text:
# Тандем Медведєв — Путін
«Тандем Медведєв — Путін» (або «тандем Путін — Медведєв») — умовна назва спільного керівництва Росією Дмитром Медведєвим і Володимиром Путіним у період з 2008 по 2020 рік. Назва стосується переважно періоду президентства Медведєва у 2008—2012 роках.
У 2008 році Путін, якому за Конституцією було заборонено обіймати посаду президента Росії третій термін поспіль, обійняв посаду Голови Уряду РФ за президента Дмитра Медведєва.
Коли Медведєв вступив на посаду президента, було багато суперечок про те, яким керівником країни він буде. Хоча Голова Уряду номінально підпорядкований президентові, думки розходяться щодо того, якою мірою Путін був фактичним лідером у цей період. Одні аналітики припускають, що це було «тандемне» президентство (тандемократія), що передбачає своєрідний поділ влади між Медведєвим і Путіним. Інші, однак, припускають, що набагато ймовірніше, що Медведєв не мав реальної влади в період свого президентства.
На президентських виборах 2008 року Дмитра Медведєва обрали президентом: він набрав 70,28 % голосів. Його висунули кандидатом від чотирьох російських політичних партій і під час передвиборчої кампанії він пообіцяв призначити Путіна на посаду Голови Уряду РФ.
На президентських виборах 2012 року Путіна переобрали президентом, а Медведєва призначено Головою Уряду. У політичній дискусії цей феномен отримав назву «рокірування».
15 січня 2020 року після оголошення послання Володимира Путіна Федеральним зборам Дмитро Медведєв оголосив про відставку уряду. Таким чином, багаторічний тандем, коли один із них — президент, другий — голова уряду, закінчився. Однак в інтерв'ю ТАРС Путін спростував припущення про те, що його «тандем» з Дмитром Медведєвим розпався.

## Думки

### Путін фактично керує Росією
Коментатори, аналітики та деякі політики у 2008-му та на початку 2009 року погоджувалися з тим, що передання президентських повноважень, яке сталося 7 травня 2008 року, було лише номінальним; Путін продовжував зберігати за собою реальну владу та бути найвпливовішим посадовцем у країні, де Дмитро Медведєв є номінальним головою або «умовним президентом Росії».
У телеграмі посольства США в Росії йшлося про те, що Медведєв відіграватиме роль «Робіна для путінського Бетмена, оточеного командою, лояльною до прем'єра та перевіреною домінуванням Путіна над законодавчою владою і регіональними елітами».

У листопаді 2008 року підприємець і політемігрант Борис Березовський заявив:
Найближчим часом Путін втрачати владу не захоче. І немає ніякого тандему, є блазень і диктатор, який як був при владі, так і залишився. Те, що відбувається зараз, велике шахрайство.
У контексті тривалого газового конфлікту між Росією та Україною на початку січня 2009 року аналітик Московського центру Карнегі Микола Петров сказав:
Те, що ми бачимо зараз, — це домінуюча роль Путіна. Ми бачимо в ньому справжнього главу держави. <…> Це не дивно. Ми досі живемо в путінській Росії.
1 лютого 2009 року в аналітичній статті International Herald Tribune йшлося:
Путін, як і раніше, вважається верховним лідером Росії, але, взявши на себе титул прем'єр-міністра, він, можливо, позбавив себе підручного.
Коли 2011 року Путін оголосив, що знову балотуватиметься на пост президента, «Вашингтон пост» писала, що Путін «завжди був при владі», а «Нью-Йорк таймс» назвала Медведєва «слабким керівником», на чиї ініціативи завжди можна було накласти вето.

### Однаковий рівень влади у Медведєва і Путіна
Деякі російські оглядачі та аналітики говорили про «тандем Медведєва — Путіна» або «тандемократію Медведєва — Путіна».
Напередодні виборів 2008 року політологи Гліб Павловський і Станіслав Бєлковський обговорювали майбутню конфігурацію влади. За словами Павловського, людей дуже влаштував би варіант союзу Путіна і Медведєва «на кшталт двох консулів Риму». Бєлковський назвав Медведєва «президентом мрії», маючи на увазі початок 1990-х, коли люди нібито мріяли про той час, коли вони «житимуть без засилля ідеології, а на чолі країни стане звичайна людина».
У серпні 2008 року в інтерв'ю журналу «Шпіґель» колишній канцлер Німеччини Ґерхард Шредер висловив свою думку про керівництво Путіним і Медведєвим: «У Росії достатньо внутрішніх проблем, які необхідно вирішувати. <…> Президент Медведєв і прем'єр-міністр Путін розв'язують ці проблеми — разом, до речі, у дружбі та взаємній повазі, а не в суперництві один з одним, як часто натякають журналістські ворожки».
Наприкінці 2008 року «Независимая газета» висловила думку, що Росією керує тандем. На думку автора статті, наївно гадати, хто важливіша фігура, адже Медведєв і Путін — однодумці, і обидва політики перебувають у скрутному становищі: Медведєв зіткнувся з кризою та війною, в ситуації, коли важко залишатися ліберальним, а Путін як глава уряду відповідає за соціально-економічні питання в умовах кризи, що вважається зниженням його рейтингу. Видання зазначило, що Путін поки що найдосвідченіший політик у Росії з величезним впливом. Газета вказувала на своєрідне нововведення в політичному житті Росії: президент не має права критикувати ні прем'єр-міністра, ні уряд, ні міністрів; водночас Державна дума, зі свого боку, не може критикувати кабінет прем'єра.

### Питання самостійності Медведєва
Професор Стенфордського університету Кетрін Елізабет Стоунер-Вайз сказала:
У 2008 році Медведєв прийшов до влади з головним мандатом — не відходити від поставленого Путіним політичного курсу.
Однак, за словами Стоунер-Вайз, відтоді відбулися події, які були поза контролем тандему Медведєв — Путін, зокрема економічна криза. За словами Стоунер-Вайз, саме у відповідь на кризу Медведєв став відповідальним за політику «модернізації» економіки. Торкаючись теми виборів у Росії, професорка заявила:
Вибори важливі для тандему, але вони не мають анінайменшого значення для населення загалом, оскільки вибори нічого для населення не вирішують.
На думку професора Гарвардського університету Тімоті Колтона, Медведєв продовжував грати роль «молодшого» політика на тлі популярності Володимира Путіна. Як зазначає експерт, картина стосунків між президентом і прем'єр-міністром (станом на 2010 рік) трохи більш розпливчаста, незважаючи на те, що між ними спостерігається чіткий розподіл праці:
Висловлювання Медведєва іноді йдуть на противагу політиці Путіна. Але за весь час правління президент не зробив майже ніяких змін у кадровій політиці країни, за винятком ротації губернаторів і відсторонення мера Москви Лужкова.
Професор Каліфорнійського університету в Берклі Стівен Фіш погоджується з такою думкою. Він вважає, що вплив Медведєва анітрохи не збільшився за час його правління, і він залишається «слабким президентом»:
Медведєв не залишив за собою жодних слідів, тоді як Путін зберіг свою популярність, незважаючи на економічну кризу.
Опозиційний політик Борис Нємцов сказав «Вашингтон пост», що звільнення Лужкова означає, що «у Медведєва є шанс стати справжнім президентом».
Професор Університету Джорджа Вашингтона Генрі Гейл вважає, що тандем Медведєва і Путіна виявився досить стійким, але він посилив закритість правлячих кіл; правління Медведєва показало, наскільки Путін зумів посилити свій неформальний вплив у політиці.
Крістіан Ніф і Маттіас Шепп із газети «Шпіґель» у жовтні 2011 року зазначали, що Путін завдяки своїм домінуючим особистим стосункам із Медведєвим міг «принизити президента, коли йому заманеться».
Німецькі політологи зазначають, що політична вага Медведєва різко знизилася, а він як глава уряду став менш самостійним, ніж був навіть 2012 року, коли передав пост президента Путіну. Фахівець зі Східної Європи, професор історії з Кельнського університету Симон Ґерхард вважає, що особливість ролі Медведєва в політиці — бути «першим слугою свого пана».

### Термін «тандем»
Науковий співробітник німецького Фонду «Наука і політика» Яніс Клюге заявив, що слово «тандем» погане описує стосунки між Путіним і Медведєвим:
У цьому тандемі чітко визначено ролі: Путін усім керує, а Медведєв — значно менш значуща фігура, яка виконує лише чітко визначену функцію. Їхні позиції гранично асиметричні.

### Опитування
Голова уряду Володимир Путін, хоча й обіймав менш значущу з конституційного погляду посаду, як і раніше, вважався дещо популярнішим політиком (83 % схвалення в січні 2009 року), ніж президент Дмитро Медведєв (75 % схвалення в січні 2009 року).
Згідно з опитуванням, проведеним Левада-Центром, у лютому 2009 року 23 % людей вважали, що реальна влада в країні належить Медведєву, 20 % — Путіну, 41 % — що Путін і Медведєв мають рівні частки влади, а 16 % не відповіли. У січні 2009 року 11 % опитаних росіян вважали, що реальна влада в Росії належить Медведєву, 32 % — Путіну, 50 % — і Медведєву, і Путіну, а 7 % відповіли, що не знають. Таким чином, кількість людей, які вважали Медведєва реальним керівником держави, скоротилася вдвічі, а рейтинг схвалення Путіна впав до 48 з 62 % за той самий період.

## Події в Лівії
17 березня 2011 року на тлі громадянської війни, що почалася в Лівії, Рада Безпеки ООН ухвалила резолюцію, яка створила правову базу для військового втручання іноземних держав у справи Лівії, що в кінці того ж року призвело до повалення режиму Муаммара Каддафі. Росія утрималася від голосування за резолюцію, фактично мовчазною погодившись із міжнародною інтервенцією.
21 березня на зустрічі з робітниками Воткінського заводу голова уряду Володимир Путін назвав документ ООН «неповноцінним і ущербним», порівнявши його з «середньовічним закликом до хрестового походу, коли хтось закликав когось кудись іти і щось звільняти». Того ж дня Дмитро Медведєв скликав у Горках зустріч із журналістами, на якій заявив, що резолюція ООН в цілому відображає «наше розуміння того, що відбувається в Лівії», а Росія відмовилася від права вето цілком свідомо. Президент також додав, що «у жодному не можна використовувати вирази, які, по суті, ведуть до зіткнення цивілізацій, типу „хрестових походів“ тощо. Це неприйнятно. В іншому випадку все може закінчитися набагато гірше, ніж це відбувається сьогодні. І про це повинні пам'ятати всі».
Прессекретар Володимира Путіна Дмитро Пєсков заявив, що глава уряду висловив свою особисту думку, а за зовнішню політику відповідає президент. Джерело в Кремлі прокоментувало виданню «Коммерсантъ», що МЗС діє відповідно до вказівок Дмитра Медведєва.

title: Тандем Медведєв — Путін

wikitext:
{{Універсальна картка}}
«Тандем Медведєв — Путін<ref>{{Cite web |url=https://www.golosameriki.com/a/em-russia-putin-2010-11-22-109997164/190621.html |title=Тандем Медведев-Путин с точки зрения экспертов |date=2010-11-22 |website=ГОЛОС АМЕРИКИ |language=ru |access-date=2025-04-07}}</ref>» (або «тандем Путін — Медведєв»<ref>{{Cite journal |last=Федоровна |first=Лейченко Ольга |date=2010 |title=Тандем как особенность политического лидерства в современной России |url=https://cyberleninka.ru/article/n/tandem-kak-osobennost-politicheskogo-liderstva-v-sovremennoy-rossii |journal=Гуманитарные исследования в Восточной Сибири и на Дальнем Востоке |issue=4 |pages=90–94 |issn=1997-2857}}</ref><ref>{{Cite journal |last=Николаевна |first=Гришаева Ольга |date=2014-05-05 |title=ПОЛИТИЧЕСКИЙ ТАНДЕМ «ПУТИН - МЕДВЕДЕВ» В ОЦЕНКАХ ПОЛИТОЛОГИЧЕСКОГО СООБЩЕСТВА |url=https://www.gramota.net/article/hss20141214/fulltext |journal=Исторические, философские, политические и юридические науки, культурология и искусствоведение. Вопросы теории и практики |language=ru |issue=6-2 |issn=1997-292X}}</ref>) — умовна назва спільного керівництва [[Росія|Росією]] [[Медведєв Дмитро Анатолійович|Дмитром Медведєвим]] і [[Путін Володимир Володимирович|Володимиром Путіним]] у період з 2008 по 2020 рік. Назва стосується переважно періоду президентства Медведєва у 2008—2012 роках.

У 2008 році Путін, якому за [[Конституція Російської Федерації|Конституцією]] було заборонено обіймати посаду президента Росії третій термін поспіль, обійняв посаду Голови Уряду РФ за президента Дмитра Медведєва.

Коли Медведєв вступив на посаду президента, було багато суперечок про те, яким керівником країни він буде. Хоча Голова Уряду номінально підпорядкований президентові, думки розходяться щодо того, якою мірою Путін був фактичним лідером у цей період. Одні аналітики припускають, що це було «тандемне» президентство ([[тандемократія]]), що передбачає своєрідний поділ влади між Медведєвим і Путіним. Інші, однак, припускають, що набагато ймовірніше, що Медведєв не мав реальної влади в період свого президентства<ref>{{Cite news|url=https://www.washingtonpost.com/news/worldviews/wp/2017/08/03/medvedev-called-the-trump-administration-weak-he-knows-a-lot-about-being-a-weak-executive/|title=Analysis {{!}} Medvedev called the Trump administration weak. He knows a lot about being a weak executive.|last=Taylor|first=Adam|date=2017-08-03|language=en-US|work=The Washington Post|issn=0190-8286|access-date=2025-04-07}}</ref>.

