text:
# Пассен
Пассе́н (фр. Passins) — колишній муніципалітет у Франції, у регіоні Овернь-Рона-Альпи, департамент Ізер. Населення — 1134 осіб (2011).
Муніципалітет був розташований на відстані близько 430 км на південний схід від Парижа, 50 км на схід від Ліона, 65 км на північний захід від Гренобля.

## Історія
До 2015 року муніципалітет перебував у складі регіону Рона-Альпи. Від 1 січня 2016 року належав до нового об'єднаного регіону Овернь-Рона-Альпи.
1 січня 2017 року Пассен і Арандон було об'єднано в новий муніципалітет Арандон-Пассен.

## Демографія
Динаміка населення (INSEE ):
Розподіл населення за віком та статтю (2006):
| Стать                                                                                | Всього | До 15 років | 15-24 | 25-44 | 45-64 | 65-85 | Понад 85 |
| ------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ | ------ | ----------- | ----- | ----- | ----- | ----- | -------- |
| Чоловіки                                                                                | 472    | 121         | 33    | 169   | 112   | 37    | 0        |
| Жінки                                                                                | 434    | 96          | 33    | 124   | 128   | 45    | 8        |
| \| Статево-вікова піраміда \| Статево-вікова піраміда \| Статево-вікова піраміда \| \| ----------------------- \| ----------------------- \| ----------------------- \| \| Чоловіки \| Вік \| Жінки \| \| 0 \| 85 + \| 8 \| \| 0 \| 80-84 \| 12 \| \| 4 \| 75-79 \| 0 \| \| 12 \| 70-74 \| 21 \| \| 21 \| 65-69 \| 12 \| \| 29 \| 60-64 \| 49 \| \| 29 \| 55-59 \| 21 \| \| 29 \| 50-54 \| 33 \| \| 25 \| 45-49 \| 25 \| \| 41 \| 40-44 \| 29 \| \| 41 \| 35-39 \| 37 \| \| 46 \| 30-34 \| 42 \| \| 41 \| 25-29 \| 16 \| \| 8 \| 20-24 \| 25 \| \| 25 \| 15-20 \| 8 \| \| 37 \| 10-14 \| 29 \| \| 54 \| 5-9 \| 34 \| \| 30 \| 0-4 \| 33 \| |        |             |       |       |       |       |          |
| Статево-вікова піраміда                                                                                |        |             |       |       |       |       |          |
| Чоловіки                                                                                | Вік    | Жінки       |       |       |       |       |          |
| 0                                                                                | 85 +   | 8           |       |       |       |       |          |
| 0                                                                                | 80-84  | 12          |       |       |       |       |          |
| 4                                                                                | 75-79  | 0           |       |       |       |       |          |
| 12                                                                                | 70-74  | 21          |       |       |       |       |          |
| 21                                                                                | 65-69  | 12          |       |       |       |       |          |
| 29                                                                                | 60-64  | 49          |       |       |       |       |          |
| 29                                                                                | 55-59  | 21          |       |       |       |       |          |
| 29                                                                                | 50-54  | 33          |       |       |       |       |          |
| 25                                                                                | 45-49  | 25          |       |       |       |       |          |
| 41                                                                                | 40-44  | 29          |       |       |       |       |          |
| 41                                                                                | 35-39  | 37          |       |       |       |       |          |
| 46                                                                                | 30-34  | 42          |       |       |       |       |          |
| 41                                                                                | 25-29  | 16          |       |       |       |       |          |
| 8                                                                                | 20-24  | 25          |       |       |       |       |          |
| 25                                                                                | 15-20  | 8           |       |       |       |       |          |
| 37                                                                                | 10-14  | 29          |       |       |       |       |          |
| 54                                                                                | 5-9    | 34          |       |       |       |       |          |
| 30                                                                                | 0-4    | 33          |       |       |       |       |          |

## Економіка
2010 року серед 691 особи працездатного віку (15—64 років) 530 були активними, 161 — неактивною (показник активності 76,7%, у 1999 році було 77,8%). З 530 активних мешканців працювала 461 особа (256 чоловіків та 205 жінок), безробітними було 69 (26 чоловіків та 43 жінки). Серед 161 неактивної 39 осіб було учнями чи студентами, 80 — пенсіонерами, 42 були неактивними з інших причин.

У 2010 році в муніципалітеті числилось 416 оподаткованих домогосподарств, у яких проживали 1091,5 особи, медіана доходів виносила 18 526 євро на одного особоспоживача

title: Пассен

wikitext:
{{Муніципалітет Франції
 | колишній = так
 | назва         = Пассен
 | місцева_назва = Passins
 | герб          =
 | регіон        = [[Овернь-Рона-Альпи]]
 | департамент   = [[Ізер]]
 | округ         = [[Ла-Тур-дю-Пен (округ)|Ла-Тур-дю-Пен]]
 | кантон        = [[Морстель (кантон)|Морстель]]
 | альтерн_мапа  = <!-- порожнє для метрополії -->
 | широта      = 45.6886111111
 | довгота     = 5.43027777778
 | висота_мін  = 210
 | висота_макс = 377
 | населення     = 1134
 | рік_насел     = 2011-01-01
 | площа         = 13,92
 | густота       = 81,47
 | поштові_індекси  = 38510
 | телефонний_код =
 | код_INSEE     = 38297
 | мер  = Raymond Bernet
 | мандат  = 2014-2020
 | тел =
 | email =
 | www           =
}}

'''Пассе́н''' ({{lang-fr|Passins}}) — колишній [[Комуна (Франція)|муніципалітет]] у [[Франція|Франції]], у регіоні [[Овернь-Рона-Альпи]], департамент [[Ізер]]. Населення — {{formatnum:1134}} осіб (2011)<ref name="dem1">{{cite web |url=http://insee.fr/fr/ppp/bases-de-donnees/recensement/populations-legales/departement.asp?dep=38&annee=2013#dep_P |title = Кількість населення у 2011 році |publisher=[[INSEE]] |accessdate=28 вересня 2014}}{{ref-fr}}</ref>.

Муніципалітет був розташований на відстані<ref>Фізичні відстані розраховані за координатами муніципалітетів</ref> близько 430 км на південний схід від [[Париж]]а, 50 км на схід від [[Ліон]]а, 65 км на північний захід від [[Гренобль|Гренобля]].

== Історія ==

До [[2015]] року муніципалітет перебував у складі регіону [[Рона-Альпи]]. Від [[1 січня]] [[2016]] року належав до нового об'єднаного регіону [[Овернь-Рона-Альпи]]<ref name="reform law">[http://www.assemblee-nationale.fr/14/dossiers/delimitation_regions_organisation_territoriale.asp#delimitation_regions_elections Виписка з протоколу Ради міністрів 18.06.2014 Національних зборів Франції]{{ref-fr}}</ref>.

1 січня 2017 року Пассен і [[Арандон]] було об'єднано в новий муніципалітет [[Арандон-Пассен]].

== Демографія ==
{{Демографія/FRA/Passins}}

Розподіл населення за віком та статтю (2006)<ref>{{cite web|url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99&ref_id=pop-sexe-age-quinquennal|title=Population selon le sexe et l'âge...2006|language=фр.|trans_title=Населення за статтю та віком...2006|publisher=[[INSEE]]|accessdate=2011-06-27|archiveurl=https://www.webcitation.org/6AQXA0POL?url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99|archivedate=4 вересня 2012}}</ref>:
{{СВ-Таблиця-Піраміда
 | макс=54 | всього=906
 | ч0=30 | ж0=33
 | ч5=54 | ж5=34
 | ч10=37 | ж10=29
 | ч15=25 | ж15=8
 | ч20=8 | ж20=25
 | ч25=41 | ж25=16
 | ч30=46 | ж30=42
 | ч35=41 | ж35=37
 | ч40=41 | ж40=29
 | ч45=25 | ж45=25
 | ч50=29 | ж50=33
 | ч55=29 | ж55=21
 | ч60=29 | ж60=49
 | ч65=21 | ж65=12
 | ч70=12 | ж70=21
 | ч75=4 | ж75=0
 | ч80=0 | ж80=12
 | ч85=0 | ж85=8
}}

== Економіка ==
{{Економічна зайнятість у Франції
|рік= 2010 |працездатні=691
|активні=530 |показник активності=76,7% |рік старий=1999 |показник активності старий=77,8%
|працювало=461 |працювало чол=256 |працювало жін=205
|безробітні=69 |безробітні чол=26 |безробітні жін=43
|неактивні=161 |учні=39 |пенсіонери=80 |інші неактивні=42
|примітка=<ref>{{cite web| url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99&ref_id=base-cc-emploi-pop-active-2010| title=Base chiffres clés : emploi - population active 2010| language=фр.| trans_title = Базисні показники: зайнятість та активність населення в 2010 році| publisher=[[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]]| accessdate=15 листопада 2013}} (наближені дані, в 1999 році тимчасова зайнятість врахована частково)</ref>
}}
У 2010 році в муніципалітеті числилось 416 оподаткованих домогосподарств, у яких проживали 1091,5 особи, медіана доходів виносила {{formatnum:18526}} євро на одного особоспоживача<ref>{{cite web| url=http://www.insee.fr/fr/themes/detail.asp?reg_id=99&ref_id=base-cc-rev-fisc-loc-menage | title=Revenus fiscaux des ménages en 2010| language=фр. | trans_title = Оподатковані доходи домогосподарств у 2010 році | publisher=[[Національний інститут статистики і економічних досліджень Франції|INSEE]] | accessdate=18 жовтня 2013}} Діти та онуки які проживали у двох місцях враховані як 0,5 особи в обох місцях проживання. Перша особа у домогосподарстві це один особоспоживач (ОС), інші дорослі — по 0,5 ОС, діти до 14 років — по 0,3 ОС.</ref>

== Посилання ==

* [http://www.ign.fr/affiche_rubrique.asp?rbr_id=1087&CommuneId=38078 Пассен на сайті французького Національного інституту географії]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}

== Див. також ==
* [[Список муніципалітетів департаменту Ізер]]

== Примітки ==
{{Портал|Франція}}
{{reflist}}

{{Муніципалітети департаменту Ізер}}

[[Категорія:Колишні муніципалітети департаменту Ізер]]

title: Пассен · Passins

Країна: Франція

Регіон: Овернь-Рона-Альпи

Департамент: Ізер

Округ: Ла-Тур-дю-Пен

Кантон: Морстель

title: Влада

Мер · Мандат: Raymond Bernet · 2014-2020


text:
# Інвермір
Інвермір (англ. Invermere) — окружний муніципалітет в Канаді, у провінції Британська Колумбія, у складі регіонального округу Іст-Кутеней.

## Населення
За даними перепису 2016 року, окружний муніципалітет нараховував 3391 особу, показавши зростання на 14,8%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 315,9 осіб/км².
З офіційних мов обидвома одночасно володіли 240 жителів, тільки англійською — 3 015. Усього 300 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних, з них 5 — українську.
Працездатне населення становило 69,6% усього населення, рівень безробіття — 5,7% (6,9% серед чоловіків та 4,4% серед жінок). 80,3% осіб були найманими працівниками, а 19,7% — самозайнятими.
Середній дохід на особу становив $46 253 (медіана $37 453), при цьому для чоловіків — $53 216, а для жінок $39 771 (медіани — $46 171 та $31 373 відповідно).
23,8% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 12,2%, 63,9% мали післяшкільну освіту, з яких 31,4% мали диплом бакалавра, або вищий.
| Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення | Статево-вікова структура населення |
| ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- |
|                                    |                                    |                                    |                                    |                                    |
| Всього                             | Всього                             | 47,5%52,5%                         |                                    |                                    |
| 0 — 14 років                       | 0 — 14 років                       |                                    | 16,2%                              | 16,2%                              |
| 15 — 64 років                      | 15 — 64 років                      |                                    | 63,4%                              | 63,4%                              |
| 65 і більше                        | 65 і більше                        |                                    | 20,4%                              | 20,4%                              |
| 85 і більше                        | 85 і більше                        |                                    | 4,3%                               | 4,3%                               |
| Середній вік (років)               | Середній вік (років)               | 41,744,4                           | 43,1                               | 43,1                               |
| Медіана (років)                    | Медіана (років)                    | 41,744,2                           | 42,9                               | 42,9                               |
| — чоловіки — жінки                 |                                    |                                    |                                    |                                    |

