text:
# Прагсдорф
Прагсдорф (нім. Pragsdorf) — громада в Німеччині, розташована в землі Мекленбург-Передня Померанія. Входить до складу району Мекленбургіше-Зенплатте. Складова частина об'єднання громад Штаргардер-Ланд.
Площа — 14,32 км2. Населення становить 555 ос. (станом на 31 грудня 2020).

title: Прагсдорф

wikitext:
{{Місто Німеччини
| назва = Прагсдорф
| місцева_назва       = Pragsdorf
| тип_НП              = громада
| зображення          =
| зображення_розмір   =
| зображення_підпис   =
| герб                =
| прапор              =
| карта               = Pragsdorf in MBS.svg
| карта_розмір        =
| карта_підпис        = Прагсдорф на карті району
| земля               = [[Мекленбург-Передня Померанія]]
| округ               =
| район               = [[Мекленбургіше-Зенплатте (район)|Мекленбургіше-Зенплатте]]
| об'єднання громад = [[Штаргардер-Ланд (об'єднання громад)|Штаргардер-Ланд]]
| посада_лідера       =
| лідер               =
| партія_лідера       =
| висота              = 56
| площа               = 14.32
| дата_населення      = {{Metadata Population DE-MV||дата}}<ref>{{Metadata Population DE-MV||джерело}}</ref>
| населення           = {{Metadata Population DE-MV|13071117}}
| latd=53 | latm=32| lats=08
| longd=13| longm=24| longs=00
| розміщення_підпису = left
| поштовий_код        = 17094
| телефонний_код      = 03966
| стат_код            = 13 0 71 117
| авто_номер          = MST
| вебсайт             = [http://www.stargarder-land.de/htm/allg/gemeinden/pragsd.php www.stargarder-land.de]
}}
'''Прагсдорф''' ({{lang-de|Pragsdorf}}) — громада в [[Німеччина|Німеччині]], розташована в [[Землі Німеччини|землі]] [[Мекленбург-Передня Померанія]]. Входить до складу району [[Мекленбургіше-Зенплатте (район)|Мекленбургіше-Зенплатте]]. Складова частина [[Об'єднання громад (Німеччина)|об'єднання громад]] [[Штаргардер-Ланд (об'єднання громад)|Штаргардер-Ланд]].

Площа — 14,32 км2. Населення становить {{formatnum:{{Metadata Population DE-MV|13071117}}}} ос. (станом на {{Metadata Population DE-MV||дата}}).

== Галерея ==
{{center|<gallery>Файл:Pragsdorf-Kirche.jpg|
</gallery>}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Німеччина}}
{{commonscat-inline|Pragsdorf}}
* [https://archive.today/20070613200325/http://www.stargarder-land.de/htm/allg/gemeinden/pragsd.php Офіційний сайт] {{ref-de}}

{{Район Мекленбургіше-Зенплатте}}
{{Бібліоінформація|TYP=g|GND=7742902-3}}
{{germany-geo-stub}}

[[Категорія:Громади Мекленбургу-Передньої Померанії]]

title: Координати: 53°32′08″ пн. ш. 13°24′00″ сх. д. / 53.53556° пн. ш. 13.40000° сх. д.

Країна: Німеччина

Земля: Мекленбург-Передня Померанія

Район: Мекленбургіше-Зенплатте

Об'єднання громад: Штаргардер-Ланд

Населення (31 грудня 2020)

Прагсдорф на карті району

ПрагсдорфРозташування на карті Німеччини

Часовий пояс: CET (UTC+1)

- Літній час: CEST (UTC+2)


text:
# Падуанська герцогиня
«Падуанська герцогиня» (англ. The Duchess of Padua) — рання п'єса ірландського письменника Оскара Вайлда. Мелодраматична трагедія, написана білим віршем, складається з п'яти дій. Написана на початку 1883 року в Парижі, безпосередньо для актриси Мері Андерсон, яка, однак, в останній момент відмовилася зіграли головну роль. Перша публікація п'єси відбулася 1883 року в Нью-Йорку. 26 січня 1891 року п'єсу поставили на сцені Бродвейського театру в Нью-Йорку під назвою «Гвідо Ферранті», яка йшла протягом трьох тижнів. 1922 року Гнат Юра здійснив власний переклад п'єси українською та поставив її на сцені Театру імені Івана Франка, який тоді працював у Вінниці.

## Історія написання
Вайлд вперше згадує про можливість написання білим віршем трагедії на п'ять дій у 1880 році. Першопочатково п'єса мала мати назву «Герцогиня Флорентійська». На Вайлда, зокрема, сильно вплинули дві історичні п'єси Віктора Гюго — «Лукреція Борджіа» (1833) та «Анджело, тиран Падуйський» (1835), дія яких також відбувалася в Італії.
Вайлд писав п'єсу безпосередньо для Мері Андерсон, яка мала б зіграти головну роль:
|  | Я не зможу написати навіть плану п'єси, допоки не зустрінусь та не порозмовляю з Вами. Усі хороші п'єси — це поєднання поетичної вигадки та того практичного акторського знання, яке надає насиченості сценічній грі... Я хочу, щоб Ви стали в один ряд із великими актрисами світу... Через ту цілковиту та палку віру, яку Ви в мене вселяєте, у мене не залишилося жодних сумнівів щодо того, що я можу написати і напишу для Вас таку п'єсу, створену для Вас і натхненну Вами, що прославить Вас як нову Рашель і, можливо, прославить мене як нового Гюго. Оригінальний текст (англ.) I cannot write the scenario until see you and talk to you. All good plays are a combination of the dream of a poet and that practical knowledge of the actor which gives concentration to the action...I want you to rank with the great actresses of the earth...having in you a faith which is as flawless as it is fervent I doubt not for a moment that I can and will write for you a play which, created for you and inspired by you, shall give you the glory of a Rachel, and may yield me the fame of a Hugo. |

У Вайлда, однак, виникли труднощі у переговорах з її менеджером і вітчимом, Гамільтоном Гріффіном, якого письменник позаочі називав просто «Гріффіном» або «огрядним втілення жаху». 23 вересня 1882 року всі троє зустрілися в Бостоні і домовилися про прем'єру 22 січня 1883 року. У жовтні Вайлд дізнався, що Гріффін та Мері вирішили відкласти постановку до листопада. Зрештою, у грудні, вони все-таки підписали контракт — Вайлд отримав 1,000 фунтів авансом, а решту 4000 фунтів мав отримати, якщо Мері одобрить остаточну версію п'єси, яку письменник зобов'язався представити в березні 1883 року. Вайлд розраховував на аванс у розмірі 5000 фунтів, тому залишився дещо розчарований та назвав свій заробіток «жебрацькою платнею».
Вайлд закінчив п'єсу в паризькому готелі «Вольтер» 15 березня 1883, на 14 днів пізніше від встановленого Гріффіном терміну. Андерсон, однак, повела себе непохитно і у квітні повністю відмовилась від п'єси.
У 1889 році постановкою п'єси несподівано зацікавився американський актор Лоуренс Баррет, який відразу вийшов на контакт з Вайлдом. Обговорити п'єсу домовились у липні. У своєму листі до Баррета Вайлд навіть погодився зробити будь-які запропоновані актором зміни. Серед змін, запропонованих Бареттом, стала нова назва — «Гвідо Ферранті», на честь головного героя. Таке рішення, на думку Баретта, мало принести величезний успіх. Він також переконав Вайлда приховати на деякий час своє авторство, щоб на постановку не впала тінь попередньої провальної п'єси «Віра, або Нігілісти» . Однак, газеті «New York Tribune» вдалось правильно визначити автора, а вже після прем'єрного показу на рекламних оголошеннях писало: «Любовна трагедія Оскара Вайлда». П'єса вперше поставлена у січні 1891 у Нью-Йорку, Барет зіграв Феранті, а Мінна К. Гейл — герцогиню Падуанську. Протягом трьох тижнів п'єсу поставили двадцять один раз.

## Дійові особи
| - Сімоне Ґессо, герцог Падуї; - Беатріче, його дружина; - Андреа Полляюольо, кардинал Падуї; - Массіо Петруччі , з окружейння герцога; - Еппо Бітелльоццо, з окруження герцога; - Тадео Барді, придворний герцог; | - Ґвідо Ферранті, молодик. - Асканіо Крістофано, його друг; - Граф Моранцоне, літня людина; - Бернардо Кавалькаті, прокурор Падуї; - Ґуґо, кат; - Лючія, дівчина при герцогині. |

## Сюжет
Молодий Ґвідо Ферранті, син колишнього герцога Падуанського, вступає на службу до нинішнього герцога, щоб помститися за смерть свого батька. Однак, закохавшись в герцогиню, Ґвідо не може змусити себе скоїти вбивство та заплямувати кров'ю їхню з герцогинею стосунки. Заради їхнього взаємного кохання, на злочин наважується сама герцогиня і вбиває кинджалом свого сонного чоловіка. Довідавшись про такий вчинок герцогині, Ґвідо починає зневажати свою кохану. Розлютившись, герцогиня наказує сторожі заарештувати Гвідо як вбивцю її чоловіка. Відбувається суд, де Ґвідо бере на себе усю провину та чекає на страту. Герцогиня кається у своєму вчинку та навідується до камери Ґвідо, аби допомогти йому втекти. Закінчується п'єса трагічно — герцогиня випиває отруту, а Ґвідо прохромлює своє серце кинджалом.

## Переклад українською
- Уальд О. Падуанська герцогиня: Трагедія з XVI століття (З англ. перекл. Голубець М.) / О. Уальд // Життя і мистецтво. — 1920. — Ч.1. — С.13-18; Ч.2. С.43-51; Ч.3. — С.84-86; Ч.4/5. — С.120-126; Ч.6/8. — С.155-172

wikiname: ukwiki

title: Падуанська герцогиня

in_language: uk

wikitext:
{{Літературний твір
 |Назва                 = Падуанська герцогиня
 |Назва мовою оригіналу = англ. The Duchess of Padua
 |Зображення            = Файл:The Duchess of Padua.jpg
 |Розмір                =
 |Опис до зображення    = Зображення одної зі сцен п'єси (1901)
 |Жанр                  = Мелодраматична трагедія
 |Автор                 = [[Оскар Вайлд]]
 |Мова оригіналу        = [[англійська]]
 |Написаний             = [[1893 у літературі|1893]]
 |Публікація            = [[1893 у літературі|1893]]
 |Переклад              = 1920
 |Вікіджерела-текст        = en:The Duchess of Padua
 }}
'''«Падуанська герцогиня»''' ({{lang-en|The Duchess of Padua}}) — рання [[п'єса]] ірландського письменника [[Оскар Уайльд|Оскара Вайлда]]. [[Мелодрама]]тична [[трагедія]], написана [[Білий вірш|білим віршем]], складається з п'яти дій. Написана на початку 1883 року в [[Париж]]і, безпосередньо для актриси Мері Андерсон, яка, однак, в останній момент відмовилася зіграли головну роль. Перша публікація п'єси відбулася 1883 року в Нью-Йорку. 26 січня 1891 року п'єсу поставили на сцені Бродвейського театру в [[Нью-Йорк (штат)|Нью-Йорку]] під назвою «Гвідо Ферранті», яка йшла протягом трьох тижнів<ref>{{cite web|url=http://www.britishtheatreguide.info/reviews/duchesspadua-rev|title=Theatre review: The Duchess of Padua at Pentameters Theatre|date=1 січня 2010|publisher=|accessdate=22 вересня 2014|archive-date=7 квітня 2014|archive-url=https://web.archive.org/web/20140407061749/http://www.britishtheatreguide.info/reviews/duchesspadua-rev}}</ref>. 1922 року [[Гнат Юра]] здійснив власний переклад п'єси українською та поставив її на сцені [[Театр імені Івана Франка|Театру імені Івана Франка]], який тоді працював у Вінниці<ref>{{Cite web |url=http://old.kultart.lnu.edu.ua/Visnyk_Cult-Arts/2007_07/Matusha.pdf |title=БРИТАНСЬКА І АМЕРИКАНСЬКА ДРАМАТУРГІЯ ХХ СТ. В УКРАЇНІ: ПОСТАВИ ТА ПУБЛІКАЦІЇ с.55 |accessdate=22 червня 2018 |archive-date=7 січня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170107200920/http://old.kultart.lnu.edu.ua/Visnyk_Cult-Arts/2007_07/Matusha.pdf }}</ref>.

== Історія написання ==
Вайлд вперше згадує про можливість написання білим віршем трагедії на п'ять дій у 1880 році. Першопочатково п'єса мала мати назву «Герцогиня Флорентійська»<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. [[Penguin Books]], 1987, p. 144</ref>. На Вайлда, зокрема, сильно вплинули дві історичні п'єси [[Віктор Гюго|Віктора Гюго]] — «Лукреція Борджіа» (1833) та «Анджело, тиран Падуйський» (1835), дія яких також відбувалася в [[Італія|Італії]]<ref>Kohl, Norbert. ''Oscar Wilde: The Works of a Conformist Rebel''. Cambridge University Press, 2011 p.46</ref>.

