text:
# Віллі (Айова)
Віллі (англ. Willey) — місто (англ. city) в США, в окрузі Керролл штату Айова. Населення — 73 особи (2020).

## Географія
Віллі розташоване за координатами 41°58′43″ пн. ш. 94°49′21″ зх. д. / 41.97861° пн. ш. 94.82250° зх. д. (41.978746, -94.822365).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 0,64 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 88 осіб у 31 домогосподарстві у складі 20 родин. Густота населення становила 137 осіб/км².  Було 35 помешкань (54/км²).
Расовий склад населення:
| - 94,3 % — білих |

До двох чи більше рас належало 5,7 %. Частка іспаномовних становила 0,0 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 33,0 % — особи молодші 18 років, 59,0 % — особи у віці 18—64 років, 8,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 32,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 104,7 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 110,7 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 68 503 долари США (медіана — 69 375), а середній дохід на одну сім'ю — 77 997 доларів (медіана — 71 750).
Цивільне працевлаштоване населення становило 62 особи. Основні галузі зайнятості: виробництво — 32,3 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 24,2 %, роздрібна торгівля — 9,7 %, будівництво — 9,7 %.

title: Віллі (Айова)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Віллі
|оригінальна назва  = {{lang-en|Willey}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Айова
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Керролл (округ, Айова)|Керролл]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 0,64
|висота центру НП   = 410
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 137,50
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -6
|DST                    = -5 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 712
|поштовий індекс        = 51401
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1985710
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Віллі''' ({{lang-en|Willey}}) — місто ({{lang-en|city}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Керролл (округ, Айова)|Керролл]] штату [[Айова]]. Населення — 73 особи (2020).

== Географія ==
Віллі розташоване за координатами {{Coord|41|58|43|N|94|49|21|W|type:city_region:US-DE}} (41.978746, -94.822365){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 0,64 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
|1920 =176
|1930 =93
|1940 =86
|1950 =94
|1960 =80
|1970 =72
|1980 =94
|1990 =78
|2000 =103
|2010 =88
| 2020 = 73
|2016 =100
|footnote =  Джерело:<ref>{{cite web|url=http://factfinder.census.gov|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|title=American FactFinder|accessdate=6 березня 2022|archive-date=26 лютого 2012|archive-url=https://www.webcitation.org/65jESGrbU?url=http://factfinder2.census.gov/legacy/aff_sunset.html}}</ref><br/>[http://data.iowadatacenter.org/datatables/PlacesAll/plpopulation18502000.pdf Iowa Data Center]
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 88 осіб у 31 домогосподарстві у складі 20 родин. [[Густота населення]] становила 137 осіб/км².  Було 35 помешкань (54/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 94,3 % — [[Расовий склад США|білих]]
|}
До двох чи більше рас належало 5,7 %. Частка іспаномовних становила 0,0 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 33,0 % — особи молодші 18 років, 59,0 % — особи у віці 18—64 років, 8,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 32,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 104,7 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 110,7 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:68503}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:69375}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:77997}} доларів (медіана — {{formatnum:71750}}).
Цивільне працевлаштоване населення становило 62 особи. Основні галузі зайнятості: виробництво — 32,3 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 24,2 %, роздрібна торгівля — 9,7 %, будівництво — 9,7 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Керролл (округ, Айова)}}

[[Категорія:Міста Айови]]
[[Категорія:Населені пункти округу Керролл (Айова)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Айова

Округ: Керролл

Населення: 73 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 137,50 осіб/км²

Часовий пояс: UTC-6, влітку UTC-5


text:
# Гриби нематодоїдні
Гриби нематодоїдні, нематофагні гриби — група хижих грибів, які полюють на нематод. Налічує близько 160 видів.
Деякі розвиваються в тілі нематод, деякі ловлять їх за допомогою клейкої речовини, інші розвили уміння полювати на них за допомогою ласоподібних виростів гіфів. Такі ласо можуть стискатися, коли у них потрапляє жертва.

## Хижі види грибів
- Arthrobotrys oligospora
- Arthrobotrys superba
- Arthrobotrys dactyloides
- Dactylaria candida
- Monacrosporium cionopagum

wikiname: ukwiki

title: Гриби нематодоїдні

in_language: uk

wikitext:
[[Файл:20100814 175958 FungusOnDeadnematode HarposporiumAnguillulae.jpg|міні|праворуч|250пкс|Мертва нематода, убита грибом ''[[Harposporium anguillulae]]'' ]]
[[Файл:20100828 005957 Fungus.jpg|міні|праворуч|250пкс|Ласоподібні гіфи ймовірно ''[[Arthrobotrys oligospora]]'' ]]
'''Гриби нематодоїдні, нематофагні гриби''' — група хижих грибів, які полюють на [[Нематоди|нематод]]. Налічує близько 160 видів.
Деякі розвиваються в тілі нематод, деякі ловлять їх за допомогою клейкої речовини, інші розвили уміння полювати на них за допомогою ласоподібних виростів гіфів. Такі ласо можуть стискатися, коли у них потрапляє жертва.

== Хижі види грибів ==
* [[Arthrobotrys oligospora]]
* [[Arthrobotrys superba]]
* [[Arthrobotrys dactyloides]]
* [[Dactylaria candida]]
* [[Monacrosporium cionopagum]]

== Джерела ==
* Philip Jacobs Arthrobotrys oligospora // Nematophagous Fungi: Guide by Philip Jacobs, BRIC-Version, 2002 — [https://web.archive.org/web/20160305145402/http://www.biological-research.com/philip-jacobs%20BRIC/ar-olig.htm URL]

{{мікологія-доробити}}
[[Категорія:Мікологія]]
[[Категорія:Хижі]]
[[Категорія:М'ясоїдні гриби]]


text:
# Целіни-Пшеславіцькі
Целіни-Пшеславіцькі (пол. Celiny Przesławickie) — село в Польщі, у гміні Мехув Меховського повіту Малопольського воєводства.
Населення — 136 осіб (2011).
У 1975-1998 роках село належало до Келецького воєводства.

## Демографія
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року:
|          | Загалом | Допрацездатний вік | Працездатний вік | Постпрацездатний вік |
| -------- | ------- | ------------------ | ---------------- | -------------------- |
| Чоловіки | 63      | 12                 | 40               | 11                   |
| Жінки    | 73      | 10                 | 43               | 20                   |
| Разом    | 136     | 22                 | 83               | 31                   |

title: Целіни-Пшеславіцькі

wikitext:
{{НП
|країна             = [[Польща]]
|статус             = село
|українська назва   = Целіни-Пшеславіцькі
|оригінальна назва  = {{lang-pl|Celiny Przesławickie}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення    =
|вид регіону = Воєводство
|регіон      = Малопольське воєводство
|вид району  = Повіт
|район       = [[Меховський повіт]]
|вид общини  = Гміна
|община      = Мехув (гміна){{!}}Мехув
|внутрішній поділ   =
|перша згадка       =
|попередні назви    =
|площа              =
|висота центру НП     =
|клімат               =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          = 136
|рік перепису       = 2011{{R|nsp}}
|густота населення  =
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = +1
|DST                    = +1 <!--Якщо є [[літній час]] -->
|телефонний код         = (+48) 41
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      = KMI
|вид ідентифікатора     = [[SIMC]]
|цифровий ідентифікатор = 0251127
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Целіни-Пшеславіцькі''' ({{lang-pl|Celiny Przesławickie}}) — село в Польщі, у [[Мехув (гміна)|гміні Мехув]] [[Меховський повіт|Меховського повіту]] [[Малопольське воєводство|Малопольського воєводства]].
Населення — {{formatnum:136}} {{МНОЖИНА:136|особа|особи|осіб}} (2011{{R|nsp}}).

[[Адміністративний поділ Польщі (1975–1998)|У 1975-1998 роках]] село належало до [[Келецьке воєводство|Келецького воєводства]].

== Демографія ==
Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року{{R|nsp|age}}:
{{ПолДемСтруктура
|Чол=63 |ЧолПре=12 |ЧолПрац=40 |ЧолПост=11
|Жін=73 |ЖінПре=10 |ЖінПрац=43 |ЖінПост=20
|Разом=136 |РазомПре=22 |РазомПрац=83 |РазомПост=31
}}

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=nsp>{{cite web |url={{Pl-census2011-econ-groups-url}}
 |title=Ludność w miejscowościach statystycznych według ekonomicznych grup wieku. Stan w dniu 31.03.2011 r.
 |trans-title=Населення статистичних місцевостей за економічними групами віку. Стан на 31.03.2011
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]] |date= |accessdate=12 серпня 2018}}</ref>
<ref name=age>Згідно з методологією GUS працездатний вік для чоловіків становить 18-64 років, для жінок — 18-59 років {{cite web
 |url=http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 |title=Pojęcia stosowane w statystyce publicznej
 |trans-title=Терміни, які використовуються в публічній статистиці
 |author=[[Центральний статистичний офіс Польщі|GUS]]
 |date=
 |accessdate=14 серпня 2018
 |archive-date=20 вересня 2018
 |archive-url=https://web.archive.org/web/20180920122727/http://stat.gov.pl/metainformacje/slownik-pojec/pojecia-stosowane-w-statystyce-publicznej/861,pojecie.html
 }}</ref>}}.
{{Портал|Польща}}

{{Гміна Мехув}}

{{Малопольське-доробити}}

[[Категорія:Села Меховського повіту]]

title: Країна

Країна: Польща

Воєводство: Малопольське воєводство

Повіт: Меховський повіт

Гміна: Мехув

Часовий пояс: UTC+1, влітку UTC+2

Автомобільний код: KMI

OSM: ↑2664327 ·R (Ґміна Мехув)


text:
# Премія «Оскар» за найкраще літературне першоджерело
Премія «Оскар» за найкраще літературне першоджерело — нагорода, яку Академія кінематографічних мистецтв і наук щорічно присуджувала з початку заснування премії до 1957 року, коли нагороду скасували на користь премії «Оскар» за найкращий оригінальний сценарій, яку було введено у 1940 році.
Уперше цієї нагороди удостоївся голлівудський сценарист Бен Гехт у 1928 році, а останнім, хто отримав цю премію, був американський письменник і сценарист Далтон Трамбо (за сюжет для фільму «Хоробрий» 1956 року).

wikitext:
{{перекласти|en|Academy Award for Best Story}}
[[Файл:Ben Hecht.jpg|thumb|200px|right|[[Бен Хект]], володар першої премії «Оскар» за найкраще літературне першоджерело ([[1927]]–[[1928]])]]
'''Премія «Оскар» за найкраще літературне першоджерело''' — [[Премія|нагорода]], яку [[Академія кінематографічних мистецтв і наук]] щорічно присуджувала з початку заснування премії до [[1957]] року, коли нагороду скасували на користь [[Премія «Оскар» за найкращий оригінальний сценарій|премії «Оскар» за найкращий оригінальний сценарій]], яку було введено у [[1940]] році.

Уперше цієї нагороди удостоївся [[голлівуд]]ський [[сценарист]] [[Бен Гехт]] у [[1928]] році, а останнім, хто отримав цю премію, був [[США|американський]] [[письменник]] і сценарист [[Далтон Трамбо]] (за сюжет для фільму «[[Хоробрий (фільм, 1956)|Хоробрий]]» [[1956]] року).

== Посилання ==
* [http://www.oscars.org/ Офіційний сайт премії ''«Оскар»''] {{ref-en}}
* [https://www.webcitation.org/65UmSK3jW?url=http://awardsdatabase.oscars.org/ampas_awards/index.jsp База даних усіх номінантів і переможців премії ''«Оскар»''] {{ref-en}}
* [http://www.imdb.com/Sections/Awards/Academy_Awards_USA/ Премія ''«Оскар»''] на сайті [http://www.imdb.com/ IMDb] {{ref-en}}

{{Film-award-stub}}

{{Кінопремія Оскар}}

[[Категорія:Премія «Оскар»]]
[[Категорія:Премії в галузі мистецтв]]


text:
# Муртер-Корнати
Муртер-Корнати (хорв. Murter-Kornati) – громада в Шибеницько-Книнській жупанії Хорватії.

