text:
# Вчорайшенський район
Вчорайшенський район (до 1925 року — Бровківський район) — адміністративно-територіальна одиниця УРСР, що існувала з 1923 по 1957 роки в складі Бердичівської округи, Київської області (1935—1937) та Житомирської області (1937—1957). Районний центр — село Вчорайше.

## Історія та адміністративний устрій
Район було утворено 7 березня 1923 року як Бровківський район, з центром у с. Бровки, у складі Бердичівської округи. До складу увійшли Бистріївська, Бровківська Перша, Бровківська Друга, Василівська, Вчорайшенська, Макарівська, Шпичинецька, Ярешківська сільські ради Бровківської волості Сквирського повіту та Лебединецька, Малонизгурецька, Малочернявська, Чорнорудська, Ярославська сільські ради Мало-Чернявської волості Бердичівського повіту.
27 березня 1925 року:
- с. Велика Радзивилівка з залізничною станцією Вернигород Бровківського району Бердичівської округи перейшли до складу Білопільського району.
- Центр Бровківського району перенесений з с. Бровки до містечка Вчорайше, Бровківський район перейменований на Вчорайшенський.

17 червня 1925 до складу району увійшли Мало-П'ятигірська, Каменівська та Халаїмгородоцька сільради ліквідованого Білопільського району, а також Бистрицька і Моїсівська сільради Ружинського району.
2 вересня 1930 року було скасовано поділ УРСР на округи, через що, від 15 вересня 1930 року, Вчорайшенський район, як і решта окремих адміністративних одиниць, перейшов у безпосереднє підпорядкування до республіканського центру.
Ліквідований 3 лютого 1931, територія приєднана до Ружинського району.
17 лютого 1935 відновлений в складі Київської області. До складу включені: Бровківська Перша, Бровківська Друга, Бистріївська, Вчорайшенська Перша, Вчорайшенська Друга, Верховенська, Велико-Чернявська, Мало-Чернявська, Каменівська, Крилівська, Мусіївська, Макарівська, Мало-П'ятигірська, Мало-Низгурецька, Чорнорудська, Шпичинецька, Ярославська, Ярешкинська та Халаїмгородоцька сільські ради зі складу Ружинського району.
22 вересня 1937 перейшов до складу новоутвореної Житомирської області.
Станом на 1 вересня 1946 року складався із 19 сільських рад, до складу яких входило 24 населених пункти — 20 сіл та 4 хутори. Сільські ради: Бистрівська, Бровківська Перша, Бровківська Друга, Василівська, Велико-Чернявська, Верхівнянська, Вчорайшенська, Городківська, Каменівська, Крилівська, Макарівська, Малонизгорецька, Малоп'ятигірська, Малочернянвська, Мусіївська, Чорнорудська, Шпицинецька, Ярешківська та Ярославківська.
8 червня 1953 року до складу Каменівської сільської ради було включене село Жерделі Андрушівського району.
З 11 серпня 1954 року кількість сільських рад було скорочено до 15 — ліквідовано Бровківську Другу, Мусіївську, Ярославківську та Ярешківську.
28 листопада 1957 року Указом Президії Верховної Ради УРСР район було ліквідовано, його територія майже у повному складі увійшла до складу Ружинського району, окрім Городківської, Каменівської та Малоп'ятигірської сільрад (відійшли до Андрушівського району) та Бровківської сільради (відійшла до Попільнянського району).

## Населення
Згідно з Всесоюзним переписом населення 1926 року у Вчорайшенському районі мешкало 33 464 особи (48,74 % або 16 309 чоловіків та 51,26 % або 17 155 жінок). З них 41,95 % або 14 037 були письменними. Рівень письменності серед чоловіків — 56,32 %, жінок — 28,28 %.
Розподіл населення за рідними мовами був наступним:
| Рідна мова | Кількість | Частка, % |
| ---------- | --------- | --------- |
| українська | 31572     | 94,35     |
| єврейська  | 1177      | 3,52      |
| польська   | 492       | 1,47      |
| російська  | 143       | 0,43      |
| інші       | 80        | 0,24      |

Національний склад населення за даними перепису 1926 року:
| Національність | Кількість | Частка, % |
| -------------- | --------- | --------- |
| українці       | 31090     | 92,91     |
| євреї          | 1194      | 3,57      |
| поляки         | 970       | 2,9       |
| росіяни        | 126       | 0,38      |
| білоруси       | 24        | 0,07      |
| німці          | 21        | 0,06      |
| інші           | 39        | 0,12      |

За даними перепису населення СРСР 1939 року чисельність населення району становила 32 290 осіб, з них українців — 29 415, росіян — 1 208, німців — 60, євреїв — 625, поляків — 803, інших — 179.

title: Вчорайшенський район

wikitext:
{{Район
| назва           = Вчорайшенський
| прапор          =
| опис прапора    =
| герб            =
| опис герба      =
| розташування    =
| мапа            =
| країна          = [[УРСР]]
| регіон          = [[Бердичівська округа]], [[Київська область]], [[Житомирська область]]
| утворений       = [[7 березня]] [[1923]]
| ліквідований    = [[28 листопада]] [[1957]]
| населення       = 32 290 (1939)
| площа           = 445,9<ref>Матеріали до опису округ УСРР: Бердичівська округа / Центральне статистичне управління УСРР. – Х., 1926. – 62 с.</ref>
| густота         = 75,05
| код району      =
| поштові індекси =
| центр           = с. [[Вчорайше]]
| міські ради     =
| селищні ради    =
| сільські ради   =
| міста           =
| смт             =
| села            =
| селища          =
| хутори          =
| адреса          =
| газета          =
| голова РДА      =
| голова ради     =
}}
'''Вчорайшенський район''' (до 1925 року — ''Бровківський район'') — адміністративно-територіальна одиниця [[УРСР]], що існувала з [[1923]] по [[1957]] роки в складі [[Бердичівська округа|Бердичівської округи]], [[Київська область|Київської області]] (1935—1937) та [[Житомирська область|Житомирської області]] (1937—1957). Районний центр — село [[Вчорайше]].

== Історія та адміністративний устрій ==
Район було утворено 7 березня 1923 року як ''Бровківський район'', з центром у с. [[Бровки Перші|Бровки]], у складі [[Бердичівська округа|Бердичівської округи]]. До складу увійшли [[Бистріївська сільська рада|Бистріївська]], [[Бровківська сільська рада|Бровківська Перша]], [[Бровківська Друга сільська рада|Бровківська Друга]], [[Василівська сільська рада (Попільнянський район)|Василівська]], [[Вчорайшенська сільська рада|Вчорайшенська]], [[Макарівська сільська рада (Попільнянський район)|Макарівська]], [[Шпичинецька сільська рада (Ружинський район)|Шпичинецька]], [[Ярешківська сільська рада (Вчорайшенський район)|Ярешківська]] сільські ради [[Бровківська волость|Бровківської]] волості [[Сквирський повіт|Сквирського повіту]] та [[Лебединецька сільська рада|Лебединецька]], [[Малонизгорецька сільська рада|Малонизгурецька]], [[Малочернявська сільська рада|Малочернявська]], [[Чорнорудська сільська рада|Чорнорудська]], [[Ярославківська сільська рада|Ярославська]] сільські ради [[Чернявська волость (Бердичівський повіт)|Мало-Чернявської]] волості [[Бердичівський повіт|Бердичівського повіту]].

27 березня 1925 року<ref>Постанова ВУЦВК і РНК УСРР № 109 від 27 березня 1925 «[[s:Про зміни в адміністраційно-територіяльному поділі Київщини й Поділля|Про зміни в адміністраційно-територіяльному поділі Київщини й Поділля]]»</ref>:
* с. [[Велике (Козятинський район)|Велика Радзивилівка]] з залізничною станцією [[Вернигородок (зупинний пункт)|Вернигород]] Бровківського району Бердичівської округи перейшли до складу [[Білопільський район (Бердичівська округа)|Білопільського району]].
* Центр Бровківського району перенесений з с. [[Бровки Перші|Бровки]] до містечка [[Вчорайше]], Бровківський район перейменований на ''Вчорайшенський''.

17 червня 1925 до складу району увійшли [[Малоп'ятигірська сільська рада|Мало-П'ятигірська]], [[Каменівська сільська рада|Каменівська]] та [[Городківська сільська рада (Андрушівський район)|Халаїмгородоцька]] сільради ліквідованого [[Білопільський район (Бердичівська округа)|Білопільського району]], а також [[Бистрицька сільська рада (Ружинський район)|Бистрицька]] і [[Мусіївська сільська рада (Ружинський район)|Моїсівська]] сільради [[Ружинський район|Ружинського району]]<ref>Постанова ВУЦВК і РНК УСРР № 270 від 17 червня 1925 «[[s:Про адміністраційно-територіяльне переконструювання Бердичівської й суміжних з нею округ Київщини, Волині й Поділля|Про адміністраційно-територіяльне переконструювання Бердичівської й суміжних з нею округ Київщини, Волині і Поділля]]»</ref>.

2 вересня 1930 року було скасовано поділ УРСР на округи, через що, від 15 вересня 1930 року, Вчорайшенський район, як і решта окремих адміністративних одиниць, перейшов у безпосереднє підпорядкування до республіканського центру.

Ліквідований 3 лютого 1931, територія приєднана до Ружинського району<ref>Постанова ВУЦВК і РНК УСРР № 33 від 3 лютого 1931 «[[s:ЗЗРРСУУ/1931/3/Про реорганізацію районів УСРР|Про реорганізацію районів УСРР]]»</ref>.

17 лютого 1935 відновлений в складі [[Київська область|Київської області]]<ref>Постанова Президії ВУЦВК № 20 від 17 лютого 1935 «[[s:ЗЗРРСУУ/1935/4/Про склад нових адміністративних районів Київської області|Про склад нових адміністративних районів Київської області]]»</ref>. До складу включені: Бровківська Перша, Бровківська Друга, Бистріївська, [[Вчорайшенська сільська рада|Вчорайшенська Перша]], [[Вчорайшенська Друга сільська рада|Вчорайшенська Друга]], [[Верхівнянська сільська рада|Верховенська]], [[Вишнівська сільська рада (Ружинський район)|Велико-Чернявська]], Мало-Чернявська, Каменівська, Крилівська, Мусіївська, Макарівська, Мало-П'ятигірська, Мало-Низгурецька, Чорнорудська, Шпичинецька, Ярославська, Ярешкинська та Халаїмгородоцька сільські ради зі складу Ружинського району.

22 вересня 1937 перейшов до складу новоутвореної [[Житомирська область|Житомирської області]]<ref>Постанова ЦВК СРСР від 22 вересня 1937 [[s:ru:Постановление_ЦИК_СССР_от_22.09.1937_о_разделении_Харьковской_области_…_и_Одесской_—_на_Одесскую_и_Николаевскую_области|«Про розділення Харківської області на Харківську і Полтавську, Київської — на Київську і Житомирську, Вінницької — на Вінницьку і Кам'янець-Подільську та Одеської — на Одеську і Миколаївську області»]]{{ref-ru}}</ref>.

Станом на [[1 вересня]] [[1946]] року складався із 19 сільських рад, до складу яких входило 24 населених пункти — 20 сіл та 4 хутори. Сільські ради: Бистрівська, Бровківська Перша, Бровківська Друга, Василівська, Велико-Чернявська, Верхівнянська, Вчорайшенська, Городківська, Каменівська, Крилівська, Макарівська, Малонизгорецька, Малоп'ятигірська, Малочернянвська, Мусіївська, Чорнорудська, Шпицинецька, Ярешківська та Ярославківська.

8 червня 1953 року до складу Каменівської сільської ради було включене село [[Жерделі]] [[Андрушівський район|Андрушівського району]].

З [[11 серпня]] [[1954]] року кількість сільських рад було скорочено до 15 — ліквідовано Бровківську Другу, Мусіївську, Ярославківську та Ярешківську.

[[28 листопада]] [[1957]] року Указом Президії Верховної Ради УРСР район було ліквідовано, його територія майже у повному складі увійшла до складу [[Ружинський район|Ружинського району]], окрім Городківської, Каменівської та Малоп'ятигірської сільрад (відійшли до [[Андрушівський район|Андрушівського району]]) та Бровківської сільради (відійшла до [[Попільнянський район|Попільнянського району]])<ref name="Довідник">{{cite web |title=Адміністративно-територіальний устрій Житомирщини 1795—2006. |url=http://www.archive.zt.gov.ua/left%20menu/vudav%20diyal/admin-podil.pdf |website=www.archive.zt.gov.ua|accessdate=29 жовтня 2020 |page=36, 532 |archive-date=12 липня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170712213529/http://www.archive.zt.gov.ua/left%20menu/vudav%20diyal/admin-podil.pdf }}</ref>.