Вайлд писав п'єсу безпосередньо для Мері Андерсон, яка мала б зіграти головну роль:
{{цитата|'' Я не зможу написати навіть плану п'єси, допоки не зустрінусь та не порозмовляю з Вами. Усі хороші п'єси — це поєднання поетичної вигадки та того практичного акторського знання, яке надає насиченості сценічній грі... Я хочу, щоб Ви стали в один ряд із великими актрисами світу... Через ту цілковиту та палку віру, яку Ви в мене вселяєте, у мене не залишилося жодних сумнівів щодо того, що я можу написати і напишу для Вас таку п'єсу, створену для Вас і натхненну Вами, що прославить Вас як нову Рашель і, можливо, прославить мене як нового [[Віктор Гюго|Гюго]].<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p.198</ref>   '' {{oq|en|I cannot write the scenario until see you and talk to you. All good plays are a combination of the dream of a poet and that practical knowledge of the actor which gives concentration to the action...I want you to rank with the great actresses of the earth...having in you a faith which is as flawless as it is fervent I doubt not for a moment that I can and will write for you a play which, created for you and inspired by you, shall give you the glory of a Rachel, and may yield me the fame of a Hugo. }}}}

У Вайлда, однак, виникли труднощі у переговорах з її менеджером і вітчимом, Гамільтоном Гріффіном, якого письменник позаочі називав просто «Гріффіном» або «огрядним втілення жаху»<ref>Letters to Steel Mackaye in Percy Mackaye, ''Epoch: The Life of Steel Mackaye'' (NY, 1927), 444, 445-6; originally found in Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p.198</ref>. 23 вересня 1882 року всі троє зустрілися в [[Бостон]]і і домовилися про прем'єру 22 січня 1883 року. У жовтні Вайлд дізнався, що Гріффін та Мері вирішили відкласти постановку до листопада. Зрештою, у грудні, вони все-таки підписали контракт — Вайлд отримав 1,000 фунтів авансом, а решту 4000 фунтів мав отримати, якщо Мері одобрить остаточну версію п'єси, яку письменник зобов'язався представити в березні 1883 року<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p.199</ref>. Вайлд розраховував на аванс у розмірі 5000 фунтів, тому залишився дещо розчарований та назвав свій заробіток «жебрацькою платнею»<ref>Edgar Saltus, ''Oscar Wilde, An Idler's Impressions (Chicago, 1917), 14-15; Lewis and Smith, 410; found in Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p.199</ref>.

Вайлд закінчив п'єсу в паризькому готелі «Вольтер»<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p. 202</ref> 15 березня 1883, на 14 днів пізніше від встановленого Гріффіном терміну. Андерсон, однак, повела себе непохитно і у квітні повністю відмовилась від п'єси<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p. 210</ref>.

У 1889 році постановкою п'єси несподівано зацікавився американський актор Лоуренс Баррет, який відразу вийшов на контакт з Вайлдом. Обговорити п'єсу домовились у липні. У своєму листі до Баррета Вайлд навіть погодився зробити будь-які запропоновані актором зміни<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p.313</ref>. Серед змін, запропонованих Бареттом, стала нова назва — «Гвідо Ферранті», на честь головного героя. Таке рішення, на думку Баретта, мало принести величезний успіх. Він також переконав Вайлда приховати на деякий час своє авторство, щоб на постановку не впала тінь попередньої провальної п'єси «[[Віра, або Нігілісти]]» . Однак, газеті «New York Tribune» вдалось правильно визначити автора, а вже після прем'єрного показу на рекламних оголошеннях писало: «Любовна трагедія Оскара Вайлда»<ref>Ellerman, Richard. ''Oscar Wilde''. Penguin Books, 1987, p. 314</ref>. П'єса вперше поставлена у січні 1891 у Нью-Йорку, Барет зіграв Феранті, а Мінна К. Гейл — герцогиню Падуанську. Протягом трьох тижнів п'єсу поставили двадцять один раз<ref name="openlibrary330">{{cite web|url=https://openlibrary.org/books/OL23281201M/Bibliography_of_Oscar_Wilde|title=Bibliography of Oscar Wilde (Open Library)|publisher=|accessdate=22 вересня 2014|archive-date=4 березня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160304203507/https://openlibrary.org/books/OL23281201M/Bibliography_of_Oscar_Wilde}}</ref>.

== Дійові особи ==
{{col-begin}}
{{col-2}}
* '''Сімоне Ґессо''', герцог Падуї;
* '''Беатріче''', його дружина;
* '''Андреа Полляюольо''', кардинал Падуї;
* '''Массіо Петруччі''' , з окружейння герцога;
* '''Еппо Бітелльоццо''', з окруження герцога;
* '''Тадео Барді''', придворний герцог;
{{col-2}}
* '''Ґвідо Ферранті''', молодик.
* '''Асканіо Крістофано''', його друг;
* '''Граф Моранцоне''', літня людина;
* '''Бернардо Кавалькаті''', прокурор Падуї;
* ''Ґуґо'', кат;
* '''Лючія''', дівчина при герцогині.
{{col-end}}

== Сюжет ==
Молодий Ґвідо Ферранті, син колишнього герцога Падуанського, вступає на службу до нинішнього герцога, щоб помститися за смерть свого батька. Однак, закохавшись в герцогиню, Ґвідо не може змусити себе скоїти вбивство та заплямувати кров'ю їхню з герцогинею стосунки. Заради їхнього взаємного кохання, на злочин наважується сама герцогиня і вбиває [[кинджал]]ом свого сонного чоловіка. Довідавшись про такий вчинок герцогині, Ґвідо починає зневажати свою кохану. Розлютившись, герцогиня наказує сторожі заарештувати Гвідо як вбивцю її чоловіка. Відбувається суд, де Ґвідо бере на себе усю провину та чекає на страту. Герцогиня кається у своєму вчинку та навідується до камери Ґвідо, аби допомогти йому втекти. Закінчується п'єса трагічно — герцогиня випиває отруту, а Ґвідо прохромлює своє серце кинджалом.

== Переклад українською ==
* [[s:Файл:Уальд_О._Падуанська_герцогиня.Трагедія_з_ХVІ_століття.pdf|Уальд О. Падуанська герцогиня: Трагедія з XVI століття (З англ. перекл. Голубець М.) / О. Уальд // Життя і мистецтво. — 1920. — Ч.1. — С.13-18; Ч.2. С.43-51; Ч.3. — С.84-86; Ч.4/5. — С.120-126; Ч.6/8. — С.155-172]]

== Примітки ==
{{reflist|2}}

== Посилання ==
{{wikisource|The Duchess of Padua|''The Duchess of Padua''}}
{{commonscat}}
* {{gutenberg|no=875|name=The Duchess of Padua}}
* [https://web.archive.org/web/20150924062109/http://www.oscholars.com/TO/oscholarshp.htm Oscholars] — академічний онлайн-журнал, присвячений творчості Вайлда

{{Оскар Уайльд}}

{{DEFAULTSORT:Duchess Of Padua}}
[[Категорія:П'єси Оскара Вайлда]]
[[Категорія:Літературні твори 1883]]

title: англ. The Duchess of Padua

англ. The Duchess of Padua: Зображення одної зі сцен п'єси (1901)

Жанр: Мелодраматична трагедія

Форма: п'єса

Автор: Оскар Вайлд

Мова: англійська


text:
# Пабло Ібаньєс
Пабло Ібаньєс (ісп. Pablo Ibáñez, нар. 3 серпня 1981, Мадрігерас) — колишній іспанський футболіст, що грав на позиції захисника.
Виступав за іспанські клуби «Альбасете» та «Атлетіко», вигравши з останнім Лігу Європи. Також грав в англійських клубах «Вест-Бромвіч Альбіон» та «Бірмінгем Сіті» і за національну збірну Іспанії, разом з якою був учасником чемпіонату світу 2006 року.

## Клубна кар'єра
Народився 3 серпня 1981 року в місті Мадрігерас. Вихованець футбольної школи клубу «Альбасете». З 1999 по 2002 рік грав за другу команду в Терсері, четвертому за рівнем дивізіоні. Дорослу футбольну кар'єру розпочав 2002 року в основній команді того ж клубу, в якій провів два сезони, причому в першому ж допоміг команді вийти в Ла Лігу, де і продовжив виступи на наступний сезон. Всього взяв участь у 74 матчах чемпіонату.
Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу «Атлетіко», до складу якого приєднався влітку 2004 року. Відіграв за мадридський клуб наступні шість сезонів своєї ігрової кар'єри. У своєму останньому сезоні в команді (2009/10), коли клуб здобув Лігу Європи, Пабло втратив місце в основі, програвши конкуренцію новачку Хуаніто та Томашу Уйфалуші і зіграв лише 12 матчів у першій половині сезону, після чого взагалі перестав залучатись до матчів.
Протягом сезону 2010/11 років захищав кольори новачка англійської Прем'єр-ліги «Вест-Бромвіч Альбіон», проте закріпитись в команді не зумів.
Завершив професійну ігрову кар'єру у клубі «Бірмінгем Сіті», за який виступав протягом 2011–2013 років у Чемпіоншипі, але закріпитись в основі також не зумів.

## Виступи за збірну
17 листопада 2004 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Іспанії в товариському матчі проти збірної Англії в Мадриді. Пабло замінив у перерві Карлоса Марчену і допоміг довести матч до перемоги 1:0.
У складі збірної був учасником чемпіонату світу 2006 року у Німеччині. На турнірі складав пару центральних захисників з Карлесом Пуйолем і зіграв у двох матчах групового етапу проти України (4:0) і Тунісу (3:1), а також в програному матчі 1/8 фіналу проти збірної Франції (1:3). Після «мундіалю» продовжив викликатись до збірної, проте виходив на поле нечасто.
Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 5 років, провів у формі головної команди країни 23 матчі.

## Статистика виступів

### Статистика клубних виступів
| Чемпіонат | Чемпіонат              | Чемпіонат        | Ліга | Ліга | Кубок         | Кубок         | Кубок ліги             | Кубок ліги             | Континент. змаг. | Континент. змаг. | Всього | Всього |
| Сезон     | Клуб                   | Ліга             | Ігри | Голи | Ігри          | Голи          | Ігри                   | Голи                   | Ігри             | Голи             | Ігри   | Голи   |
| Іспанія   | Іспанія                | Іспанія          | Ліга | Ліга | Кубок Іспанії | Кубок Іспанії | Кубок іспанської ліги  | Кубок іспанської ліги  | Європа           | Європа           | Всього | Всього |
| --------- | ---------------------- | ---------------- | ---- | ---- | ------------- | ------------- | ---------------------- | ---------------------- | ---------------- | ---------------- | ------ | ------ |
| 2002/03   | «Альбасете»            | Сегунда Дивізіон | 38   | 1    | 1             | 0             | —                      | —                      | —                | —                | 39     | 1      |
| 2003/04   | «Альбасете»            | Ла Ліга          | 37   | 1    | 0             | 0             | —                      | —                      | —                | —                | 37     | 1      |
| 2004/05   | «Атлетіко»             | Ла Ліга          | 35   | 3    | 8             | 1             | —                      | —                      | 5                | 0                | 48     | 4      |
| 2005/06   | «Атлетіко»             | Ла Ліга          | 35   | 2    | 3             | 0             | —                      | —                      | —                | —                | 38     | 2      |
| 2006/07   | «Атлетіко»             | Ла Ліга          | 24   | 2    | 2             | 0             | —                      | —                      | —                | —                | 26     | 2      |
| 2007/08   | «Атлетіко»             | Ла Ліга          | 34   | 1    | 3             | 0             | —                      | —                      | 9                | 0                | 46     | 1      |
| 2008/09   | «Атлетіко»             | Ла Ліга          | 21   | 1    | 3             | 0             | —                      | —                      | 4                | 0                | 28     | 1      |
| 2009/10   | «Атлетіко»             | Ла Ліга          | 7    | 0    | 2             | 0             | —                      | —                      | 3                | 0                | 12     | 0      |
| Англія    | Англія                 | Англія           | Ліга | Ліга | Кубок Англії  | Кубок Англії  | Кубок англійської ліги | Кубок англійської ліги | Європа           | Європа           | Всього | Всього |
| 2010/11   | «Вест-Бромвіч Альбіон» | Прем'єр-ліга     | 10   | 1    | 0             | 0             | 4                      | 1                      | —                | —                | 14     | 2      |
| 2011/12   | «Бірмінгем Сіті»       | Чемпіоншип       | 15   | 0    | 2             | 0             | 1                      | 0                      | 5                | 0                | 23     | 0      |
| 2012/13   | «Бірмінгем Сіті»       | Чемпіоншип       | 6    | 0    | 0             | 0             | 1                      | 0                      | —                | —                | 7      | 0      |
| Країна    | Іспанія                | Іспанія          | 231  | 11   | 22            | 1             | —                      | —                      | 21               | 0                | 244    | 12     |
| Країна    | Англія                 | Англія           | 21   | 1    | 2             | 0             | 6                      | 1                      | 5                | 0                | 44     | 2      |
| Всього    | Всього                 | Всього           | 262  | 12   | 24            | 1             | 6                      | 1                      | 26               | 0                | 318    | 14     |

