text:
# Норвезьке море
Норвезьке море — окраїнне море на північний захід від Норвегії, розташоване між Північним морем (тобто до півночі від Сполученого Королівства) і Гренландським морем і межує з Північним Атлантичним океаном на заході і Баренцовим морем на північному сході. На південному заході його відокремлює від Атлантичного океану Ісландсько-Фарерський поріг. На півночі Ян-Маєнський хребет відокремлює його від Гренландського моря. Визначають як частину Північного Льодовитого океану, так і в складі Атлантичного океану.
На відміну від багатьох інших морів, велика частина дна Норвезького моря не є частиною континентального шельфу і тому лежить на великій глибині в середньому близько двох кілометрів. Багаті родовища нафти і природного газу є під морським дном, і на початок ХХІ сторіччя їх вивчають у комерційних цілях у районах з морськими глибинами до одного кілометра. Прибережні зони багаті рибою, яка заходить у Норвезьке море з Північної Атлантики або з Баренцового моря для нересту. Тепла Північно-Атлантична течія забезпечує відносно стабільні і високі температури води, так що на відміну від арктичних морів, Норвезьке море не замерзає протягом усього року. Після нещодавніх досліджень прийшли до висновку, що великий об'єм води в Норвезькому морі з його великою ємністю поглинання тепла є більш важливим джерелом м'якої зими в Норвегії, ніж Гольфстрим і його відгалуження

## Межі моря
Міжнародна гідрографічна організація так визначає межі Норвезького моря::
На північному сході. Лінія, що з'єднує найпівденнішу точку Західного Шпіцбергену  [так в оригіналі] з Північним мисом Ведмежого острову, через острів до Капп Булл і далі до Нордкапу, Норвегія (71°10'N 25°47'E).
На південному сході. Західне узбережжя Норвегії між Нордкап і Капп Стадт (62°10′ пн. ш. 5°00′ сх. д. / 62.167° пн. ш. 5.000° сх. д.).
На півдні. Від точки на західному узбережжі Норвегії 61°00' N по паралелі до перетину з точкою 0°53' W де межа повертає до крайньої північно-східної точки острову Фуглой (62°21′ пн. ш. 6°15′ зх. д. / 62.350° пн. ш. 6.250° зх. д.) і далі до найсхіднішої точки Ісландії мису Герпір (65°05′ пн. ш. 13°30′ зх. д. / 65.083° пн. ш. 13.500° зх. д.).
На заході. Південно-східна межа Гренландського моря [лінія, проведена від південної точки острова Західний Шпіцберген до північної точки острова Ян-Маєн, потім західним берегом останнього до його найпівденнішої точки, а звідти — лінія, проведена до крайньої точки мису Герпір 65°05′ пн. ш. 13°30′ зх. д. / 65.083° пн. ш. 13.500° зх. д. (найсхідніша точка Ісландії).]

## Утворення та рельєф
Норвезьке море утворилося близько 250 мільйонів років тому, коли Євразійська (разом з сьогоденною Норвегією) і Північноамериканська плита, в тому числі Гренландія, почали розходитися. Існуючий вузький шельф моря між Норвегією і Гренландією розпочав розширюватися і заглиблюватися  Цей континентальний схил в його сьогоденному вигляді в Норвезькому морі відзначає межу між Норвегією і Гренландією близько 250 млн років тому. На півночі він прямує на схід від Шпіцбергену і на південно-захід між Англією і Фарерами. Цей континентальний схил має багаті рибальські угіддя і численні коралові рифи. Осідання шельфу після розокремлення континентів привело до зсувів, таких як стурегга  близько 8 кілороків тому, що призвело до утворення значного цунамі
Береги Норвезького моря були утворенні під час останнього льодовикового періоду. Великі льодовики  декілька кілометрів завтовшки пригнітили суходіл, утворюючи фіорди, видаляючи земну кору в море, і тим самим розширюючи континентальні схили. Це особливо добре видно у норвезького узбережжя вздовж Гельгеланну і на північ до Лофотенських островів Норвезький континентальний шельф має від 40 до 200 кілометрів завширшки, і відрізняється від шельфу Північного моря і Баренцового моря. Шельф має численні траншеї і нерегулярні піки, які зазвичай мають амплітуду менше 100 метрів, але амплітуда може сягати 400 м. Шельф покритий сумішшю гравію, піску і мулу, траншеї використовуються рибами як нерестовища. Глибше в море, є дві глибокі котловини, розділені низьким хребтом Ворінг, більша і глибша - Норвезька з амплітудами глибин 3,500 - 4,000 м, на південь, і менша та мілководніша - Лофотенська - на північ, з амплітудами глибин 3,200-3,300 метрів, але має багато окремих ділянок що сягають до 3500 метрів. Підводні пороги і континентальні схили відокремлюють ці басейни від прилеглих морів. На південь розташовано європейський континентальний шельф і Північне море, на схід - Євразійський континентальний шельф з Баренцовим море. На заході поріг Уайвілла Томсона та Шотландсько-Гренландський поріг відокремлює Норвезьке море від північної частини Атлантичного океану. Цей має в середньому всього 500 метрів завглибшки, тільки в декількох місцях глибини сягають 850 метрів. На північ розташовані Ян-Маєнський хребет і хребет Мона, які лежать на глибині 2000 метрів, маючи жолоби завглибшки до 2600 метрів
Шельф розчленований і найрозвиненіший у Скандинавії. Значний терен він займає біля Шетландських і Фарерських островів. До Норвезького моря відносить частину Ведмежинської банки і плато Копитова.
Материковий схил на різних ділянках має різну крутизну. Місцями він полого йде в глибину, місцями утворює круті (до 20°) уступи.
Ложе моря має пересічений рельєфом. Центральну частину моря займає Норвезька котловина з глибинами 2900-3500 м, на північному сході знаходиться Лофотенська котловина з глибинами 2800-3200 м. В Норвезьке море частково заходять Норвезький і Фарерсько-Ісландський жолоби. Південніше Норвезької западини підняття дна утворює досить велике Норвезьке плато з глибинами 650-1150 м. Окремі банки мають глибини 100-200 м.

## Гідрологія
Чотири основні водні маси, що виникають в Атлантичному і Північному Льодовитому океані зустрічаються в Норвезькому морі, і пов'язані з ним течії мають провідне значення для глобального клімату. Тепла, солона Північно-Атлантична течія прямує з Атлантичного океану, а холодніша і менш солона Норвезька течія бере свій початок у Північному морі. Так звана Східно-Ісландська течія транспортує холодну воду на південь з Норвезького моря в сторону Ісландії і потім на схід, уздовж Північного полярного кола; ця течія прямує в шарі середньої води. Глибока вода потрапляє в Норвезьке море з Гренландського Припливи в морі є півдобові; тобто, вони піднімаються двічі на день, на висоту близько 3,3 м

### Поверхневі течії
Гідрологія верхніх шарів води в значній мірі визначається течією з Північної Атлантики. Вона досягає швидкості 10 Sv (1 Sv = млн м³/сек) і її максимальна глибина становить 700 м на Лофотенських островах, але зазвичай вона знаходиться в межах 500 метрів. Частина її приходить через Фарерсько-Шетландський канал і має порівняно високу солоність 35,3 ‰ (проміле). Ця течія бере свій початок з Північно-Атлантичної течії і прямує вздовж європейського континентального схилу; посилене випаровування через  прохолодний європейський клімат призводить до підвищеної солоності. Інша частина проходить через Фарерсько-Ісландський канал ; ця вода має середню солоність від 35 до 35,2 ‰ Потік показує сильні сезонні коливання і може бути вдвічі вище взимку, чим влітку У той час як у Фарерсько-Шетландському каналі вода має температуру близько 9,5°C; вона охолоджується до приблизно 5°С біля Шпіцбергену і випускається енергія (близько 250 терават) до навколишнього середовища
У міру просування Норвезької течії від неї відокремлюються потоки, що утворюють в західній частині Норвезького моря великі круговороти, але течія доповнюється відтоком вод з Північного моря і стоком з норвезького берега.
У центральній частині Норвезького моря існує чіткий круговорот (Норвезький круговорот) між Норвезькою течією і гілкою Східно-Гренландської течії, яка прямує на південний схід на північ від Ісландії.
Насиченість киснем в Норвезькому морі висока, що пов'язано з активним вертикальним перемішуванням, В північно-східній частині Норвезького моря середня насиченість в шарі від дна до 800 м - 84%, на глибині 400 м - 90% і у поверхні - 100%. Мінімальний вміст кисню (близько 81%) спостерігається в шарі між 1200 і 1500 м і відповідає ядру північноатлантичних вод, що прямують на північ. Середній вміст фосфатів в південно-східній частині Норвезького моря на глибині від 600 до 2500 м - 78-79 мг/м³, у напрямку до поверхні спостерігається незначне їх зменшення.
Течія, що прямує з Північного моря бере свій початок в Балтійському морі, і, таким чином, збирає більшу частину дренажу з Північної Європи; цей внесок, проте, відносно невеликий. Температура і солоність цієї течії має сильні сезонні і річні коливання. Довгострокові вимірювання в межах верхніх 50 метрів біля узбережжя показують максимальну температуру 11,2°С на 63° N у вересні і мінімальну, на 3,9°C на мисі Нордкап в березні. Солоність коливається між 34,3 і 34,6 ‰ і є найнижчою навесні через приплив талих вод з річок Найбільші річки , що впадають в море є Намсен , Ранельва і Вефсна.
Частина теплої поверхневої води прямує Західно-Шпіцбергенською течією, з Атлантичного океану, минаючи Гренландське моря,  безпосередньо до Північного Льодовитого океану. Ця течія має швидкість 3-5 Sv і має великий вплив на клімат Інша поверхнева вода (~ 1 Sv) прямує вздовж норвезького узбережжя у напрямку Баренцового моря. Ця вода досить прохолодна для Норвезького моря, тому занурюється у глибші шари; там вона витісняє воду, що прямує назад до Північної Атлантики
Арктична вода зі Східно-Ісландської течії зустрічається в основному у південно-західній частині моря. Її властивості також показують значні річні коливання, середня температура нижче 3°С і солоність 34,7 ÷ 34,9 ‰. Частка цієї води на поверхні моря залежить від сили течії, яка, в свою чергу, залежить від різниці тисків Ісландського мінімуму і Азорського максимуму: чим більше різниця, тим сильніше течія

### Глибоководні течії
Норвезьке море пов'язане з Гренландським морем і Північним Льодовитим океаном протокою Фрама завглибшки до 2600 м Придонна вода Норвезького моря (NSDW) розташовується на глибинах понад 2000 м; цей однорідний шар з солоністю 34,91 ‰ має замало обміну з прилеглими морями. Його температура нижче 0 ° C і опускається до -1°C на дні океану У порівнянні з придонними водами оточуючих морів, NSDW має більше поживних речовин, але менше кисню і відносно старі
Слабкий обмін глибинної води з Атлантичним океаном обумовлено малою глибиною Гренландсько-Шотландського порогу між Шотландією і Гренландією. Тільки чотири акваторії Гренландсько-Шотландського порогу глибше, ніж 500 метрів: канал Фарерської банки  (близько 850 метрів), декілька точок Ісландсько-Фарерського порогу (близько 600 метрів), поріг Томсона Уайвілла (620 м), а також райони між Гренландією  і Данською протокою (850 м) - набагато мілководніше, ніж Норвезьке море  Холодна глибинна вода потрапляє в Атлантичний океан через різні канали: близько 1,9 Sv через канал Фарерської банки, 1,1 Sv через Ісландсько-Фарерський поріг і 0,1 Sv через поріг Томсона Уайвілла Турбулентність, яка виникає, коли глибинна вода через Гренландсько-Шотландський поріг потропляє до глибин Атлантичного басейну змішує сусідні шари води і утворює Північноатлантичну глибинну воду, одну з двох головних глибоководних течій, які забезпечують глибини океану киснем.

## Клімат
Південна частина акваторії моря лежить в помірному кліматичному поясі, центральна — в субарктичному, північна — в арктичному кліматичному поясі. На півдні увесь рік панують помірні повітряні маси. Переважає західний перенос. Значні сезонні коливання температури повітря. Цілий рік переважає циклонічна діяльність, погода мінлива, часті шторми. На півночі цілий рік переважає полярна повітряна маса. Льодовий покрив цілорічний. Низькі температури повітря цілий рік. Атмосферних опадів випадає недостатньо. Порівняно м'яка зима і холодне літо.

## Біологія
Акваторія моря займає 2 морських екорегіони помірної атлантичної зоогеографічної провінції: Південна Норвегія, Північна Норвегія і Фіннмарк. У зоогеографічному відношенні донна фауна континентального шельфу й острівних мілин до глибини 200 м відноситься до атлантичної області бореальної зони.

## Порти
Тронгейм, Тромсе, Нарвік (Норвегія)

title: Норвезьке море

wikitext:
{{Море
|назва      = Норвезьке море
|зображення = Norwegian Sea map uk.svg
|ширина зображення = 200пкс
|підпис     = Положення Норвезького моря
|область    =
|координати = {{coord|69|N|0|E|type:waterbody_dim:1000km_region:XZ|display=title;inline}}
|розташування =
|висота НРМ =
|довжина    =
|ширина     =
|площа      = 1,4 млн
|найбільша глибина = 3970
|середня глибина =
|прозорість =
|довжина берегової лінії =
|об'єм      =
|площа водозабору =
|впадаючі річки =
|впадаюча річка =
|примітки =
|commons  =
|Прибережні країни=[[Норвегія]], [[Ісландія]], [[Данія]] ([[Фарерські острови]])}}

'''Норвезьке море''' — окраїнне море на північний захід від [[Норвегія|Норвегії]], розташоване між [[Північне море|Північним морем]] (тобто до півночі від [[Сполучене Королівство|Сполученого Королівства]]) і [[Гренландське море|Гренландським морем]] і межує з Північним [[Атлантичний океан|Атлантичним океаном]] на заході і [[Баренцове море|Баренцовим морем]] на північному сході. На південному заході його відокремлює від Атлантичного океану [[Ісландсько-Фарерський поріг]]. На півночі [[Ян-Маєнський хребет]] відокремлює його від Гренландського моря. Визначають як частину [[Північний Льодовитий океан|Північного Льодовитого океану]]<ref>{{Cite web |url=http://my-dict.ru/dic/bolshaya-sovetskaya-enciklopediya/64605-norvezhskoe-more |title=Архівована копія |accessdate=26 липня 2016 |archive-date=16 серпня 2016 |archive-url=https://web.archive.org/web/20160816153405/http://my-dict.ru/dic/bolshaya-sovetskaya-enciklopediya/64605-norvezhskoe-more }}</ref>, так і в складі [[Атлантичний океан|Атлантичного океану]].