На [[Президентські вибори в Росії 2008|президентських виборах 2008 року]] Дмитра Медведєва обрали президентом: він набрав 70,28 % голосів. Його висунули кандидатом від чотирьох російських політичних партій і під час передвиборчої кампанії він пообіцяв призначити Путіна на посаду Голови Уряду РФ<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20150126143312/http://www.cikrf.ru/ |title=Центральная избирательная комиссия Российской Федерации |date=2015-01-26 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-07}}</ref><ref>https://rg.ru/2008/03/08/cik-president-dok.html</ref>.

На [[Президентські вибори в Росії 2012|президентських виборах 2012 року]] Путіна переобрали президентом, а Медведєва призначено Головою Уряду. У політичній дискусії цей феномен отримав назву «[[рокірування]]»<ref>{{Cite web |url=https://www.forbes.ru/ekonomika-package/vlast/74425-vladimir-putin-i-dmitrii-medvedev-rokirovka |title=Владимир Путин и Дмитрий Медведев: рокировка |date=2011-09-26 |website=Forbes.ru |language=ru |access-date=2025-04-07}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.dw.com/ru/%D1%80%D0%BE%D0%BA%D0%B8%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%BA%D0%B0-%D0%B2-%D1%82%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D0%B5%D0%BC%D0%B5-%D0%BF%D1%83%D1%82%D0%B8%D0%BD-%D0%BC%D0%B5%D0%B4%D0%B2%D0%B5%D0%B4%D0%B5%D0%B2-%D0%B3%D0%BB%D0%B0%D0%B7%D0%B0%D0%BC%D0%B8-%D0%BD%D0%B5%D0%BC%D0%B5%D1%86%D0%BA%D0%B8%D1%85-%D1%8D%D0%BA%D1%81%D0%BF%D0%B5%D1%80%D1%82%D0%BE%D0%B2/a-15414158 |title=Рокировка в тандеме Путин - Медведев глазами немецких экспертов – DW – 26.09.2011 |website=dw.com |language=ru |access-date=2025-04-07}}</ref>.

15 січня 2020 року після оголошення послання Володимира Путіна Федеральним зборам Дмитро Медведєв оголосив про відставку уряду. Таким чином, багаторічний тандем, коли один із них — президент, другий — голова уряду, закінчився. Однак в інтерв'ю [[ТАРС]] Путін спростував припущення про те, що його «тандем» з Дмитром Медведєвим розпався<ref>{{Cite web |url=https://www.rbc.ru/politics/20/02/2020/5e4db2539a79477ddb9bf21a |title=Путин заявил о сохранении «тандема» с Медведевым |date=2020-02-20 |website=РБК |language=ru |access-date=2025-04-07}}</ref>.

== Думки ==

=== Путін фактично керує Росією ===
Коментатори, аналітики та деякі політики<ref>{{Cite web |url=https://www.newsru.com/russia/15feb2008/2008.html |title=Путин открыл все неизвестные политического уравнения: Белый дом станет выше Кремля |date=2008-02-15 |website=NEWSru.com |language=ru |access-date=2025-04-08}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20150122171308/http://www.ft.com/cms/s/7b5e45fa-6a60-11dd-83e8-0000779fd18c,Authorised=false.html?_i_location=http://www.ft.com/cms/s/0/7b5e45fa-6a60-11dd-83e8-0000779fd18c.html?nclick_check=1&_i_referer=http://www.inopressa.ru/ft/2008/08/15/15:48:07/charge&nclick_check=1 |title=World left wondering if Medvedev is in charge of Russia - FT.com |date=2015-01-22 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-08}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20090118023015/http://www.lepoint.fr/actualites-monde/poutine-medvedev-qui-est-le-vrai-patron/924/0/269685 |title=Russie : Poutine-Medvedev : qui est le vrai patron ?, actualité Monde : Le Point |date=2009-01-18 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-08}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://www.kommersant.ru/doc/1077195 |title=Сколько лет они продержатся? |date=2008-11-24 |website=www.kommersant.ru |language=ru |access-date=2025-04-08}}</ref> у 2008-му та на початку 2009 року погоджувалися з тим, що передання президентських повноважень, яке сталося 7 травня 2008 року, було лише номінальним; Путін продовжував зберігати за собою реальну владу та бути найвпливовішим посадовцем у країні, де Дмитро Медведєв є {{Не перекладено|Номінальний голова|номінальним головою|ru|Номинальный глава}} або «умовним президентом Росії»<ref>{{Cite web |url=https://www.ft.com/content/128428e4-7517-11dd-ab30-0000779fd18c |title=Putin maps the boundaries of greater Russia |website=www.ft.com |language=en-GB |access-date=2025-04-08}}</ref>.

У телеграмі [[Посольство США в Росії|посольства США в Росії]] йшлося про те, що Медведєв відіграватиме роль «[[Робін (DC Comics)|Робіна]] для путінського [[Бетмен]]а, оточеного командою, лояльною до прем'єра та перевіреною домінуванням Путіна над [[Законодавча влада|законодавчою владою]] і регіональними елітами»<ref>{{Cite news|url=https://www.washingtonpost.com/news/worldviews/wp/2017/08/03/medvedev-called-the-trump-administration-weak-he-knows-a-lot-about-being-a-weak-executive/|title=Analysis {{!}} Medvedev called the Trump administration weak. He knows a lot about being a weak executive.|last=Taylor|first=Adam|date=2017-08-03|language=en-US|work=The Washington Post|issn=0190-8286|access-date=2025-04-13}}</ref>.

У листопаді 2008 року підприємець і політемігрант [[Березовський Борис Абрамович|Борис Березовський]] заявив:
Найближчим часом Путін втрачати владу не захоче. І немає ніякого тандему, є блазень і диктатор, який як був при владі, так і залишився. Те, що відбувається зараз, велике шахрайств<ref>{{Cite web |url=https://www.kommersant.ru/doc/1077195 |title=Сколько лет они продержатся? |date=2008-11-24 |website=www.kommersant.ru |language=ru |access-date=2025-04-13}}</ref>о.
У контексті [[Газові конфлікти між Росією й Україною|тривалого газового конфлікту між Росією та Україною]] на початку січня 2009 року аналітик {{Не перекладено|Московський центр Карнегі|Московського центру Карнегі|ru|Московский центр Карнеги}} {{Не перекладено|Микола Володимирович Петров|Микола Петров|ru|Петров, Николай Владимирович}} сказав:
Те, що ми бачимо зараз, — це домінуюча роль Путіна. Ми бачимо в ньому справжнього главу держави. <…> Це не дивно. Ми досі живемо в [[Путінізм|путінській Росії]]<ref>{{Cite web |url=https://archive.ph/20120804184837/http://www.moscowtimes.ru/article/1010/42/373442.htm#selection-1583.1-1583.38 |title=Dispute Gives New Hope to Nord Stream {{!}} News {{!}} The Moscow Times |date=2012-08-04 |website=archive.ph |access-date=2025-04-13}}</ref>.
1 лютого 2009 року в аналітичній статті International Herald Tribune йшлося:
Путін, як і раніше, вважається верховним лідером Росії, але, взявши на себе титул прем'єр-міністра, він, можливо, позбавив себе підручного<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20090207192207/http://iht.com/articles/2009/02/01/europe/putin.4-420610.php?page=2 |title=Hard times in Russia spell trouble for Putin - International Herald Tribune |date=2009-02-07 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-13}}</ref>.
Коли 2011 року Путін оголосив, що знову балотуватиметься на пост президента, «[[Вашингтон пост]]» писала, що Путін «завжди був при владі», а «[[Нью-Йорк таймс]]» назвала Медведєва «слабким керівником», на чиї ініціативи завжди можна було накласти [[вето]]<ref>{{Cite news|url=https://www.washingtonpost.com/news/worldviews/wp/2017/08/03/medvedev-called-the-trump-administration-weak-he-knows-a-lot-about-being-a-weak-executive/|title=Analysis {{!}} Medvedev called the Trump administration weak. He knows a lot about being a weak executive.|last=Taylor|first=Adam|date=2017-08-03|language=en-US|work=The Washington Post|issn=0190-8286|access-date=2025-04-13}}</ref>.

=== Однаковий рівень влади у Медведєва і Путіна ===
Деякі російські оглядачі та аналітики говорили про «тандем Медведєва — Путіна» або «[[Тандемократія|тандемократію]] Медведєва — Путіна»<ref>{{Cite web |url=https://www.ng.ru/itog/2008-12-30/1_tandem.html |title=1. Тандем / Главные итоги года / Независимая газета |website=www.ng.ru |access-date=2025-04-17}}</ref><ref>{{Cite web |url=https://jamestown.org/program/economic-fundamentals-are-worrisome-for-the-medvedev-putin-tandemocracy/ |title=ECONOMIC FUNDAMENTALS ARE WORRISOME FOR THE MEDVEDEV-PUTIN “TANDEMOCRACY” |website=jamestown.org |language=en-US |access-date=2025-04-17}}</ref>.

Напередодні виборів 2008 року політологи [[Павловський Гліб Олегович|Гліб Павловський]] і [[Бєлковський Станіслав Олександрович|Станіслав Бєлковський]] обговорювали майбутню конфігурацію влади. За словами Павловського, людей дуже влаштував би варіант союзу Путіна і Медведєва «на кшталт [[Дуумвіри|двох консулів Риму]]». Бєлковський назвав Медведєва «президентом мрії», маючи на увазі початок 1990-х, коли люди нібито мріяли про той час, коли вони «житимуть без засилля ідеології, а на чолі країни стане звичайна людина»<ref>{{Cite web |url=https://rg.ru/2008/02/12/diskussia.html |title=Станислав Белковский назвал Дмитрия Медведева "президентом мечты" для России |date=2008-02-12 |website=Российская газета |language=ru |access-date=2025-04-17}}</ref>.

У серпні 2008 року в інтерв'ю журналу «[[Шпіґель]]» колишній канцлер Німеччини [[Герхард Шредер|Ґерхард Шредер]] висловив свою думку про керівництво Путіним і Медведєвим: «У Росії достатньо внутрішніх проблем, які необхідно вирішувати. <…> Президент Медведєв і прем'єр-міністр Путін розв'язують ці проблеми — разом, до речі, у дружбі та взаємній повазі, а не в суперництві один з одним, як часто натякають журналістські ворожки»<ref>{{Cite news|url=https://www.spiegel.de/international/world/spiegel-interview-with-gerhard-schroeder-serious-mistakes-by-the-west-a-572686.html|title=SPIEGEL Interview with Gerhard Schröder: 'Serious Mistakes by the West'|date=2008-08-18|language=en|work=Der Spiegel|issn=2195-1349|access-date=2025-04-17}}</ref>.

Наприкінці 2008 року «{{Не перекладено|Независимая газета|Независимая газета|ru|Независимая газета}}» висловила думку, що Росією керує тандем. На думку автора статті, наївно гадати, хто важливіша фігура, адже Медведєв і Путін — однодумці, і обидва політики перебувають у скрутному становищі: Медведєв зіткнувся з кризою та війною, в ситуації, коли важко залишатися ліберальним, а Путін як глава уряду відповідає за соціально-економічні питання в умовах кризи, що вважається зниженням його рейтингу. Видання зазначило, що Путін поки що найдосвідченіший політик у Росії з величезним впливом. Газета вказувала на своєрідне нововведення в політичному житті Росії: президент не має права критикувати ні прем'єр-міністра, ні уряд, ні міністрів; водночас [[Державна дума Російської Федерації|Державна дума]], зі свого боку, не може критикувати кабінет прем'єра<ref>{{Cite web |url=https://www.ng.ru/itog/2008-12-30/1_tandem.html |title=1. Тандем / Главные итоги года / Независимая газета |website=www.ng.ru |access-date=2025-04-17}}</ref>.

=== Питання самостійності Медведєва ===
Професор [[Стенфордський університет|Стенфордського університету]] Кетрін Елізабет Стоунер-Вайз сказала:
У 2008 році Медведєв прийшов до влади з головним мандатом — не відходити від поставленого Путіним політичного курсу<ref>{{Cite web |url=https://www.golosameriki.com/a/em-russia-putin-2010-11-22-109997164/190621.html |title=Тандем Медведев-Путин с точки зрения экспертов |date=2010-11-22 |website=ГОЛОС АМЕРИКИ |language=ru |access-date=2025-04-20}}</ref>.
Однак, за словами Стоунер-Вайз, відтоді відбулися події, які були поза контролем тандему Медведєв — Путін, зокрема економічна криза. За словами Стоунер-Вайз, саме у відповідь на кризу Медведєв став відповідальним за політику «модернізації» економіки. Торкаючись теми виборів у Росії, професорка заявила:
Вибори важливі для тандему, але вони не мають анінайменшого значення для населення загалом, оскільки вибори нічого для населення не вирішують<ref>{{Cite web |url=https://www.golosameriki.com/a/em-russia-putin-2010-11-22-109997164/190621.html |title=Тандем Медведев-Путин с точки зрения экспертов |date=2010-11-22 |website=ГОЛОС АМЕРИКИ |language=ru |access-date=2025-04-20}}</ref>.
На думку професора [[Гарвардський університет|Гарвардського університету]] {{Не перекладено|Тімоті Колтон|Тімоті Колтона|en|Timothy Colton}}, Медведєв продовжував грати роль «молодшого» політика на тлі популярності Володимира Путіна. Як зазначає експерт, картина стосунків між президентом і прем'єр-міністром (станом на 2010 рік) трохи більш розпливчаста, незважаючи на те, що між ними спостерігається чіткий розподіл праці:
Висловлювання Медведєва іноді йдуть на противагу політиці Путіна. Але за весь час правління президент не зробив майже ніяких змін у кадровій політиці країни, за винятком ротації губернаторів і відсторонення мера Москви [[Лужков Юрій Михайлович|Лужкова]]<ref name=":0">{{Cite web |url=https://www.golosameriki.com/a/em-russia-putin-2010-11-22-109997164/190621.html |title=Тандем Медведев-Путин с точки зрения экспертов |date=2010-11-22 |website=ГОЛОС АМЕРИКИ |language=ru |access-date=2025-04-20}}</ref>.
Професор [[Університет Каліфорнії (Берклі)|Каліфорнійського університету в Берклі]] {{Не перекладено|Стівен Фіш|Стівен Фіш|en|Steven Fish}} погоджується з такою думкою. Він вважає, що вплив Медведєва анітрохи не збільшився за час його правління, і він залишається «слабким президентом»:
Медведєв не залишив за собою жодних слідів, тоді як Путін зберіг свою популярність, незважаючи на економічну кризу<ref name=":0" />.
Опозиційний політик [[Нємцов Борис Юхимович|Борис Нємцов]] сказав «[[Вашингтон пост]]», що звільнення Лужкова означає, що «у Медведєва є шанс стати справжнім президентом»<ref>{{Cite news|url=https://www.washingtonpost.com/news/worldviews/wp/2017/08/03/medvedev-called-the-trump-administration-weak-he-knows-a-lot-about-being-a-weak-executive/|title=Analysis {{!}} Medvedev called the Trump administration weak. He knows a lot about being a weak executive.|last=Taylor|first=Adam|date=2017-08-03|language=en-US|work=The Washington Post|issn=0190-8286|access-date=2025-04-20}}</ref>.