| Походження мешканців:     | Походження мешканців:     | Походження мешканців: | Походження мешканців: | Походження мешканців: |
| ------------------------- | ------------------------- | --------------------- | --------------------- | --------------------- |
| Походження                |                           |                       | осіб                  | %                     |
| Корінні американці        | Корінні американці        |                       | 270                   | 8.4%                  |
| Інше північноамериканське | Інше північноамериканське |                       | 905                   | 28.15%                |
| Європейське               | Європейське               |                       | 2 640                 | 82.12%                |
| британське                | британське                |                       | 1 750                 | 54.43%                |
| французьке                | французьке                |                       | 330                   | 10.26%                |
| українське                | українське                |                       | 225                   | 7%                    |
| Латинськоамериканське     | Латинськоамериканське     |                       | 45                    | 1.4%                  |
| Карибське                 | Карибське                 |                       | 20                    | 0.62%                 |
| Африканське               | Африканське               |                       | 15                    | 0.47%                 |
| Азійське                  | Азійське                  |                       | 245                   | 7.62%                 |
| Океанійське               | Океанійське               |                       | 15                    | 0.47%                 |

| Зайнятість населення за галузями (за класифікацією NOC): | Зайнятість населення за галузями (за класифікацією NOC): | Зайнятість населення за галузями (за класифікацією NOC): | Зайнятість населення за галузями (за класифікацією NOC): | Зайнятість населення за галузями (за класифікацією NOC): |
| -------------------------------------------------------- | -------------------------------------------------------- | -------------------------------------------------------- | -------------------------------------------------------- | -------------------------------------------------------- |
|                                                          |                                                          |                                                          |                                                          |                                                          |
| Управління                                               | Управління                                               |                                                          | 13,7%                                                    | 13,7%                                                    |
| Бізнес, фінанси та адміністрування                       | Бізнес, фінанси та адміністрування                       |                                                          | 8,6%                                                     | 8,6%                                                     |
| Природничі та прикладні науки                            | Природничі та прикладні науки                            |                                                          | 4,6%                                                     | 4,6%                                                     |
| Охорона здоров'я                                         | Охорона здоров'я                                         |                                                          | 7,8%                                                     | 7,8%                                                     |
| Освіта, правозахист, муніципальні та урядові служби      | Освіта, правозахист, муніципальні та урядові служби      |                                                          | 10,2%                                                    | 10,2%                                                    |
| Мистецтво, культура, відпочинок та спорт                 | Мистецтво, культура, відпочинок та спорт                 |                                                          | 3,2%                                                     | 3,2%                                                     |
| Роздрібна торгівля та послуги                            | Роздрібна торгівля та послуги                            |                                                          | 25,6%                                                    | 25,6%                                                    |
| Гуртова торгівля, транспорт та обладнання                | Гуртова торгівля, транспорт та обладнання                |                                                          | 16,7%                                                    | 16,7%                                                    |
| Природні ресурси, сільське господарство                  | Природні ресурси, сільське господарство                  |                                                          | 6,5%                                                     | 6,5%                                                     |
| Виробництво                                              | Виробництво                                              |                                                          | 2,7%                                                     | 2,7%                                                     |

## Клімат
Середня річна температура становить 5,3°C, середня максимальна – 21,7°C, а середня мінімальна – -15,3°C. Середня річна кількість опадів – 457 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | −1,58            | 2,83             | 7,57             | 12,51            | 17,29            | 21,43            | 21,74            | 21,62            | 16,17            | 10,37            | 3,20             | −2,82            |                  |
| Середня температура, °C                       | −8,42            | −4,03            | 0,71             | 5,66             | 10,44            | 14,58            | 17,39            | 17,29            | 11,81            | 6,02             | −1,14            | −7,18            |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −15,28           | −10,88           | −6,15            | −1,2             | 3,58             | 7,72             | 13,04            | 12,93            | 7,46             | 1,66             | −5,5             | −11,54           |                  |
| Норма опадів, мм                              | 34               | 20               | 20               | 32               | 48               | 68               | 54               | 42               | 40               | 28               | 37               | 34               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 2.10             | 2.10             | 2.36             | 2.50             | 2.39             | 2.35             | 2.20             | 2.10             | 2.00             | 2.10             | 2.17             | 1.96             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 3666             | 7379             | 12485            | 16925            | 20380            | 21758            | 23262            | 19959            | 13930            | 8264             | 4030             | 2790             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

wikiname: ukwiki

title: Інвермір

in_language: uk

wikitext:
{{НП
|площа = 10,73
|рік перепису = 2016
|населення = 3 391
|густота населення  = 315,9
}}
'''Інвермір''' ({{lang-en|Invermere}}) — [[окружний муніципалітет]] в Канаді, у провінції [[Британська Колумбія]], у складі регіонального округу [[Іст-Кутеней]].

== Населення ==
За даними перепису 2016 року<ref name="stat_population"/>, окружний муніципалітет нараховував 3391 особу, показавши зростання на 14,8%, порівняно з 2011-м роком. Середня густина населення становила 315,9 осіб/км².

З [[Мови Канади|офіційних мов]] обидвома одночасно володіли 240 жителів, тільки англійською — 3 015. Усього 300 осіб вважали рідною мовою не одну з офіційних, з них 5 — українську.<ref name="stat_lang"/>

Працездатне населення становило 69,6% усього населення, рівень безробіття — 5,7% (6,9% серед чоловіків та 4,4% серед жінок). 80,3% осіб були найманими працівниками, а 19,7% — самозайнятими<ref name="stat_labour"/>.

Середній дохід на особу становив $46 253 (медіана $37 453), при цьому для чоловіків — $53 216, а для жінок $39 771 (медіани — $46 171 та $31 373 відповідно)<ref name="stat_income"/>.

23,8% мешканців мали закінчену шкільну освіту, не мали закінченої шкільної освіти — 12,2%, 63,9% мали післяшкільну освіту, з яких 31,4% мали диплом бакалавра, або вищий<ref name="stat_education"/>.

{{bar box
|title=Статево-вікова структура населення<ref name="stat_population"/>
|width=400px
|barwidth=50%
|float=left
|caption=     — чоловіки
     — жінки
|bars=
{{bar percent 2| Всього |aqua|47.49| |value2=52.51|color2=lightcoral|text1=47,5%|text2=52,5%}}

{{bar percent 2| 0 — 14 років |aqua|7.94|16,2%|value2=8.24|color2=lightcoral}}
{{bar percent 2| 15 — 64 років |aqua|30.88|63,4%|value2=32.50|color2=lightcoral}}
{{bar percent 2| 65 і більше |aqua|8.68|20,4%|value2=11.76|color2=lightcoral}}
{{bar percent 2|
85 і більше
|aqua|0.88|4,3%|value2=3.38|color2=lightcoral}}

{{bar percent 2| Середній вік (років) |aqua|48.43|43,1|value2=51.57|color2=lightcoral|text1=41,7|text2=44,4}}
{{bar percent 2| Медіана (років) |aqua|48.54|42,9|value2=51.46|color2=lightcoral|text1=41,7|text2=44,2}}
}}
{{bar box
|title=Походження мешканців<ref name="stat_origin"/><ref name="stat_origin_expl"/>:
|width=400px
|left1=Походження
|right1=осіб
|float=left
|right2=%
|bars=
{{bar percent 2|Корінні американці|teal|8.4|right2=270}}
{{bar percent 2|Інше північноамериканське|darkgreen|28.15|right2=905}}
{{bar percent 2|Європейське|lightblue|82.12|right2=2 640}}
{{bar percent 2|
британське
|blue|54.43|right2=1 750}}
{{bar percent 2|
французьке
|red|10.26|right2=330}}
{{bar percent 2|
українське
|aqua|7|right2=225}}
{{bar percent 2|Латинськоамериканське|green|1.4|right2=45}}
{{bar percent 2|Карибське |maroon|0.62|right2=20}}
{{bar percent 2|Африканське |darkgrey|0.47|right2=15}}
{{bar percent 2|Азійське |orange|7.62|right2=245}}
{{bar percent 2|Океанійське |darkcyan|0.47|right2=15}}
}}

{{bar box
|title=Зайнятість населення за галузями (за класифікацією [[National Occupational Classification|NOC]])<ref name="stat_labour"/>:
|width=470px
|float=left
|bars=
{{bar percent 2|Управління|teal|53.7|13,7%}}
{{bar percent 2|Бізнес, фінанси та адміністрування|teal|33.7|8,6%}}
{{bar percent 2|Природничі та прикладні науки|teal|17.9|4,6%}}
{{bar percent 2|Охорона здоров'я|teal|30.5|7,8%}}
{{bar percent 2|Освіта, правозахист, муніципальні та урядові служби|teal|40.0|10,2%}}
{{bar percent 2|Мистецтво, культура, відпочинок та спорт|teal|12.6|3,2%}}
{{bar percent 2|Роздрібна торгівля та послуги|teal|100.0|25,6%}}
{{bar percent 2|Гуртова торгівля, транспорт та обладнання|teal|65.3|16,7%}}
{{bar percent 2|Природні ресурси, сільське господарство|teal|25.3|6,5%}}
{{bar percent 2|Виробництво|teal|10.5|2,7%}}
}}

{{clear}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 5,3°C, середня максимальна – 21,7°C, а середня мінімальна – -15,3°C. Середня річна кількість опадів – 457 мм.<ref name=worldclim/><ref name=determ/>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=-8.42           | Січ_сер_опади=34
| Лют_сер=-4.03           | Лют_сер_опади=20
| Бер_сер=0.71           | Бер_сер_опади=20
| Кві_сер=5.66           | Кві_сер_опади=32
| Тра_сер=10.44           | Тра_сер_опади=48
| Чер_сер=14.58           | Чер_сер_опади=68
| Лип_сер=17.39           | Лип_сер_опади=54
| Сер_сер=17.29           | Сер_сер_опади=42
| Вер_сер=11.81           | Вер_сер_опади=40
| Жов_сер=6.02           | Жов_сер_опади=28
| Лис_сер=-1.14           | Лис_сер_опади=37
| Гру_сер=-7.18           | Гру_сер_опади=34

| Січ_сер_мін= -15.28       | Січ_сер_макс= -1.58
| Лют_сер_мін= -10.88       | Лют_сер_макс= 2.83
| Бер_сер_мін= -6.15       | Бер_сер_макс= 7.57
| Кві_сер_мін= -1.20       | Кві_сер_макс= 12.51
| Тра_сер_мін= 3.58       | Тра_сер_макс= 17.29
| Чер_сер_мін= 7.72       | Чер_сер_макс= 21.43
| Лип_сер_мін= 13.04       | Лип_сер_макс= 21.74
| Сер_сер_мін= 12.93       | Сер_сер_макс= 21.62
| Вер_сер_мін= 7.46       | Вер_сер_макс= 16.17
| Жов_сер_мін= 1.66       | Жов_сер_макс= 10.37
| Лис_сер_мін= -5.50       | Лис_сер_макс= 3.20
| Гру_сер_мін= -11.54       | Гру_сер_макс= -2.82

|Січ_вітер = 2.10	|Січ_рад = 3666
|Лют_вітер = 2.10	|Лют_рад = 7379
|Бер_вітер = 2.36	|Бер_рад = 12485
|Кві_вітер = 2.50	|Кві_рад = 16925
|Тра_вітер = 2.39	|Тра_рад = 20380
|Чер_вітер = 2.35	|Чер_рад = 21758
|Лип_вітер = 2.20	|Лип_рад = 23262
|Сер_вітер = 2.10	|Сер_рад = 19959
|Вер_вітер = 2.00	|Вер_рад = 13930
|Жов_вітер = 2.10	|Жов_рад = 8264
|Лис_вітер = 2.17	|Лис_рад = 4030
|Гру_вітер = 1.96	|Гру_рад = 2790
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=
<ref name="stat_population">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=5901039&Geo2=PR&Code2=59&B1=Population|title=Census Profile, 2016 Census. Population | publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_lang">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=5901039&Geo2=PR&Code2=59&B1=Language|title=Census Profile, 2016 Census. Language| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_labour">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=5901039&Geo2=PR&Code2=59&B1=Labour|title=Census Profile, 2016 Census. Labour| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_origin">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=5901039&Geo2=PR&Code2=59&B1=Ethnic%20origin|title=Census Profile, 2016 Census. Ethnic origin| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_origin_expl">сума відсотків може не дорівнювати 100, оскільки респонденти могли вказувати не одне походження. Детальніше див. джерело</ref>
<ref name="stat_income">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=5901039&Geo2=PR&Code2=59&B1=Income|title=Census Profile, 2016 Census. Income| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name="stat_education">{{cite web|url=https://www12.statcan.gc.ca/census-recensement/2016/dp-pd/prof/details/page.cfm?Lang=E&Geo1=CSD&Code1=5901039&Geo2=PR&Code2=59&B1=Education|title=Census Profile, 2016 Census. Education| publisher=[[Статистична служба Канади]] | accessdate=2019.10.01}}</ref>
<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=18 травня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref>
<ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
}}

{{Британська Колумбія}}
[[Категорія:Населені пункти Британської Колумбії]]
[[Категорія:Засновані в Канаді 1951]]

title: Країна

Країна: Канада

Адмінодиниця: Іст-Кутеней

Водойма: Колумбія, Windermere Laked

Густота населення: 315,9 осіб/км²


text:
# Коваль Олександр Олександрович
Олекса́ндр Олекса́ндрович Коваль (нар. 26 квітня 1997 — 1 січня 2016) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

## Життєпис
Народився 1997 року в місті Хотин Чернівецької області; член Хотинської організації «Студентська Свобода».
Був активно задіяний в подіях Революції Гідності, після Майдану брав активну участь у волонтерській діяльності, зокрема організації плетіння маскувальних сіток, збору коштів й харчів для українських бійців.
Досягнувши повноліття, пішов на фронт добровольцем, боєць окремого загону СпП «Азов» НГУ.
1 січня 2016 року загинув від поранення у голову поблизу міста Маріуполь.
Похований на Новому кладовищі Хотина.
Без сина лишилися батьки.