== Населення ==
Згідно з [[Перепис населення СРСР (1926)|Всесоюзним переписом населення 1926 року]] у Вчорайшенському районі мешкало 33 464 особи<ref name="census1926">Всесоюзная перепись населения 1926 года. Том XI—XIII Украинская ССР — М.: Изд-е ЦСУ Союза ССР.</ref> (48,74 % або 16 309 [[чоловік]]ів та 51,26 % або 17 155 [[жінка|жінок]]). З них 41,95 % або 14 037 були [[Письменність|письменними]]<ref name="census1926pravoberezhzhia">Всесоюзная перепись населения 1926 года. — Том ХІІ: Украинская Социалистическая Советская Республика. Правобережный подрайон. Левобережный подрайон: народность, родной язык, возраст, грамотность / Центральное статистическое управление СССР, Отдел переписи. — М.: Издание ЦСУ Союза ССР, 1928. — 472 с.</ref>. Рівень письменності серед чоловіків — 56,32 %, жінок — 28,28 %.

Розподіл населення за рідними мовами був наступним<ref name="census1926pravoberezhzhia"/>:
{| class="standard sortable"
!Рідна мова||Кількість||Частка, %
|-
| [[українська]] ||31572||94,35
|-
| [[Їдиш|єврейська]] ||1177||3,52
|-
| [[польська]] ||492||1,47
|-
| [[російська]] ||143||0,43
|-
| інші ||80||0,24
|}

Національний склад населення за даними перепису 1926 року<ref name="census1926pravoberezhzhia"/>:
{| class="standard sortable"
!Національність||Кількість||Частка, %
|-
| [[українці]] ||31090||92,91
|-
| [[Євреї в Україні|євреї]] ||1194||3,57
|-
| [[Поляки в Україні|поляки]] ||970||2,9
|-
| [[Росіяни в Україні|росіяни]] ||126||0,38
|-
| [[Білоруси в Україні|білоруси]] ||24||0,07
|-
| [[Волинські німці|німці]] ||21||0,06
|-
| інші ||39||0,12
|}

За даними [[Перепис населення СРСР (1939)|перепису населення СРСР 1939 року]] чисельність населення району становила 32 290 осіб, з них українців — 29 415, росіян — 1 208, німців — 60, євреїв — 625, поляків — 803, інших — 179<ref>{{cite web |title=Всесоюзная перепись населения 1939 года. Национальный состав населения районов, городов и крупных сел союзных республик СССР |url=http://www.demoscope.ru/weekly/ssp/ussr_nac_39_ra.php?reg=121 |website=Демоскоп Weekly |accessdate=16 березня 2023 |language=російська}}</ref>.

== Див. також ==
* [[Правобережний підрайон]]
* [[Бердичівська округа]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* {{АТП УРСР-1946|168}}

* {{cite web|url=http://resource.history.org.ua/cgi-bin/eiu/history.exe?&I21DBN=ELIB&P21DBN=ELIB&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=elib_all&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=ID=&S21COLORTERMS=0&S21STR=10941|title=Матеріали до опису округ УСРР: Бердичівська округа / Центральне статистичне управління УСРР. – Х., 1926. – 62 с.|author=|date=2016-06-14|website=resource.history.org.ua|publisher=[[Інститут історії України НАН України]]|accessdate=12 червня 2020|archive-date=5 серпня 2020|archive-url=https://web.archive.org/web/20200805150513/http://resource.history.org.ua/cgi-bin/eiu/history.exe?&I21DBN=ELIB&P21DBN=ELIB&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=elib_all&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=ID=&S21COLORTERMS=0&S21STR=10941}}
* {{cite web |url=http://resource.history.org.ua/cgi-bin/eiu/history.exe?&I21DBN=ELIB&P21DBN=ELIB&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=elib_all&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=ID=&S21COLORTERMS=0&S21STR=0009813 |title=Всесоюзная перепись населения 1926 года. – Том ХІІ: Украинская Социалистическая Советская Республика. Правобережный подрайон. Левобережный подрайон: народность, родной язык, возраст, грамотность / Центральное статистическое управление СССР, Отдел переписи. – М.: Издание ЦСУ Союза ССР, 1928. – 472 с. |author= |date=2015-01-19 |website=resource.history.org.ua|publisher=[[Інститут історії України НАН України]] |accessdate=12 червня 2020 |archive-date=12 червня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20200612124737/http://resource.history.org.ua/cgi-bin/eiu/history.exe?&I21DBN=ELIB&P21DBN=ELIB&S21STN=1&S21REF=10&S21FMT=elib_all&C21COM=S&S21CNR=20&S21P01=0&S21P02=0&S21P03=ID=&S21COLORTERMS=0&S21STR=0009813 }}
{{Zhytomyr-obl-stub}}
{{Бердичівська округа}}
[[Категорія:Колишні райони Житомирської області]]
[[Категорія:Колишні райони Київської області]]
[[Категорія:Засновані в Житомирській області 1923]]
[[Категорія:Зникли в Україні 1957]]

title: Основні дані

Країна: УРСР

Область: Бердичівська округа, Київська область, Житомирська область

Утворений: 7 березня 1923

Ліквідований: 28 листопада 1957

Густота: 75,05 осіб/км²

title: Населені пункти та ради

Районний центр: с. Вчорайше


text:
# Троїца (Молдова)
Троїца (рум. Troița) — село в Леовському районі Молдови. Входить до складу комуни, адміністративним центром якої є село Вознесень.

wikiname: ukwiki

title: Троїца (Молдова)

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Молдови
| тип                    = село
| назва                  = Троїца
| місцева назва          = {{lang-mo|Troița}}
| прапор =
| опис прапора =
| герб =
| опис герба =
| зображення =
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| розташування =
| опис розташування =
| mapx =
| mapy =
| marksize =
| район = [[Леовський район]]
| комуна = Вознесень
| засноване =
| перша згадка =
| агломерація =
| статус =
| поділ =
| населення = 367 ([[2004]])<ref>{{cite web|url=http://www.statistica.md/public/files/Recensamint/Recensamintul_populatiei/vol_1/2_Populatia_pe_sexe_localit_ro.xls|title=Перепис населення 2004 року|accessdate=30-10-2011|archiveurl=https://www.webcitation.org/6I75hbyru?url=http://www.statistica.md/public/files/Recensamint/Recensamintul_populatiei/vol_1/2_Populatia_pe_sexe_localit_ro.xls|archivedate=14-07-2013|deadurl=no}}</ref>
| площа =
| ref-площа =
| густота =
| поштові індекси =| код = 263
| координати = {{coord|46|33|51|N|28|27|56|E|scale:100000|display=inline,title}}
| висота =
| водойма =
| етнікон =
| станція =
| відстань =
| залізниця р =
| ref-залізниця р =
| автошлях р =
| ref-автошлях р =
| фізична р =
| ref-фізична р =
| залізниця с =
| фізична с =
| автошлях с =
| міста-побратими =
| день населеного пункту =
| адреса =
| вебсторінка  =
| примар = | ремарки =
}}
{{Otheruses|Троїца}}
'''Троїца''' ({{lang-mo|Troița}}) — село в [[Леовський район|Леовському районі]] [[Молдова|Молдови]]. Входить до складу комуни, адміністративним центром якої є село [[Вознесень]].

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Леовський район}}

{{Moldova-geo-stub}}

{{Портали|Молдова|Географія}}

[[Категорія:Села Молдови]]

title: Основні дані

Країна: Молдова

Район: Леовський район

Комуна: Вознесень

title: Відстань

Відстань:
До районного центру
До Кишинева

title: Карта

Карта: ТроїцаТроїца (Молдова)


text:
# Пелагонійський регіон
Пелагонійський регіон (мак. Пелагониски регион) — один з восьми регіонів Північної Македонії. Розташований на південному-заході країни. Адміністративний центр — місто Бітола.

## Населення
Згідно з даними перепису станом на 2002 рік в регіоні проживало 238 136 осіб, з яких македонці — 204 471 (85,9%), албанці — 11 634 (4,9%), цигани — 7 230 (3,0%), турки — 7 150 (3,0%), босняки — 2 380 (1,0%), арумуни — 2 307 (1,0%), серби — 713 (0,3%), інші — 2 251 (1,0%).

## Адміністративний поділ
Регіон адміністративно поділяється на 9 общин:
| Община       | Центр             | Площа, км² | Населення, (перепис 2002) | Герб | Прапор | Карта |
| ------------ | ----------------- | ---------- | ------------------------- | ---- | ------ | ----- |
| Бітола       | місто Бітола      | 790        | 95 385                    |      |        |       |
| Демир-Хисар  | місто Демир-Хисар | 480        | 9 497                     |      |        |       |
| Кривогаштани | село Кривогаштани | 88         | 6 150                     |      |        |       |
| Крушево      | місто Крушево     | 190        | 9 684                     |      |        |       |
| Могила       | село Могила       | 255        | 6 710                     |      |        |       |
| Прилеп       | місто Прілеп      | 1 198      | 76 768                    |      |        |       |
| Ресен        | село Ресен        | 549        | 16 825                    |      |        |       |
| Новаці       | село Новаці       | 755        | 3 549                     |      |        |       |
| Долнени      | село Долнени      | 418        | 13 568                    |      |        |       |

## Населені пункти
| № | Місто        | Населення |
| - | ------------ | --------- |
| 1 | Бітола       | 95.385    |
| 2 | Прілеп       | 66.246    |
| 3 | Ресен        | 8.748     |
| 4 | Крушево      | 5.507     |
| 5 | Демір Хісар  | 2.593     |
| 6 | Кривогаштани | 1.870     |

title: Пелагонійський регіон

wikitext:
{{Адміністративна одиниця
| назва               = Пелагонійський регіон
| місцева_назва       = {{lang-mk|Пелагониски регион}}
| зображення          =
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                = Logo of Pelagonia Region.svg
| прапор              =
| герб_підпис         = Герб Пелагонійського регіону
| прапор_підпис       =
| розташування        = Map of the municipalities of Pelagonia Statistical Region.svg
| розташування_підпис =
| розташування_розмір =
| тип_центра          = Адміністративний центр
| центр               = [[Бітола]]
| країна              = {{MKD}}
| населення           = 238 136 ([[2002]]{{MKD-census2002}})
| щільність_населення = 50,5 осіб/км²
| площа               = 4717
| середня_висота      =
| макс_висота_місце   =
| макс_висота         =
| мін_висота_місце    =
| мін_висота          =
| часовий_пояс        =
| тип_заснування      = Утворений
| заснований          =
| титул_голови_уряду  =
| голова_уряду        =
| адреса              =
| вебсайт             = http://www.pelagonijaregion.mk/portal/index.php Офіційний сайт
}}

'''Пелагонійський регіон''' ({{lang-mk|Пелагониски регион}}) — один з восьми [[Статистичні регіони Північної Македонії|регіонів]] [[республіка Македонія|Північної Македонії]]. Розташований на південному-заході країни. Адміністративний центр — місто [[Бітола]].

== Населення ==
Згідно з даними перепису станом на 2002 рік в регіоні проживало 238 136 осіб, з яких [[македонці]] — 204 471 (85,9%), [[албанці]] — 11 634 (4,9%), [[цигани]] — 7 230 (3,0%), [[турки]] — 7 150 (3,0%), [[босняки]] — 2 380 (1,0%), [[арумуни]] — 2 307 (1,0%), [[серби]] — 713 (0,3%), інші — 2 251 (1,0%).