Професор [[Університет Джорджа Вашингтона|Університету Джорджа Вашингтона]] Генрі Гейл вважає, що тандем Медведєва і Путіна виявився досить стійким, але він посилив закритість правлячих кіл; правління Медведєва показало, наскільки Путін зумів посилити свій неформальний вплив у політиці<ref>{{Cite web |url=https://www.golosameriki.com/a/em-russia-putin-2010-11-22-109997164/190621.html |title=Тандем Медведев-Путин с точки зрения экспертов |date=2010-11-22 |website=ГОЛОС АМЕРИКИ |language=ru |access-date=2025-04-21}}</ref>.

Крістіан Ніф і Маттіас Шепп із газети «[[Шпіґель]]» у жовтні 2011 року зазначали, що Путін завдяки своїм домінуючим особистим стосункам із Медведєвим міг «принизити президента, коли йому заманеться»<ref>{{Cite news|url=https://www.washingtonpost.com/news/worldviews/wp/2017/08/03/medvedev-called-the-trump-administration-weak-he-knows-a-lot-about-being-a-weak-executive/|title=Analysis {{!}} Medvedev called the Trump administration weak. He knows a lot about being a weak executive.|last=Taylor|first=Adam|date=2017-08-03|language=en-US|work=The Washington Post|issn=0190-8286|access-date=2025-04-21}}</ref>.

Німецькі політологи зазначають, що політична вага Медведєва різко знизилася, а він як глава уряду став менш самостійним, ніж був навіть 2012 року, коли передав пост президента Путіну. Фахівець зі Східної Європи, професор історії з [[Кельнський університет|Кельнського університету]] [[Симон Ґерхард]] вважає, що особливість ролі Медведєва в політиці — бути «першим слугою свого пана»<ref>{{Cite web |url=https://www.dw.com/ru/%D1%82%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D0%B5%D0%BC-%D0%BD%D0%B5%D1%80%D0%B0%D0%B7%D0%BB%D1%83%D1%87%D0%B5%D0%BD-%D0%BF%D0%BE%D1%87%D0%B5%D0%BC%D1%83-%D0%BF%D1%83%D1%82%D0%B8%D0%BD-%D0%B4%D0%B5%D1%80%D0%B6%D0%B8%D1%82%D1%81%D1%8F-%D0%B7%D0%B0-%D0%BC%D0%B5%D0%B4%D0%B2%D0%B5%D0%B4%D0%B5%D0%B2%D0%B0/a-43698760 |title=Тандем неразлучен: почему Путин держится за Медведева – DW – 08.05.2018 |website=dw.com |language=ru |access-date=2025-04-21}}</ref>.

=== Термін «тандем» ===
Науковий співробітник німецького Фонду «Наука і політика» Яніс Клюге заявив, що слово «тандем» погане описує стосунки між Путіним і Медведєвим:

У цьому тандемі чітко визначено ролі: Путін усім керує, а Медведєв — значно менш значуща фігура, яка виконує лише чітко визначену функцію. Їхні позиції гранично асиметричні<ref>{{Cite web |url=https://www.dw.com/ru/%D1%82%D0%B0%D0%BD%D0%B4%D0%B5%D0%BC-%D0%BD%D0%B5%D1%80%D0%B0%D0%B7%D0%BB%D1%83%D1%87%D0%B5%D0%BD-%D0%BF%D0%BE%D1%87%D0%B5%D0%BC%D1%83-%D0%BF%D1%83%D1%82%D0%B8%D0%BD-%D0%B4%D0%B5%D1%80%D0%B6%D0%B8%D1%82%D1%81%D1%8F-%D0%B7%D0%B0-%D0%BC%D0%B5%D0%B4%D0%B2%D0%B5%D0%B4%D0%B5%D0%B2%D0%B0/a-43698760 |title=Тандем неразлучен: почему Путин держится за Медведева – DW – 08.05.2018 |website=dw.com |language=ru |access-date=2025-04-23}}</ref>.

=== Опитування ===
Голова уряду Володимир Путін, хоча й обіймав менш значущу з конституційного погляду посаду, як і раніше, вважався дещо популярнішим політиком (83 % схвалення в січні 2009 року), ніж президент Дмитро Медведєв (75 % схвалення в січні 2009 року)<ref>{{Cite web |url=https://www.russiavotes.org/president/presidency_performance.html#067 |title=Russia Votes |website=www.russiavotes.org |access-date=2025-04-23}}</ref>.

Згідно з опитуванням, проведеним [[Левада-Центр]]ом, у лютому 2009 року 23 % людей вважали, що реальна влада в країні належить Медведєву, 20 % — Путіну, 41 % — що Путін і Медведєв мають рівні частки влади, а 16 % не відповіли<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20150122190731/http://www.levada.ru/press/2009022701.html |title=Дмитрий Медведев: год после избрания президентом {{!}} Левада-Центр |date=2015-01-22 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-23}}</ref>. У січні 2009 року 11 % опитаних росіян вважали, що реальна влада в Росії належить Медведєву, 32 % — Путіну, 50 % — і Медведєву, і Путіну, а 7 % відповіли, що не знають<ref>{{Cite web |url=https://www.russiavotes.org/president/presidency_performance.html#540 |title=Russia Votes |website=www.russiavotes.org |access-date=2025-04-23}}</ref>. Таким чином, кількість людей, які вважали Медведєва реальним керівником держави, скоротилася вдвічі, а рейтинг схвалення Путіна впав до 48 з 62 % за той самий період<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20090228064226/http://www.vedomosti.ru/newspaper/article.shtml?2009/02/27/183805 |title=ВЕДОМОСТИ - Народ считает Путина главнее |date=2009-02-28 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-23}}</ref>.

== Події в Лівії ==
17 березня 2011 року на тлі [[Перша громадянська війна в Лівії|громадянської війни, що почалася в Лівії]], [[Рада Безпеки ООН]] ухвалила резолюцію, яка створила правову базу для військового втручання іноземних держав у справи Лівії, що в кінці того ж року призвело до повалення режиму [[Муаммар Каддафі|Муаммара Каддафі]]. Росія утрималася від голосування за резолюцію, фактично мовчазною погодившись із міжнародною інтервенцією.

21 березня на зустрічі з робітниками [[Воткінський завод|Воткінського заводу]] голова уряду Володимир Путін назвав документ ООН «неповноцінним і ущербним», порівнявши його з «середньовічним закликом до [[Хрестові походи|хрестового походу]], коли хтось закликав когось кудись іти і щось звільняти»<ref>{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20230309124201/https://lenta.ru/articles/2011/03/22/rulibya/ |title=Крестоносцы Медведев и Путин кардинально разошлись по ливийскому вопросу: Россия: Lenta.ru |date=2023-03-09 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-28}}</ref>. Того ж дня Дмитро Медведєв скликав у Горках зустріч із журналістами, на якій заявив, що резолюція ООН в цілому відображає «наше розуміння того, що відбувається в Лівії», а Росія відмовилася від права вето цілком свідомо<ref name=":1">{{Cite web |url=https://web.archive.org/web/20230309124201/https://lenta.ru/articles/2011/03/22/rulibya/ |title=Крестоносцы Медведев и Путин кардинально разошлись по ливийскому вопросу: Россия: Lenta.ru |date=2023-03-09 |website=web.archive.org |access-date=2025-04-28}}</ref>. Президент також додав, що «у жодному не можна використовувати вирази, які, по суті, ведуть до зіткнення цивілізацій, типу „хрестових походів“ тощо. Це неприйнятно. В іншому випадку все може закінчитися набагато гірше, ніж це відбувається сьогодні. І про це повинні пам'ятати всі»<ref name=":1" />.

Прессекретар Володимира Путіна [[Пєсков Дмитро Сергійович|Дмитро Пєсков]] заявив, що глава уряду висловив свою особисту думку, а за зовнішню політику відповідає президент. Джерело в Кремлі прокоментувало виданню «[[Коммерсантъ]]», що МЗС діє відповідно до вказівок Дмитра Медведєва<ref name=":1" />.

== Див. також ==
* [[Тандемократія]]
* [[Дуумвірат]]
* [[Діархія]]

== Література ==

* ''Гришаева О. Н.'' Политический тандем «Путин — Медведев» в оценках политологического сообщества<ref>{{Cite journal |last=Николаевна |first=Гришаева Ольга |date=2014-05-05 |title=ПОЛИТИЧЕСКИЙ ТАНДЕМ «ПУТИН - МЕДВЕДЕВ» В ОЦЕНКАХ ПОЛИТОЛОГИЧЕСКОГО СООБЩЕСТВА |url=https://www.gramota.net/article/hss20141214/fulltext |journal=Исторические, философские, политические и юридические науки, культурология и искусствоведение. Вопросы теории и практики |language=ru |issue=6-2 |issn=1997-292X}}</ref> // Исторические, философские, политические и юридические науки, культурология и искусствоведение. Вопросы теории и практики. — 2014. — № 6—2. — С. 62—64.
* ''Лейченко О. Ф.'' Тандем как особенность политического лидерства в современной России // Гуманитарные исследования в Восточной Сибири и на Дальнем Востоке. — 2010. — Вып. 4. — С. 90–94. — ISSN 1997—2857.

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Дмитро Медведєв]]
[[Категорія:Володимир Путін]]
[[Категорія:Дуети]]
[[Категорія:Путінізм]]


text:
# Sceloporus aeneus
Sceloporus aeneus (південна купинна ігуана) — вид ігуаноподібних ящірок родини фриносомових (Phrynosomatidae). Ендемік Мексики.

## Поширення і екологія
Південні купинні ігуани мешкають на Мексиканському нагір'ї, від західної Пуебли, західного Мічоакана і Халіско до півночі Гуанахуато, Керетаро та Ідальго. Вони живуть в різноманітних природних середовищах, зокрема в соснових лісах, в купинах трави та в тріщинах серед скель, трапляються на полях і пасовищах. Зустрічаються на висоті від 1850 до 3600 м над рівнем моря. Є живородними.

wikiname: ukwiki

title: Sceloporus aeneus

in_language: uk

wikitext:
{{заголовок курсивом}}
{{Картка:Таксономія
| name = ''Sceloporus aeneus''
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref name=iucn>{{IUCN|id=64084|title=Sceloporus aeneus|assessors=[[BirdLife International]]|year=2016|version=2022.2|accessdate=23 вересня 2023}}</ref>
| image =
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Плазуни]] (Reptilia)
| ordo = [[Лускаті]] (Squamata)
| subordo = [[Ігуаноподібні]] (Iguania)
| familia = [[Фриносомові]] (Phrynosomatidae)
| genus = ''[[Sceloporus]]''
| species = '''''S. aeneus'''''
| binomial = ''Sceloporus aeneus''
| binomial_authority =[[Arend Friedrich August Wiegmann|Wiegmann]], 1828
| synonyms =''Tropidolepis aeneus''
| range_map =
| range_map_caption =
| wikispecies = Sceloporus aeneus
| commonscat = Sceloporus aeneus
| commons = Sceloporus aeneus
}}
'''''Sceloporus aeneus''''' (південна купинна ігуана) — вид [[Ігуаноподібні|ігуаноподібних]] [[Ящірки|ящірок]] родини [[Фриносомові|фриносомових]] (Phrynosomatidae)<ref>{{NRDB species|genus=Sceloporus|species=aeneus}}</ref>. [[Ендемік]] [[Мексика|Мексики]].