## Нагороди та вшанування
- 6 березня 2016 року у Хотині відкрито меморіальну дошку на честь Олександра Коваля
- на сесії Хотинської районної ради Олександру Ковалю посмертно присвоєно звання «Почесний громадянин Хотинського району».

title: Коваль Олександр Олександрович

wikitext:
{{Військовик2
| ім'я                = Коваль Олександр Олександрович
| оригінал імені      =
| портрет             = Коваль Олександр Олександрович.jpg
| ім'я при народженні =
| дата народження     = 26.4.1997
| місце народження    = [[Хотин]]
| дата смерті         = 1.1.2016
| місце смерті        = [[Маріуполь]]
| причина смерті      =
| прізвисько          = «Ант»
| країна              = {{UKR}}
| вид збройних сил    = {{fЗСУ}}
| рід військ          ={{FNGU}}
| роки служби         =2015-2016
| звання              = {{Ранг|країна=Україна|звання=Солдат}}
| формування          = {{Азов (батальйон)|2}}
| командування        =
| битви               = [[Війна на сході України]]
* [[Оборона Маріуполя]]
| нагороди            =
| університет         =
| signature           =
| інше                =
}}
{{Однофамільці|Коваль (прізвище){{!}}Коваль}}{{Otherpersons|Коваль Олександр}}
'''Олекса́ндр Олекса́ндрович Коваль''' ({{нар}} {{ДН|26|4|1997}} — {{ДС|1|1|2016}}) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.

== Життєпис ==
Народився 1997 року в місті Хотин Чернівецької області; член Хотинської організації «Студентська Свобода».

Був активно задіяний в подіях Революції Гідності, після Майдану брав активну участь у волонтерській діяльності, зокрема організації плетіння маскувальних сіток, збору коштів й харчів для українських бійців.

Досягнувши повноліття, пішов на фронт добровольцем, боєць окремого загону СпП «Азов» НГУ.

1 січня 2016 року загинув від поранення у голову поблизу міста Маріуполь.

Похований на Новому кладовищі Хотина.

Без сина лишилися батьки.

== Нагороди та вшанування ==
* 6 березня 2016 року у Хотині відкрито меморіальну дошку на честь Олександра Коваля
* на сесії Хотинської районної ради Олександру Ковалю посмертно присвоєно звання «Почесний громадянин Хотинського району».

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* [http://khotyn.bukoda.gov.ua/page/koval-oleksandr-oleksandrovich Коваль Олександр Олександрович]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }}
{{Учасники РУВ|загинув=так}}
{{ukr-mil-bio-stub}}
[[Категорія:Уродженці Хотина]]
[[Категорія:Учасники Євромайдану]]
[[Категорія:Померли в Маріуполі]]
[[Категорія:Поховані в Хотині]]
[[Категорія:Почесні громадяни Хотинського району]]

title: Загальна інформація

Народження: 26 квітня 1997 · Хотин

Смерть: 1 січня 2016 (18 років) · Маріуполь

Псевдо: «Ант»

title: Військова служба

Приналежність: Україна

Вид ЗС: Збройні сили

Рід військ: Національна гвардія

Формування: «Азов»

Війни / битви: Війна на сході України - Оборона Маріуполя


text:
# Координати див (роман)
«Координати див» (англ. Dimension of Miracles) — іронічно-сатиричний науково-фантастичний роман з елементами абсурдистської фантастики Роберта Шеклі, написаний у 1968 році. Один з найбільш відомих, улюблених читачами і високо оцінених критиками творів великої форми Р. Шеклі. Іноді окремі частини друкувалися як самостійні оповідання («Планета за кошторисом», «Бельведер» або «Місто — мрія, та ноги з плоті»). Коли Роберт Шеклі в 1990-х бував у Росії, він здивувався, наскільки «Координати див» були популярні там, і тому в 1998 році вирішив написати продовження — «Нова подорож до координат див».

## Сюжет
У звичайного чоловіка Тома Кармоді вдома раптово виникає інопланетний посланець, який пропонує Кармоді вирушити з ним до Галактичного центру, щоб отримати Приз, який він виграв у лотерею. Прибувши на місце, Кармоді потрапляє в пастку — його хочуть вбити, помилково сприйнявши за злочинця, але помилка вчасно з'ясовується. Однак тоді виявляється вже нова помилка — приз виграв не він, а Кармоді з іншої планети, але Тому вдається домогтися, щоб Приз залишився у нього. Він отримує приз, але не може потрапити додому, позаяк не знає координат Землі.
Засновники лотереї, щоб виправити помилки та позбавитися від проблеми, знову вирішують вбити його, але раптово передумують і погоджуються допомогти — відправляють Кармоді до Меліхрона — богоподібної істоти. Меліхрон весь час проводить на своїй планеті, не знаючи, чим зайнятися і в чому сенс його життя. Том висловлює припущення, що сенс життя Меліхрона — допомагати нужденним. Меліхрон погоджується з мудрістю такого призначення і розповідає: за Томом зараз слідує хижак, кармодіїд, що виник через те, що Том пішов із свого звичного середовища проживання і не піддається звичайним земним небезпекам, а до космічних небезпек він не сприйнятливий. Меліхрон через нестачу часу не може сам допомогти Кармоді і відправляє Тома до свого друга, ще одного бога — творця планет Модслі, де Том дізнається ще й те, що його приз насправді — мудра унікальна жива істота, що вміє змінювати свою форму. Том переміщується на планету до Модслі. Той, інспектуючи нову планету, мало не вбиває Тома, сприйнявши його за зайвий будівельний матеріал, але потім вирішує допомогти йому. Він розповідає, що це він побудував землянам колись Землю за замовленням Господа Бога (уїдливого сивочолого старця з пронизливим поглядом у шкіряній куртці і джинсах). Поки Модслі будує машину переміщення, Тома обманом заманює хижак — кармодіїд — і ледве не з'їдає його, прикинувшись космічним кораблем і трьома землянами. Лише в останній момент Тома рятує Модслі, виготовивши наживку — дублікат Кармоді в кілька разів більший за розміром, і згодувавши його хижакові. Тома в поспіху відправляють на Землю з посланням замовнику Землі (Господу Богу), в якому Модслі погоджується безоплатно переробити Землю, через те, що його мучить совість, тому що при створенні Землі він схалтурив. Потрапивши на Землю, Том виявляє себе у крейдовому періоді, де знайомиться з розумною сім'єю тиранозаврів. Там він знову стикається з кармодіїдом у вигляді податкового агента, але тікає від небезпеки, розпізнавши обман хижака.
Після цього він потрапляє до ще одного бога-вченого, фахівця з часу Сизрайта зі Всегалактичного бюро координат. З його допомогою Кармоді проходить крізь безліч паралельних світів, схожих на Землю, з метою знайти свою. Весь цей час його намагається вбити хижак, набуваючи в кожному світі унікальної форми. Кармоді потрапляє на Землю, де всі рекламують товари. Потім на Землю з унікальним гостинним містом. Потім на Землю, де всі видатні люди знають і люблять Тома. І наостанок — на копію його Землі з палацом із сміття. Коли ж він виявляє свою Землю, то розуміє, що і там йому немає місця і приходить до філософської думки: ніщо не вічне, у житті немає особливого сенсу, і разом з Призом наважується подорожувати далі, попри смертельну небезпеку від хижака поза своїм світом.
У фіналі Приз дорікає, що Кармоді даремно покинув Землю: він же ось-ось загине! Кармоді говорить Призу свою нову, усвідомлену за час подорожі, концепцію: рано чи пізно він помре в будь-якому випадку і тому відмовився від ілюзії «жити вічно» і збирається просто прожити ті миті, які йому відпущені.

## Персонажі
- Посланець — приніс Тому повідомлення про виграш в лотерею. Також є винахідником прямокутника і ромба.
- Клерк — спочатку помилково ледь не убив Тома, сприйнявши його за злочинця, але після вручив йому Приз.
- Лотерейний комп'ютер — обчислив координати Тома, але зробив це помилково. Після з'ясування помилковості заявив, що помилка — його повне право, бо право робити помилки — найсвященніше в галактиці.
- Кармоді-інопланетянин — справжній одержувач призу, прибув з планети 73С, системи ВВ454С252, володіє великою силою, яка виглядає наче магія.
- Приз — жива істота, яка вміє набувати різних форм, як-то: казанок, флейта, парасольку, монета, змійка, радіоприймач. Живиться власним майбутнім. Достатньо поінформований в різних областях як галактичного, так і земного життя.
- Меліхрон — бог, що живе на планеті Лурсис. Свого часу провів на своїй планеті еволюцію, але розчарувався в житті. Проводить час нудьгуючи, позаяк не знає, яка його мета в житті. Том переконує Меліхрона, що його мета — допомагати тим, хто потрапляє на його планету. У Меліхрона є недолік — кульгавість, і цей недолік проявляється у всіх його творах.
- Кармодіїд — хижак, який з'явився через те, що Кармоді пішов від звичних земних небезпек, а до галактичних він не сприйнятливий. Кармодіїд з'являвся в образах космічного корабля, податкового інспектора та підземного переходу, і щоразу намагався хитрістю змусити Кармоді зайти до нього в пащу, а 2 рази це йому майже вдалося. Він відстав від Тома лише тоді, коли той прибув на свою Землю.
- Модслі — інженер, будівельник планет і багато чого іншого. Показаний як досить безпринципний бізнесмен, готовий опромінити цілу планету радіацією, щоб заощадити на сонці. Досить добрий, допомагає Тому, а коли той був без свідомості, був готовий заплатити будь-які гроші, щоб його врятувати. За збігом обставин саме Модслі збудував Землю. Тоді ж він винайшов науку, щоб пояснити недоробки. Зараз, згадуючи той випадок, він трохи соромиться і хоче виправити проблеми, але Бог (старий з бородою, замовник нашої планети) не йде на контакт.
- Орін і Бруксайд — помічники Модслі, яких той вважає дурними, але насправді вони непогані, хоча дещо неекономні, інженери.
- Борг — тиранозавр, якого зустрів Том. Розповів про проблеми в суспільстві тиранозаврів, які виявилися такими ж, як і в людському — урбанізація, тіснота на дорогах і т. д.
- Клайд Бідл Сизрайт — представник компанії Всегалактичне Бюро Координат, за допомогою якого Том переміщується між різними світами. Сизрайт постає перед Томом у вигляді джентльмена в циліндрі, ніби прибульця з вікторіанської епохи. За його словами, він так зробив для того, щоб заспокоїти Тома, хоча спочатку це його лише розізлило.
- Беллуезер (в інших перекладах Бельведер) — ідеальне живе місто з однією з паралельних земель. Постійно дбає про Кармоді, чим тільки дратує його.

title: Координати див (роман)

wikitext:
{{Літературний твір
 |Назва                 = Координати див
 |Назва мовою оригіналу = {{lang-en|Dimension of Miracles}}
 |Зображення            = Координати див (роман).jpg
 |Розмір                =
 |Опис до зображення    =
 |Жанр                  = фантастика
 |Автор                 =  [[Роберт Шеклі]]
 |Мова оригіналу        = [[англійська мова|англійська]]
 |Написаний             =
 |Публікація            = [[1968]]
 |Видавництво           =
 |Переклад              =
 }}'''«Координати див»''' ({{lang-en|Dimension of Miracles}}) — іронічно-сатиричний науково-фантастичний роман з елементами абсурдистської фантастики<ref>Шекли (Sheckley), Роберт // Энциклопедия фантастики. Кто есть кто / Под ред. Вл. Гакова. — Минск: Галаксиас, 1995. ISBN 985-6269-01-6</ref> [[Роберт Шеклі|Роберта Шеклі]], написаний у [[1968]] році. Один з найбільш відомих, улюблених читачами і високо оцінених критиками творів великої форми Р. Шеклі. Іноді окремі частини друкувалися як самостійні оповідання («Планета за кошторисом», «Бельведер» або «Місто — мрія, та ноги з плоті»). Коли Роберт Шеклі в [[1990]]-х бував у Росії, він здивувався, наскільки «Координати див» були популярні там, і тому в [[1998]] році вирішив написати продовження — «Нова подорож до координат див».