На відміну від багатьох інших морів, велика частина дна Норвезького моря не є частиною [[континентальний шельф|континентального шельфу]] і тому лежить на великій глибині в середньому близько двох кілометрів. Багаті родовища нафти і природного газу є під морським дном, і на початок ХХІ сторіччя їх вивчають у комерційних цілях у районах з морськими глибинами до одного кілометра. Прибережні зони багаті рибою, яка заходить у Норвезьке море з Північної Атлантики або з [[Баренцове море|Баренцового моря]] для [[нерест]]у. Тепла [[Північно-Атлантична течія]] забезпечує відносно стабільні і високі температури води, так що на відміну від арктичних морів, Норвезьке море не замерзає протягом усього року. Після нещодавніх досліджень прийшли до висновку, що великий об'єм води в Норвезькому морі з його великою ємністю поглинання тепла є більш важливим джерелом м'якої зими в Норвегії, ніж [[Гольфстрим]] і його відгалуження<ref>[http://www.forskningsradet.no/en/Newsarticle/Westerly_storms_warm_Norway/1253979657686 Westerly storms warm Norway] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180929155537/https://www.forskningsradet.no/en/Newsarticle/Westerly_storms_warm_Norway/1253979657686 |date=29 вересня 2018 }}. The Research Council of Norway. Forskningsradet.no (3 September 2012). Retrieved on 2013-03-21.</ref>

== Межі моря ==
[[Міжнародна гідрографічна організація]] так визначає межі Норвезького моря:<ref>{{cite web |url=http://www.iho-ohi.net/iho_pubs/standard/S-23/S23_1953.pdf |title=Limits of Oceans and Seas, 3rd edition |year=1953 |publisher=International Hydrographic Organization |accessdate=6 лютого 2010 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20111008191433/http://www.iho-ohi.net/iho_pubs/standard/S-23/S23_1953.pdf |archivedate=8 жовтня 2011 |deadurl=yes }}</ref>:

::''На північному сході.'' Лінія, що з'єднує найпівденнішу точку [[Західний Шпіцберген|Західного Шпіцбергену]]  [так в оригіналі] з Північним мисом [[Ведмежий острів (Норвегія)|Ведмежого острову]], через острів до Капп Булл і далі до [[Нордкап|Нордкапу]], [[Норвегія]] (71°10'N 25°47'E).

::''На південному сході.'' Західне узбережжя Норвегії між Нордкап і Капп Стадт ({{coord|62|10|N|5|00|E|name=Cape Stadt}}).

::''На півдні.'' Від точки на західному узбережжі Норвегії 61°00' N по паралелі до перетину з точкою 0°53' W де межа повертає до крайньої північно-східної точки острову [[Фуглой]] ({{coord|62|21|N|6|15|W|name=Fuglö}}) і далі до найсхіднішої точки Ісландії мису [[Герпір]] ({{coord|65|05|N|13|30|W|name=Gerpir}}).

::''На заході''. Південно-східна межа Гренландського моря [лінія, проведена від південної точки острова [[Західний Шпіцберген]] до північної точки острова [[Ян-Маєн]], потім західним берегом останнього до його найпівденнішої точки, а звідти — лінія, проведена до крайньої точки мису [[Герпір]] {{Coord|65|05|N|13|30|W|display=inline}} (найсхідніша точка Ісландії).]

== Утворення та рельєф ==
Норвезьке море утворилося близько 250 мільйонів років тому, коли [[Євразійська плита|Євразійська]] (разом з сьогоденною Норвегією) і [[Північноамериканська плита]], в тому числі Гренландія, почали розходитися. Існуючий вузький шельф моря між Норвегією і Гренландією розпочав розширюватися і заглиблюватися<ref name="Origin">Terje Thornes & Oddvar Longva "The origin of the coastal zone" in: [[#refSætre|Sætre, 2007]], pp. 35–43</ref>  Цей континентальний схил в його сьогоденному вигляді в Норвезькому морі відзначає межу між Норвегією і Гренландією близько 250 млн років тому. На півночі він прямує на схід від Шпіцбергену і на південно-захід між Англією і [[Фарери|Фарерами]]. Цей континентальний схил має багаті рибальські угіддя і численні коралові рифи. Осідання шельфу після розокремлення континентів привело до [[Зсув ґрунту|зсувів]], таких як [[стурегга]]  близько 8 кілороків тому, що призвело до утворення значного [[цунамі]]<ref name="Origin"/>

Береги Норвезького моря були утворенні під час [[останній льодовиковий період|останнього льодовикового періоду]]. Великі льодовики  декілька кілометрів завтовшки пригнітили суходіл, утворюючи фіорди, видаляючи земну кору в море, і тим самим розширюючи континентальні схили. Це особливо добре видно у норвезького узбережжя вздовж [[Гельгеланн]]у і на північ до [[Лофотенські острови|Лофотенських островів]]<ref name="Origin"/> [[Норвезький континентальний шельф]] має від 40 до 200 кілометрів завширшки, і відрізняється від шельфу Північного моря і Баренцового моря. Шельф має численні траншеї і нерегулярні піки, які зазвичай мають амплітуду менше 100 метрів, але амплітуда може сягати 400 м.<ref name="Driving"/> Шельф покритий сумішшю гравію, піску і мулу, траншеї використовуються рибами як нерестовища<ref name="Origin"/>. Глибше в море, є дві глибокі котловини, розділені низьким [[хребет Ворінг|хребтом Ворінг]], більша і глибша - [[Норвезька котловина|Норвезька]] з амплітудами глибин 3,500 - 4,000 м, на південь, і менша та мілководніша - [[Лофотенська котловина|Лофотенська]] - на північ, з амплітудами глибин 3,200-3,300 метрів, але має багато окремих ділянок що сягають до 3500 метрів.<ref name=b366/> Підводні пороги і континентальні схили відокремлюють ці басейни від прилеглих морів. На південь розташовано європейський континентальний шельф і Північне море, на схід - Євразійський континентальний шельф з Баренцовим море. На заході [[поріг Уайвілла Томсона]] та [[Шотландсько-Гренландський поріг]] відокремлює Норвезьке море від північної частини Атлантичного океану. Цей має в середньому всього 500 метрів завглибшки, тільки в декількох місцях глибини сягають 850 метрів. На північ розташовані [[Ян-Маєнський хребет]] і [[хребет Мона]], які лежать на глибині 2000 метрів, маючи жолоби завглибшки до 2600 метрів<ref name = b366/>

Шельф розчленований і найрозвиненіший у Скандинавії. Значний терен він займає біля Шетландських і Фарерських островів. До Норвезького моря відносить частину [[Ведмежинська банка|Ведмежинської банки]] і [[плато Копитова]].

Материковий схил на різних ділянках має різну крутизну. Місцями він полого йде в глибину, місцями утворює круті (до 20°) уступи.

Ложе моря має пересічений рельєфом. Центральну частину моря займає Норвезька котловина з глибинами 2900-3500 м, на північному сході знаходиться Лофотенська котловина з глибинами 2800-3200 м. В Норвезьке море частково заходять Норвезький і Фарерсько-Ісландський жолоби. Південніше Норвезької западини підняття дна утворює досить велике [[Норвезьке плато]] з глибинами 650-1150 м. Окремі банки мають глибини 100-200 м.

[[Файл:Рельєф дна і течії Норвезького моря.jpg|thumb|right|280px|Рельєф дна і течії Норвезького моря]]

== Гідрологія ==
Чотири основні водні маси, що виникають в Атлантичному і Північному Льодовитому океані зустрічаються в Норвезькому морі, і пов'язані з ним течії мають провідне значення для глобального клімату. Тепла, солона Північно-Атлантична течія прямує з Атлантичного океану, а холодніша і менш солона Норвезька течія бере свій початок у Північному морі. Так звана [[Східно-Ісландська течія]] транспортує холодну воду на південь з Норвезького моря в сторону Ісландії і потім на схід, уздовж Північного полярного кола; ця течія прямує в шарі середньої води. Глибока вода потрапляє в Норвезьке море з Гренландського<ref name=b366/> Припливи в морі є півдобові; тобто, вони піднімаються двічі на день, на висоту близько 3,3 м<ref name=bse/>

=== Поверхневі течії ===
Гідрологія верхніх шарів води в значній мірі визначається течією з Північної Атлантики. Вона досягає швидкості 10 [[Свердруп (одиниця виміряння)|Sv]] (1 Sv = млн м³/сек) і її максимальна глибина становить 700 м на Лофотенських островах, але зазвичай вона знаходиться в межах 500 метрів.<ref name=b366/> Частина її приходить через Фарерсько-Шетландський канал і має порівняно високу солоність 35,3 ‰ (проміле). Ця течія бере свій початок з Північно-Атлантичної течії і прямує вздовж європейського континентального схилу; посилене випаровування через  прохолодний європейський клімат призводить до підвищеної солоності. Інша частина проходить через Фарерсько-Ісландський канал ; ця вода має середню солоність від 35 до 35,2 ‰<ref name="Aken119">[[#refAken|Aken, 2007]], pp. 119–124</ref> Потік показує сильні сезонні коливання і може бути вдвічі вище взимку, чим влітку<ref name="Driving"/> У той час як у Фарерсько-Шетландському каналі вода має температуру близько 9,5°C; вона охолоджується до приблизно 5°С біля Шпіцбергену і випускається енергія (близько 250 терават) до навколишнього середовища<ref name="Driving">Roald Sætre ''Driving forces'' in: [[#refSætre|Sætre, 2007]], pp. 44–58</ref><ref name=b366/>
[[File:North Atlantic currents.svg|thumb|left|[[Північно-Атлантична течія]] (червона) і [[Норвезька течія]] (помаранчева).]]
У міру просування [[Норвезька течія|Норвезької течії]] від неї відокремлюються потоки, що утворюють в західній частині Норвезького моря великі круговороти, але течія доповнюється відтоком вод з Північного моря і стоком з норвезького берега.

У центральній частині Норвезького моря існує чіткий круговорот (Норвезький круговорот) між Норвезькою течією і гілкою Східно-Гренландської течії, яка прямує на південний схід на північ від Ісландії.

Насиченість киснем в Норвезькому морі висока, що пов'язано з активним вертикальним перемішуванням, В північно-східній частині Норвезького моря середня насиченість в шарі від дна до 800 м - 84%, на глибині 400 м - 90% і у поверхні - 100%. Мінімальний вміст кисню (близько 81%) спостерігається в шарі між 1200 і 1500 м і відповідає ядру північноатлантичних вод, що прямують на північ. Середній вміст фосфатів в південно-східній частині Норвезького моря на глибині від 600 до 2500 м - 78-79 мг/м³, у напрямку до поверхні спостерігається незначне їх зменшення.

Течія, що прямує з Північного моря бере свій початок в Балтійському морі, і, таким чином, збирає більшу частину дренажу з Північної Європи; цей внесок, проте, відносно невеликий.<ref name="Driving" /> Температура і солоність цієї течії має сильні сезонні і річні коливання. Довгострокові вимірювання в межах верхніх 50 метрів біля узбережжя показують максимальну температуру 11,2°С на 63° N у вересні і мінімальну, на 3,9°C на мисі Нордкап в березні. Солоність коливається між 34,3 і 34,6 ‰ і є найнижчою навесні через приплив талих вод з річок<ref name=b366/> Найбільші річки , що впадають в море є [[Намсен]] , [[Ранельва]] і [[Вефсна]].<ref name="Sepp"/>

Частина теплої поверхневої води прямує [[Західно-Шпіцбергенська течія|Західно-Шпіцбергенською течією]], з Атлантичного океану, минаючи Гренландське моря,  безпосередньо до Північного Льодовитого океану. Ця течія має швидкість 3-5 Sv і має великий вплив на клімат<ref name="Tyler45">[[#refTyler|Tyler, 2003]], pp. 45–49</ref> Інша поверхнева вода (~ 1 Sv) прямує вздовж норвезького узбережжя у напрямку Баренцового моря. Ця вода досить прохолодна для Норвезького моря, тому занурюється у глибші шари; там вона витісняє воду, що прямує назад до Північної Атлантики<ref name="Tyler">[[#refTyler|Tyler, 2003]], pp. 115–116</ref>

Арктична вода зі [[Східно-Ісландська течія|Східно-Ісландської течії]] зустрічається в основному у південно-західній частині моря. Її властивості також показують значні річні коливання, середня температура нижче 3°С і солоність 34,7 ÷ 34,9 ‰.<ref name=b366/> Частка цієї води на поверхні моря залежить від сили течії, яка, в свою чергу, залежить від різниці тисків [[Ісландський мінімум|Ісландського мінімуму]] і [[Азорський максимум|Азорського максимуму]]: чим більше різниця, тим сильніше течія<ref name="ICES2">[[#refICES|ICES, 2007]], pp. 2–4</ref>

===Глибоководні течії===
Норвезьке море пов'язане з Гренландським морем і Північним Льодовитим океаном [[протока Фрама|протокою Фрама]] завглибшки до 2600 м<ref name="Tyler240">[[#refTyler|Tyler, 2003]], pp. 240–260</ref> Придонна вода Норвезького моря (NSDW) розташовується на глибинах понад 2000 м; цей однорідний шар з солоністю 34,91 ‰ має замало обміну з прилеглими морями. Його температура нижче 0 ° C і опускається до -1°C на дні океану<ref name=b366/> У порівнянні з придонними водами оточуючих морів, NSDW має більше поживних речовин, але менше кисню і відносно старі<ref name="Aken">[[#refAken|Aken, 2007]], pp. 131–138</ref>