== Поширення і екологія ==
Південні купинні ігуани мешкають на [[Мексиканське нагір'я|Мексиканському нагір'ї]], від західної [[Пуебла (штат)|Пуебли]], західного [[Мічоакан]]а і [[Халіско]] до півночі [[Гуанахуато (штат)|Гуанахуато]], [[Керетаро]] та [[Ідальго (штат)|Ідальго]]. Вони живуть в різноманітних природних середовищах, зокрема в соснових лісах, в купинах трави та в тріщинах серед скель, трапляються на полях і пасовищах. Зустрічаються на висоті від 1850 до 3600 м над рівнем моря. Є живородними.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q5102740}}
{{Плазуни-доробити}}

[[Категорія:Фриносомові]]
[[Категорія:Тварини, описані 1828]]
[[Категорія:Плазуни Мексики]]
[[Категорія:Ендемічна фауна Мексики]]

title: ?Sceloporus aeneus

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Плазуни (Reptilia)

Ряд: Лускаті (Squamata)

Підряд: Ігуаноподібні (Iguania)

Родина: Фриносомові (Phrynosomatidae)

Рід: Sceloporus

Вид: S. aeneus

Вікісховище: Sceloporus aeneus

Віківиди: Sceloporus aeneus


text:
# Тіптон (Індіана)
Тіптон (англ. Tipton) — місто (англ. city) в США, в окрузі Тіптон штату Індіана. Населення — 5275 осіб (2020).

## Географія
Тіптон розташований за координатами 40°17′2″ пн. ш. 86°2′31″ зх. д. / 40.28389° пн. ш. 86.04194° зх. д. (40.283862, -86.041877).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 6,48 км², уся площа — суходіл. В 2017 році площа становила 7,32 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 5106 осіб у 2218 домогосподарствах у складі 1356 родин. Густота населення становила 787 осіб/км².  Було 2471 помешкання (381/км²).
Расовий склад населення:
| - 97,1 % — білих - 0,6 % — азіатів - 0,2 % — корінних американців - 0,1 % — чорних або афроамериканців |

До двох чи більше рас належало 1,3 %. Частка іспаномовних становила 2,7 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,2 % — особи молодші 18 років, 58,3 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,9 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 88,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 84,1 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 51 649 доларів США (медіана — 39 099), а середній дохід на одну сім'ю — 54 350 доларів (медіана — 44 820). Медіана доходів становила 42 039 доларів для чоловіків та 26 831 долар для жінок. За межею бідності перебувало 13,7 % осіб, у тому числі 27,5 % дітей у віці до 18 років та 4,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 2329 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 23,2 %, виробництво — 21,3 %, публічна адміністрація — 9,9 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 9,6 %.

title: Тіптон (Індіана)

wikitext:
{{Otherplaces|Тіптон}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Тіптон
|оригінальна назва  = {{lang-en|Tipton}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Tipton-indiana-courthouse2.jpg
|опис зображення= <!-- Tipton County courthouse in Tipton -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Індіана
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Тіптон (округ, Індіана)|Тіптон]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 6,48
|висота центру НП   = 265
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 787,96
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 765
|поштовий індекс        = 46072
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1875986
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Тіптон''' ({{lang-en|Tipton}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Тіптон (округ, Індіана)|Тіптон]] штату [[Індіана]]. Населення — 5275 осіб (2020).

== Географія ==
Тіптон розташований за координатами {{Coord|40|17|2|N|86|2|31|W|type:city_region:US-DE}} (40.283862, -86.041877){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 6,48 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]]. В 2017 році площа становила{{R|gazetteer2017}} 7,32 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1850 = 197
| 1860 = 513
| 1870 = 892
| 1880 = 1250
| 1890 = 2697
| 1900 = 3764
| 1910 = 4075
| 1920 = 4507
| 1930 = 4861
| 1940 = 5101
| 1950 = 5633
| 1960 = 5604
| 1970 = 5313
| 1980 = 5004
| 1990 = 4751
| 2000 = 5251
| 2010 = 5106
| 2020 = 5275
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало {{formatnum:5106}} осіб у {{formatnum:2218}} домогосподарствах у складі {{formatnum:1356}} родин. [[Густота населення]] становила 787 осіб/км².  Було 2471 помешкання (381/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 97,1 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 0,6 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
* 0,1 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
|}
До двох чи більше рас належало 1,3 %. Частка іспаномовних становила 2,7 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,2 % — особи молодші 18 років, 58,3 % — особи у віці 18—64 років, 17,5 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 39,9 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 88,4 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 84,1 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:51649}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:39099}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:54350}} доларів (медіана — {{formatnum:44820}}). Медіана доходів становила {{formatnum:42039}} доларів для чоловіків та {{formatnum:26831}} долар для жінок.{{R|fulltime2015USD|group="Прим."}} За межею бідності перебувало 13,7 % осіб, у тому числі 27,5 % дітей у віці до 18 років та 4,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:2329}} осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 23,2 %, виробництво — 21,3 %, публічна адміністрація — 9,9 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 9,6 %.

== Примітки ==
{{reflist|group="Прим."|refs=
<ref name=fulltime2015USD>Річний дохід на особу, яка працювала на повну ставку. Оцінка в доларах 2015 року.</ref>
}}

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2017>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2017-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer-2017}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Тіптон (округ, Індіана)}}

[[Категорія:Міста Індіани]]
[[Категорія:Населені пункти округу Тіптон (Індіана)]]
[[Категорія:Окружні центри Індіани]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Індіана

Округ: Тіптон

мер міста: Tom Dolezald

Густота населення: 787,96 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4


text:
# Mercedes-Benz W28
Mercedes-Benz W 28 (торговельне позначення: Mercedes-Benz 170 H) був подальшим розвитком задньомоторного Mercedes-Benz W 23 Typ 130, що включав деталі від передньомоторного Mercedes-Benz W 136 Typ 170 V. Він вироблявся з 1936 по 1939 рік.

## Історія
Автомобіль був представлений на Міжнародній виставці автомобілів та мотоциклів (IAMA) у Берліні в лютому 1936 року разом зі своєю сестринською моделлю Type 170 V та більшою дизельною моделлю Mercedes-Benz W 138 260 D. Автомобілі були більш розкішно оснащені, ніж їхня сестринська модель з переднім розташуванням двигуна, і, за ціною 4350 рейхсмарок, були на 15 % дорожчими. У 1939 році задньомоторні автомобілі були зняті з виробництва без наступника через війну та недостатній попит.

## Двигун і трансмісія
Mercedes-Benz 170 H мав поздовжньо розташований рядний чотирициліндровий двигун з боковим розташуванням клапанів. Двигун об'ємом 1697 см3 видавав 38 к.с. (28 кВт) при 3400 об/хв, що еквівалентно передньомоторній моделі 170 V. Як і у попередника, чотириступінчаста коробка передач з підвищувальною передачею була розташована перед задньою віссю.

## Шасі
Ззаду було встановлено маятникову вісь з пружинами. Передні колеса були безвісно підвішені на двох поперечних листових ресорах (незалежна підвіска). Це означало, що конструкція була такою ж, як і у попередньої моделі 130. Порівняно з передньомоторною моделлю 170 V, керованість була гіршою через важке заднє шасі.

## Версії кузова
Автомобілі були доступні як седан або кабріолет. Усі кузови мали двоє дверей, що відчинялися ззаду. Багажник 170 H у передній частині автомобіля був значно меншим, ніж задній багажник його спорідненої моделі, 170 V. 170 H також послужив основою для аеродинамічно оптимізованого Schlörwagen, названого на честь його конструктора.

title: Mercedes-Benz W28

wikitext:
<noinclude>{{без джерел|дата=19 серпня 2025}}</noinclude>
{{Картка:Автомобіль
 | зображення       = [[Файл:Mercedes W28 170H.JPG|250px]] Mercedes-Benz 170 H (W28)
 | назва            = Mercedes-Benz W28
 | виробник         = [[Mercedes-Benz]]
 | батьківська_компанія  = [[Daimler AG]]
 | інші_назви       = Mercedes-Benz 170 H
 | виробництво      = [[1936]]—[[1939]]
 | складається_у    =
 | попередник       = [[Mercedes-Benz W23|W23]]
}}
'''Mercedes-Benz W 28''' (торговельне позначення: '''Mercedes-Benz 170 H''') був подальшим розвитком задньомоторного [[Mercedes-Benz W23|Mercedes-Benz W 23 Typ 130]], що включав деталі від передньомоторного [[Mercedes-Benz W136|Mercedes-Benz W 136 Typ 170 V]]. Він вироблявся з 1936 по 1939 рік.

== Історія ==
[[Файл:Svedinos 19 - Mercedes-Benz.jpg|міні|ліворуч|200пкс|]]
Автомобіль був представлений на Міжнародній виставці автомобілів та мотоциклів (IAMA) у Берліні в лютому [[1936]] року разом зі своєю сестринською моделлю Type 170 V та більшою дизельною моделлю [[Mercedes-Benz W138|Mercedes-Benz W 138 260 D]]. Автомобілі були більш розкішно оснащені, ніж їхня сестринська модель з переднім розташуванням двигуна, і, за ціною 4350 рейхсмарок, були на 15 % дорожчими. У 1939 році задньомоторні автомобілі були зняті з виробництва без наступника через війну та недостатній попит.

== Двигун і трансмісія ==
Mercedes-Benz 170 H мав поздовжньо розташований рядний чотирициліндровий двигун з боковим розташуванням клапанів. Двигун [[об'єм]]ом 1697 см3 видавав 38 [[к.с.]] (28 [[кВт]]) при 3400 об/хв, що еквівалентно передньомоторній моделі 170 V. Як і у попередника, чотириступінчаста коробка передач з підвищувальною передачею була розташована перед задньою віссю.

== Шасі ==
Ззаду було встановлено маятникову вісь з пружинами. Передні колеса були безвісно підвішені на двох поперечних листових ресорах (незалежна підвіска). Це означало, що конструкція була такою ж, як і у попередньої моделі 130. Порівняно з передньомоторною моделлю 170 V, керованість була гіршою через важке заднє шасі.

== Версії кузова ==
Автомобілі були доступні як седан або [[кабріолет]]. Усі кузови мали двоє дверей, що відчинялися ззаду. Багажник 170 H у передній частині автомобіля був значно меншим, ніж задній багажник його спорідненої моделі, 170 V. 170 H також послужив основою для аеродинамічно оптимізованого Schlörwagen, названого на честь його конструктора.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Commonscat|Mercedes-Benz W28}}
{{Історичні Mercedes-Benz}}

{{Моделі Mercedes-Benz}}
{{Car-stub}}

[[Категорія:Автомобілі Mercedes-Benz|W28]]

title: Mercedes-Benz W28

Виробник: Mercedes-Benz

Батьківська компанія: Daimler AG

Також називається: Mercedes-Benz 170 H

Двигун(и): Бензиновий двигун


text:
# Ріпкинський район
Рі́пкинський райо́н — колишній район Чернігівської області з центром у селищі міського типу Ріпки.

## Географія
Ріпкинський район розташований в північно-західній частині Чернігівської області. Він межує з Чернігівським, Городнянським районами Чернігівської області та Гомельським, Лоєвським, Брагінським районами Гомельської області Республіки Білорусь. Відстань до обласного центру залізницею 36 км, шосейними шляхами 39 км.
Клімат помірно континентальний. Ґрунти дерново-підзолисті, середній бал 42. Корисні копалини: глина, пісок, торф.
У промисловості основними видами продукції, яка випускаються підприємствами району є льоноволокно, швейні вироби, консерви різні, цегла будівельна, меблі; у сільському господарстві: зерно, картопля, льон, м'ясо-молочне виробництво.

## Транспорт
Територією району проходить автошлях E95М01.

## Історія
Район утворено в 1923 році.
Історичні пам'ятки: Бревенецьке поселення, Замкова гора, Кам'яниця Полуботка, Антонієви печери, Свято-Преображенська церква у Любечі та Церква Різдва Богородиці у Суличівці.
У 1959 р. до Ріпкинського району приєднано частини ліквідованих Добрянського і Тупичівського районів.
05.02.1965 Указом Президії Верховної Ради Української РСР Великовіська сільрада Городнянського району була передана до складу Ріпкинського району. Одночасно з тим Довжицька, Пльохівська, Рудківська, Хмільницька та Шибиринівська сільради, які були частиною Ріпкинського району, увійшли до складу Чернігівського району.

## Природно-заповідний фонд

### Ботанічні заказники
Володимирівська Дача, Любецький масив, Мокрець, Олександрівський масив, Олешнянська Дача, Срібне озеро, Чудівський масив.

### Гідрологічні заказники
Вербівський, Гало, Дор, Кички, Криві Гряди, Нижній Болгач, Озера «Симбаль», «Святе» та прилеглі болота, Растереби, Рублене, Северин, Суховирське болото, Фролове, Чорне болото, Чумакові кар'єри.

### Ландшафтні заказники
Замглай (загальнодержавного значення).

### Лісові заказники
Військові Гори, Діброва, Дубина, Старе.

### Ботанічні пам'ятки природи
Дуби скитокські, Рашково-Слобідський дуб, Сосни присторощинські, Сушнянський дуб, Урочище «Єсинське», Урочище «Суха Грядь», Шкуранська група дубів.

### Гідрологічні пам'ятки природи
Болото Кораблище.

### Зоологічні пам'ятки природи
Бабичів острів, Криві гряди, Озеро «Нерадча», Чорна річка.

### Заповідні урочища
Борисоглібське, Волноша, Вороб'ївське, Довга Рудня, Лубча, Мороги, Нова Зимниця, Присторонська Дача.