[[Файл:Ethnic groups in the Pelagonia Region of North Macedonia.svg|міні|ліворуч|310пкс|Етничні групи по общинах регіону]]

== Адміністративний поділ ==
Регіон адміністративно поділяється на 9 общин:
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%;"
!width="100px" |Община!!width="100px" |Центр!!width="100px" |Площа,
км²!!width="100px" |Населення,
(перепис [[2002]]) !!width="100px" |Герб!!width="100px" |Прапор!!width="100px" |Карта
|-
| [[Бітола (община)|Бітола]]
| місто [[Бітола]]
| align="right"| 790
| align="right"| 95 385
| [[Файл:Bitola-coat-of-arms.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Bitola Municipality.svg|100px|center]]
| [[Файл:Map of Bitola Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Демир-Хисар (община)|Демир-Хисар]]
| місто [[Демир-Хисар]]
| align="right"| 480
| align="right"| 9 497
| [[Файл:Grb Opstina DH.jpg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Demir Hisar Municipality, North Macedonia.svg|50px|center]]
| [[Файл:Map of Demir Hisar Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Кривогаштани (община)|Кривогаштани]]
| село [[Кривогаштани]]
| align="right"| 88
| align="right"| 6 150
| [[Файл:Coat of arms of Krivogaštani Municipality.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Krivogaštani Municipality.svg|50px|center]]
| [[Файл:Map of Krivogaštani Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Крушево (община)|Крушево]]
| місто [[Крушево (Македонія)|Крушево]]
| align="right"| 190
| align="right"| 9 684
| [[Файл:Coat of arms of Kruševo Municipality.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Kruševo Municipality.svg|50px|border|center]]
| [[Файл:Map of Kruševo Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Могила (община)|Могила]]
| село [[Могила (село)|Могила]]
| align="right"| 255
| align="right"| 6 710
| [[Файл:Coat of arms of Mogila Municipality.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Mogila Municipality.svg|50px|center]]
| [[Файл:Map of Mogila Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Прилеп (община)|Прилеп]]
| місто [[Прілеп]]
| align="right"| 1 198
| align="right"| 76 768
| [[Файл:Coat of arms of Prilep Municipality.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Prilep Municipality.svg|50px|center|center]]
| [[Файл:Map of Prilep Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Ресен (община)|Ресен]]
| село [[Ресен]]
| align="right"| 549
| align="right"| 16 825
| [[Файл:Coat of arms of Resen Municipality.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Resen Municipality.svg|100px|center]]
| [[Файл:Map of Resen Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Новаці (община)|Новаці]]
| село [[Новаці]]
| align="right"| 755
| align="right"| 3 549
| [[Файл:Герб Новаці.png|70px|center]]
| [[Файл:Flag of Novaci Municipality.svg|100px|center]]
| [[Файл:Map of Novaci Municipality.svg|100px|center]]
|-
| [[Долнени (община)|Долнени]]
| село [[Долнени]]
| align="right"| 418
| align="right"| 13 568
| [[Файл:Coat of arms of Dolneni Municipality.svg|60px|center]]
| [[Файл:Flag of Dolneni Municipality.svg|100px|center]]
| [[Файл:Map of Dolneni Municipality.svg|100px|center]]
|-
|}

== Населені пункти ==
{|class="wikitable sortable"
|-
! №
! Місто
! Населення
|-
|1
| [[Бітола]]
| 95.385
|-
|2
| [[Прілеп]]
| 66.246
|-
|3
| [[Ресен]]
| 8.748
|-
|4
| [[Крушево (Македонія)|Крушево]]
| 5.507
|-
|5
| [[Демір Хісар]]
| 2.593
|-
|6
| [[Кривогаштани]]
| 1.870
|-
|}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Общини Македонії}}
{{Статистичні регіони Північної Македонії}}{{ac}}

[[Категорія:Регіони Північної Македонії]]

title: мак. Пелагониски регион

Адміністративний центр: Бітола

Країна: Північна Македонія

- густота: 50,5 осіб/км²

Вебсайт: Офіційний сайт


text:
# Гаятрі-мантра
Гаятрі-мантра (санскр. गायत्री मन्त्र, Gāyatrī Mantra IAST) — ведична мантра на санскриті, дуже важлива в індуїзмі.

## Походження
Мантра написана віршованим розміром гаятрі (звідси її назва) і складається з 24 складів, узятих з гімну «клуні-веди» (3.62.10), авторство якого приписується ріши Вішвамітрі. Читання мантри передує складом «Ом» і формулою bhūr bhuvaḥ svaḥ IAST відомою як маха-вьяхріті, — «велика містична фраза». Це було наказано в «Тайттірія-араньяці» (2.11.1-8) де вказано, що читання писань повинне передувати співом «Ом», трьома вьяхріті і Гаятрі.
Оскільки в мантрі закликається Савітр, мантра також називається Савітрі. Деякі індуїсти вважають втіленням мантри богиню Гаятрі. Гаятрі-мантра прославляється в декількох писаннях індуїзму, включаючи такі як «Ману-смріті», «Харівамша» і «Бхагавад-гіта». Користь від оспівування мантри описується як мудрість, збагнення і прояснення
Гаятри-мантра пронизує все. У ній присутні три божества: Гаятрі, Савітрі і Сарасваті. Перша богиня - володарка почуттів. Друга - наставниця в Істині, Сатьї, і третя - пані мови. У Гаятри-мантрі втілено триєдність почуттів, розуму й мови. Гаятрі прославляють як Чандасам матхах (Мати Вед; чандас - віршований розмір ведичних гімнів). У Гаятрі п'ять ликів і в ній зосереджені всі божества (Сарва Девата Сварупа). У Гаятри-мантрі укладені і Стотра (хвала променистому Богу), і дхьяна (медитація) і прартхана (молитва). У якому випадку ваша молитва буде дієвою? Тільки коли розум спокійний і звернений до Бога. Основа цього - медитація, молитва і досвід. Необхідна гармонія думки, слова і справи. Цьому великому уроку вчить Гаятрі.

## Текст
На Деванагарі:

ॐ भूर्भुवः स्वः ।

तत् सवितुर्वरेण्यं ।

भर्गो देवस्य धीमहि ।

धियो यो नः प्रचोदयात् ॥
На IAST:

oṃ bhūr bhuvaḥ svaḥ

tat savitur vareṇyaṃ

bhargo devasya dhīmahi

dhiyo yo naḥ pracodayāt
Переклад російською мовою Гаятрі-мантри Елізаренкової з «Ріг-веди»
«Ми хочемо зустріти цей бажаний
Блиск бога Савітара,
Який повинен заохочувати наші поетичні думки!»
Буквальний переклад формули махавьярті «bhur bhuva svaha» звучить як «земля, повітря, небеса»: «місце для існування, простір, світ або всесвіт; земля (як один з трьох світів); земля (як субстанція), ґрунт, ґрунт; пів; житло, шматок землі»; bhuvas: «повітря, атмосфера»; svar: «сонце, сонячне світло, світло, блиск; яскравий простір або піднебіння, небеса» що є перші три з семи вищих світів в космології індуїзму.
Крім головної Гаятрі, існують також Гаятрі окремих божеств .

title: Гаятрі-мантра

wikitext:
[[File:The "Gayatri mantra" has been personified into a goddess.jpg|thumb|Гаятрі-мантра втілена в богині]]
{{індуїзм}}
'''Гаятрі-мантра''' ({{lang-sa|गायत्री मन्त्र}}, {{IAST|Gāyatrī Mantra}}) — ведична мантра на санскриті, дуже важлива в індуїзмі.
== Походження ==
Мантра написана віршованим розміром гаятрі (звідси її назва) і складається з 24 складів, узятих з гімну «клуні-веди» (3.62.10), авторство якого приписується ріши Вішвамітрі. Читання мантри передує складом «Ом» і формулою {{IAST|bhūr bhuvaḥ svaḥ}} відомою як маха-вьяхріті, — «велика містична фраза». Це було наказано в «Тайттірія-араньяці» (2.11.1-8) де вказано, що читання писань повинне передувати співом «[[Ом (індуїзм)|Ом]]», трьома [[вьяхріті]] і Гаятрі.
Оскільки в мантрі закликається [[Савітр]], мантра також називається ''Савітрі''. Деякі індуїсти вважають втіленням мантри богиню ''Гаятрі''. Гаятрі-мантра прославляється в декількох [[Священні тексти індуїзму|писаннях індуїзму]], включаючи такі як «[[Ману-смріті]]», «[[Харівамша]]» і «[[Бхагавад-гіта]]». Користь від оспівування мантри описується як мудрість, збагнення і [[прояснення]]
Гаятри-мантра пронизує все. У ній присутні три божества: Гаятрі, Савітрі і Сарасваті. Перша богиня - володарка почуттів. Друга - наставниця в Істині, Сатьї, і третя - пані мови. У Гаятри-мантрі втілено триєдність почуттів, розуму й мови. Гаятрі прославляють як Чандасам матхах (Мати Вед; чандас - віршований розмір ведичних гімнів). У Гаятрі п'ять ликів і в ній зосереджені всі божества (Сарва Девата Сварупа). У Гаятри-мантрі укладені і Стотра (хвала променистому Богу), і дхьяна (медитація) і прартхана (молитва). У якому випадку ваша молитва буде дієвою? Тільки коли розум спокійний і звернений до Бога. Основа цього - медитація, молитва і досвід. Необхідна гармонія думки, слова і справи. Цьому великому уроку вчить Гаятрі.

== Текст ==
На [[Деванагарі]]:

ॐ भूर्भुवः स्वः ।

तत् सवितुर्वरेण्यं ।

भर्गो देवस्य धीमहि ।

धियो यो नः प्रचोदयात् ॥

На [[IAST]]:

''oṃ bhūr bhuvaḥ svaḥ''

''tat savitur vareṇyaṃ''

''bhargo devasya dhīmahi''

''dhiyo yo naḥ pracodayāt''

Переклад російською мовою Гаятрі-мантри [[Елізаренкова Тетяна Яківна|Елізаренкової]] з «[[Ріг-веда|Ріг-веди]]»

'''''«Ми хочемо зустріти цей бажаний'''''

'''''Блиск бога [[Савітар]]а,'''''

'''''Який повинен заохочувати наші поетичні думки!»'''''<ref>{{ref-ru}}[http://scriptures.ru/vedas/rigveda03_054_062.htm Рігведа Iii.62.10] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110925105442/http://scriptures.ru/vedas/rigveda03_054_062.htm |date=25 вересня 2011 }}</ref>

Буквальний переклад формули махавьярті «bhur bhuva svaha» звучить як «земля, повітря, небеса»: «місце для існування, простір, світ або всесвіт; земля (як один з трьох світів); земля (як субстанція), ґрунт, ґрунт; пів; житло, шматок землі»; bhuvas: «повітря, атмосфера»; svar: «сонце, сонячне світло, світло, блиск; яскравий простір або піднебіння, небеса» що є перші три з [[Лока|семи вищих світів]] в [[Індуїстська космологія|космології індуїзму]].

Крім головної Гаятрі, існують також Гаятрі окремих божеств <ref>{{ref-ru}}[http://vedica.ru/easyblog/345-gayatry_mantras Гаятри мантра - квинтэссенция всех вед] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140714133534/http://vedica.ru/easyblog/345-gayatry_mantras |date=14 липня 2014 }}, 2012</ref>.

== Див. також ==
*[[Мантра]]
*[[Ом (мантра)]]

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* {{ref-ru}}Матвийцева Е. В. Жанровая модуляция Гаятри-мантры в Европе на границе тысячелетий // [http://educentre.1gb.ru/files/west_east.pdf#page=39 Восток и Запад: история, общество, культура.]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} Сборник научных материалов I Международной заочной научно-практической конференции 15 октября 2012 года — Красноярск, 2012. с.39-41
* {{ref-ru}}Загорулько, Б. А. [http://scriptures.ru/g_sg.htm Гаятри и Саи Гаятри Мантры.] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130817203407/http://scriptures.ru/g_sg.htm |date=17 серпня 2013 }} — Херсон, 1997.

== Посилання ==
* {{ref-ru}}[http://u1tra.ucoz.ru/forum/13-37-1 Богиня і мантра] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305215336/http://u1tra.ucoz.ru/forum/13-37-1 |date=5 березня 2016 }}
* {{ref-en}}[http://www.hindupedia.com/eng/index.php?title=G%C4%81yatri_Mantras_of_Several_Gods Гаятрі різних божеств]

[[Категорія:Індуїзм]]
[[Категорія:Веди]]
[[Категорія:Мантри]]


text:
# Новий Пудлув
Новий Пудлув (пол. Nowy Pudłów) — село в Польщі, у гміні Поддембиці Поддембицького повіту Лодзинського воєводства.
Населення — 125 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Серадзького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 52      | 9                  | 32               | 11                   |
| Жінки    | 73      | 19                 | 33               | 21                   |
| Разом    | 125     | 28                 | 65               | 32                   |

title: Новий Пудлув

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Новий Пудлув
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Nowy Pudłów}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Nowy Pudłów.JPG
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Лодзинське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Поддембицький повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Гміна Поддембіце{{!}}Поддембіце
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 125
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 43
|поштовий індекс        = 99-200
|автомобільний код      = EPD
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0711043
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Новий Пудлув''' ({{lang-pl|Nowy Pudłów}}) — село в Польщі, у [[Поддембиці (гміна)|гміні Поддембиці]] [[Поддембицький повіт|Поддембицького повіту]] [[Лодзинське воєводство|Лодзинського воєводства]].
Населення — {{formatnum:125}} {{МНОЖИНА:125|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Серадзьке воєводство (1975—1998)|Серадзького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=52 |ЧолПре=9 |ЧолПрац=32 |ЧолПост=11
|Жін=73 |ЖінПре=19 |ЖінПрац=33 |ЖінПост=21
|Разом=125 |РазомПре=28 |РазомПрац=65 |РазомПост=32
}}

== Примітки ==
{{commonscat-inline|Nowy Pudłów}}
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=14 серпня 2018}}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Поддембиці}}

{{Lodz-geo-stub}}

[[Категорія:Села Поддембицького повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Лодзинське воєводство

Повіт: Поддембицький повіт

Гміна: Поддембіце

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: EPD

OSM: ↑2618452 ·R (Ґміна Поддембіце)


text:
# Семенівський (Орловська область)
Семенівський (рос. Семёновский) — селище у Дмитровському районі Орловської області Російської Федерації.
Населення становить 6 осіб. Входить до муніципального утворення Столбищенське сільське поселення.