== Сюжет ==
У звичайного чоловіка Тома Кармоді вдома раптово виникає інопланетний посланець, який пропонує Кармоді вирушити з ним до Галактичного центру, щоб отримати Приз, який він виграв у лотерею. Прибувши на місце, Кармоді потрапляє в пастку — його хочуть вбити, помилково сприйнявши за злочинця, але помилка вчасно з'ясовується. Однак тоді виявляється вже нова помилка — приз виграв не він, а Кармоді з іншої планети, але Тому вдається домогтися, щоб Приз залишився у нього. Він отримує приз, але не може потрапити додому, позаяк не знає координат Землі.

Засновники лотереї, щоб виправити помилки та позбавитися від проблеми, знову вирішують вбити його, але раптово передумують і погоджуються допомогти — відправляють Кармоді до Меліхрона — богоподібної істоти. Меліхрон весь час проводить на своїй планеті, не знаючи, чим зайнятися і в чому сенс його життя. Том висловлює припущення, що сенс життя Меліхрона — допомагати нужденним. Меліхрон погоджується з мудрістю такого призначення і розповідає: за Томом зараз слідує хижак, кармодіїд, що виник через те, що Том пішов із свого звичного середовища проживання і не піддається звичайним земним небезпекам, а до космічних небезпек він не сприйнятливий. Меліхрон через нестачу часу не може сам допомогти Кармоді і відправляє Тома до свого друга, ще одного бога — творця планет Модслі, де Том дізнається ще й те, що його приз насправді — мудра унікальна жива істота, що вміє змінювати свою форму. Том переміщується на планету до Модслі. Той, інспектуючи нову планету, мало не вбиває Тома, сприйнявши його за зайвий будівельний матеріал, але потім вирішує допомогти йому. Він розповідає, що це він побудував землянам колись Землю за замовленням Господа Бога (уїдливого сивочолого старця з пронизливим поглядом у шкіряній куртці і джинсах). Поки Модслі будує машину переміщення, Тома обманом заманює хижак — кармодіїд — і ледве не з'їдає його, прикинувшись космічним кораблем і трьома землянами. Лише в останній момент Тома рятує Модслі, виготовивши наживку — дублікат Кармоді в кілька разів більший за розміром, і згодувавши його хижакові. Тома в поспіху відправляють на Землю з посланням замовнику Землі (Господу Богу), в якому Модслі погоджується безоплатно переробити Землю, через те, що його мучить совість, тому що при створенні Землі він схалтурив. Потрапивши на Землю, Том виявляє себе у крейдовому періоді, де знайомиться з розумною сім'єю тиранозаврів. Там він знову стикається з кармодіїдом у вигляді податкового агента, але тікає від небезпеки, розпізнавши обман хижака.

Після цього він потрапляє до ще одного бога-вченого, фахівця з часу Сизрайта зі Всегалактичного бюро координат. З його допомогою Кармоді проходить крізь безліч паралельних світів, схожих на Землю, з метою знайти свою. Весь цей час його намагається вбити хижак, набуваючи в кожному світі унікальної форми. Кармоді потрапляє на Землю, де всі рекламують товари. Потім на Землю з унікальним гостинним містом. Потім на Землю, де всі видатні люди знають і люблять Тома. І наостанок — на копію його Землі з палацом із сміття. Коли ж він виявляє свою Землю, то розуміє, що і там йому немає місця і приходить до філософської думки: ніщо не вічне, у житті немає особливого сенсу, і разом з Призом наважується подорожувати далі, попри смертельну небезпеку від хижака поза своїм світом.

У фіналі Приз дорікає, що Кармоді даремно покинув Землю: він же ось-ось загине! Кармоді говорить Призу свою нову, усвідомлену за час подорожі, концепцію: рано чи пізно він помре в будь-якому випадку і тому відмовився від ілюзії «жити вічно» і збирається просто прожити ті миті, які йому відпущені.

== Персонажі ==
* ''Посланець'' — приніс Тому повідомлення про виграш в лотерею. Також є винахідником прямокутника і ромба.
* ''Клерк'' — спочатку помилково ледь не убив Тома, сприйнявши його за злочинця, але після вручив йому Приз.
* ''Лотерейний комп'ютер'' — обчислив координати Тома, але зробив це помилково. Після з'ясування помилковості заявив, що помилка — його повне право, бо право робити помилки — найсвященніше в галактиці.
* ''Кармоді''-інопланетянин — справжній одержувач призу, прибув з планети 73С, системи ВВ454С252, володіє великою силою, яка виглядає наче магія.
* ''Приз'' — жива істота, яка вміє набувати різних форм, як-то: казанок, флейта, парасольку, монета, змійка, радіоприймач. Живиться власним майбутнім. Достатньо поінформований в різних областях як галактичного, так і земного життя.
* ''Меліхрон'' — бог, що живе на планеті Лурсис. Свого часу провів на своїй планеті еволюцію, але розчарувався в житті. Проводить час нудьгуючи, позаяк не знає, яка його мета в житті. Том переконує Меліхрона, що його мета — допомагати тим, хто потрапляє на його планету. У Меліхрона є недолік — кульгавість, і цей недолік проявляється у всіх його творах.
* ''Кармодіїд'' — хижак, який з'явився через те, що Кармоді пішов від звичних земних небезпек, а до галактичних він не сприйнятливий. Кармодіїд з'являвся в образах космічного корабля, податкового інспектора та підземного переходу, і щоразу намагався хитрістю змусити Кармоді зайти до нього в пащу, а 2 рази це йому майже вдалося. Він відстав від Тома лише тоді, коли той прибув на свою Землю.
* ''Модслі'' — інженер, будівельник планет і багато чого іншого. Показаний як досить безпринципний бізнесмен, готовий опромінити цілу планету радіацією, щоб заощадити на сонці. Досить добрий, допомагає Тому, а коли той був без свідомості, був готовий заплатити будь-які гроші, щоб його врятувати. За збігом обставин саме Модслі збудував Землю. Тоді ж він винайшов науку, щоб пояснити недоробки. Зараз, згадуючи той випадок, він трохи соромиться і хоче виправити проблеми, але Бог (старий з бородою, замовник нашої планети) не йде на контакт.
* ''Орін і Бруксайд'' — помічники Модслі, яких той вважає дурними, але насправді вони непогані, хоча дещо неекономні, інженери.
* ''Борг'' — тиранозавр, якого зустрів Том. Розповів про проблеми в суспільстві тиранозаврів, які виявилися такими ж, як і в людському — урбанізація, тіснота на дорогах і т. д.
* ''Клайд Бідл Сизрайт'' — представник компанії Всегалактичне Бюро Координат, за допомогою якого Том переміщується між різними світами. Сизрайт постає перед Томом у вигляді джентльмена в циліндрі, ніби прибульця з вікторіанської епохи. За його словами, він так зробив для того, щоб заспокоїти Тома, хоча спочатку це його лише розізлило.
* ''Беллуезер'' (в інших перекладах Бельведер) — ідеальне живе місто з однією з паралельних земель. Постійно дбає про Кармоді, чим тільки дратує його.

== Див. також ==

* [[Корпорація «Безсмертя» (роман)|Корпорація «Безсмертя»]]

== Посилання ==
http://www.isfdb.org/cgi-bin/title.cgi?9687 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200803205403/http://www.isfdb.org/cgi-bin/title.cgi?9687 |date=3 серпня 2020 }}
https://fantlab.ru/work2202 {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161025192450/http://fantlab.ru/work2202 |date=25 жовтня 2016 }}
{{Твори Роберта Шеклі}}

== Примітки ==
{{reflist}}
{{ВП-портали|Література|Фантастика|Наукова фантастика|США}}
[[Категорія:Науково-фантастичні романи США]]
[[Категорія:Науково-фантастичні романи 1968]]
[[Категорія:Англомовні фантастичні романи]]
[[Категорія:Твори Роберта Шеклі]]
[[Категорія:Сатирико-фантастичні романи]]
[[Категорія:Романи про іншопланетян]]
[[Категорія:Комедійні науково-фантастичні романи]]

title: англ. Dimension of Miracles

Жанр: фантастика

Форма: роман

Автор: Роберт Шеклі

Мова: англійська

Наступний твір: Варіанти вибору


text:
# Альфред Ліхтенштейнський
Альфред Алоїз Едуард, принц Ліхтенштейнський (нім. Alfred Aloys Eduard, Prinz von und zu Liechtenstein, 11 червня 1842 —  8 жовтня 1907) — принц  Ліхтенштейнський, син принца Франца де Паули Ліхтенштейнського та польської графині Юлії Потоцької, австрійський політик.

## Біографія
Альфред народився 11 червня 1842 року у Празі. Він став первістком в родині ліхтенштейнського принца Франца де Паули та його дружини Юлії Потоцької, народившись за рік після їхнього весілля. Невдовзі у нього з'явилися молодші брати Алоїз та Генріх і сестра Жозефіна, яка прожила лише десять років.
Батько був австрійським військовим, брав активну участь у діях 1848 року в Італії та придушенні угорського повстання у 1849, за що й отримав Військовий орден Марії Терезії.
Сам Альфред навчався в школі права. Після закінчення, з 1864 до 1866, служив у австрійській армії, де отримав чин майора.
У віці 22 років пошлюбив свою кузину Генрієтту. Весілля відбулося 26 квітня 1865 у Відні. В сім'ї з'явилося десятеро дітей:
Як політик, вперше проявив себе у Граці, ставши лідером консервативного та антиліберального комітету. До 1899 — був депутатом ландтагу Штирійського герцогства. У 1879 отримав мандат від округу Радкерсбург-Фельдбах і увійшов до палати представників у райхсраті Цислейтанії. Сприяв створенню церковнопарафіяльних шкіл.
1881, разом з братом Алоїзом, заснував християнсько орієнтований ліхтейнштейнський клуб.
У 1887, коли помер його батько, Альфред став головою їхньої гілки династії і перебрав на себе відповідне спадкове місце у райхсраті. Він також узяв на себе керівництво клерикальним крилом консерваторів.
Останні роки життя провів у своїх маєтках у Штирії. 1903 був нагороджений Орденом Золотого руна. Помер 8 жовтня 1907 у віці 65 років.