## Видатні особи
- Софія Русова — українська просвітителька, педагог
- Іван Бібік, О. С. Желєзняк — заслужені майстри народної творчості
- Бурнос Василь Іванович (1955—2009) — керівник народного художнього дитячого хору «Васильки», заслужений вчитель України. Народився в селі Вишневе Ріпкинського району.
- Леонід Горлач (Коваленко) — радянський та український поет
- Володимир Самійленко — український письменник
- В. Р. Литвинов — геолог, лауреат Ленінської премії
- В. П. Ткаченко — заслужений лікар України
- М. В. Македон — заслужений працівник сільського господарства України

## Населені пункти

### Селища міського типу
- Ріпки — з 1958 [недоступне посилання з квітня 2019]
- Добрянка — з 1918 [недоступне посилання з квітня 2019]
- Замглай (смт) — з 1989 [недоступне посилання з квітня 2019]
- Любеч — з 1943 (одне з найстаріших українських поселень, свого часу місто) [недоступне посилання з квітня 2019]
- Радуль — з 1924 [недоступне посилання з квітня 2019]

### Села— центри сільських рад
- Велика Вісь — з 1957
- Великий Зліїв — з 1943
- Вербичі — з 1987
- Вишневе — з 1917
- Голубичі — з 1989
- Горностаївка — з 1954
- Грабів — з 1931
- Губичі — з 1992
- Гучин — з 1975
- Даничі — з 1918
- Задеріївка — з 1980
- Клубівка — з 1988
- Красківське — з 1975
- Ловинь — з 1976
- Малий Листвен — з 1932
- Малинівка — з 1990
- Мохначі — з 1918
- Неданчичі — з 1928
- Новоукраїнське (Церковище) — з 1921
- Нові Яриловичі — з 1943
- Олешня — з 1922
- Павлівка — з 1927
- Петруші — з 1924
- Пушкарі — з 1947
- Сибереж — з 1975
- Смолигівка — з 1921
- Тараса Шевченка (Тарасевичеві Велички) — з 1931

## Населення
Чисельність населення району:
- 1970 — 65 499
- 1979 — 57 280
- 1989 — 47 301
- 2001 — 37 614
- 2014 — 28 700

## Політика
25 травня 2014 року відбулися Президентські вибори України. У межах Ріпкинського району була створена 51 виборча дільниця. Явка на виборах складала — 63,75 % (проголосували 77 795 із 92 451 виборців). Найбільшу кількість голосів отримав Петро Порошенко — 36,56 % (5 528 виборців); Юлія Тимошенко — 25,66 % (3 880 виборців), Олег Ляшко — 13,87 % (2 097 виборців), Сергій Тігіпко — 6,62 % (1 001 виборців), Анатолій Гриценко — 5,18 % (783 виборців). Решта кандидатів набрали меншу кількість голосів. Кількість недійсних або зіпсованих бюлетенів — 1,12 %.

## Керівництво району

### Голови районної державної адміністрації
| №     | Час на посаді                      | Ім'я                              |
| 1     | 9 вересня 1995 — 22 листопада 1996 | Фіногенов Михайло Петрович        |
| 2     | 22 листопада 1996 — 6 жовтня 1999  | Коробка Іван Іванович             |
| 3     | 6 жовтня 1999 — 16 травня 2001     | Рідзель Анатолій Петрович         |
| 4     | 16 травня 2001 — 26 листопада 2003 | Корж Віктор Борисович             |
|       | 26 листопада 2003 — 26 грудня 2003 | —                                 |
| 5     | 26 грудня 2003 — 7 березня 2005    | Бугай Віктор Петрович             |
|       | 7 березня 2005 — 10 березня 2005   | —                                 |
| 6     | 10 березня 2005 — 26 травня 2006   | Лемешко Юрій Іванович             |
|       | 26 травня 2006 — 24 жовтня 2006    | —                                 |
| 7     | 24 жовтня 2006 — 23 листопада 2007 | Солохненко Олександр Анатолійович |
|       | 23 листопада 2007 — 26 червня 2008 | —                                 |
| в. о. | 26 червня 2008 —                   | Олексієнко Римма Михайлівна       |
| 8.    | 14 січня 2011 —15 грудня 2012      | Головач Петро Михайлович          |
| в. о. | 5 березня2013 —7 березня 2013(?)   | Мохнач Сергій                     |
| 9.    | 28 березня 2013 —?                 | Герасенко Володимир Григорович    |
| 10.   | 23 травня 2014 —?                  | Вовк Ірина Петрівна               |
| 11.   | 21 квітня 2015 —2018               | Мелашенко Борис Володимирович     |

title: Ріпкинський район

wikitext:
{{Район
| назва           = Ріпкинський
| прапор          = Flag of Ripkinskiy raion.png
| опис прапора    = Прапор Ріпкинського району
| герб            = Ripkinskiy rayon gerb.png
| опис герба      = Герб Ріпкинського району
| розташування    = Ripchanskyi-Raion.png
| мапа            =
| регіон          = [[Чернігівська область]]
| код КОАТУУ      = 7424400000
| утворений       = [[1923]] р.
| населення       = {{Населення районів Чернігівської області|Ріпкинський}}
| площа = 2105
| густота = 14.2
| код району = 4641
| поштові індекси = 15000—15081
| центр = смт [[Ріпки (смт)|Ріпки]]
| міські ради =
| селищні ради = 5
| сільські ради = 27
| міста =
| смт = 5
| села = 109
| селища = 4
| адреса = 15000, Чернігівська область, смт. Ріпки, вул. Святомиколаївська, 85
| вебсторінка  = [http://rpadm.cg.gov.ua/ Ріпкинська РДА]
[http://ripky-rayrada.in.ua/ Ріпкинська районна рада]
}}

'''Рі́пкинський райо́н''' — колишній<ref>{{Cite web|title=Нові райони: карти + склад|url=https://decentralization.gov.ua/news/12639|website=decentralization.gov.ua|accessdate=2020-11-17|last=Автор}}</ref> [[район]] [[Чернігівська область|Чернігівської області]] з центром у селищі міського типу [[Ріпки (смт)|Ріпки]].

== Географія ==
Ріпкинський район розташований в північно-західній частині Чернігівської області. Він межує з [[Чернігівський район (Чернігівська область)|Чернігівським]], [[Городнянський район|Городнянським]] [[район]]ами Чернігівської області та [[Гомельський район|Гомельським]], [[Лоєвський район|Лоєвським]], [[Брагінський район|Брагінським]] районами [[Гомельська область|Гомельської області]] [[Білорусь|Республіки Білорусь]]. Відстань до обласного центру залізницею 36 км, шосейними шляхами 39 км.

Клімат помірно континентальний. Ґрунти дерново-підзолисті, середній бал 42. Корисні копалини: [[глина]], [[пісок]], [[торф]].

У промисловості основними видами продукції, яка випускаються підприємствами району є льоноволокно, швейні вироби, консерви різні, [[цегла]] будівельна, меблі; у сільському господарстві: [[зерно]], [[картопля]], [[льон]], [[м'ясо]]-[[молоко|молочне]] виробництво.

== Транспорт ==
Територією району проходить автошлях {{Автошлях E|95}}{{Автошлях М|01}}.

== Історія ==
Район утворено в [[1923]] році.

Історичні пам'ятки: [[Бревенецьке поселення]], [[Замкова гора (Любеч)|Замкова гора]], [[Кам'яниця Полуботка]], [[Антонієви печери (Любеч)|Антонієви печери]], [[Свято-Преображенська церква (Любеч)|Свято-Преображенська церква]] у [[Любеч]]і та Церква Різдва Богородиці у [[Суличівка|Суличівці]].

У 1959 р. до Ріпкинського району приєднано частини ліквідованих Добрянського і Тупичівського районів.<ref>[[s:Указ Президії ВР УРСР від 21.01.1959 «Про ліквідацію деяких районів Чернігівської області»]]</ref>

05.02.1965 Указом Президії Верховної Ради Української РСР [[Великовіська сільська рада|Великовіська]] сільрада [[Городнянський район|Городнянського району]] була передана до складу Ріпкинського району. Одночасно з тим [[Довжицька сільська рада (Чернігівський район)|Довжицька]], [[Пльохівська сільська рада|Пльохівська]], [[Рудківська сільська рада (Чернігівський район)|Рудківська]], [[Хмільницька сільська рада|Хмільницька]] та [[Шибиринівська сільська рада|Шибиринівська]] сільради, які були частиною Ріпкинського району, увійшли до складу [[Чернігівський район (Чернігівська область)|Чернігівського району]]<ref>[http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/3н-06 Про внесення змін до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 4 січня 1965 року «Про внесення змін в адміністративне районування Української РСР»]</ref>.

== Природно-заповідний фонд ==

=== Ботанічні заказники ===
[[Володимирівська Дача (ботанічний заказник, Ріпкинський район)|Володимирівська Дача]], [[Любецький масив (заказник)|Любецький масив]], [[Мокрець (заказник)|Мокрець]], [[Олександрівський масив (заказник)|Олександрівський масив]], [[Олешнянська Дача (заказник)|Олешнянська Дача]], [[Срібне озеро (заказник)|Срібне озеро]], [[Чудівський масив (заказник)|Чудівський масив]].

=== Гідрологічні заказники ===
[[Вербівський заказник|Вербівський]], [[Гало (гідрологічний заказник, Ріпкинський район)|Гало]], [[Дор (заказник)|Дор]], [[Кички (заказник)|Кички]], [[Криві Гряди (заказник)|Криві Гряди]], [[Нижній Болгач (заказник)|Нижній Болгач]], [[Озера «Симбаль», «Святе» та прилеглі болота]], [[Растереби (заказник)|Растереби]], [[Рублене (заказник)|Рублене]], [[Северин (заказник)|Северин]], [[Суховирське болото (заказник)|Суховирське болото]], [[Фролове (заказник)|Фролове]], [[Чорне болото (заказник)|Чорне болото]], [[Чумакові кар'єри (заказник)|Чумакові кар'єри]].

=== Ландшафтні заказники ===
[[Замглай (заказник)|Замглай]] (загальнодержавного значення).

=== Лісові заказники ===
[[Військові Гори (заказник)|Військові Гори]], [[Діброва (лісовий заказник, Ріпкинський район)|Діброва]], [[Дубина (лісовий заказник, Ріпкинський район)|Дубина]], [[Старе (заказник)|Старе]].

=== Ботанічні пам'ятки природи ===
[[Дуби скитокські (пам'ятка природи)|Дуби скитокські]], [[Рашково-Слобідський дуб (пам'ятка природи)|Рашково-Слобідський дуб]], [[Сосни присторощинські (пам'ятка природи)|Сосни присторощинські]], [[Сушнянський дуб (пам'ятка природи)|Сушнянський дуб]], [[Урочище «Єсинське» (пам'ятка природи)|Урочище «Єсинське»]], [[Урочище «Суха Грядь» (пам'ятка природи)|Урочище «Суха Грядь»]], [[Шкуранська група дубів (пам'ятка природи)|Шкуранська група дубів]].

=== Гідрологічні пам'ятки природи ===
[[Болото Кораблище (пам'ятка природи)|Болото Кораблище]].

=== Зоологічні пам'ятки природи ===
[[Бабичів острів (пам'ятка природи)|Бабичів острів]], [[Криві гряди (пам'ятка природи)|Криві гряди]], [[Озеро «Нерадча» (пам'ятка природи)|Озеро «Нерадча»]], [[Чорна річка (пам'ятка природи)|Чорна річка]].

=== Заповідні урочища ===
[[Борисоглібське (заповідне урочище)|Борисоглібське]], [[Волноша (заповідне урочище)|Волноша]], [[Вороб'ївське (заповідне урочище)|Вороб'ївське]], [[Довга Рудня (заповідне урочище)|Довга Рудня]], [[Лубча (заповідне урочище)|Лубча]], [[Мороги (заповідне урочище)|Мороги]], [[Нова Зимниця (заповідне урочище)|Нова Зимниця]], [[Присторонська Дача (заповідне урочище)|Присторонська Дача]].

== Видатні особи ==
* [[Софія Русова]] — [[Україна|українська]] просвітителька, [[педагог]]
* [[Бібік Іван Іванович|Іван Бібік]], О. С. Желєзняк — заслужені майстри народної творчості
* [[Бурнос Василь Іванович]] (1955—2009) — керівник народного художнього дитячого хору «Васильки», заслужений вчитель України. Народився в селі Вишневе Ріпкинського району.
* [[Горлач Леонід Никифорович|Леонід Горлач (Коваленко)]] — [[СРСР|радянський]] та український [[поет]]
* [[Самійленко Володимир Іванович|Володимир Самійленко]] — український [[письменник]]
* В. Р. Литвинов — [[геолог]], лауреат [[Ленінська премія|Ленінської премії]]
* В. П. Ткаченко — заслужений [[лікар]] України
* М. В. Македон — заслужений працівник сільського господарства України

== Населені пункти ==

=== Селища міського типу ===
* '''[[Ріпки (смт)|Ріпки]]''' — з [[1958]] [http://www.chernihiv-oblrada.gov.ua/usr_files/ter_admin_usrriy/ripky_rayon/mists_samov.htm]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [[Добрянка (смт)|Добрянка]] — з [[1918]] [http://www.chernihiv-oblrada.gov.ua/usr_files/ter_admin_usrriy/ripky_rayon/mists_samov.htm]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [[Замглай (смт)]] — з [[1989]] [http://www.chernihiv-oblrada.gov.ua/usr_files/ter_admin_usrriy/ripky_rayon/mists_samov.htm]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [[Любеч]] — з [[1943]] (одне з найстаріших українських поселень, свого часу місто) [http://www.chernihiv-oblrada.gov.ua/usr_files/ter_admin_usrriy/ripky_rayon/mists_samov.htm]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [[Радуль]] — з [[1924]] [http://www.chernihiv-oblrada.gov.ua/usr_files/ter_admin_usrriy/ripky_rayon/mists_samov.htm]{{Недоступне посилання|date=квітень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