## Населення
Населення громади за даними перепису 2011 року становило 2 044 осіб.
Динаміка чисельності населення громади:

## Населені пункти
До громади Муртер-Корнати входять:
- Корнати
- Муртер

## Клімат
Середня річна температура становить 15,51°C, середня максимальна – 26,95°C, а середня мінімальна – 4,26°C. Середня річна кількість опадів – 738 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 11,96            | 11,60            | 13,28            | 16,57            | 21,39            | 25,41            | 26,95            | 26,65            | 22,59            | 19,59            | 15,18            | 12,39            |                  |
| Середня температура, °C                       | 8,28             | 7,93             | 9,61             | 12,91            | 17,71            | 21,71            | 24,39            | 24,09            | 20,03            | 17,02            | 12,61            | 9,83             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | 4,61             | 4,26             | 5,94             | 9,23             | 14,03            | 18,04            | 21,84            | 21,55            | 17,48            | 14,46            | 10,07            | 7,30             |                  |
| Норма опадів, мм                              | 66               | 56               | 61               | 62               | 51               | 47               | 26               | 42               | 78               | 83               | 89               | 77               |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 3.06             | 3.17             | 3.31             | 3.13             | 2.73             | 2.50             | 2.53             | 2.41             | 2.69             | 2.83             | 3.43             | 3.33             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 5255             | 8029             | 11794            | 16696            | 20911            | 23444            | 24987            | 21809            | 16005            | 10302            | 5730             | 4485             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Муртер-Корнати

wikitext:
{{Infobox Settlement
| name = Муртер-Корнати
| official_name = Муніципалітет Муртер-Корнати<br>''Općina Murter-Kornati''
| other_name = Murter-Kornati
| image_skyline = 2015-05-31 09-13-08 Croatia Primorsko-Goranska Klarici.jpg
| settlement_type = [[Список громад Хорватії|Громада]]
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 43 | latm = 49 | lats = 14.88 | latNS = N
| longd = 15 | longm = 35 | longs = 30.84 | longEW = E
| coor_footnotes = {{coord|43.8208|15.5919|format=dms|display=title}}
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Шибеницько-Книнська жупанія|Шибеницько-Книнська]]
| population_footnotes = <ref name="census2011"/>
| population_as_of = 2011
| population_total = 2 044
| total_type = громада
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m = 0
| timezone = UTC+1
}}
{{commonscat}}
'''Муртер-Корнати''' ({{lang-hr|Murter-Kornati}}) – громада в [[Шибеницько-Книнська жупанія|Шибеницько-Книнській жупанії]] [[Хорватія|Хорватії]].

== Населення ==
Населення громади за даними перепису 2011 року становило 2 044 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url = https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup15.html
|title = Перепис населення 2011 року
|publisher = Хорватське бюро статистики
|language = хорв.
|accessdate =
|archive-date = 4 червня 2017
|archive-url = https://web.archive.org/web/20170604085613/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup15.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення громади<ref name="populationHistory">{{cite web
|url = https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_15.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title = Чисельність населення за роками
|publisher = Хорватське бюро статистики
|language = хорв.
|accessdate =
|archive-date = 18 травня 2021
|archive-url = https://web.archive.org/web/20210518144002/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_15.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=3000
|Крок більшої шкали=500
|Крок меншої шкали=100
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=1084
|Рік2=1869|Значення2 =0
|Рік3=1880|Значення3 =1307
|Рік4=1890|Значення4 =1452
|Рік5=1900|Значення5 =1681
|Рік6=1910|Значення6 =1986
|Рік7=1921|Значення7 =2150
|Рік8=1931|Значення8 =2502
|Рік9=1948|Значення9 =2213
|Рік10=1953|Значення10 =2295
|Рік11=1961|Значення11 =2061
|Рік12=1971|Значення12 = 2164
|Рік13=1981|Значення13 = 1846
|Рік14=1991|Значення14 = 2013
|Рік15=2001|Значення15 = 2075
|Рік16=2011|Значення16 = 2044
}}

== Населені пункти ==
До громади Муртер-Корнати входять:
*[[Корнати (Муртер-Корнати)|Корнати]]
*[[Муртер (Муртер-Корнати)|Муртер]]

== Клімат ==
Середня річна температура становить 15,51°C, середня максимальна – 26,95°C, а середня мінімальна – 4,26°C. Середня річна кількість опадів – 738 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=26 квітня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=8.28           | Січ_сер_опади=66
| Лют_сер=7.93           | Лют_сер_опади=56
| Бер_сер=9.61           | Бер_сер_опади=61
| Кві_сер=12.91           | Кві_сер_опади=62
| Тра_сер=17.71           | Тра_сер_опади=51
| Чер_сер=21.71           | Чер_сер_опади=47
| Лип_сер=24.39           | Лип_сер_опади=26
| Сер_сер=24.09           | Сер_сер_опади=42
| Вер_сер=20.03           | Вер_сер_опади=78
| Жов_сер=17.02           | Жов_сер_опади=83
| Лис_сер=12.61           | Лис_сер_опади=89
| Гру_сер=9.83           | Гру_сер_опади=77

| Січ_сер_мін= 4.61       | Січ_сер_макс= 11.96
| Лют_сер_мін= 4.26       | Лют_сер_макс= 11.60
| Бер_сер_мін= 5.94       | Бер_сер_макс= 13.28
| Кві_сер_мін= 9.23       | Кві_сер_макс= 16.57
| Тра_сер_мін= 14.03      | Тра_сер_макс= 21.39
| Чер_сер_мін= 18.04       | Чер_сер_макс= 25.41
| Лип_сер_мін= 21.84       | Лип_сер_макс= 26.95
| Сер_сер_мін= 21.55       | Сер_сер_макс= 26.65
| Вер_сер_мін= 17.48       | Вер_сер_макс= 22.59
| Жов_сер_мін= 14.46       | Жов_сер_макс= 19.59
| Лис_сер_мін= 10.07       | Лис_сер_макс= 15.18
| Гру_сер_мін= 7.30       | Гру_сер_макс= 12.39

| Січ_вітер = 3.06         | Січ_рад = 5255
| Лют_вітер = 3.17         | Лют_рад = 8029
| Бер_вітер = 3.31         | Бер_рад = 11794
| Кві_вітер = 3.13         | Кві_рад = 16696
| Тра_вітер = 2.73         | Тра_рад = 20911
| Чер_вітер = 2.50         | Чер_рад = 23444
| Лип_вітер = 2.53         | Лип_рад = 24987
| Сер_вітер = 2.41         | Сер_рад = 21809
| Вер_вітер = 2.69         | Вер_рад = 16005
| Жов_вітер = 2.83         | Жов_рад = 10302
| Лис_вітер = 3.43         | Лис_рад = 5730
| Гру_вітер = 3.33         | Гру_рад = 4485
}}
== Примітки ==
{{reflist}}{{Портал|Хорватія}}

{{Croatia-geo-stub}}
{{Шибеницько-Книнська жупанія}}
[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

title: Муніципалітет Муртер-Корнати · Općina Murter-Kornati

Муніципалітет Муртер-Корнати · Općina Murter-Kornati: Вид Муртер-Корнати

title: Координати43°49′15″ пн. ш. 15°35′31″ сх. д. / 43.8208° пн. ш. 15.5919° сх. д.: 43°49′14.88″ пн. ш. 15°35′30.84″ сх. д. / 43.8208000° пн. ш. 15.5919000° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Шибеницько-Книнська

Висота над р.м.: 0 м

Населення (2011)

Муртер-Корнати


text:
# Dune 2000
Dune 2000 — відеогра, стратегія в реальному часі, створена компанією Westwood Studios в 1998 році. Гра спочатку розроблялася для Microsoft Windows (реліз відбувся 31 серпня 1998 року) і пізніше була перенесена на PlayStation (реліз відбувся 31 жовтня 1999 року). У грі присутні відеозаставки перед початком місії з живими акторами. Ця гра є продовженням Dune II та виконана на ігровому рушієві, подібному до рушія Command & Conquer: Red Alert від Westwood. Дія гри розгортається на планеті Арракіс, де ворогують три протиборчих Доми: Атрідів, Харконненів і Ордосів.

## Ігровий процес

### Основи
Гравець керує одним з трьох Великих Домів галактичної імперії, котрому належить боротися за контроль над «прянощами» на планеті Арракіс, також відомій як Дюна. Гравець збирає прянощі для отримання «соляріїв», валюти, що використовується для виробництва бойових одиниць.
Як і в більшості стратегій реального часу, карта території спочатку покрита туманом війни, за винятком територій, на яких знаходяться бойові одиниці гравця. Оскільки одиниці рухаються по карті, темрява поступово зникає.
Аналогічно до Dune II, гравець може будувати бетонні плити перед установкою будівель, які захищають їх від руйнування в умовах ерозії пустелі. Споруди у всіх Домів функціонально однакові — відрізняються тільки зовнішнім дизайном.
Хоча більшість бойових одиниць у всіх Домів ідентичні, у кожного Дому є свій набір спеціальних юнітів: Звуковий танк Атрідів, «Девіатор» Ордосів і надважкий танк «Спустошувач» Харконненів; крім того, є особлива зброя, доступна при будівництві Палацу: десантування фременів у Атрейдесів, призов диверсантів у Ордосів, балістична ракета з ядерною боєголовкою «Рука Смерті» у Харконненів і елітні солдати Сардаукари у Імператора. Також розрізняються за зовнішнім виглядом і бойовими характеристиками основні бойові танки: у Ордосів вони найшвидші але і найменш захищені, у Харконненів найповільніші, але і найбільш броньовані, танки Атрідів представляють собою розумний компроміс між швидкістю і захищеністю. Атріди можуть будувати додатковий унікальний юніт — орнітоптерів, а Ордоси можуть конструювати розвідувальні трицикли. Як і в багатьох інших іграх Westwood, гравець може отримати доступ до спеціальних бойових одиниць супротивників, захопивши ворожу будівлю і почавши їх виробництво.

### Мультиплеєр
Оригінальний сервер Westwood Studios дозволяв запускати гру в режимі мультиплеєра, починаючи з 1998 року. У 2003 році компанія була закрита, тому сервер так само довелося закрити. У тому ж році онлайн-сервер перейшов до компанії Xwis. Пропрацювавши під їх керівництвом деякий час, в сервері стався збій, і з тих пір, режим мультиплеєра в Dune 2000 став недоступний.
Починаючи з 2015 року, грати в Dune 2000 по мережі можна через Cncnet. Цей клієнт дозволяє грати в режимі до 6 осіб, тоді як в оригінальній версії — мультиплеєр підтримував гру з максимум 4-ма людьми. Клієнт підтримує автоматичні оновлення, і його можна завантажити з пакетом Grundmod.