## Родина
Дружина — Генрієтта Ліхтенштейнська
Діти:
- Франциска (1866—1939) — одружена не була, дітей не мала;
- Франц де Паула (1868—1929) — одружений не був, дітей не мав;
- Юлія ( 24 січня 1868) — померла зразу після народження;
- Алоїз (1869—1955) — спадкоємець ліхтенштейнського престолу, відмовився від трону на користь сина, був одружений із австрійською ерцгерцогинею Єлизаветою Амалією, мав восьмеро дітей;
- Марія Терезія (1871—1964) — одружена не була, дітей не мала;
- Йоганн (1873—1959) — був одружений із графинею Марією Габріелою Андраші, мав чотирьох синів;
- Альфред Роман (1875—1930) — тимчасовий прем'єр-міністр (Regierungschef) Ліхтенштейну у 1928,[4] був одружений із Терезією Марією Еттінген-Еттінген та Еттінген-Шпільберг, мав четверо дітей;
- Генріх (1877—1915) — загинув на Першій світовій у віці 38 років, не одружувався і дітей не мав;
- Карл Алоїз (1878—1955) — тимчасовий прем'єр-міністр (Landesverweser), фактично, адміністратор князівства Ліхтенштейн у 1918—1920 роках,[4] був одружений з Єлизаветою Ураською, мав четверо дітей;
- Георг Гартманн (1880—1931) — ченець у монастирі бенедиктинців у Празі.

title: Альфред Ліхтенштейнський

wikitext:
{{Особа
|ім'я              = Альфред Ліхтенштейнський
|оригінал імені    = Alfred von und zu Liechtenstein
|жінка             = <!-- будь-яке значення, якщо жінка -->
|місце_проживання  =
|інші_імена        =
|псевдонім         =
|прізвисько        =
|зображення        = Alfred von Liechtenstein.jpg
|розмір_зображення =
|підпис_зображення =
|ім'я_при_народженні =
|дата_народження   = 11.6.1842
|місце_народження  = [[Прага]], [[Богемське королівство]], [[Австрійська імперія]]
|дата_смерті       = 8.10.1907
|місце_смерті      = Замок Фрауенталь, [[Штирійське герцогство]], [[Австро-Угорська імперія]]
|причина_смерті    =
|поховання         =
|громадянство      =
|підданство        =
|національність    =
|Alma_mater        =
|відомий_(відома)  =
|рід_діяльності    =
|титул             = принц Ліхтенштейну
|посада            =
|військове звання  = [[майор]]
|платня            =
|термін            =
|попередник        =
|наступник         =
|партія            =
|головував_(-ла)   =
|конфесія          =
|батько            = [[Франц де Паула фон унд цу Ліхтенштейн|Франц де Паула Ліхтенштейнський]]
|матір             = Юлія Євдоксія Потоцька
|рід               = [[Ліхтенштейни]]
|родичі            =
|дружина           = [[Генрієтта Ліхтенштейнська]]
|чоловік           =
|діти              =
|підпис            =
|нагороди          = [[Орден Золотого руна]]
|сторінка_в_інтернеті =
|примітки          =
|зріст             =
|вага              =
|герб              =
|підпис_герба      =
}}

'''Альфред Алоїз Едуард, принц Ліхтенштейнський''' ({{lang-de|Alfred Aloys Eduard, Prinz von und zu Liechtenstein}}, [[11 червня]] [[1842]] —  [[8 жовтня]] [[1907]]) — принц  [[Ліхтенштейн|Ліхтенштейнський]], син принца [[Франц де Паула Ліхтенштейнський|Франца де Паули Ліхтенштейнського]] та польської графині Юлії Потоцької, [[Цислейтанія|австрійський]] політик.

== Біографія ==
Альфред народився 11 червня 1842 року у [[Прага|Празі]]. Він став первістком в родині ліхтенштейнського принца [[Франц де Паула Ліхтенштейнський|Франца де Паули]] та його дружини Юлії Потоцької, народившись за рік після їхнього весілля. Невдовзі у нього з'явилися молодші брати Алоїз та Генріх і сестра Жозефіна, яка прожила лише десять років.

Батько був австрійським військовим, брав активну участь у [[Революція 1848—1849 років у Австрійській імперії|діях 1848 року в Італії]] та придушенні [[Революція 1848—1849 років в Угорщині|угорського повстання]] у 1849, за що й отримав [[Військовий орден Марії Терезії]].

Сам Альфред навчався в школі права. Після закінчення, з 1864 до 1866, служив у [[Австрійська імперія|австрійській]] армії, де отримав чин майора.

У віці 22 років пошлюбив свою кузину [[Генрієтта Ліхтенштейнська|Генрієтту]]. Весілля відбулося 26 квітня 1865 у [[Відень|Відні]]. В сім'ї з'явилося десятеро дітей:

Як політик, вперше проявив себе у [[Грац|Граці]], ставши лідером консервативного та антиліберального комітету. До 1899 — був депутатом ландтагу [[Штирійське герцогство|Штирійського герцогства]]. У 1879 отримав мандат від округу Радкерсбург-Фельдбах і увійшов до палати представників у [[Імперська Рада|райхсраті]] [[Цислейтанія|Цислейтанії]]. Сприяв створенню [[Церковно-парафіяльна школа|церковнопарафіяльних шкіл]].

1881, разом з братом Алоїзом, заснував християнсько орієнтований ліхтейнштейнський клуб.

У 1887, коли помер його батько, Альфред став головою їхньої гілки династії і перебрав на себе відповідне спадкове місце у [[райхсрат]]і. Він також узяв на себе керівництво клерикальним крилом консерваторів.

Останні роки життя провів у своїх маєтках у [[Штирійське герцогство|Штирії]]. 1903 був нагороджений [[Орден Золотого руна|Орденом Золотого руна]]. Помер 8 жовтня 1907 у віці 65 років.

== Родина ==
Дружина — Генрієтта Ліхтенштейнська

Діти:
* Франциска (1866—1939) — одружена не була, дітей не мала;
* Франц де Паула (1868—1929) — одружений не був, дітей не мав;
* Юлія ( 24 січня 1868) — померла зразу після народження;
* [[Алоїз Ліхтенштейнський|Алоїз]] (1869—1955) — спадкоємець [[ліхтенштейн]]ського престолу, відмовився від трону на користь сина, був одружений із [[Австро-Угорщина|австрійською]] ерцгерцогинею [[Єлизавета Амалія Австрійська|Єлизаветою Амалією]], мав восьмеро дітей;
* Марія Терезія (1871—1964) — одружена не була, дітей не мала;
* [[Йоганн Ліхтенштейнський|Йоганн]] (1873—1959) — був одружений із графинею Марією Габріелою Андраші, мав чотирьох синів;
* Альфред Роман (1875—1930) — тимчасовий прем'єр-міністр (''Regierungschef)'' [[Ліхтенштейн]]у у 1928,<ref name="ПЛ">Mitglieder der Regierung des Fürstentums Liechtenstein 1862—2012 [http://www.liechtenstein.li/uploads/media/Regierungsmitglieder_1862-2008_01.pdf] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130618134242/http://www.liechtenstein.li/uploads/media/Regierungsmitglieder_1862-2008_01.pdf|date=18 червня 2013}} {{ref-de}}</ref> був одружений із Терезією Марією Еттінген-Еттінген та Еттінген-Шпільберг, мав четверо дітей;
* Генріх (1877—1915) — загинув на [[Перша світова війна|Першій світовій]] у віці 38 років, не одружувався і дітей не мав;
* Карл Алоїз (1878—1955) — тимчасовий прем'єр-міністр (''Landesverweser)'', фактично, адміністратор князівства [[Ліхтенштейн]] у 1918—1920 роках,<ref name="ПЛ" /> був одружений з [[Єлизавета Ураська|Єлизаветою Ураською]], мав четверо дітей;
* Георг Гартманн (1880—1931) — ченець у монастирі [[бенедиктинці]]в у [[Прага|Празі]].

== Генеалогія ==
{{Wikidata/Ancestors}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Lorenz–Stekl: Liechtenstein Alfred Prinz von und zu. In: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815—1950 (ÖBL). Band 5. Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1972, S. 202 [http://www.biographien.ac.at/oebl_5/202.pdf] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161219063227/http://www.biographien.ac.at/oebl_5/202.pdf |date=19 грудня 2016 }}[http://www.biographien.ac.at/oebl_5/203.pdf] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20151203004823/http://www.biographien.ac.at/oebl_5/203.pdf |date=3 грудня 2015 }}

== Посилання ==
* [http://www.geneall.net/D/per_page.php?id=5926 Профіль на Geneall.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131112203839/http://www.geneall.net/D/per_page.php?id=5926 |date=12 листопада 2013 }} {{ref-de}}
* [http://thepeerage.com/p10130.htm#i101293 Профіль на Thepeerage.com] {{Webarchive|url=https://www.webcitation.org/694TYd6LG?url=http://thepeerage.com/p10130.htm#i101293 |date=11 липня 2012 }} {{ref-en}}
* [http://www.genealogy.euweb.cz/liecht/liecht4.html#AAE Генеалогія Альфреда Ліхтенштейна] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160731202058/http://genealogy.euweb.cz/liecht/liecht4.html#AAE |date=31 липня 2016 }} {{ref-en}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Ліхтенштейн Альфред фон унд цу}}
[[Категорія:Уродженці Праги]]
[[Категорія:Ліхтенштейни|Альфред]]
[[Категорія:Політики Австрії]]
[[Категорія:Кавалери ордена Золотого руна]]

title: Alfred von und zu Liechtenstein

Народився: 11 червня 1842 · Прага, Богемське королівство, Австрійська імперія

Помер: 8 жовтня 1907 (65 років) · Замок Фрауенталь, Штирійське герцогство, Австро-Угорська імперія

Країна: Австро-Угорщина

Діяльність: політик, військовослужбовець

Знання мов: німецька

Титул: принц Ліхтенштейну

Посада: член Палати Цислейтаніїd і член Палати панів Імперської Ради

Військове звання: майор

Рід: Ліхтенштейни

Батько: Франц де Паула Ліхтенштейнський

Мати: Юлія Євдоксія Потоцька

Брати, сестри: Алоїз фон Ліхтенштейнd

У шлюбі з: Генрієтта Ліхтенштейнська

Діти: Алоїз Ліхтенштейнський, Карл Алоїз фон унд цу Ліхтенштейнd, Йоганн Ліхтенштейнський, Альфред Роман Ліхтенштейнd, Franz von Liechtensteind, Heinrich von Liechtensteind, Georg von Liechtensteind і Ildefons Liechtensteind

Нагороди: Орден Золотого руна


text:
# Бела Баккай
Бела Баккай (угор. Bakkay Béla; 5 лютого 1886 — ?) — угорський поет.
Народився 5 лютого 1886 року в Ясіні жупи Мармарош Австро-Угорської імперії, тепер в Рахівському районі на Закарпатті.

## Життя і творчість
З 1919 року працював вчителем католицької катехизи в середній школі м. Сату-Маре. Вчителювання, пастирювання і загалом католицька атмосфера в Сату-Маре спонукали його до написання статей, поезії і літературних розвідок. Випустив дві книги: збірку поезій «Велика Ведмедиця», Göncölszekér, (Карей, 1922) і поему «Б'янка», Bianca (Сату-Маре, 1925). У 1930 році переїхав до Угорщини.

## Видання
- Bakkay Béla: Göncölszekér. Ism. Walter Gyula Pásztortűz, 1922. II. 443 p. (угор.)

title: Бела Баккай

wikitext:
{{письменник}}
{{Однофамільці|Бакай}}
'''Бела Баккай''' ({{lang-hu|{{угорське ім'я|Bakkay Béla}}}}; [[5 лютого]] [[1886]] — ?) — угорський поет.

Народився 5 лютого 1886 року в [[Ясіня|Ясіні]] [[жупа|жупи]] [[Мармарош (комітат)|Мармарош]] [[Австро-Угорська імперія|Австро-Угорської імперії]], тепер в [[Рахівський район|Рахівському районі]] на [[Закарпаття|Закарпатті]].

== Життя і творчість ==
З 1919 року працював вчителем католицької катехизи в середній школі м. [[Сату-Маре]]. Вчителювання, пастирювання і загалом католицька атмосфера в Сату-Маре спонукали його до написання статей, поезії і літературних розвідок. Випустив дві книги: збірку поезій «Велика Ведмедиця», Göncölszekér, ([[Карей]], 1922) і поему «Б'янка», Bianca (Сату-Маре, 1925). У 1930 році переїхав до Угорщини.

== Видання ==
* Bakkay Béla: ''Göncölszekér''. Ism. Walter Gyula Pásztortűz, 1922. II. 443 p. {{ref-hu}}

== Джерела ==
* Румуно-угорська літературна енциклопедія:
* Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. (A–F). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1981. {{ref-hu}}<http://mek.oszk.hu/03600/03628/html {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130419153112/http://mek.oszk.hu/03600/03628/html/ |date=19 квітня 2013 }}></blockquote>

{{DEFAULTSORT:Баккай Бела}}
[[Категорія:Угорські поети]]
[[Категорія:Угорці Румунії]]

title: Бела Баккай

Народився: 5 лютого 1886 · Ясіня, Марамарощина, Угорське королівство, Транслейтанія, Австро-Угорщина

Помер: 20 століття

Діяльність: поет


text:
# Храм Аполлона Палатина
41°53′20″ пн. ш. 12°29′09″ сх. д. / 41.888861111111° пн. ш. 12.48575° сх. д.
Храм Аполлона Палатинського («Палатинський Аполлон») — храм на Палатинському пагорбі Стародавнього Риму, який  був присвячений Августом своєму богу-покровителю Аполлону. Це був тільки другий храм у Римі, заснований на честь бога, першим був храм Аполлона Созіана. Він був розташований біля  храму Кібели. До археологічних досліджень у 1956 році вважалося, що ці залишки належать до храму Юпітера Віктора.