=== Села — центри сільських рад ===
* [[Велика Вісь]] — з [[1957]]
* [[Великий Зліїв]] — з [[1943]]
* [[Вербичі]] — з [[1987]]
* [[Вишневе (Ріпкинський район)|Вишневе]] — з [[1917]]
* [[Голубичі]] — з [[1989]]
* [[Горностаївка (Ріпкинський район)|Горностаївка]] — з [[1954]]
* [[Грабів (Ріпкинський район)|Грабів]] — з [[1931]]
* [[Губичі (Ріпкинський район)|Губичі]] — з [[1992]]
* [[Гучин]] — з [[1975]]
* [[Даничі]] — з [[1918]]
* [[Задеріївка]] — з [[1980]]
* [[Клубівка (Ріпкинський район)|Клубівка]] — з [[1988]]
* [[Красківське]] — з [[1975]]
* [[Ловинь]] — з [[1976]]
* [[Малий Листвен]] — з [[1932]]
* [[Малинівка (Ріпкинський район)|Малинівка]] — з [[1990]]
* [[Мохначі]] — з [[1918]]
* [[Неданчичі]] — з [[1928]]
* [[Новоукраїнське (Ріпкинський район)|Новоукраїнське (Церковище)]] — з [[1921]]
* [[Нові Яриловичі]] — з [[1943]]
* [[Олешня (Ріпкинський район)|Олешня]] — з [[1922]]
* [[Павлівка (Ріпкинський район)|Павлівка]] — з [[1927]]
* [[Петруші]] — з [[1924]]
* [[Пушкарі (Ріпкинський район)|Пушкарі]] — з [[1947]]
* [[Сибереж]] — з [[1975]]
* [[Смолигівка]] — з [[1921]]
* [[Тараса Шевченка (Ріпкинський район)|Тараса Шевченка (Тарасевичеві Велички)]] — з [[1931]]

== Населення ==
[[Файл:RipkyRaion1989-2001dynamics.PNG|міні|праворуч|250пкс|Динаміка чисельності населення міських та сільських рад Ріпкинського району за 1989—2001 рр., %]]
Чисельність населення району:<ref>{{Cite web |url=http://pop-stat.mashke.org/ukraine-division.htm |title=Динаміка населення адміністративних одиниць України |accessdate=13 січня 2015 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131202223135/http://pop-stat.mashke.org/ukraine-division.htm |archivedate=2 грудня 2013 |deadurl=yes }}</ref>
* [[1970]] — 65 499
* [[1979]] — 57 280
* [[1989]] — 47 301
* [[2001]] — 37 614
* [[2014]] — 28 700

== Політика ==
25 травня 2014 року відбулися [[Вибори Президента України 2014|Президентські вибори України]]. У межах Ріпкинського району була створена 51 виборча дільниця. Явка на виборах складала — 63,75 % (проголосували 77 795 із 92 451 виборців). Найбільшу кількість голосів отримав [[Порошенко Петро Олексійович|Петро Порошенко]] — 36,56 % (5 528 виборців); [[Тимошенко Юлія Володимирівна|Юлія Тимошенко]] — 25,66 % (3 880 виборців), [[Ляшко Олег Валерійович|Олег Ляшко]] — 13,87 % (2 097 виборців), [[Тігіпко Сергій Леонідович|Сергій Тігіпко]] — 6,62 % (1 001 виборців), [[Гриценко Анатолій Степанович|Анатолій Гриценко]] — 5,18 % (783 виборців). Решта кандидатів набрали меншу кількість голосів. Кількість недійсних або зіпсованих бюлетенів — 1,12 %.<ref>{{Cite web|url=http://www.cvk.gov.ua/pls/vp2014/wp001|title=Центральна виборча комісія - ІАС "Вибори Президента України"|last=ПроКом|first=ТОВ НВП|website=www.cvk.gov.ua|accessdate=2016-03-18}}</ref>

== Керівництво району ==

=== Голови районної державної адміністрації ===
{| align="center" class="wikitable"
|bgcolor="#f4a460"|'''№'''
|bgcolor="#f4a460"|'''Час на посаді'''
|bgcolor="#f4a460"|'''Ім'я'''
|-
|1
|[[9 вересня]] [[1995]] — [[22 листопада]] [[1996]]
|[[Фіногенов Михайло Петрович]]
|-
|2
|[[22 листопада]] [[1996]] — [[6 жовтня]] [[1999]]
|[[Коробка Іван Іванович]]
|-
|3
|[[6 жовтня]] [[1999]] — [[16 травня]] [[2001]]
|[[Рідзель Анатолій Петрович]]
|-
|4
|[[16 травня]] [[2001]] — [[26 листопада]] [[2003]]
|[[Корж Віктор Борисович]]
|-
|
|[[26 листопада]] [[2003]] — [[26 грудня]] [[2003]]
|—
|-
|5
|[[26 грудня]] [[2003]] — [[7 березня]] [[2005]]
|[[Бугай Віктор Петрович]]
|-
|
|[[7 березня]] [[2005]] — [[10 березня]] [[2005]]
|—
|-
|6
|[[10 березня]] [[2005]] — [[26 травня]] [[2006]]
|[[Лемешко Юрій Іванович]]
|-
|
|[[26 травня]] [[2006]] — [[24 жовтня]] [[2006]]
|—
|-
|7
|[[24 жовтня]] [[2006]] — [[23 листопада]] [[2007]]
|[[Солохненко Олександр Анатолійович]]
|-
|
|[[23 листопада]] [[2007]] — [[26 червня]] [[2008]]
|—
|-
|в. о.
|[[26 червня]] [[2008]] —
|[[Олексієнко Римма Михайлівна]]
|-
|8.
|[[14 січня]] [[2011]] —15 грудня 2012
|[[Головач Петро Михайлович]]
|-
|в. о.
|5 березня2013 —7 березня 2013(?)
|Мохнач Сергій
|-
|9.
|28 березня 2013 —?
|[[Герасенко Володимир Григорович]]
|-
|10.
|23 травня 2014 —?
|[[Вовк Ірина Петрівна]]
|-
|11.
|21 квітня 2015 —2018<ref>{{Cite web|author=Марина Забіян|url=https://www.gorod.cn.ua/news/gorod-i-region/98273-ripkinshina-bez-golovi-rda-prezident-znovu-zvilniv-melashenka.html|title=Ріпкинщина без голови РДА. Президент знову звільнив Мелашенка|publisher=ВісникЧ|number=49 (1699)|date=6 грудня 2018}}</ref>
|[[Мелашенко Борис Володимирович]]
|}

== Примітки ==
{{commonscat|Ripchanskyi Raion}}
{{reflist|2}}

== Посилання ==
* [http://rpadm.cg.gov.ua Ріпкинська районна державна адміністрація]
* [http://cg.gov.ua/single_page.php?menu_id=1823&NameTable=single_page&TypeCod=&DEPAT=2899&pm=green_menu Сторінка на сайті ОДА]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://gska2.rada.gov.ua/pls/z7502/A004SIL?rdat1=21.05.2007&rf7571=40928 Населені пункти Ріпкинського району]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* [http://cg.gov.ua/single_page.php?menu_id=1823&NameTable=single_page&TypeCod=&DEPAT=2899&pm=green_menu Ріпкинська райрада]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

{{Розташування2
|nw={{BLR}}|n={{BLR}}|ne=
|w={{BLR}}|e=[[Городнянський район]]
|sw=|s=[[Київська область]]
([[Славутич]])
[[Чернігівський район (Чернігівська область)|Чернігівський район]]|se=[[Чернігівський район (Чернігівська область)|Чернігівський район]]}}
{{Ріпкинський район|nocat=1}}
{{Чернігівська область}}

[[Категорія:Колишні райони Чернігівської області]]
[[Категорія:Ріпкинський район|*]]
[[Категорія:Держави і території, засновані 1923]]
[[Категорія:Засновані в Чернігівській області 1923]]
[[Категорія:Виборчий округ 206]]

title: Ріпкинський район

Герб: Прапор

title: Основні дані

Країна: Україна

Область: Чернігівська область

Густота: 14.2 осіб/км²

title: Населені пункти та ради

Районний центр: смт Ріпки

title: Районна влада

Вебсторінка: Ріпкинська РДА · Ріпкинська районна рада

title: Мапа

Мапа: Ріпкинський район у Вікісховищі


text:
# Лівіти
Лівіти (рос. ливиты, англ. libytes, нім. Libyte m pl), також лівійське скло, лівійське пустельне скло — склоподібні об'єкти нез'ясованої природи, знайдені в Лівійській пустелі у 1932 р. Являють собою кварцове скло, аналог тектитів. Але, на відміну від останніх, мають аномально високий вміст кремнезему — до 96% (у тектитів — 70-90%). Припускають, що лівіти — залишки дуже древнього скляного виробництва. Інша версія — природне походження лівітів (можливе як земне, так і космічне).

title: Лівіти

wikitext:
{{Не плутати|Левіти}}
[[Файл:Libyan desert glass 3.jpg|міні|праворуч|280пкс|Лівійське пустельне скло]]
[[Файл:LDG en.jpg|міні|праворуч|280пкс|Карта з позначенням регіону знахідок]]
'''Лівіти''' ({{lang-ru|ливиты}}, {{lang-en|libytes}}, {{lang-de|Libyte m pl}}), також ''лівійське скло'', ''лівійське пустельне скло'' — склоподібні об'єкти нез'ясованої природи, знайдені в [[Лівійська пустеля|Лівійській пустелі]] у [[1932]] р. Являють собою [[кварцове скло]], аналог [[тектити|тектитів]]. Але, на відміну від останніх, мають аномально високий вміст [[кремнезем]]у — до 96% (у [[тектити|тектитів]] — 70-90%). Припускають, що лівіти — залишки дуже древнього скляного виробництва. Інша версія — природне походження лівітів (можливе як земне, так і космічне).

== Див. також ==
* [[Імпактит]]
* [[Молдавіти]]
* [[Список мінералів]]
* [[Камінь Гіпатії]]

== Література ==
{{Commonscat|Libyan desert glass}}
* {{МГЕ|nocat=1}}

{{Астроблеми}}
{{Портали|Геологія|Астрономія}}

[[Категорія:Скло]]
[[Категорія:Мінерали і породи імпактного походження]]


text:
# Mustela
Мустела (Mustela) — рід хижих ссавців з родини мустелових (Mustelidae).
Українська назва роду Mustela є неусталеною, оскільки значна частина видів і видових груп має свої власні назви (ласка, тхір, норка, колонок тощо). Рід фігурує в літературі під дуже різними назвами, як правило назвами однієї з груп: «горностай», «ласка», «тхір», «тхори і ласки». Типовим видом роду Mustela і найвідомішим його представником є горностай (Mustela erminea).

## ГрупиMustelaв Україні
Різноманіття назв пов'язано з доброю відомістю видів (видових груп) та з поділом роду на низку підродів, яким нерідко надають ранг окремих родів:
- група (підрід/рід) Mustela s. str. — горностай (в Україні два види — горностай і ласиця)
- група (підрід/рід) Putorius — тхір (в Україні два види — тхір темний і тхір степовий)
- група (підрід/рід) Lutreola — норка (в Україні один вид — норка [норка європейська])
- група (підрід/рід) Neovison — візон (в Україні один вид — візон [норка американська])

Останню групу з 2000 року розглядають окремо від роду Mustela, як рід «американських тхорів» («американських норок») — візон. Попри таку віддаленість від інших видів, у практиці ведення мисливського господарства в Україні візона і норку облікують разом під спільною назвою «норка вільна» (державна статистична звітність за формою «2тп-мисливство»).

## Сучасна систематика
За зведенням «Види ссавців світу» (2005), у складі роду Мустела визнають такі 17 видів (в дужках — назви підвидів):
Рід Мустела — Mustela (типовий вид роду: Mustela erminea — горностай)
- Підрід Mustela (Linnaeus, 1758) — білочерева мустела, горностай
  - Мустела алтайська, солонгой — Mustela altaica (altaica, birulai, raddei, temon)
  - Горностай — Mustela erminea (erminea, aestiva, alascensis, anguinae, arctica, augustidens, bangsi, celenda, cigognanii, fallenda, ferghanae, gulosa, haidarum, hibernica, initis, invicta, kadiacensis, kaneii, karaginensis, lymani, martinoi, minima, mongolica, muricus, nippon, ognevi, olympica, polaris, richardsonii, ricinae, salva, seclusa, semplei, stabilis, streatori, teberdina, tobolica)
  - Мустела жовтошия — Mustela kathiah (kathiah, caporiaccoi)
  - Мустела ласиця — Mustela nivalis (nivalis, allegheniensis, boccamela, campestris, caucasica, eskimo, heptneri, mosanensis, namiyei, numidica, pallida, pygmaea, rixosa, rossica, russelliana, stoliczkana, tonkinensis, vulgaris)
  - Мустела єгипетська — Mustela subpalmata.
- Підрід Putorius (Cuvier, 1817) — тхір
  - Тхір степовий — Mustela eversmanni (eversmanni, admirata, amurensis, hungarica, larvatus, michnoi, talassicus)
  - Тхір чорноногий, мустела американська — Mustela nigripes
  - Тхір лісовий — Mustela putorius (putorius, anglia, aureola, caledoniae, furo, mosquensis, rothschildi)
- Підрід Lutreola (Wagner, 1841) — норка

- - Мустела (норка) європейська — Mustela lutreola (lutreola, biedermanni, binominata, cylipena, novikovi, transsylvanica, turovi)
  - Мустела (норка) ітатсі — Mustela itatsi
  - Мустела (норка) сибірська, колонок — Mustela sibirica (sibirica, canigula, charbinensis, coreanus, davidiana, fontanierii, hodgsoni, manchurica, moupinensis, quelpartis, subhemachalana)
  - Мустела (норка) яванська — Mustela lutreolina
  - Мустела (норка) малайська — Mustela nudipes (nudipes, leucocephalus)
  - Мустела (норка) білосмуга — Mustela strigidorsa