## Сюжет
Імператор Фредерік Корріно IV видав указ, згідно з яким Дім, який зможе видобути найбільше прянощів, буде управляти їхнім джерелом — планетою Дюною, без будь-яких обмежень щодо того, як це буде досягнуто.
Як і в Dune II, існує три головних ігрових фракції — Дім Атрідів, Дім Харконненів і Дім Ордосів. Є також чотири неігрових фракції: Дім Корріно, фремени, найманці і контрабандисти.
- Дім Атрідів — родом з водної планети Каладан. Атріди лояльні своєму герцогу і слідують його дорученням. Герцог також може укласти союз із фременами, воїнами пустель Дюни. У військовому плані Атріди найбільш збалансовані. Колір синій.
- Дім Харконненів — родом з планети Г'єді Прайм, керований бароном. Харконнени — головні противники роду Атрідів. У військовій справі Харконнени покладаються на військову міць своїх військ. Колір червоний.
- Дім Ордосів — родом з холодної, вкритій кригою планети Сигма Драконіс IV. Багатство Ордосів, зроблене на торгівлі, зробило їх параноїками. На відміну від інших двох Домів, Дім Ордосів не згадано в жодному з романів Дюни; проте Ордоси згадані в неканонічній «Енциклопедії Дюни». Ордоси покладаються на раптовість і маневреність у військовій справі. Колір зелений.
- Дім Корріно — війська Імператора Фредеріка Корріно IV на Дюні. Аналогічні військам Харконненів, за винятком танка «Спустошувач» і Палацу Харконненів, які недоступні їм для будівництва. Палац Імператора дозволяє створювати елітну імперську піхоту — сардукарів. У кампанії війська Імператора завжди протистоять гравцеві, незалежно від обраної ним фракції. Колір фіолетовий.
- Найманці — про них в грі немає практично ніякої інформації. Ймовірно, вони готові боротися за будь-яку зі сторін за гроші (втім, бувають і винятки). Війська найманців повністю аналогічні військам Ордосів; проте, найманці не можуть будувати Девіатора. Натомість їм доступний палац Ордосів. У кампанії Ордосів найманці надають допомогу гравцеві в останніх трьох місіях (але розривають союз, якщо зазнають великих втрат); також, в передостанній місії кампанії Харконненів найманців можна змусити битися на боці гравця, захопивши їхній завод важкої техніки. У кампанії Атрідів найманці, ворожі гравцеві, з'являються в п'ятій і в одному з варіантів шостої місії. Колір жовтий.
- Контрабандисти ймовірно, займаються видобутком прянощів і нелегальними поставками військової техніки. У військовому плані цілком аналогічні найманцям (не можуть будувати Девіатора, але їм доступний палац Ордосів). У більшості місій кампанії нейтральні, займаються тільки видобутком прянощів. Однак, в четвертій місії за Ордосів і в шостій за Атрідів, у контрабандистів, що протистоять гравцеві, є повнофункціональні бази військового призначення. Колір коричневий.
- Фремени — корінні жителі Дюни, воїни пустелі. У кампанії представлені здебільшого особливими піхотними підрозділами — фременами, аналогічними в палаці Атрідів, але позбавленими невидимості, і січами — притулками фременів в горах Дюни. У військовому плані аналогічні Атрідам. Їхня унікальність полягає в тому, що це єдиний малий Дім, який має спеціальну зброю — літак «орнітоптер». Їм так само доступний Звуковий танк Атрідів, але вони не можуть будувати палац Атрідів. Аналогічно Дому Корріно, у них є імперський палац, що дозволяє наймати сардаукарів. Позначаються сірим кольором. У грі на боці гравця виступають один раз — в четвертій місії за Атрідів, а в четвертій місії за Харконненів протистоять гравцеві.

### Персонажі
- Леді Елара (Lady Elara) — наложниця Падишаха-Імператора, представниця жіночого ордена Бене Ґессерит. Згідно з сюжетом, саме вона допомогла персонажу гравця прибути на Дюну потай від Імператора. Причиною стало пророцтво Ордена, згідно з яким гравець повинен був очолити величезну армію, щоб принести мир на Арракіс. У кампаніях іноді допомагає гравцеві, повідомляючи цінні відомості. Актриса — Мусетта Вандер.
- Норі Монео (Noree Moneo) — ментат Дому Атрідів і суворий, але справедливий воєначальник. Досвідчений тактик, він ретельно планує все військові операції Дому, намагаючись мінімізувати втрати серед своїх військ. Всіма силами сприяв об'єднанню Атрідів із фременами. Актор — Джон Ріс-Девіс.
- Едрік О (Edric O) — досить зневажливо ставиться до персонажа гравця, при плануванні операцій завжди виходить в першу чергу з фінансових вигод Дому Ордосів. Актор — Річард Маркус.
- Хейт де Вріз (Hayt de Vries) — ментат Дому Харконненів. Жорстокий, розумний і розважливий. Будь-які проблеми Дому Харконненів на Дюні воліє вирішувати силою. Разом з тим, грамотний тактик: вміє вибрати потрібний момент для атаки ворога, коли той найменш до цього готовий. Не гребує особисто брати участь в тортурах полонених, щоб дізнатися потрібну інформацію. Актор — Роберт Карін.
- Карі (Cari) — дівчина-фременка. В кампанії Атрідів була захоплена Харконненами разом з іншими фременами свого загону, а пізніше — врятована Атрідами. Спочатку ставилася до Атрідів з недовірою, але після того, як війська Будинки допомогли фременам в декількох місіях, приєдналася до них. У кампанії Харконненів вона також була захоплена в операції зі знищення сховків фременів, і потім віддана Хейтом самому барону Харконненів на розтерзання. Актриса — Ненсі Вален.
- Фредерік IV (Frederick IV) — Падишах-Імператор. Саме він видав указ, який поклав початок війні між трьома Домами за контроль над Арракісом. Однак, пізніше з'ясовується, що в цій війні він переслідує власні інтереси. У всіх трьох кампаніях в кінці був убитий. Актор — Адріан Спаркс.

## Саундтрек
Музичний супровід було написано постійним композитором студії Френком Клепакі. Частина композицій є оновленими і переписаними композиціями з Dune II. Оглядач з Gamespot зазначив саундтрек однією з сильних сторін гри.
Автор музики Френк Клепакі.
| Dune 2000: Long Live The Fighters! | Dune 2000: Long Live The Fighters! | Dune 2000: Long Live The Fighters! |
| #                                  | Назва                              | Тривалість                         |
| ---------------------------------- | ---------------------------------- | ---------------------------------- |
| 1.                                 | «Harkonnen Battle»                 | 4:21                               |
| 2.                                 | «The Ambush»                       | 4:16                               |
| 3.                                 | «The Atreides Gain»                | 4:18                               |
| 4.                                 | «Attack on Arrakis»                | 4:06                               |
| 5.                                 | «Enter the Ordos»                  | 5:15                               |
| 6.                                 | «Fight For Power»                  | 5:55                               |
| 7.                                 | «The Fremen»                       | 4:33                               |
| 8.                                 | «Land of Sand»                     | 5:07                               |
| 9.                                 | «Plotting»                         | 4:34                               |
| 10.                                | «Rise of Harkonnen»                | 4:39                               |
| 11.                                | «Robotix»                          | 4:13                               |
| 12.                                | «Spice Scouting»                   | 5:14                               |
| 13.                                | «Under Construction»               | 4:34                               |
| 14.                                | «The Waiting Game»                 | 4:16                               |

## Критика
Обидві версії, для Windows і PlayStation, були прийняті критиками прохолодно — рейтинг обох версій, за даними GameRankings, знаходяться в районі 60 %. GameSpot критикував гру за застарілий геймплей і проблеми в балансі сторін.

title: Dune 2000

wikitext:
{{Otheruses|Дюна (значення)}}{{Відеогра
| назва = Dune 2000
| зображення = Dune 2000 Boxart.jpg
| розробники = [[Intelligent Games]], [[Westwood Studios]]
| видавці = [[Virgin Interactive]], [[Electronic Arts]]
| дата випуску =
| жанр =
| платформи = [[Windows]], [[PlayStation]]
| версія =
| рейтинги = {{ESRB|T}}
| носій = [[компакт-диск|CD]]
| системні вимоги = <div>
* [[Процессор]]: [[Pentium]] 90
* [[ОЗУ]]: 16 Мб
* [[Відеокарта]]: 2 Мб
* [[HDD]]: 60 Мб вільного місця
</div>
}}
'''''Dune 2000''''' — [[відеогра]], [[стратегія в реальному часі]], створена компанією Westwood Studios в [[1998 у відеоіграх|1998 році]]. Гра спочатку розроблялася для [[Microsoft Windows]] (реліз відбувся 31 серпня 1998 року) і пізніше була перенесена на [[PlayStation]] (реліз відбувся 31 жовтня 1999 року). У грі присутні [[Full Motion Video|відеозаставки]] перед початком місії з живими акторами. Ця гра є продовженням [[Dune II]] та виконана на [[Ігровий рушій|ігровому рушієві]], подібному до рушія [[Command & Conquer: Red Alert]] від Westwood. Дія гри розгортається на планеті [[Арракіс]], де ворогують три протиборчих Доми: Атрідів, Харконненів і Ордосів.

== Ігровий процес ==

=== Основи ===
Гравець керує одним з трьох Великих Домів галактичної імперії, котрому належить боротися за контроль над «прянощами» на планеті Арракіс, також відомій як Дюна. Гравець збирає прянощі для отримання «соляріїв», валюти, що використовується для виробництва бойових одиниць.

Як і в більшості стратегій реального часу, карта території спочатку покрита [[Туман війни|туманом війни]], за винятком територій, на яких знаходяться бойові одиниці гравця. Оскільки одиниці рухаються по карті, темрява поступово зникає.

Аналогічно до Dune II, гравець може будувати бетонні плити перед установкою будівель, які захищають їх від руйнування в умовах ерозії пустелі. Споруди у всіх Домів функціонально однакові — відрізняються тільки зовнішнім дизайном.

Хоча більшість бойових одиниць у всіх Домів ідентичні, у кожного Дому є свій набір спеціальних юнітів: Звуковий танк Атрідів, «Девіатор» Ордосів і надважкий танк «Спустошувач» Харконненів; крім того, є особлива зброя, доступна при будівництві Палацу: десантування фременів у Атрейдесів, призов диверсантів у Ордосів, балістична ракета з ядерною боєголовкою «Рука Смерті» у Харконненів і елітні солдати Сардаукари у Імператора. Також розрізняються за зовнішнім виглядом і бойовими характеристиками [[Основний бойовий танк|основні бойові танки]]: у Ордосів вони найшвидші але і найменш захищені, у Харконненів найповільніші, але і найбільш броньовані, танки Атрідів представляють собою розумний компроміс між швидкістю і захищеністю. Атріди можуть будувати додатковий унікальний юніт — орнітоптерів, а Ордоси можуть конструювати розвідувальні трицикли. Як і в багатьох інших іграх Westwood, гравець може отримати доступ до спеціальних бойових одиниць супротивників, захопивши ворожу будівлю і почавши їх виробництво.

=== Мультиплеєр ===
Оригінальний сервер Westwood Studios дозволяв запускати гру в режимі мультиплеєра, починаючи з 1998 року. У 2003 році компанія була закрита, тому сервер так само довелося закрити. У тому ж році онлайн-сервер перейшов до компанії Xwis<ref>Xwis: [https://xwis.net/ xwis.net] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210928212040/https://xwis.net/ |date=28 вересня 2021 }}</ref>. Пропрацювавши під їх керівництвом деякий час, в сервері стався збій, і з тих пір, режим мультиплеєра в Dune 2000 став недоступний.

Починаючи з 2015 року, грати в Dune 2000 по мережі можна через Cncnet<ref>Cncnet: [https://cncnet.org Cncnet] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220414134412/https://cncnet.org/ |date=14 квітня 2022 }}</ref>. Цей клієнт дозволяє грати в режимі до 6 осіб, тоді як в оригінальній версії — мультиплеєр підтримував гру з максимум 4-ма людьми. Клієнт підтримує автоматичні оновлення, і його можна завантажити з пакетом Grundmod<ref>Gruntmod: [https://gruntmods.com/dune_2000_gruntmods_edition/ Gruntmod] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210928212048/https://gruntmods.com/dune_2000_gruntmods_edition/ |date=28 вересня 2021 }}</ref>.

== Сюжет ==
Імператор Фредерік Корріно IV видав указ, згідно з яким Дім, який зможе видобути найбільше [[Прянощі (Дюна)|прянощів]], буде управляти їхнім джерелом — планетою [[Арракіс|Дюною]], без будь-яких обмежень щодо того, як це буде досягнуто.

Як і в Dune II, існує три головних ігрових фракції — Дім Атрідів, Дім Харконненів і Дім Ордосів. Є також чотири неігрових фракції: Дім Корріно, фремени, найманці і контрабандисти.