## Історія
Октавіан поклявся в обмін на перемогу над Секстом Помпеєм у битві при Навлоху в 36 р. до н.е. і над Марком Антонієм і Клеопатрою в битві при Акціумі в 31 р. до н.е., і був побудований на місці, де блискавка вдарила всередину Власність Августа на Палатині. Освячений 9 жовтня 28 року до н.е. Ludi saeculares, відновлені Августом у 17 році до н.е., також значною мірою розроблений та фінансований ним, включав новий храм
Садиба Августа була прямо зв'язана з терасою святилища через фрески та коридори. Цей тісний зв'язок між святилищем і будинком принцепса, які домінували в цирку Максимуса, повторював трофей, що вже був присутній у королівських палацах династій еллінізму.

## Опис
Залишки будівлі були розкопані в 1960-х роках Джанфіліппо Кареттоні на території, який різко опустився до цирку Максимуса. Ділянка храму (майданчик Аполлініс) була штучною терасою (70 х 30 м), що спиралася на чотиривимірних підструктурах опусу. Він містив вівтар, облицьований скульптурною групою «Стадо Мирона», розміщену разом на складній основі. У північній частині цієї тераси храм був піднятий на високий подіум, побудований з блоків Туфа та травертину в несучих частинах та інших місцях у цементі. Сам храм був у блоках з каррарського мармуру, з пронаосом.
Сусідня  бібліотека, Бібліотека Аполлініса Пфальца (Bibliotheca Apollinis Palatini), згідно Forma Urbis Romae, була утворена з двох апсидальних залів, стіни яких прикрашені рядом колонок.

## Скульптури
Стародавні джерела стверджують, що у храмі були двері зі слонової кістки та велика кількість скульптур. Фронтон включав дві барельєфи полювання на галантів (Galatians), від Дельфі (Delphi), і VI століття до н. е., зі скульптурами Ніобідов Бупалуса і Афініса (Bupalus and Athenis.). На полицях біля основи статуї Аполлона були розташовані Книги Сибілліни, перенесені туди з храму Юпітера на Капітолії (пор. Светоній, див. 31.3 серпня).
Храм був оточений портиком (портиком Данідса) з колонами в жовтому мармуровому антико-джіллі, і чорними мармуровими статуями п'ятдесяти Данаїдів між колонами, скульптурою Данаоса з його мечем не розігрітим, і кінні статуї синів Єгипту.

## Дивіться також
- Список давньоримських храмів

title: Храм Аполлона Палатина

wikitext:
{{універсальна картка}}
{{Otheruses|Храм Аполлона}}
{{Помилки перекладу|en|Temple of Apollo Palatinus}}
[[Файл:Remains_of_Temple_Apollo_Palatinus.jpg|міні|250x250пкс| Залишки столиці храму Аполлона Палатина]]
'''Храм Аполлона''' Палатинського («Палатинський Аполлон») — храм на [[Палатин|Палатинському пагорбі]] [[Стародавній Рим|Стародавнього Риму]], який  був присвячений [[Октавіан Август|Августом]] своєму богу-покровителю [[Аполлон|Аполлону]]. Це був тільки другий храм у Римі, заснований на честь бога, першим був храм Аполлона Созіана. Він був розташований біля  храму Кібели. До археологічних досліджень у 1956 році вважалося, що ці залишки належать до храму Юпітера Віктора.<ref>Filippo Coarelli, Rome and Environs: An Archaeological Guide, page 142</ref>

== Історія ==
Октавіан поклявся в обмін на перемогу над [[Секст Помпей|Секстом Помпеєм]] у битві при Навлоху в 36 р. до н.е. і над [[Марк Антоній|Марком Антонієм]] і [[Клеопатра VII|Клеопатрою]] в [[Битва при Акції|битві при Акціумі в]] 31 р. до н.е., і був побудований на місці, де блискавка вдарила всередину Власність Августа на Палатині. Освячений 9 жовтня 28 року до н.е. [[Вікові ігри|Ludi saeculares]], відновлені Августом у 17 році до н.е., також значною мірою розроблений та фінансований ним, включав новий храм

Садиба Августа була прямо зв'язана з терасою святилища через фрески та коридори. Цей тісний зв'язок між святилищем і будинком [[Принцепс|принцепса]], які домінували в [[Circus Maximus|цирку Максимуса]], повторював трофей, що вже був присутній у королівських палацах династій еллінізму.

== Опис ==
[[Файл:Apollo_Barberini_Glyptothek_Munich_211.jpg|праворуч|міні|455x455пкс| Так званий «Аполлон Барберіні», ймовірна копія культової статуї в храмі Аполлона Палатина в [[Рим|Римі]], І–ІІ ст., [[Гліптотека (Мюнхен)|Мюнхенська гліптотека]] (Інв. 211)]]
Залишки будівлі були розкопані в 1960-х роках Джанфіліппо Кареттоні на території, який різко опустився до [[Circus Maximus|цирку Максимуса]]. Ділянка храму (майданчик Аполлініс) була штучною терасою (70 х 30 м), що спиралася на чотиривимірних підструктурах опусу. Він містив вівтар, облицьований скульптурною групою «[[Мирон (скульптор)|Стадо Мирона]]», розміщену разом на складній основі. У північній частині цієї тераси храм був піднятий на високий подіум, побудований з блоків Туфа та травертину в несучих частинах та інших місцях у цементі. Сам храм був у блоках з [[Каррарський мармур|каррарського мармуру]], з [[Портик|пронаосом]].

Сусідня  бібліотека, Бібліотека Аполлініса Пфальца ({{li|Library of Palatine Apollo|text=Bibliotheca Apollinis Palatini|Q=Q104855323}}), згідно [[Forma Urbis Romae]], була утворена з двох апсидальних залів, стіни яких прикрашені рядом колонок.

== Скульптури ==
Стародавні джерела стверджують, що у храмі були двері зі слонової кістки та велика кількість скульптур. Фронтон включав дві барельєфи полювання на галантів ([[Galatia|Galatians]]), від Дельфі ([[Delphi]]), і [[VI століття до н. е.]], зі скульптурами Ніобідов Бупалуса і Афініса ([[Bupalus|Bupalus and Athenis]].). На полицях біля основи статуї Аполлона були розташовані [[Сивілині книги|Книги Сибілліни]], перенесені туди з [[Храм Юпітера Капітолійського|храму Юпітера]] на Капітолії (пор. [[Светоній]], див''.'' ''31.3 серпня'').

Храм був оточений портиком (портиком Данідса) з колонами в жовтому мармуровому антико-джіллі, і чорними мармуровими статуями п'ятдесяти Данаїдів між колонами, скульптурою Данаоса з його мечем не розігрітим, і кінні статуї синів [[Стародавній Єгипет|Єгипту]].

== Дивіться також ==
* [[Список давньоримських храмів]]

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Культові споруди, побудовані в I столітті до н. е.]]
[[Категорія:Давньоримські споруди Рима]]
[[Категорія:Храми Аполлона]]

Культура: Стародавній Рим

Країна: Італія

Адміністративна одиниця: Рим

Місце розташування: Палатин


text:
# Адам Малиш
Адам Генрик Малиш (пол. Adam Henryk Małysz 'ⓘ, нар. 3 грудня 1977, Вісла, Польща) — польський стрибун на лижах з трампліна, чотириразовий чемпіон світу, чотири рази володів Кубком світу. На зимових Олімпійських іграх поляк завоював три срібні медалі та одну бронзу. 39-разовий чемпіон Польщі. 2011 року Малиш був визнаний «Спортсменом десятиліття» Польщі.
Один з найуспішніших спортсменів у стрибках з трампліна за всю історію цього виду спорту.
Наприкінці сезону 2010/2011 Адам Малиш оголосив про завершення спортивної кар'єри.

title: Адам Малиш

wikitext:
{{Othernames|Малиш}}
{{Спортсмен
| ім'я = Адам Генрик Малиш
| зображення = Adam Malysz (2).jpg
| підпис = Адам Малиш у Хольменколлен 2006 р.
| прізвисько = «Бетмен», «Орел з Вісли»
| національність = [[Поляки|поляк]]
| місце_проживання = [[Вісла (місто)|Вісла]]
| дата_народження = 3.12.1977
| місце_народження = [[Вісла (місто)|Вісла]], [[Польща]]
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| зріст = 173 [[см]]
| вага = 53,5 [[кг]]
| вебсторінка  =
| країна = {{POL}}
| вид_спорту = [[стрибки з трампліна]]
| дисципліна =
| студентська_команда =
| клуб =
| команда =
| статус_професіонала =
| тренери =
| завершення_виступів =
| тренує =
| світові =
| регіональні =
| національні =
| олімпійські =
| паралімпійські =
| найвищий_рейтинг =
| особисті_рекорди =
| медалі =
{{MedalCompetition|[[Зимові Олімпійські ігри]]}}
{{MedalSilver|[[Зимові Олімпійські ігри 2002|Солт-Лейк-Сіті 2002]] |великий трамплін}}
{{MedalSilver|[[Зимові Олімпійські ігри 2010|Ванкувер 2010]] |нормальний трамплін}}
{{MedalSilver|[[Зимові Олімпійські ігри 2010|Ванкувер 2010]] |[[Стрибки з трампліна на зимових Олімпійських іграх 2010 — Індивідуальні змагання (великий трамплін)|великий трамплін]]}}
{{MedalBronze|[[Зимові Олімпійські ігри 2002|Солт-Лейк-Сіті 2002]] |нормальний трамплін}}
{{MedalCompetition|Чемпіонати світу з лижних видів спорту}}
{{MedalGold|Чемпіонат світу в Лахті 2001 (індивідуальні змагання, нормальний трамплін)}}
{{MedalGold|Чемпіонат світу у Валь-ді-Фьємме 2003 (індивідуальні змагання, нормальний трамплін)}}
{{MedalGold|Чемпіонат світу у Валь-ді-Фьємме 2003 (індивідуальні змагання, великий трамплін)}}
{{MedalGold|Чемпіонат світу в Саппоро 2007 (індивідуальні змагання, нормальний трамплін)}}
{{MedalSilver|Чемпіонат світу в Лахті 2001 (індивідуальні змагання, великий трамплін)}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з лижних видів спорту 2011|Хольменколлен 2011]]| індивідуальні, HS 105}}
| show-medals = yes
}}
'''Адам Генрик Малиш''' ({{lang-pl|Adam Henryk Małysz}}  {{Audio|pl-Adam Małysz.ogg|'|a|d|a|m|-|'|m|a|ł|y|sz}}, нар. [[3 грудня]] [[1977]], [[Вісла (місто)|Вісла]], [[Польща]]) — [[поляк|польський]] [[Стрибки з трампліна|стрибун на лижах з трампліна]], чотириразовий чемпіон світу, чотири рази володів Кубком світу. На зимових Олімпійських іграх поляк завоював три срібні медалі та одну бронзу. 39-разовий чемпіон Польщі. [[2011]] року Малиш був визнаний «Спортсменом десятиліття» Польщі.

Один з найуспішніших спортсменів у стрибках з трампліна за всю історію цього виду [[спорт]]у.

Наприкінці сезону 2010/2011 Адам Малиш оголосив про завершення спортивної кар'єри.

== Посилання ==
* [https://web.archive.org/web/20070224190249/http://www.skiforeningen.no/holmenkollen/holmenkollen_historikk Holmenkollen medalists]
* [https://web.archive.org/web/20070224190249/http://www.skiforeningen.no/holmenkollen/holmenkollen_historikk Holmenkollen winners since 1892]
* [https://web.archive.org/web/20070501060534/http://eskijumping.com/ Ski jumping website]
* [http://24tv.ua/home/showSingleNews.do?adam_malish__odin_z_nayyaskravishih_letyuchih_lizhnikiv_istoriyi&objectId=129183 Адам Малиш - один з найяскравіших летючих лижників історії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120719084626/http://24tv.ua/home/showSingleNews.do?adam_malish__odin_z_nayyaskravishih_letyuchih_lizhnikiv_istoriyi&objectId=129183 |date=19 липня 2012 }}

{{Портали|Біографії|Спорт}}

{{DEFAULTSORT:Малиш, Адам}}
[[Категорія:Польські стрибуни з трампліна|м]]
[[Категорія:Польські срібні олімпійські медалісти|м]]
[[Категорія:Польські бронзові олімпійські медалісти|м]]
[[Категорія:Срібні призери зимових Олімпійських ігор 2010|м]]
[[Категорія:Срібні призери зимових Олімпійських ігор 2002|м]]
[[Категорія:Бронзові призери зимових Олімпійських ігор 2002|м]]
[[Категорія:Стрибуни з трампліна на зимових Олімпійських іграх 2010|м]]
[[Категорія:Стрибуни з трампліна на зимових Олімпійських іграх 2006|м]]
[[Категорія:Стрибуни з трампліна на зимових Олімпійських іграх 2002|м]]
[[Категорія:Стрибуни з трампліна на зимових Олімпійських іграх 1998|м]]
[[Категорія:Польські чемпіони світу|м]]
[[Категорія:Чемпіони світу зі стрибків з трампліна|м]]
[[Категорія:Уродженці Вісли|м]]
[[Категорія:Спортсмени року Польщі]]

title: Загальна інформація

Прізвиська: «Бетмен», «Орел з Вісли»

Національність: поляк

Громадянство: Республіка Польща

Місце проживання: Вісла

Народження: 3 грудня 1977 (47 років) · Вісла, Польща

Alma mater: Częstochowa University of Technologyd

title: Спорт

Країна: Польща

Вид спорту: стрибки з трампліна

Команда: WSS Wisład

title: Зимові Олімпійські ігри

Срібло:
Солт-Лейк-Сіті 2002 · великий трамплін
Ванкувер 2010 · нормальний трамплін
Ванкувер 2010 · великий трамплін

Бронза: Солт-Лейк-Сіті 2002 · нормальний трамплін

title: Чемпіонати світу з лижних видів спорту

Бронза: Хольменколлен 2011 · індивідуальні, HS 105


text:
# По тонкому льоду
«По тонкому льоду» (рос. По тонкому льду) — радянський художній фільм 1966 року, режисера Даміра Вятича-Бережних, знятий за однойменною повістю Георгія Брянцева.