Слабкий обмін глибинної води з Атлантичним океаном обумовлено малою глибиною Гренландсько-Шотландського порогу між Шотландією і Гренландією. Тільки чотири акваторії Гренландсько-Шотландського порогу глибше, ніж 500 метрів: [[канал Фарерської банки]]  (близько 850 метрів), декілька точок [[Ісландсько-Фарерський поріг|Ісландсько-Фарерського порогу]] (близько 600 метрів), [[поріг Томсона Уайвілла]] (620 м), а також райони між Гренландією  і Данською протокою (850 м) - набагато мілководніше, ніж Норвезьке море<ref name="Tyler"/><ref name="Aken"/>  Холодна глибинна вода потрапляє в Атлантичний океан через різні канали: близько 1,9 Sv через канал Фарерської банки, 1,1 Sv через Ісландсько-Фарерський поріг і 0,1 Sv через поріг Томсона Уайвілла<ref name="Skreslet93">[[#refSkreslet|Skreslet & NATO, 2005]], p. 93</ref> Турбулентність, яка виникає, коли глибинна вода через Гренландсько-Шотландський поріг потропляє до глибин Атлантичного басейну змішує сусідні шари води і утворює [[Північноатлантична глибинна вода|Північноатлантичну глибинну воду]], одну з двох головних глибоководних течій, які забезпечують глибини океану киснем.<ref name="Threat">Ronald E. Hester, Roy M. Harrison ''Biodiversity Under Threat'', Royal Society of Chemistry, 2007 ISBN 0-85404-251-2, p. 96</ref>

== Клімат ==
Південна частина акваторії моря лежить в [[помірний кліматичний пояс|помірному кліматичному поясі]], центральна — в [[субарктичний кліматичний пояс|субарктичному]], північна — в [[арктичний кліматичний пояс|арктичному кліматичному поясі]]<ref name="Атлас7"/>. На півдні увесь рік панують [[помірні повітряні маси]]. Переважає [[Західні вітри|західний перенос]]. Значні сезонні [[Амплітуда коливання температури повітря|коливання температури повітря]]. Цілий рік переважає [[циклон|циклонічна діяльність]], [[погода]] мінлива, часті [[шторм]]и<ref name="ФГАМ1964"/>. На півночі цілий рік переважає [[полярні повітряні маси|полярна повітряна маса]]. [[Морська крига|Льодовий покрив]] цілорічний. Низькі температури повітря цілий рік. [[Атмосферні опади|Атмосферних опадів]] випадає недостатньо. Порівняно м'яка зима і холодне літо<ref name="ФГАМ1964"/>.

== Біологія ==
Акваторія моря займає 2 морських [[екорегіон]]и помірної атлантичної зоогеографічної провінції: Південна Норвегія, Північна Норвегія і Фіннмарк<ref name="Spalding2007"/>. У [[Зоогеографічне районування|зоогеографічному]] відношенні донна фауна континентального шельфу й острівних мілин до глибини 200 м відноситься до [[Атлантична бореальна біогеографічна область|атлантичної області]] бореальної зони<ref name="ЖЖ1"/>.

== Порти ==
[[Тронгейм]], [[Тромсе]], [[Нарвік]] ([[Норвегія]])

== Примітки ==
{{reflist|refs=<ref name=bse>[http://bse.sci-lib.com/article082535.html Norwegian Sea], [[Велика радянська енциклопедія|Great Soviet Encyclopedia]] (in Russian){{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name=b366>[[#refBlindheim|Blindheim, 1989]], pp. 366–382{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>
<ref name="Sepp">[[Matti Seppälä]] [https://books.google.com/books?id=q33WekTp7tgC&pg=PA121 ''The Physical Geography of Fennoscandia''], Oxford University Press, 2005 {{ISBN|0-19-924590-8}}, pp. 121–141{{ref-en}} Наведено за англійською вікіпедією.</ref>

<ref name="Spalding2007">{{ref-en}} ''Mark D. Spalding'' et al. [http://bioscience.oxfordjournals.org/content/57/7/573.abstract Marine Ecoregions of the World: A Bioregionalization of Coastal and Shelf Areas.] [[BioScience]] Vol. 57 No. 7. July/August 2007. pp. 573—583. doi: 10.1641/B570707</ref>
<ref name="ЖЖ1">{{ref-ru}} [[Жизнь животных]]. Том 1. Беспозвоночные. / Под ред. члена-корреспондента АН СССР профессора [[Зенкевич Лев Олександрович|Л. А. Зенкевича]]. — {{М.}} : Просвещение, 1968. — с. 576.</ref>
<ref name="ФГАМ1964">{{ref-ru}} Физико-географический атлас мира. — {{М.}} : Академия наук СССР и главное управление геодезии и картографии ГГК СССР, 1964. — 298 с.</ref><!--http://geochemland.ru/uchebnye-materialy/fgam-->
<ref name="Атлас7">Атлас. 7 клас. Географія материків і океанів. / Укладач [[Скуратович Олег Ярославович|Скуратович О. Я.]] — {{К.}} : [[ДНВП «Картографія»]], 2008.</ref>
}}

== Література ==

== Посилання ==

{{Моря}}
{{ВП-портали|Географія|Океанологія|Європа|Арктика|Норвегія|Ісландія|Данія}}
{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Моря Північного Льодовитого океану]]
[[Категорія:Моря Норвегії]]
[[Категорія:Ян-Маєн]]
[[Категорія:Шпіцберген]]
[[Категорія:Норвезьке море]]
[[Категорія:Моря Європи]]
[[Категорія:Моря Атлантичного океану]]

title: Норвезьке море

Прибережні країни: Норвегія, Ісландія, Данія (Фарерські острови)

Площа: 1,4 млн км²

Впадаюча річка: Йокульсау ау Даль, Namsend і Stjørdalselvad


text:
# Кубок Боснії і Герцеговини з футболу 2011—2012
Кубок Боснії і Герцеговини з футболу 2011–2012 — 18-й розіграш кубкового футбольного турніру в Боснії і Герцеговині. Володарем кубку вп'яте став Желєзнічар.

## Календар
| Раунд       | Дата                      | Матчі | Клуби   |
| ----------- | ------------------------- | ----- | ------- |
| 1/16 фіналу | 14 вересня 2011           | 16    | 32 → 16 |
| 1/8 фіналу  | 28 вересня/19 жовтня 2011 | 16    | 16 → 8  |
| 1/4 фіналу  | 2/23 листопада 2011       | 8     | 8 → 4   |
| 1/2 фіналу  | 14 березня/4 квітня 2012  | 4     | 4 → 2   |
| Фінал       | 25 квітня/16 травня 2012  | 2     | 2 → 1   |

## 1/16 фіналу
| Команда 1                     | Рахунок | Команда 2            |
| ----------------------------- | ------- | -------------------- |
| 14 вересня 2011               |         |                      |
| Рудар (Прієдор)               | 1:0     | УНІС (2)             |
| Звєзда                        | 2:0     | Слобода (Тузла)      |
| Травнік                       | 2:3     | Вележ                |
| Бранітель (2)                 | 4:1     | Діздаруша (3)        |
| Славія                        | 3:0     | Модрича (2)          |
| Челік                         | 4:0     | Подріньє (Яня) (2)   |
| Іскра (Бугойно) (2)           | 0:1     | Рудар (Какань) (2)   |
| Широкі Брієг                  | 3:0     | Козара               |
| Олімпік (Сараєво)             | 3:0     | Младость (Гацко) (2) |
| Вітез (2)                     | 0:1     | ГОШК                 |
| Країшник (Велика Кладуша) (2) | 6:0     | Младость (Жупча) (3) |
| Слога (Добой) (2)             | 0:1     | Сараєво              |
| Мрамор (3)                    | 1:0     | Радник (2)           |
| Зриньські                     | 3:0     | Сутьєска (Фоча) (2)  |
| Желєзнічар                    | 2:0     | Леотар               |
| Борац                         | 3:1     | Бротньо (3)          |

## 1/8 фіналу
| Команда 1                 | Заг. | Команда 2                     | 1-й матч | 2-й матч |
| ------------------------- | ---- | ----------------------------- | -------- | -------- |
| 28 вересня/19 жовтня 2011 |      |                               |          |          |
| Мрамор (3)                | 2:3  | Країшник (Велика Кладуша) (2) | 1:1      | 1:2      |
| Сараєво                   | 7:5  | Рудар (Прієдор)               | 3:0      | 4:5      |
| ГОШК                      | 1:6  | Челік                         | 1:3      | 0:3      |
| Рудар (Какань) (2)        | 1:3  | Бранітель (2)                 | 0:1      | 1:2      |
| Славія                    | 3:6  | Широкі Брієг                  | 1:2      | 2:4      |
| Зриньські                 | 0:5  | Вележ                         | 0:3      | 0:2      |
| Борац                     | 2:0  | Звєзда                        | 2:0      | 0:0      |
| Желєзнічар                | 4:1  | Олімпік (Сараєво)             | 3:0      | 1:1      |

## 1/4 фіналу
| Команда 1                     | Заг.         | Команда 2     | 1-й матч | 2-й матч |
| ----------------------------- | ------------ | ------------- | -------- | -------- |
| 2/23 листопада 2011           |              |               |          |          |
| Вележ                         | 3:1          | Бранітель (2) | 2:0      | 1:1      |
| Країшник (Велика Кладуша) (2) | 1:1 (ч)      | Широкі Брієг  | 1:1      | 0:0      |
| Сараєво                       | 0:0 пен. 5:6 | Борац         | 0:0      | 0:0 дч   |
| Желєзнічар                    | 2:0          | Челік         | 2:0      | 0:0      |

## 1/2 фіналу
| Команда 1                | Заг. | Команда 2 | 1-й матч | 2-й матч |
| ------------------------ | ---- | --------- | -------- | -------- |
| 14 березня/4 квітня 2012 |      |           |          |          |
| Желєзнічар               | 4:0  | Борац     | 1:0      | 3:0      |
| Широкі Брієг             | 2:0  | Вележ     | 1:0      | 1:0      |

## Фінал
| Команда 1                | Заг. | Команда 2    | 1-й матч | 2-й матч |
| ------------------------ | ---- | ------------ | -------- | -------- |
| 25 квітня/16 травня 2012 |      |              |          |          |
| Желєзнічар               | 1:0  | Широкі Брієг | 1:0      | 0:0      |

### Перший матч
| 25 квітня 2012 19:30 (UTC+2) |

| Желєзнічар | 1:0      | Широкі Брієг |
| ---------- | -------- | ------------ |
| Сврака 33' | Протокол |              |

| Стадіон «Грбавиця», Сараєво Глядачів: 4 000 Арбітр: Владимир Б'єліца |

### Повторний матч
| 16 травня 2012 21:00 (UTC+2) |

| Широкі Брієг | 0:0      | Желєзнічар |
| ------------ | -------- | ---------- |
|              | Протокол |            |

| Стадіон «Пецара», Широкі Брієг Глядачів: 2 000 Арбітр: Радослав Вукасович |

wikiname: ukwiki

in_language: uk

wikitext:
{{Національний чемпіонат
|турнір=Кубок Боснії і Герцеговини 2011—2012
|лого =
|підпис =
|час = [[14 вересня]] [[2011]] — [[16 травня]] [[2012]]
|учасників = 32
|чемпіон = [[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]
|раз = 5
|2 місце = [[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]
|бомбардир =
|бголів =
|ігор = 46
|голів = 109
|попередній_сезон = [[Кубок Боснії і Герцеговини з футболу 2010—2011|2010—2011]]
|наступний_сезон = [[Кубок Боснії і Герцеговини з футболу 2012—2013|2012—2013]]
}}
'''Кубок Боснії і Герцеговини з футболу 2011–2012''' — [[Кубок Боснії і Герцеговини з футболу|18-й розіграш]] кубкового футбольного турніру в Боснії і Герцеговині. Володарем кубку вп'яте став [[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]].

== Календар ==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! Раунд !! Дата !! Матчі !! width=100 | Клуби
|-
|style="text-align:left;"| 1/16 фіналу || 14 вересня 2011 || 16 ||  32 → 16
|-
|style="text-align:left;"| 1/8 фіналу || 28 вересня/19 жовтня 2011 || 16 || 16 → 8
|-
|style="text-align:left;"| 1/4 фіналу || 2/23 листопада 2011 || 8 || 8 → 4
|-
|style="text-align:left;"| 1/2 фіналу || 14 березня/4 квітня 2012 || 4 || 4 → 2
|-
|style="text-align:left;"| Фінал || 25 квітня/16 травня 2012 || 2 || 2 → 1
|}

== 1/16 фіналу ==
{{OneLegStart}}
| colspan="3" style="background:#fcc;"|{{center|'''14 вересня 2011'''}}
{{OneLegResult|[[Рудар (Прієдор)]]|| 1:0 |УНІС (2)|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Звєзда (футбольний клуб)|Звєзда]]|| 2:0 |[[Слобода (Тузла)]]|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Травнік (футбольний клуб)|Травнік]]|| 2:3 |[[Вележ (футбольний клуб)|Вележ]]|winner=2}}
{{OneLegResult|Бранітель (2)|| 4:1 |Діздаруша (3)|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Славія (Сараєво)|Славія]]|| 3:0 |[[Модрича (футбольний клуб)|Модрича]] (2)|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Челік (футбольний клуб, Зеніца)|Челік]]|| 4:0 |Подріньє (Яня) (2)|winner=1}}
{{OneLegResult|Іскра (Бугойно) (2)|| 0:1 |Рудар (Какань) (2)|winner=2}}
{{OneLegResult|[[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]|| 3:0 |[[Козара (футбольний клуб)|Козара]]|winner=}}
{{OneLegResult|[[Олімпік (Сараєво)]]|| 3:0 |Младость (Гацко) (2)|winner=}}
{{OneLegResult|[[Вітез (футбольний клуб)|Вітез]] (2)|| 0:1 |[[ГОШК (футбольний клуб)|ГОШК]]|winner=2}}
{{OneLegResult|Країшник (Велика Кладуша) (2)|| 6:0 |Младость (Жупча) (3)|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Слога (Добой)]] (2)|| 0:1 |[[Сараєво (футбольний клуб)|Сараєво]]|winner=2}}
{{OneLegResult|Мрамор (3)|| 1:0 |[[Радник (Бієліна)|Радник]] (2)|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Зриньські]]|| 3:0 |Сутьєска (Фоча) (2)|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]|| 2:0 |[[Леотар (футбольний клуб)|Леотар]]|winner=1}}
{{OneLegResult|[[Борац (Баня-Лука)|Борац]]|| 3:1 |[[Бротньо (футбольний клуб)|Бротньо]] (3)|winner=1}}
|}

