text:
# Лота
 Лота  (ісп. Lota) — місто і морський порт в Чилі. Адміністративний центр однойменної комуни. Населення — 47 339 чоловік (2002). Місто і комуна входить до складу провінції Консепсьйон і регіону Біобіо.
Іспанський губернатор Анхель де Переда заснував Лоту в 1662 році, статус міста Лота отримала 5 січня 1875 року.
Територія комуни — 135,8 км². Чисельність населення — 48710 мешканців (2007). Щільність населення — 358,69 чол. / км².
Разом з містами Консепсьйон, Талькауано, Чигуайанте, Коронель, Сан-Педро-де-ла-Пас, Уалькі, Уальпен і Пенко утворює Великий Консепсьйон — другу за чисельністю агломерацію країни з населенням 889 тисяч жителів (2002).

## Розташування
Місто розташоване на березі затоки Арауко Тихого океану за 30 км на південь від адміністративного центру регіону — міста Консепсьйон.
Комуна межує:
- на півночі — з комуною Коронель;
- на сході — з комуною Санта-Хуана;
- на півдні — з комуною Арауко;
- на заході комуна виходить до берега Тихого океану.

## Демографія
Згідно з відомостями, зібраними в ході перепису Національним інститутом статистики, населення комуни становить 48 710 осіб, з яких 23864 чоловіки і 24 846 жінок.
Населення комуни становить 2,46% від загальної чисельності населення регіону Біо-Біо, 0,23% відноситься до сільського населення і 99,77% — міське населення.

## Галерея
- Церква у Лоті
- Порт Лоти
- Захід сонця у Лоті

title: Лота

wikitext:
{{Infobox Settlement
|official_name = Лота
|other_name =
|native_name = ''Lota''
|nickname =
|motto =
|image_skyline =
|imagesize =270px
|image_caption =
|image_flag =
|flag_size =
|image_seal =
|seal_size =
|image_shield = Escudo de Lota.svg
|shield_size = 100px
|image_blank_emblem =
|blank_emblem_size =
|image_map = Comuna de Lota.svg
|mapsize = 200px
|map_caption =Розташування комуни Лота на мапі регіону [[VIII Регіон Біобіо|Біобіо]]
|pushpin_map            =
|pushpin_label_position =
|pushpin_map_caption    =
|pushpin_mapsize        =
|subdivision_type = Країна
|subdivision_name = [[Чилі]]
|subdivision_type1 = Регіон
|subdivision_name1 = [[VIII Регіон Біобіо]]
|subdivision_type2 = Провінція
|subdivision_name2 = [[Консепсьйон (провінція Чилі)|Консепсьйон]]
|subdivision_type3 =
|subdivision_name3 =
|subdivision_type4 =
|subdivision_name4 =
|government_type =
|leader_title = Мер
|leader_name =
|leader_title1 =
|leader_name1 =
|leader_title2 =
|leader_name2 =
|leader_title3 =
|leader_name3 =
|established_title = Засноване як
|established_date = Santa María de Guadalupe
|established_title2 = Засноване
|established_date2 = [[1662]]
|established_title3 =
|established_date3 =
|area_magnitude =
|area_total_km2 = 135,8
|area_total_sq_mi =
|area_land_km2 =
|area_land_sq_mi =
|area_water_km2 =
|area_water_sq_mi =
|area_water_percent =
|area_urban_km2 =
|area_urban_sq_mi =
|area_metro_km2 =
|area_metro_sq_mi =
|population_as_of = [[2002]]
|population_note =
|settlement_type = <!--For Town or Village (Leave blank for the default City) -->
|population_total = 47339
|population_density_km2 = 350
|population_density_sq_mi =
|population_metro =
|population_density_metro_km2 =
|population_density_metro_sq_mi =
|population_urban =
|population_density_urban_km2 =
|population_density_urban_mi2 =
|timezone = Чилійський час (CLT)
|utc_offset = −4
|timezone_DST = Чилійський літній час (CLST)
|utc_offset_DST = −3
|latd= 37|latm= 05|lats= |latNS=S
|longd= 73|longm= 10|longs= |longEW=W
|elevation_m = 82
|elevation_ft =
|postal_code_type =
|postal_code =
|area_code = 56 + 41
|website = http://munilota.wix.com/munilota
|footnotes =
}}
''' Лота ''' ({{lang-es|Lota}}) — місто і морський [[порт]] в [[Чилі]]. Адміністративний центр однойменної комуни. Населення — 47 339 чоловік (2002). Місто і комуна входить до складу провінції [[Консепсьйон (провінція Чилі)|Консепсьйон]] і регіону [[VIII Регіон Біобіо|Біобіо]].

Іспанський губернатор Анхель де Переда заснував Лоту в 1662 році, статус міста Лота отримала 5 січня 1875 року.

Територія комуни — 135,8 км². Чисельність населення — 48710 мешканців (2007). Щільність населення — 358,69 чол. / км².

Разом з містами [[Консепсьйон (місто в Чилі)|Консепсьйон]], [[Талькауано]], Чигуайанте, Коронель, [[Сан-Педро-де-ла-Пас]], Уалькі, Уальпен і Пенко утворює [[Великий Консепсьйон]] — другу за чисельністю [[Міська агломерація|агломерацію]] країни з населенням 889 тисяч жителів (2002).

== Розташування ==
Місто розташоване на березі затоки Арауко [[Тихий океан|Тихого океану]] за 30 км на південь від адміністративного центру регіону — міста Консепсьйон.

Комуна межує:
* на півночі — з комуною [[Коронель (Чилі)|Коронель]];
* на сході — з комуною [[Санта-Хуана (Чилі)|Санта-Хуана]];
* на півдні — з комуною [[Арауко]];
* на заході комуна виходить до берега Тихого океану.

== Демографія ==
Згідно з відомостями, зібраними в ході перепису Національним інститутом статистики, населення комуни становить 48 710 осіб, з яких 23864 чоловіки і 24 846 жінок.
Населення комуни становить 2,46% від загальної чисельності населення регіону Біо-Біо, 0,23% відноситься до сільського населення і 99,77% — міське населення.

== Галерея ==
<gallery>
File:Frontis Parroquia Lota Alto.jpg|Церква у Лоті
File:Lota Puerto.jpg|Порт Лоти
File:En Lota (409602422).jpg
File:Horizonte..jpg|Захід сонця у Лоті
</gallery>

== Посилання ==
* [http://munilota.wix.com/munilota Муніципалітет Лоти] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140514081536/http://munilota.wix.com/munilota |date=14 травня 2014 }}

{{commons|Category:Lota, Chile}}
{{chile-geo-stub}}
[[Категорія:Шахтарські міста Чилі]]
[[Категорія:VIII Регіон Біобіо]]
[[Категорія:Населені пункти, засновані 1662]]

title: Координати: 37°05′ пд. ш. 73°10′ зх. д. / 37.083° пд. ш. 73.167° зх. д.

Країна: Чилі

Регіон: VIII Регіон Біобіо

Провінція: Консепсьйон

Засноване як: Santa María de Guadalupe

Населення (2002)

Розташування комуни Лота на мапі регіону Біобіо

Часовий пояс: Чилійський час (CLT) (UTC−4)

- Літній час: Чилійський літній час (CLST) (UTC−3)


text:
# Tryblidiida
Tryblidiida — ряд молюсків з класу моноплакофор, що містить 29 сучасних видів. Населяють океани на глибинах від 175 до 6500 м.

## Історія відкриття
До 1952 р. ці організми були відомі тільки по скам'янілостях від раннього кембрію до середини девону (550—380 млн років тому). Першою було описано моноплакофору Veleropilina zografi в 1896 р., але у той час вона була віднесена до Patellogastropoda з черевоногих молюсків. Цей вид був остаточно класифікований, як моноплакофора 87 роками пізніше, в 1983 р.
У квітні 1952 р. живий зразок був знайдений біля коста-риканського узбережжя Тихого океану. Вид був названий Neopilina galatheae його першовідкривачем, данським біологом Henning М. Lemche (1904—1977). Біологи називають це відкриття «однією з найбільших сенсацій XX століття». До 2008 року було описано 29 сучасних видів.