## Сюжет
Фільм був знятий до 50-річчя органів державної безпеки Радянського Союзу. Фільм оповідає про боротьбу працівників органів держбезпеки СРСР проти німецької розвідки в передвоєнні роки і проти німецьких військ в роки Великої Вітчизняної війни. У центрі фільму історія трьох контррозвідників. У 1939 році чекісти Брагін, Трапезников і Безродний нападають на слід резидента німецької розвідки полковника Дункеля. Але під час переслідування Дункель ховається. Після початку війни чекісти отримують завдання встановити розташування ворожого розвідцентру і паралізувати його роботу. Тут вони знову стикаються з німецьким полковником розвідки Дункелем. Чекістам вдається захопити Дункеля і переправити через лінію фронту.

## У ролях
- Віктор Коршунов — Дмитро Дмитрович Брагін
- Фелікс Яворський — Геннадій Васильович Безродний
- Олексій Ейбоженко — Андрій Трапезников
- Михайло Глузський — Олександр Васильович Кочергін
- Ізольда Ізвицька — Оксана
- Олексій Алексєєв — Аким
- Микола Крючков — Герасим Трохимович Пароконний
- Микола Крюков — полковник Дункель, він же Фідлер, він же Похмурий
- Олег Мокшанцев — шофер Мігалкін
- Василь Нещипленко — Вітковський
- Тетяна Панкова — Кулькова, стара баптистка
- Микола Сморчков — Павло Васильчиков, партизан
- Гліб Стриженов — Карл Фрідріхович Франкенберг, лікар-терапевт
- Олександр Шворін — Вадим Данилович Філін
- Олев Ескола — штурмбанфюрер Земельбауер
- Валерія Бєскова — Лариса Сергіївна Брусенцова
- Сергій Голованов — Борис Антонович Селіхов
- Микола Граббе — Осадчий
- Вадим Захарченко — Кошельков
- Юрій Кірєєв — співробітник НКВД
- Пëтр Любешкін — Омельченко, секретар парторганізації автобази
- Лаврентій Масоха — гауптман Фробль
- Микола Погодін — Каменщиков
- Інна Федорова — господиня квартири
- Роман Хомятов — Володя Воробйов
- Євген Шутов — медичний експерт Хоботов
- Дмитро Орловський — допитуваний
- Ія Маркс — відвідувачка

## Знімальна група
- Режисер — Дамір Вятич-Бережних
- Сценаристи — Іван Бакуринський, Юліан Семенов
- Оператор — Микола Олоновський
- Композитор — Мечислав Вайнберг
- Художник — Юрій Кладієнко

title: По тонкому льоду

wikitext:
{{Фільм
|вид =
|українська назва =По тонкому льоду
|оригінальна назва ={{lang-ru|По тонкому льду}}
|зображення =По тонкому льоду.jpg
|жанр       =військовий фільм
|режисер    =[[Дамір Вятич-Бережних]]
|сценарист  =[[Іван Бакуринський]]
[[Семенов Юліан Семенович|Юліан Семенов]]
|Продюсер   =
|Актори     =[[Коршунов Віктор Іванович | Віктор Коршунов]]
[[Яворський Фелікс Леонідович | Фелікс Яворський]]
[[Ейбоженко Олексій Сергійович | Олексій Ейбоженко]]
|оператор   =[[Микола Олоновський]]
|композитор =[[Мечислав Вайнберг]]
|художник   =[[Юрій Кладієнко]]
|кінокомпанія =«[[Мосфільм]]»
|країна     = {{USSR}}
|тривалість = 175 хв. (2 серії)
|рік        = 1966
| ідентифікатор =0188147
}}
'''«По тонкому льоду»''' ({{lang-ru|По тонкому льду}}) — радянський художній фільм 1966 року, режисера [[Вятич-Бережаних Дамір Олексійович|Даміра Вятича-Бережних]], знятий за однойменною повістю [[Брянцев Георгій Михайлович|Георгія Брянцева]].

== Сюжет ==
Фільм був знятий до 50-річчя органів державної безпеки Радянського Союзу. Фільм оповідає про боротьбу працівників органів держбезпеки СРСР проти німецької розвідки в передвоєнні роки і проти німецьких військ в роки Великої Вітчизняної війни. У центрі фільму історія трьох контррозвідників. У 1939 році чекісти Брагін, Трапезников і Безродний нападають на слід резидента німецької розвідки полковника Дункеля. Але під час переслідування Дункель ховається. Після початку війни чекісти отримують завдання встановити розташування ворожого розвідцентру і паралізувати його роботу. Тут вони знову стикаються з німецьким полковником розвідки Дункелем. Чекістам вдається захопити Дункеля і переправити через лінію фронту.

== У ролях ==
{{div col}}
* [[Коршунов Віктор Іванович|Віктор Коршунов]] — ''Дмитро Дмитрович Брагін
* [[Яворський Фелікс Леонідович|Фелікс Яворський]] — ''Геннадій Васильович Безродний
* [[Ейбоженко Олексій Сергійович|Олексій Ейбоженко]] — ''Андрій Трапезников
* [[Глузський Михайло Андрійович|Михайло Глузський]] — ''Олександр Васильович Кочергін
* [[Ізвицька Ізольда Василівна|Ізольда Ізвицька]] — ''Оксана
* [[Алексєєв Олексій Петрович|Олексій Алексєєв]] — ''Аким
* [[Крючков Микола Опанасович|Микола Крючков]] — ''Герасим Трохимович Пароконний
* [[Крюков Микола Миколайович (актор)|Микола Крюков]] — ''полковник Дункель, він же Фідлер, він же Похмурий
* [[Мокшанцев Олег Євгенович|Олег Мокшанцев]] — ''шофер Мігалкін
* [[Нещипленко Василь Дмитрович|Василь Нещипленко]] — ''Вітковський
* [[Панкова Тетяна Петрівна|Тетяна Панкова]] — ''Кулькова, стара баптистка
* [[Сморчков Микола Гаврилович|Микола Сморчков]] — ''Павло Васильчиков, партизан
* [[Стриженов Гліб Олександрович|Гліб Стриженов]] — ''Карл Фрідріхович Франкенберг, лікар-терапевт
* [[Шворін Олександр Борисович|Олександр Шворін]] — ''Вадим Данилович Філін
* [[Олев Ескола]] — ''штурмбанфюрер Земельбауер
* [[Бєскова Валерія Миколаївна|Валерія Бєскова]] — ''Лариса Сергіївна Брусенцова
* [[Голованов Сергій Петрович|Сергій Голованов]] — ''Борис Антонович Селіхов
* [[Граббе Микола Карлович|Микола Граббе]] — ''Осадчий
* [[Захарченко Вадим Вікторович|Вадим Захарченко]] — ''Кошельков
* [[Кірєєв Юрій Ілліч|Юрій Кірєєв]] — ''співробітник НКВД
* [[Любешкін Петро Володимирович|Пëтр Любешкін]] — ''Омельченко, секретар парторганізації автобази
* [[Масоха Лаврентій Омелянович|Лаврентій Масоха]] — ''гауптман Фробль
* [[Погодін Микола Миколайович|Микола Погодін]] — ''Каменщиков
* [[Федорова Інна Іванівна|Інна Федорова]] — ''господиня квартири
* [[Хомятов Роман Захарович|Роман Хомятов]] — ''Володя Воробйов
* [[Шутов Євген Юхимович|Євген Шутов]] — ''медичний експерт Хоботов
* [[Орловський Дмитро Дмитрович|Дмитро Орловський]] — ''допитуваний
* [[Маркс Ія Михайлівна|Ія Маркс]] — ''відвідувачка
{{div col end}}

== Знімальна група ==
* Режисер — [[Дамір Вятич-Бережних]]
* Сценаристи — [[Іван Бакуринський]], [[Семенов Юліан Семенович|Юліан Семенов]]
* Оператор — [[Микола Олоновський]]
* Композитор — [[Мечислав Вайнберг]]
* Художник — [[Юрій Кладієнко]]

== Посилання ==
* {{imdb|id=0188147|name=''По тонкому льоду''}}
{{Бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}
[[Категорія:Фільми СРСР 1966]]
[[Категорія:Фільми студії «Мосфільм»]]
[[Категорія:Воєнні фільми СРСР]]
[[Категорія:Фільми Даміра Вятич-Бережних]]

title: рос. По тонкому льду

Жанр: військовий фільм

Режисер: Дамір Вятич-Бережних

Сценарист: Іван Бакуринський · Юліан Семенов

У головних · ролях: Віктор Коршунов · Фелікс Яворський · Олексій Ейбоженко

Оператор: Микола Олоновський

Композитор: Мечислав Вайнберг

Художник: Юрій Кладієнко

Кінокомпанія: «Мосфільм»

Тривалість: 175 хв. (2 серії)

Мова: російська

Країна: СРСР


text:
# Воротинські
Воротинські - згаслий князівський рід, який походить від однієї з гілок Рюриковичів - Ольговичів, лінії князів Новосільських. Рід занесено до Оксамитової книги.

## Походження та історія роду
Засновником династії вважається Федор Львович Новосільський, син Лева Романовича Новосільського, († І половина XV століття). Після смерті Лева Новосільського Новосільське князівство розпалося на три верховських князівства: Одоєвське, Бєлєвське, Воротинське. Князь Федор став першим правителем Воротинського князівства.
Князі Воротинські перейшли у підданство Великого князівства Литовського (1442). Князь Іван Михайлович, правнук Лева Романовича, перейшов на службу до Івана III Васильовича, великого князя московського, у якого був боярином та воєводою.

## Представники
- Федір Львович Воротинський — (початок XV століття); дружина — Марія Корибутівна Северська
  - Михайло Федорович Воротинський — (кінець XV століття)
    - Іван Михайлович Воротинський (старший) († 1535); дружина — (1) Анастасія Іванівна Захар'їна, (2) Ганна Василівна Шастунова
      - (від першого шлюбу) Михайло Іванович Воротинський — (бл. 1510—1573); дружина — Степаніда Іванівна Кубенська
        - Іван Михайлович Воротинський (молодший)  — († 1627); дружина — (1) Феодора, (2) Марія Петрівна Буйносова-Ростовська
          - (від другого шлюбу) Олексій Іванович Воротинський — (1610—1642); дружина — Марія Лукьянівна Стрешньова
            - Іван Олексійович Воротинський — († 1679); (1)дружина — Наталія Федорівна Куракина, (2) Анастасія Львовна Ізмайлова
              - (від першого шлюбу) Михайло Іванович Воротинський († 22 вересня 1677)
              - (від першого шлюбу) Стефанида Іванівна Воротинська († 1661), померла в дитинстві
              - (від першого шлюбу) Прасков'я Іванівна Воротинська († 1679)
              -  (від першого шлюбу) Анастасія Іванівна Воротинська († 1691); чоловік — князь Голіцин Петро Олексійович.

          - Єкатерина Іванівна Воротинська; чоловік — князь Федір Сунчалеевич Черкасский.