1. ↑  В Кубку Інтертото
2. ↑  1 матч в Кубку Інтертото, 8 матчів в Кубку УЄФА
3. 1 2  В Лізі чемпіонів
4. ↑  2 з них — в плей-оф
5. ↑  В Лізі Європи

### Збірна
| Іспанія (U-21) | Іспанія (U-21) | Іспанія (U-21) |
| Рік            | Ігор           | Голів          |
| -------------- | -------------- | -------------- |
| 2002           | 1              | 0              |
| 2003           | 9              | 0              |
| Іспанія        |                |                |
| Рік            | Ігор           | Голів          |
| 2004           | 1              | 0              |
| 2005           | 6              | 0              |
| 2006           | 11             | 0              |
| 2007           | 4              | 0              |
| 2008           | 1              | 0              |
| Загалом        | 33             | 0              |

## Титули і досягнення
- Переможець Ліги Європи (1):

«Атлетіко»: 2009-10

title: Пабло Ібаньєс

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Пабло Ібаньєс
| зображення = Pablo Ibáñez.jpg
| підпис =
| повне-ім'я = Пабло Ібаньєс Тебар
| місце-народження = [[Мадрігерас]]
| країна-народження = [[Іспанія]]
| дата-народження = 3.8.1981
| дата-смерті =
| місце-смерті =
| зріст = 192 см
| вага = 86 кг
| позиція = [[Захисник (футбол)|захисник]]
| юнацькі-роки = 1997–2002
| юнацькі-клуби ={{Прапорець|ESP}} [[Альбасете (футбольний клуб)|«Альбасете»]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2002–2004 | {{Прапорець|ESP}} | [[Альбасете (футбольний клуб)|«Альбасете»]] | 74 |2}}
{{Футболіст рядок 1|2004–2010 | {{Прапорець|ESP}} | [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]] | 156 |10}}
{{Футболіст рядок 0|2010–2011 | {{Прапорець|ENG}} | «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]» | 10 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2011–2013 | {{Прапорець|ENG}} | «[[Бірмінгем Сіті]]» | 21 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2004–2008 | {{Прапорець|ESP}} | [[збірна Іспанії з футболу|Іспанія]] | 23 |0}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Пабло Ібаньєс''' ({{lang-es|Pablo Ibáñez}}, {{н}} [[3 серпня]] [[1981]], [[Мадрігерас]]) — колишній іспанський [[футболіст]], що грав на позиції [[Захисник (футбол)|захисника]].

Виступав за іспанські клуби [[Альбасете (футбольний клуб)|«Альбасете»]] та [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]], вигравши з останнім [[Ліга Європи УЄФА|Лігу Європи]]. Також грав в англійських клубах «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]» та «[[Бірмінгем Сіті]]» і за [[збірна Іспанії з футболу|національну збірну Іспанії]], разом з якою був учасником [[Чемпіонат світу з футболу 2006|чемпіонату світу 2006 року]].

== Клубна кар'єра ==
Народився [[3 серпня]] [[1981]] року в місті [[Мадрігерас]]. Вихованець футбольної школи клубу [[Альбасете (футбольний клуб)|«Альбасете»]]. З [[1999]] по [[2002]] рік грав за другу команду в Терсері, четвертому за рівнем дивізіоні. Дорослу футбольну кар'єру розпочав [[2002]] року в основній команді того ж клубу, в якій провів два сезони, причому в першому ж допоміг команді вийти в [[Ла Ліга|Ла Лігу]], де і продовжив виступи на наступний сезон. Всього взяв участь у 74 матчах чемпіонату.

Своєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]], до складу якого приєднався влітку [[2004]] року. Відіграв за мадридський клуб наступні шість сезонів своєї ігрової кар'єри. У своєму останньому сезоні в команді (2009/10), коли клуб здобув [[Ліга Європи УЄФА|Лігу Європи]], Пабло втратив місце в основі, програвши конкуренцію новачку [[Хуан Гутьєррес Морено|Хуаніто]] та [[Томаш Уйфалуші|Томашу Уйфалуші]] і зіграв лише 12 матчів у першій половині сезону, після чого взагалі перестав залучатись до матчів.

Протягом сезону 2010/11 років захищав кольори новачка англійської Прем'єр-ліги «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]», проте закріпитись в команді не зумів.

Завершив професійну ігрову кар'єру у клубі «[[Бірмінгем Сіті]]», за який виступав протягом 2011–2013 років у [[Чемпіонат Футбольної Ліги|Чемпіоншипі]], але закріпитись в основі також не зумів.

== Виступи за збірну ==
[[17 листопада]] [[2004]] року дебютував в офіційних матчах у складі [[Збірна Іспанії з футболу|національної збірної Іспанії]] в товариському матчі проти збірної Англії в [[Мадрид]]і. Пабло замінив у перерві [[Карлос Марчена|Карлоса Марчену]] і допоміг довести матч до перемоги 1:0.

У складі збірної був учасником [[Чемпіонат світу з футболу 2006|чемпіонату світу 2006 року]] у [[Німеччина|Німеччині]]. На турнірі складав пару центральних захисників з [[Карлес Пуйоль|Карлесом Пуйолем]] і зіграв у двох матчах групового етапу проти України (4:0) і Тунісу (3:1), а також в програному матчі 1/8 фіналу проти [[Збірна Франції з футболу|збірної Франції]] (1:3). Після «мундіалю» продовжив викликатись до збірної, проте виходив на поле нечасто.

Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 5 років, провів у формі головної команди країни 23 матчі.

== Статистика виступів ==

=== Статистика клубних виступів ===
{{Football player club statistics 1|YYY}}
{{Football player club statistics 2|ESP|YYY}}
|-
|2002/03||rowspan="2"|{{Прапорець|ESP}} [[Альбасете (футбольний клуб)|«Альбасете»]]||[[Сегунда Дивізіон]]||38||1||1||0||colspan="2"|—||—||—||39||1
|-
|2003/04||rowspan="7"|[[Ла Ліга]]||37||1||0||0||colspan="2"|—||—||—||37||1
|-
|2004/05||rowspan="6"|{{Прапорець|ESP}} [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]]||35||3||8||1||colspan="2"|—||5<ref group=lower-alpha>В Кубку Інтертото</ref>||0||48||4
|-
|2005/06||35||2||3||0||colspan="2"|—||—||—||38||2
|-
|2006/07||24||2||2||0||colspan="2"|—||—||—||26||2
|-
|2007/08||34||1||3||0||colspan="2"|—||9<ref group=lower-alpha>1 матч в Кубку Інтертото, 8 матчів в Кубку УЄФА</ref>||0||46||1
|-
|2008/09||21||1||3||0||colspan="2"|—||4<ref group=lower-alpha name=StatsCL>В Лізі чемпіонів</ref>||0||28||1
|-
|2009/10||7||0||2||0||colspan="2"|—||3<ref group=lower-alpha name=StatsCL/>||0||12||0
{{Football player club statistics 2|ENG|YYY}}
|-
|2010/11||{{Прапорець|ENG}} «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]»||[[Англійська прем'єр-ліга|Прем'єр-ліга]]||10||1||0||0||4||1||—||—||14||2
|-
|2011/12||rowspan="2"|{{Прапорець|ENG}} «[[Бірмінгем Сіті]]»||rowspan="2"|[[Чемпіонат Футбольної Ліги|Чемпіоншип]]||15<ref group=lower-alpha>2 з них — в плей-оф</ref>||0||2||0||1||0||5<ref group=lower-alpha>В Лізі Європи</ref>||0||23||0
|-
|2012/13||6||0||0||0||1||0||—||—||7||0
{{Football player club statistics 3|1|ESP}}231||11||22||1||colspan="2"|—||21||0||244||12
{{Football player club statistics 3|1|ENG}}21||1||2||0||6||1||5||0||44||2
{{Football player club statistics 5}}262||12||24||1||6||1||26||0||318||14
|}
{{reflist|group=lower-alpha}}

=== Збірна ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | [[Молодіжна збірна Іспанії з футболу|Іспанія (U-21)]]
|-
!Рік!!Ігор!!Голів
|-
| 2002 || 1 || 0
|-
| 2003 || 9 || 0
|-
! colspan=3 | [[збірна Іспанії з футболу|Іспанія]]
|-
!Рік!!Ігор!!Голів
|-
| 2004 || 1 || 0
|-
| 2005 || 6 || 0
|-
| 2006 || 11 || 0
|-
| 2007 || 4 || 0
|-
| 2008 || 1 || 0
|-
! Загалом || 33 || 0
|}
== Титули і досягнення ==
* Переможець [[Ліга Європи УЄФА|Ліги Європи]] '''(1)''':
: [[Атлетіко (Мадрид)|«Атлетіко»]]: [[Ліга Європи УЄФА 2009—2010|2009-10]]

== Посилання ==
* [http://www.bdfutbol.com/en/j/j2161.html Статистика виступів в Іспанії на сайті ''BDFutbol.com''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150505024351/http://www.bdfutbol.com/en/j/j2161.html |date=5 травня 2015 }} {{ref-en}}
* {{transfermarkt|8116}}
* {{NFT player|pid=9496}}
{{Склад збірної Іспанії на чемпіонаті світу 2006}}
{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Ібаньєс, Пабло}}
[[Категорія:Іспанські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Іспанії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Альбасете»]]
[[Категорія:Футболісти «Атлетіко» (Мадрид)]]
[[Категорія:Футболісти «Вест Бромвіч Альбіона»]]
[[Категорія:Футболісти «Бірмінгем Сіті»]]
[[Категорія:Іспанські футбольні легіонери]]
[[Категорія:Футбольні легіонери в Англії]]
[[Категорія:Уродженці Кастилії-Ла-Манчі]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Пабло Ібаньєс Тебар

Народження: 3 серпня 1981 (43 роки)

Вага: 86 кг

Громадянство: Іспанія

Позиція: захисник

title: Юнацькі клуби

«Альбасете»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Альбасете» · 74 · (2)

«Атлетіко» · 156 · (10)

«Вест-Бромвіч Альбіон» · 10 · (1)

«Бірмінгем Сіті» · 21 · (0)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Іспанія · 23 · (0)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.


text:
# Scindapsus beccarii
Scindapsus beccarii — вид квіткових рослин із родини кліщинцевих (Araceae), роду Scindapsus. Це ліана, рідним ареалом якої є Борнео, Малайський півострів, Суматра.

title: Scindapsus beccarii

wikitext:
{{Speciesbox
|image =
|image_caption =
|taxon = Scindapsus beccarii
|authority = Engl.
}}
'''''Scindapsus beccarii''''' — [[вид]] квіткових рослин із родини кліщинцевих (Araceae), роду ''Scindapsus''. Це [[ліана]], рідним ареалом якої є [[Борнео]], [[Малайський півострів]], [[Суматра]]<ref>{{cite web |url=https://www.catalogueoflife.org/data/taxon/79Y93 |назва=The Catalogue of Life |дата-доступу=09.11.2023}} {{ref-en}}</ref><ref>{{cite web |url=https://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:88856-1 |назва=Plants of the World Online {{!}} Kew Science |дата-доступу=09.11.2023}} {{ref-en}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q9334535}}

[[Категорія:Scindapsus|beccarii]]
[[Категорія:Флора Індонезії]]
[[Категорія:Флора Малайзії]]

title: Біологічна класифікація

Царство: Рослини (Plantae)

Клада:
Судинні рослини (Tracheophyta)
Покритонасінні (Angiosperms)
Однодольні (Monocotyledon)

Порядок: Частухоцвіті (Alismatales)

Родина: Кліщинцеві (Araceae)

Рід: Scindapsus

Вид: S. beccarii

title: Біноміальна назва

Біноміальна назва: Scindapsus beccarii · Engl.


text:
# Братениця (річка)
Братени́ця — річка в Україні, в межах Золочівського, Богодухівського районів Харківської області та Охтирського району Сумської області. Ліва притока Ворскли (басейн Дніпра).

## Опис
Довжина 30 км. Площа водозбірного басейну 233 км². Похил річки 1,6 м/км. Річкова долина коритоподібна, завширшки до 2,5 км, завглибшки до 40 м. Річище звивисте, завширшки пересічно 2 м. Заплава в нижній течії місцями заболочена. Використовується на агропромислові потреби. Споруджено декілька ставків.

## Розташування
Річка бере початок у селі Шуби. Тече спочатку на захід, далі — на північний захід. Впадає до Ворскли між селами Олександрівкою та Лукашівкою.
На історичних картах відрізок річки від села Шуби до села Івано-Шийчине має назву балка Братениця (перша). Сучасні джерела вказують витік річки біля села Лютівка, однак, згідно історичних карт, там бере початок її притока Бротониця третя.
На річці знаходиться Івано-Шийчинське водосховище.

## Населені пункти
Над річкою розташовані такі села, (від витоків до гирла): Шуби, Івано-Шийчине, Шевченкове, Дмитрівка, Лукашівка.