== 1/8 фіналу ==
{{TwoLegStart}}
| colspan="5" style="background:#fcc;"|{{center|'''28 вересня/19 жовтня 2011'''}}
{{TwoLegResult|Мрамор (3)|| 2:3 |'''Країшник (Велика Кладуша)''' (2)|| 1:1 | 1:2 }}
{{TwoLegResult|'''[[Сараєво (футбольний клуб)|Сараєво]]'''|| 7:5 |[[Рудар (Прієдор)]]|| 3:0 | 4:5 }}
{{TwoLegResult|[[ГОШК (футбольний клуб)|ГОШК]]|| 1:6 |'''[[Челік (футбольний клуб, Зеніца)|Челік]]'''|| 1:3 | 0:3 }}
{{TwoLegResult|Рудар (Какань) (2)|| 1:3 |'''Бранітель''' (2)|| 0:1 | 1:2 }}
{{TwoLegResult|[[Славія (Сараєво)|Славія]]|| 3:6 |'''[[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]'''|| 1:2 | 2:4 }}
{{TwoLegResult|[[Зриньські]]|| 0:5 |'''[[Вележ (футбольний клуб)|Вележ]]'''|| 0:3 | 0:2 }}
{{TwoLegResult|'''[[Борац (Баня-Лука)|Борац]]'''|| 2:0 |[[Звєзда (футбольний клуб)|Звєзда]]|| 2:0 | 0:0 }}
{{TwoLegResult|'''[[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]'''|| 4:1 |[[Олімпік (Сараєво)]]|| 3:0 | 1:1 }}
|}

== 1/4 фіналу ==
{{TwoLegStart}}
| colspan="5" style="background:#fcc;"|{{center|'''2/23 листопада 2011'''}}
{{TwoLegResult|'''[[Вележ (футбольний клуб)|Вележ]]'''|| 3:1 |Бранітель (2)|| 2:0 | 1:1 }}
{{TwoLegResult|Країшник (Велика Кладуша) (2)|| 1:1 {{ГНВ}} |'''[[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]'''|| 1:1 | 0:0 }}
{{TwoLegResult|[[Сараєво (футбольний клуб)|Сараєво]]|| 0:0<br />{{pso|5:6}} |'''[[Борац (Баня-Лука)|Борац]]'''|| 0:0 | 0:0 {{aet}} }}
{{TwoLegResult|'''[[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]'''|| 2:0 |[[Челік (футбольний клуб, Зеніца)|Челік]]|| 2:0 | 0:0 }}
|}

== 1/2 фіналу ==
{{TwoLegStart}}
| colspan="5" style="background:#fcc;"|{{center|'''14 березня/4 квітня 2012'''}}
{{TwoLegResult|'''[[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]'''|| 4:0 |[[Борац (Баня-Лука)|Борац]]|| 1:0 | 3:0 }}
{{TwoLegResult|'''[[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]'''|| 2:0 |[[Вележ (футбольний клуб)|Вележ]]|| 1:0 | 1:0 }}
|}

== Фінал ==
{{TwoLegStart}}
| colspan="5" style="background:#fcc;"|{{center|'''25 квітня/16 травня 2012'''}}
{{TwoLegResult|'''[[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]'''||1:0|[[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]||1:0|0:0}}
|}
===Перший матч===
{{footballbox
|date       = 25 квітня 2012
|time       = 19:30 ([[UTC+2]])
|team1      = [[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]
|score      = 1:0
|report     = [http://int.soccerway.com/matches/2012/04/25/bosnia-herzegovina/cup/fk-eljeznicar-sarajevo/nk-iroki-brijeg/1278038/?ICID=PL_MS_01 Протокол]
|team2      = [[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]
|goals1     = Сврака {{goal|33}}
|goals2     =
|stadium    = Стадіон «Грбавиця», [[Сараєво]]
|attendance = 4 000
|referee    = Владимир Б'єліца
}}
===Повторний матч===
{{footballbox
|date       = 16 травня 2012
|time       = 21:00 ([[UTC+2]])
|team1      = [[Широкі Брієг (футбольний клуб)|Широкі Брієг]]
|score      = 0:0
|report     = [http://int.soccerway.com/matches/2012/05/16/bosnia-herzegovina/cup/nk-iroki-brijeg/fk-eljeznicar-sarajevo/1278039/?ICID=PL_MS_02 Протокол]
|team2      = [[Желєзнічар (Сараєво)|Желєзнічар]]
|goals1     =
|goals2     =
|stadium    = Стадіон «Пецара», [[Широкі Брієг]]
|attendance = 2 000
|referee    = Радослав Вукасович
}}

== Посилання ==
* [http://int.soccerway.com/national/bosnia-herzegovina/cup/2011-2012/ Кубок Боснії і Герцеговини на soccerway] {{ref-en}}

{{Сезони Кубку Боснії і Герцеговини з футболу}}
{{Європейський футбол 2011–2012}}

{{Портали|Футбол|Спорт}}

[[Категорія:Кубок Боснії і Герцеговини з футболу|2011—2012]]
[[Категорія:2011 у футболі|Боснія і Герцеговина]]
[[Категорія:2012 у футболі|Боснія і Герцеговина]]

title: Кубок Боснії і Герцеговини 2011—2012

Дата проведення: 14 вересня 2011 — 16 травня 2012

Чемпіон: Желєзнічар (5-й раз)

Віцечемпіон: Широкі Брієг


text:
# Корягін Петро Корнилович
Петро Корнилович Корягін (рос. Корягин Пётр Корнилович; 1905—1982) — учасник німецько-радянської війни, старшина понтонної роти 44-го моторизованого понтонно-мостового батальйону 2-ї понтонно-мостової бригади 46-ї армії 2-го Українського фронту, старший сержант, Герой Радянського Союзу.

## Біографія
Народився 1 (14) вересня 1905 року в селі Новий Тукшум нині Шигонського району Самарської області у сім'ї службовця. Росіянин. Освіта початкова. Працював лісником та помічником лісничого.
У Червоній армії в 1926-1929 роках і з січня 1942 року. Закінчив школу молодших командирів. У боях німецько-радянської війни з грудня 1942 року.
Старшина понтонної роти 44-го моторизованого понтонно-мостового батальйону старший сержант Петро Корягін 4 грудня 1944 року при форсуванні річки Дунай 108-ю стрілецькою дивізією в районі населеного пункту Сігетуйфалу, розташованого в 20-ти кілометрах на південь від Будапешта, командуючи розрахунком понтона, висадив десант піхоти на пристань міста Ерд і повів бійців в атаку.
У результаті сміливих і рішучих дій воїна-понтонера гітлерівці були вибиті з траншей першої позиції і радянськими піхотинцями під командуванням старшого сержанта Корягіна П. К. захоплений плацдарм на правому березі Дунаю.
У 1945 році старшина Корягін П. К. демобілізований. Працював лісничим в селі Новодівиче Шигонського району. Потім жив у місті Куйбишев.
Помер 28 грудня 1982 року. Похований на кладовищі «Лісове» в селищі Управлінський міста Самара.

## Нагороди
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 24 березня 1945 року за зразкове виконання бойових завдань командування на фронті боротьби з німецько-фашистськими загарбниками і проявлені при цьому мужність і героїзм старшому сержанту Корягіну Петру Корниловичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна і медалі «Золота Зірка» (№ 6382).

title: Корягін Петро Корнилович

wikitext:
{{військовик}}
'''Петро Корнилович Корягін'''<ref>У деяких статтях прізвище Корягін П. К. наводиться зі спотворенням: «Карягін П. К.»</ref> ({{lang-ru|Корягин Пётр Корнилович}}; 1905—1982) — учасник німецько-радянської війни, старшина [[Понтон (плавзасіб)|понтонної]] роти 44-го моторизованого понтонно-мостового батальйону 2-ї понтонно-мостової бригади [[46-та армія (СРСР)|46-ї армії]] [[2-й Український фронт|2-го Українського фронту]], [[старший сержант]], [[Герой Радянського Союзу]].

== Біографія ==
Народився 1 (14) вересня 1905 року в селі Новий Тукшум нині Шигонського району Самарської області у сім'ї службовця. Росіянин. Освіта початкова. Працював лісником та помічником лісничого.

У Червоній армії в [[1926]]-[[1929]] роках і з січня [[1942]] року. Закінчив школу молодших командирів. У боях німецько-радянської війни з грудня 1942 року.

Старшина понтонної роти 44-го моторизованого [[Понтонний міст|понтонно-мостового]] батальйону старший сержант Петро Корягін 4 грудня 1944 року при [[Будапештська операція|форсуванні річки Дунай]] 108-ю стрілецькою дивізією в районі населеного пункту Сігетуйфалу, розташованого в 20-ти кілометрах на південь від [[Будапешт]]а, командуючи розрахунком понтона, висадив десант піхоти на пристань міста [[Ерд]] і повів бійців в атаку.

У результаті сміливих і рішучих дій воїна-понтонера гітлерівці були вибиті з траншей першої позиції і радянськими піхотинцями під командуванням старшого сержанта Корягіна П. К. захоплений плацдарм на правому березі [[Дунай|Дунаю]].

У 1945 році старшина Корягін П. К. демобілізований. Працював лісничим в селі Новодівиче Шигонського району. Потім жив у місті [[Самара (місто)|Куйбишев]].

Помер 28 грудня 1982 року. Похований на кладовищі «Лісове» в селищі Управлінський міста Самара.

== Нагороди ==
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 24 березня 1945 року за зразкове виконання бойових завдань командування на фронті боротьби з німецько-фашистськими загарбниками і проявлені при цьому мужність і героїзм старшому сержанту Корягіну Петру Корниловичу присвоєно звання [[Герой Радянського Союзу|Героя Радянського Союзу]] з врученням ордена Леніна і [[Медаль «Золота Зірка»|медалі «Золота Зірка»]] (№ 6382).

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
* День Победы. Куйбышев, 1980. — С. 85-97.{{ref-ru}}
* Подвиг во имя Родины. Куйбышев, 1965, кн.1. — С. 191—194.{{ref-ru}}
* Подвиг во имя Родины. Куйбышев, 1968, кн.2. — С. 112—122.{{ref-ru}}
* Пусть это никогда не повторится // Подвиг во имя Родины. Кн.1. — Куйбыш. кн. изд-во, 1965. — С. 191—194.{{ref-ru}}
* Особистий архів Карягіна П. К. Сизранський Крайовий Музей. 10 од. хр., 1946—1954. {{Cite web|last=|url=http://www.rusarchives.ru/guide/lf_ussr/kar_kva.shtml|deadurl=yes|title=Личные архивные фонды в государственных хранилищах СССР|language=|archiveurl=https://archive.today/20160110135356/http://www.rusarchives.ru/guide/lf_ussr/kar_kva.shtml|archivedate=2016-01-10|accessdate=2009-07-20}}.{{ref-ru}}

{{Бібліоінформація}}
{{Герої Радянського Союзу}}
[[Категорія:Радянські сапери Другої світової війни]]
[[Категорія:Кавалери ордена Леніна]]
[[Категорія:Герої Радянського Союзу]]
[[Категорія:Старшини (СРСР)]]

title: Корягін Петро Корнилович

Народження: 14 вересня 1905 · Shigonsky Districtd

Смерть: 28 грудня 1982 (77 років) · Куйбишев, РРФСР, СРСР

Поховання: Самара

Звання: старший сержант

Війни / битви: німецько-радянська війна

Нагороди: Герой Радянського Союзу · орден Леніна


text:
# Тім Лемперле
Тім Лемперле (нім. Tim Lemperle, нар. 5 лютого 2002, Франкфурт-на-Майні, Німеччина) — німецький футболіст, вінгер клубу «Гоффенгайм».

## Ігрова кар'єра

### Клубна
Тім Лемперле починав грати у футбол у клубі «Франкфурт» зі свого рідного міста. У 2017 році він приєднався до молодіжної команди клубу Бундесліги «Кельн», де завдяки своїй грі на юніорському рівні отримав можливість підписання з клубом професійного контракту. У травні 2020 року Лемперле підписав контракт з клубом до літа 2023 року. У червні 2020 року вінгер дебютував у першій команді у турнірі Бундесліги.
У червні 2025 року на правах вільного агента перейшов у «Гоффенгайм».

### Збірна
З 2018 року Тім Лемперле виступав за юнацькі збірні Німеччини. У червні 2022 року футболіст дебютував у складі молодіжної збірної Німеччини.

title: Тім Лемперле

wikitext:
{{Футболіст
| ім'я = Тім Лемперле
| зображення = 2021-08-08_FC_Carl_Zeiss_Jena_gegen_1._FC_Köln_(DFB-Pokal)_by_Sandro_Halank–100.jpg
| повне-ім'я = Тім Лемперле
| дата-народження = 5.02.2002
| місце-народження = [[Франкфурт-на-Майні]], [[Німеччина]]
| зріст = 187 см
| вага = 78 кг
| громадянство = {{GER}}
| поточний-клуб = {{Прапорець|GER}} [[Гоффенгайм 1899|«Гоффенгайм»]]
| позиція = [[півзахисник (футбол)|вінгер]]
| номер = 19
| юнацькі-роки =     –2017
2017–2020
| юнацькі-клуби = {{Прапорець|GER}} [[Франкфурт (Франкфурт-на-Майні)|«Франкфурт»]]
{{Прапорець|GER}} [[Кельн (футбольний клуб)|«Кельн»]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 0|2020–2023 | {{Прапорець|GER}} | [[Кельн (футбольний клуб)|«Кельн ІІ»]] | 41 |16}}
{{Футболіст рядок 1|2020–2025 | {{Прапорець|GER}} | [[Кельн (футбольний клуб)|«Кельн»]] | 51 |12}}
{{Футболіст рядок 0|2023–2024 |{{оренда}} {{Прапорець|GER}} | «[[Гройтер Фюрт]]» | 32 |6}}
{{Футболіст рядок 1|2025–     | {{Прапорець|GER}} | [[Гоффенгайм 1899|«Гоффенгайм»]] | 0 |0}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 0|2018–2019 | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-17)|Німеччина U-17]] | 8 |1}}
{{Футболіст рядок 1|2019      | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-18)|Німеччина U-18]] | 2 |0}}
{{Футболіст рядок 0|2020      | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-19)|Німеччина U-19]] | 1 |0}}
{{Футболіст рядок 1|2021–2022 | {{Прапорець|GER}} | [[Юнацька збірна Німеччини з футболу (U-20)|Німеччина U-20]] | 3 |1}}
{{Футболіст рядок 0|2022–2024 | {{Прапорець|GER}} | [[Молодіжна збірна Німеччини з футболу|Німеччина U-21]] | 10 |2}}
{{Футболіст кінець}}
| пк-поновлення = 10 серпня 2025
| збірна-поновлення =
}}

'''Тім Лемперле''' ({{lang-de|Tim Lemperle}}, {{нар}} 5 лютого 2002, [[Франкфурт-на-Майні]], [[Німеччина]]) — німецький футболіст, [[півзахисник (футбол)|вінгер]] клубу [[Гоффенгайм 1899|«Гоффенгайм»]].

