УРСР

Відомий як: політик

Громадянство: Україна

Національність: українець

Освіта: вища

Alma mater: Одеський державний морський університет

Політична партія: Безпартійний


text:
# Мартинівка (Миргородський район)
Марти́нівка — село в Україні, в Миргородському районі Полтавської області. Населення становить 579 осіб. Входить до складу Великобудищанської сільської громади.
Після ліквідації Гадяцького району у липні 2020 року увійшло до Миргородського району.

## Географія
Село Мартинівка розташоване на відстані до 1 км від сіл Шадурка, Велике, Морозівщина та Воронівщина.
Поруч пролягає автомобільний шлях Т 1705.

## Історія
- 1859 — дата заснування.
- Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, проведеного окупаційним урядом СРСР 1923—1933 та 1946–1947 роках.
- До 2019 року орган місцевого самоврядування — Мартинівська сільська рада.

## Економіка
- АТ «Гадяцьке бурякогосподарство».

## Соціальна сфера
- Дитячий садок «Сонечко».
- Школа.
- Будинок культури.
- Преображенський храм УПЦ

title: Мартинівка (Миргородський район)

wikitext:
{{Село
| назва           = Мартинівка
| область         = Полтавська
| район           = [[Миргородський район]]
| громада         = [[Великобудищанська сільська громада]]
| код КОАТУУ      = 5320484701
| розташування    = Gadiackyi.gif
| опис розташування = Мартинівка на карті Гадяцького району
| mapx            = 268
| mapy            = 86
| засновано       = 1859
| населення       = 579
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 1,539
| ref-площа       =
| щільність       = 376,22
| поштовий індекс = 37361
| телефонний код  = 5354
| координати      = {{coord|50|22|25|N|34|19|35|E|scale:100000_region:UA|display=inline,title}}
| lat_deg         = 50|
| lat_min         = 22|
| lat_sec         = 25
| lon_deg         = 34|
| lon_min         = 19|
| lon_sec         = 35
| висота          = 166
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 37361, Полтавська обл., Гадяцький р-н, с. Мартинівка, пл. Перемоги, 9
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            = Martynivka gd gerb.png
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}
{{Otheruses|тип=НП}}
'''Марти́нівка''' — [[село]] в Україні, в [[Миргородський район|Миргородському районі]] [[Полтавська область|Полтавської області]]. Населення становить 579 осіб. Входить до складу [[Великобудищанська сільська громада|Великобудищанської сільської громади]].

Після ліквідації [[Гадяцький район|Гадяцького району]] у липні [[2020]] року увійшло до Миргородського району.<ref>{{ПВРУ-807-IX}}</ref>

== Географія ==
Село ''Мартинівка'' розташоване на відстані до 1 км від сіл [[Шадурка]], [[Велике (Миргородський район)|Велике]], [[Морозівщина (Великобудищанська сільська громада)|Морозівщина]] та [[Воронівщина (Миргородський район)|Воронівщина]].

Поруч пролягає автомобільний шлях {{Автошлях Т|1705}}.

== Історія ==
* [[1859]] — дата заснування.
* Село постраждало внаслідок [[Голодомор в Україні (1932—1933)|геноциду]] українського народу, проведеного [[Військова окупація|окупаційним]] урядом СРСР 1923—1933 та [[Голодомор в Україні (1946—1947)|1946–1947]] роках.
* До 2019 року орган місцевого самоврядування — [[Мартинівська сільська рада (Гадяцький район)|Мартинівська сільська рада]].

== Економіка ==
* АТ «Гадяцьке бурякогосподарство».

== Соціальна сфера ==
* Дитячий садок «Сонечко».
* Школа.
* Будинок культури.
* Преображенський храм УПЦ

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/poltavskaja/15142 Погода в селі Мартинівка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080625021913/http://weather.in.ua/ua/poltavskaja/15142 |date=25 червня 2008 }}

{{Великобудищанська сільська громада}}
{{Гадяцький район}}

[[Категорія:Села Полтавської області]]
[[Категорія:Населені пункти Миргородського району]]

title: село Мартинівка

Область: Полтавська область

Район: Миргородський район

Тер. громада: Великобудищанська сільська громада

title: Основні дані

Густота населення: 376,22 осіб/км²

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Мартинівка

title: Мапа

Мапа: Мартинівка у Вікісховищі