- - Вимерлі види:

M. buwaldi Merriam 1919 — Мохаве, Каліфорнія
M. jacksoni Storer 2004 — ранній плейстоцен території Юкон, Канада
M. meltoni Bjork 1973 — верхній пліоцен південно-західного Канзасу
M. ogygia Matthew 1901 — верхній міоцен Колорадо
M. palaeattica Weithofer 1888 — міоцен Греції й Молдови
M. palermina Petényi 1934 — середній плейстоцен центральної та східної Європи
M. praenivalis Kormos 1934 — четвертинний період Бельгії, Угорщини, Румунії; пліоцен — плейстоцен Франції; пліоцен Угорщини
M. rexroadensis Hibbard 1950 — 4.9 — 1.8 Ma США
M. spelaea Holl 1829 — Чехія

title: Mustela

wikitext:
{{italic title}}
{{automatic taxobox
| name = Мустела
| status =
| image = Mustela nivalis -British Wildlife Centre-4.jpg
| image_caption = [[Ласиця мала|ласка]] (''Mustela nivalis'')
| image_width = 270px
| taxon = Mustela
| authority = [[Карл Лінней|Linnaeus]], 1758
| subdivision_ranks = Види
| subdivision =
підрід ''Oreogale''

''[[Mustela altaica]]''

''[[Mustela lutreolina]]''

підрід ''Mustela''

''[[Mustela aistoodonnivalis]]''

''[[Mustela erminea]]'' {{тип}}

''[[Mustela haidarum]]''

''[[Mustela nivalis]]''

''[[Mustela richardsonii]]''

підрід ''Putorius''

''[[Mustela eversmanni]]''

''[[Фретка|Mustela furo]]''

''[[Mustela putorius]]''

підрід ''Kolonocus''

''[[Mustela itatsi]]''

''[[Mustela sibirica]]''

підрід ''Flavogaster''

''[[Mustela kathiah]]''

підрід ''Palaeovison''

''[[Mustela lutreola]]''

підрід ''Neoputorius''

''[[Mustela nigripes]]''

підрід ''Pockockictis''

''[[Mustela nudipes]]''

підрід ''Cryptogale''

''[[Mustela strigidorsa]]''

Згідно з МСОП також:

''[[Mustela russelliana]]''

''[[Mustela subpalmata]]''

''[[Mustela tonkinensis]]''
}}
'''Мустела''' (''Mustela'') — рід хижих [[ссавці]]в з родини мустелових ([[Mustelidae]]).

Українська назва роду ''Mustela'' є неусталеною, оскільки значна частина видів і видових груп має свої власні назви (ласка, тхір, норка, колонок тощо). Рід фігурує в літературі під дуже різними назвами, як правило назвами однієї з груп: «горностай», «ласка», «тхір», «тхори і ласки»<ref>{{Cite web |url=http://terioshkola.org.ua/library/review/zag-2001-%28mamgen-%26-name-1%29.pdf |title=Загороднюк, 2001: Роди звірів східноєвропейської фауни та їх українські назви |accessdate=10 травня 2022 |archive-date=4 квітня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220404061306/http://terioshkola.org.ua/library/review/zag-2001-%28mamgen-%26-name-1%29.pdf }}</ref>. Типовим видом роду ''Mustela'' і найвідомішим його представником є [[горностай]] (''Mustela erminea'').

== Групи ''Mustela'' в Україні ==
Різноманіття назв пов'язано з доброю відомістю видів (видових груп) та з поділом роду на низку підродів, яким нерідко надають ранг окремих родів:

* група (підрід/рід) ''Mustela'' s. str. — [[горностай]] (в Україні два види — [[горностай]] і [[ласиця]])
* група (підрід/рід) ''Putorius'' — [[тхір]] (в Україні два види — [[Тхір лісовий|тхір темний]] і [[тхір степовий]])
* група (підрід/рід) ''Lutreola'' — [[норка]] (в Україні один вид — норка [норка європейська])
* група (підрід/рід) ''Neovison'' — [[візон]] (в Україні один вид — візон [норка американська])

Останню групу з 2000 року розглядають окремо від роду ''Mustela'', як рід «американських тхорів» («американських норок») — [[візон]]. Попри таку віддаленість від інших видів, у практиці ведення [[мисливське господарство|мисливського господарства]] в Україні візона і норку облікують разом під спільною назвою «[[норка вільна]]» (державна статистична звітність за формою «[[2тп-мисливство]]»).

== Сучасна систематика ==
За зведенням «Види ссавців світу» (2005), у складі роду '''Мустела''' визнають такі 17 видів (в дужках — назви підвидів):

'''Рід Мустела — ''Mustela''''' (типовий вид роду: ''[[Mustela erminea]]'' — горностай)
[[Файл:suffolk-stoats.jpg|міні|праворуч|200пкс| [[Горностай]] ]]

* Підрід ''Mustela'' (Linnaeus, 1758) — білочерева мустела, горностай
** [[Мустела алтайська |Мустела алтайська, солонгой]] — ''Mustela altaica'' (altaica, birulai, raddei, temon)
** [[Горностай]] — ''Mustela erminea'' (erminea, aestiva, alascensis, anguinae, arctica, augustidens, bangsi, celenda, cigognanii, fallenda, ferghanae, gulosa, haidarum, hibernica, initis, invicta, kadiacensis, kaneii, karaginensis, lymani, martinoi, minima, mongolica, muricus, nippon, ognevi, olympica, polaris, richardsonii, ricinae, salva, seclusa, semplei, stabilis, streatori, teberdina, tobolica)
** [[Мустела жовтошия]] — ''Mustela kathiah'' (kathiah, caporiaccoi)
** [[Ласиця мала|Мустела ласиця]] — ''Mustela nivalis'' (nivalis, allegheniensis, boccamela, campestris, caucasica, eskimo, heptneri, mosanensis, namiyei, numidica, pallida, pygmaea, rixosa, rossica, russelliana, stoliczkana, tonkinensis, vulgaris)
** [[Мустела єгипетська]] — ''Mustela subpalmata''.
* Підрід ''[[Putorius]]'' (Cuvier, 1817) — [[тхір]]
** [[Тхір степовий]] — ''Mustela eversmanni'' (eversmanni, admirata, amurensis, hungarica, larvatus, michnoi, talassicus)
** [[Тхір чорноногий]], мустела американська — ''Mustela nigripes''
** [[Тхір лісовий]] — ''Mustela putorius'' (putorius, anglia, aureola, caledoniae, furo, mosquensis, rothschildi)
* Підрід ''[[Lutreola]]'' (Wagner, 1841) — [[норка]]
[[Файл:Europäischer Nerz.jpg|міні|праворуч|200пкс|[[норка європейська]]
(''Mustela lutreola'')]]
** [[Норка європейська|Мустела (норка) європейська]] — ''Mustela lutreola'' (lutreola, biedermanni, binominata, cylipena, novikovi, transsylvanica, turovi)
** [[Мустела ітатсі|Мустела (норка) ітатсі]] — ''Mustela itatsi''
** [[Мустела сибірська|Мустела (норка) сибірська, колонок]] — ''Mustela sibirica'' (sibirica, canigula, charbinensis, coreanus, davidiana, fontanierii, hodgsoni, manchurica, moupinensis, quelpartis, subhemachalana)
** [[Мустела яванська|Мустела (норка) яванська]] — ''Mustela lutreolina''
** [[Мустела малайська|Мустела (норка) малайська]] — ''Mustela nudipes'' (nudipes, leucocephalus)
** [[Мустела білосмуга|Мустела (норка) білосмуга]] — ''Mustela strigidorsa''

** Вимерлі види:
: ''M. buwaldi'' Merriam 1919 — [[Мохаве (пустеля)|Мохаве]], Каліфорнія
: ''M. jacksoni'' Storer 2004 — ранній плейстоцен території Юкон, Канада
: ''M. meltoni'' Bjork 1973 — верхній пліоцен південно-західного Канзасу
: ''M. ogygia'' Matthew 1901 — верхній міоцен Колорадо
: ''M. palaeattica'' Weithofer 1888 — міоцен Греції й Молдови
: ''M. palermina'' Petényi 1934 — середній плейстоцен центральної та східної Європи
: ''M. praenivalis'' Kormos 1934 — четвертинний період Бельгії, Угорщини, Румунії; пліоцен — плейстоцен Франції; пліоцен Угорщини
: ''M. rexroadensis'' Hibbard 1950 — 4.9 — 1.8 Ma США
: ''M. spelaea'' Holl 1829 — Чехія

== Джерела ==
{{примітки}}
* Абелєнцев В. I. Куницеві. — Київ: Наукова думка, 1968. — 280 с. — (Фауна України. Том 1, випуск 2).
* Загороднюк І. Роди звірів східноєвропейської фауни та їх українські назви. Частина 1. Загальні положення. Комахоїдні, кажани та хижі // Вісник Національного науково-природничого музею НАН України. — 2001. — Вип. 1. — С. 113—132. [http://terioshkola.org.ua/library/review/zag-2001-(mamgen-&-name-1).pdf] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220404061306/http://terioshkola.org.ua/library/review/zag-2001-%28mamgen-%26-name-1%29.pdf |date=4 квітня 2022 }}
* Панов Г. Динаміка ареалів та чисельності напівводяних хутрових звірів в Україні у другій половині XX століття // Вісник Львівського національного університету. Серія біологічна. — 2002. — № 30. — С. 119—132. [http://terioshkola.org.ua/library/lviv/lviv_3-3.pdf]{{Недоступне посилання|date=травень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
* Рід Mustela у монографії [[Mammal Species of the World|«Види ссавців світу» (MSW3 2005)]] [http://www.bucknell.edu/msw3/browse.asp?id=14001325] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110812184320/http://www.bucknell.edu/msw3/browse.asp?id=14001325 |date=12 серпня 2011 }}

{{ссавці-доробити}}
{{Портали|Біологія}}
{{Authority control}}
{{Taxonbar|from=Q28521}}

[[Категорія:Мустелові]]
[[Категорія:Роди ссавців]]

title: Біологічна класифікація

Клада: Синапсиди (Synapsida)

Клас: Ссавці (Mammalia)

Ряд: Хижі (Carnivora)

Родина: Мустелові (Mustelidae)

Підродина: Mustelinae

Рід: Mustela · Linnaeus, 1758

title: Види

Види: підрід Oreogale · Mustela altaica · Mustela lutreolina · підрід Mustela · Mustela aistoodonnivalis · Mustela erminea типовий · Mustela haidarum · Mustela nivalis · Mustela richardsonii · підрід Putorius · Mustela eversmanni · Mustela furo · Mustela putorius · підрід Kolonocus · Mustela itatsi · Mustela sibirica · підрід Flavogaster · Mustela kathiah · підрід Palaeovison · Mustela lutreola · підрід Neoputorius · Mustela nigripes · підрід Pockockictis · Mustela nudipes · підрід Cryptogale · Mustela strigidorsa · Згідно з МСОП також: · Mustela russelliana · Mustela subpalmata · Mustela tonkinensis


text:
# Хуцурі
Хуцурі (груз. ხუცური, «церковне письмо») — загальна назва давньогрузинських систем писемності асомтаврулі (для великих букв) та нусхурі (для малих букв). Було в активному вжитку в IX-XI століттях (хоча найдавніші історичні пам'ятки належать до V століття). В XI століття хуцурі було замінено сучасною грузинською писемністю мхедрулі. Відтоді й до XVIII століття його використовувала церква. Сьогодні хуцурі знову використовують у церковних книгах паралельно із сучасною абеткою.
Існує теорія, що писемність розвинулася на основі вірменської абетки. Є також грецька та авестійська версії.

title: Хуцурі

wikitext:
[[Файл:Anban-historical.png|thumb|300px|Порівняння трьох грузинських систем писемності]]
'''Хуцурі''' ({{lang-ka|ხუცური}}, «церковне письмо») — загальна назва [[грузинська писемність|давньогрузинських систем]] писемності [[асомтаврулі]] (для великих букв) та [[нусхурі]] (для малих букв). Було в активному вжитку в IX-XI століттях (хоча найдавніші історичні пам'ятки належать до V століття). В XI століття хуцурі було замінено сучасною грузинською писемністю [[мхедрулі]]. Відтоді й до XVIII століття його використовувала церква. Сьогодні хуцурі знову використовують у церковних книгах паралельно із сучасною абеткою.

Існує теорія, що писемність розвинулася на основі [[Вірменська абетка|вірменської абетки]]. Є також [[грецька абетка|грецька]] та [[Авестійська абетка|авестійська версії]].

== Див. також ==
* [[Грузинська писемність]]

{{Грузинська мова}}

[[Категорія:Грузинська мова]]


text:
# Краснодар I
Краснодар I (рос. Краснодар I; Краснодар-Первый; Краснодар-Главный) — вузлова залізнична станція Краснодарського регіону Північно-Кавказької залізниці. Розташована в місті Краснодарі, адміністративному центрі Краснодарського краю. На території станції розміщений головний залізничний вокзал міста.