## Історія
Населений пункт розташований у межах Чорнозем'я та історичного Дикого Поля. 30 липня 1928 року у складі Орловського округу Центрально-Чорноземної області, 13 червня 1934 року після ліквідації Центрально-Чорноземної області населений пункт увійшов до складу новоствореної Курської області.
З 27 вересня 1937 року район у складі новоствореної Орловської області.
Від 2013 року входить до муніципального утворення Столбищенське сільське поселення.

## Населення
| 1979 | 2002 | 2010 |
| ---- | ---- | ---- |
| 25   | ↘10  | ↘6   |

title: Семенівський (Орловська область)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[селище]]
|тип_род         = селища
|назва           = Семенівський
|назва ін.       = Семёновский
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Орловська область]]
|район           = [[Дмитровський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Столбищенське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 6
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Орловська область
}}
'''Семенівський''' ({{lang-ru|Семёновский}}) — [[селище]] у [[Дмитровський район|Дмитровському районі]] [[Орловська область|Орловської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 6 осіб. Входить до муніципального утворення [[Столбищенське сільське поселення]].

== Історія ==

Населений пункт розташований у межах [[Чорнозем'я]] та історичного [[Дике Поле|Дикого Поля]]. 30 липня 1928 року у складі [[Орловський округ|Орловського округу]] [[Центрально-Чорноземна область|Центрально-Чорноземної області]], 13 червня 1934 року після ліквідації Центрально-Чорноземної області населений пункт увійшов до складу новоствореної [[Курська область|Курської області]].

З 27 вересня 1937 року район у складі новоствореної Орловської області.

Від 2013 року входить до муніципального утворення Столбищенське сільське поселення<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/460230967 |title=Закон Орловской области от 25 декабря 2013 года N 1578-ОЗ «Об административно-территориальном устройстве Орловской области» |access-date=2022-02-28 |archive-date=2022-02-28 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220228084440/https://docs.cntd.ru/document/460230967 |deadlink=no }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Семёновский (Орловская область) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Дмитровський район}}
{{Oryol-geo-stub}}

{{Портали|Росія|Географія}}

[[Категорія:Населені пункти Дмитровського району]]

title: селище Семенівський

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Орловська область

Муніципальний район: Дмитровський район

Поселення: Столбищенське сільське поселення

title: Основні дані

Населення: ▼ 6

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Семенівський · Семенівський


text:
# Бейлін Павло Юхимович
Павло Юхимович Бе́йлін (нар. 10 березня 1910, Кривий Ріг — пом. 29 серпня 1988, Київ) — український радянський лікар-хірург, кандидат медичних наук і письменник; член Спілки радянських письменників України з 1934 року.

## Біографія
Народився 25 лютого [10 березня] 1910 року в місті Кривому Розі (нині Дніпропетровська область, Україна) у сім'ї лікаря. Після закінчення у 1933 році Київського медичного інституту, був залишений на науковій роботі і захистив кандидатську дисертацію.
У Червоній армії з вересня 1939 року. У якості військового хірурга брав участь у радянсько-фінській та німецько-радянській війнах. Член ВКП(б) з 1942 року. Війну закінчив у військовому званні підполковника медичної служби. Нагороджений двома орденами Червоної Зірки (27 березня 1943; ?); двома орденами Вітчизняної війни І ступеня (14 квітня 1945; 6 квітня 1985) та орденом Вітчизняної війни ІІ ступеня (24 травня 1944).
У першій половині 1950-х років був київським обласним хірургом. З 1957 року і до смерті жив у Києві, в будинку на вулиці Михайла Коцюбинського, № 2. Працював науковим керівником Київської міської клінічної лікарні № 1. Автор наукових праць, присвячених хірургії та організації охорони здоров'я. Помер у Києві 29 серпня 1988 року. Похований у Києві на Берковецькому цвинтарі.

## Творчість
Друкувався з 1927 року. Писав української та російською мовами. Автор книг:
- «Чотири операції (Нариси з хірургії)» (Київ, 1937);
- «Новели» (Київ; Харків, 1937);
- «Людина живе раз» (Київ, 1941);
- «Записки польового хірурга» (Київ, 1947; про події німецько-радянської війни);
- «Почуття обов'язку» (1949);
- «Повість про велику рідню» (Київ, 1953; про колектив працівників Макаровської лікарні і створені там нові методи лікування);
- «Найдорожче» (Київ, 1956);
- «Живи, солдат» (Київ, 1960; про події німецько-радянської війни);
- «За велінням серця» (Київ, 1961);
- «Михайло Сидорович Коломійченко» (Київ, 1962);
- «Рік щастя» (Київ, 1970);
- «Зціляє повітря» (Київ, 1972);
- «Завжди в дорозі» (Київ, 1978; про Данила Заболотного);
- «Поговори со мною, доктор» (Київ, 1980; українською мовою «Поговори зі мною, лікарю» — Київ, 1982);
- «Твори» (у 2-х томах, Київ, 1985).

Окремі твори перекладені на болгарську, арабську, в'єтнамську, німецьку, французьку, іспанську, англійську, корейську та інші мови.

## Вшанування
У 1990 році в Києві, на фасаді будинку по вулиці Михайла Коцюбинського № 2, де мешкав письменник, встановлено бронзову меморіальну дошку (горельєф, скульптор Валерій Медведєв, архітектор П. П. Купрій).

title: Бейлін Павло Юхимович

wikitext:
{{письменник
|зображення =Бейлін Павло Юхимович.jpg
}}{{ПІП}}
'''Павло Юхимович Бе́йлін''' ({{н}} [[10 березня]] [[1910]], [[Кривий Ріг]] — {{с}} [[29 серпня]] [[1988]], [[Київ]]) — [[УРСР|український радянський]] [[лікар]]-[[хірург]], [[кандидат медичних наук]] і [[письменник]]; член [[Спілка письменників України|Спілки радянських письменників України]] з 1934 року.

== Біографія ==
Народився {{ДН2|10|3|1910|25|2}} року в місті [[Кривий Ріг|Кривому Розі]] (нині [[Дніпропетровська область]], [[Україна]]) у сім'ї лікаря. Після закінчення у 1933 році [[Київський медичний інститут|Київського медичного інституту]], був залишений на науковій роботі і захистив [[кандидатська дисертація|кандидатську дисертацію]].

У [[Червона армія|Червоній армії]] з вересня 1939 року<ref name="ПН">[https://pamyat-naroda.ru/heroes/person-hero93809746 Бейлин Павел Ефимович / Память народа.] {{ref-ru}}</ref>. У якості військового хірурга брав участь у [[радянсько-фінська війна|радянсько-фінській]] та [[німецько-радянська війна|німецько-радянській]] [[війна]]х. Член [[ВКП(б)]] з 1942 року. Війну закінчив у [[військове звання|військовому званні]] [[підполковник]]а медичної служби. Нагороджений двома [[орден Червоної Зірки|орденами Червоної Зірки]] (27 березня 1943; ?); двома [[орден Вітчизняної війни|орденами Вітчизняної війни]] І ступеня (14 квітня 1945; 6 квітня 1985) та орденом Вітчизняної війни ІІ ступеня (24 травня 1944)<ref name="ПН"/>.

У першій половині 1950-х років був київським обласним хірургом. З 1957 року і до смерті жив у [[Київ|Києві]], в будинку на [[Вулиця Михайла Коцюбинського (Київ)|вулиці Михайла Коцюбинського]], № 2<ref name="ИК">[http://maps.interesniy.kiev.ua/ru/streets/kotsyubinskogo-mihaila/beylin-pavel-efimovich Бейлин Павел Ефимович / Интересный Киев.]</ref>. Працював науковим керівником Київської міської клінічної лікарні № 1<ref>[https://web.archive.org/web/20150920011659/http://kx.kiev.ua/index.php/history-kmkl1 Історія Київської міської клінічної лікарні № 1.]</ref>. [[Автор]] наукових праць, присвячених хірургії та організації [[охорона здоров'я|охорони здоров'я]]. Помер у Києві [[29 серпня]] [[1988]] року. Похований у Києві на [[Берковецьке кладовище|Берковецькому цвинтарі]]<ref>Бейлін Павло Юхимович // Київський некрополь: путівник-довідник / [[Проценко Людмила Андріївна|Л. А. Проценко]]; [ред.: В. Д. Музика, В. Ф. Гужва] / {{К.}}: Укр. письменник, 1994. — 336 с. — С. 271—272.</ref>.

== Творчість ==
Друкувався з 1927 року. Писав [[українська мова|української]] та [[російська мова|російською]] мовами. Автор [[книга|книг]]:
{{стовпці|2}}
* «Чотири операції (Нариси з хірургії)» (Київ, 1937);
* «Новели» (Київ; Харків, 1937);
* «Людина живе раз» (Київ, 1941);
* «Записки польового хірурга» (Київ, 1947; про події німецько-радянської війни);
* «Почуття обов'язку» (1949);
* «Повість про велику рідню» (Київ, 1953; про колектив працівників Макаровської лікарні і створені там нові методи лікування);
* «Найдорожче» (Київ, 1956);
* «Живи, солдат» (Київ, 1960; про події німецько-радянської війни);
* «За велінням серця» (Київ, 1961);
* «Михайло Сидорович Коломійченко» (Київ, 1962);
* «Рік щастя» (Київ, 1970);
* «Зціляє повітря» (Київ, 1972);
* «Завжди в дорозі» (Київ, 1978; про [[Заболотний Данило Кирилович|Данила Заболотного]]);
* «Поговори со мною, доктор» (Київ, 1980; українською мовою «Поговори зі мною, лікарю» — Київ, 1982);
* «Твори» (у 2-х томах, Київ, 1985).
</div>
Окремі твори перекладені на [[болгарська мова|болгарську]], [[арабська мова|арабську]], [[в'єтнамська мова|в'єтнамську]], [[німецька мова|німецьку]], [[французька мова|французьку]], [[іспанська мова|іспанську]], [[англійська мова|англійську]], [[корейська мова|корейську]] та інші мови.

== Вшанування ==
[[Файл:Меморіальна дошка Павлу Бейліну (Київ).jpg|міні|254пкс|Меморіальна дошка.]]
У 1990 році в Києві, на [[фасад]]і будинку по вулиці Михайла Коцюбинського № 2, де мешкав письменник, встановлено [[бронза|бронзову]] [[меморіальна дошка|меморіальну дошку]] ([[горельєф]], [[скульптор]] [[Медведєв Валерій Леонідович|Валерій Медведєв]], [[архітектор]] П. П. Купрій)<ref name="ИК"/>.

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Література ==
* Павло Бейлін // {{ПРУ-60}}, С. 30—31;
* {{УРЕС1|1|161|Бейлін Павло Юхимович}};
* Бейлін Павло Юхимович // {{УРЕ}};
* ''[[Щербак Юрій Миколайович|Ю. М. Щербак]]''. Бейлін Павло Юхимович // {{УЛЕ/1}}, С. 143;
* {{ЕСУ|том=2|автор=[[П'ядик Юрій Васильович|Ю. В. П'ядик]]|стаття=Бейлін Павло Юхимович|id=38981}}

{{нк}}
{{Портали|Біографії|Українська література|Медицина|Київ}}

[[Категорія:Українські хірурги]]
[[Категорія:Хірурги СРСР]]
[[Категорія:Кандидати медичних наук СРСР]]
[[Категорія:Українські радянські письменники]]
[[Категорія:Українські російськомовні письменники]]
[[Категорія:Учасники радянсько-фінської війни]]
[[Категорія:Радянські офіцери Другої світової війни]]
[[Категорія:Підполковники (СРСР)]]
[[Категорія:Радянські військові лікарі Другої світової війни]]
[[Категорія:Члени КПРС]]
[[Категорія:Члени НСПУ]]
[[Категорія:Лікарі Києва]]
[[Категорія:Письменники Києва]]

title: Бейлін Павло Юхимович

Псевдонім: Б. Ефимов

Народився: 25 лютого (10 березня) 1910 · Кривий Ріг, Херсонський повіт, Херсонська губернія, Російська імперія

Помер: 29 серпня 1988 (78 років) · Київ, Українська РСР, СРСР

Поховання: Берковецьке кладовище

Країна: Російська імперія · УНР · СРСР

Діяльність: прозаїк, хірург, публіцист, лікар, військовий лікар, письменник

Сфера роботи: медицина, літературна діяльністьd і military surgeryd

Alma mater: Національний медичний університет імені О.О. Богомольця (1938)

Членство: Національна спілка письменників України

Партія: ВКП(б)

Учасник: радянсько-фінська війна і німецько-радянська війна

Нагороди: орден Вітчизняної війни I ступеня · орден Вітчизняної війни I ступеня · орден Вітчизняної війни II ступеня · орден Червоної Зірки · орден Червоної Зірки · орден «Знак Пошани» · Почесна грамота Президії Верховної Ради УРСР


text:
# Eidolon dupreanum
Eidolon dupreanum — вид рукокрилих, родини Криланових.