== Ігрова кар'єра ==
=== Клубна ===
Тім Лемперле починав грати у футбол у клубі [[Франкфурт (Франкфурт-на-Майні)|«Франкфурт»]] зі свого рідного міста. У 2017 році він приєднався до молодіжної команди клубу [[Бундесліга (Німеччина)|Бундесліги]] [[Кельн (футбольний клуб)|«Кельн»]],<ref>https://www.kicker.de/tim-lemperle/laufbahn</ref> де завдяки своїй грі на юніорському рівні отримав можливість підписання з клубом професійного контракту.<ref>https://www.general-anzeiger-bonn.de/sport/fckoeln/horst-heldt-arbeitet-am-kader-fuer-die-neue-saison_aid-51793343</ref> У травні 2020 року Лемперле підписав контракт з клубом до літа 2023 року.<ref>{{Cite web|url=https://www.kicker.de/der_naechste_bitte_auch_lemperle_wird_fc_profi-775464/artikel|назва=Der Nächste, bitte: Auch Lemperle wird FC-Profi|видавець=[[Kicker]]|дата=13 травня 2020|url-архіву=https://web.archive.org/web/20230530010352/https://www.kicker.de/der_naechste_bitte_auch_lemperle_wird_fc_profi-775464/artikel|дата-архіву=2023-05-30|мертвий-url=no|дата-доступу=11 листопада 2023}} {{ref-de}}</ref> У червні 2020 року вінгер дебютував у першій команді у турнірі Бундесліги.

У червні 2025 року на правах вільного агента перейшов у [[Гоффенгайм 1899|«Гоффенгайм»]].

=== Збірна ===
З 2018 року Тім Лемперле виступав за юнацькі збірні Німеччини.<ref>https://www.dfb.de/datencenter/personen/tim-lemperle/spieler</ref> У червні 2022 року футболіст дебютував у складі [[Молодіжна збірна Німеччини з футболу|молодіжної збірної Німеччини]].

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [https://www.dfb.de/datencenter/personen/tim-lemperle/spieler Тім Лемперле] на сайті Deutschen Fußball-Bundes
* [https://www.weltfussball.de/spieler_profil/tim-lemperle Тім Лемперле] на сайті weltfussball.de
* [https://soccer365.com.ua/players/2376045/ Тім Лемперле] на soccer365.com.ua
* {{transfermarkt}}
* {{soccerway}}
{{Склад ФК Гоффенгайм 1899}}

{{DEFAULTSORT:Лемперле Тім}}

[[Категорія:Уродженці Франкфурта-на-Майні]]
[[Категорія:Німецькі футболісти]]
[[Категорія:Гравці молодіжної збірної Німеччини з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Кельна»]]
[[Категорія:Футболісти «Гройтера»]]
[[Категорія:Футболісти «Гоффенгайма»]]
[[Категорія:Спортсмени Франкфурта-на-Майні]]

title: Особисті дані

Повне ім'я: Тім Лемперле

Народження: 5 лютого 2002 (23 роки)

Вага: 78 кг

Громадянство: Німеччина

Позиція: вінгер

title: Інформація про клуб

Поточний клуб: «Гоффенгайм»

title: Юнацькі клуби

«Франкфурт» · «Кельн»

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Кельн ІІ» · 41 · (16)

«Кельн» · 51 · (12)

→ «Гройтер Фюрт» · 32 · (6)

«Гоффенгайм» · 0 · (0)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Німеччина U-17 · 8 · (1)

Німеччина U-18 · 2 · (0)

Німеччина U-19 · 1 · (0)

Німеччина U-20 · 3 · (1)

Німеччина U-21 · 10 · (2)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті. · Інформацію оновлено 10 серпня 2025.


text:
# HD160954
HD160954 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу
F0 й має видиму зоряну величину в смузі V приблизно  9,2.

title: HD160954

wikitext:
{{Starbox begin
| назва = HD160954}}
<!-- {{Starbox image
| зображення =
| підпис = HD160954}}-->
{{Starbox observe
| епоха = [[J2000,0]]
| сузір’я= <!--[[ (сузір'я)|]]-->
| пр_сходж = {{RA|17|41|36,48}}
| схилення= {{DEC|+27|52| 4,1}}
| вид_вел =  9,20<ref name=CPcat>Renson P., Manfroid J., '''General catalogue of Ap, HgMn and Am stars''', 2009, A&A...498..961</ref>
}}
{{Starbox character
| клас = [[Зорі спектрального класу F|F0]]
| u-b =  0,00
| b-v =  0,00
| r-i =
| змінна =
}}
{{Фотометрія Стрьомґрена
| b-y =  0,10
| m1 =  0,18
| c1 =  0,98
| hb =  2,88<ref name=CPcat/>
}}
{{Starbox astrometry
| рад_швидк =
| пс =
| схилення =
| паралакс =
| п_похибка =
| відстань_ср =
| відстань_пс =
| абс_вел =
}}
{{Starbox detail
| світність =
| обертання =
| температура =
| маса =
| vsini =
| lg_g =
| метал =
| радіус =
| вік=
}}
{{Starbox catalog
| назви =
[[Henry Draper Catalogue|HD]] 160954,
[[Боннський огляд|BD+27 2868]],
[[Каталог опорних зір|GSC]] 2084-872
}}
{{Starbox reference
| Simbad= HD160954
}}
{{Starbox end}}

'''HD160954''' — [[хімічно пекулярна зоря]] [[спектральна класифікація зір|спектрального класу]]
[[Зорі спектрального класу F|F0]] й має [[видима зоряна величина|видиму зоряну величину]] в [[Система UBV|смузі V]] приблизно  9,2.<ref name=CPcat />
<!--Вона знаходиться у [[сузір'я|сузір'ї]] [[ (сузір'я)|]] й розташована на відстані біля [[світловий рік|світлових років]] від [[Сонце|Сонця]].-->

<!-- ==Пекулярний хімічний склад== -->

== Див. також ==

* [[Перелік HgMn-зір]]
* [[Ртутно-манганова зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір (16h-18h)]]
* [[Хімічно пекулярна зоря]]
* [[Перелік хімічно пекулярних зір з пониженим вмістом гелію]]
* [[Хімічно пекулярна зоря з пониженим вмістом гелію]]
* [[Перелік Am-зір]]
* [[Am-зоря]]

== Джерела ==
{{Reflist}}

<!--[[Категорія: (сузір'я)|]]-->
[[Категорія:Хімічно пекулярні зорі]]
[[Категорія:Зорі головної послідовності спектрального  класу F0]]
[[Категорія:HD160000-160999|9]]

{{astro-stub}}

title: HD160954

title: Характеристики

title: Дані фотометрії Стрьомґрена

title: Астрометрія

Власний рух (μ): за пр. піднес.: мас/рік · за схиленням: мас/рік

Відстань: світлових років · парсек

title: Подробиці

Маса: M☉

title: Інші позначення

title: Посилання

SIMBAD: дані для HD160954


text:
# Гребкова вакуумна сушарка
Гребкові вакуум-сушарки - один із засобів реалізації вакуумного сушіння матеріалів.

## Загальний опис
У гребкових вакуум-сушарках процес сушіння проходить під вакуумом при перемішуванні матеріалу за допомогою гребків (рис. ). Сушарка має нерухомий циліндричний корпус, обладнаний паровою сорочкою, зовні сорочка вкрита шаром теплоізоляції. У центрі сушарки встановлений вал із гребками, поверненими під кутом відносно осі вала. Вал приводиться в рух від електродвигуна через черв'ячну передачу й обертається із частотою 5 – 8  об/хв, передбачена можливість автоматичного перемикання напрямку обертання валу. При обертанні вала в один бік матеріал переміщається від периферії до центру, при обертанні в інший бік – у зворотному напрямку, що поліпшує процес сушіння, полегшує завантаження й вивантаження матеріалу. Для руйнування грудок матеріалу, що висушується, усередині камери розміщують довгі труби, що вільно перекочуються по внутрішній поверхні корпусу.
Після подачі теплоносія в сорочку й прогрівання сушарки вклю-чають мішалку, через завантажувальний люк завантажують вологий мате-ріал, а потім герметизують сушарку. Затим включають у роботу вакуум-насос, створюють у сушарці необхідне розрідження й подають у сорочку перегріту пару потрібного тиску (до 0,5 МПа). Після цього починається процес сушіння, що проходить із інтенсивністю 6 – 8 кг вологи/год. на 1 м3 простору сушильної камери. Під час сушіння відбирають пробу матеріалу, що висушується, після закінчення сушіння припиняють подачу теплоносія в сорочку, прохолоджують продукт, скидають вакуум і при працюючій мішалці вивантажують продукт через розвантажувальний люк. Після закінчення вивантаження зупиняють мішалку й проводять підготовчі роботи для виконання повторної операції сушіння.
Сушарки даного типу придатні для висушування матеріалів підвищеної хімічної чистоти, чутливих до високих температур, а також для сушіння токсичних і вибухонебезпечних речовин.

title: Гребкова вакуумна сушарка

wikitext:
[[Файл:Гребкова вакуум-сушарка.png|thumb|350px|Гребкова вакуум-сушарка: 1 – корпус; 2 – парова сорочка; 3 – люк завантажувальний; 4 –кришка; 5 – вал; 6 – гребки; 7 – труби-качалки; 8 – люк для вивантаження; 9 – опора; Потоки: А – вологий матеріал; Б – висушений матеріал; В – пара насичена; Г – пара волога; Д – конденсат водяної пари]]

'''Гребкові вакуум-сушарки''' - один із засобів реалізації [[Вакуумне сушіння|вакуумного сушіння]] матеріалів.
==Загальний опис==
У гребкових вакуум-сушарках процес сушіння проходить під вакуумом при перемішуванні матеріалу за допомогою гребків (рис. ). Сушарка має нерухомий циліндричний корпус, обладнаний паровою сорочкою, зовні сорочка вкрита шаром теплоізоляції. У центрі сушарки встановлений вал із гребками, поверненими під кутом відносно осі вала. Вал приводиться в рух від електродвигуна через черв'ячну передачу й обертається із частотою 5 – 8  об/хв, передбачена можливість автоматичного перемикання напрямку обертання валу. При обертанні вала в один бік матеріал переміщається від периферії до центру, при обертанні в інший бік – у зворотному напрямку, що поліпшує процес сушіння, полегшує завантаження й вивантаження матеріалу. Для руйнування грудок матеріалу, що висушується, усередині камери розміщують довгі труби, що вільно перекочуються по внутрішній поверхні корпусу.

Після подачі теплоносія в сорочку й прогрівання сушарки вклю-чають мішалку, через завантажувальний люк завантажують вологий мате-ріал, а потім герметизують сушарку. Затим включають у роботу вакуум-насос, створюють у сушарці необхідне розрідження й подають у сорочку перегріту пару потрібного тиску (до 0,5 МПа). Після цього починається процес сушіння, що проходить із інтенсивністю 6 – 8 кг вологи/год. на 1 м3 простору сушильної камери. Під час сушіння відбирають пробу матеріалу, що висушується, після закінчення сушіння припиняють подачу теплоносія в сорочку, прохолоджують продукт, скидають вакуум і при працюючій мішалці вивантажують продукт через розвантажувальний люк. Після закінчення вивантаження зупиняють мішалку й проводять підготовчі роботи для виконання повторної операції сушіння.

Сушарки даного типу придатні для висушування матеріалів підвищеної хімічної чистоти, чутливих до високих температур, а також для сушіння токсичних і вибухонебезпечних речовин.

== Джерела ==
* Білецький В.С., Олійник Т.А., Смирнов В.О., Скляр Л.В. Техніка та технологія збагачення корисних копалин. Частина ІІІ. Заключні  процеси. – Кривий Ріг: Криворізький національний університет. 2019. 220 с.

[[Категорія:Методи розділення]]
[[Категорія:Вакуумна техніка]]


text:
# Ганс Іберсбергер
Ганс Іберсбергер (1877–1962) — австрійський історик, професор Віденського, Бреславського і Берлінського університетів, директор Інституту історії Східної Європи.
Присвятив у «Neue Freie Presse» дуже прихильну до України статтю і тим перспективам, які розкривалися після укладання миру. «Pester Lloyd» писав: «Першим народом, який має щастя вийти з міжнародних боїв, є давня і славна, з великою історичною традицією, українська нація… Народи австро-угорської монархії сердечно вітають український народ, першим ділом котрого було по відновленні нав'язаної до славної минувшини самостійної державності заключення миру»

title: Ганс Іберсбергер

wikitext:
{{Науковець
| ім'я                 = Ганс Іберсбергер
| ім'я_мовою_оригінала =
| зображення           =
| зображення_розмір    = 150px
| зображення_підпис    =
| дата народження      = 1877
| місце народження     =
| дата смерті          = 1962
| місце смерті         =
| резиденція           =
| національність       = {{AUT}}
| галузь               =
| заклад               = [[Віденський університет]]
| Alma Mater           =
| відомий завдяки      =
| звання               = [[професор]]
| ступінь              =
| керівник             =
| учні                 =
| нагороди             =
| примітки             =
| особиста_сторінка    =
}}
'''Ганс Іберсбергер''' ([[1877]]–[[1962]]) — австрійський історик, професор<ref>{{Cite web |url=http://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Publ/Dontsov/Rik1918/1918-10.html |title=Д. Донцов. Рік 1918, Київ. |accessdate=20 березня 2017 |archive-date=20 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170320232736/http://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Publ/Dontsov/Rik1918/1918-10.html }}</ref> [[Віденський університет|Віденського]], [[Вроцлавський університет|Бреславського]] і [[Берлінський університет|Берлінського університетів]], директор Інституту історії Східної Європи<ref>{{Cite web |url=http://www.academia.edu/30047275/Зенон_Кузеля_життя_і_народознавча_діяльність |title=Зенон Кузеля: життя і народознавча діяльність: монографія / Тамара Пацай ; НАН України, Інститут народознавства. — Л. : ПП "Видавництво «БОНА», 2013. — 252 с. : іл.ISBN 978-966-2626-12-4 |accessdate=8 червня 2022 |archive-date=13 березня 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220313033214/https://www.academia.edu/30047275/Зенон_Кузеля_життя_і_народознавча_діяльність }}</ref>.