## Класифікація

### Сучасні види
Ряд Tryblidiida
- Родина Laevipilinidae
  - Рід Laevipilina J. H. McLean, 1979
    - Вид Laevipilina antarctica Warén & Hain, 1992
    - Вид Laevipilina cachuchensis Urgorri, García-Alvarez & Luque, 2005[5]
    - Вид Laevipilina hyalina J. H. McLean, 1979
    - Вид Laevipilina rolani Warén & Bouchet, 1990
    - Вид Laevipilina theresae Schrödl, 2006
- Родина Micropilinidae
  - Рід Micropilina Warén, 1989
    - Вид Micropilina arntzi Warén & Hain, 1992
    - Вид Micropilina minuta Warén, 1989
    - Вид Micropilina rakiura Marshall, 1998
    - Вид Micropilina reingi Marshall, 2006
    - Вид Micropilina tangaroa Marshall, 1992
    - Вид Micropilina wareni Marshall, 2006
- Родина Monoplacophoridae
  - Рід Monoplacophorus Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983
    - Вид Monoplacophorus zenkevitchi Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983
- Родина Neopilinidae
  - Рід Adenopilina Starobogatov & Moskalev, 1987
    - Вид Adenopilina adenensis (Tebble, 1967)

  - Рід Neopilina H. Lemche, 1957
    - Вид Neopilina bruuni Menzies, 1968
    - Вид Neopilina galatheae Lemche, 1957
    - Вид Neopilina rebainsi Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983

  - Рід Rokopella Starobogatov & Moskalev, 1987
    - Вид Rokopella brummeri Goud & Gittenberger, 1993
    - Вид Rokopella capulus Marshall, 2006
    - Вид Rokopella euglypta (Dautzenberg & Fischer, 1897)
    - Вид Rokopella goesi (Warén, 1988)
    - Вид Rokopella oligotropha (Rokop, 1972)
    - Вид Rokopella segonzaci Warén & Bouchet, 2001

  - Рід Veleropilina Starobogatov & Moskalev, 1987
    - Вид Veleropilina reticulata (Seguenza, 1876)
    - Вид Veleropilina veleronis (Menzies & Layton, 1963)
    - Вид Veleropilina zografi (Dautzenberg & Fischer, 1896)

  - Рід Vema (Clarke & Menzies, 1959)
    - Вид Vema bacescui (Menzies, 1968)
    - Вид Vema ewingi (Clarke & Menzies, 1959)
    - Вид Vema hyalina
    - Вид Vema levinae Warén, 1996
    - Вид Vema occidua Marshall, 2006

### Викопні форми
- Рід †Ellsworthoconus  Webers et al. 1992
- Надродина †Kiringelloidea Starobogatov 1970
  - Родина †Archaeophialidae Knight and Yochelson 1958
  - Родина †Kirengellidae Rozov 1975
  - Родина †Romaniellidae Rozov 1975
- Надродина Tryblidioidea von Zittel 1899
  - Родина †Bipulvinidae
  - Родина †Drahomiridae
  - Родина †Proplinidae
  - Родина †Tryblidiidae

wikiname: ukwiki

title: Tryblidiida

in_language: uk

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = '''Tryblidiida'''
| image = Tryblidium_reticulatum.jpg
| image_width =
| image_caption = [[Tryblidium reticulatum]]
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Молюски]] (Mollusca)
| classis = [[Моноплакофори]] (Monoplacophora)
| ordo = '''Tryblidiida'''
| ordo_authority = [[Wilhelm August Wenz|Wenz]], [[1938]]
| subdivision_ranks = Родини
| subdivision =
* {{вимер}}[[Archaeophialidae]]
* {{вимер}}[[Bipulvinidae]]
* {{вимер}}[[Drahomiridae]]
* {{вимер}}[[Kirengellidae]]
* [[Laevipilinidae]]
* [[Micropilinidae]]
* [[Monoplacophoridae]]
* [[Neopilinidae]]
* {{вимер}}[[Proplinidae]]
* {{вимер}}[[Romaniellidae]]
* {{вимер}}[[Tryblidiidae]]
| wikispecies = Tryblidiida
}}
'''Tryblidiida''' — ряд [[Молюски|молюсків]] з класу [[Моноплакофори|моноплакофор]], що містить 29 сучасних видів. Населяють океани на глибинах від 175 до 6500 м.

== Історія відкриття ==
До 1952 р. ці організми були відомі тільки по скам'янілостях від раннього [[кембрійський період|кембрію]] до середини [[Девонський період|девону]] (550—380 млн років тому).<ref>Lowenstam Heinz A., Weiner Stephen. On Biomineralization. — New York: Oxford University Press, 1989 — Р. 89</ref> Першою було описано моноплакофору ''[[Veleropilina zografi]]'' в 1896 р., але у той час вона була віднесена до [[Patellogastropoda]] з [[Черевоногі|черевоногих]] молюсків. Цей вид був остаточно класифікований, як моноплакофора 87 роками пізніше, в 1983 р.

У квітні 1952 р. живий зразок був знайдений біля [[Коста-Рика|коста-риканського]] узбережжя [[Тихий океан|Тихого океану]].<ref>[http://www.mapress.com/zootaxa/2008/f/zt01866p222.pdf Schwabe Enrico. A summary of reports of abyssal and hadal Monoplacophora and Polyplacophora (Mollusca) // Zootaxa. — 2008. — 1866. — 2005—222] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20131019061407/http://www.mapress.com/zootaxa/2008/f/zt01866p222.pdf |date=19 жовтня 2013 }}.</ref> Вид був названий ''[[Neopilina galatheae]]'' його першовідкривачем, данським біологом Henning М. Lemche (1904—1977).<ref>«New Pilina»: ''Pilina'' was a monoplacophore that lived during [[Silurian]] times. ''Galathea'' was the name of the Danish research vessel that recovered it.</ref> Біологи називають це відкриття «однією з найбільших сенсацій XX століття». До 2008 року було описано 29 сучасних видів.<ref>A list of species names is in [http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxlist&pid=23079&rComp=%3E=&tRank=220 WoRMS World Register of Marine Species] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20121105121426/http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxlist&pid=23079&rComp=%3E=&tRank=220 |date=5 листопада 2012 }}</ref>

== Класифікація ==
=== Сучасні види ===
Ряд Tryblidiida
* Родина [[Laevipilinidae]]
** Рід ''[[Laevipilina]]'' J. H. McLean, 1979
*** Вид ''[[Laevipilina antarctica]]'' Warén & Hain, 1992
*** Вид ''[[Laevipilina cachuchensis]]'' Urgorri, García-Alvarez & Luque, 2005<ref>{{cite journal | author=V. Urgorri, O. García-Álvarez and Á. Luque| title=Laevipilina Cachuchensis, A New Neopilinid (Mollusca: Tryblidia) From Off North Spain| journal=Journal of Molluscan Studies| year=2005| volume=71| issue=1| doi= 10.1093/mollus/eyi008| pages=59–66}}</ref>
*** Вид ''[[Laevipilina hyalina]]'' J. H. McLean, 1979
*** Вид ''[[Laevipilina rolani]]'' Warén & Bouchet, 1990
*** Вид ''[[Laevipilina theresae]]'' Schrödl, 2006
* Родина [[Micropilinidae]]
** Рід ''[[Micropilina]]'' Warén, 1989
*** Вид ''[[Micropilina arntzi]]'' Warén & Hain, 1992
*** Вид ''[[Micropilina minuta]]'' Warén, 1989
*** Вид ''[[Micropilina rakiura]]'' Marshall, 1998
*** Вид ''[[Micropilina reingi]]'' Marshall, 2006
*** Вид ''[[Micropilina tangaroa]]'' Marshall, 1992
*** Вид ''[[Micropilina wareni]]'' Marshall, 2006
* Родина [[Monoplacophoridae]]
** Рід ''[[Monoplacophorus]] Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983
*** Вид ''[[Monoplacophorus zenkevitchi]]'' Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983
* Родина [[Neopilinidae]]
** Рід ''[[Adenopilina]]'' Starobogatov & Moskalev, 1987
*** Вид ''[[Adenopilina adenensis]]'' (Tebble, 1967)
** Рід ''[[Neopilina]]'' H. Lemche, 1957
*** Вид ''[[Neopilina bruuni]]'' Menzies, 1968
*** Вид ''[[Neopilina galatheae]]'' Lemche, 1957
*** Вид ''[[Neopilina rebainsi]]'' Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983
** Рід ''[[Rokopella]]'' Starobogatov & Moskalev, 1987
*** Вид ''[[Rokopella brummeri]]'' Goud & Gittenberger, 1993
*** Вид ''[[Rokopella capulus]]'' Marshall, 2006
*** Вид ''[[Rokopella euglypta]]'' (Dautzenberg & Fischer, 1897)
*** Вид ''[[Rokopella goesi]]'' (Warén, 1988)
*** Вид ''[[Rokopella oligotropha]]'' (Rokop, 1972)
*** Вид ''[[Rokopella segonzaci]]'' Warén & Bouchet, 2001
** Рід ''[[Veleropilina]]'' Starobogatov & Moskalev, 1987
*** Вид ''[[Veleropilina reticulata]]'' (Seguenza, 1876)
*** Вид ''[[Veleropilina veleronis]]'' (Menzies & Layton, 1963)
*** Вид ''[[Veleropilina zografi]]'' (Dautzenberg & Fischer, 1896)
** Рід ''[[Vema (genus)|Vema]]'' (Clarke & Menzies, 1959)
*** Вид ''[[Vema bacescui]]'' (Menzies, 1968)
*** Вид ''[[Vema ewingi]]'' (Clarke & Menzies, 1959)
*** Вид ''[[Vema hyalina]]''
*** Вид ''[[Vema levinae]]'' Warén, 1996
*** Вид ''[[Vema occidua]]'' Marshall, 2006