## Середовище проживання
Ендемік Мадагаскару. Виявляється як на узбережжі, так і на високих плато центральних областей.

## Спосіб життя
Відомо, що спить у листі дерев, але більш часто в тріщинах скель і печерах. Фрукти є основним компонентом їжі але він також поїдає листя та інші частини рослин. Утворює колонії в діапазоні між 10 і 500 особин, в середньому 200. Максимальний зафіксований розмір колонії 1400 особин.

## Загрози та охорона
Цей вид підлягає заготівлі для м'яса, що є значною загрозою. Цей вид відомий з ряду охоронних територій в тому числі фр. Parc National d’Isalo, Parc National de Namoroka, Réserve Spéciale d’Ankarana, Réserve Spéciale de Cape Sainte Marie, однак, полювання повідомляється всередині фр. Réserve Speciale d'Ankarana.

title: Eidolon dupreanum

wikitext:
{{italic title}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Eidolon dupreanum''
| image = Madagascan Fruit Bat 1.JPG
| status = VU
| status_system = IUCN3.1
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Ссавці]] (Mammalia)
| ordo = [[Лиликоподібні]] (Chiroptera)
| subordo = [[Крилановиді]] (Pteropodimorpha)
| familia = [[Криланові]] (Pteropodidae)
| genus = [[Eidolon]]
| species = '''''Eidolon dupreanum'''''
| species_authority = ([[Schlegel]] & [[Pollen]], 1866)
| range_map = Eidolon dupreanum range_map.svg
| range_map_caption = Ареал виду
| wikispecies = Eidolon dupreanum
}}

'''''Eidolon dupreanum''''' — вид [[рукокрилі|рукокрилих]], родини [[Криланові|Криланових]].

== Середовище проживання ==
[[Ендемік]] [[Мадагаскар]]у. Виявляється як на узбережжі, так і на високих плато центральних областей.

== Спосіб життя ==
Відомо, що спить у листі дерев, але більш часто в тріщинах скель і печерах. Фрукти є основним компонентом їжі але він також поїдає листя та інші частини рослин. Утворює колонії в діапазоні між 10 і 500 особин, в середньому 200. Максимальний зафіксований розмір колонії 1400 особин.

== Загрози та охорона ==
Цей вид підлягає заготівлі для м'яса, що є значною загрозою. Цей вид відомий з ряду охоронних територій в тому числі {{lang-fr|Parc National d’Isalo, Parc National de Namoroka, Réserve Spéciale d’Ankarana, Réserve Spéciale de Cape Sainte Marie}}, однак, полювання повідомляється всередині {{lang-fr|Réserve Speciale d'Ankarana}}.

== Джерела ==
* [http://www.iucnredlist.org/details/7083/0 Andriafidison, D., Cardiff, S.G., Goodman, S.M., Hutson, A.M., Jenkins, R.K.B., Kofoky, A.F., Racey, P.A., Ranivo, J., Ratrimomanarivo, F.H. & Razafimanahaka, H.J. 2008. Eidolon dupreanum. In: IUCN 2012] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121113015437/http://www.iucnredlist.org/details/7083/0 |date=13 листопада 2012 }}

{{taxonbar|from=Q31255}}
[[Категорія:Тварини, описані 1866]]
[[Категорія:Криланові]]
[[Категорія:Ссавці Мадагаскару]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Мадагаскару]]

title: ?Eidolon dupreanum

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Лиликоподібні (Chiroptera)

Підряд: Крилановиді (Pteropodimorpha)

Родина: Криланові (Pteropodidae)

Рід: Eidolon

Вид: Eidolon dupreanum · (Schlegel & Pollen, 1866)

Вікісховище: Eidolon dupreanum

Віківиди: Eidolon dupreanum


text:
# .kkrieger
.kkrieger (від нім. Krieger — воїн) — шутер від першої особи для ПК, який посів перше місце на конкурсі ігор розміром 96 кб на демо-заході Breakpoint у квітні 2004. Гра створена німецькою демогрупою .theprodukkt (колишній підрозділ Farbrausch).

## Історія розробки
.theprodukkt розробляли .kkrieger від середини 2002, використовуючи власний засіб .werkkzeug (від нім. Werkzeug — інструмент). Вони використовували не випущену версію .werkkzeug, названу .werkkzeug3.

## Малий розмір
Гра використовує лише 97,280 байтів дискового простору. Розробники кажуть, що .kkrieger займав би 200—300 Мб місця, якби він зберігався стандартним способом. Такий ступінь стиснення досягається завдяки тому, що всі ігрові ресурси — текстури, моделі, геометрія рівня, музика і звук — генеруються «на льоту» з допомогою різних алгоритмів, зокрема музика і звуки генеруються багатофункціональним синтезатором V2.

## Відгуки
Гра виграла два призи німецьких розробників ігор на Deutscher Entwicklerpreis у 2006. Ігровий сайт Acid-Play дав грі 2/5 зірок і змішану рецензію, в основному вихваляючи розмір файлу гри, називаючи її "не безфункціональною грою, а такою, чиї обмеження руйнують бар'єри з точки зору того, що можна зробити", і в кінцевому підсумку заявляючи, що "ви ніколи не знайдете гру, яка має так багато і поставляється в такому маленькому пакунку".

title: .kkrieger

wikitext:
{{Infobox VG
|title=.kkrieger
|image=
|developer=[[.theprodukkt]]
|version=beta
|released= [[2004 у відеоіграх|2004]]
|genre=[[Шутер від першої особи]]
|modes=[[Однокористувацька гра|Однокористувацький]]
|platforms=[[Microsoft Windows|Windows]]
|media=[[Виконавчий файл]] на 96 [[кб]]
|license=[[freeware]]
|requirements=[[Pentium 3]]
512MB [[ОЗП]]
[[Відеокарта]] з підтримкою [[шейдер]]ів версії 1.3
[[DirectX]] 9.0b
|input=[[Клавіатура]] + [[Комп'ютерна миша|миша]]}}
'''''.kkrieger''''' (від {{lang-de|Krieger}} — воїн) — [[шутер від першої особи]] для [[ПК]], який посів перше місце на конкурсі ігор розміром 96 [[кб]] на демо-заході [[Breakpoint]] у квітні [[2004 у відеоіграх|2004]]. Гра створена німецькою [[Демосцена|демогрупою]] [[.theprodukkt]] (колишній підрозділ Farbrausch).

== Історія розробки ==
.theprodukkt розробляли ''.kkrieger'' від середини 2002, використовуючи власний засіб [[.werkkzeug]] (від {{lang-de|Werkzeug}} — інструмент). Вони використовували не випущену версію .werkkzeug, названу .werkkzeug3.

== Малий розмір ==
Гра використовує лише 97,280 [[байт]]ів дискового простору. Розробники кажуть, що ''.kkrieger'' займав би 200—300 [[Мб]] місця, якби він зберігався стандартним способом. Такий ступінь стиснення досягається завдяки тому, що всі ігрові ресурси — текстури, моделі, геометрія рівня, музика і звук — генеруються «на льоту» з допомогою різних алгоритмів, зокрема музика і звуки генеруються багатофункціональним синтезатором V2.<ref>V2 є власною розробкою Farbrausch. [http://www.1337haxorz.de/products.html#v2 Сайт синтезатора V2] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090414141757/http://www.1337haxorz.de/products.html#v2 |date=14 квітня 2009 }}</ref>

== Відгуки ==
Гра виграла два призи німецьких розробників ігор на Deutscher Entwicklerpreis у 2006<ref>{{Cite web |url=http://www.deutscher-entwicklerpreis.de/hall/gewinner_2006.htm# |title=Deutscher Entwicklerpreis 2005: Hall of Fame → Gewinner 2005 |accessdate=8 серпень 2009 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20100118203022/http://www.deutscher-entwicklerpreis.de/hall/gewinner_2006.htm# |archivedate=18 січень 2010 |deadurl=yes }}</ref>. Ігровий сайт Acid-Play дав грі 2/5 зірок і змішану рецензію, в основному вихваляючи розмір файлу гри, називаючи її "не безфункціональною грою, а такою, чиї обмеження руйнують бар'єри з точки зору того, що можна зробити", і в кінцевому підсумку заявляючи, що "ви ніколи не знайдете гру, яка має так багато і поставляється в такому маленькому пакунку".<ref>{{Cite web|title=.kkrieger|url=https://acid-play.com/download/kkrieger|website=acid-play.com|accessdate=2023-06-21|language=en}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20110717024227/http://www.theprodukkt.com/kkrieger Заархівована версія офіційного сайту]{{ref-en}}

{{DEFAULTSORT:kkrieger}}
[[Категорія:Відеоігри 2004]]
[[Категорія:Шутери від першої особи]]
[[Категорія:Вільні відеоігри]]
[[Категорія:Ігри для Windows]]
[[Категорія:Відеоігри-freeware]]
[[Категорія:Відеоігри, які використовують процедурну генерацію]]
[[Категорія:Науково-фантастичні відеоігри]]

title: .kkrieger

Розробник: .theprodukkt

Видавець: Farbrauschd

Жанр(и): Шутер від першої особи

Платформа: Windows

Ліцензія: freeware

Режим гри: однокористувацька гра

Мова: англійська

title: Технічні деталі

Рушій: .werkkzeug

Носій: Виконавчий файл на 96 кб


text:
# Спортивна площа (Київ)
У Вікіпедії є статті про інші площі з назвою Спортивна площа
Спорти́вна пло́ща — площа у Печерському районі Києва, місцевості Черепанова гора, Печерськ. Розташована вздовж Еспланадної вулиці навпроти Рогнідинської вулиці.

## Історія
Площа виникла на початку 60-х років ХХ століття. Сучасна назва — з 1962 року, від побудованого поруч Палацу спорту.

## Об'єкти
№ 1 — Палац спорту;
№ 1а — багатофункційний комплекс «Гуллівер».

## Галерея
- Панорама Спортивної площі в Києві

title: Спортивна площа (Київ)

wikitext:
{{Othersquares|Спортивна площа}}
{{Вулиця України
 |назва = Спортивна площа
 |населений пункт = [[Київ]]
 |місцевість = [[Черепанова гора]], [[Печерськ]]
 |район = [[Печерський район|Печерський]]
 |розташування = вздовж [[Еспланадна вулиця (Київ)|Еспланадної вулиці]] навпроти [[Рогнідинська вулиця (Київ)|Рогнідинської вулиці]]
 |на карті = Sportyvna Square, Kiev.png
 |фото = Спортивная площадь (Киев).JPG
 |підпис = Спортивна площа з навколишніми будівлями
 |назва на честь =
 |колишні назви =
 |координати      =  {{Coord|50|26|16|N|30|31|18|E|scale:6000|display=inline,title}}
 |покриття =
 |рух =
 |індекс =
 |телефони =
 |метро = {{лкм|3}}«{{м|Палац спорту}}»
 |автобус =
 |трамвай =
 |тролейбус = {{ктр}} 3, 14
 |залізниця =
 |маршрутні таксі =
 |зупинки =
 |будівлі =
 |архітектурні пам'ятки =
 |пам'ятники =
 |храми = [[Синагога Бродського]]
 |державні установи =
 |навчальні заклади =
 |заклади культури = [[Київський палац спорту|Палац спорту]]
 |медичні заклади =
 |аптеки =
 |пошта =
 |комерція =
 |забудова =
 |підприємства =
 |парки  =
 |тип = площа
}}

'''Спорти́вна пло́ща''' — [[Площа (архітектура)|площа]] у [[Печерський район|Печерському]] районі [[Київ|Києва]], місцевості [[Черепанова гора]], [[Печерськ]]. Розташована вздовж [[Еспланадна вулиця (Київ)|Еспланадної вулиці]] навпроти [[Рогнідинська вулиця (Київ)|Рогнідинської вулиці]]<ref>За текстом рішення 1962 року про найменування — між [[Національний спортивний комплекс «Олімпійський»|Центральним стадіоном]] і [[Палац спорту (Київ)|Палацом Спорту]].</ref>.

== Історія ==
Площа виникла на початку 60-х років [[ХХ століття]]. Сучасна назва — з [[1962]] року{{рвкмр2|2216}}, від побудованого поруч [[Київський палац спорту|Палацу спорту]].

== Об'єкти ==
№ 1 — [[Палац спорту (Київ)|Палац спорту]];

№ 1а — багатофункційний комплекс «[[Торгово-розважальний бізнес-центр «Gulliver»|Гуллівер]]».