Присвятив у «[[Die Presse|Neue Freie Presse]]» дуже прихильну до [[Україна|України]] статтю і тим перспективам, які розкривалися після укладання миру. «Pester Lloyd» писав: «Першим народом, який має щастя вийти з міжнародних боїв, є давня і славна, з великою історичною традицією, українська нація… Народи австро-угорської монархії сердечно вітають український народ, першим ділом котрого було по відновленні нав'язаної до славної минувшини самостійної державності заключення миру»<ref>{{Cite web |url=http://www.uk.x-pdf.ru/5istoriya/1368936-61-istoriya-tom-doba-centralnoi-radi-dmitro-doroshenko-istoriya-ukraini-1917-1923-tom-doba-centralnoi-radi-kiiv-v.php |title=Дмитро Дорошенко Історія України 1917—1923 рр. і том «Доба Центральної Ради» Київ Видавництво «Темпора» |accessdate=20 березня 2017 |archive-date=21 березня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20170321081328/http://www.uk.x-pdf.ru/5istoriya/1368936-61-istoriya-tom-doba-centralnoi-radi-dmitro-doroshenko-istoriya-ukraini-1917-1923-tom-doba-centralnoi-radi-kiiv-v.php }}</ref>

== Примітки ==
{{reflist}}
{{Бібліоінформація}}
{{DEFAULTSORT:Іберсбергер Ганс}}
[[Категорія:Австрійські історики]]
[[Категорія:Доктори наук Австрії]]
[[Категорія:Австрійські професори]]
[[Категорія:Науковці Віденського університету]]
[[Категорія:Науковці Вроцлавського університету]]
[[Категорія:Науковці Берлінського університету]]

title: нім. Hans Ibersberger

Національність: Австрія

Діяльність: історик

Заклад: Віденський університет

Вчене звання: професор


text:
# Автошлях Т 1620
Автошля́х Т 1620 — колишній автомобільний шлях територіального значення в Одеській області. Проходив територією Біляївського та Овідіопольського районів від перетину з E58 через Доброолександрівку — Великодолинське — Молодіжне. Загальна довжина — 30,5 км.

## Маршрут
Автошлях проходить через такі населені пункти:
| Автошлях Т 1620       |           |
| Одеська область       |           |
| Біляївський район     |           |
|                       | E58М15    |
| Овідіопольський район |           |
| Петродолинське        |           |
| Йосипівка             |           |
| Мар'янівка            |           |
| Новоградківка         |           |
| Доброолександрівка    |           |
| Великодолинське       | Н33       |
| Молодіжне             | М27Т 1641 |

title: Автошлях Т 1620

wikitext:
{{Автодорога
| назва = Автошлях Т 1620
| номер = {{Номер дороги|Т 1620}}
| colspan="2"|{{Номер дороги|Т 1620}}
| логотип =
| логотип_розмір =
| логотип_підпис =
| зображення =
| зображення_розмір =
| зображення_підпис =
| країна = {{UKR}}
| регіон1 = [[Одеська область]]
| тип_регіону1 = Області
| регіон2 =[[Біляївський район|Біляївський]], [[Овідіопольський район|Овідіопольський]]
| тип_регіону2 =Райони
| регіон3 =
| тип_регіону3 =
| відкрита =
| довжина = 30,5
| напрямок =
| від = перетину з {{Автошлях E|58}}
| до = [[Молодіжне (Овідіопольський район)|Молодіжного]]
| з'єднання = {{Автошлях E|58}} {{Автошлях М|15}} {{Автошлях М|27}} {{Автошлях Н|33}} {{Автошлях Т|1641}}
| міста = [[Великодолинське]]
| мапа =
| мапа_розмір =
| мапа_підпис =
}}

'''Автошля́х Т 1620''' — колишній автомобільний шлях територіального значення в [[Одеська область|Одеській]] області. Проходив територією [[Біляївський район|Біляївського]] та [[Овідіопольський район|Овідіопольського]] районів від перетину з {{Автошлях E|58}} через [[Доброолександрівка|Доброолександрівку]] — [[Великодолинське]] — [[Молодіжне (Овідіопольський район)|Молодіжне]]. Загальна довжина — 30,5 км.

== Маршрут ==
Автошлях проходить через такі населені пункти:
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="margin-left:0.5em;"
|colspan="2" style="color:#fff;background-color:#828282; text-align: center;"|'''Автошлях Т 1620'''
|-
|colspan="3" style=" font-size: 140 %; text-align: center;"|'''''[[Одеська область]]'''''
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Biliayivka Raion Flag.svg|20пкс]] '''''[[Біляївський район]]'''''
|-
|
|{{Автошлях E|58}}{{Автошлях М|15}}
|-
|colspan="2" style=" font-size: 110 %; text-align: center;"|[[Файл:Ovidiopol Raion Flag.png|20пкс]] '''''[[Овідіопольський район]]'''''
|-
|[[Петродолинське]]
| rowspan="5" |
|-
|[[Йосипівка (Овідіопольський район)|Йосипівка]]
|-
|[[Мар'янівка (Овідіопольський район)|Мар'янівка]]
|-
|[[Новоградківка]]
|-
|[[Доброолександрівка]]
|-
|[[Великодолинське]]
|{{Автошлях Н|33}}
|-
|[[Молодіжне (Овідіопольський район)|Молодіжне]]
|{{Автошлях М|27}}{{Автошлях Т|1641}}
|}

== Джерела ==
* [http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/301-2012-п Постанова Кабінету Міністрів України від 18 квітня 2012 р. № 301 Київ Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121204223112/http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/301-2012-п |date=4 грудня 2012 }}
* [http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/712-2015-п Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення: Кабінет Міністрів України; Постанова, Перелік від 16.09.2015 № 712] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161111205816/http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/712-2015-п |date=11 листопада 2016 }}

* [https://data.rada.gov.ua/laws/show/55-2019-п%7C Постанова від 30 січня 2019 р. № 55 "Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення"] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200725151033/https://data.rada.gov.ua/laws/show/55-2019-п%7C |date=25 липня 2020 }}
{{Автомобільні шляхи Одеської області}}

[[Категорія:Автомобільні шляхи Одеської області|Т1620]]
[[Категорія:Територіальні автомобільні шляхи України]]
[[Категорія:Транспорт Одеського району]]

title: Загальні дані

Країна: Україна

Області: Одеська область

Райони: Біляївський, Овідіопольський

початок: перетину з E58

кінець: Молодіжного

Міста: Великодолинське


text:
# Пандо (місто)
Пандо (ісп. Pando) — місто у південній частині Уругваю, у департаменті Канелонес.

## Географія
Місто розташоване приблизно за 23 км на північний схід від столиці країни Монтевідео. Крізь Пандо проходить автомобільний шлях № 8. Уздовж східної околиці міста протікає річка Арройо Пандо.

### Клімат
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується вологим субтропічним кліматом. Найтепліший місяць — січень із середньою температурою 22.2 °C (72 °F). Найхолодніший місяць — липень, із середньою температурою 10 °С (50 °F).
| Клімат Пандо            | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо | Клімат Пандо |
| Показник                | Січ.         | Лют.         | Бер.         | Квіт.        | Трав.        | Черв.        | Лип.         | Серп.        | Вер.         | Жовт.        | Лист.        | Груд.        | Рік          |
| Абсолютний максимум, °C | 42           | 40           | 38           | 36           | 30           | 27           | 28           | 26           | 30           | 34           | 36           | 38           | 42           |
| Середній максимум, °C   | 28           | 27           | 25           | 21           | 17           | 15           | 14           | 15           | 17           | 20           | 23           | 26           | 21           |
| Середня температура, °C | 22           | 21           | 20           | 16           | 12           | 10           | 10           | 10           | 12           | 14           | 17           | 20           | 16           |
| Середній мінімум, °C    | 16           | 16           | 15           | 11           | 8            | 6            | 6            | 6            | 7            | 9            | 12           | 15           | 11           |
| Абсолютний мінімум, °C  | 7            | 7            | 4            | 2            | −1           | −2           | −3           | −3           | −1           | −1           | 3            | 5            | −3           |
| Норма опадів, мм        | 70           | 60           | 90           | 90           | 80           | 80           | 70           | 70           | 70           | 60           | 70           | 70           | 940          |
| Днів з дощем            | 5            | 4            | 6            | 6            | 5            | 5            | 5            | 5            | 5            | 4            | 5            | 5            | 63           |
| Вологість повітря, %    | 65           | 70           | 73           | 76           | 79           | 79           | 79           | 76           | 76           | 72           | 65           | 64           | 73           |
| ----------------------- | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ | ------------ |
| Джерело: Weatherbase    |              |              |              |              |              |              |              |              |              |              |              |              |              |

## Історія
Місто засноване 13 травня 1788. 11 березня 1863 отримало статус малого міста (Villa), 5 серпня 1920 — статус міста (Ciudad). На той час місто було промисловим центром. Була збудована злітно-посадочна смуга, яка стала  у 1928 аеропортом. У 1948 аеропорт був переведений у Карраско, а його місце зайняло військове авіаційне училище .

## Населення
Згідно даних на 2011 населення складає 25 947 чоловік .
| Рік  | Населення |
| ---- | --------- |
| 1908 | 7927      |
| 1963 | 12 876    |
| 1975 | 16 406    |
| 1985 | 19 795    |
| 1996 | 23 384    |
| 2004 | 24 004    |
| 2011 | 25 947    |

Джерело: Instituto Nacional de Estadística de Uruguay

title: Пандо (місто)

wikitext:
{{НП
|країна                  = Уругвай
|статус                  =
|українська назва        = Пандо
|оригінальна назва       = {{lang-es|Pando}}
|підпорядкування         =
|герб                    =
|прапор                  =
|опис герба              =
|опис прапора            =
|зображення              = Plaza de Pando.jpg
|position                =
|вид регіону             =
|регіон                  =
|регіон в таблиці = Канелонес (департамент){{!}} Канелонес
|вид району              =
|район                   =
|район в таблиці         =
|вид общини              =
|община                  =
|община в таблиці        =
|карта країни            =
|карта регіону           =
|карта району            =
 |голова                  =
 |рік заснування          =
 |перша згадка            =
 |попередні назви         =
 |статус з                =
 |площа                   =
 |клімат                  =
 |офіційна мова           =
 |офіційна мова-ref       =
 |населення              = 25 947
 |рік перепису           =  2011
|густота населення
|агломерація            =
|національний склад     =
|конфесійний склад      =
|катойконім             =
|часовий пояс            = -3
|DST                     =
|телефонний код          = +598 2
|поштовий індекс         = +598 2
|поштові індекси        =
|автомобільний код       =
|вид ідентифікатора      =
|цифровий ідентифікатор  =
|сайт                    =
}}
{{Otheruses}}
'''Пандо''' ({{lang-es|Pando}}) — місто у південній частині [[Уругвай|Уругваю]], у департаменті [[Канелонес (департамент)|Канелонес]].

== Географія ==
Місто розташоване приблизно за 23 км на північний схід від столиці країни [[Монтевідео]]. Крізь Пандо проходить автомобільний шлях № 8. Уздовж східної околиці міста протікає річка [[Арройо Пандо (річка)|Арройо Пандо]].