=== Викопні форми ===
* Рід {{вимер}}''[[Ellsworthoconus]]''  Webers et al. 1992
* Надродина {{вимер}}[[Kiringelloidea]] Starobogatov 1970
** Родина {{вимер}}[[Archaeophialidae]] Knight and Yochelson 1958
** Родина {{вимер}}[[Kirengellidae]] Rozov 1975
** Родина {{вимер}}[[Romaniellidae]] Rozov 1975
* Надродина [[Tryblidioidea]] von Zittel 1899
** Родина {{вимер}}[[Bipulvinidae]]
** Родина {{вимер}}[[Drahomiridae]]
** Родина {{вимер}}[[Proplinidae]]
** Родина {{вимер}}[[Tryblidiidae]]

== Примітки ==
{{примітки}}
{{mollusc-stub}}

{{Портали|Біологія}}

[[Категорія:Моноплакофори]]
[[Категорія:Ряди молюсків]]

title: ?Tryblidiida

Царство: Тварини (Animalia)

Тип: Молюски (Mollusca)

Клас: Моноплакофори (Monoplacophora)

Ряд: Tryblidiida · Wenz, 1938

Вікісховище: Tryblidiida

Віківиди: Tryblidiida


text:
# Палац Товкачів у Соснівці
Палац Товкачів — палацово-парковий комплекс, розташований у селі Соснівка Ярмолинецької селищної громади Хмельницького району Хмельницької області. Поряд знаходиться Куявський парк.

## Історія
У XIX столітті село Куява (теперішня назва — Соснівка) належала панові польського походження Юлію Товкачу. У 1875—1877 роках тут почато будівництво палацу та закладено парк. Пан Товкач, який спеціалізувався на розведенні мисливських собак та арабських скакунів, мав багато конюшень, манежі та іподром, де готував своїх улюбленців і брав участь у перегонах на території сучасної Польщі та України.
Маєток складався з двох, майже однакових частин — одно- та двоповерхової. З боку паркового фасаду будівлю прикрашала статуя Божої Матері, розташована у спеціальній ніші. З одного боку палац, який знаходиться в обрамленні парку, оточували сади, а з іншого — озера. У 1918 році пан Товкач виїхав у Кам'янець-Подільський, після чого його садибу розграбували.
Після революційних подій 1917 року палац використовували як будинок відпочинку для партійних робітників. В окупаційний період Другої світової війни тут відпочивали німецькі військовослужбовці. З 1945 року маєток почали використовувати як дитячий протитуберкульозний, а згодом психоневрологічний санаторій «Куява». Наприкінці 2018 року санаторій, яких знаходився в неналежному стані, приєднано до дитячого санаторію «Світанок» у Маліївцях. Згодом його закрили.
Палац входить в число пам'яток архітектури обласного значення. Разом з тим, споруда неодноразово перебудовувалася і ремонтувалася. Східна частина, що колись була оранжереєю зараз замурована, а також змінено форму даху. Незважаючи на перебудову, чимало елементів інтер'єру збереглося в оригіналі. Зокрема, стародавні дворівневі ступінчасті дубові сходи, старий кахляний камін і досі використовується за призначенням. В колишній бальній залі до цього часу збереглися ліплені орнаменти та паркет. На території є криничка. Для господарських потреб використовуються й низка будівель, зведених за часів Товкача. Куявський парк, що займає близько 27,7 гектарів та багатий на велику кількість хвойних дерев є пам'яткою садово-пам'яткового мистецтва.

title: Палац Товкачів у Соснівці

wikitext:
{{Недостатньо джерел}}{{Визначна пам'ятка
 | назва               = Палац Товкачів
 | місцева_назва       =
 | зображення          =
 | зображення_розмір   = 300 px
 | зображення_підпис   =
 | статус              = збережений
 | країна              = [[Україна]]|
 | місце розташування  = село [[Соснівка (Хмельницький район)|Соснівка]], [[Ярмолинецька селищна громада]], [[Хмельницький район]], [[Хмельницька область]]
 | координати          = {{Coord|49|07|06.1|N|26|43|33.5|E|scale:1000|display=inline,title}}
 | орденська приналежність = <!-- не обов'язковий -->
 | тип монастиря       = <!-- не обов'язковий -->
 | тип будівлі         = [[палац|палацово-парковий комплекс]]
 | архітектурний стиль =
 | автор проєкту       =
 | будівник            =
 | засновник           = Юлій Товкач
 | перша згадка        = <!-- не обов'язковий -->
 | заснування          = <!-- не обов'язковий -->
 | початок будівництва = 1875
 | закінчення будівництва = 1877
 | відомі мешканці     =
 | реліквії            = <!-- не обов'язковий -->
 | настоятель          = <!-- не обов'язковий -->
 | стан                = перетворений у Куявський обласний дитячий психоневрологічний санаторій
 | вебсторінка         =
 }}
'''Палац Товкачів''' — палацово-парковий комплекс, розташований у селі [[Соснівка (Хмельницький район)|Соснівка]] [[Ярмолинецька селищна громада|Ярмолинецької селищної громади]] [[Хмельницький район|Хмельницького району]] [[Хмельницька область|Хмельницької області]]. Поряд знаходиться [[Куявський парк]].

== Історія ==
У XIX столітті село Куява (теперішня назва — Соснівка) належала панові польського походження Юлію Товкачу. У 1875—1877 роках тут почато будівництво палацу та закладено парк. Пан Товкач, який спеціалізувався на розведенні мисливських собак та арабських скакунів, мав багато конюшень, [[Кінний манеж|манежі]] та [[іподром]], де готував своїх улюбленців і брав участь у перегонах на території сучасної [[Польща|Польщі]] та [[Україна|України]].

Маєток складався з двох, майже однакових частин — одно- та двоповерхової. З боку паркового фасаду будівлю прикрашала статуя [[Діва Марія|Божої Матері]], розташована у спеціальній ніші. З одного боку палац, який знаходиться в обрамленні парку, оточували сади, а з іншого — озера. У 1918 році пан Товкач виїхав у [[Кам'янець-Подільський]], після чого його садибу розграбували.