== Галерея ==
<gallery>
Спортивна площа в Києві.jpg|Панорама Спортивної площі в Києві
</gallery>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
{{Вікіпосилання|Портал=Київ|Портал-зображення=Flag of Kyiv Kurovskyi.svg}}
{{век|http://wek.kiev.ua/uk/Спортивна_площа}}
{{вк75|156}}
{{вк95|210}}
{{вк15|262|Спортивна площа}}
{{кед82|527}}

{{kyiv-stub}}
{{Площі Києва}}

{{DEFAULTSORT:Спортивна площа}}
[[Категорія:Печерськ]]
[[Категорія:Площі Печерського району]]

title: Спортивна площа · Київ

Місцевість: Черепанова гора, Печерськ

Район: Печерський

title: Транспорт

Найближчі станції метро: «Палац спорту»

title: Будівлі, пам'ятки, інфраструктура

Храми: Синагога Бродського

Заклади культури: Палац спорту

title: Зовнішні посилання

На карті: · На карті населеного пункту

П: Портал «Київ»

d: Інформація у Вікіданих?

CMNS: Файли у Вікісховищі?


text:
# Вальдемар Антон
Вальдемар Антон (нім. Waldemar Anton; нар. 20 липня 1996, Алмалик) — німецький футболіст, захисник клубу «Боруссія» (Дортмунд) і національної збірної Німеччини.

## Клубна кар'єра
Народився 20 липня 1996 року в місті Алмалик. Його батьки, російські німці, теж народилися в Узбекистані. Коли Володимиру Антону було два роки, його сім'я переїхала до Німеччини, а його ім'я змінилося з Володимира на Вальдемара. За словами самого Антона, його дідусь і бабуся розмовляли узбецькою мовою, а його батьки і він сам російськомовні, які в той же час володіють і німецькою мовою.
Вихованець футбольної школи клубу «Ганновер 96». З 2015 року зіграв у складі молодіжної команди «Ганновера» 11 матчів і забив один гол. З 2016 року став залучатися в основну команду, яка виступала в Бундеслізі. Перший матч у Бундеслізі зіграв проти «Штутгарта» (2:1). Перший гол у чемпіонаті забив 15 квітня 2016 року у ворота менхенгладбахської «Боруссії». Станом на 18 червня 2019 року відіграв за команду з Ганновера 100 матчів в національному чемпіонаті.

## Виступи за збірну
В кінці травня 2016 року Антоном став цікавитися тренерський штаб національної збірної Узбекистану і фахівці Федерації футболу Узбекистану. Деякий час стверджувалося що ведуться переговори про запрошення Антона у збірну Узбекистану, але так далі перемовин справа і не пішла. В одному з інтерв'ю в липні 2016 року Антон заявив, що хотів би зіграти за збірну Росії, якщо випаде така можливість.
Втім вже на початку вересня 2016 року Антон дебютував за молодіжну збірну Німеччини у товариському матчі зі Словаччиною. У її складі став переможцем молодіжного чемпіонату Європи 2017 року у Польщі, а через два роки поїхав і на наступний молодіжний чемпіонат Європи 2019 року в Італії.
| Дата      | Місто    | Господарі | Результат  | Гості     | Турнір                | Голи | Примітки |
| --------- | -------- | --------- | ---------- | --------- | --------------------- | ---- | -------- |
| 23-3-2024 | Будапешт | Франція   | 0 – 2      | Німеччина | товариський матч      | -    | 90'      |
| 3-6-2024  | Нюрнберг | Німеччина | 0 – 0      | Україна   | товариський матч      | -    |          |
| 29-6-2024 | Дортмунд | Німеччина | 2 – 0      | Данія     | ЧЄ 2024 - 1/8 фіналу  | -    | 88'      |
| 5-7-2024  | Штутгарт | Німеччина | 1 – 2 д.ч. | Іспанія   | ЧЄ 2024 - чвертьфінал | -    | 90+1'    |
| Усього    |          | Матчів    | 4          |           | Голів                 | 0    |          |

## Титули і досягнення
- Чемпіон Європи (U-21): 2017

title: Вальдемар Антон

wikitext:
{{ІП|Антон (значення)|Антон}}
{{Футболіст
| ім'я = Вальдемар Антон
| зображення =
| підпис =
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =  {{Прапорець|GER}} [[Боруссія (Дортмунд)|«Боруссія» (Дортмунд)]]
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| номер  = 3
| юнацькі-роки = 2007–2015
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|GER}} «[[Ганновер 96]]»
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2015–2016 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ганновер 96]]» II | 11 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2016–2020 | {{Прапорець|GER}} | «[[Ганновер 96]]» | 130 |5}}
{{Футболіст рядок 0|2020–2024 | {{Прапорець|GER}} | [[Штутгарт (футбольний клуб)|«Штутгарт»]] | 127 |3}}
{{Футболіст рядок 1|2024–     | {{Прапорець|GER}} | [[Боруссія (Дортмунд)|«Боруссія» (Дортмунд)]] | 3 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2016–2019 | {{Прапорець|GER}} | [[Молодіжна збірна Німеччини з футболу|Німеччина U-21]] | 11 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2024–     | {{Прапорець|GER}} | [[Збірна Німеччини з футболу|Німеччина]] | 5 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 22 вересня 2024
| збірна-поновлення = 22 вересня 2024
}}
'''Вальдемар Антон''' ({{lang-de|Waldemar Anton}}; {{нар}} [[20 липня]] [[1996]], [[Алмалик (Узбекистан)|Алмалик]]) — німецький [[футболіст]], [[Захисник (футбол)|захисник]] клубу [[Боруссія (Дортмунд)|«Боруссія» (Дортмунд)]] і [[Збірна Німеччини з футболу|національної збірної Німеччини]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[20 липня]] [[1996]] року в місті [[Алмалик (Узбекистан)|Алмалик]]. Його батьки, [[російські німці]], теж народилися в [[Узбекистан]]і. Коли Володимиру Антону було два роки, його сім'я переїхала до Німеччини, а його ім'я змінилося з Володимира на Вальдемара<ref name="waldi2">[[Bild-Zeitung|Bild]]: [http://www.bild.de/sport/fussball/hannover-96/anton-interview-keine-ausstiegsklausel-54511484.bild.html ''«Ich brauche keine Ausstiegsklausel»''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20190916093537/https://www.bild.de/sport/fussball/hannover-96/anton-interview-keine-ausstiegsklausel-54511484.bild.html |date=16 вересня 2019 }}, 17. Januar 2018</ref><ref name="waldi">Hannoversche Allgemeine Zeitung: [http://www.haz.de/Sportbuzzer/Hannover-96/Interview-mit-Waldemar-Anton-von-Hannover-96-Der-Trainer-ist-sehr-emotional ''«Der Trainer ist sehr emotional»''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201026105925/https://www.haz.de/Sportbuzzer/Hannover-96/Interview-mit-Waldemar-Anton-von-Hannover-96-Der-Trainer-ist-sehr-emotional |date=26 жовтня 2020 }}, 13. Juli 2016</ref>. За словами самого Антона, його дідусь і бабуся розмовляли [[Узбецька мова|узбецькою мовою]], а його батьки і він сам [[російськомовні]], які в той же час володіють і [[Німецька мова|німецькою мовою]]<ref name=autogenerated1>{{Cite web |url=http://www.stadion.uz/news/detail/133850 |title=Ўзбекистон МТЖда ўйнаши тахмин қилинган футболчи Россия терма жамоасида ўйнашга қарши эмас |accessdate=22 червня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20160815201444/http://www.stadion.uz/news/detail/133850 |archivedate=15 серпня 2016 |deadurl=yes }}</ref>.

Вихованець футбольної школи клубу «[[Ганновер 96]]». З 2015 року зіграв у складі молодіжної команди «Ганновера» 11 матчів і забив один гол. З 2016 року став залучатися в основну команду, яка виступала в [[Чемпіонат Німеччини з футболу|Бундеслізі]]. Перший матч у Бундеслізі зіграв проти «[[Штутгарт (футбольний клуб)|Штутгарта]]» (2:1). Перший гол у чемпіонаті забив 15 квітня 2016 року у ворота [[Боруссія (Менхенгладбах)|менхенгладбахської «Боруссії»]]. Станом на 18 червня 2019 року відіграв за команду з [[Ганновер]]а 100 матчів в національному чемпіонаті.

== Виступи за збірну ==
В кінці травня 2016 року Антоном став цікавитися тренерський штаб [[Збірна Узбекистану з футболу|національної збірної Узбекистану]] і фахівці [[Федерація футболу Узбекистану|Федерації футболу Узбекистану]]. Деякий час стверджувалося що ведуться переговори про запрошення Антона у збірну Узбекистану, але так далі перемовин справа і не пішла<ref>{{Cite web |url=http://championat.asia/ru/news/bundesliga-futbolchisi-ozbekiston-terma-jamoasida-oynashi-mumkin |title=Бундеслига футболчиси Ўзбекистон терма жамоасида ўйнаши мумкин |accessdate=22 червня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180914203433/https://championat.asia/ru/news/bundesliga-futbolchisi-ozbekiston-terma-jamoasida-oynashi-mumkin |archivedate=14 вересня 2018 |deadurl=yes }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.stadion.uz/news/detail/130010 |title=Германия Бундеслигаси футболчиси Ўзбекистон миллий терма жамоаси сафига таклиф этилиши мумкин |accessdate=22 червня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20190107124613/https://stadion.uz/news/detail/130010 |archivedate=7 січня 2019 |deadurl=yes }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.sports.ru/tribuna/blogs/uzbekfootball/957428.html |title=«Wer ist Anton Waldemar»? Потенциальная звезда Узбекистана из Германии. |accessdate=22 червня 2019 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20180914132259/https://www.sports.ru/tribuna/blogs/uzbekfootball/957428.html |archivedate=14 вересня 2018 |deadurl=yes }}</ref>. В одному з інтерв'ю в липні 2016 року Антон заявив, що хотів би зіграти за [[Збірна Росії з футболу|збірну Росії]], якщо випаде така можливість<ref name=autogenerated1/>.

Втім вже на початку вересня 2016 року Антон дебютував за [[Молодіжна збірна Німеччини з футболу|молодіжну збірну Німеччини]] у товариському матчі зі Словаччиною. У її складі став переможцем [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2017|молодіжного чемпіонату Європи 2017 року]] у [[Польща|Польщі]], а через два роки поїхав і на наступний [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2019|молодіжний чемпіонат Європи 2019 року]] в [[Італія|Італії]]<ref>{{cite web|title=National Trans Under-21 Final Squad|url=https://www.dfb.de/en/national-teams/under-21-men/|publisher=DFB|accessdate=7 червня 2019|date=7 червня 2019|archive-date=7 червня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190607101126/https://www.dfb.de/en/national-teams/under-21-men/}}</ref>.

== Статистика виступів ==

=== Статистика клубних виступів ===
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%"
|-
!rowspan="2"|Сезон
!rowspan="2"|Команда
!colspan="3"|Чемпіонат
!colspan="3"|Національний кубок
!colspan="3"|Континентальні кубки
!colspan="3"|Інші змагання
!colspan="2"|Усього
|-
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ліга
!Ігор
!Голів
!Ігор
!Голів
|-
| 2015–16||rowspan=4|{{прапорець|DEU}} «[[Ганновер 96]]»|| [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2015—2016|1БЛ]] || 8 || 1|| [[Кубок Німеччини з футболу 2015–16|КН]] || 0 || 0|| || - || - || || - || - || 8 || 1
|-
| 2016–17|| [[Друга Бундесліга 2016–17|2БЛ]] || 31 || 2|| [[Кубок Німеччини з футболу 2016–17|КН]] || 2 || 0|| || - || - || || - || - || 33 || 2
|-
| 2017–18|| [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2017—2018|БЛ]] ||27 || 2|| [[Кубок Німеччини з футболу 2017–18|КН]] || 2 || 0|| || - || - || || - || - || 29|| 2
|-
| 2018–19|| [[Чемпіонат Німеччини з футболу 2018—2019|БЛ]] ||17 || 2|| [[Кубок Німеччини з футболу 2018–19|КН]] || 2 || 0|| || - || - || || - || - || 19|| 2
|-
!colspan="3"|Усього за «[[Ганновер 96]]»|| 83 ||5 || ||6 || 0 || || - || - || || - || - ||89 ||5
|-
!colspan="3"|Усього за кар'єру|| 83||5 || ||6 || 0 || || - || - || || - || - ||89||5
|}