=== Клімат ===
Місто знаходиться у зоні, котра характеризується [[вологий субтропічний клімат|вологим субтропічним кліматом]]. Найтепліший місяць — [[січень]] із середньою температурою 22.2 °C (72 °F). Найхолодніший місяць — [[липень]], із середньою температурою 10 °С (50 °F).<ref>[https://weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=186568&cityname=Pando%2C+Canelones%2C+Uruguay&units=metric Клімат Пандо]</ref>

{{Клімат міста
|Місто_род=Пандо
|Джерело=[https://www.weatherbase.com/weather/weather.php3?s=186568&cityname=Pando-Uruguay Weatherbase]
| Рік_сер=16
| Січ_сер=22
| Лют_сер=21
| Бер_сер=20
| Кві_сер=16
| Тра_сер=12
| Чер_сер=10
| Лип_сер=10
| Сер_сер=10
| Вер_сер=12
| Жов_сер=14
| Лис_сер=17
| Гру_сер=20
| Рік_сер_макс=21
| Січ_сер_макс=28
| Лют_сер_макс=27
| Бер_сер_макс=25
| Кві_сер_макс=21
| Тра_сер_макс=17
| Чер_сер_макс=15
| Лип_сер_макс=14
| Сер_сер_макс=15
| Вер_сер_макс=17
| Жов_сер_макс=20
| Лис_сер_макс=23
| Гру_сер_макс=26
| Рік_сер_мін=11
| Січ_сер_мін=16
| Лют_сер_мін=16
| Бер_сер_мін=15
| Кві_сер_мін=11
| Тра_сер_мін=8
| Чер_сер_мін=6
| Лип_сер_мін=6
| Сер_сер_мін=6
| Вер_сер_мін=7
| Жов_сер_мін=9
| Лис_сер_мін=12
| Гру_сер_мін=15
| Рік_сер_опади=940
| Січ_сер_опади=70
| Лют_сер_опади=60
| Бер_сер_опади=90
| Кві_сер_опади=90
| Тра_сер_опади=80
| Чер_сер_опади=80
| Лип_сер_опади=70
| Сер_сер_опади=70
| Вер_сер_опади=70
| Жов_сер_опади=60
| Лис_сер_опади=70
| Гру_сер_опади=70
| Рік_а_макс=42
| Січ_а_макс=42
| Лют_а_макс=40
| Бер_а_макс=38
| Кві_а_макс=36
| Тра_а_макс=30
| Чер_а_макс=27
| Лип_а_макс=28
| Сер_а_макс=26
| Вер_а_макс=30
| Жов_а_макс=34
| Лис_а_макс=36
| Гру_а_макс=38
| Рік_а_мін=-3
| Січ_а_мін=7
| Лют_а_мін=7
| Бер_а_мін=4
| Кві_а_мін=2
| Тра_а_мін=-1
| Чер_а_мін=-2
| Лип_а_мін=-3
| Сер_а_мін=-3
| Вер_а_мін=-1
| Жов_а_мін=-1
| Лис_а_мін=3
| Гру_а_мін=5
| Рік_дощ=63
| Січ_дощ=5
| Лют_дощ=4
| Бер_дощ=6
| Кві_дощ=6
| Тра_дощ=5
| Чер_дощ=5
| Лип_дощ=5
| Сер_дощ=5
| Вер_дощ=5
| Жов_дощ=4
| Лис_дощ=5
| Гру_дощ=5
| Рік_вол=73
| Січ_вол=65
| Лют_вол=70
| Бер_вол=73
| Кві_вол=76
| Тра_вол=79
| Чер_вол=79
| Лип_вол=79
| Сер_вол=76
| Вер_вол=76
| Жов_вол=72
| Лис_вол=65
| Гру_вол=64
}}

== Історія ==
Місто засноване 13 травня 1788. 11 березня 1863 отримало статус малого міста (''Villa''), 5 серпня 1920 — статус міста (''Ciudad'')<ref name=stats/>. На той час місто було промисловим центром. Була збудована злітно-посадочна смуга, яка стала  у 1928 аеропортом. У 1948 аеропорт був переведений у Карраско, а його місце зайняло військове авіаційне училище <ref name="observador">{{cite web|url=http://www.observa.com.uy/Municipales2010/nota.aspx?id=96430&ex=33&ar=1&fi=39|title=ELECCIONES - Canelones|publisher=El Observador|accessdate=2 лютого 2012|archiveurl=https://www.webcitation.org/6D0rNxpxW?url=http://www.observa.com.uy/Municipales2010/nota.aspx?id=96430|archivedate=18 грудня 2012}}</ref>.

== Населення ==
Згідно даних на 2011 населення складає 25 947 чоловік <ref>{{cite web|url=http://www.ine.gub.uy/censos2011/resultadosfinales/cuadros/NIVEL%20DEPARTAMENTAL/Canelones/P_3_CAN.xls|title=Censos 2011 Cuadros Canelones|date=2012|publisher=INE|accessdate=25 серпня 2012|archiveurl=https://www.webcitation.org/6CNgE9INi?url=http://www.ine.gub.uy/censos2011/resultadosfinales/cuadros/NIVEL%20DEPARTAMENTAL/Canelones/P_3_CAN.xls|archivedate=2012-11-23|deadurl=no}}</ref>.

{| class="wikitable"
! Рік || Населення
|- align="right"
| 1908 || 7927
|- align="right"
| 1963 || 12 876
|- align="right"
| 1975 || 16 406
|- align="right"
| 1985 || 19 795
|- align="right"
| 1996 || 23 384
|- align="right"
| 2004 || 24 004
|- align="right"
| 2011 || 25 947
|}
Джерело: ''Instituto Nacional de Estadística de Uruguay''<ref name=stats>{{cite web|url=http://www.ine.gub.uy/biblioteca/toponimico/Categorizaci%F3n%20localidades%20urbanas%20orden%20alfab%E9tico.pdf|title=Statistics of urban localities (1908–2004)|publisher=INE|date=2012|format=PDF|accessdate=8 вересня 2012|archiveurl=https://www.webcitation.org/6BwcL0IuY?url=http://www.ine.gub.uy/biblioteca/toponimico/Categorizaci%F3n%20localidades%20urbanas%20orden%20alfab%E9tico.pdf|archivedate=2012-11-05|deadurl=no}}</ref>

== Примітки ==
{{примітки }}

== Посилання ==
* [http://www.pandoweb.com/ Официальный сайт] {{es icon}}

{{Uruguay-geo-stub}}
[[Категорія:Міста Уругваю]]
[[Категорія:Канелонес (департамент)]]
[[Категорія:Засновані в Уругваї 1788]]

title: Країна

Країна: Уругвай

Регіон: Канелонес

Адмінодиниця: Канелонес

Катойконім: італ. Pandensi

Міста-побратими: Лорія

OSM: ↑1625171 ·R (Канелонес)


text:
# Toshiba Classic 1996
Toshiba Classic 1996 — жіночий тенісний турнір, що проходив на відкритих кортах з твердим покриттям La Costa Resort and Spa у Сан-Дієго (США). Належав до турнірів 2-ї категорії в рамках Туру WTA 1996. Тривав з 19 до 25 серпня 1996 року. Четверта сіяна Кіміко Дате здобула титул в одиночному розряді.

## Фінальна частина

### Одиночний розряд
Кіміко Дате —  Аранча Санчес Вікаріо 3–6, 6–3, 6–0
- Для Дате це був 3-й титул за сезон і 8-й — за кар'єру.

### Парний розряд
Джиджі Фернандес /  Кончіта Мартінес —  Лариса Савченко /  Аранча Санчес Вікаріо 4–6, 6–3, 6–4
- Для Фернандес це бувs 3-й титул за сезон і 66-й — за кар'єру. Для Мартінес це був 2-й титул за сезон і 32-й - за кар'єру.

title: Toshiba Classic 1996

wikitext:
{{TennisEventInfo|1996|Toshiba Classic|
| дата=19-25 серпня
| за ліком=18-й
| категорія=[[Турніри WTA 2-ї категорії|Tier II]]
| сітка=28S / 16D
| призові=450 тис. [[долар США|доларів]]
| покриття=[[Корт з твердим покриттям|Тверде]] / відкритий
| місце=[[Сан-Дієго]], США
| Арена=[[La Costa Resort and Spa]]
| champs={{flagicon|JPN}} [[Дате-Крумм Кіміко|Кіміко Дате]]
| champd={{flagicon|USA}} [[Джиджі Фернандес]] / {{flagicon|ESP}} [[Кончіта Мартінес]]
| main_name=Southern California Open
}}

'''Toshiba Classic 1996''' — жіночий [[теніс]]ний турнір, що проходив на відкритих [[Корт з твердим покриттям|кортах з твердим покриттям]] [[La Costa Resort and Spa]] у [[Сан-Дієго]] ([[Сполучені Штати Америки|США]]). Належав до [[Турніри WTA 2-ї категорії|турнірів 2-ї категорії]] в рамках [[Тур WTA 1996|Туру WTA 1996]]. Тривав з 19 до 25 серпня 1996 року. Четверта сіяна [[Дате-Крумм Кіміко|Кіміко Дате]] здобула титул в одиночному розряді.<ref name=wot1997>{{cite book|title=International Tennis Federation World of Tennis 1997|year=1997|publisher=CollinsWillow|location=London|isbn=9780002187145|editor=[[Джон Барретт]]|page=181}}</ref>

== Фінальна частина ==
=== Одиночний розряд ===
{{main|Toshiba Classic 1996, одиночний розряд}}
{{flagicon|JPN}} [[Дате-Крумм Кіміко|Кіміко Дате]] — {{flagicon|ESP}} [[Аранча Санчес Вікаріо]] 3–6, 6–3, 6–0
* Для Дате це був 3-й титул за сезон і 8-й — за кар'єру.

=== Парний розряд ===
{{main|Toshiba Classic 1996, парний розряд}}
{{flagicon|USA}} [[Джиджі Фернандес]] / {{flagicon|ESP}} [[Кончіта Мартінес]] — {{flagicon|LAT}} [[Лариса Нейланд|Лариса Савченко]] / {{flagicon|ESP}} [[Аранча Санчес Вікаріо]] 4–6, 6–3, 6–4
* Для Фернандес це бувs 3-й титул за сезон і 66-й — за кар'єру. Для Мартінес це був 2-й титул за сезон і 32-й - за кар'єру.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.itftennis.com/procircuit/tournaments/women's-tournament/info.aspx?tournamentid=1020001029 ITF tournament edition details] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160922202323/http://www.itftennis.com/procircuit/tournaments/women's-tournament/info.aspx?tournamentid=1020001029 |date=22 вересня 2016 }}
* [https://wtafiles.blob.core.windows.net/pdf/draws/archive/1996/408.pdf Tournament draws] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180101135319/https://wtafiles.blob.core.windows.net/pdf/draws/archive/1996/408.pdf |date=1 січня 2018 }}

{{Турніри Acura Classic}}
{{Тур WTA 1996}}

{{Портали|Теніс|Спорт}}

[[Категорія:Тур WTA 1996|Toshiba Classic]]
[[Категорія:Southern California Open|1996]]
[[Категорія:1996 в американському спорті|Toshiba Classic]]

title: Toshiba Classic 1996

Дата: 19-25 серпня

Категорія: Tier II

Призові: 450 тис. доларів

Покриття: Тверде / відкритий

Місце: Сан-Дієго, США

Арена: La Costa Resort and Spa


text:
# Їржі Ружек
Ї́ржі Ру́жек (чеськ. Jiří Růžek, нар. 29 серпня 1967, Літомержице, Чехія) — чеський фотограф, в основному займається створенням художньої еротики.

## Біографія
Народився в сім'ї, яка не має особливої творчої основи. До семи років жив у м. Літомержице, пізніше його родина переїхала в сусіднє р. Лібоховани, де жив до своїх 22 років (1989), коли пішов на обов'язкову військову службу. Там же він прожив Оксамитову революцію. В роках 1981—1985 унавчався на спеціальності Програмування та обчислювальна техніка в Гімназії Йозефа Юнгманна в м. Літомержіце. Під час навчання і пізніше грав на бас гітарі і співав у різних музичних групах, що мають напрямки рок-музика, фолк, джаз та інші. Музичну активність закінчив в останній день 2005 року. З 1983 по 1988 навчався на сценариста в Консерваторії Ярослава Ежка.
Фотографувати людей почав в 1995 році.
У 2004 році переїхав до Праги.

## Творчість
В основному його описують як автора чорно-білих еротичних фотографій, сам себе він описує як автора оголених або напіводягнених портретів. Приблизно з 2006 року його фотографії публікуються в чеських та закордонних друкованих та інтернет виданнях, а його фотографії є частиною приватних колекцій у різних частинах світу. У липні 2009 року посів перше місце в конкурсі «Еротика Х», проведеному журналом «Рефлекс» за найкращий еротичний знімок з фотографією під назвою «Чеські Середгори» (нагадує місце, де він народився). Він також створює 3D-анагліфи фотографій.
Працює також з російськими, білоруськими і українськими моделями.
Є членом Товариства фотографів Чеської республіки та Чеської федерації фотомистецтва.

## Виставки
- Голешовицьке кафе 2006, Прага
- Їржі Ружек — эротика 2007 (1. Голешовицьке кафе, Прага)
- Designblok 2009 (Superstudio A4 Голешовицький пивовар, Прага)[6]
- Prague Photo 2010 (Виставковий зал Манес, Прага)[7]
- Їржі Ружек — Дівчата в альтанці 2010 («Виноградна альтанка», Прага)[8][9]
- Максимальні фотографії 2010 (Замок Рудолтице в Чехії)[10]
- Їржі Ружек — У лоні середньогір'я 2010 (Фотогалерея «На бастіоні Літомержице»)[11]
- Digiforum 2010 (Готель Clarion Congress, Прага, спільна виставка з Яном Саудеком, Робертом Вано та ін див. посилання)[12]
- Art For Sue Ryder 2010 (Sue Ryder, Прага)[13]
- Základní Instinkt/Основний інстинкт 2010 (Malostranská Beseda, Прага)[14]
- Základní Instinkt/Основний інстинкт 2011 (Лангханс Фотогалерея, Прага)[15]
- Naked in Algarve, 2011 (Galeria Arte Algarve, Лагоа, Португалія)[16]
- Feira de arte Arte Algarve IV, 2011 (Única — Adega Cooperativa do Algarve em Lagoa, Лагоа, Португалія)[14][17]

## Нагороди
- Еротика X 2009 — 1. місце (конкурс за найкращий еротичний знімок журналу Рефлекс)[2]
- Основний інстинкт 2010 — 1. место (весняний півфінал конкурсу за найкращий еротичний знімок журналу Інстинкт)[18][19][20]

## Цитати
- «Краса жіночого тіла йде рука в руку з таїнством її душі і не можна її розглядати окремо, якщо хочете описати те ціле, що ми називаємо Жінка. … Можливо, це звучить як кліше, але якщо ми поважаємо Хендрікса у сучасній музиці, то ми повинні поважати Ньютона в сучасній фотографії. … Ви вважаєте, що я вже знайшов свій стиль? :) Я вважаю, що це нескінченна історія, і коли я буду думати, що його знайшов, це буде найкращий час з фотографією покінчити» (Інтерв'ю для The Universe d'Artistes, 26 листопада 2007)[21]
- «Що я хочу? Створити фотографії, які ви будете пам'ятати» (журнал «Рефлекс», 19 серпня 2009)
- «Жінки живі і тваринні, красиві, але недосконалі. Вони ж складні особистості, і саме так я намагаюся їх зобразити, а не так, як би вони постали перед Ватиканом» («Літомержицький щоденник», 21 вересня 2010)[22]

title: Їржі Ружек

wikitext:
{{особа}}
[[Файл:Jiriruzek net 2010 Sovetskoe Igristoe.jpg|thumb|Їржі Ружек: ''Советское игристое'', 2010]]
[[Файл:Jiriruzek net 2010 Knihomol Bookworm.jpg|thumb|Їржі Ружек: ''Книжковий черв'як'', 2010]]
[[Файл:Jiriruzek net 2007 17.jpg|thumb|Їржі Ружек: ''Нетворк'', 2007]]
[[Файл:Jiriruzek net 2006 Ceske Stredohori.jpg|thumb|Їржі Ружек: ''Чеські середгори'', 2006]]
[[Файл:Nude woman by Jiří Růžek 2009 30.jpg|thumb|Їржі Ружек: ''Ізида'', 2009]]
'''Ї́ржі Ру́жек''' ({{lang-cs|Jiří Růžek}}, нар. [[29 серпня]] [[1967]], [[Літомержице]], [[Чехія]]) — [[чехи|чеський]] [[фотограф]], в основному займається створенням [[Ню (жанр)|художньої еротики]].