## Притоки

### Праві
- Балка Братениця (друга)
- Яр Датський - впадає у Братеницю у на північно-зсхідній околиці села Іваново-Шийчине
- Балка Бротониця (третя)
- Яр Чахів

### Ліві
- Яр Рубанів - впадає у Братеницю на східній околиці села Шуби
- Яр Клочков - тече з півдня на північ, впадає у Братеницю в селі Шуби
- Яр Прядин - тече з південного з південного сходу на північний захід, впадає у Братеницю на південно-східній околиці села Іваново-Шийчине
- Балка Шийчина - тече переважно на північний схід, впадає у Братеницю у селі Іваново-Шийчине
- Балка Шийчина - тече переважно на північний схід, впадає у Братеницю у на північно-західній околиці села Іваново-Шийчине

title: Братениця (річка)

wikitext:
{{Otheruses|Братениця}}
{{Річка
| назва             = Братениця
| зображення        =
| зображення_розмір =
| підпис            =
| довжина           = 30 км
| висота_витоку     = 180 м
| стік              =
| площа_басейну     = 233
| витік             = с. [[Гур'їв]]
| гирло             = [[Ворскла (річка)|Ворскла]]
| країни_басейну    = {{UKR}}
| регіон =[[Харківська область]]<br/>[[Сумська область]]
| прирічкові_країни =
| притоки = [[Балка Братениця]], [[Балка Бротониця]], [[Яр Чахів]] (праві)
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

'''Братени́ця''' — [[річка]] в [[Україна|Україні]], в межах [[Золочівський район (Харківська область)|Золочівського]], [[Богодухівський район|Богодухівського]] районів [[Харківська область|Харківської області]] та [[Охтирський район|Охтирського району]] [[Сумська область|Сумської області]]. Ліва притока [[Ворскла (річка)|Ворскли]] (басейн [[Дніпро|Дніпра]]).

== Опис ==
Довжина 30 км. Площа водозбірного басейну 233 км². [[Похил річки]] 1,6 м/км. [[Річкова долина]] коритоподібна, завширшки до 2,5 км, завглибшки до 40 м. [[Річище]] звивисте, завширшки пересічно 2 м. [[Заплава]] в нижній течії місцями заболочена. Використовується на агропромислові потреби. Споруджено декілька ставків.

== Розташування ==
Річка бере початок у селі [[Шуби]]<ref name="Шуберт">{{Cite web |url=http://freemap.com.ua/maps/trexverstovki-novaya-redakciya/22-14.jpg |title=Военно-топографическая карта Российской Империи 1846—1863 гг. (издавалась до 1919 г.), созданная под руководством Ф. Ф. Шуберта и П. А. Тучкова. Масштаб: 3 версты на дюйм. Ряд: XXII, лист: 14. Показаны территории: Курской губернии, Харьковской губернии |access-date=2024-05-05 |archive-date=2024-03-21 |archive-url=https://web.archive.org/web/20240321153713/http://freemap.com.ua/maps/trexverstovki-novaya-redakciya/22-14.jpg |url-status=dead }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20240321153713/http://freemap.com.ua/maps/trexverstovki-novaya-redakciya/22-14.jpg |date=2024-03-21 }}</ref>. Тече спочатку на захід, далі — на північний захід. Впадає до Ворскли між селами [[Олександрівка (Великописарівський район)|Олександрівкою]] та [[Лукашівка (Великописарівський район)|Лукашівкою]].

На історичних картах відрізок річки від села Шуби до села [[Івано-Шийчине]] має назву балка Братениця (перша). Сучасні джерела вказують витік річки біля села Лютівка, однак, згідно історичних карт, там бере початок її притока Бротониця третя.

На річці знаходиться [[Івано-Шийчинське водосховище]].

== Населені пункти ==

Над річкою розташовані такі села, (від [[витік|витоків]] до [[гирло|гирла]]): Шуби, Івано-Шийчине, [[Шевченкове (Охтирський район)|Шевченкове]], [[Дмитрівка (Охтирський район)|Дмитрівка]], [[Лукашівка (Охтирський район)|Лукашівка]].

== Притоки ==
=== Праві ===
* [[Балка Братениця]] (друга)
* ''Яр Датський'' - впадає у Братеницю у на північно-зсхідній околиці села Іваново-Шийчине
* [[Балка Бротониця]] (третя)
* [[Яр Чахів]]

=== Ліві ===
* ''Яр Рубанів'' - впадає у Братеницю на східній околиці села Шуби
* ''Яр Клочков'' - тече з півдня на північ, впадає у Братеницю в селі Шуби
* ''Яр Прядин'' - тече з південного з південного сходу на північний захід, впадає у Братеницю на південно-східній околиці села Іваново-Шийчине
* ''Балка Шийчина'' - тече переважно на північний схід, впадає у Братеницю у селі Іваново-Шийчине
* ''Балка Шийчина'' - тече переважно на північний схід, впадає у Братеницю у на північно-західній околиці села Іваново-Шийчине

== Література ==
# {{Література |автор =За ред. А.В. Кудрицького  |частина =  |заголовок =[[Полтавщина:Енциклопедичний довідник|Полтавщина : Енцикл. довід.]]  |назва_оригіналу =  |посилання =  |видання =  |місце =К.  |видавництво =УЕ  |рік =1992  |том =  |сторінки =1024  |isbn =5-88500-033-6  }}
# {{ГЕУ}}
# Каталог річок України. — К.: Видавництво АН УРСР, 1957.
# {{ref-ru}} Ресурсы поверхностных вод СССР. — Л.: Гидрометиздат, 1967.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{Портал|Географія}}
* [http://esu.com.ua/search_articles.php?id=37613  БРАТЕНИ́ЦЯ] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160509205453/http://esu.com.ua/search_articles.php?id=37613 |date=9 травня 2016 }} // [[ЕСУ]]
* [https://shron1.chtyvo.org.ua/Zheliezniak_Iryna/Slovnyk_hidronimiv_Ukrainy.pdf? Словник гідронімів України] — К.: Наукова думка, 1979. — С. 68

{{Річка-доробити}}

[[Категорія:Малі річки України]]
[[Категорія:Річки Харківської області]]
[[Категорія:Річки Сумської області]]
[[Категорія:Річки Золочівського району]]
[[Категорія:Річки Богодухівського району]]
[[Категорія:Притоки Ворскли]]
[[Категорія:Статті про річки Сумської області без зображення в картці]]
[[Категорія:Статті про річки Харківської області без зображення в картці]]
[[Категорія:Річки Охтирського району]]

title: 50°17′25″ пн. ш. 35°43′36″ сх. д. / 50.2903° пн. ш. 35.7267° сх. д.

Витік: с. Гур'їв

Гирло: Ворскла

Басейн: Басейн Ворскли

Країни: Україна

Регіон: Харківська область · Сумська область

Довжина: 30 км

Притоки: Балка Братениця, Балка Бротониця, Яр Чахів (праві)


text:
# 8318 Аверроес
8318 Аверроес (8318 Averroes) — астероїд головного поясу.
Тіссеранів параметр щодо Юпітера — 3,178.

title: 8318 Аверроес

wikitext:
{{Планета
| назва = 8318 Аверроес
| тип = астероїд
| центр = Сонце
| відкривач = [[Корнеліс Йоганнес ван Гаутен|К. Й. ван Гаутен]],
[[Інрід ван Гаутен-Ґроневельд|І. ван Гаутен-Ґроневельд]],
[[Том Герельс|Т. Герельс]]
| місце відкриття = [[Паломарська обсерваторія]]
| дата відкриття = [[29 вересня]] [[1973]]
| метод відкриття =
| на честь = [[Аверроес]]
| мп_категорія = [[Астероїд головного поясу]]
| альт_назви = '''1306 T-2'''
1990 QC7
| пос_орбіта = <ref name="jpl">{{JPL мале тіло|8318|2013.12.25|2013.11.24}}</ref>
| епоха = [[4 листопада]] [[2013]] (2 456 600,5 [[Юліанський день|JD]])
| апоцентр = 3,679864670409 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| перицентр = 2,693389452291 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| велика піввісь = 3,186627061350 [[Астрономічна одиниця|а. о.]]
| сер_радіус орбіти =
| ексцентриситет = 0,154783600202
| орбітальний період = 2077,759548145 д
| синодичний період =
| середня швидкість = 0,173263552234 °/д
| середня аномалія = 329,1962231851°
| нахил орбіти = 0,514541692601°
| кутова відстань =
| висх_довгота = 113,0516516925°
| арг_перицентру = 297,7542252497°
| розміри =
| альбедо =
| період обертання =
| стандартна величина = 13,4
| спектр_тип =
}}

'''8318 Аверроес''' (8318 Averroes) — [[астероїд]] [[Пояс астероїдів|головного поясу]].

[[Тіссеранів параметр]] щодо [[Юпітер (планета)|Юпітера]] — 3,178.

== Примітки ==
{{Примітки}}

{{DEFAULTSORT:Аверроес}}

== Див. також ==
* [[Список астероїдів (8301-8400)]]

== Посилання ==
{{Портал|Астрономія}}

* {{Орбіта МП|8318}}

{{Навігація малих планет|8317 Eurysaces|8319 Antiphanes|}}

{{Сонячна система}}
[[Категорія:Астрономічні об'єкти, відкриті 1973]]
[[Категорія:Головний пояс астероїдів]]

title: 8318 Аверроес

Відкривач: К. Й. ван Гаутен, · І. ван Гаутен-Ґроневельд, · Т. Герельс

Місце відкриття: Паломарська обсерваторія

Дата відкриття: 29 вересня 1973

title: Позначення

Названа на честь: Аверроес

Категорія малої планети: Астероїд головного поясу

title: Орбітальні характеристики

Орбітальні характеристики: Епоха 4 листопада 2013 (2 456 600,5 JD)

title: Фізичні характеристики


text:
# Чемериси-Барські
Чемериси-Барські — село в Україні, у Барській міській громаді Жмеринського району Вінницької області.
Село розташоване на правому березі річки Рів. Назва походить від народу чемериси, які переселились із території Поволжя.

## Історія
"Чемериси Волоські — село Могилівського повіту Подільської губ. Час заснування села невідомий; воно виникло, ймовірно, у першій половині XVI ст., коли королева Бона, що володіла Барським староством, переслила сюди з Волині колонію чемерисів, заснувавши м. Чемериський Бар (нині Чемериси-Барські). Походження цих чемерисів ще нез'ясовано; можна припустити, що це були нащадки кабардинців, переселених Вітовтом з П'ятигорська й розміщених у різних місцевостях Південно-Західної Русі… На початку XVII ст. унаслідок татарських набігів село стало зовсім безлюдним. На початку XVIIІ ст. воно було знову заселене вихідцями з Молдавії, з яких влада намагалася організувати військові поселення для охорони краю від гайдамаків. Від імені нових поселенців село одержало назву Чемериси Волоські на відміну від назви старого міста Чемериського Бару, що перетворилося на передмістя міста Бару під назвою Чемериси Барські. У 1726—1730 рр. у Чемерисах Волоських згадується церква. У 1766 р. стара церква була зліквідована і замість неї парафіяни збудували нову — Свято-Михайлівську, дерев'яну, триверху... "
12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», увійшло до складу Барської міської громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Барського району, село увійшло до складу Жмеринського району.

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Відсоток |
| ---------- | -------- |
| українська | 98,37 %  |
| російська  | 1,20 %   |
| польська   | 0,43 %   |

## Кулінарія
В селі було відшукано стародавній рецепт голубців часів Бони Сфорца. У 1518 році польський король Сигізмунд I Старий обрав собі у дружину італійську герцогиню Бону Сфорцу. Сигізмунд побачив портрет італійки і не міг більше думати ні про що більше. Як йому вдалося отримати її прихильність, історія замовчує, але Бона точно полюбила Поділля, тому вирішила заснувати там місто Бар і назвала його на честь рідного Барі. Проте для витонченої герцогині, яка раніше дотримувалася середземноморської дієти, польська кухня здавалася занадто важкою та жирною. Тому рецепти, які вона привезла з Італії, інтегрувала у місцеві традиції, а локальні страви трохи перероблювала під свій смак. Так Бона створила власну технологію приготування голубців — в глиняному глечику в печі.

## Відомі люди
- Герчогло Богдан Валерійович (4 червня 1992 — 7 липня 2023) — учасник російсько-української війни[5].
- Мала Діана Леонідівна — акторка і кіноакторка, заслужена артистка України.
- Ординський Леонід Іванович — солдат 95-ї окремої аеромобільної бригади, загинув 28 червня 2014 під час російсько-української війни, у боях за Слов'янськ.
- Юзвенко Андрій Миколайович (1994 — 19 вересня 2024) — учасник російсько-української війни[6].

title: Чемериси-Барські

wikitext:
{{Село
| назва           = Чемериси-Барські
| область         = [[Вінницька область]]
| район           = [[Жмеринський район]]
| громада         = [[Барська міська громада]]
| рада            = [[Барська міська рада]]
| код КОАТУУ      = 0520280209
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = понад 800
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           = 8,3
| ref-площа       =
| щільність       = 110,84
| поштовий індекс = 23009
| телефонний код  = 4341
| координати      = {{coord|49|4|0|N|27|39|34|E|scale:30000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 49|
| lat_min         = 4|
| lat_sec         = 0
| lon_deg         = 27|
| lon_min         = 39|
| lon_sec         = 34
| висота          = 287
| ref-висота      =
| водойма         = р. [[Бар (річка)|Бар]]
| адреса          = 23000 Вінницька обл., Жмеринський р-н, м. Бар, майдан Святого Миколая, 18
| облікова картка = [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rdat1=31.03.2014&rf7571=1345 Чемериси-Барські]
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Чемериси-Барські''' — [[село]] в [[Україна|Україні]], у [[Барська міська громада|Барській міській громаді]] [[Жмеринський район|Жмеринського]] району [[Вінницька область|Вінницької області]].