Після революційних подій 1917 року палац використовували як будинок відпочинку для партійних робітників. В окупаційний період [[Друга світова війна|Другої світової війни]] тут відпочивали німецькі військовослужбовці. З 1945 року маєток почали використовувати як дитячий протитуберкульозний, а згодом психоневрологічний санаторій «Куява». Наприкінці 2018 року санаторій, яких знаходився в неналежному стані, приєднано до [[Палац Орловських (Маліївці)|дитячого санаторію «Світанок»]] у [[Маліївці|Маліївцях]]<ref>{{Cite web|title=Реорганізація неминуча: хмельницькі депутати підтримали закриття дитячого психоневрологічного санаторію на Ярмолинеччині|url=https://ye.ua/syspilstvo/39640_Reorganizaciya_neminucha__hmelnicki_deputati_pidtrimali_zakrittya_dityachogo_psihonevrologichnogo_sanatoriyi_na_Yarmolinechchini.html|website=Новини Хмельницького "Є"|date=2018-12-21|accessdate=2024-02-07|language=uk|last=Олійник|first=Ірина}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://www.adm-km.gov.ua/?p=53228|title=У Департаменті охорони здоров’я підсумували результати роботи галузі у 2018 році та напрями подальшого реформування на 2019-й|date=1 березня 2019|website=Хмельницька обласна військова адміністрація}}</ref>. Згодом його закрили<ref>{{Cite web|title=Без світла, але з куражем: як живе наймолодший музей України|url=https://life.pravda.com.ua/culture/2023/02/5/252693/|website=Українська правда. Життя|accessdate=2024-02-07|last=Пустиннікова|first=Ірина|date=5 лютого 2023}}</ref>.

Палац входить в число пам'яток архітектури обласного значення. Разом з тим, споруда неодноразово перебудовувалася і ремонтувалася. Східна частина, що колись була [[Оранжерея|оранжереєю]] зараз замурована, а також змінено форму даху. Незважаючи на перебудову, чимало елементів інтер'єру збереглося в оригіналі. Зокрема, стародавні дворівневі ступінчасті дубові сходи, старий кахляний камін і досі використовується за призначенням. В колишній бальній залі до цього часу збереглися ліплені орнаменти та паркет. На території є криничка. Для господарських потреб використовуються й низка будівель, зведених за часів Товкача. [[Куявський парк]], що займає близько 27,7 гектарів та багатий на велику кількість хвойних дерев є пам'яткою садово-пам'яткового мистецтва.

== Примітки ==
{{примітки}}

== Література ==
* Родові палаци та маєтки: інформаційний довідник/ укладач В. Москаленко. — Ярмолинці, 2014. — 28 с.
{{Замки та палаци Хмельниччини}}
[[Категорія:Подільські палаци]]
[[Категорія:Замки та палаци Хмельницької області]]

title: Палац Товкачів

Статус: збережений

Країна: Україна : ISO3166-1 alpha-3: UKR ; ISO3166-1 цифровий: 804 ;

Розташування: село Соснівка , Ярмолинецька селищна громада , Хмельницький район , Хмельницька область

Тип будівлі: палацово-парковий комплекс

Засновник: Юлій Товкач


text:
# Рюд Стоквіс
Рюд Стоквіс (нід. Ruud Stokvis, 24 квітня 1943) — нідерландський академічний веслувальник.
Бронзовий призер Олімпійських Ігор 1972 року в складі розпашної двійки без стернового, учасник 1968 року.
Бронзовий призер Чемпіонату світу 1966 року в складі розпашної четвірки без стернового.

title: Рюд Стоквіс

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я           = Рюд Стоквіс
| оригінал імені = Ruud Stokvis
| зріст  =
| вага   =
| медалі = {{MedalCountry |{{NED}} }}
{{MedalCompetition|[[Академічне веслування на Олімпійських іграх|Олімпійські ігри]]}}
{{MedalBronze| [[літні Олімпійські ігри 1972|Мюнхен 1972]] | [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1972 — розпашні двійки без стернового (чоловіки)|Розпашні двійки без стернового]]}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат світу з академічного веслування|Чемпіонат світу]]}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат світу з академічного веслування 1966|Блед 1966]]|Розпашні четвірки без стернового}}
}}

'''Рюд Стоквіс''' ({{lang-nl|Ruud Stokvis}}, 24 квітня 1943) — [[Нідерланди|нідерландський]] [[Академічне веслування|академічний веслувальник]].
<!--ДосягненняПочаток (будь ласка, не видаляйте цей і наступний коментарі, вони потрібні ботові для оновленнь)-->Бронзовий призер Олімпійських Ігор [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1972 — розпашні двійки без стернового (чоловіки)|1972]] року в складі розпашної двійки без стернового, учасник [[Академічне веслування на літніх Олімпійських іграх 1968|1968]] року.
Бронзовий призер Чемпіонату світу [[Чемпіонат світу з академічного веслування 1966|1966]] року в складі розпашної четвірки без стернового.
<!--ДосягненняКінець Код:OGB72OGU68.66-->

== Посилання ==
* [https://www.olympedia.org/athletes/38985 Рюд Стоквіс на Olympedia.org]
* [https://olympics.com/en/athletes/Rudolf-Ruud-Stokvis Рюд Стоквіс на Olympics.com]
* [https://web.archive.org/web/20161231000000/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/St/Ruud-Stokvis-1.html Рюд Стоквіс на Sports-Reference.com]

== Примітки ==
{{reflist}}

{{DEFAULTSORT:Стоквіс Рюд}}
[[Категорія:Народились 1943]]
[[Категорія:Нідерландські академічні веслувальники]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на літніх Олімпійських іграх 1968]]
[[Категорія:Академічні веслувальники на літніх Олімпійських іграх 1972]]
[[Категорія:Нідерландські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Випускники Амстердамського університету]]
[[Категорія:Призери літніх Олімпійських ігор 1972]]
[[Категорія:Олімпійські медалісти з академічного веслування]]
[[Категорія:Призери чемпіонатів світу з академічного веслування]]

title: Загальна інформація

Громадянство: Нідерланди

Народження: 24 квітня 1943 (81 рік) · Амстердам, Нідерланди

Alma mater: Амстердамський університет

title: Спорт

Вид спорту: академічне веслування

title: Олімпійські ігри

Бронза: Мюнхен 1972 · Розпашні двійки без стернового

title: Чемпіонат світу

Бронза: Блед 1966 · Розпашні четвірки без стернового


text:
# Бринсон (Джорджія)
Бринсон (англ. Brinson) — місто (англ. town) в США, в окрузі Декатур штату Джорджія. Населення — 217 осіб (2020).

## Географія
Бринсон розташований за координатами 30°58′42″ пн. ш. 84°44′17″ зх. д. / 30.97833° пн. ш. 84.73806° зх. д. (30.978442, -84.737945).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 5,29 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 215 осіб у 87 домогосподарствах у складі 60 родин. Густота населення становила 41 особа/км².  Було 98 помешкань (19/км²).
Расовий склад населення:
| - 72,6 % — білих - 26,0 % — чорних або афроамериканців |

До двох чи більше рас належало 0,5 %. Частка іспаномовних становила 4,7 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,8 % — особи молодші 18 років, 59,5 % — особи у віці 18—64 років, 17,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 45,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 97,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 86,5 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 47 544 долари США (медіана — 36 042), а середній дохід на одну сім'ю — 53 341 долар (медіана — 39 375). За межею бідності перебувало 18,0 % осіб, у тому числі 34,6 % дітей у віці до 18 років та 24,6 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 117 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,5 %, сільське господарство, лісництво, риболовля — 18,8 %, виробництво — 17,9 %.

title: Бринсон (Джорджія)

wikitext:
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = місто
|українська назва   = Бринсон
|оригінальна назва  = {{lang-en|Brinson}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     = Brinson Town Hall.JPG
|опис зображення= <!-- Brinson Town Hall -->
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Джорджія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Декатур (округ, Джорджія)|Декатур]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 5,29
|висота центру НП   = 37
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 40,64
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = -5
|DST                    = -4 <!--Якщо є літній час -->
|телефонний код         = 229
|поштовий індекс        = 31725, 39825
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 1310608
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Бринсон''' ({{lang-en|Brinson}}) — місто ({{lang-en|town}}) в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Декатур (округ, Джорджія)|Декатур]] штату [[Джорджія]]. Населення — 217 осіб (2020).