* [[Дім Атрідів]] — родом з водної планети [[Каладан (планета)|Каладан]]. Атріди лояльні своєму герцогу і слідують його дорученням. Герцог також може укласти союз із фременами, воїнами пустель Дюни. У військовому плані Атріди найбільш збалансовані. Колір синій.
* [[Дім Харконненів]] — родом з планети Г'єді Прайм, керований бароном. Харконнени — головні противники роду Атрідів. У військовій справі Харконнени покладаються на військову міць своїх військ. Колір червоний.
* Дім Ордосів — родом з холодної, вкритій кригою планети Сигма Драконіс IV. Багатство Ордосів, зроблене на торгівлі, зробило їх параноїками. На відміну від інших двох Домів, Дім Ордосів не згадано в жодному з романів Дюни; проте Ордоси згадані в неканонічній «Енциклопедії Дюни». Ордоси покладаються на раптовість і маневреність у військовій справі. Колір зелений.
* Дім Корріно — війська Імператора Фредеріка Корріно IV на Дюні. Аналогічні військам Харконненів, за винятком танка «Спустошувач» і Палацу Харконненів, які недоступні їм для будівництва. Палац Імператора дозволяє створювати елітну імперську піхоту — сардукарів. У кампанії війська Імператора завжди протистоять гравцеві, незалежно від обраної ним фракції. Колір фіолетовий.
* Найманці — про них в грі немає практично ніякої інформації. Ймовірно, вони готові боротися за будь-яку зі сторін за гроші (втім, бувають і винятки). Війська найманців повністю аналогічні військам Ордосів; проте, найманці не можуть будувати Девіатора. Натомість їм доступний палац Ордосів. У кампанії Ордосів найманці надають допомогу гравцеві в останніх трьох місіях (але розривають союз, якщо зазнають великих втрат); також, в передостанній місії кампанії Харконненів найманців можна змусити битися на боці гравця, захопивши їхній завод важкої техніки. У кампанії Атрідів найманці, ворожі гравцеві, з'являються в п'ятій і в одному з варіантів шостої місії. Колір жовтий.
* Контрабандисти ймовірно, займаються видобутком прянощів і нелегальними поставками військової техніки. У військовому плані цілком аналогічні найманцям (не можуть будувати Девіатора, але їм доступний палац Ордосів). У більшості місій кампанії нейтральні, займаються тільки видобутком прянощів. Однак, в четвертій місії за Ордосів і в шостій за Атрідів, у контрабандистів, що протистоять гравцеві, є повнофункціональні бази військового призначення. Колір коричневий.
* Фремени — корінні жителі Дюни, воїни пустелі. У кампанії представлені здебільшого особливими піхотними підрозділами — фременами, аналогічними в палаці Атрідів, але позбавленими невидимості, і січами — притулками фременів в горах Дюни. У військовому плані аналогічні Атрідам. Їхня унікальність полягає в тому, що це єдиний малий Дім, який має спеціальну зброю — літак «орнітоптер». Їм так само доступний Звуковий танк Атрідів, але вони не можуть будувати палац Атрідів. Аналогічно Дому Корріно, у них є імперський палац, що дозволяє наймати сардаукарів. Позначаються сірим кольором. У грі на боці гравця виступають один раз — в четвертій місії за Атрідів, а в четвертій місії за Харконненів протистоять гравцеві.

=== Персонажі ===
* '''Леді Елара''' ''(Lady Elara)'' — наложниця Падишаха-Імператора, представниця жіночого ордена Бене Ґессерит. Згідно з сюжетом, саме вона допомогла персонажу гравця прибути на Дюну потай від Імператора. Причиною стало пророцтво Ордена, згідно з яким гравець повинен був очолити величезну армію, щоб принести мир на Арракіс. У кампаніях іноді допомагає гравцеві, повідомляючи цінні відомості. Актриса — Мусетта Вандер.
* '''Норі Монео''' ''(Noree Moneo)'' — ментат Дому Атрідів і суворий, але справедливий воєначальник. Досвідчений тактик, він ретельно планує все військові операції Дому, намагаючись мінімізувати втрати серед своїх військ. Всіма силами сприяв об'єднанню Атрідів із фременами. Актор — [[Джон Ріс-Девіс]].
* '''Едрік О''' ''(Edric O)'' — досить зневажливо ставиться до персонажа гравця, при плануванні операцій завжди виходить в першу чергу з фінансових вигод Дому Ордосів. Актор — Річард Маркус.
* '''Хейт де Вріз''' ''(Hayt de Vries)'' — ментат Дому Харконненів. Жорстокий, розумний і розважливий. Будь-які проблеми Дому Харконненів на Дюні воліє вирішувати силою. Разом з тим, грамотний тактик: вміє вибрати потрібний момент для атаки ворога, коли той найменш до цього готовий. Не гребує особисто брати участь в тортурах полонених, щоб дізнатися потрібну інформацію. Актор — Роберт Карін.
* '''Карі''' ''(Cari)'' — дівчина-фременка. В кампанії Атрідів була захоплена Харконненами разом з іншими фременами свого загону, а пізніше — врятована Атрідами. Спочатку ставилася до Атрідів з недовірою, але після того, як війська Будинки допомогли фременам в декількох місіях, приєдналася до них. У кампанії Харконненів вона також була захоплена в операції зі знищення сховків фременів, і потім віддана Хейтом самому барону Харконненів на розтерзання. Актриса — Ненсі Вален.
* '''Фредерік IV''' ''(Frederick IV)'' — Падишах-Імператор. Саме він видав указ, який поклав початок війні між трьома Домами за контроль над Арракісом. Однак, пізніше з'ясовується, що в цій війні він переслідує власні інтереси. У всіх трьох кампаніях в кінці був убитий. Актор — Адріан Спаркс.

== Саундтрек ==
Музичний супровід було написано постійним композитором студії Френком Клепакі. Частина композицій є оновленими і переписаними композиціями з Dune II. Оглядач з [[GameSpot|Gamespot]] зазначив саундтрек однією з сильних сторін гри.<ref name="gamespot">{{Cite web|last=Greg Kasavin|title=Dune 2000 Review|url=https://www.gamespot.com/reviews/dune-2000-review/1900-2540099/|date=1998-09-15|publisher=[[Gamespot]]|accessdate=2017-11-07|archive-date=10 жовтня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20211010223340/https://www.gamespot.com/reviews/dune-2000-review/1900-2540099/}}</ref>

{{Tracklist|collapsed=|title7=The Fremen|title14=The Waiting Game|length13=4:34|title13=Under Construction|length12=5:14|title12=Spice Scouting|length11=4:13|title11=Robotix|length10=4:39|title10=Rise of Harkonnen|length9=4:34|title9=Plotting|length8=5:07|title8=Land of Sand|length7=4:33|length6=5:55|headline=Dune 2000: Long Live The Fighters!|title6=Fight For Power|length5=5:15|title5=Enter the Ordos|length4=4:06|title4=Attack on Arrakis|length3=4:18|title3=The Atreides Gain|length2=4:16|title2=The Ambush|length1=4:21|title1=Harkonnen Battle|all_music=[[Френк Клепакі]]|all_lyrics=|all_writing=|length14=4:16}}

== Критика ==
Обидві версії, для Windows і PlayStation, були прийняті критиками прохолодно — рейтинг обох версій, за даними [[GameRankings]], знаходяться в районі 60 %.<ref>{{Cite web |url=http://www.gamerankings.com/htmlpages2/197181.asp?q=dune%202000 |title=Aggregate score for Windows |accessdate=28 вересня 2021 |archive-date=30 грудня 2008 |archive-url=https://web.archive.org/web/20081230234307/http://www.gamerankings.com/htmlpages2/197181.asp?q=dune%202000 }}</ref><ref>{{Cite web |url=http://www.gamerankings.com/htmlpages2/197182.asp?q=dune%202000 |title=Aggregate score for PlayStation |accessdate=28 вересня 2021 |archive-date=31 грудня 2008 |archive-url=https://web.archive.org/web/20081231011510/http://www.gamerankings.com/htmlpages2/197182.asp?q=dune%202000 }}</ref> [[GameSpot]] критикував гру за застарілий геймплей і проблеми в балансі сторін.<ref name="gamespot"/>

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==
* [http://dune2k.com/ FED2k] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121025211830/http://dune2k.com/ |date=25 жовтня 2012 }}
* [https://d2kplus.com/ D2k+] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210928212041/https://d2kplus.com/ |date=28 вересня 2021 }}

{{Дюна}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Стратегії в реальному часі]]
[[Категорія:Відеоігри за мотивами франшизи Дюна]]
[[Категорія:Науково-фантастичні відеоігри]]
[[Категорія:Ігри для PlayStation]]
[[Категорія:Ігри для Windows]]
[[Категорія:Відеоігри 1998]]
[[Категорія:Ремейки відеоігор]]
[[Категорія:Ігри Virgin Interactive]]
[[Категорія:Відеоігри, дія яких відбувається на вигаданій планеті]]

title: Dune 2000

Розробник: Intelligent Games, Westwood Studios

Видавець: Virgin Interactive, Electronic Arts

Жанр(и): стратегія в реальному часі і науково-фантастична відеограd

Платформа: Windows, PlayStation

Дата випуску: 31 серпня 1998 і 31 жовтня 1999

Режим гри: багатокористувацька гра і однокористувацька гра

Вік. обмеження: ESRB: T — Teens

title: Творці

Композитор(и): Френк Клепакіd

title: Технічні деталі

Носій: CD

title: Dune

Попередня гра: Dune II


text:
# Макстла
Макстла — тлатоані держави Ацкапотцалько з 1427 до 1428 року. До 1427 року був володарем міста Койокан. Став володарем після смерті свого батька Тезозомака. У 1427—1428 Макстла боровся із своїм братом Таяухом, якого підтримав тлатоані Теночтітлану — Чимальпопоку. Макстла переміг своїх суперників. Проте вже у 1428 році проти нього повстав Ацтецький потрійний союз на чолі із Іцкоатлем. В цій боротьбі Макстла зазнав поразки й втік до міста-держави Койоакана. Проти останнього у 1429 році виступили ацтеки, які у 1430 році підкорили місто. Тоді Макстла за однією версією загинув, за іншою його принесли у жертву.

title: Макстла

wikitext:
{{особа}}
'''Макстла''' — [[тлатоані]] держави [[Ацкапотцалько]] з 1427 до 1428 року. До 1427 року був володарем міста Койокан. Став володарем після смерті свого батька Тезозомака. У 1427—1428 Макстла боровся із своїм братом Таяухом, якого підтримав тлатоані Теночтітлану — [[Чимальпопоку]]. Макстла переміг своїх суперників. Проте вже у 1428 році проти нього повстав [[Ацтецький потрійний союз]] на чолі із [[Іцкоатль|Іцкоатлем]]. В цій боротьбі Макстла зазнав поразки й втік до міста-держави Койоакана. Проти останнього у 1429 році виступили ацтеки, які у 1430 році підкорили місто. Тоді Макстла за однією версією загинув, за іншою його принесли у жертву.

== Джерела ==
* García Puron, Manuel, México y sus gobernantes,, v. 1. Mexico City: Joaquín Porrua, 1984.

[[Категорія:Доколумбова Америка]]
[[Категорія:Померли 1430]]
[[Категорія:Правителі XV століття]]

title: Макстла

Народився: 14 століття

Країна: Мексика

Діяльність: суверен

Посада: Тлатоані

Батько: Tezozomocd

Мати: Tzihuacxochitzin Id

Діти: Tecollotzind


text:
# Колишня вілла Яна Невядомського
Колишня вілла Яна Нєвядомського — споруда Дрогобича, зведена у 1903 р. (дату засвідчує надпис над балконом) у стилі пізнього історизму. Будинок належав власнику пекарні на в. Війтівська Гора, банкіру, політику і бургомістру міста Яну Нєвядомському (1840 — 1914).
Рід власника вілли Яна Нєвядомського походить від шляхетської гілки Яцка Нєвядомського (лінія Владислава Нєвядомського), якому належав так званий “одноногий герб” Прус Нєвядомських. Батько Яна Нєвядомського Антоній Нєвядомський був відомим самбірським пекарем, який до середини ХІХ сторіччя зберігав традицію ранньомодерного пекарства.
Від серердини 80-х років ХІХ століття Ян Нєвядомський був власником невеликої пекарні у Дрогобичі. Після того, як 1900 року він придбав окрему садибу на Війтівській горі для нового приміщення пекарні, його ремесло стало найбільшим у регіоні, а самі цехи були оснащені найсучаснішим паровим обладнанням, про час заснування якої поки що немає докладної інформації. Пекарня забезпечувала хлібом Дрогобич, Трускавець та Борислав.
Розкішний будинок відзначається рідкісним багатством архітектурних форм і декору. Наріжник будівлі акцентований високим шпилястим дахом. У двох півциркульних нішах наріжника – дві алегоричні статуї у вигляді жінок в античному вбранні: «Торгівля» (у капелюсі з крильцями – атрибутом бога торгівлі Гермеса) і «Промисловість» (із зубчастим колесом). Вони символізують ті види людської діяльності, які потребують кредитування. Якщо порівняти сучасний вигляд будівлі та у 1913 р. на листівці Леона Розеншайна, то побачимо, що вона чудово збереглася. Пам’ятка архітектури місцевого значення.
Сьогодні перший та другий поверх вілли Я. Невядомського в основному виконують функцію житла, лише на першому поверсі знаходяться адвокатська контора та фірма “Європласт”. Підвальне приміщення і надалі приносить прибутки своїм власникам, зберігаючи давню традицію чесної торгівлі: на поч. XX ст. — хлібний магазин, в радянський час – відома дрогобицька кнайпа “Мисливський погрібець”, згодом тут діяла модерна кнайпа — “Поганий кіт”. Зараз тут ресторан Osteria Doshka.
У 2018 році на будівлі була встановлена інформаційна таблиця.

title: Колишня вілла Яна Невядомського

wikitext:
{{переписати|дата=квітень 2020}}
{{Пам'ятка
|тип               =
|назва             =
|оригінальна назва =
|зображення        = Дрогобич.Житловий будинок..JPG
|зображення_розмір =
|зображення_підпис =
|статус            =
|країна            = [[Україна]]
|місто             = [[Дрогобич]], [[Львівська область]]
|початок будівництва     = 1902
|завершення будівництва  = 1903
|Commons                 = Category:4 Zhupna Street, Drohobych
|кр =
}}
'''Колишня вілла Яна Нєвядомського''' — споруда Дрогобича, зведена у 1903 р. (дату засвідчує надпис над балконом) у стилі пізнього історизму. Будинок належав власнику пекарні на в. Війтівська Гора, банкіру, політику і бургомістру міста [[Ян Нєвядомський|Яну Нєвядомському]] (1840 — 1914).