=== Статистика виступів за збірну ===
{{updated|5 липня 2024 року}}
{{Матчі за збірну початок|GER}}
{{Матчі за збірну|23-3-2024|Будапешт|FRA|0|2|GER|-|Тов|13={{Sostin|90}}}}
{{Матчі за збірну|3-6-2024|Нюрнберг|GER|0|0|UKR|-|Тов}}
{{Матчі за збірну|29-6-2024|Дортмунд|GER|2|0|DNK|-|ЧЄ|2024|1/8 фіналу|13={{Sostin|88}}}}
{{Матчі за збірну|5-7-2024|Штутгарт|GER|1|2|ESP|-|ЧЄ|2024|чвертьфінал|dts|13={{Sostin|90+1}}}}
{{Матчі за збірну кінець|4|0}}

== Титули і досягнення ==
* [[Чемпіонат Європи з футболу серед молодіжних команд|Чемпіон Європи (U-21)]]: [[Молодіжний чемпіонат Європи з футболу 2017|2017]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* {{Soccerway}}
* {{Transfermarkt}}
* {{Wfb}}

{{ac}}
{{Склад ФК Боруссія Дортмунд}}
{{Склад збірної Німеччини U21 на Молодіжному чемпіонаті Європи 2019}}
{{Склад збірної Німеччини на чемпіонаті Європи 2024}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}
{{footballer-stub}}

{{DEFAULTSORT:Антон Вальдемар}}
[[Категорія:Німецькі футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Німеччини з футболу]]
[[Категорія:Гравці збірної Німеччини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Ганновера 96»]]
[[Категорія:Футболісти «Штутгарта»]]
[[Категорія:Футболісти «Боруссії» (Дортмунд)]]

title: Особисті дані

Народження: 20 липня 1996 (28 років)

Вага: 75 кг

Громадянство: Німеччина

Позиція: захисник

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Боруссія» (Дортмунд)

title: Юнацькі клуби

«Ганновер 96»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Ганновер 96» II · 11 · (0)

«Ганновер 96» · 130 · (5)

«Штутгарт» · 127 · (3)

«Боруссія» (Дортмунд) · 3 · (0)

title: Національна збірна**

Роки: Збірна · І (г)

Німеччина U-21 · 11 · (0)

Німеччина · 5 · (0)

Національна збірна**: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 22 вересня 2024.

Національна збірна**: ** Інформацію про ігри та голи за національну збірну · оновлено 22 вересня 2024.


text:
# Контрабас (п'єса)
«Контрабас» (нім. Der Kontrabass) — п’єса німецького письменника Патріка Зюскінда. Прем'єра моновистави в одній дії відбулася 1981 року у Мюнхені.
Твір піднімає тему «маленької» людини. Є одноактним монологом головного героя — 35-річного контрабасиста, який працює у державному оркестрі.

## Історія
Рукопис п’єси Патріка Зюскінда датується 1980 роком, і є першим твором автора для сцени. Прем'єра моновистави відбулася у мюнхенському театрі Кювільєс 22 вересня 1981 року. Режисером та виконавцем став Ніколаус Паріл.
Завдяки мінімальним постановочним вимогам п’єса була успішно відтворена в більшості німецькомовних театрів. У сезоні 1984–1985 років була зіграна понад 500 разів та стала найбільш відтворюваною на німецькомовних сценах.
П'єса вийшла друком 1984 року у видавництві «Diogenes». Англомовиний переклад Майкла Гофмана було опубліковано 1987 року Хемішем Гамільтоном. Переклад був удостоєний премії Шлегеля-Тіка у 1988 році. П'єса також з'явилася в серії Bloomsbury Classics. П'єсу перекладено 28 мовами, включно з арабською, французькою, російською, сербською, іспанською, турецькою та перською. Переклад українською вийшов у видавництві «Фоліо» 2005 року.
Незважаючи на те, що п'єса Зюскінда — «крик душі» людини, що перебуває в стані депресії, читач відчуває симпатію по відношенню до головного героя. Це пояснюється гумором літератора, «майже контрабандним насолоджуванням мовою та слабкістю до невдах та одинаків, що нагадує про Чехова» (Марсель Райх-Раницький).

## Сюжет
Письменник використовує контрасти в творі. Так, на початку п'єси головний герой переконує нас, що контрабас незаслужено не вважається одним із найкращих музичних інструментів, що контрабасистів не оцінюють належним чином. Пізніше ж він зізнається, що ненавидить свій контрабас, що цей музичний інструмент не може видавати жодного пристойного звуку.
І ми дізнаємося, що контрабас заважає героєві жити — він мусить дбати про нього як про живу істоту. Поступово контрабас витіснив із життя свого власника всі інші людські відносини, навіть сексуальні. Ніяких змін не може відбуватися в його житті, адже його займають лише стабільна робота в державному оркестрі та музика. Він втратив контроль над власним життям.
І тоді головний герой вирішує рішуче змінити своє буденне самотнє життя: йому подобається вокалістка, що працює із оркестром, у якому працює контрабасист. Звісно, досі вона не помічала того, бо ж контрабасисти сидять в останньому ряду оркестру. Спочатку герой намагався грати бездоганно, щоб привернути її увагу. Проте навіть коли він намагався навмисне не попадати в ноти — все одно ніхто нічого не помітив, настільки мізерна його роль в оркестрі. І тоді контрабасист вирішує — він на весь театр викрикне ім'я своєї коханої. Тільки так він може привернути на себе увагу.

## Постановки у театрах
- 1981, 22 вересня — «Контрабас»; реж. Ніколаус Паріл (Театр Кювільєс[en], Мюнхен, Німеччина)

## Джерело
- Рецензія на твір Зюскінда

title: Контрабас (п'єса)

wikitext:
{{Літературний твір
 |Назва                 = Контрабас
 |Назва мовою оригіналу = {{lang-de|Der Kontrabass}}
 |Зображення            = Контрабас.jpg
 |Опис до зображення    =
 |Жанр                  = п'єса
 |Автор                 =
 |Мова оригіналу        = Німецька мова
 |Написаний             =
 |Публікація            = 1981
 |Окреме видання        =
 |Переклад              = І. С. Фрідріх
 }}

'''«Контрабас»''' ({{lang-de|Der Kontrabass}}) — п’єса німецького письменника [[Патрік Зюскінд|Патріка Зюскінда]]. Прем'єра моновистави в одній дії відбулася 1981 року у [[Мюнхен]]і.

Твір піднімає тему «маленької» людини. Є одноактним монологом головного героя — 35-річного контрабасиста, який працює у державному оркестрі.

== Історія ==
Рукопис п’єси Патріка Зюскінда датується 1980 роком, і є першим твором автора для сцени. Прем'єра моновистави відбулася у мюнхенському [[Театр Кювільєс|театрі Кювільєс]] [[22 вересня]] [[1981]] року. Режисером та виконавцем став Ніколаус Паріл.

Завдяки мінімальним постановочним вимогам п’єса була успішно відтворена в більшості німецькомовних театрів. У сезоні 1984–1985 років була зіграна понад 500 разів та стала найбільш відтворюваною на німецькомовних сценах<ref name="Wunderlich">{{cite web| last = Wunderlich| first = Dieter| url = http://www.dieterwunderlich.de/Suskind_kontrabass.htm| title = Patrick Süskind: Der Kontrabass| publisher = dieterwunderlich.de| language = German| accessdate = 6 February 2014}}</ref>.

П'єса вийшла друком 1984 року у видавництві «Diogenes»<ref name="Diogenes en">{{cite web| url = http://www.diogenes.ch/rights/katalog/nach_autoren/a-z/s/9783257016581/buch| title = Patrick Süskind / Der Kontrabaß| year = 1984| publisher = Diogenes Verlag| accessdate = 6 February 2014}}</ref>. Англомовиний переклад Майкла Гофмана було опубліковано 1987 року Хемішем Гамільтоном<ref name="Shelf">{{cite web| url = http://www.shelfari.com/books/5131066/The-Double-Bass| title = The Double Bass (1987) by Patrick Süskind (Author)| publisher = shelfari.com| accessdate = 6 February 2014}}</ref>. Переклад був удостоєний премії Шлегеля-Тіка у 1988 році<ref name="Society">{{cite web| title = Schlegel-Tieck Prize (past winners)| publisher = The Society of Authors| year = 2007| url = http://www.societyofauthors.net/soa/page_id_sub.php4?pid=45&sid=11&par_nm=Translation+prizes&parentid=7| accessdate = 2007-06-27| archiveurl = https://web.archive.org/web/20070310073715/http://www.societyofauthors.net/soa/page_id_sub.php4?pid=45&sid=11&par_nm=Translation+prizes&parentid=7| archivedate = 2007-03-10}}</ref>. П'єса також з'явилася в серії Bloomsbury Classics<ref name="Books">{{cite web| url = {{Google books |plainurl=yes |id=YLofHQAACAAJ }}| title = The Double-Bass| publisher = | accessdate = 6 February 2014}}</ref>. П'єсу перекладено 28 мовами, включно з арабською, французькою, російською, сербською, іспанською, турецькою та перською<ref name="Diogenes en" /><ref name="Shelf" />. Переклад українською вийшов у видавництві «[[Фоліо (видавництво)|Фоліо]]» 2005 року.

Незважаючи на те, що п'єса Зюскінда — «крик душі» людини, що перебуває в стані депресії, читач відчуває симпатію по відношенню до головного героя. Це пояснюється гумором літератора, «майже контрабандним насолоджуванням мовою та слабкістю до невдах та одинаків, що нагадує про [[Антон Чехов|Чехова]]» (''Марсель Райх-Раницький'').

== Сюжет ==
Письменник використовує контрасти в творі. Так, на початку п'єси головний герой переконує нас, що контрабас незаслужено не вважається одним із найкращих музичних інструментів, що контрабасистів не оцінюють належним чином. Пізніше ж він зізнається, що ненавидить свій контрабас, що цей музичний інструмент не може видавати жодного пристойного звуку.

І ми дізнаємося, що контрабас заважає героєві жити — він мусить дбати про нього як про живу істоту. Поступово контрабас витіснив із життя свого власника всі інші людські відносини, навіть сексуальні. Ніяких змін не може відбуватися в його житті, адже його займають лише стабільна робота в державному оркестрі та музика. Він втратив контроль над власним життям.

І тоді головний герой вирішує рішуче змінити своє буденне самотнє життя: йому подобається вокалістка, що працює із оркестром, у якому працює контрабасист. Звісно, досі вона не помічала того, бо ж контрабасисти сидять в останньому ряду оркестру. Спочатку герой намагався грати бездоганно, щоб привернути її увагу. Проте навіть коли він намагався навмисне не попадати в ноти — все одно ніхто нічого не помітив, настільки мізерна його роль в оркестрі. І тоді контрабасист вирішує — він на весь театр викрикне ім'я своєї коханої. Тільки так він може привернути на себе увагу.

== Постановки у театрах ==
{{В планах}}
* {{рік у театрі|1981}}, 22 вересня — «Контрабас»; реж. Ніколаус Паріл ({{не перекладено|Театр Кювільєс|Театр Кювільєс|en|Cuvilliés Theatre}}, [[Мюнхен]], [[Німеччина]])

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерело ==
* [https://web.archive.org/web/20090821031612/http://kut.org.ua/books_a0136.php Рецензія на твір Зюскінда]
{{lit-stub}}
{{Патрік Зюскінд}}
[[Категорія:П'єси XX століття]]
[[Категорія:Твори 1981]]
[[Категорія:Твори Патріка Зюскінда]]

title: нім. Der Kontrabass

Жанр: п'єса

Автор: Патрік Зюскінд

Мова: Німецька мова

Переклад: І. С. Фрідріх


text:
# П'ятидесятник (посада)
П’ятидеся́тник  — посада командира підрозділу який налічував 50 осіб. Зокрема був присутнім у козацьких підрозділах. Відомий використанням у XVII столітті.
За рангом був вище ніж десятник, але нижче за сотника.

## Чугуївські козаки
Серед козаків засновника чугуївського козацтва гетьмана Якова Острянина (з 1638) згадуються п'ятидесятники Феодосій Дмитрієв, Петро Селея.

## Земське військо 1806—1807 років
Земське військо 1806—1807 років — тимчасове міліційне військове формування в Російській імперії, яке у 1806 році, під час Війни четвертої коаліції, скликає російський імператор  Олександр І. В земському війську була своя система посад, відмінна від армійської. П’ятидесятський керівник був нижче за урядом від сотського керівника. На плечах одностроїв п’ятидесятських і сотських керівників були відсутні еполети чи погони, на відміну від інших, більш високих посад.

title: П'ятидесятник (посада)

wikitext:
'''П’ятидеся́тник'''  — [[Військова посада|посада]] командира підрозділу який налічував 50 осіб. Зокрема був присутнім у [[Козаки|козацьких]] підрозділах. Відомий використанням у [[XVII століття|XVII столітті]].

За рангом був вище ніж [[десятник]], але нижче за [[сотник]]а.

==[[Чугуївські козаки]] ==
Серед козаків засновника чугуївського козацтва гетьмана [[Яків Острянин|Якова Острянина]] (з [[1638]]) згадуються п'ятидесятники Феодосій Дмитрієв, Петро Селея.