== Географія ==
Бринсон розташований за координатами {{Coord|30|58|42|N|84|44|17|W|type:city_region:US-DE}} (30.978442, -84.737945){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році місто мало площу 5,29 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align = left
| 1910 = 707
| 1920 = 470
| 1930 = 368
| 1940 = 305
| 1950 = 248
| 1960 = 246
| 1970 = 231
| 1980 = 274
| 1990 = 238
| 2000 = 225
| 2010 = 215
| 2020 = 217
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2015|archiveurl=https://web.archive.org/web/20150426102944/http://www.census.gov/prod/www/decennial.html|archivedate=26 квітня 2015}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у місті мешкало 215 осіб у 87 домогосподарствах у складі 60 родин. [[Густота населення]] становила 41 особа/км².  Було 98 помешкань (19/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 72,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 26,0 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
|}
До двох чи більше рас належало 0,5 %. Частка іспаномовних становила 4,7 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,8 % — особи молодші 18 років, 59,5 % — особи у віці 18—64 років, 17,7 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 45,5 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 97,2 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 86,5 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:47544}} [[Долар США|долари США]] (медіана — {{formatnum:36042}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:53341}} долар (медіана — {{formatnum:39375}}). За межею бідності перебувало 18,0 % осіб, у тому числі 34,6 % дітей у віці до 18 років та 24,6 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило 117 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 20,5 %, сільське господарство, лісництво, риболовля — 18,8 %, виробництво — 17,9 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Декатур (округ, Джорджія)}}

[[Категорія:Містечка Джорджії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Декатур (Джорджія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Джорджія

Округ: Декатур

Населення: 217 осіб (1 квітня 2020)

Густота населення: 40,64 осіб/км²

Часовий пояс: UTC-5, влітку UTC-4


text:
# Поліміксоподібні
Поліміксоподібні (Polymixiiformes) — ряд променеперих риб. Ряд включає єдиний сучасний рід Поліміксія (Polymixia) та кілька викопних родів, що існували у крейдяному періоді.

## Роди
- †Aipichthyoides
- †Aipichthys
- †Berycopsia
- †Berycopsis
- †Boreiohydrias
- †Cumbaaichthys
- †Dalmatichthys
- †Homonotichthys
- †Omosoma
- †Omosomopsis
- †Paraipichthys
- Polymixia
- †Pycnosterinx

title: Поліміксоподібні

wikitext:
{{Картка:Таксономія
| name = Поліміксоподібні
| image = Polymixia berndti.jpg
| image_width = 260px
| image_caption = ''[[Polymixia berndti]]''
| domain = [[Домен Ядерні|Ядерні]] (Eukaryota)
| regnum = [[Тварини]] (Animalia)
| phylum = [[Хордові]] (Chordata)
| classis = [[Променепері]] (Actinopterygii)
| subclassis = [[Новопері]] (Neopterygii)
| infraclassis = [[Костисті риби]] (Teleostei)
| superordo = [[Поліміксоморфи]] (Polymyxiomorpha)
| ordo = '''Поліміксоподібні (Polymixiiformes)'''
| ordo_authority = [[Rosen]] & [[Colin Patterson (biologist)|Patterson]], 1969
| subdivision_ranks = Роди
| subdivision =
Див.текст
| wikispecies = Polymixiiformes
}}
'''Поліміксоподібні (Polymixiiformes)''' — ряд [[променепері|променеперих]] риб.<ref name="FB">{{FishBase order | order = Polymixiiformes | month = February | year = 2006}}</ref> Ряд включає єдиний сучасний рід [[Поліміксія]] (''Polymixia'') та кілька викопних родів, що існували у [[крейдяний період |крейдяному періоді]].<ref>{{cite book | author = Joseph S. Nelson | title = [[Fishes of the World]] | publisher = John Wiley & Sons | isbn = 0-471-54713-1}}</ref>

== Роди ==
* †''[[Aipichthyoides]]''
* †''[[Aipichthys]]''
* †''[[Berycopsia]]''
* †''[[Berycopsis]]''
* †''[[Boreiohydrias]]''
* †''[[Cumbaaichthys]]''
* †''[[Dalmatichthys]]''
* †''[[Homonotichthys]]''
* †''[[Omosoma]]''
* †''[[Omosomopsis]]''
* †''[[Paraipichthys]]''
* ''[[Polymixia]]''
* †''[[Pycnosterinx]]''

== Часова лінія родів ==
<timeline>
ImageSize  = width:1000px height:auto barincrement:15px
PlotArea   = left:10px bottom:50px top:10px right:10px

Period      = from:-145.5 till:10
TimeAxis    = orientation:horizontal
ScaleMajor  = unit:year increment:10 start:-145.5
ScaleMinor  = unit:year increment:1 start:-145.5
TimeAxis    = orientation:hor
AlignBars   = justify

Colors =
 #legends
  id:CAR	  value:claret
  id:ANK 	 value:rgb(0.4,0.3,0.196)
  id:HER	  value:teal
  id:HAD	  value:green
  id:OMN	  value:blue
  id:black        value:black
  id:white        value:white
  id:cretaceous   value:rgb(0.5,0.78,0.31)
  id:earlycretaceous   value:rgb(0.63,0.78,0.65)
  id:latecretaceous   value:rgb(0.74,0.82,0.37)
  id:cenozoic     value:rgb(0.54,0.54,0.258)
  id:paleogene     value:rgb(0.99,0.6,0.32)
  id:paleocene     value:rgb(0.99,0.65,0.37)
  id:eocene     value:rgb(0.99,0.71,0.42)
  id:oligocene     value:rgb(0.99,0.75,0.48)
  id:neogene     value:rgb(0.999999,0.9,0.1)
  id:miocene     value:rgb(0.999999,0.999999,0)
  id:pliocene     value:rgb(0.97,0.98,0.68)
  id:quaternary   value:rgb(0.98,0.98,0.5)
  id:pleistocene   value:rgb(0.999999,0.95,0.68)
  id:holocene   value:rgb(0.999,0.95,0.88)

BarData=
 bar:eratop
 bar:space
 bar:periodtop
 bar:space
 bar:NAM1
 bar:NAM2
 bar:NAM3
 bar:NAM4
 bar:NAM5
 bar:NAM6
 bar:NAM7
 bar:NAM8
 bar:NAM9
 bar:NAM10

 bar:space
 bar:period
 bar:space
 bar:era

PlotData=
 align:center textcolor:black fontsize:M mark:(line,black) width:25
 shift:(7,-4)

 bar:periodtop
 from: -145.5    till: -99.6    color:earlycretaceous    text:[[Early Cretaceous|Early]]
 from: -99.6    till: -65.5    color:latecretaceous    text:[[Late Cretaceous|Late]]
 from: -65.5   till:  -55.8    color:paleocene  text:[[Paleocene|Paleo.]]
 from: -55.8   till:  -33.9    color:eocene  text:[[Eocene|Eo.]]
 from: -33.9   till:  -23.03    color:oligocene  text:[[Oligocene|Oligo.]]
 from: -23.03    till: -5.332    color:miocene    text:[[Miocene|Mio.]]
 from: -5.332    till: -2.588    color:pliocene    text:[[Pliocene|Pl.]]
 from: -2.588    till: -0.0117   color:pleistocene    text:[[Pleistocene|Pl.]]
 from: -0.0117    till: 0    color:holocene    text:[[Holocene|H.]]

 bar:eratop
 from: -145.5    till: -65.5   color:cretaceous    text:[[Cretaceous]]
 from: -65.5   till:  -23.03    color:paleogene  text:[[Paleogene]]
 from: -23.03    till: -2.588    color:neogene    text:[[Neogene]]
 from: -2.588    till: 0   color:quaternary    text:[[Quaternary|Q.]]