Рід власника вілли Яна Нєвядомського походить від шляхетської гілки Яцка Нєвядомського (лінія Владислава Нєвядомського), якому належав так званий “одноногий герб” Прус Нєвядомських. Батько Яна Нєвядомського Антоній Нєвядомський був відомим самбірським пекарем, який до середини ХІХ сторіччя зберігав традицію ранньомодерного пекарства.

Від серердини 80-х років ХІХ століття Ян Нєвядомський був власником невеликої пекарні у Дрогобичі. Після того, як 1900 року він придбав окрему садибу на Війтівській горі для нового приміщення пекарні, його ремесло стало найбільшим у регіоні, а самі цехи були оснащені найсучаснішим паровим обладнанням, про час заснування якої поки що немає докладної інформації. Пекарня забезпечувала хлібом Дрогобич, Трускавець та Борислав.

Розкішний будинок відзначається рідкісним багатством архітектурних форм і декору. Наріжник будівлі акцентований високим шпилястим дахом. У двох півциркульних нішах наріжника – дві алегоричні статуї у вигляді жінок в античному вбранні: «Торгівля» (у капелюсі з крильцями – атрибутом бога торгівлі Гермеса) і «Промисловість» (із зубчастим колесом). Вони символізують ті види людської діяльності, які потребують кредитування. Якщо порівняти сучасний вигляд будівлі та у 1913 р. на листівці Леона Розеншайна, то побачимо, що вона чудово збереглася. Пам’ятка архітектури місцевого значення.

Сьогодні перший та другий поверх вілли Я. Невядомського в основному виконують функцію житла, лише на першому поверсі знаходяться адвокатська контора та фірма “Європласт”. Підвальне приміщення і надалі приносить прибутки своїм власникам, зберігаючи давню традицію чесної торгівлі: на поч. XX ст. — хлібний магазин, в радянський час – відома дрогобицька кнайпа “Мисливський погрібець”, згодом тут діяла модерна кнайпа — “Поганий кіт”. Зараз тут ресторан Osteria Doshka.

У 2018 році на будівлі була встановлена інформаційна таблиця.

== Джерела ==
* Родинна вілла Яна Нєвядомського (1903) – унікальний архітектурний об’єкт у Дрогобичі // в кн.: Jan Niewiadomski (1840 — 1914) — jego rola w życiu Drohobycza. Bogdan Lazorak, Beata Skwarek, Tetiana Lazorak. — Legnica-Nahujowice 2020. ISBN: 978-83-66225-01-5 ([http://www.wydawnictwo.pwsz.legnica.edu.pl/zalaczniki/monografie/burmistrz/niewiadomski.pdf link] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210515083113/http://www.wydawnictwo.pwsz.legnica.edu.pl/zalaczniki/monografie/burmistrz/niewiadomski.pdf |date=15 травня 2021 }})
* Лазорак Б., Лазорак Т. Приватна вілла бургомістра і пекаря Яна Нєвядомського в Дрогобичі // Наша спадщина: науково-популярний журнал. — № 4(6). – Львів, 2015. – С. 25-30.
* [https://drohobychyna.com.ua/edifice/villa-burgomistra-yana-nyevyadomskogo/istorichni-vidomosti/ Вілла бургомістра Яна Нєвядомського] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20191201083842/http://drohobychyna.com.ua/edifice/villa-burgomistra-yana-nyevyadomskogo/istorichni-vidomosti |date=1 грудня 2019 }}
* {{Cite web|url=http://drogtravel.com/villa-yana-nev-yadomskogo/|title=Вілла Яна Невядомського|last=Петрушак|first=Наталка|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=21 лютого 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180221072644/http://drogtravel.com/villa-yana-nev-yadomskogo/}}
* {{Cite web|url=http://maydan.drohobych.net/?p=62069|title=Перша інформаційна таблиця на пам’ятці архітектури з’явилася в Дрогобичі|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=}}

{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Кам'яниці та вілли Дрогобича|Невядомського]]
[[Категорія:Засновані в Україні 1903]]
[[Категорія:Споруди, збудовані 1903]]

title: Колишня вілла Яна Невядомського

Країна: Україна

Місто: Дрогобич, Львівська область

Тип: будівля


text:
# Фасетна огранка
Фасе́тна огра́нка (від фр. facette — «грань») — огранка дорогоцінних каменів, яка характеризується великою кількістю дрібних, гладенько відполірованих скошених граней, завдяки яким камінь набуває більшого блиску, посилюється гра кольорів.
Основні різновиди фасетної огранки — діамантова огранка та сходинкова огранка (ступінчаста).

title: Фасетна огранка

wikitext:
'''Фасе́тна огра́нка''' (від {{lang-fr|facette}} — «грань») — [[Ограновування|огранка]] дорогоцінних каменів, яка характеризується великою кількістю дрібних, гладенько відполірованих скошених граней, завдяки яким камінь набуває більшого блиску, посилюється гра кольорів.

Основні різновиди фасетної огранки — [[діамантова огранка]] та [[сходинкова огранка]] (ступінчаста).

== Див. також ==
* [[Ювелірна справа]]

== Література ==
* {{МГЕ|nocat=1}}
{{commons|Category:Gem cutting|Огранка}}

[[Категорія:Обробка дорогоцінного каміння]]


text:
# Піявець
Пія́вець (болг. Пиявец) — село в Кирджалійській області Болгарії. Входить до складу общини Момчилград.

## Населення
За даними перепису населення 2011 року у селі проживали 70 осіб, з них 69 осіб (98,6%) — турки.
Розподіл населення за віком у 2011 році:
Динаміка населення:

title: Піявець

wikitext:
{{НП Болгарії
 | назва                 = Піявець
 | статус                = село
 | місцева_назва         = {{lang-bg|Пиявец}}
 | герб                  =
 | прапор                =
 | зображення            =
 | зображення_підпис     =
 | область               = [[Кирджалійська область]]
 | община                = [[Момчилград (община)|Момчилград]]
 | община_кмет           =
 | община_кмет_партія    =
 | кметство              = '''Піявець'''
 | кмет                  =
 | кмет_партія           =
 | код_ЕКАТТЕ            = 56575
 | широта                = 41.4955
 | довгота               = 25.455
 | висота                = 439
 | населення             = 70
 | населення_рік         = 2011
 | населення_джерело     =
 | площа                 =
 | поштові_індекси       = 6813
 | телефонний_код        = 03631
 | вебсторінка           =
 | фізична_о             = 17
 | фізична_о_джерело     = <ref name="відстані">Фізичні відстані розраховані за координатами населених пунктів</ref>
 | фізична_с             = 220
 | фізична_с_джерело     = <ref name="відстані"/>
}}'''Пія́вець''' ({{lang-bg|Пиявец}}) — село в [[Кирджалійська область|Кирджалійській області]] [[Болгарія|Болгарії]]. Входить до складу общини [[Момчилград (община)|Момчилград]].

== Населення ==
За даними [[Перепис населення Болгарії (2011)|перепису населення 2011 року]] у селі проживали {{formatnum:70}} осіб, з них 69 осіб (98,6%) — [[Турки в Болгарії|турки]]<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и самоопределение по етническа принадлежност към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Fdhrysbu?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_4.pop_by_ethnos.xls|archivedate=05.04.2013|deadurl=no}}</ref>.

Розподіл населення за віком у 2011 році<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|title=Национален статистически институт. Население по области, общини, населени места и възраст към 01.02.2011 г.|language=болгарською|accessdate=2012-03-18|archiveurl=https://www.webcitation.org/6Irx9OSLX?url=http://www.nsi.bg/ORPDOCS/Census2011_1.pop_by_age.xls|archivedate=14.08.2013|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/розподіл за віком
| макс=7
| всього=70
| 0-4=2
| 5-9=2
| 10-14=1
| 15-19=4
| 20-24=3
| 25-29=4
| 30-34=4
| 35-39=6
| 40-44=7
| 45-49=5
| 50-54=3
| 55-59=7
| 60-64=4
| 65-69=6
| 70-74=6
| 75-79=4
| 80-84=0
| 85+=2
}}

Динаміка населення<ref>{{cite web|url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=3640&ezik=bul|title=Национален статистически институт. Справка за населението на с. Пиявец, общ. Момчилград, обл. Кърджали|language=болгарською|accessdate=2012-01-23|archiveurl=https://www.webcitation.org/6IsFbnJDN?url=http://www.nsi.bg/nrnm/show9.php?sid=3640|archivedate=2013-08-14|deadurl=no}}</ref>:
{{Демографія/Населення Болгарії
|Ширина зображення  = 440
|Максимум шкали     = 900
|Крок більшої шкали = 100
|Крок меншої шкали  = 20
|1934 = 189
|1946 = 217
|1956 = 252
|1965 = 823
|1975 = 668
|1985 = 316
|1992 = 175
|2001 = 87
|2011 = 70
}}

== Примітки ==
{{reflist}}

{{Кирджалійська область|Момчилград}}
{{Bulgaria-geo-stub}}

{{Портали|Географія|Болгарія}}

[[Категорія:Села Кирджалійської області]]

title: Піявець · болг. Пиявец

Країна: Болгарія

Область: Кирджалійська область

Община: Момчилград

Кметство: Піявець

title: Відстань

Відстань:
До обласного центру
До Софії

title: Розташування

Розташування: ПіявецьПіявець (Болгарія)


text:
# Ярославський зоопарк
Ярославський зоопарк — найбільший зоопарк Росії. Ярославський зоопарк — перший в Росії і країнах СНД зоопарк ландшафтного типу, розташований у Заволзькому районі міста Ярославля, поблизу Смоленського бору.
Офіційно відкрито 20 серпня 2008 року в рамках підготовки до 1000-річчя Ярославля. Загальна площа зоопарку склала понад 67 гектарів, на день відкриття було освоєно близько 14, колекція тоді містила понад 450 екземплярів тварин більш ніж 200 видів.
Станом на літо 2018 року зоопарк займав 120 гектарів землі, на якій розмістилося більше ніж 1000 видів загальною чисельністю 3300 особин. За перше півріччя цього року його відвідало майже 150 тисяч осіб.
У зоопарку є «контактна» ділянка, де можна ближче познайомитися з деякими тваринами. Працює демонстраційно-навчальний центр «Ковчег», де юні відвідувачі можуть подружитися з нешкідливими видами тварин і краще їх пізнати.
Директор зоопарку з моменту заснування — Теймураз Кукуриєвич Бараташвілі.

title: Ярославський зоопарк

wikitext:
{{Зоопарк|членство=}}
'''Ярославський зоопарк''' — найбільший [[зоопарк]] Росії. Ярославський зоопарк — перший в Росії і країнах СНД зоопарк ландшафтного типу, розташований у Заволзькому районі міста [[Ярославль|Ярославля]], поблизу Смоленського бору.