Село розташоване на правому березі річки [[Рів]]. Назва походить від народу [[Українські чемериси|чемериси]], які переселились із території Поволжя.

== Історія ==
"Чемериси Волоські — село Могилівського повіту Подільської губ. Час заснування села невідомий; воно виникло, ймовірно, у першій половині XVI ст., коли королева [[Бона Сфорца|Бона]], що володіла Барським староством, переслила сюди з Волині колонію чемерисів, заснувавши м. Чемериський Бар (нині Чемериси-Барські). Походження цих чемерисів ще нез'ясовано; можна припустити, що це були нащадки кабардинців, переселених [[Вітовт]]ом з П'ятигорська й розміщених у різних місцевостях Південно-Західної Русі… На початку XVII ст. унаслідок татарських набігів село стало зовсім безлюдним. На початку XVIIІ ст. воно було знову заселене вихідцями з Молдавії, з яких влада намагалася організувати військові поселення для охорони краю від [[Гайдамаки|гайдамаків]]. Від імені нових поселенців село одержало назву Чемериси Волоські на відміну від назви старого міста Чемериського Бару, що перетворилося на передмістя міста Бару під назвою Чемериси Барські. У 1726—1730 рр. у Чемерисах Волоських згадується церква. У 1766 р. стара церква була зліквідована і замість неї парафіяни збудували нову — Свято-Михайлівську, дерев'яну, триверху..<ref>{{Cite book
|title=Дерев’яні та муровані храми України
|last=Павлуцький
|first=Григорій
|year=2017
|publisher=Олександр Савчук
|location=Харків
|pages=65-68.
|isbn=978-966-2562-85-9
}}</ref>. "

[[12 червня]] [[2020]] року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», увійшло до складу Барської міської громади.<ref>{{Cite web|title=Кабінет Міністрів України - Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області|url=https://www.kmu.gov.ua/npas/pro-viznachennya-administrativnih-centriv-ta-zatverdzhennya-teritorij-teritorialnih-gromad-vinnickoyi-oblasti-707-120620|website=www.kmu.gov.ua|accessdate=2021-10-31|language=ua|last=|archive-date=4 березня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210304163245/https://www.kmu.gov.ua/npas/pro-viznachennya-administrativnih-centriv-ta-zatverdzhennya-teritorij-teritorialnih-gromad-vinnickoyi-oblasti-707-120620}}</ref>

19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Барський район|Барського району]], село увійшло до складу Жмеринського району<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

== Населення ==

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="standard"
|-
! Мова
! Відсоток
|-
| [[українська мова|українська]]
| align="right"| 98,37 %
|-
| [[російська мова в Україні|російська]]
| align="right"| 1,20 %
|-
| [[польська мова|польська]]
| align="right"| 0,43 %
|}

== Кулінарія ==
В селі було відшукано стародавній рецепт голубців часів [[Бона Сфорца|Бони Сфорца]]. У 1518 році польський король Сигізмунд I Старий обрав собі у дружину італійську герцогиню Бону Сфорцу. Сигізмунд побачив портрет італійки і не міг більше думати ні про що більше. Як йому вдалося отримати її прихильність, історія замовчує, але Бона точно полюбила Поділля, тому вирішила заснувати там місто [[Бар (місто, Жмеринський район)|Бар]] і назвала його на честь рідного [[Барі]]. Проте для витонченої герцогині, яка раніше дотримувалася середземноморської дієти, польська кухня здавалася занадто важкою та жирною. Тому рецепти, які вона привезла з Італії, інтегрувала у місцеві традиції, а локальні страви трохи перероблювала під свій смак. Так Бона створила власну технологію приготування голубців — в глиняному глечику в печі.

== Відомі люди ==
* Герчогло Богдан Валерійович ([[4 червня]] [[1992]] — [[7 липня]] [[2023]]) — учасник [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-української війни]]<ref>{{Cite web|url=https://bar-city.gov.ua/article/herchohlo-bohdan/|title=ГЕРЧОГЛО БОГДАН|website=Барська міська рада|access-date=24.09.2024}}</ref>.
* [[Мала Діана Леонідівна]] — [[актор]]ка і [[кіноактор]]ка, [[Заслужений артист України|заслужена артистка України]].
* [[Ординський Леонід Іванович]] — солдат 95-ї окремої аеромобільної бригади, загинув 28 червня 2014 під час російсько-української війни, у боях за Слов'янськ.
* Юзвенко Андрій Миколайович ([[1994]] — [[19 вересня]] [[2024]]) — учасник [[Російсько-українська війна (з 2014)|російсько-української війни]]<ref>{{Cite web|url=https://bar-city.gov.ua/article/9137-zahynuv-za-ukrayinu/|title=ЗАГИНУВ ЗА УКРАЇНУ|date=2020|website=bar-city.gov.ua|language=uk|access-date=2024-09-24}}</ref>.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Література ==
* Ба́лки // [[Історія міст і сіл Української РСР]]: у 26 т. / П. Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967—1974 — том Вінницька область / А. Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.134 (Чемериси-Барські)

{{Бібліоінформація}}{{Барська міська громада}}{{Vinnytsa-geo-stub}}

[[Категорія:Села Вінницької області]]

title: село Чемериси-Барські

Країна: Україна

Область: Вінницька область

Район: Жмеринський район

Тер. громада: Барська міська громада

Облікова картка: Чемериси-Барські

title: Основні дані

Населення: понад 800

Площа: 8,3 км²

Густота населення: 110,84 осіб/км²

title: Географічні дані

Водойми: р. Бар

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Чемериси-Барські


text:
# Маріс (єпископ)
Маріс (грец. Μάρις Χαλκηδόνος; IV ст.) — єпископ Халкедону у IV столітті, визначний прихильник аріанства.
Він найбільш відомий історії як учасник Нікейського собору 325 року/. Маріс був одним із єпископів-аріан цього Собору. Згодом він підписав Нікейський символ віри разом із іншими прихильниками аріан, Зопіром Баркським, Євсевієм Нікомедійським і Теогнісом Нікейським. Разом із трьома іншими аріанськими єпископами він був відправлений у заслання.
Він також відомий тим, що зіткнувся з антихристиянським імператором Юліаном Відступником у 362 році після того, як він осліп — у відповідь на Юліана, який сказав йому: «Твій галілеянський Бог не вилікує твій зір». Він відповів: «Я дякую Богу за те, що позбавив мене можливості бачити твоє обличчя».

title: Маріс (єпископ)

wikitext:
{{Особа
|оригінал імені    = {{lang-el|Μάρις Χαλκηδόνος}}
}}
'''Маріс''' ({{lang-el|Μάρις Χαλκηδόνος}}; IV ст.) — єпископ [[Халкедон]]у у IV столітті, визначний прихильник [[Аріанство|аріанства]].<ref>[http://www.ccel.org/ccel/wace/biodict.html?term=Maris,%20bp.%20of%20Chalcedon ''Dictionary of Christian Biography and Literature to the End of the Sixth Century A.D., with an Account of the Principal Sects and Heresies.''] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20211202194408/https://www.ccel.org/ccel/wace/biodict.html?term=Maris,%20bp.%20of%20Chalcedon |date=2 грудня 2021 }}.</ref>

Він найбільш відомий [[Історія|історії]] як учасник [[Перший Нікейський собор|Нікейського собору]] 325 року/<ref>Gelzer, Patrum Nicaenorum nomina, 231.</ref><ref>Lequien, Oriens Christ., II, 625: Gams, Series episcop., 462.</ref><ref>Gams, Series episcop., 462.</ref>. Маріс був одним із [[єпископ]]ів-[[Аріанство|аріан]] цього Собору. Згодом він підписав [[Нікейський символ віри]] разом із іншими прихильниками аріан, [[Зопір Баркський|Зопіром Баркським]], [[Євсевій Нікомедійський|Євсевієм Нікомедійським]] і [[Теогніс Нікейський|Теогнісом Нікейським]]<ref>Mansi, Sacrorum conciliorum nova et amplissima collectio, op. cit., vol.IV, coll. 1221 e 1367.</ref><ref>Edward Gibbon. ''The Decline and Fall of the Roman Empire'', Chapter 21, (1776–88)</ref><ref>Jonathan Kirsch, «God Against the Gods: The History of the War Between Monotheism and Polytheism», 2004.</ref><ref>Charles Freeman, The Closing of the Western Mind: The Rise of Faith and the Fall of Reason, 2002.</ref>. Разом із трьома іншими аріанськими єпископами він був відправлений у [[Вигнання|заслання]].

Він також відомий тим, що зіткнувся з антихристиянським імператором [[Флавій Клавдій Юліан|Юліаном Відступником]] у 362 році після того, як він осліп — у відповідь на Юліана, який сказав йому: ''«Твій галілеянський Бог не вилікує твій зір»''. Він відповів: ''«Я дякую Богу за те, що позбавив мене можливості бачити твоє обличчя»''<ref>Socr. iii. 12; Soz. v. 4; Tillem. vii. 332</ref>.

== Посилання ==
{{примітки}}

[[Категорія:Відлучені від християнських церков]]
[[Категорія:Халкедонські єпископи]]
[[Категорія:Аріяни]]

title: грец. Μάρις Χαλκηδόνος

Народився: 3 століття

Помер: 4 століття

Діяльність: священник

Посада: єпископ


text:
# Ботир
Ботир (*бл. 452 до н. е. — 377 до н. е./376 до н. е.) — династ Віфінії у 415/416 до н. е.—377/376 до н. е.

## Життєпис
Був сином династа Дідалса. Посів трон близько 415 року до н. е. Спочатку намагався гнучко взаємодіяти з володарями Перської імперії та грецькими колоніями на узбережжі Дарданелл, намагаючись відновити володіння після важкої поразки від військ фракійців Візантія та Халкедону 416 року до н. е.
Разом з тим вимушений був протидіяти амбіціям Фарнабаза, сатрапа Геллеспонтської Фригії, який намагався підкорити віфинів. При цьому спирався на спартанців, ворогів Візантія та Халкедона, членів Афінського морського союзу.
Разом з тим невдовзі Вступив в союз з Халкедоном. Втім під час Пелопоннеська війна, коли у 409—408 роках до н. е. до цих земель рушив Алківіад на чолі афінського війська, Ботир не зважився підтримати халкедонян (союзників Спарти) й видав майно останніх на вимогу афінян. Водночас Ботир уклав союз з Афінами. Втім після поразки афінян віфінський династ надав притулок Алківіаду.
У 400 році до н. е. Ботир вороже зустрів колишніх найманців Кіра Молодшого на чолі із Хирісофом та Ксенофонтом (так званні Десять тисяч)), які намагалися пройти Віфінією. Спочатку Ботиру вдалося завдали поразки аркаденянам, які рушили на допомогу найманцям, але підхід військ на чолі із Ксенофонтом, змусив Ботира відступити.
В подальшому династ діяв спільно з сатрапом Фарнабазом, з яким завдали поразки грекам на чолі із Неоном, але зазнали поразки від основних сил найманців. після цього греки сплюндрували Віфінію, діставши Халкедону.
У 399 році спартанці на чолі із Деркіллідом, що діяв разом з одриським царем Севтом II, вдерлися до Віфінії. Ботир не зміг гідно протидіяти ворогам, сховавшись у горах, а його володіння знову сплюндровано.
Протягом 390—380-х років до н. е. багато зробив задля відновлення господарства населення та посилення власної влади династа. Водночас визнавав владу Ахеменідів. Помер близько 377/376 років до н. е. Йому спадкував онук або син Бас.

title: Ботир

wikitext:
{{Особа
| ім'я                 = Ботир
| місце_проживання     =
| зображення           =
| підпис_зображення    =
| ім'я_при_народженні  =
| дата_народження      = бл. [[452 до н. е.]]
| місце_народження     =
| дата_смерті          = 377/376 до н.е.
| місце_смерті         =
| причина_смерті       =
| громадянство         =
| національність       = віфин
| конфесія     =
| відомий_(відома)     =
| рід_діяльності       =
| титул                = династ
| посада               =
| термін               = 415/416—377/376 роки до н.е.
| попередник           = [[Дідалс]]
| наступник            = [[Бас (цар Віфінії)|Бас]]
| дружина              =
| діти                 = 1 син
| рід                  =
| родичі               =
| батько               = [[Дідалс]]
| матір                =
| нагороди             =
| зріст                =
| вага                 =
| герб                 =
}}
'''Ботир''' (*бл. [[452 до н. е.]] — [[377 до н. е.]]/[[376 до н. е.]]) — [[династ]] [[Віфінія|Віфінії]] у [[415 до н. е.|415]]/[[416 до н. е.]]—[[377 до н. е.|377]]/[[376 до н. е.]]