        - Дмитро Михайлович Воротинський — († 1584)
        - Агрипина Михайлівна Воротинська († 1571)

      - (від першого шлюбу) Володимир Іванович Воротинський — († 1553); дружина — Марія Федорівна Телепньова-Оболенська.
        - Марія Володимирівна Воротинська

      - (від першого шлюбу) Олександр Іванович Воротинський — († 1564); дружина — (1) Ірина, (2) - Марфа
        - (від першого шлюбу) Ганна (Анастасія) Олександрівна Воротинська

  - Дмитро Федорович Воротинський — (кін. XV століття — початок XVI століття)
  - Семен Федорович Воротинський — (кін. XV століття — початок XVI століття)

title: Воротинські

wikitext:
'''Воротинські''' - згаслий [[князь|князівський рід]], який походить від однієї з гілок [[Рюриковичі|Рюриковичів]] - [[Ольговичі|Ольговичів]], лінії князів Новосільських. Рід занесено до [[Бархатна_книга|Оксамитової книги]]<ref>''Н. Новиков, Родословная книга князей и дворян Российских и выезжих (Бархатная книга). В 2-х частях. Часть I. Тип: Университетская тип.  1787 г. Род князей Воротынских. стр. 181-182.</ref>.

== Походження та історія роду ==
Засновником династії вважається Федор Львович Новосільський, син Лева Романовича Новосільського, († І половина [[XV століття]]). Після смерті Лева Новосільського [[Новосільське_князівство|Новосільське князівство]] розпалося на три [[Верховські_князівства|верховських князівства]]: [[Одоєвське князівство|Одоєвське]], [[Бельовське князівство|Бєлєвське]], [[Воротинське князівство|Воротинське]]<ref>''Кром, Михаил Маркович, «Меж Русью и Литвой», М.: «Археографический центр», 1995 — 292 с'' ISBN 5-86169-011-1 (Т.4), ISBN 5-86169-013-8</ref>. Князь Федор став першим правителем Воротинського князівства.

Князі Воротинські перейшли у [[підданство]] [[Велике_князівство_Литовське|Великого князівства Литовського]] (1442). Князь Іван Михайлович, правнук Лева Романовича, перейшов на службу до [[Іван_III_Васильович|Івана III Васильовича]], [[Великі_князі_московські|великого князя московського]], у якого був [[Бояри|боярином]] та [[воєвода|воєводою]].

== Представники ==
{{Tree list}}
* Федір Львович Воротинський — (початок XV століття); дружина — Марія Корибутівна Северська
** Михайло Федорович Воротинський — (кінець XV століття)
*** {{Tree list/final branch}}Іван Михайлович Воротинський (старший) († 1535); дружина — (1) Анастасія Іванівна Захар'їна, (2) Ганна Василівна Шастунова
**** (від першого шлюбу) Михайло Іванович Воротинський — (бл. 1510—1573); дружина — Степаніда Іванівна Кубенська
***** Іван Михайлович Воротинський (молодший)  — († 1627); дружина — (1) Феодора, (2) Марія Петрівна Буйносова-Ростовська
****** (від другого шлюбу) Олексій Іванович Воротинський — (1610—1642); дружина — Марія Лукьянівна Стрешньова
******* {{Tree list/final branch}}Іван Олексійович Воротинський — († 1679); (1)дружина — Наталія Федорівна Куракина, (2) Анастасія Львовна Ізмайлова
******** (від першого шлюбу) Михайло Іванович Воротинський († 22 вересня 1677)
******** (від першого шлюбу) Стефанида Іванівна Воротинська († 1661), померла в дитинстві
******** (від першого шлюбу) Прасков'я Іванівна Воротинська († 1679)
******** {{Tree list/final branch}} (від першого шлюбу) Анастасія Іванівна Воротинська († 1691); чоловік — князь [[Голіцин Петро Олексійович]].
****** Єкатерина Іванівна Воротинська; чоловік — князь Федір Сунчалеевич Черкасский.
***** Дмитро Михайлович Воротинський — († 1584)
***** {{Tree list/final branch}}Агрипина Михайлівна Воротинська († 1571)
**** (від першого шлюбу) Володимир Іванович Воротинський — († 1553); дружина — Марія Федорівна Телепньова-Оболенська.
***** {{Tree list/final branch}}Марія Володимирівна Воротинська
**** {{Tree list/final branch}}(від першого шлюбу) Олександр Іванович Воротинський — († 1564); дружина — (1) Ірина, (2) - Марфа
***** {{Tree list/final branch}}(від першого шлюбу) Ганна (Анастасія) Олександрівна Воротинська
** Дмитро Федорович Воротинський — (кін. XV століття — початок XVI століття)
** {{Tree list/final branch}}Семен Федорович Воротинський — (кін. XV століття — початок XVI століття)
{{Tree list/end}}

== Примітки ==
{{примітки}}

[[Категорія:Воротинські]]


text:
# Вятське сільське поселення (Омутнінський район)
Вя́тське сільське поселення (рос. Вятское сельское поселение) — адміністративна одиниця у складі Омутнінського району Кіровської області Росії. Адміністративний центр поселення — присілок Єжово.

## Історія
Станом на 2002 рік на території сучасного поселення існували такі адміністративні одиниці:
- частина смт Білоріченськ (селище Юбілейний)
- Білозерський сільський округ (село Красноглиньє, селище 92 км, присілки Волчата, Зиміно, Пермська, Пестері, Реневська, Турундаєвська)
- Вятський сільський округ (присілки Єжово, Луп'я, Лусніки, Петухи, Рякіно, Сидорята)

Поселення було утворене згідно із законом Кіровської області від 7 грудня 2004 року № 284-ЗО у рамках муніципальної реформи шляхом перетворення Білозерського та Вятського сільських округів. 2011 року Білозерське сільське поселення було приєднане до Вятського.
Станом на 2002 рік до складу смт Білоріченськ входило селище Юбілейний, яке вже станом на 2004 рік перебувало у складі Вятського сільського поселення.

## Населення
Населення поселення становить 464 особи (2017; 472 у 2016, 494 у 2015, 518 у 2014, 550 у 2013, 583 у 2012, 593 у 2010, 856 у 2002).

## Склад
До складу поселення входять 15 населених пункти:
| Населений пункт         | Населення, осіб (2002) | Населення, осіб (2010) |
| ----------------------- | ---------------------- | ---------------------- |
| 92 км, селище           | 10                     | 5                      |
| Волчата, присілок       | 3                      | 1                      |
| Єжово, присілок         | 342                    | 328                    |
| Зиміно, присілок        | 221                    | 119                    |
| Красноглиньє, село      | 10                     | 2                      |
| Луп'я, присілок         | 37                     | 13                     |
| Лусніки, присілок       | 0                      | 0                      |
| Пермська, присілок      | 95                     | 50                     |
| Пестері, присілок       | 1                      | 1                      |
| Петухи, присілок        | 0                      | 1                      |
| Реневська, присілок     | 35                     | 18                     |
| Рякіно, присілок        | 1                      | 0                      |
| Сидорята, присілок      | 8                      | 5                      |
| Турундаєвська, присілок | 26                     | 7                      |
| Юбілейний, селище       | 67                     | 43                     |

wikitext:
{{Сільське поселення Росії|
  | назва               = Вятське сільське поселення
  | прапор              =
  | опис прапора        =
  | герб                =
  | опис герба          =
  | розташування        =
  | країна              = {{RUS}}
  | регіон              = [[Кіровська область]]
  | район               = [[Омутнінський район]]
  | центр               = присілок [[єжово (Омутнінський район)|Єжово]]
  | голова              = Кошедова Світлана Іванівна
  | дата утворення      = [[7 грудня]] [[2004]] року
  | депутатський корпус =
  | площа               =
  | населення           = 464 особи ([[2017]])
  | щільність           =
  | етнічність          =
  | населені пункти     = 15 сільських нп
  | телефонний код      =
  | поштові індекси     =
  | часовий пояс        = MSK (UTC+3)
  | номер авто          = 43
  | ЗКАТО               = 33628412
  | сайт                =
 }}

{{Otheruses|Вятське сільське поселення}}

'''Вя́тське сільське поселення''' ({{lang-ru|Вятское сельское поселение}}) — [[міське поселення Росії|адміністративна одиниця]] у складі [[омутнінський район|Омутнінського району]] [[кіровська область|Кіровської області]] [[росія|Росії]]. Адміністративний центр поселення — присілок [[єжово (Омутнінський район)|Єжово]].

== Історія ==
Станом на [[2002]] рік на території сучасного поселення існували такі адміністративні одиниці:
* частина '''смт Білоріченськ''' (селище Юбілейний)
* '''Білозерський сільський округ''' (село Красноглиньє, селище 92 км, присілки Волчата, '''Зиміно''', Пермська, Пестері, Реневська, Турундаєвська)
* '''Вятський сільський округ''' (присілки '''Єжово''', Луп'я, Лусніки, Петухи, Рякіно, Сидорята)

Поселення було утворене згідно із законом Кіровської області від [[7 грудня]] [[2004]] року № 284-ЗО у рамках [[Муніципальна реформа у Росії 2006|муніципальної реформи]] шляхом перетворення Білозерського та Вятського сільських округів. [[2011]] року Білозерське сільське поселення було приєднане до Вятського<ref>{{Cite web |url=http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/legislation_RF/index.php?do4=document&id4=b477a4b8-50f6-4811-a981-8a286faa175d |title=Архівована копія |accessdate=4 грудня 2017 |archive-date=14 березня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160314022824/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/legislation_rf/index.php?do4=document&id4=b477a4b8-50f6-4811-a981-8a286faa175d }}</ref>.

Станом на 2002 рік до складу [[білоріченське сільське поселення|смт Білоріченськ]] входило селище Юбілейний, яке вже станом на [[2004]] рік перебувало у складі Вятського сільського поселення.

== Населення ==
Населення поселення становить 464 особи ([[2017]]{{RUS-population|2017}}; 472 у [[2016]]{{RUS-population|2016}}, 494 у [[2015]]{{RUS-population|2015}}, 518 у [[2014]]{{RUS-population|2014}}, 550 у [[2013]]{{RUS-population|2013}}, 583 у [[2012]]{{RUS-population|2012}}, 593 у [[2010]]<ref>[https://rodnaya-vyatka.ru/perepis2010/region/33 Всероссийская перепись населения 2010 года: Кировская область - сводная таблица районов и городских округов] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210611111958/https://rodnaya-vyatka.ru/perepis2010/region/33 |date=11 червня 2021 }} — краєзнавчий портал «Родная Вятка» {{ref-ru}}</ref>, 856 у [[2002]]{{RUS-lingvarium}}).

== Склад ==
До складу поселення входять 15 населених пункти:
{| align="center" class="standard" class="wikitable sortable"
|+
! |Населений пункт
! |Населення,
осіб ([[2002]])
! |Населення,
осіб ([[2010]])
|-----
| [[92 км (селище)|92 км]], селище
| align="right"| 10
| align="right"| 5
|-----
| [[Волчата]], присілок
| align="right"| 3
| align="right"| 1
|-----
| [[єжово (Омутнінський район)|Єжово]], присілок
| align="right"| 342
| align="right"| 328
|-----
| [[Зиміно]], присілок
| align="right"| 221
| align="right"| 119
|-----
| [[Красноглиньє]], село
| align="right"| 10
| align="right"| 2
|-----
| [[луп'я (присілок)|Луп'я]], присілок
| align="right"| 37
| align="right"| 13
|-----
| Лусніки, присілок
| align="right"| 0
| align="right"| 0
|-----
| [[Пермська]], присілок
| align="right"| 95
| align="right"| 50
|-----
| [[пестері (Омутнінський район)|Пестері]], присілок
| align="right"| 1
| align="right"| 1
|-----
| [[петухи (Омутнінський район)|Петухи]], присілок
| align="right"| 0
| align="right"| 1
|-----
| [[Реневська]], присілок
| align="right"| 35
| align="right"| 18
|-----
| Рякіно, присілок
| align="right"| 1
| align="right"| 0
|-----
| [[Сидорята]], присілок
| align="right"| 8
| align="right"| 5
|-----
| [[Турундаєвська]], присілок
| align="right"| 26
| align="right"| 7
|-----
| [[юбілейний (Омутнінський район)|Юбілейний]], селище
| align="right"| 67
| align="right"| 43
|+
|}

== Примітки ==
{{reflist|2}}

{{кіровська область-доробити}}
{{омутнінський район}}

[[Категорія:Поселення Омутнінського району]]

title: Вятське сільське поселення

Країна: Росія

Регіон: Кіровська область

Район: Омутнінський район

Центр: присілок Єжово

Голова: Кошедова Світлана Іванівна

Дата утворення: 7 грудня 2004 року

title: Основні дані

Населені пункти: 15 сільських нп

Часовий пояс: MSK (UTC+3)