Офіційно відкрито [[20 серпня]] [[2008|2008 року]] в рамках підготовки до 1000-річчя Ярославля. Загальна площа зоопарку склала понад 67 гектарів, на день відкриття було освоєно близько 14, колекція тоді містила понад 450 екземплярів тварин більш ніж 200 [[Вид|видів]].

Станом на літо 2018 року зоопарк займав 120 гектарів землі, на якій розмістилося більше ніж 1000 видів загальною чисельністю 3300 особин. За перше півріччя цього року його відвідало майже 150 тисяч осіб.<ref>[http://www.city-yar.ru/home/news/single/102170.html Ярославскому зоопарку — 3 года]{{Недоступная ссылка|date=Июль 2019|bot=InternetArchiveBot}}. ''Мэрия города Ярославля''</ref>

У зоопарку є «контактна» ділянка, де можна ближче познайомитися з деякими тваринами. Працює демонстраційно-навчальний центр «Ковчег», де юні відвідувачі можуть подружитися з нешкідливими видами тварин і краще їх пізнати.

Директор зоопарку з моменту заснування — Теймураз Кукуриєвич Бараташвілі.

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Література ==

* {{Стаття|автор=Арнольд О.|видання=Биология|тип=журнал|місце=М.|видавництво=Первое сентября|рік=2013|номер=5|сторінки=50—54}}

== Посилання ==

* [http://yaroslavlzoo.ru Сайт Ярославського зоопарку] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180330031033/https://www.yaroslavlzoo.ru/ |date=30 березня 2018 }} {{ref-ru}} {{ref-en}}
* [http://yarnovosti.com/?mod=news&id=15587&cid=4 Відкриття зоопарку в Ярославлі] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080925063644/http://yarnovosti.com/?mod=news&id=15587&cid=4 |date=25 вересня 2008 }}
* [https://web.archive.org/web/20081017131831/http://www.city-yar.ru/home/city/1000years/invest_project/4.html Будівництво зоопарку «Лісова поляна»]
* [https://web.archive.org/web/20091130231424/http://www.city-yar.ru/home/millennium/smi/115.html У місті стало більше природи]
{{Ізольована стаття}}
[[Категорія:Зоопарки Росії]]
[[Категорія:Природоохоронні об'єкти, засновані 2008]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Засновані в Росії 2008]]
[[Категорія:Ярославль]]


text:
# Міранда Керр
Міра́нда Мей Керр (англ. Miranda May Kerr; нар. 20 квітня 1983 року, Сідней, Австралія) — австралійська супермодель. У 2008 році за версією видання «Forbes» Керр увійшла в ТОП-10 найбагатших моделей світу.

## Біографія
Народилася в Сіднеї, у родині Джона і Терези Керрів. У Міранди французьке, філіппінське, шотландське та англійське коріння. Має молодшого брата Меттью. Виросла в Ганнеді, маленькому містечку в Новому Південному Уельсі.
У 2010—2013 роках була одружена з актором Орландо Блумом. 6 січня 2011 року народила сина Флінна. З 2017 одружена з Еваном Шпігелем.
Міранда Керр є послідовницею буддизму (школи Нітірен). Якби не стала моделлю, побудувала и кар'єру в галузі психології та здорового харчування.

## Кар'єра
Керр стала відома в модній індустрії в кінці 90-х після перемоги в Australian nation-wide model search, організований «Dolly Magazine» і «Impulse fragrances». Кар'єру почала з рекламної кампанії для Ober Jeans Paris у 2004 році з французьким фешн-фотографом Еріком Себан-Меєром (Erick Seban-Meyer).
Вона перша австралійка в Victoria's Secret. Навесні 2013 року Міранда Керр припинила співпрацю з брендом Victoria's Secret, назвавши причиною подібного рішення власну «природну еволюцію». Міранда Керр захоплюється моделлю і бізнесвумен Крісті Терлінгтон (Christy Turlington).

## Особисте життя
У 2014 році Керр розповіла про свою бісексуальність в інтерв'ю журналу «GQ».

title: Міранда Керр

wikitext:
{{Модель
|Ім'я = Міранда Керр
|Оригінал імені = Miranda Kerr
|Ім'я при народженні = Міранда Мей Керр <br /> {{lang-en|Miranda May Kerr}}
|Діти = Флінн (6.01.2011)
|Сайт = <!-- [ Офіційний сайт] -->
}}
{{Othernames|Керр (прізвище)|Керр}}
{{інші імена|Міранда}}
'''Міра́нда Мей Керр''' ({{lang-en|Miranda May Kerr}}; {{н|1}} [[20 квітня]] [[1983]] року, [[Сідней]], [[Австралія]]) — австралійська [[супермодель]]. У [[2008]] році за версією видання «[[Forbes]]» Керр увійшла в ТОП-10 найбагатших моделей світу<ref>{{cite web|url=http://life-star.ru/stars/522|title=Біографія Міранди Керр|language=російською|archiveurl=https://www.webcitation.org/65u8vytnD?url=http://life-star.ru/stars/522|archivedate=2012-03-04|deadurl=no|accessdate=2011-01-09}} {{ref-ru}}</ref>.

== Біографія ==

Народилася в [[Сідней|Сіднеї]], у родині Джона і Терези Керрів. У Міранди французьке, філіппінське, шотландське та англійське коріння. Має молодшого брата Меттью. Виросла в Ганнеді, маленькому містечку в [[Новий Південний Уельс|Новому Південному Уельсі]].

У 2010—2013 роках була одружена з актором [[Орландо Блум]]ом. [[6 січня]] [[2011]] року народила сина Флінна<ref>{{cite web|url=http://news.arvo.ua/index.php?raz=3&id=6998|title=Міранда Керр і Орландо Блум стали батьками|language=російською|archiveurl=https://www.webcitation.org/65u8qBrtP?url=http://news.arvo.ua/index.php?raz=3|archivedate=4 березня 2012|accessdate=2011-01-09}} {{ref-ru}}</ref>. З 2017 одружена з Еваном Шпігелем.

Міранда Керр є послідовницею [[буддизм]]у (школи Нітірен)<ref name="MIRANDASMODELLIFE">Elissa Blake (11 November 2007). [https://web.archive.org/web/20071112024315/http://www.news.com.au/dailytelegraph/story/0,22049,22730119-5006011,00.html Miranda's Model Life] ''Daily Telegraph''. Accessed 2008-04-26.</ref><ref>[http://www.cleo.com.au/miranda_kerrs_hot_body_secrets.htm Miranda Kerr's hot body secrets] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110706102821/http://www.cleo.com.au/miranda_kerrs_hot_body_secrets.htm|date=6 липня 2011}} (12 June 2008). ''Cleo Australia''. Accessed 2010-04-04. {{ref-en}}</ref>. Якби не стала моделлю, побудувала и кар'єру в галузі психології та здорового харчування.

== Кар'єра ==
Керр стала відома в модній індустрії в кінці [[1990-ті|90-х]] після перемоги в Australian nation-wide model search, організований «Dolly Magazine» і «Impulse fragrances». Кар'єру почала з рекламної кампанії для Ober Jeans Paris у 2004 році з французьким фешн-фотографом Еріком Себан-Меєром (Erick Seban-Meyer).

Вона перша австралійка в [[Victoria's Secret]]. Навесні 2013 року Міранда Керр припинила співпрацю з брендом [[Victoria's Secret]], назвавши причиною подібного рішення власну «природну еволюцію». Міранда Керр захоплюється моделлю і бізнесвумен [[Крісті Терлінгтон]] (''Christy Turlington'').

== Особисте життя ==
У 2014 році Керр [[Камінг-аут|розповіла]] про свою [[бісексуальність]] в інтерв'ю журналу «[[GQ]]».<ref>{{cite news|url=http://www.huffingtonpost.co.uk/2014/03/31/miranda-kerr-orlando-bloom-bisexuality-explore_n_5061507.html |title=Miranda Kerr 'Wants To Explore' Bisexual Feelings Following Orlando Bloom Split |work=The Huffington Post |date=8 April 2014 |access-date=2 May 2017}}</ref>

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
{{Вікіцитати}}
{{Commons category|Miranda Kerr}}
* {{IMDb name|2473819}}

{{Ангели Victoria's Secret}}
{{Бібліоінформація}}
{{ВП-портали|Австралія|Фемінізм|Біографії|міні=|колір=}}

{{DEFAULTSORT:Керр Міранда}}

[[Категорія:Уродженці Сіднея|Керр]]
[[Категорія:Супермоделі]]
[[Категорія:Австралійські моделі]]
[[Категорія:Шотландці Австралії]]
[[Категорія:Французи Австралії]]
[[Категорія:Австралійські феміністки]]

title: Miranda Kerr

Ім'я при народженні: Міранда Мей Керр · англ. Miranda May Kerr

Народження: 20 квітня 1983 (42 роки) · Сідней, Австралія

Громадянство: Австралія

Професія: модель, супермодель, Victoria’s Secret Angels

Освіта: All Hallows' Schoold

Вага: 57 кг

Волосся: каштанове

Очі: блакитні

Агентство: IMG Models

У шлюбі з: Evan Spiegeld

title: mirandakerr.com

mirandakerr.com:
Міранда Керр у Вікісховищі
Висловлювання у Вікіцитатах


text:
# Малий Супій
Малий Супій — річка в Україні, у Броварському й Бориспільському районах Київської області. Права притока Супою. (басейн Дніпра).

## Опис
Довжина річки 15 км, похил річки — 0,47 м/км. Площа басейну 91,6 км². Деякі ділянки пересихають.

## Розташування
Бере початок у селі Жуківка. Тече переважно на південний схід через Малу Супоївку, між селами Кулябівка та Тужилів протікає через Кирильське озеро, а біля Соколівщини впадає до річки Супій, ліву притоку Дніпра.
Населені пункти вздовж берегової смуги: Кулябівка, Тужилів.
Річку перетинає автомобільний шлях Т 1018

title: Малий Супій

wikitext:
{{Річка
| назва             = Малий Супій
| оригінальна_назва =
| зображення        =
| зображення_розмір =
| підпис            =
| довжина           = 15 км
| висота_витоку     =
| висота_гирла      =
| похил_річки       = 0,47 м/км
| стік              =
| площа_басейну     = 91,6 км²
| витік             = у селі [[Жуківка (Згурівський район)|Жуківка]]
| витік_коорд       = {{coord|50|28|18|N|31|36|09|E|scale:6000}}
| гирло             = [[Супій (притока Дніпра)|Супою]]
| гирло_коорд       = {{coord|50|16|59|N|31|43|09|E|scale:6000}}
| басейн            = [[Дніпро|Дніпра]]
| країни_басейну    = {{UKR}}<br/>
| прирічкові_країни =
| притоки           =
| мапа              =
| мапа_розмір       =
| мапа_підпис       =
}}
'''Малий Супій''' — [[річка]] в [[Україна|Україні]], у [[Броварський район|Броварському]] й [[Бориспільський район|Бориспільському]] районах [[Київська область|Київської області]]. Права притока [[Супій (притока Дніпра)|Супою]]. (басейн [[Дніпро|Дніпра]]).

== Опис ==
Довжина річки 15 км, похил річки — 0,47 м/км. Площа басейну 91,6 км². Деякі ділянки пересихають.

== Розташування ==
Бере початок у селі [[Жуківка (Згурівський район)|Жуківка]]. Тече переважно на південний схід через [[Мала Супоївка|Малу Супоївку]], між селами Кулябівка та Тужилів протікає через Кирильське озеро, а біля [[Соколівщина (Яготинський район)|Соколівщини]] впадає до річки Супій, ліву притоку Дніпра.

Населені пункти вздовж берегової смуги: [[Кулябівка]], [[Тужилів (Яготинський район)|Тужилів]].