== Життєпис ==
Був сином династа [[Дідалс]]а. Посів трон близько 415 року до н. е. Спочатку намагався гнучко взаємодіяти з володарями Перської імперії та грецькими колоніями на узбережжі Дарданелл, намагаючись відновити володіння після важкої поразки від військ фракійців Візантія та Халкедону 416 року до н. е.

Разом з тим вимушений був протидіяти амбіціям [[Фарнабаз]]а, сатрапа Геллеспонтської Фригії, який намагався підкорити віфинів. При цьому спирався на спартанців, ворогів Візантія та Халкедона, членів Афінського морського союзу.

Разом з тим невдовзі Вступив в союз з Халкедоном. Втім під час [[Пелопоннеська війна]], коли у 409—408 роках до н. е. до цих земель рушив Алківіад на чолі афінського війська, Ботир не зважився підтримати халкедонян (союзників Спарти) й видав майно останніх на вимогу афінян. Водночас Ботир уклав союз з Афінами. Втім після поразки афінян віфінський династ надав притулок Алківіаду.

У 400 році до н. е. Ботир вороже зустрів колишніх найманців [[Кір Молодший|Кіра Молодшого]] на чолі із Хирісофом та [[Ксенофонт]]ом (так званні Десять тисяч)), які намагалися пройти Віфінією. Спочатку Ботиру вдалося завдали поразки аркаденянам, які рушили на допомогу найманцям, але підхід військ на чолі із Ксенофонтом, змусив Ботира відступити.

В подальшому династ діяв спільно з сатрапом Фарнабазом, з яким завдали поразки грекам на чолі із Неоном, але зазнали поразки від основних сил найманців. після цього греки сплюндрували Віфінію, діставши Халкедону.

У 399 році спартанці на чолі із Деркіллідом, що діяв разом з одриським царем Севтом II, вдерлися до Віфінії. Ботир не зміг гідно протидіяти ворогам, сховавшись у горах, а його володіння знову сплюндровано.

Протягом 390—380-х років до н. е. багато зробив задля відновлення господарства населення та посилення власної влади династа. Водночас визнавав владу [[Ахеменіди|Ахеменідів]]. Помер близько 377/376 років до н. е. Йому спадкував онук або син [[Бас (цар Віфінії)|Бас]].

== Джерела ==
* Herzfeld E. The Persian Empire. Studien in Geography and Ethnography of the Ancient Near East. Wiesbaden, 1968. P. 312
* Lewis M. F. A History of Bithynia under Roman Rule, 74 B. C. — A. D. 14. Diss. Minnesota, 1973 — P. 6
* Marek Ch. Stadt, Ara und Territorium in Pontus—Bithynien und Nord—Galatia. Tubingen, 1993

[[Категорія:Дідалсіди]]
[[Категорія:Династи Віфінії]]
[[Категорія:Померли у 370-і до н. е.]]

title: Ботир

Народився: бл. 452 до н. е.

Національність: віфин

Знання мов: давньогрецька

Титул: династ

Посада: king of Bithyniad

Попередник: Дідалс

Наступник: Бас

Рід: Boteirid dynastyd

Батько: Дідалс

Діти: 1 син


text:
# Кутаїс (Краснодарський край)
Кутаїс — селище (раніше селище міського типу) в Краснодарському краї, центр Кутаїського сільського округу муніципального утврення міста Гарячий Ключ.
Статус робочого селища присвоєно Президією Верховної Верховної Ради РРФСР від 12 грудня 1945. Постановою Законодавчих зборів Краснодарського краю №226-П від 21 липня 1999 знову перетворено на сільський населений пункт.
Населення близько двох тисяч мешканців.
Лежить у гірсько-лісовій зоні, за 18 км південно-східніше міста Гарячий Ключ, 27 км північно-західніше міста Хадиженськ. Родовища нафти і газу.
Раніше селище міського типу Кутаїс входив до Апшеронського району краю.
Станиця Кутаїська розташована за 12 км північніше селища.

title: Кутаїс (Краснодарський край)

wikitext:
{{Без джерел|дата=листопад 2023}}
{{селище Росії
 | назва укр.      = Кутаїс
 | назва ін.       = {{lang-ru|Кутаис}}
 | прапор          =
 | опис прапора    =
 | герб            =
 | опис герба      =
 | регіон          = [[Краснодарський край]]
 | район           = [[Гарячий Ключ]]
 | рада            = Міський округ
 | код ЗКАТУ       = 03 409 812 2
 | засноване       =
 | населення       = близько 2 000 мешканців
 | площа           =
 | густота         =
 | поштовий індекс = 353271
 | телефонний код  =
 | координати      =
 | висота          =
 | водойма         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | адреса          =
 | голова          =
}}

'''Кутаїс''' — селище (раніше селище міського типу) в [[Краснодарський край|Краснодарському краї]], центр ''Кутаїського сільського округу'' муніципального утврення міста [[Гарячий Ключ]].

Статус робочого селища присвоєно Президією Верховної [[Верховна Рада РРФСР|Верховної Ради РРФСР]] від 12 грудня 1945. Постановою Законодавчих зборів Краснодарського краю №226-П від 21 липня 1999 знову перетворено на сільський населений пункт.

Населення близько двох тисяч мешканців.

Лежить у гірсько-лісовій зоні, за 18 км південно-східніше міста [[Гарячий Ключ]], 27 км північно-західніше міста [[Хадиженськ]]. Родовища нафти і газу.

Раніше селище міського типу '''Кутаїс''' входив до [[Апшеронський район (Росія)|Апшеронського району]] краю.

Станиця [[Кутаїська]] розташована за 12 км північніше селища.

{{Гарячий Ключ}}

title: селище Кутаїс

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Краснодарський край

Муніципальний район: Гарячий Ключ

Поселення: Міський округ

title: Основні дані

Населення: близько 2 000 мешканців

Основні дані:
Мапа
· Кутаїс


text:
# Focke-Wulf Ta 152
Focke-Wulf Ta 152 —  німецький висотний перехоплювач періоду кінця Другої світової війни, розроблений Куртом Танком і який вироблявся фірмою «Focke-Wulf» наприкінці 1944  — початку 1945 років.

## Оператори
- Люфтваффе - перший Та 152H був прийнятий на озброєння люфтваффе в січні 1945 року.

title: Focke-Wulf Ta 152

wikitext:
{{unibox}}
'''Focke-Wulf Ta 152''' —  німецький висотний перехоплювач періоду кінця Другої світової війни, розроблений [[Курт Танк|Куртом Танком]] і який вироблявся фірмою «<nowiki/>[[Focke-Wulf]]<nowiki/>» наприкінці 1944  — початку 1945 років<ref>{{Cite web|url=http://members.aol.com/pelzig/ta152.htm|title=Focke-Wulf ( Kurt Tank ) Ta 152|date=2007-12-26|website=web.archive.org|access-date=2024-11-27|archive-date=2007-12-26|archive-url=https://web.archive.org/web/20071226193440/http://members.aol.com/pelzig/ta152.htm|url-status=bot: unknown}}</ref>.

== Оператори ==
* {{Прапор Третього рейху}} [[Люфтваффе]] - перший Та 152H був прийнятий на озброєння [[Повітряні сили Третього Рейху|люфтваффе]] в січні 1945 року.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Літаки Focke-Wulf}}
[[Категорія:Винищувачі Третього Рейху]]

Участь у військовому конфлікті: Друга світова війна

Ґрунтується на: Focke-Wulf Fw 190

Розробник: Focke-Wulf

Країна походження: Німецький Райх

Оператор: Люфтваффе

Виробник: Focke-Wulf

Конструктор: Курт Танк

Дата/час прийняття в експлуатацію: грудень 1944


text:
# Джордж «Бак» Флауер
Джордж «Бак» Флауер (англ. George «Buck» Flower; 28 жовтня 1937, Мілтон-Фрівотер, Орегон, США — 18 червня 2004, Лос-Анджелес, Каліфорнія, США) — американський актор, сценарист, продюсер, помічник режисера.

## Біографія
Джордж «Бак» Флауер народився 28 жовтня 1937 року у місті Мілтон-Фрівотер, штат Орегон, США. Підлітком він вступив до лав армії; відслуживши своє, Джордж вступив до коледжу Східного Орегона. Через деякий час, Флауер перебрався до Каліфорнії, де вступив до міського коледжу Пасадени. Досить швидко він став членом місцевої театральної групи «The Inspiration Players»; з ними він пропрацював цілих дванадцять років. Трупа їздила по Алясці і по всіх сорока восьми континентальних штатах Америки.
У кіно Джордж почав виступати на початку 1970-х років, у досить примітивних, розрахованих на масового глядача, картинах на кшталт «Country Cuzzins» 1970-го, «Below the Belt» 1971-го и «The Dirty Mind of Young Sally» 1970-го. У процесі зйомок йому довелося попрацювати з легендарним творцем американського кінотрешу Гаррі Новаком. Масивний, сивий, з вічно пом'ятим обличчям, скуйовдженою борідкою, інтригуючою незворушною поведінкою і глибоким, густим, потужним грудним голосом Флауер зазвичай грав брудних бомжів, неохайних п'яниць, буркотливих старих і немитих селюків.
Серед найбільш відомих режисерів, з яким працював Флауер, слід зазначити Метта Сімбера, Джима Вінорскі, Дона Едмондса, Вільяма Лустіга, Білла Ребейна, Девіда Декото, Бетель Букало, Джека Старрета, Ніка Філліса, Ентоні Хікокса і Фреда Оулен Рея. Популярність, однак, прийшла до Флауер в основному після робіт в картинах Джона Карпентера — так, Джордж зіграв невдалого рибалку в «Тумані», жебрака у «Втеча з Нью-Йорка», сварливого кухаря в «Людина з зірки», жебрака в «Вони живуть», ще одного жебрака в «Мішки для трупів» і вічно п'яного шкільного прибиральника у «Прокляте селище».
Помер актор від раку, 18 червня 2004 року у Лос-Анджелесі. На момент смерті йому було шістдесят шість років. Чимала частина його ролей і донині полягає в фонді класики світового кінематографа.

## Фільмографія

### Актор
- 1978 — Машина часу / The Time Machine
- 1980 — Туман / The Fog
- 1981 — Втеча з Нью-Йорка / Escape from New York
- 1984 — Брейк-данс / Breakin'
- 1984 — Людина з зірки / Starman
- 1985 — Назад у майбутнє / Back to the Future
- 1987 — Берсеркер / Berserker
- 1988 — Маніяк поліцейський / Maniac Cop
- 1988 — Табір чирлідерш / Cheerleader Camp
- 1988 — Гарбузоголовий / Pumpkinhead
- 1988 — Мак і я / They Live
- 1988 — Вони живуть / They Live
- 1989 — Захід сонця: Притулок вампірів / Sundown: The Vampire in Retreat
- 1989 — Безжалісний / Relentless
- 1989 — Назад у майбутнє 2 / Back to the Future Part II
- 1990 — Спонтанне загоряння / Spontaneous Combustion
- 1990 — Битва драконів / Dragonfight
- 1990 — Володар ляльок 2 / Puppet Master II
- 1991 — Телефон диявола 2 / 976-Evil II
- 1992 — Музей воскових фігур 2 / Waxwork II: Lost in Time
- 1993 — Мішки для трупів / Body Bags
- 1993 — Чорнокнижник 2: Армагеддон / Warlock: The Armageddon
- 1994 — Людина-мікросхема 2 / Plughead Rewired: Circuitry Man II
- 1995 — Прокляте селище / Village of the Damned
- 1996 — Лісовий воїн / Forest Warrior
- 1997 — Ціль номер один / Executive Target
- 1997 — Кровопивці / Bloodsuckers
- 1997 — Виконавець бажань / Wishmaster
- 1999 — Силіконові вежі / Silicon Towers
- 2000 — Могутні рейнджери / Power Rangers (епізод "The Great Egg Caper")
- 2001 — Могутні рейнджери / Power Rangers (епізод "Movie Madness: Part 1")

### Сценарист
- 1991 — Водоспад смерті / Death Falls
- 1992 — Автомийка «Бікіні» / The Bikini Carwash Company
- 1993 — Автомийка «Бікіні» 2 / The Bikini Carwash Company II

title: Джордж «Бак» Флауер

wikitext:
{{Актор
|bgcolour             =
|ім'я                 = Джордж «Бак» Флауер
{{lang-en|George «Buck» Flower}}
|зображення           =
|розмір               =
|підпис               =
|ім'я_при_народженні  =
|дата_народження      = 28.10.1937
|місце_народження     = [[Мілтон-Фрівотер]], [[Орегон]], [[Сполучені Штати Америки|США]]
|дата_смерті          = 18.06.2004
|місце_смерті         = [[Лос-Анджелес]], [[Каліфорнія]], [[Сполучені Штати Америки|США]]
|інші_імена           =
|громадянство         = {{USA}}
|національність       =
|рід_діяльності       = [[актор]], [[продюсер]], [[сценарист]]
|роки_діяльності      =
|дружина              =
|діти                 = Веркіна Флауер
|батьки               =
|imdb_id              = 2668
|сторінка_в_інтернеті =
|провідні_ролі        =
|нагороди             =
}}
'''Джордж «Бак» Флауер''' ({{lang-en|George «Buck» Flower}}; [[28 жовтня]] [[1937]], [[Мілтон-Фрівотер]], [[Орегон]], [[Сполучені Штати Америки|США]] — [[18 червня]] [[2004]], [[Лос-Анджелес]], [[Каліфорнія]], [[Сполучені Штати Америки|США]]) — американський актор, сценарист, продюсер, помічник режисера.