== Біографія ==
Народився в сім'ї, яка не має особливої творчої основи. До семи років жив у м. Літомержице, пізніше його родина переїхала в сусіднє р. [[Лібоховани]], де жив до своїх 22 років (1989), коли пішов на обов'язкову військову службу. Там же він прожив [[Оксамитова революція|Оксамитову революцію]]. В роках 1981—1985 унавчався на спеціальності [[Програмування]] та [[обчислювальна техніка]] в [[Гімназія|Гімназії]] [[Йозеф Юнгманн|Йозефа Юнгманна]] в м. Літомержіце. Під час навчання і пізніше грав на [[бас-гітара|бас гітарі]] і співав у різних музичних групах, що мають напрямки [[рок-музика]], [[фолк]], [[джаз]] та інші. Музичну активність закінчив в останній день 2005 року. З 1983 по 1988 навчався на [[сценарист]]а в [[Консерваторія|Консерваторії]] Ярослава Ежка.

Фотографувати людей почав в 1995 році.

У 2004 році переїхав до [[Прага|Праги]].

== Творчість ==
В основному його описують як автора ''чорно-білих еротичних фотографій'', сам себе він описує як автора оголених або напіводягнених портретів. Приблизно з 2006 року його фотографії публікуються в чеських та закордонних друкованих та інтернет виданнях, а його фотографії є частиною приватних колекцій у різних частинах світу. У липні 2009 року посів перше місце в конкурсі «Еротика Х», проведеному журналом «[[Reflex (журнал)|Рефлекс]]» за найкращий еротичний знімок з фотографією під назвою «[[Чеські Середгори]]» (нагадує місце, де він народився)<ref name="c36970">[http://www.reflex.cz/Clanek36970.html Reflex|Akty X — Zvítězilo České středohoří] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090726104848/http://www.reflex.cz/Clanek36970.html |date=26 липня 2009 }}, 19. 8. 2009 {{ref-cs}}</ref><ref>[http://www.blesk.cz/clanek/pro-muze-novinky/119468/podivejte-se-na-nahou-krasu-soutez-reflexu-o-nej-akt-ma-viteze.html Blesk|Podívejte se na nahou krásu! Soutěž Reflexu o nej akt má vítěze!] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090729102359/http://www.blesk.cz/clanek/pro-muze-novinky/119468/podivejte-se-na-nahou-krasu-soutez-reflexu-o-nej-akt-ma-viteze.html |date=29 липня 2009 }}, 23. 7. 2009 {{ref-cs}}</ref><ref>[http://wyborcza.pl/51,75480,6948052.html?i=1 Gazeta Wyborcza|Jak rozebrali się Czesi] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100117121118/http://wyborcza.pl/51,75480,6948052.html?i=1 |date=17 січня 2010 }}, 21. 8. 2009 {{ref-pl}}</ref>. Він також створює ''[[Анагліф|3D-анагліфи]]'' фотографій<ref>{{Cite web |url=http://www.jiriruzek.net/3d-vikencia-2011.html |title=Jiří Růžek{{!}}3D Vikencia |accessdate=11 квітня 2011 |archive-date=20 жовтня 2020 |archive-url=https://web.archive.org/web/20201020111241/http://www.jiriruzek.net/3d-vikencia-2011.html }}</ref>.

Працює також з [[Росія|російськими]], [[білорусь]]кими і [[Україна|українськими]] [[Модель (професія)|моделями]].

Є членом Товариства фотографів Чеської республіки та Чеської федерації фотомистецтва.

== Виставки ==
* Голешовицьке кафе 2006, Прага
* Їржі Ружек — эротика 2007 (1. Голешовицьке кафе, Прага)
* [[Designblok]] 2009 (Superstudio A4 Голешовицький пивовар, Прага)<ref>[http://www.reflex.cz/clanek/stary-reflex-reflex-cz/35139/akty-v-pivovaru.html Akty v pivovaru|Reflex.cz] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110928030045/http://www.reflex.cz/clanek/stary-reflex-reflex-cz/35139/akty-v-pivovaru.html |date=28 вересня 2011 }} {{ref-cs}}</ref>
* [[Prague Photo]] 2010 ([[Виставковий зал Манес]], Прага)<ref>[http://www.jiriruzek.net/vyhlaseni-cen-zakladni-instinkt.html Vyhlášení cen Základní instinkt] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101127151243/http://www.jiriruzek.net/vyhlaseni-cen-zakladni-instinkt.html |date=27 листопада 2010 }} {{ref-cs}}</ref>
* Їржі Ружек — Дівчата в альтанці 2010 («Виноградна альтанка», Прага)<ref>[http://www.vinicni-altan.cz/vernisaze/ruzek/index.html Jiří Růžek — Holky v altánu] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110718190106/http://www.vinicni-altan.cz/vernisaze/ruzek/index.html |date=18 липня 2011 }} {{ref-cs}}</ref><ref>[http://www.jiriruzek.net/fotodokumentace-z-vystavy.html Jiří Růžek — Holky v altánu] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101127155003/http://www.jiriruzek.net/fotodokumentace-z-vystavy.html |date=27 листопада 2010 }} {{ref-cs}}</ref>
* Максимальні фотографії 2010 (Замок [[Рудолтице]] в Чехії)<ref>[http://www.fotolan.cz/akce-fotoklubu/maximalka-zahajena-12.6.2010/fotografie8.htm Maximální fotografie 2010] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110718172208/http://www.fotolan.cz/akce-fotoklubu/maximalka-zahajena-12.6.2010/fotografie8.htm |date=18 липня 2011 }} {{ref-cs}}</ref>
* Їржі Ружек — У лоні середньогір'я 2010 (Фотогалерея «На бастіоні Літомержице»)<ref>[http://www.jiriruzek.net/vystava-v-lune-stredohori.html Jiří Růžek — V lůně středohoří] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101127151322/http://www.jiriruzek.net/vystava-v-lune-stredohori.html |date=27 листопада 2010 }} {{ref-cs}}</ref>
* [[Digiforum]] 2010 ([[Готель Clarion Congress]], Прага, спільна виставка з [[Ян Саудек|Яном Саудеком]], [[Роберт Вано|Робертом Вано]] та ін див. посилання)<ref>[http://www.digiforum.cz/cafefoto.php Digiforum 2010] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100919154806/http://www.digiforum.cz/cafefoto.php |date=19 вересня 2010 }} {{ref-cs}}</ref>
* Art For Sue Ryder 2010 (Sue Ryder, Прага)<ref>[http://www.sue-ryder.cz/art-for-sue-ryder.html Art For Sue Ryder 2010] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101203024644/http://www.sue-ryder.cz/art-for-sue-ryder.html |date=3 грудня 2010 }} {{ref-cs}}</ref>
* Základní Instinkt/Основний інстинкт 2010 (Malostranská Beseda, Прага)<ref name="jiriruzek.net">[http://www.jiriruzek.net/exhibitions.html Jiri Ruzek — List of Exhibitions] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101123044118/http://www.jiriruzek.net/exhibitions.html |date=23 листопада 2010 }} {{ref-en}}</ref>
* Základní Instinkt/Основний інстинкт 2011 (Лангханс Фотогалерея, Прага)<ref>[https://web.archive.org/web/20110718172204/http://www.fotoskoda.cz/profilyvystavy/fotopatracka_zakl_instinkt.pdf Základní Instinkt, Лангханс Фотогалерея] {{ref-cs}}</ref>
* Naked in Algarve, 2011 (Galeria Arte Algarve, Лагоа, [[Португалія]])<ref>[http://www.artealgarve.net/index.php?view=details&id=31%3Agaleria+arte+algarve&option=com_eventlist&Itemid=119&lang=pt Naked in Algarve] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111028040054/http://www.artealgarve.net/index.php?view=details&id=31%3Agaleria+arte+algarve&option=com_eventlist&Itemid=119&lang=pt |date=28 жовтня 2011 }} {{ref-pt}}{{ref-en}}</ref>
* Feira de arte Arte Algarve IV, 2011 (Única — Adega Cooperativa do Algarve em Lagoa, Лагоа, Португалія)<ref name="jiriruzek.net"/><ref>[http://www.artealgarve.net/index.php?view=details&id=16%3Aarte+algarve4&option=com_eventlist&Itemid=119&lang=pt Feira de arte Arte Algarve IV] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111028035949/http://www.artealgarve.net/index.php?view=details&id=16%3Aarte+algarve4&option=com_eventlist&Itemid=119&lang=pt |date=28 жовтня 2011 }} {{ref-pt}}{{ref-en}}</ref>

== Нагороди ==
* Еротика X 2009 — 1. місце (конкурс за найкращий еротичний знімок журналу Рефлекс)<ref name="c36970"/>
* Основний інстинкт 2010 — 1. место (весняний півфінал конкурсу за найкращий еротичний знімок журналу Інстинкт)<ref>[http://www.fotopatracka.cz/galerie/instinkt.php?sem=1 Výsledky 1. semifinále soutěže Základní instinkt 2010] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110326100321/http://www.fotopatracka.cz/galerie/instinkt.php?sem=1 |date=26 березня 2011 }} {{ref-cs}}</ref><ref>[http://www.jiriruzek.net/vyhlaseni-cen-zakladni-instinkt.html Основний інстинкт 2010] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20101127151243/http://www.jiriruzek.net/vyhlaseni-cen-zakladni-instinkt.html |date=27 листопада 2010 }} {{ref-cs}}</ref><ref>[http://www.jiriruzek.net/reflex-best-nude-photo-award-winner.html Reflex Best Nude Photo Award Winner] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20111008151419/http://www.jiriruzek.net/reflex-best-nude-photo-award-winner.html |date=8 жовтня 2011 }} {{ref-en}}</ref>

== Література ==
* ''Transit'' (2009, [[Euphoria Factory]], [[Японія]]) ISBN 978-4-06-379405-2
* ''Nude Photography'' (2010, [[Loft Publications]], [[Іспанія]]/[[Frechmann GmbH.]], [[Німеччина]]) ISBN 978-84-92731-00-8
* ''Dame tus ojos'' (2011, [[Random House]], Іспанія) ISBN 978-84-253-4574-6
* ''Fetish Fantasies'' (2011, [[Feierabend Unique Books]], Німеччина) ISBN 978-3-939998-77-8
* ''Pussy Mania'' (2011, [[Edition Skylight]], [[Швейцарія]]) ISBN 978-3-03766-622-7
* ''Nude Closeup'' (2011, [[Publishers Graphics]], [[Сполучені Штати Америки|США]]) ISBN 978-0-9847499-0-4

== Цитати ==
* ''«Краса жіночого тіла йде рука в руку з таїнством її душі і не можна її розглядати окремо, якщо хочете описати те ціле, що ми називаємо Жінка. … Можливо, це звучить як кліше, але якщо ми поважаємо [[Джимі Хендрікс|Хендрікса]] у сучасній музиці, то ми повинні поважати [[Хельмут Ньютон|Ньютона]] в сучасній фотографії. … Ви вважаєте, що я вже знайшов свій стиль? :) Я вважаю, що це нескінченна історія, і коли я буду думати, що його знайшов, це буде найкращий час з фотографією покінчити»'' (Інтерв'ю для [[The Universe d'Artistes]], 26 листопада 2007)<ref>[http://www.universdartistes.com/2007/11/jiri-ruzek_26.html Інтерв'ю для The Universe d'Artistes] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110108183523/http://www.universdartistes.com/2007/11/jiri-ruzek_26.html |date=8 січня 2011 }} {{ref-en}}</ref>
* ''«Що я хочу? Створити фотографії, які ви будете пам'ятати»'' (журнал «[[Reflex (журнал)|Рефлекс]]», 19 серпня 2009)
* ''«Жінки живі і тваринні, красиві, але недосконалі. Вони ж складні особистості, і саме так я намагаюся їх зобразити, а не так, як би вони постали перед Ватиканом»'' («Літомержицький щоденник», 21 вересня 2010)<ref>[http://litomericky.denik.cz/kultura_region/na-baste-bude-vystavovat-jiri-ruzek20100921.html Літомержицький щоденник] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20141107231429/http://litomericky.denik.cz/kultura_region/na-baste-bude-vystavovat-jiri-ruzek20100921.html |date=7 листопада 2014 }} {{ref-cs}}</ref>

== Примітки ==
{{примітки|2}}

== Посилання ==
* [http://www.jiriruzek.net www.jiriruzek.net — офіційна сторінка] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20110107222451/http://www.jiriruzek.net/ |date=7 січня 2011 }}
* [http://www.facebook.com/pages/Jiri-Ruzek-Photography/148544905174116 Facebook сторінка] {{Webarchive|url=https://archive.today/20121214163623/www.facebook.com/pages/Jiri-Ruzek-Photography/148544905174116 |date=14 грудня 2012 }}
* [https://web.archive.org/web/20110108183523/http://www.universdartistes.com/2007/11/jiri-ruzek_26.html Інтерв'ю для Univers d'Artistes]
* [http://www.reflex.cz/Clanek36970.html Reflex.cz|Akty X — Zvítězilo České středohoří] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090726104848/http://www.reflex.cz/Clanek36970.html |date=26 липня 2009 }}

{{Бібліоінформація}}

{{DEFAULTSORT:Ружек, Їржі}}
[[Категорія:Чеські фотографи]]
[[Категорія:Чеські художники]]
[[Категорія:Фотохудожники]]
[[Категорія:Фотографи портретисти]]
[[Категорія:Персоналії за алфавітом]]
[[Категорія:Персоналії:Прага]]

title: Їржі Ружек

Народився: 29 серпня 1967 (57 років) · Літомержиці, Північночеський крайd, Чехословаччина

Країна: Чехословаччина

Місце проживання: Libochovanyd · Прага

Діяльність: фотограф

Галузь: фотографія

Alma mater: Jaroslav Ježek Conservatoryd

Знання мов: чеська