Річку перетинає автомобільний шлях {{Автошлях Т|1018}}

== Джерела ==
* [http://shron1.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf «Каталог річок України»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161221091748/http://shron1.chtyvo.org.ua/Levchenko_SP/Kataloh_richok_Ukrainy.pdf |date=21 грудня 2016 }}. — К. : Видавництво АН УРСР, 1957. — С. 105. — (№ 1778).
* [https://shron1.chtyvo.org.ua/Zheliezniak_Iryna/Slovnyk_hidronimiv_Ukrainy.pdf? Словник гідронімів України] — К.: Наукова думка, 1979. — С. 348

{{river-stub}}
{{Kyiv-obl-geo-stub}}
[[Категорія:Малі річки України]]
[[Категорія:Річки Згурівського району]]
[[Категорія:Річки Яготинського району]]
[[Категорія:Річки басейну Дніпра]]

title: Малий Супій

Витік: у селі Жуківка

Гирло: Супою

Басейн: Дніпра

Країни: Україна

Довжина: 15 км


text:
# Джеймс Френсіс Едвард Стюарт
Джеймс Френсіс Едвард Стюарт (англ. James Francis Edward Stuart; нар. 10 червня 1688, Лондон — пом. 1 січня 1766, Рим) — він же Джеймс Старий Претендент (англ. James the Old Pretender ), шевальє де Сен-Жорж (фр. Chevalier de St. George єдиний син Якова II і Марії Моденської, претендент на англійський престол під ім'ям Якова III (James III) і на шотландський під ім'ям Якова VIII (James VIII). Він сам і його прихильники вважали його королем протягом замалим не 64 років — тобто довше, ніж будь-який британський монарх царював реально, крім Єлизавети II, що побила цей рекорд 23 травня 2016 року (не набагато менше в 1837 — 1901 роках правила королева Вікторія).

## Життєпис

### Перед "Славною революцією"
Вступивши на престол у 52-річному віці Яків II до цього часу не мав законних синів (всі п'ятеро хлопчиків, що народилися від його двох шлюбів, померли в ранньому дитинстві). Англійська протестантська опозиція сподівалася, що після смерті католика Якова II престол перейде до однієї з його двох дорослих дочок від першого шлюбу, Марії або Анни Стюарт, які були виховані в протестантизмі і одружена з протестантськими принцами — відповідно Вільгельмом III Оранським і Георгом Данським. Однак народження 10 червня наслідного принца Джеймса, принца Уельського, зруйнувало всі плани на мирне врегулювання конфлікту і зробило реальною перспективою повернення католицизму як панівної релігії.
30 червня за юліанським (10 липня за григоріанським літочисленням) група дворян («Безсмертна Сімка»), очолювана Джоном Черчиллем, у таємному листі закликала принца Вільгельма Оранського і його армію в Англію — на англійський престол, щоб захистити протестантську віру.

### Під час«Славної революції»
5 листопада Вільгельм висадився на англійському узбережжі. Ряд протестантів, включаючи дочку Якова Анну, приєдналася до нього. Попри чисельну перевагу своєї армії, Яків II не віддає наказ відбити вторгнення, а 11 листопада втікає до Франції. По дорозі він викинув у Темзу Велику державну печатку. Захоплений в Кенті, він був поміщений під охорону голландської гвардії.
Після смерті Якова II у 1701 році Франція, Іспанія, Папа Римський і герцоги Парми та Модени відкрито визнали 13-річного принца Уельського королем, а англійський парламент оголосив його державним зрадником.
Під час війни за іспанську спадщину Яків сподівався захопити за допомогою Людовика XIV втрачений батьком престол. У 1708 році французький флот із 32 великих кораблів покинув Дюнкеркську гавань, везучи претендента і війська до шотландських берегів, але змушений був повернутися назад, не досягнувши мети.
Пізніше Яків боровся в рядах французьких військ; але за Утрехтським миром 1713 року Франція повинна була визнати протестантську династію в Англії і внаслідок цього видалити претендента. Після сходження на престол Георга I в Шотландії вибухнуло повстання: восени 1715 року від 10 до 15 тисяч озброєних якобітів під командуванням графа Мара проникли до Англії, але зазнали поразки біля Престона.
Водночас претендент майже без свити з'явився в Шотландії, і 27 січня 1716 року був коронований в Скунаі, під ім'ям Якова VIII. Однак незабаром був змушений втікати на континент. Дорога назад до Франції йому була закритою. Після смерті у вересні 1715 року Людовика XIV уряд очолив регент Філіп II Орлеанський, який став розглядати підтримку британського претендента як досить обтяжливу.

### Шлюб і сімейне життя
3 вересня 1719 року Джеймс одружився з Марією Клементиною Собеською. Подружжя запросив жити в Рим Папа Римський Климент XI, який виділив їм палац у місті (палаццо Муті) і віллу. Католицька церква також надала їм  12 тис. крон щорічної допомоги з папської скарбниці.
У цьому шлюбі народилося двоє синів:
- Карл Едвард Луї Філіп Казимир Стюарт (1720—1788), або «Красунчик принц Чарлі», одружився з Луїзою Столберг-Гудер.
- Генрі Бенедикт Марія Клемент Томас Френсіс Ксав'єр Стюарт (11 березня 1725 — 13 липня 1807), пізніше відомий як кардинал герцог Йоркський, ніколи не одружувався.

Після народження молодшого сина Марія залишила сім'ю і пішла в монастир, де згодом померла. Причиною розриву подружжя стала зрада Джеймса.

### Остання спроба
Тільки в 1727 році, після смерті Георга I, Джеймс зважився знову спробувати щастя. Підтримуваний Папою Римським, він вирушив до Генуї, щоб звідти переправитися до Англії, але незабаром переконався в нездійсненності свого плану.
Під час Другого якобітського повстання (1745–1746) вождем змовників був вже не постарілий Джеймс, а його син Карл Едвард.
Джеймс Френсіс Стюарт помер у Римі в 1766 році. Він похований в римському Соборі Святого Петра. Після його смерті папство визнало ганноверських монархів Великої Британії.

## Цікаві факти
- З ім'ям Джеймса Френсіса Едварда Стюарта і його анонімним перебуванням на костюмованому маскараді «Les Fêtes de l'Inconnu» в 1714 році пов'язується деякими мистецтвознавцями одна з версій походження назви п'єси «Les Barricades Mystérieuses» французького композитора Франсуа Куперена для клавесина.

title: Джеймс Френсіс Едвард Стюарт

wikitext:
{{особа
|герб=Coat of Arms of the Stuart Princes of Wales (1610-1688).svg|зображення=Prince James Edward Stuart, the Old Pretender.png}}
{{однофамільці|Стюарт (ім'я)|Стюарт}}
{{тезки|Джеймс Стюарт}}
'''Джеймс Френсіс Едвард Стюарт''' ({{lang-en|James Francis Edward Stuart}}; {{нар}} {{Дата народження|10|6|1688}}, [[Лондон]] — {{пом}} {{Дата смерті|1|1|1766}}, [[Рим]]) — він же '''Джеймс Старий Претендент''' ({{lang-en|James the Old Pretender}} ), '''шевальє де Сен-Жорж''' ({{Lang-fr|Chevalier de St. George}} єдиний син [[Яків II (король Англії)|Якова II]] і Марії Моденської, претендент на англійський престол під ім'ям '''Якова III''' ''(James III)'' і на шотландський під ім'ям '''Якова VIII''' ''(James VIII).'' Він сам і його прихильники вважали його королем протягом замалим не 64 років — тобто довше, ніж будь-який британський монарх царював реально, крім Єлизавети II, що побила цей рекорд 23 травня 2016 року (не набагато менше в [[1837]] — [[1901|1901 роках]] правила королева [[Вікторія (королева Великої Британії)|Вікторія]]).

== Життєпис ==

=== Перед "[[Славна революція|Славною революцією]]" ===
Вступивши на престол у 52-річному віці Яків II до цього часу не мав законних синів (всі п'ятеро хлопчиків, що народилися від його двох шлюбів, померли в ранньому дитинстві). Англійська протестантська опозиція сподівалася, що після смерті католика Якова II престол перейде до однієї з його двох дорослих дочок від першого шлюбу, [[Марія II (королева Англії)|Марії]] або [[Анна Стюарт|Анни Стюарт]], які були виховані в протестантизмі і одружена з протестантськими принцами — відповідно [[Вільгельм III Оранський|Вільгельмом III Оранським]] і Георгом Данським. Однак народження 10 червня наслідного принца Джеймса, [[Принц Уельський|принца Уельського]], зруйнувало всі плани на мирне врегулювання конфлікту і зробило реальною перспективою повернення католицизму як панівної релігії.

30 червня за юліанським (10 липня за григоріанським літочисленням) група дворян («Безсмертна Сімка»), очолювана [[Джон Черчилль|Джоном Черчиллем]], у таємному листі закликала принца [[Вільгельм III Оранський|Вільгельма Оранського]] і його армію в Англію — на англійський престол, щоб захистити [[Протестантизм|протестантську віру]].

=== Під час «[[Славна революція|Славної революції]]» ===
5 листопада Вільгельм висадився на англійському узбережжі. Ряд протестантів, включаючи дочку Якова [[Анна Стюарт|Анну]], приєдналася до нього. Попри чисельну перевагу своєї армії, Яків II не віддає наказ відбити вторгнення, а 11 листопада втікає до [[Франція|Франції]]. По дорозі він викинув у Темзу Велику державну печатку. Захоплений в Кенті, він був поміщений під охорону голландської гвардії.

Після смерті Якова II у 1701 році Франція, [[Іспанія]], [[Папа Римський]] і герцоги [[Парма|Парми]] та [[Модена|Модени]] відкрито визнали 13-річного принца Уельського королем, а англійський парламент оголосив його державним зрадником.

Під час [[Війна за іспанську спадщину|війни за іспанську спадщину]] Яків сподівався захопити за допомогою [[Людовик XIV|Людовика XIV]] втрачений батьком престол. У 1708 році французький флот із 32 великих кораблів покинув [[Дюнкерк]]ську гавань, везучи претендента і війська до шотландських берегів, але змушений був повернутися назад, не досягнувши мети.

Пізніше Яків боровся в рядах французьких військ; але за [[Утрехтський мир (1713)|Утрехтським миром]] 1713 року Франція повинна була визнати протестантську династію в [[Англія|Англії]] і внаслідок цього видалити претендента. Після сходження на престол [[Георг I (король Великої Британії)|Георга I]] в Шотландії вибухнуло повстання: восени 1715 року від 10 до 15 тисяч озброєних [[Якобіти|якобітів]] під командуванням графа Мара проникли до Англії, але зазнали поразки біля [[Престон]]а.

Водночас претендент майже без свити з'явився в [[Шотландія|Шотландії]], і 27 січня 1716 року був коронований в Скунаі, під ім'ям Якова VIII. Однак незабаром був змушений втікати на континент. Дорога назад до Франції йому була закритою. Після смерті у вересні 1715 року Людовика XIV уряд очолив регент [[Філіпп ІІ Орлеанський|Філіп II Орлеанський]], який став розглядати підтримку британського претендента як досить обтяжливу.

=== Шлюб і сімейне життя ===
3 вересня 1719 року Джеймс одружився з Марією Клементиною Собеською. Подружжя запросив жити в [[Рим]] Папа Римський [[Климент XI]], який виділив їм палац у місті (палаццо Муті) і віллу. Католицька церква також надала їм  12 тис. крон щорічної допомоги з папської скарбниці.

У цьому шлюбі народилося двоє синів:

* [[Карл Едвард Стюарт|Карл Едвард Луї Філіп Казимир Стюарт]] (1720—1788), або «Красунчик принц Чарлі», одружився з Луїзою Столберг-Гудер.
* Генрі Бенедикт Марія Клемент Томас Френсіс Ксав'єр Стюарт (11 березня 1725 — 13 липня 1807), пізніше відомий як кардинал герцог Йоркський, ніколи не одружувався.

Після народження молодшого сина Марія залишила сім'ю і пішла в монастир, де згодом померла. Причиною розриву подружжя стала зрада Джеймса.

=== Остання спроба ===
Тільки в [[1727|1727 році]], після смерті Георга I, Джеймс зважився знову спробувати щастя. Підтримуваний Папою Римським, він вирушив до [[Генуя|Генуї]], щоб звідти переправитися до Англії, але незабаром переконався в нездійсненності свого плану.

Під час Другого якобітського повстання ([[1745]]–[[1746]]) вождем змовників був вже не постарілий Джеймс, а його син [[Карл Едвард Стюарт|Карл Едвард]].

Джеймс Френсіс Стюарт помер у Римі в [[1766|1766 році]]. Він похований в римському [[Базиліка святого Петра|Соборі Святого Петра]]. Після його смерті папство визнало ганноверських монархів Великої Британії.