== Біографія ==
Джордж «Бак» Флауер народився [[28 жовтня]] [[1937]] року у місті [[Мілтон-Фрівотер]], штат [[Орегон]], [[Сполучені Штати Америки|США]]. Підлітком він вступив до лав армії; відслуживши своє, Джордж вступив до коледжу Східного Орегона. Через деякий час, Флауер перебрався до Каліфорнії, де вступив до міського коледжу Пасадени. Досить швидко він став членом місцевої театральної групи «The Inspiration Players»; з ними він пропрацював цілих дванадцять років. Трупа їздила по Алясці і по всіх сорока восьми континентальних штатах Америки.

У кіно Джордж почав виступати на початку 1970-х років, у досить примітивних, розрахованих на масового глядача, картинах на кшталт «Country Cuzzins» 1970-го, «Below the Belt» 1971-го и «The Dirty Mind of Young Sally» 1970-го. У процесі зйомок йому довелося попрацювати з легендарним творцем американського кінотрешу Гаррі Новаком. Масивний, сивий, з вічно пом'ятим обличчям, скуйовдженою борідкою, інтригуючою незворушною поведінкою і глибоким, густим, потужним грудним голосом Флауер зазвичай грав брудних бомжів, неохайних п'яниць, буркотливих старих і немитих селюків.

Серед найбільш відомих режисерів, з яким працював Флауер, слід зазначити Метта Сімбера, Джима Вінорскі, Дона Едмондса, Вільяма Лустіга, Білла Ребейна, Девіда Декото, Бетель Букало, Джека Старрета, Ніка Філліса, Ентоні Хікокса і Фреда Оулен Рея. Популярність, однак, прийшла до Флауер в основному після робіт в картинах Джона Карпентера — так, Джордж зіграв невдалого рибалку в «[[Туман (фільм)|Тумані]]», жебрака у «[[Втеча з Нью-Йорка]]», сварливого кухаря в «[[Людина з зірки]]», жебрака в «[[Вони живуть]]», ще одного жебрака в «[[Мішки для трупів]]» і вічно п'яного шкільного прибиральника у «[[Прокляте селище (фільм)|Прокляте селище]]».

Помер актор від раку, 18 червня 2004 року у [[Лос-Анджелес]]і. На момент смерті йому було шістдесят шість років. Чимала частина його ролей і донині полягає в фонді класики світового кінематографа.

== Фільмографія ==
=== Актор ===
* 1978 — [[Машина часу (ТБ)|Машина часу]] / The Time Machine
* 1980 — [[Туман (фільм)|Туман]] / The Fog
* 1981 — [[Втеча з Нью-Йорка]] / Escape from New York
* 1984 — [[Брейк-данс (фільм)|Брейк-данс]] / Breakin'
* 1984 — [[Людина з зірки]] / Starman
* 1985 — [[Назад у майбутнє]] / Back to the Future
* 1987 — [[Берсеркер (фільм)|Берсеркер]] / Berserker
* 1988 — [[Маніяк поліцейський]] / Maniac Cop
* 1988 — [[Табір чирлідерш]] / Cheerleader Camp
* 1988 — [[Гарбузоголовий (фільм)|Гарбузоголовий]] / Pumpkinhead
* 1988 — [[Мак і я]] / They Live
* 1988 — [[Вони живуть]] / They Live
* 1989 — [[Захід сонця: Притулок вампірів]] / Sundown: The Vampire in Retreat
* 1989 — [[Безжалісний]] / Relentless
* 1989 — [[Назад у майбутнє 2]] / Back to the Future Part II
* 1990 — [[Спонтанне загоряння]] / Spontaneous Combustion
* 1990 — [[Битва драконів (фільм)|Битва драконів]] / Dragonfight
* 1990 — [[Володар ляльок 2]] / Puppet Master II
* 1991 — [[Телефон диявола 2]] / 976-Evil II
* 1992 — [[Музей воскових фігур 2]] / Waxwork II: Lost in Time
* 1993 — [[Мішки для трупів]] / Body Bags
* 1993 — [[Чорнокнижник 2: Армагеддон]] / Warlock: The Armageddon
* 1994 — [[Людина-мікросхема 2]] / Plughead Rewired: Circuitry Man II
* 1995 — [[Прокляте селище (фільм)|Прокляте селище]] / Village of the Damned
* 1996 — [[Лісовий воїн]] / Forest Warrior
* 1997 — [[Ціль номер один (фільм, 1997)|Ціль номер один]] / Executive Target
* 1997 — [[Кровопивці (фільм, 1997)|Кровопивці]] / Bloodsuckers
* 1997 — [[Виконавець бажань]] / Wishmaster
* 1999 — [[Силіконові вежі]] / Silicon Towers
* 2000 — [[Могутні рейнджери]] / Power Rangers (епізод "The Great Egg Caper")
* 2001 — [[Могутні рейнджери]] / Power Rangers (епізод "Movie Madness: Part 1")

=== Сценарист ===
* 1991 — [[Водоспад смерті]] / Death Falls
* 1992 — Автомийка «Бікіні» / The Bikini Carwash Company
* 1993 — Автомийка «Бікіні» 2 / The Bikini Carwash Company II

== Посилання ==
* {{imdb name|2668}}
* {{Amg name|90023}}
* [https://web.archive.org/web/20110418122855/http://www.theofficialjohncarpenter.com/pages/bios/bflowe.html Джордж «Бак» Флауер] на сайті Джона Карпентера
* [http://www.critcononline.com/george%20buck%20flower.htm Джордж «Бак» Флауер] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20130211060835/http://www.critcononline.com/george%20buck%20flower.htm |date=11 лютого 2013 }} на сайті critcononline.com

[[Категорія:Кіноактори США]]

title: Джордж «Бак» Флауер · англ. George «Buck» Flower

Народився: 28 жовтня 1937 · Мілтон-Фрівотер, Орегон, США

Помер: 18 червня 2004 (66 років) · Лос-Анджелес, Каліфорнія, США · злоякісна пухлина

Громадянство: США

Діяльність: актор, продюсер, сценарист

Діти: Веркіна Флауер


text:
# Тихвинка (Гатчинський район)
Тихвинка (рос. Тихвинка) — присілок у Гатчинському районі Ленінградської області Російської Федерації.
Населення становить 65 осіб. Належить до муніципального утворення Таїцьке міське поселення.

## Географія
Населений пункт розташований на південній околиці міста Санкт-Петербурга.

## Історія
Згідно із законом від 16 грудня 2004 року № 113—оз належить до муніципального утворення Таїцьке міське поселення.

## Населення
| 2007 | 2010 | 2017 |
| ---- | ---- | ---- |
| 54   | ↗101 | ↘65  |

title: Тихвинка (Гатчинський район)

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Тихвинка
|назва ін.       = Тихвинка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Ленінградська область]]
|район           = [[Гатчинський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Таїцьке міське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 65
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Ленінградська область
}}
'''Тихвинка''' ({{lang-ru|Тихвинка}}) — [[присілок]] у [[Гатчинський район|Гатчинському районі]] [[Ленінградська область|Ленінградської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 65 осіб. Належить до муніципального утворення [[Таїцьке міське поселення]].

== Географія ==

Населений пункт розташований на південній околиці міста [[Санкт-Петербург]]а.

== Історія ==

Згідно із законом від [[16 грудня]] [[2004]] року № 113—оз належить до муніципального утворення Таїцьке міське поселення<ref>{{cite web |url=http://www.lenoblzaks.ru/content/contacts/default.asp?shmode=1&ids=59&idc=104 |title=Законодательное собрание Ленинградской области |accessdate=2007-04-05 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20070928085247/http://www.lenoblzaks.ru/content/contacts/default.asp?shmode=1&ids=59&idc=104 |archivedate=2007-09-28 |deadlink=yes }} {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20070928085247/http://www.lenoblzaks.ru/content/contacts/default.asp?shmode=1&ids=59&idc=104 |date=2007-09-28 }} {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Тихвинка (Гатчинский район) }}

{{Населення РФ | Тихвинка (Гатчинский район) | Графік }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Гатчинський район}}
{{Leningrad-obl-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Присілки Ленінградської області]]
[[Категорія:Населені пункти Гатчинського району]]

title: присілок Тихвинка

Суб'єкт Російської Федерації: Ленінградська область

Муніципальний район: Гатчинський район

Поселення: Таїцьке міське поселення

title: Основні дані

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Тихвинка · Тихвинка


text:
# Доброшув-Олесніцький
Доброшув-Олесніцький (пол. Dobroszów Oleśnicki) — село в Польщі, у гміні Длуґоленка Вроцлавського повіту Нижньосілезького воєводства.
Населення — 182 особи (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Вроцлавського воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 97      | 30                 | 59               | 8                    |
| Жінки    | 85      | 19                 | 49               | 17                   |
| Разом    | 182     | 49                 | 108              | 25                   |

title: Доброшув-Олесніцький

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Доброшув-Олесніцький
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Dobroszów Oleśnicki}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Нижньосілезьке воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Вроцлавський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Длуґоленка (гміна){{!}}Длуґоленка
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 182
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 71
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = DWR
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0873745
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Доброшув-Олесніцький''' ({{lang-pl|Dobroszów Oleśnicki}}) — село в Польщі, у [[Длуґоленка (гміна)|гміні Длуґоленка]] [[Вроцлавський повіт|Вроцлавського повіту]] [[Нижньосілезьке воєводство|Нижньосілезького воєводства]].
Населення — {{formatnum:182}} {{МНОЖИНА:182|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Вроцлавське воєводство (1975–1998)|Вроцлавського воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=97 |ЧолПре=30 |ЧолПрац=59 |ЧолПост=8
|Жін=85 |ЖінПре=19 |ЖінПрац=49 |ЖінПост=17
|Разом=182 |РазомПре=49 |РазомПрац=108 |РазомПост=25
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Длуґоленка}}

[[Категорія:Села Вроцлавського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Нижньосілезьке воєводство

Повіт: Вроцлавський повіт

Гміна: Длуґоленка

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: DWR

OSM: ↑3049633 ·R (Ґміна Длуґоленка)


text:
# Пію біловусий
Пію біловусий (Synallaxis candei) — вид горобцеподібних птахів родини горнерових (Furnariidae). Мешкає в Колумбії і Венесуелі. Вид названий на честь французького адмірала Антуана Марі Фердинанда де Мосьйона де Канде.

## Опис
Довжина птаха становить 15-17 см, вага 14-16 г. Тім'я сірувато-коричневе, щоки і горло чорні, під дзьобом широкі білі "вуса". Верхня частина тіла і хвіст рудувато-каштанові. Груди коричневі, живіт ьілуватий.

## Підвиди
Виділяють три підвиди:
- S. c. candei d'Orbigny & Lafresnaye, 1838 — північна Колумбія (від північного Сукре на схід до західної Маґдалени);
- S. c. atrigularis (Todd, 1917) — північна Колумбія (долина річки Магдалени на південь до Болівару);
- S. c. venezuelensis Cory, 1913 — північно-східна Колумбія (від півострова Гуахіра на південь до Сесара) і північно-західна Венесуела (від Сулії на схід до Фалькона і східної Лари).

## Поширення і екологія
Біловусі пію мешкають в підліску сухих тропічних лісів, в чагарникових заростях і мангрових лісах. Зустрічаються на висоті до 1100 м над рівнем моря. Віддають перевагу ксерофітним заростям Prosopis juliflora, молочаю і кактусів біля водойм на висоті до 300 м над рівнем моря.

title: Пію біловусий

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Пію біловусий
| status = LC
| status_system = IUCN3.1
| status_ref = <ref>{{cite web|url=https://www.iucnredlist.org/species/22702387/93873144|title=''Synallaxis candei'' |author=BirdLife International |author-link=BirdLife International |year=2016 }}</ref>
| image =Synallaxis candei - White-whiskered Spinetail.jpg
| image_caption =
| domain = [[Еукаріоти]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Птахи]] (Aves)
| ordo = [[Горобцеподібні]] (Passeriformes)
| familia = [[Горнерові]] (Furnariidae)
| genus = [[Пію (рід)|Пію]] (''Synallaxis'')
| species = '''Пію біловусий'''
| binomial = ''Synallaxis candei''
| binomial_authority = [[Алсид д'Орбіньї|D'Orbigny]] & [[Фредерік де Лафресне|Lafresnaye]], 1838
| subdivision_ranks = Підвиди
| subdivision =
(Див. текст)
| range_map = Synallaxis candei map.svg
| range_map_caption = Ареал виду
| synonyms =
| wikispecies = Synallaxis candei
| commonscat = Synallaxis candei
| commons = Synallaxis candei
}}
'''Пію біловусий'''<ref>{{ВНПС}}</ref> (''Synallaxis candei'') — вид [[Горобцеподібні|горобцеподібних]] птахів родини [[Горнерові|горнерових]] (Furnariidae). Мешкає в [[Колумбія|Колумбії]] і [[Венесуела|Венесуелі]]. Вид названий на честь французького адмірала Антуана Марі Фердинанда де Мосьйона де Канде<ref>{{cite book | last=Jobling | first=James A. | year=2010| title=The Helm Dictionary of Scientific Bird Names | url=https://archive.org/details/Helm_Dictionary_of_Scientific_Bird_Names_by_James_A._Jobling | publisher=Christopher Helm | location=London | isbn= 978-1-4081-2501-4 | page=[https://archive.org/details/Helm_Dictionary_of_Scientific_Bird_Names_by_James_A._Jobling/page/n88 88] }}</ref><ref name="BeolensWatkins2014">{{citation|last1=Beolens|first1=Bo|last2=Watkins|first2=Michael|last3=Grayson|first3=Michael|title=The Eponym Dictionary of Birds|url=https://books.google.com/books?id=En4wBAAAQBAJ&pg=PT234|access-date=2018-08-04|date=2014-08-28|publisher=Bloomsbury Publishing|isbn=978-1-4729-0574-1|page=234}}</ref>.