## Історія
Датою відкриття залізничного вокзалу станції Краснодар I вважається 1889 рік. Під час Другої світової війни він був повністю зруйнований. Після звільнення від німецько-фашистських загарбників, влада міста зайнялися його відновленням. Але пошкодження були занадто серйозними і було прийнято рішення зводити вокзал за новим проєктом Олексія Душкіна в стилі соцреалізму. 21 травня 1952 року відбулося урочисте відкриття нового вокзалу.
Ансамбль вокзалу станції Краснодар I є пам'яткою архітектури з категорією охорони «Р», до якого входять: Привокзальна площа південна сторона; при в'їзді на площу; залізничний вокзал (1952 року побудови), міжміський автовокзал (1950-х років побудови); управління Краснодарського відділення Північно-Кавказької залізниці (з 1950-х рр.). Номер рішення про взяття залізничного вокзалу станції Краснодар І під державну охорону: від 10 жовтня 1995 року № 14-р та від 23 листопада 1998 року № 48-п 313-КЗ. Цікавим фактом є годинник на будівлі вокзалу, який знизу здається зовсім невеликим, але насправді він діаметром 2,02 м. Його змонтував відомий годинниковий майстер Пушкарьов, і зроблений він був в майстернях Московського механічного інституту.
У 2000-х роках будівлю вокзалу реконструйовано. До будівлі вокзалу було надбудовано два триповерхових крила для збільшення місткості з 700 до 2 000 пасажирів і тепер є не тільки основним залізничним вокзалом міста Краснодара, але і всієї Північно-Кавказької залізниці, яка була утворена у 1918 році після націоналізації приватних залізниць, Армавір-Туапсинської залізниці і Владикавказької залізниці.

## Пасажирське сполучення
З Краснодара пасажирськими потягами можна дістатися до багатьох регіонів Росії, а також до Білорусі, Абхазії та Криму.
Практично всі пасажирські потяги далекого прямування, які прямують з регіонів на Чорноморське узбережжя Краснодарського краю, проїжджають через залізничний вокзал пасажирської станції Краснодар I.
- Привокзальна площа
- Двоповерховий потяг сполученням Адлер — Москва на 5-й колії
- Електропотяги «Ластівка» з Адлера (на 1-й колії) і Ростова (на 2-й колії)

Платформи для подачі пасажирських поїздів:
- № 1 (перон вокзалу) — 1 колія;
- № 2 — 2 і 3 колії;
- № 3 — 4 і 5 колії;
- № 4 — 7 і 8 колії (не використовується для подачі пасажирських потягів, постійно зайнята вантажними потягами).

Прискорені електропотяги «Ластівка» зі станції Краснодар І курсують до Ростов-на-Дону, Новоросійська, Адлера та  Мінеральних Вод (Ставропольський край).

## Транспортне сполучення
До вокзалу станції Краснодар І курсують:
- автобусні маршрути № 2Е, 20, 45;
- тролейбусні маршрути № 2, 4, 6, 7, 8, 20, 31;
- трамвайні маршрути № 11, 15.

Поруч із залізничним вокзалом розташований міжміський автовокзал «Краснодар-1».

## Галерея
- Панорама станції
- Прибуття потягів на станцію
- Платформи № 3 і № 4
- Привокзальна площа

title: Краснодар I

wikitext:
{{Станція
| назва_колір =
| назва_колір_фону = orange
| підзаголовок_колір =
| підзаголовок_колір_фону = orange
| назва        = Краснодар І
| лінія_верх   = [[Тихорєцька (станція)|Тихорєцька]] — [[Енем I]]
[[Кавказька (станція)|Кавказька]] — [[Енем I]]
[[Староминська-Тимашевська]] — [[Енем I]]
| система_верх = [[Північно-Кавказька залізниця]]
| тип          = пасажирська станція
| зображення   = Железнодорожный вокзал станции Краснодар-1.jpg
| зображення_розмір = 300пкс
| зображення_підпис = Вокзал станції Краснодар І
 |lat_dir = N |lat_deg = 45|lat_min = 01|lat_sec = 07
  |lon_dir = E |lon_deg = 38|lon_min = 59|lon_sec = 19
  |region              = RU
  |CoordScale          = 3000
| розташування      = {{RUS}}
| адреса            = [[Краснодарський край]], [[Краснодар]], Привокзальна площа
| лінії             = [[Тихорєцька (станція)|Тихорєцька]] — [[Енем I]],
[[Кавказька (станція)|Кавказька]] — [[Енем I]],
[[Староминська-Тимашевська]] — [[Енем I]]
| структура         =
| глибина           =
| рівнів            =
| платформ          = 4
| тип_платформ      = 1 берегова, 3 острівні, прямі
| колій             = 12
| статус            =
| час_роботи        =
| транспортні_послуги = {{+Станція}} {{+Каса}} {{+Довідка}} {{+Багаж}} {{+Камера схову}} {{SOU}} {{TAXI}}
| супутні_послуги = '''Пересадка на громадський транспорт:'''
[[Краснодарський тролейбус|тролейбуси]] № 2, 4, 6, 7, 8, 20, 31;
автобуси № 2Е,  20, 45;
[[Краснодарський трамвай|трамваї]] № 1, 11, 15, а також № 4, 5, 8 (вул. Залізнична)
| інженер             =
| відкрито            = {{Дата з віком|1889}}
| закрито             =
| перебудовано        = [[2000-ні]]
| електрифіковано     = [[Змінний струм|змінним струмом (~ 25 кВ)]]
| колишні_назви       = ''Катеринодар'' ([[1889]]—[[1920]])
| архітектор          = [[Душкін Олексій Миколайович|О. М. Душкін]]
| стиль               =
| поверхів            =
| власник             = [[Північно-Кавказька залізниця]]
| оператор            =
| вебсайт            =
| тип_коду            =
| код                 =
| код_ємр             = 524404
| код_експрес_2       = 2064800
| зона                = 0 (від ст. Краснодар I)
| пасажиропотік       =
| тп1= [[Москва-Пасажирська-Казанська]]
| тп2= [[Санкт-Петербург-Головний]]
| тп3= [[Ростов-Головний]]
| тп4= [[Новоросійськ (станція)|Новоросійськ]]
| тп5= [[Адлер (станція)|Адлер]]
| відстань1= 1521
| відстань2= 2181
| відстань3= 284
| відстань4= 135
| відстань5= 251
| тп-центр= [[Ростов-Головний]]
| відстань-центр= 284
| мапа                =
| мапа_стан           =
| мапа_назва          =
| мапа_маршруту       =
| мапа_маршруту_стан  =
| мапа_маршруту_назва =
}}
'''Краснодар I''' ({{lang-ru|Краснодар I; Краснодар-Первый; Краснодар-Главный}}) — [[Залізничний вузол|вузлова]] [[залізнична станція]] [[Краснодар]]ського регіону [[Північно-Кавказька залізниця|Північно-Кавказької залізниці]]. Розташована в місті [[Краснодар]]і, адміністративному центрі [[Краснодарський край|Краснодарського краю]]. На території станції розміщений головний залізничний вокзал міста.

== Історія ==
Датою відкриття залізничного вокзалу станції Краснодар I вважається [[1889]] рік. Під час [[Друга світова війна|Другої світової війни]] він був повністю зруйнований. Після звільнення від німецько-фашистських загарбників, влада міста зайнялися його відновленням. Але пошкодження були занадто серйозними і було прийнято рішення зводити вокзал за новим проєктом [[Душкін Олексій Миколайович|Олексія Душкіна]] в стилі соцреалізму. [[21 травня]] [[1952]] року відбулося урочисте відкриття нового вокзалу.
[[Файл:Steam locomotive Ь-2021.jpg|міні|ліворуч|200пкс|Паровоз-пам'ятник Ь-2021 (перший паровоз Катеринодарської залізниці)]]
Ансамбль вокзалу станції Краснодар I є пам'яткою архітектури з категорією охорони «Р», до якого входять: Привокзальна площа південна сторона; при в'їзді на площу; залізничний вокзал ([[1952]] року побудови), міжміський автовокзал ([[1950-ті|1950-х]] років побудови); управління Краснодарського відділення Північно-Кавказької залізниці (з [[1950-ті|1950-х]] рр.). Номер рішення про взяття залізничного вокзалу станції Краснодар І під державну охорону: від [[10 жовтня]] [[1995]] року № 14-р та від [[23 листопада]] [[1998]] року № 48-п 313-КЗ. Цікавим фактом є годинник на будівлі вокзалу, який знизу здається зовсім невеликим, але насправді він діаметром 2,02 м. Його змонтував відомий годинниковий майстер Пушкарьов, і зроблений він був в майстернях Московського механічного інституту.

У [[2000-ні|2000-х]] роках будівлю вокзалу реконструйовано. До будівлі вокзалу було надбудовано два триповерхових крила для збільшення місткості з 700 до 2 000 пасажирів і тепер є не тільки основним залізничним вокзалом міста [[Краснодар]]а, але і всієї [[Північно-Кавказька залізниця|Північно-Кавказької залізниці]], яка була утворена у [[1918]] році після націоналізації приватних залізниць, Армавір-Туапсинської залізниці і Владикавказької залізниці<ref>[http://www.kuban-express-prigorod.ru/ Інформація на сайті ''kuban-express-prigorod''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210524123154/http://www.kuban-express-prigorod.ru/ |date=24 травня 2021 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Пасажирське сполучення ==
З Краснодара пасажирськими потягами можна дістатися до багатьох регіонів [[Росія|Росії]], а також до [[Білорусь|Білорусі]], [[Абхазія|Абхазії]] та [[Крим]]у<ref>[https://www.tutu.ru/poezda/station_d.php?nnst=2064800 Розклад руху пасажирських потягів по станції Краснодар I] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201001071120/https://www.tutu.ru/poezda/station_d.php?nnst=2064800 |date=1 жовтня 2020 }} {{ref-ru}}</ref>.

Практично всі пасажирські потяги далекого прямування, які прямують з регіонів на [[Чорноморське узбережжя Кавказу|Чорноморське узбережжя Краснодарського краю]], проїжджають через залізничний вокзал пасажирської станції Краснодар I.
<gallery mode="packed" heights=140>
Файл:2015. Краснодар 001.jpg|Привокзальна площа
Файл:Двухэтажный поезд на станции Краснодар-1.jpg|Двоповерховий потяг сполученням [[Адлер (станція)|Адлер]] — [[Москва-Пасажирська-Казанська|Москва]] на 5-й колії
Файл:Встреча "Ласточек" на вокзале Краснодар-1.jpg|[[ЕС1/ЕС2Г «Ластівка»|Електропотяги «Ластівка»]] з [[Адлер (станція)|Адлера]] (на 1-й колії) і [[Ростов-Головний|Ростова]] (на 2-й колії)
</gallery>
Платформи для подачі пасажирських поїздів:
* № 1 (перон вокзалу) — 1 колія;
* № 2 — 2 і 3 колії;
* № 3 — 4 і 5 колії;
* № 4 — 7 і 8 колії (не використовується для подачі пасажирських потягів, постійно зайнята вантажними потягами).

Прискорені [[ЕС1/ЕС2Г «Ластівка»|електропотяги «Ластівка»]] зі станції Краснодар І курсують до [[Ростов-Головний|Ростов-на-Дону]], [[Новоросійськ (станція)|Новоросійська]], [[Адлер (станція)|Адлера]] та  [[Мінеральні Води|Мінеральних Вод]] ([[Ставропольський край]]).

== Транспортне сполучення ==
До вокзалу станції Краснодар І курсують:
* автобусні маршрути № 2Е, 20, 45;
* [[Краснодарський тролейбус|тролейбусні]] маршрути № 2, 4, 6, 7, 8, 20, 31;
* [[Краснодарський трамвай|трамвайні]] маршрути № 11, 15.

Поруч із залізничним вокзалом розташований міжміський автовокзал «Краснодар-1».

== Галерея ==
<gallery mode="packed" heights=115>
Файл:View from railroad platform - panoramio.jpg|Панорама станції
Файл:Л-0073 и Эр-739-99 в Краснодаре.webm|Прибуття потягів на станцію
Файл:Краснодар-1, вид на платформу №4.jpg|Платформи № 3 і № 4
Файл:Trolleybuses in Krasnodar in 2007.jpg|Привокзальна площа
</gallery>

== Джерела ==
* {{ТК4}}
* {{ЖДС}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Commonscat|Krasnodar-I railway station}}
{{railwayz|10136|станцію Краснодар I}}
* [https://www.tutu.ru/poezda/station_d.php?nnst=2064800 Розклад руху пасажирських потягів по станції Краснодар I на сайті ''tutu.ru''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20201001071120/https://www.tutu.ru/poezda/station_d.php?nnst=2064800 |date=1 жовтня 2020 }} {{ref-ru}}

{{Rail-station-Russia}}
[[Категорія:Станції Північно-Кавказької залізниці]]
[[Категорія:Залізничні станції та платформи, збудовані 1889]]
[[Категорія:Транспорт Краснодара]]
[[Категорія:Залізничні станції Краснодарського краю]]
[[Категорія:Вузлові залізничні станції]]
[[Категорія:Об'єкти культурної спадщини Росії регіонального значення]]
{{Russia-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

title: Розташування

Розташування: Росія

Адреса: Краснодарський край, Краснодар, Привокзальна площа

title: Структура

Лінія(ї): Тихорєцька — Енем I, · Кавказька — Енем I, · Староминська-Тимашевська — Енем I

Тип платформ: 1 берегова, 3 острівні, прямі

title: Послуги

Транспортні: Залізнична станція · Квиткова каса · Довідкове бюро · Оформлення багажу · Камера схову · Автобус · Таксі

Супутні: Пересадка на громадський транспорт: · тролейбуси № 2, 4, 6, 7, 8, 20, 31; · автобуси № 2Е, 20, 45; · трамваї № 1, 11, 15, а також № 4, 5, 8 (вул. Залізнична)

title: Історія

Електрифіковано: змінним струмом (~ 25 кВ)

Колишні назви: Катеринодар (1889—1920)

title: Будівля

Архітектор: О. М. Душкін

title: Інша інформація

Власник: Російські залізниці

Оператор: Російські залізниці

Тарифна зона: 0 (від ст. Краснодар I)

title: Тарифні відстані до транзитних пунктів