==[[Земське військо 1806—1807 років]]==
Земське військо 1806—1807 років — тимчасове [[Міліція (ополчення)|міліційне військове формування]] в Російській імперії, яке у 1806 році, під час [[Війна четвертої коаліції|Війни четвертої коаліції]], скликає російський імператор  [[Олександр I (російський імператор)|Олександр І]]. В земському війську була своя система посад, відмінна від армійської. П’ятидесятський керівник був нижче за урядом від сотського керівника. На плечах одностроїв п’ятидесятських і сотських керівників були відсутні еполети чи [[погон]]и, на відміну від інших, більш високих посад.

== Див. також ==
* [[Повстання Острянина]]
== Джерела ==
* {{книга|автор= [[Багалій Дмитро Іванович|Багалій Д.І.]]|частина= |посилання частина= |заголовок= [[Історія Слобідської України]]|оригінал= |посилання= |відповідальний= |видання= |місце= Х.|видавництво= Дельта|рік= 1993|том= |сторінки= |сторінок=256 |серія= Пам’ятки історичної думки України|isbn= 5-7707-4256-9|тираж=|ref =}}
* {{книга|автор= [[Філарет (Гумілевський)| Филарет (Гумилевский Д.Г.)]]|частина= |посилання частина= |заголовок= [[Історико-статистичний опис Харківської єпархії| Историко-статистическое описание Харьковской епархии. В трех томах]]|оригінал= |посилання= |відповідальний= |видання= |місце= Х.|видавництво= Харьковский частный музей городской усадьбы|рік= 2005|том=І |сторінки= |сторінок=336 |серія= |isbn= |тираж=|ref =}}{{ref-ru }}
* {{книга|автор= [[Філарет (Гумілевський)| Филарет (Гумилевский Д.Г.)]]|частина= |посилання частина= |заголовок= [[Історико-статистичний опис Харківської єпархії| Историко-статистическое описание Харьковской епархии. В трех томах]]|оригінал= |посилання= |відповідальний= |видання= |місце= Х.|видавництво= Харьковский частный музей городской усадьбы|рік= 2005|том=ІІ |сторінки= |сторінок=108 |серія= |isbn= |тираж=|ref =}}{{ref-ru }}
* {{книга|автор= [[Філарет (Гумілевський)| Филарет (Гумилевский Д.Г.)]]|частина= |посилання частина= |заголовок= [[Історико-статистичний опис Харківської єпархії| Историко-статистическое описание Харьковской епархии. В трех томах]]|оригінал= |посилання= |відповідальний= |видання= |місце= Х.|видавництво= Харьковский частный музей городской усадьбы|рік= 2006|том=ІІІ |сторінки= |сторінок=278 |серія= |isbn= |тираж=|ref =}}{{ref-ru }}
* {{книга|автор= Щелковъ К.П.|частина= |посилання частина= |заголовок= [[Історична хронологія Харківської губернії |Историческая хронологія Харьковской губерніи]]|оригінал= |посилання= |відповідальний= |видання= |місце= Х.|видавництво= Университетская типографія|рік= 1882|том= |сторінки= |сторінок=365 |серія= |isbn= |тираж=|ref =}}{{ref-ru-dor}}

[[Категорія:Історія Збройних сил України]]
[[Категорія:Військові посади]]
[[Категорія:Козацька доба]]


text:
# Apostolepis arenaria
Apostolepis arenaria — вид змій родини полозових (Colubridae). Ендемік Бразилії.

## Поширення і екологія
Apostolepis arenaria відомі за типовим зразком, зібраним на піщаних дюнах посеред річки Сан-Франсиску в штаті Баїя. Вони живуть в сухих чагарникових заростях каатинги. Ведуть риючий спосіб життя.

## Збереження
МСОП класифікує цей вид як такий, що перебуває під загрозою зникнення. Apostolepis arenaria є рідкісним видом, якому загрожує знищення природного середовища.

title: Apostolepis arenaria

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Apostolepis ambiniger''
| status = EN
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=15155676|title=Apostolepis arenaria|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=09 січня 2023}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| infraordo = [[Змії]] (Serpentes)
| familia = [[Полозові]] (Colubridae)
| subfamilia = [[Дипсадинові]] (Dipsadinae)
| genus = ''[[Apostolepis]]''
| species = '''''A. arenaria'''''
| binomial = ''Apostolepis arenaria''
| binomial_authority =[[Miguel Trefaut Rodrigues|Rodrigues]], 1993
| synonyms =
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Apostolepis arenaria
| commonscat = Apostolepis arenaria
| commons = Apostolepis arenaria
}}
'''''Apostolepis arenaria''''' — вид [[Змії|змій]] родини [[Полозові|полозових]] (Colubridae)<ref>{{NRDB species|genus=Apostolepis|species=arenaria}}</ref>. [[Ендемік]] [[Бразилія|Бразилії]].

== Поширення і екологія ==
''Apostolepis arenaria'' відомі за типовим зразком, зібраним на піщаних дюнах посеред річки [[Сан-Франсиску]] в штаті [[Баїя]]. Вони живуть в сухих чагарникових заростях [[Каатинга|каатинги]]. Ведуть риючий спосіб життя.

== Збереження ==
[[МСОП]] класифікує цей вид як такий, що перебуває [[під загрозою зникнення]]. ''Apostolepis arenaria'' є рідкісним видом, якому загрожує знищення природного середовища.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q2858534}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Полозові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1993]]
[[Категорія:Ендемічні плазуни Бразилії]]

title: ?Apostolepis ambiniger

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Інфраряд: Змії (Serpentes)

Родина: Полозові (Colubridae)

Підродина: Дипсадинові (Dipsadinae)

Рід: Apostolepis

Вид: A. arenaria

Вікісховище: Apostolepis arenaria

Віківиди: Apostolepis arenaria


text:
# Авока (Нью-Йорк)
Авока (англ. Avoca) — місто (англ. town) в США, в окрузі Стубен штату Нью-Йорк. Населення — 1990 осіб (2020).

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкали 2264 особи в 886 домогосподарствах у складі 610 родин. Було 1069 помешкань
Расовий склад населення:
| - 97,2 % — білих - 0,5 % — чорних або афроамериканців - 0,4 % — корінних американців - 0,1 % — азіатів |

До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 1,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,5 % — особи молодші 18 років, 61,7 % — особи у віці 18—64 років, 14,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 104,7 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 104,2 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 55 699 доларів США (медіана — 45 152), а середній дохід на одну сім'ю — 67 476 доларів (медіана — 51 927). Медіана доходів становила 44 091 долар для чоловіків та 27 083 долари для жінок. За межею бідності перебувало 18,3 % осіб, у тому числі 24,0 % дітей у віці до 18 років та 4,5 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 841 особа. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,0 %, виробництво — 16,9 %, роздрібна торгівля — 16,6 %.

title: Авока (Нью-Йорк)

wikitext:
{{Otherplaces|Авока}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Авока
|оригінальна назва  = {{lang-en|Avoca}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Нью-Йорк (штат){{!}}Нью-Йорк
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Стубен (округ, Нью-Йорк)|Стубен]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 93,99
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 24,09
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 3610103342
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Авока''' ({{lang-en|Avoca}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Стубен (округ, Нью-Йорк)|Стубен]] штату [[Нью-Йорк (штат)|Нью-Йорк]]. Населення — 1990 осіб (2020).

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 1574
| 1860 = 1835
| 1870 = 1740
| 1880 = 1843
| 1890 = 2242
| 1900 = 2125
| 1910 = 2140
| 1920 = 1888
| 1930 = 1788
| 1940 = 1789
| 1950 = 1755
| 1960 = 2041
| 1970 = 2059
| 1980 = 2225
| 1990 = 2269
| 2000 = 2314
| 2010 = 2264
| 2020 = 1990
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html |title=Census of Population and Housing |publisher=Census.gov |accessdate=4 червня 2015  |archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html |archivedate=26 квітня 2015 }}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкали {{formatnum:2264}} особи в 886 домогосподарствах у складі 610 родин. Було 1069 помешкань

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 97,2 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,5 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,4 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 1,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,5 % — особи молодші 18 років, 61,7 % — особи у віці 18—64 років, 14,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,8 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 104,7 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 104,2 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:55699}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:45152}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:67476}} доларів (медіана — {{formatnum:51927}}). Медіана доходів становила {{formatnum:44091}} долар для чоловіків та {{formatnum:27083}} долари для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 18,3 % осіб, у тому числі 24,0 % дітей у віці до 18 років та 4,5 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 841 особа. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 19,0 %, виробництво — 16,9 %, роздрібна торгівля — 16,6 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Стубен (округ, Нью-Йорк)}}

[[Категорія:Містечка Нью-Йорку]]
[[Категорія:Населені пункти округу Стубен (Нью-Йорк)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Нью-Йорк

Округ: Стубен

Густота населення: 24,09 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Бабуджян Левон Сумбатович
Левон Бабуджян (вірм. Լեւոն Բաբուջյան; нар. 8 травня 1986, Єреван) — вірменський шаховий гросмейстер.

## Досягнення
- 2008 розділив друге-третє місце на меморіалі Василишина[1]
- 2009 перший в Стамбулі[2]
- 2011 виграв 81-й Yerean City Chess[3]
- 2011 Загальний другий-шостий у 4-му меморіалі Карена Асряна в Джермуці[4]
- 2012 третє місце у вірменському Chess960.[5]

## Зовнішні посилання
- Партії  в базі Chessgames

title: Бабуджян Левон Сумбатович

wikitext:
{{Особа}}
'''Левон Бабуджян''' ({{Lang-hy|Լեւոն Բաբուջյան}}; нар. [[8 травня]] [[1986]], [[Єреван]]) — [[Вірменія|вірменський]] [[Шахи|шаховий]] [[Гросмейстер (шахи)|гросмейстер]].

== Досягнення ==

* 2008 розділив друге-третє місце на меморіалі Василишина<ref>{{Cite web|url=http://ratings.fide.com/tournament_report.phtml?event16=17030|title=VASYLYSHYN Memorial - 2008|publisher=World Chess Federation (FIDE)|accessdate=8 червня 2011|archive-date=17 жовтня 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20121017170434/http://ratings.fide.com/tournament_report.phtml?event16=17030}}</ref>
* 2009 перший в [[Стамбул|Стамбулі]]<ref>{{Cite web|url=http://ratings.fide.com/tournament_report.phtml?event16=45988|title=International Istanbul Chess Festival November 2009 Turkey|publisher=FIDE|accessdate=22 січня 2012|archive-date=4 березня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160304074242/http://ratings.fide.com/tournament_report.phtml?event16=45988}}</ref>
* 2011 виграв 81-й Yerean City Chess<ref>{{Cite web|url=http://chess-results.com/tnr50280.aspx?art=4&lan=1|title=81st Yerevan Ch. Final|publisher=Chess-results.com|accessdate=8 червня 2011|archive-date=2 жовтня 2011|archive-url=https://web.archive.org/web/20111002043711/http://chess-results.com/tnr50280.aspx?art=4&lan=1}}</ref>
* 2011 Загальний другий-шостий у 4-му меморіалі [[Асрян Карен Араратович|Карена Асряна]] в [[Джермук|Джермуці]]<ref>{{Cite web|url=http://tournaments.chessdom.com/news-2011/karen-asrian-memorial|title=4th Karen Asrian Memorial|publisher=Chessdom.com|accessdate=28 червня 2011|archive-date=5 жовтня 2011|archive-url=https://web.archive.org/web/20111005014549/http://tournaments.chessdom.com/news-2011/karen-asrian-memorial}} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111005014549/http://tournaments.chessdom.com/news-2011/karen-asrian-memorial |date=2011-10-05 }}</ref>
* 2012 третє місце у вірменському [[Шахи 960|Chess960]].<ref>{{Cite web|url=http://www.panarmenian.net/eng/news/90416/Hrant_Melkumyan_becomes_Armenias_Chess_960_champion_of_2012|title=Hrant Melkumyan becomes Armenia’s Chess 960 champion of 2012|date=2012-01-28|publisher=PanArmenian.net|accessdate=29 січня 2012|archive-date=10 листопада 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20121110041153/http://www.panarmenian.net/eng/news/90416/Hrant_Melkumyan_becomes_Armenias_Chess_960_champion_of_2012}}</ref>

== Зовнішні посилання ==
* {{Chessgames player|id=93765}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Народились 1986]]
[[Категорія:Вірменські шахісти]]
[[Категорія:Незавершені статті про вірменських спортсменів]]
[[Категорія:Шахові гросмейстери]]
[[Категорія:Спортсмени Єревана]]

title: Бабуджян Левон Сумбатович

Народився: 8 травня 1986 (38 років) · Єреван, Вірменська РСР, СРСР

Країна: Вірменія

Діяльність: шахіст