PlotData=
 align:left fontsize:M mark:(line,white) width:5 anchor:till align:left

 color:latecretaceous bar:NAM1 from:-99.6    till:-97.6 text:[[Aipichthyoides]]
 color:latecretaceous bar:NAM2 from:-99.6    till:-97.6 text:[[Aipichthys]]
 color:latecretaceous bar:NAM3 from:-99.6    till:-97.6 text:[[Paraipichthys]]
 color:latecretaceous bar:NAM4  from:-99.6    till:-93.5 text:[[Homonotichthys]]
 color:latecretaceous bar:NAM5  from:-99.6    till:-70.6 text:[[Omosoma]]
 color:latecretaceous bar:NAM6  from:-99.6    till:-70.6 text:[[Berycopsis]]
 color:latecretaceous bar:NAM7 from:-93.5    till:-89.3 text:[[Berycopsia]]
 color:latecretaceous bar:NAM8  from:-89.3    till:-65.5 text:[[Dalmatichthys]]
 color:latecretaceous bar:NAM9  from:-85.8    till:-83.5 text:[[Pycnosterinx]]
 color:eocene bar:NAM10  from:-37.2    till:0 text:[[Polymixia]]

PlotData=
 align:center textcolor:black fontsize:M mark:(line,black) width:25

 bar:period
 from: -145.5    till: -99.6    color:earlycretaceous    text:[[Early Cretaceous|Early]]
 from: -99.6    till: -65.5    color:latecretaceous    text:[[Late Cretaceous|Late]]
 from: -65.5   till:  -55.8    color:paleocene  text:[[Paleocene|Paleo.]]
 from: -55.8   till:  -33.9    color:eocene  text:[[Eocene|Eo.]]
 from: -33.9   till:  -23.03    color:oligocene  text:[[Oligocene|Oligo.]]
 from: -23.03    till: -5.332    color:miocene    text:[[Miocene|Mio.]]
 from: -5.332    till: -2.588    color:pliocene    text:[[Pliocene|Pl.]]
 from: -2.588    till: -0.0117   color:pleistocene    text:[[Pleistocene|Pl.]]
 from: -0.0117    till: 0    color:holocene    text:[[Holocene|H.]]

 bar:era
 from: -145.5    till: -65.5   color:cretaceous    text:[[Cretaceous]]
 from: -65.5   till:  -23.03    color:paleogene  text:[[Paleogene]]
 from: -23.03    till: -2.588    color:neogene    text:[[Neogene]]
 from: -2.588    till: 0   color:quaternary    text:[[Quaternary|Q.]]

</timeline>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* {{cite journal|last=Sepkoski |first=Jack |title=A compendium of fossil marine animal genera |journal=Bulletins of American Paleontology |volume=364 |page=560 |year=2002 |url=http://strata.ummp.lsa.umich.edu/jack/showgenera.php?taxon=611&rank=class |accessdate=2011-05-17 |deadurl=yes |archiveurl=https://web.archive.org/web/20110723131237/http://strata.ummp.lsa.umich.edu/jack/showgenera.php?taxon=611&rank=class |archivedate=2011-07-23 |df= }}

{{Actinopterygii-stub}}
{{Actinopterygii}}

[[Категорія:Поліміксоморфи]]
[[Категорія:Ряди риб]]

title: ?Поліміксоподібні

Домен: Ядерні (Eukaryota)

Тип: Хордові (Chordata)

Клас: Променепері (Actinopterygii)

Підклас: Новопері (Neopterygii)

Інфраклас: Костисті риби (Teleostei)

Надряд: Поліміксоморфи (Polymyxiomorpha)

Ряд: Поліміксоподібні (Polymixiiformes) · Rosen & Patterson, 1969

Вікісховище: Polymixia

Віківиди: Polymixiiformes


text:
# Белявський Давид Сагітович
Давид Сагітович Белявський (нар. 23 лютого 1992, Воткінськ, Удмуртія, Росія) — російський гімнаст, срібний та бронзовий призер Олімпійських ігор 2016 року, чотириразовий чемпіон Європи. Учасник Олімпійських ігор 2012 та 2016.

## Виступи на Олімпіадах
| Олімпіада   | Дисципліна         | Місце |
| ----------- | ------------------ | ----- |
| Лондон 2012 | командна першість  | 6     |
| Лондон 2012 | абсолютна першість | 5     |
| Лондон 2012 | вправи на коні     | 7     |
| Ріо 2016    | командна першість  | 2     |
| Ріо 2016    | абсолютна першість | 4     |
| Ріо 2016    | вправи на коні     | 5     |
| Ріо 2016    | паралельні бруси   | 3     |

title: Белявський Давид Сагітович

wikitext:
{{Спортсмен
| ім'я                = Давид Белявський
| повне_ім'я          = Белявський Давид Сагітович
| зображення          = 2015 European Artistic Gymnastics Championships - Floor - David Belyavskiy 02.jpg
| підпис              =
| прізвисько          =
| національність      = [[Росіяни|росіянин]]
| місце_проживання    = [[Владимир]], [[Росія]]
| дата_народження     = 23.02.1992
| місце_народження    = [[Воткінськ]], [[Удмуртія]], [[Росія]]
| дата_смерті         =
| місце_смерті        =
| зріст               = 163 см
| вага                = 59 кг
| батько              =
| мати                =
| дружина             =
| чоловік             =
| діти                =
| вебсторінка         =
| країна              = {{RUS}}
| вид_спорту          = [[спортивна гімнастика]]
| дисципліна          = [[багатоборство]]
| спортивне_звання    = {{ряд2
 | {{Заслужений майстер спорту Росії}}
 | {{Майстер спорту Росії міжнародного класу}}
}}
| студентська_команда =
| клуб                = ЦСКА
| команда             =
| нац._збірна         = {{RUS}}
| статус_професіонала =
| тренери             =
| завершення_виступів =
| тренує              =
| світові             =
| регіональні         =
| національні         =
| олімпійські         =
| паралімпійські      =
| найвищий_рейтинг    =
| поточний_рейтинг    =
| особисті_рекорди    =
| медалі              =
{{MedalTopBox}}
{{MedalCountry | {{RUS}} }}
{{MedalSport | [[Олімпійські ігри]]}}
{{medalSilver|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо 2016]]|[[Спортивна гімнастика на літніх Олімпійських іграх 2016 — командна першість (чоловіки)|командна першість]]}}
{{medalBronze|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо 2016]]|[[Спортивна гімнастика на літніх Олімпійських іграх 2016 — паралельні бруси (чоловіки)|паралельні бруси]]}}
{{MedalCompetition|[[Європейські ігри]]}}
{{MedalGold|[[Європейські ігри 2015|Баку 2015]] |командна першість}}
{{MedalSilver|[[Європейські ігри 2015|Баку 2015]] |паралельні бруси}}
{{MedalBronze|[[Європейські ігри 2015|Баку 2015]] |вільні вправи}}
{{MedalCompetition|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики|Чемпіонати Європи]]}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2013|Москва 2013]] |абсолютна першість}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2014 (чоловіки)|Софія 2014]] |командна першість}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2016 (чоловіки)|Берн 2016]] |паралельні бруси}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2016 (чоловіки)|Берн 2016]] |командна першість}}
{{MedalGold|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2017|Клуж-Напока 2017]] |кінь}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2012 (чоловіки)|Монпельє 2012]] |командна першість}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2014 (чоловіки)|Софія 2014]] |паралельні бруси}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2015 |Монпельє 2015]] |абсолютна першість}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2015 |Монпельє 2015]] |вільні вправи}}
{{MedalSilver|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2016 (чоловіки)|Берн 2016]] |кінь}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2013 |Москва 2013]] |кінь}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2016 (чоловіки)|Берн 2016]] |перекладина}}
{{MedalBronze|[[Чемпіонат Європи зі спортивної гімнастики 2017 |Клуж-Напока 2017]] |перекладина}}
{{MedalCompetition|[[Універсіада|Універсіади]]}}
{{MedalGold|[[Літня Універсіада 2013|Казань 2013]] |командна першість}}
{{MedalSilver|[[Літня Універсіада 2013|Казань 2013]] |паралельні бруси}}
{{MedalBronze|[[Літня Універсіада 2013|Казань 2013]] |вільні вправи}}
{{MedalBronze|[[Літня Універсіада 2013|Казань 2013]] |абсолютна першість}}
| show-medals         = yes
|нагороди=
}}

'''Давид Сагітович Белявський''' ({{н}} [[23 лютого]] [[1992]], [[Воткінськ]], [[Удмуртія]], [[Росія]]) — російський [[Спортивна гімнастика|гімнаст]], срібний та бронзовий призер Олімпійських ігор [[Літні Олімпійські ігри 2016|2016]] року, чотириразовий чемпіон Європи. Учасник [[Літні Олімпійські ігри 2012|Олімпійських ігор 2012]] та [[Літні Олімпійські ігри 2016|2016]].