== Опис ==
[[Файл:Synallaxis candei.jpg|міні|ліворуч|200пкс|Біловусий пію]]
Довжина птаха становить 15-17 см, вага 14-16 г. Тім'я сірувато-коричневе, щоки і горло чорні, під дзьобом широкі білі "вуса". Верхня частина тіла і хвіст рудувато-каштанові. Груди коричневі, живіт ьілуватий.

== Підвиди ==
Виділяють три підвиди:<ref name=ioc>{{cite web|editor1-last=Gill|editor1-first=Frank|editor1-link=Frank Gill (ornithologist)|editor2-last=Donsker|editor2-first=David|year=2021|title=Ovenbirds, woodcreepers| work=World Bird List Version 12.1|url=https://www.worldbirdnames.org/new/bow/ovenbirds/| publisher=International Ornithologists' Union|accessdate=22 січня 2022}}</ref>
* ''S. c. candei'' d'Orbigny & Lafresnaye, 1838 — північна Колумбія (від північного [[Сукре (департамент)|Сукре]] на схід до західної [[Маґдалена (департамент)|Маґдалени]]);
* ''S. c. atrigularis'' (Todd, 1917) — північна Колумбія (долина річки [[Магдалена (річка)|Магдалени]] на південь до [[Болівар (департамент)|Болівару]]);
* ''S. c. venezuelensis'' Cory, 1913 — північно-східна Колумбія (від півострова [[Гуахіра (півострів)|Гуахіра]] на південь до [[Сесар (департамент)|Сесара]]) і північно-західна Венесуела (від [[Сулія|Сулії]] на схід до [[Фалькон (штат Венесуели)|Фалькона]] і східної [[Лара|Лари]]).

== Поширення і екологія ==
Біловусі пію мешкають в підліску сухих тропічних лісів, в чагарникових заростях і мангрових лісах. Зустрічаються на висоті до 1100 м над рівнем моря. Віддають перевагу ксерофітним заростям ''Prosopis juliflora'', [[Молочай|молочаю]] і [[Кактусові|кактусів]] біля водойм на висоті до 300 м над рівнем моря.

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Taxonbar|from=Q1267020}}
{{bird-stub}}

[[Категорія:Горнерові]]
[[Категорія:Птахи, описані 1838]]
[[Категорія:Птахи Венесуели]]
[[Категорія:Птахи Колумбії]]

title: ?Пію біловусий

Домен: Еукаріоти (Eukaryota)

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Птахи (Aves)

Ряд: Горобцеподібні (Passeriformes)

Родина: Горнерові (Furnariidae)

Рід: Пію (Synallaxis)

Вид: Пію біловусий

Вікісховище: Synallaxis candei

Віківиди: Synallaxis candei


text:
# Сімейчине (село)
Сіме́йчине —  село в Україні, в Путивльському районі Сумської області. Населення становить 80 осіб. До 2018 орган місцевого самоврядування — Козаченська сільська рада.

## Географія
Село Сімейчине знаходиться на березі річки Берюшка, вище за течією на відстані 1 км розташоване село Козаче, нижче за течією на відстані 1 км розташоване село Уцькове. По селу протікає пересихаючий струмок з загатою.

## Історія
12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області», село увійшло до складу Путивльської міської громади.
19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Путивльського району, увійшло до складу новоутвореного Конотопського району.
5 червня 2025 року Постановою Верховної Ради України № 4483-ІХ «Про перейменування окремих населених пунктів, назви яких містять символіку російської імперської політики або не відповідають стандартам державної мови» село Сімейкине перейменовано на Сімейчине. 18 червня 2025 року перейменування набуло чинності.

#### Російське вторгнення в Україну (з 2022)
Станом на 27 березня 2024 року 4 села Путивльської громади – Козаче, Малушине, Мишутине та Сімейкине мають статус територій, де ведуться чи велися бойові дії.
11 серпня 2024 року село обстріляв агресор. Як повідомили в оперативному командуванні «Північ» зафіксовано 3 вибухи, ймовірно КАБ.
14 серпня 2024 року село зазнало чергової атаки агресора. Оперативне командування «Північ» зафіксувало 5 вибухів, ймовірно міномет 120 мм.

## Населення

### Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
| Мова       | Кількість | Відсоток |
| ---------- | --------- | -------- |
| російська  | 75        | 93.75%   |
| українська | 5         | 6.25%    |
| Усього     | 80        | 100%     |

title: Сімейчине (село)

wikitext:
{{Otheruses}}{{Село
| назва           = Сімейчине
| область         = [[Сумська область]]
| район           = [[Конотопський район]]
| громада         = [[Путивльська міська громада]]
| рада            = [[Козаченська сільська рада]]
| код КАТОТТГ     =
| код КОАТУУ      = 5923883403
| розташування    =
| mapx            =
| mapy            =
| засновано       =
| населення       = 80
| територія       =
| ref-територія   =
| площа           =
| ref-площа       =
| щільність       =
| поштовий індекс = 41522
| телефонний код  = 5442
| координати      = {{coord|51|27|21|N|34|9|43|E|scale:100000|display=inline,title}}
| lat_deg         = 51|
| lat_min         = 27|
| lat_sec         = 21
| lon_deg         = 34|
| lon_min         = 9|
| lon_sec         = 43
| висота          = 161
| ref-висота      =
| водойма         =
| адреса          = 41500, Сумська обл., Конотопський р-н, м. Путивль, вул. Князя Володимира, буд. 50
| облікова картка =
| прапор          =
| герб            =
| відстань о      =
| ref-відстань о  =
| відстань р      =
| ref-відстань р  =
| станція         =
| відстань ст     =
}}

'''Сіме́йчине''' —  [[село]] в Україні, в [[Путивльський район|Путивльському районі]] [[Сумська область|Сумської області]]. Населення становить 80 осіб. До 2018 орган місцевого самоврядування — [[Козаченська сільська рада]].

== Географія ==
Село ''Сімейчине'' знаходиться на березі річки [[Берюшка]], вище за течією на відстані 1 км розташоване село [[Козаче (Конотопський район)|Козаче]], нижче за течією на відстані 1 км розташоване село [[Уцькове]]. По селу протікає пересихаючий струмок з загатою.

== Історія ==
12 червня [[2020]] року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області», село увійшло до складу Путивльської міської громади<ref>{{Cite web|url=https://www.kmu.gov.ua/npas/pro-viznachennya-administrativnih-centriv-ta-zatverdzhennya-teritorij-teritorialnih-gromad-sumskoyi-oblasti-723-120620|title=Розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р  «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області»|last=|website=kmu.gov.ua|accessdate=2021-10-25}}</ref>.

19 липня [[2020]] року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації [[Путивльський район|Путивльського району]], увійшло до складу новоутвореного [[Конотопський район|Конотопського району]]<ref>{{Постанова ВРУ|807-IX|17 липня 2020|Про утворення та ліквідацію районів}}</ref>.

5 червня 2025 року [[Постанова Верховної Ради України|Постановою]] [[Верховна Рада України|Верховної Ради України]] № 4483-ІХ «Про перейменування окремих населених пунктів, назви яких містять символіку російської імперської політики або не відповідають стандартам державної мови» село Сімейкине перейменовано на Сімейчине. 18 червня 2025 року перейменування набуло чинності<ref>{{ПВРУ-4483-IX}}</ref>.

==== [[Російське вторгнення в Україну (з 2022)]] ====
Станом на 27 березня 2024 року 4 села Путивльської громади – [[Козаче (Конотопський район)|Козаче]], [[Малушине]], [[Мишутине]] та Сімейкине мають статус територій, де ведуться чи велися бойові дії<ref>{{Cite web|url=https://debaty.sumy.ua/news/dvom-gromadam-sumshhini-ponovili-status-teritorij-na-yakih-vedutsya-bojovi-diyi|title=Двом громадам Сумщини поновили статус територій, на яких ведуться бойові дії|website=debaty.sumy.ua|language=ru-RU|access-date=2024-03-31}}</ref>.

11 серпня 2024 року село обстріляв агресор. Як повідомили в [[Оперативне командування «Північ»|оперативному командуванні «Північ»]] зафіксовано 3 вибухи, ймовірно КАБ<ref>{{Cite web|url=https://debaty.sumy.ua/news/u-sumah-poraneni-dvi-tsivilni-lyudini-vnaslidok-rosijskogo-udaru-11-serpnya-ok-pivnich|title=У Сумах поранені дві цивільні людини внаслідок російського удару 11 серпня, – ОК «Північ»|website=debaty.sumy.ua|language=ru-RU|access-date=2024-08-13}}</ref>.

14 серпня 2024 року село зазнало чергової атаки агресора. Оперативне командування «Північ» зафіксувало 5 вибухів, ймовірно міномет 120 мм<ref>{{Cite web|url=https://debaty.sumy.ua/news/operativni-dani-pro-obstrili-vid-ok-pivnich|title=Оперативні дані про обстріли від ОК “Північ”|website=debaty.sumy.ua|language=ru-RU|access-date=2024-08-19}}</ref>.

== Населення ==

=== Мова ===
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-socialdata-mova-2001}}:
{| class="wikitable sortable"
!Мова
!Кількість
!Відсоток
|-
|[[Російська мова|російська]]
|75
|93.75%
|-
|[[Українська мова|українська]]
|5
|6.25%
|- class="sortbottom"
!Усього
|80
|100%
|}

== Примітки ==
<references />
== Посилання ==
* [http://weather.in.ua/ua/symskaja/23919 Погода в селі Сімейкине] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160305215745/http://weather.in.ua/ua/symskaja/23919 |date=5 березня 2016 }}
{{Путивльська міська громада}}
[[Категорія:Села Сумської області]]

title: село Сімейчине

Область: Сумська область

Район: Конотопський район

Тер. громада: Путивльська міська громада

title: Основні дані

title: Географічні дані

title: Місцева влада

title: Карта

Карта: Сімейчине


text:
# Пестово (Боровенковське сільське поселення)
Пестово (рос. Пестово) — присілок у Окуловському районі Новгородської області Російської Федерації.
Населення становить 8 осіб. Належить до муніципального утворення Боровенковське сільське поселення.

## Історія
До 1927 року населений пункт перебував у складі Новгородської губернії. У 1927-1944 роках перебував у складі Ленінградської області.
Згідно із законом N 355-ОЗ від 2 грудня 2004 року належить до муніципального утворення Боровенковське сільське поселення.

## Населення
| 2010 |
| ---- |
| 8    |

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Пестово
|назва ін.       = Пестово
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Новгородська область]]
|район           =[[Окуловський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Боровенковське сільське поселення]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = 8
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка     =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Новгородська область
}}
'''Пестово''' ({{lang-ru|Пестово}}) — [[присілок]] у [[Окуловський район|Окуловському районі]] [[Новгородська область|Новгородської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 8 осіб. Належить до муніципального утворення [[Боровенковське сільське поселення]].

== Історія ==

До 1927 року населений пункт перебував у складі [[Новгородська губернія|Новгородської губернії]]. У 1927-1944 роках перебував у складі [[Ленінградська область|Ленінградської області]].

Згідно із законом N 355-ОЗ від 2 грудня 2004 року належить до муніципального утворення [[Боровенковське сільське поселення]]<ref>{{Cite web |url=http://docs.cntd.ru/document/424034591 |title=Закон Новгородской области от 02 декабря 2004 года N 355-ОЗ «Об установлении границ муниципальных образований, входящих в состав территории Окуловского муниципального района, наделении их статусом городских и сельских поселений, определении административных центров и перечня населенных пунктов, входящих в состав территорий поселений» |accessdate=8 липня 2021 |archive-date=11 липня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210711012609/https://docs.cntd.ru/document/424034591 }}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Пестово (Боровёнковское сельское поселение) }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Окуловський район}}
{{Novgorod-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Росія}}

[[Категорія:Населені пункти Окуловського району]]
[[Категорія:Присілки Новгородської області]]

title: присілок Пестово

Суб'єкт Російської Федерації: Новгородська область

Муніципальний район: Окуловський район

Поселення: Боровенковське сільське поселення

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Пестово · Пестово