== Цікаві факти ==

* З ім'ям Джеймса Френсіса Едварда Стюарта і його анонімним перебуванням на костюмованому маскараді ''«Les Fêtes de l'Inconnu»'' в 1714 році пов'язується деякими мистецтвознавцями одна з версій походження назви п'єси ''«Les Barricades Mystérieuses»'' французького композитора [[Франсуа Куперен]]а для [[клавесин]]а.

== Генеалогія ==
{{Wikidata/FamilyTree}}

== Примітки ==
{{Reflist}}

== Посилання ==

* Конский П. А. Стюарты // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" cellspacing="0" style="border-collapse: collapse; margin: .5em auto; "
| width="30%" |Попередник:
'''[[Яків II (король Англії)|Яків II та VII]]'''
| style="text-align: center; " width="40%" |'''[[Якобіти|Якобітські претендент]]
 (як Яків III та VIII)'''
[[1701]]—[[1766]]
| width="30%" |Наступник:
'''[[Карл Едвард Стюарт]]
 (Карл III)'''
|}

{{Принци Уельські}}
{{Нормативний контроль}}

[[Категорія:Стюарти]]
[[Категорія:Вікіпедія:Статті з іншим значенням на Вікіданих]]
[[Категорія:Померли в Римі]]
[[Категорія:Принци Уельські]]
[[Категорія:Наступники, що не вступили на престол]]
[[Категорія:Англійці італійського походження]]

title: англ. James Francis Edward Stuart

Народився: 10 червня 1688 · Сент-Джеймський палац, Вестмінстер, Великий Лондон, Лондон, Англія

Помер: 1 січня 1766 (77 років) · Рим, Папська держава

Поховання: Гроти Ватикану

Країна: Королівство Велика Британія · Королівство Англія

Діяльність: претендент на трон

Знання мов: англійська

Титул: принц, Prince of Scotlandd, герцог Корнвольський, Герцог Розесей, Earl of Carrickd, Барон Ренфрю, Список правителів королівства Островів, Принц Уельський і граф Честер

Посада: Jacobite pretenderd

Рід: Стюарти

Батько: Яків II

Мати: Марія Моденська

Брати, сестри: Princess Isabel of Yorkd, Анна Стюарт, Марія II, Henrietta FitzJamesd, Louisa Maria Stuartd, Джеймс Фітцджеймс, Henry FitzJamesd, Prince James, Duke of Cambridged, Charles Stuart, Duke of Cambridged, Charles Stuart, Duke of Cambridged, Edgar Stuart, Duke of Cambridged і Charles Stuart, Duke of Kendald

У шлюбі з: Марія Клементина Собеська

Діти: Карл Едвард Стюарт і Henry Benedict Stuartd


text:
# ГЕС Ljunga
ГЕС Ljunga — гідроелектростанція у центральній частині Швеції. Розміщена між ГЕС Hermansboda (вище за течією) і ГЕС Nederede, входить до складу каскаду на річці Юнган, яка впадає в Ботнічну затоку Балтійського моря біля міста Свартвік.
Першу гідроелектростанцію в цьому районі ввели в експлуатацію у 1912 році для забезпечення хімічного підприємства Ljungaverks. Вона працювала з напором у 40 метрів та використовувалась понад півстоліття, поки в 1973-му не була замінена новим об'єктом, показник напору для якого збільшили до 53 метрів.
Наразі річку перекриває гребля висотою 10 метрів, праворуч від якої облаштовано забір ресурсу для роботи ГЕС. Розташований неподалік підземний машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 59 МВт, які забезпечують виробництво 270 млн кВт-год електроенергії на рік.
Відпрацьована вода повертається в Юнган через відвідний тунель довжиною 2,4 км, що проходить просто під містечком Ljungaverk, після чого продовжується відкритим каналом завдовжки 0,7 км.

title: ГЕС Ljunga

wikitext:
{{Гідроелектростанція
|Зображення                     =
|Назва                          = ГЕС Ljunga
|Пікселі                        = 300px
|Підпис                         =
|Країна                         = {{SWE}}
|lat_dir =N |lat_deg =62 |lat_min =30 |lat_sec = 4.5
  |lon_dir =E |lon_deg =16 |lon_min =1 |lon_sec = 4.4
  |region     =
  |CoordScale =
|Статус = діюча
|Річка = [[Юнган]]
|Каскад = каскад на Юнган
|Початок будівництва =
|Роки введення першого та останнього гідроагрегатів = [[1973]]
|Встановлена потужність = 59
|Середнє річне виробництво = 270
|Тип ГЕС = пригреблева із відвідною деривацією
|Розрахований напір = 53
|Тип турбін = Френсіс
|Кількість та марка турбін = 2
|Витрата через турбіни =
|Кількість та марка гідрогенераторів = 2
|Потужність гідроагрегатів =
|Тип греблі =
|Висота греблі = 10
|Довжина греблі =
|Шлюз =
|ЛЕП =
|Власник = Fortum
}}

'''ГЕС Ljunga''' — гідроелектростанція у центральній частині Швеції. Розміщена між ГЕС Hermansboda (вище за течією) і ГЕС Nederede, входить до складу каскаду на річці [[Юнган]], яка впадає в [[Ботнічна затока|Ботнічну затоку]] [[Балтійське море|Балтійського моря]] біля міста Свартвік.

Першу гідроелектростанцію в цьому районі ввели в експлуатацію у 1912 році для забезпечення хімічного підприємства Ljungaverks. Вона працювала з напором у 40 метрів та використовувалась понад півстоліття, поки в 1973-му не була замінена новим об'єктом, показник напору для якого збільшили до 53 метрів.

Наразі річку перекриває гребля висотою 10 метрів, праворуч від якої облаштовано забір ресурсу для роботи ГЕС. Розташований неподалік підземний машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 59 МВт, які забезпечують виробництво 270 млн кВт-год електроенергії на рік.

Відпрацьована вода повертається в Юнган через відвідний тунель довжиною 2,4 км, що проходить просто під містечком Ljungaverk, після чого продовжується відкритим каналом завдовжки 0,7 км.<ref>{{Cite web|url=http://mb.cision.com/Public/865/9556639/9b36920429c86ec9.pdf|title=laga till "Sammanställning av uppskattade anläggningskostnader för fiskvägar samt vattenföringsdata för storskaliga vattenkraftverk Sverige" daterad 2014-02-10, i vilken utförligare metodikbeskrivning redovisas.|last=|first=|date=|website=|publisher=|language=|accessdate=|archive-date=17 березня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180317165050/http://mb.cision.com/Public/865/9556639/9b36920429c86ec9.pdf}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.vonklopp.se/wordpress/?p=3193|title=Ljunga kraftstation — Henrik von Klopp|website=www.vonklopp.se|language=sv-SE|accessdate=2018-03-25|archive-date=25 березня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180325232246/http://www.vonklopp.se/wordpress/?p=3193}}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}

[[Категорія:Гідроелектростанції Швеції|Ljunga]]

title: ГЕС Ljunga

Країна: Швеція

Стан: діюча

Річка: Юнган

Каскад: каскад на Юнган

title: Основні характеристики

Установлена потужність: 59 МВт

Середнє річне виробництво: 270 млн кВт·год

Тип ГЕС: пригреблева із відвідною деривацією

title: Характеристики обладнання

Тип турбін: Френсіс

title: Основні споруди

Власник: Fortum

Основні споруди: ГЕС Ljunga


text:
# Нова Вигода (зупинний пункт)
Нова Вигода — пасажирський зупинний пункт Коростенської дирекції Південно-Західної залізниці (Україна), розміщений на дільниці Звягель I — Житомир між зупинним пунктом Дубовець (відстань — 6 км) і станцією Богунський (5 км). Відстань до ст. Звягель I — 74 км, до ст. Житомир — 17 км.
Розташований у селі Вигоді Житомирського району.

title: Нова Вигода (зупинний пункт)

wikitext:
{{Станція
| назва_колір = white
| назва_колір_фону = mediumseagreen
| підзаголовок_колір = white
| підзаголовок_колір_фону = mediumseagreen
| назва = Нова Вигода
| лінія_верх=[[Коростенська дирекція залізничних перевезень|Коростенська дирекція]]
| система_верх = [[Південно-Західна залізниця]]
| тип = зупинний пункт
| зображення =З.п. Нова Вигода.jpg
| зображення_розмір = 250
| зображення_підпис =
| розташування = с.[[Вигода (Житомирський район)|Вигода]]
| координати =
| лінії =
| структура =
| глибина =
| рівнів =
| платформ = 1
| колій = 1
| статус = зупинний пункт
| час_роботи =
| транспортні_послуги =
| супутні_послуги =
| інженер =
| відкрито = кін. XX ст.
| закрито =
| перебудовано =
| електрифіковано =
| колишні_назви =
| архітектор =
| стиль =
| поверхів =
| власник = [[Південно-Західна залізниця]]
| оператор = [[Укрзалізниця]]
| вебсайт =
| тип_коду =
| код =
| код_ємр = 348214
| код_експрес_2 = 2200715
| пасажиропотік =
| мапа =
| мапа_стан =
| мапа_назва =
| мапа_маршруту =
| мапа_маршруту_стан =
| мапа_маршруту_назва =
| зона=20
| тп1=[[Звягель I]]
| тп2=[[Житомир (станція)|Житомир]]
| відстань1=74
| відстань2=17
| тп-центр=Київ-Пас.
| відстань-центр=182
}}
{{for|село|Нова Вигода}}
{{Новоград-Волинський I — Житомир}}
'''Нова Вигода''' — пасажирський [[зупинний пункт]] Коростенської дирекції [[Південно-Західна залізниця|Південно-Західної залізниці]] ([[Україна]]), розміщений на [[Дільниця Звягель I — Житомир Південно-Західної залізниці|дільниці Звягель I — Житомир]] між зупинним пунктом [[Дубовець (зупинний пункт)|Дубовець]] (відстань — 6 км) і станцією [[Богунський]] (5 км). Відстань до ст. [[Звягель I]] — 74 км, до ст. [[Житомир (станція)|Житомир]] — 17 км.<ref>{{АЗУ-2008}}</ref><ref>{{ТК4|73}}</ref>

Розташований у селі [[Вигода (Житомирський район)|Вигоді]] Житомирського району.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
{{розклад-пзз|417|з.п. Нова Вигода}}
{{railwayz|3091|з.п. Нова Вигода}}

[[Категорія:Зупинні пункти Південно-Західної залізниці]]
[[Категорія:Транспорт Житомирського району]]
[[Категорія:Зупинні пункти Житомирської області]]
{{Зупинні пункти Коростенської дирекції ПЗЗ}}
{{Railway-stub}}

title: Розташування

title: Структура

title: Історія

Відкрито: кін. XX ст.

title: Інша інформація

Власник: Південно-Західна залізниця

Оператор: Укрзалізниця

title: Тарифні відстані до транзитних пунктів

Звягель I: 74 км

Житомир: 17 км

title: Дільниця Звягель I — Житомир

Коростень
| 9 | | 183 | · Смолка
| 14 | | 177,7 | · Гульськ
| 18 | | 173,5 | · Звягель II
| 22 | | 169,1 | · Барвинівка
| 26 | | 165,2 | · Лебедівка
| 31 | | 159,7 | · Тетірка
| 33 | | 158 | · Ходорівка
| 38 | | 153,1 | · Великий Луг
| 44 | | 147,6 | · Курне
| 49 | | 142,6 | · Стрибіж
| 52 | | 139,2 | · Неборівка
М06E40
| 56 | | 135,2 | · Бабичівський
| 60 | | 130,2 | · Юльянівка
| 63 | | 128,8 | · Колодіївка
| 68 | | 123,5 | · Дубовець
| 74 | | 116,8 | · Нова Вигода
| 79 | | 112 | · Богунський
| Житомирський район | | Житомир |
вул. Вільський Шлях
| 83 | | 108,3 | · Старт
Р26 — вул. Покровська
Київське шосе
| 91 | | 101 | · Житомир
Бердичів – Фастів I

| 0 | | 191,7 | · Звягель I
Шепетівка
р. Смілка
р. Случ
р. Білка
р. Тня
р. Тартак
р. Кам'янка
| 87 | | 104,5 | · Крошня — Коростень

Коростишів

р. Крошенка