== Виступи на Олімпіадах ==
{|class = "wikitable"
!Олімпіада!! Дисципліна!! Місце
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2012|Лондон 2012]] || командна першість || 6
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2012|Лондон 2012]] || абсолютна першість || 5
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2012|Лондон 2012]] || вправи на коні || 7
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо 2016]] || командна першість || {{срібло2}}
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо 2016]] || абсолютна першість || 4
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо 2016]] || вправи на коні || 5
|-
|[[Літні Олімпійські ігри 2016|Ріо 2016]] || паралельні бруси || {{бронза3}}
|-
|}

== Посилання ==
{{commons category}}
* [http://sportgymrus.ru/sportsmans/belyavskij-david-sagitovich/ Профіль Давида Белявського] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180208052404/http://sportgymrus.ru/sportsmans/belyavskij-david-sagitovich/ |date=8 лютого 2018 }} {{Ru icon}}
* [http://www.the-sports.org/david-belyavskiy-gymnastics-spf58289.html Давид Белявський на Sports Bio] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160822061024/http://www.the-sports.org/david-belyavskiy-gymnastics-spf58289.html |date=22 серпня 2016 }}
{{Олімпійські чемпіони зі спортивної гімнастики в командній першості}}
{{Чемпіони Європи зі спортивної гімнастики у вправах на паралельних брусах}}
{{Чемпіони Європи зі спортивної гімнастики у вправах на перекладині}}
{{Olympic-medalist-stub}}
{{Russia-sport-bio-stub}}
{{Gymnastics-bio-stub}}

[[Категорія:Російські спортивні гімнасти]]
[[Категорія:Російські срібні олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Російські бронзові олімпійські медалісти]]
[[Категорія:Спортивні гімнасти на літніх Олімпійських іграх 2012]]
[[Категорія:Спортивні гімнасти на літніх Олімпійських іграх 2016]]
[[Категорія:Срібні призери літніх Олімпійських ігор 2016]]
[[Категорія:Бронзові призери літніх Олімпійських ігор 2016]]
[[Категорія:Чемпіони Європи зі спортивної гімнастики]]
[[Категорія:Чемпіони Європейських ігор зі спортивної гімнастики]]
[[Категорія:Персоналії:Владимир]]
[[Категорія:Уродженці Воткінська]]
[[Категорія:Люди, на честь яких названо спортивні терміни]]
[[Категорія:Російські олімпійські чемпіони]]
[[Категорія:Гімнасти на літніх Олімпійських іграх 2020]]
[[Категорія:Призери літніх Олімпійських ігор 2020]]
[[Категорія:Медалісти літньої Універсіади 2013]]
[[Категорія:Російські чемпіони Універсіад]]
[[Категорія:Російські срібні призери Універсіад]]
[[Категорія:Російські бронзові призери Універсіад]]

title: Загальна інформація

Національність: росіянин

Громадянство: Росія

Місце проживання: Владимир, Росія

Народження: 23 лютого 1992 (33 роки) · Воткінськ, Удмуртія, Росія

Вага: 59 кг

Alma mater: Уральський державний університет імені О. М. Горького

title: Спорт

Країна: Росія

Вид спорту: спортивна гімнастика

Дисципліна: багатоборство

Спортивне звання: | Заслужений майстер спорту Росії | Майстер спорту Росії міжнародного класу |

Клуб: ЦСКА

Нац. збірна: Росія

title: Дисципліна

Заслужений майстер спорту Росії: Майстер спорту Росії міжнародного класу

title: Олімпійські ігри

Срібло: Ріо 2016 · командна першість

Бронза: Ріо 2016 · паралельні бруси

title: Європейські ігри

Золото: Баку 2015 · командна першість

Срібло: Баку 2015 · паралельні бруси

Бронза: Баку 2015 · вільні вправи

title: Чемпіонати Європи

Золото:
Москва 2013 · абсолютна першість
Софія 2014 · командна першість
Берн 2016 · паралельні бруси
Берн 2016 · командна першість
Клуж-Напока 2017 · кінь

Срібло:
Монпельє 2012 · командна першість
Софія 2014 · паралельні бруси
Монпельє 2015 · абсолютна першість
Монпельє 2015 · вільні вправи
Берн 2016 · кінь

Бронза:
Москва 2013 · кінь
Берн 2016 · перекладина
Клуж-Напока 2017 · перекладина

title: Універсіади

Золото: Казань 2013 · командна першість

Срібло: Казань 2013 · паралельні бруси

Бронза:
Казань 2013 · вільні вправи
Казань 2013 · абсолютна першість


text:
# Сантана-ду-Іпанема (мікрорегіон)
Сантана-ду-Іпанема (порт. Microrregião de Santana do Ipanema) — мікрорегіон в Бразилії, входить в штат Алагоас. Складова частина мезорегіону Сертан штату Алагоас.

## Склад мікрорегіону
До складу мікрорегіону включені наступні муніципалітети:
1. Карнейрус
2. Дойс-Ріашус
3. Маравілья
4. Ору-Бранку
5. Палестина
6. Посу-дас-Триншейрас
7. Пан-ді-Асукар
8. Сантана-ду-Іпанема
9. Сенадор-Руй-Палмейра

| Бразилія | Це незавершена стаття з географії Бразилії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |

title: Сантана-ду-Іпанема (мікрорегіон)

wikitext:
'''Сантана-ду-Іпанема''' ({{lang-pt|Microrregião de Santana do Ipanema}}) — мікрорегіон в [[Бразилія|Бразилії]], входить в штат [[Алагоас]]. Складова частина мезорегіону [[Сертан штату Алагоас (мезорегіон)|Сертан штату Алагоас]].
[[Файл:Alagoas Micro SantanadoIpanema.svg|міні]]

== Склад мікрорегіону ==
До складу мікрорегіону включені наступні муніципалітети:
# [[Карнейрус]]
# [[Дойс-Ріашус]]
# [[Маравілья (Алагоас)|Маравілья]]
# [[Ору-Бранку (Алагоас)|Ору-Бранку]]
# [[Палестина (Алагоас)|Палестина]]
# [[Посу-дас-Триншейрас]]
# [[Пан-ді-Асукар (Алагоас)|Пан-ді-Асукар]]
# [[Сантана-ду-Іпанема]]
# [[Сенадор-Руй-Палмейра]]

{{brazil-geo-stub}}

[[Категорія:Мікрорегіони штату Алагоас]]


text:
# Прокоф'єв Олексій Петрович
Олексі́й Петро́вич Проко́ф'єв (рос. дореф. Алексѣй Петровъ Прокофьевъ; 1790, Катеринославська губернія, Російська імперія — не раніше 1858) — російський кораблебудівник XIX століття, генерал-майор корпусу корабельних інженерів, що збудував близько 20 суден різного рангу і класу для Російського імператорського флоту. Начальник корабельних інженерів Херсонського, Севастопольського і Миколаївського адміралтейств, голова Вченого кораблебудівного комітету Чорноморського флоту.

## Життєпис
Народився 1790 року в Катеринославській губернії. 1 травня 1804 року вступив на службу корабельним учнем 2-го класу. Перебував у кораблебудівній команді Херсонського адміралтейства при створенні креслень. У 1808 році проведений у корабельні учні 1-го класу, 13 березня 1811 року — у навчені тіммермани унтерофіцерського чину.
Протягом 1810—1811 років під керівництвом корабельного майстра М. І. Суровцова брав участь у роботах з огляду суден Чорноморського флоту в Севастополі. З 1812 року в Херсонському адміралтействі займався кресленнями, працював у креслярській майстерні Севастопольського і Миколаївського адміралтейств, брав участь у будівництві кораблів і проводці їх через мілководдя Дніпра. У 1815 році брав участь у будівництві військового транспорту «Сухум-Кале».
У 1820 році проведений у тіммермани — на унтер-офіцерський чин 14-го класу. У 1818—1821 роках брав участь у будівництві транспорту «№ 3», згодом під керівництвом корабельного майстра А. І. Меліхова брав участь у будівництві 110-гарматного корабля «Імператор Франц», у добудові 74-гарматного корабля «Норд-Адлер» і будівництві фрегата «Поспішний». Також брав участь у будівництві трьох канонерських човнів, трьох транспортів, двох плашкоутів, спостерігав за будівництвом камелів, брав участь у проведенні через мілководдя кораблів.
Протягом 1826—1830 років під керівництвом О. К. Каверзнєва у Спаському адміралтействі брав участь у будівництві 84-гарматного лінійного корабля «Чесма» і п'яти канонерських човнів, під керівництвом І. Я. Осмініна брав участь у спорудженні пароплава «Громоносець» і 24-гарматного корвета «Сизополь». У 1828 році проведений у штабскапітани корпусу корабельних інженерів.
З 1830 року служив старшим інженером у Севастопольському адміралтействі. Спочатку займався ремонтом кораблів Чорноморського флоту, а з 1831 року зайнявся їх самостійним будівництвом. 3 травня 1831 року в Севастопольському адміралтействі заклав 24-гарматний вітрильний корвет «Месемврія», названий на згадку про захоплення 10 липня 1829 року турецької фортеці Месемврія російською армією за підтримки ескадри адмірала О. С. Грейга і спущений на воду 24 квітня 1832 року. 6 жовтня 1836 року в Миколаївському адміралтействі заклав транспорт «Дніпро», спущений на воду 26 травня 1838 року. Паралельно з лютого 1837 року в Севастопольському адміралтействі будував 12-гарматний бриг «Аргонавт», спущений на воду 3 вересня 1838 року).
22 жовтня 1838 року в Севастопольському адміралтействі заклав 60-гарматний фрегат «Сизополь», спущений на воду 4 березня 1841 року. Одночасно з фрегатом будував тендер «Нирок», 20-гарматний вітрильний корвет «Менелай» (з 1846 року «Олівуца»), 16-гарматну шхуну «Сміла», транспортну 8-гарматну шхуну «Ялта», а також шаланди для Керченського порту, понтони для нового Севастопольського адміралтейства і підвізні боти для флоту.
У 1835 році Прокоф'єва проведено в капітани, у 1838 році — у підполковники корпусу корабельних інженерів. 3 березня 1841 року, в день спуску на воду фрегата «Сизополь», разом із кораблебудівником О. С. Акімовим заклав 52-гарматний фрегат «Коварна», названий на честь порту на румелійському узбережжі Чорного моря і спущений на воду 11 вересня 1845 року.
У 1842 році призначений на посаду голови Севастопольського Вченого кораблебудівного комітету. У 1843 році запропонував замінити на суднах залізну обшивку броткамери дерев'яною рейковою з вентиляційними каналами, що унеможливило швидке псування провізії та гниття дерев'яної основи броткамери. Проведений у 1848 році в полковники, до 1852 року продовжував службу старшим інженером у Севастополі. Керував ремонтом кораблів, спостерігав за будівництвом 20-гарматного корвета «Аріадна», 12-гарматного брига «Язон», 16-гарматного «Орфея», а також транспортів «Дунай» і «Буг».
8 березня 1852 року переведений до Миколаєва на посаду начальника корабельних інженерів Чорноморського флоту, Херсонського, Севастопольського і Миколаївського адміралтейств і голови Вченого кораблебудівного комітету. Помер після 1858 року.

## Нагороди
- Орден Святого Станіслава III ступеня.
- Орден Святої Анни III ступеня.
- Орден Святого Володимира IV ступеня[1].

title: Прокоф'єв Олексій Петрович

wikitext:
{{Othernames|Прокоф'єв}}

{{Військовик|оригінал імені=|дата народження=1790|дата смерті=після [[1860]]|місце народження=[[Катеринославська губернія]], [[Російська імперія]]|місце смерті=[[Російська імперія]]|країна={{RUSold}}|вид збройних сил=[[Файл:Naval ensign of Russia.svg|20px]] [[Російський імператорський флот]]|роки служби=з [[1804]]|звання=[[генерал-майор]] корпусу корабельних інженерів|ім'я при народженні={{lang-ru-dor|Алексѣй Петровъ Прокофьевъ}}|нагороди={{ряд|{{Орден Святого Станіслава 3 ступеня}}
|{{Орден Святої Анни 3 ступеня}}
|{{Орден Святого Володимира 4 ступеня}} }}|опис1=Керівник|значення1=Вчений кораблебудівний комітет Чорноморського флоту}}

'''Олексі́й Петро́вич Проко́ф'єв''' ({{Lang-ru-dor|Алексѣй Петровъ Прокофьевъ}}; [[1790]], [[Катеринославська губернія]], [[Російська імперія]] — не раніше [[1858]]) — російський кораблебудівник XIX століття, [[генерал-майор]] корпусу корабельних інженерів, що збудував близько 20 суден різного рангу і класу для [[Російський імператорський флот|Російського імператорського флоту]]. Начальник корабельних інженерів [[Херсонське адміралтейство|Херсонського]], [[Лазарєвське адміралтейство|Севастопольського]] і [[Миколаївське адміралтейство|Миколаївського адміралтейств]], голова Вченого кораблебудівного комітету Чорноморського флоту.

== Життєпис ==
Народився 1790 року в [[Катеринославська губернія|Катеринославській губернії]]. 1 травня 1804 року вступив на службу корабельним учнем 2-го класу. Перебував у кораблебудівній команді [[Херсонське адміралтейство|Херсонського адміралтейства]] при створенні креслень. У 1808 році проведений у корабельні учні 1-го класу, 13 березня 1811 року — у навчені тіммермани унтерофіцерського чину<ref name=":1">{{Cite book
|url=https://secrethistory.su/12-odisseya-korveta-olivuca.html
|title=Поднят из забвенья
|last=Усольцев
|first=В. С.
|year=2011
|series=№ 1
|publisher=Морской архив. Альманах
|language=ru
|archive-url=https://web.archive.org/web/20220129134009/https://secrethistory.su/12-odisseya-korveta-olivuca.html
|archive-date=2022-01-29
|url-status=live
|access-date=2024-09-14
}}</ref>.

Протягом 1810—1811 років під керівництвом корабельного майстра [[Суровцов Михайло Ілліч|М. І. Суровцова]] брав участь у роботах з огляду суден [[Чорноморський флот Російської імперії|Чорноморського флоту]] в [[Севастополь|Севастополі]]. З 1812 року в Херсонському адміралтействі займався кресленнями<ref name=":2">{{Cite book
|url=https://secrethistory.su/74-stroiteli-parusnogo-flota-v-sevastopole.html
|title=Строители парусного флота в Севастополе. Прокофьев Алексей Петрович
|last=Усольцев
|first=В. С.
|year=2012
|series=№ 2 (3)
|publisher=Морской архив. Альманах
|language=ru
|archive-url=https://web.archive.org/web/20171122044010/https://secrethistory.su/74-stroiteli-parusnogo-flota-v-sevastopole.html
|archive-date=2017-11-22
|url-status=live
|access-date=2024-09-14
}}</ref>, працював у креслярській майстерні [[Лазарєвське адміралтейство|Севастопольського]] і [[Миколаївське адміралтейство|Миколаївського адміралтейств]], брав участь у будівництві кораблів і проводці їх через мілководдя [[Дніпро|Дніпра]]. У 1815 році брав участь у будівництві військового транспорту «Сухум-Кале»{{Sfn|Широкорад|2007|с=383}}.

У 1820 році проведений у тіммермани — на унтер-офіцерський чин 14-го класу. У 1818—1821 роках брав участь у будівництві транспорту «№ 3», згодом під керівництвом корабельного майстра [[Меліхов Андрій Іванович|А. І. Меліхова]] брав участь у будівництві 110-гарматного корабля [[Імператор Франц (лінійний корабель, 1821)|«Імператор Франц»]], у добудові 74-гарматного корабля [[Норд-Адлер (лінійний корабель, 1820)|«Норд-Адлер»]] і будівництві фрегата [[Поспішний (фрегат, 1821)|«Поспішний»]]. Також брав участь у будівництві трьох [[Канонерський човен|канонерських човнів]], трьох транспортів, двох [[Плашкоут|плашкоутів]], спостерігав за будівництвом [[Камелі|камелів]], брав участь у проведенні через мілководдя кораблів<ref name=":2" />.

Протягом 1826—1830 років під керівництвом [[Каверзнєв Олександр Кирилович|О. К. Каверзнєва]] у [[Спаське адміралтейство|Спаському адміралтействі]] брав участь у будівництві 84-гарматного лінійного корабля [[Чесма (лінійний корабель, 1828)|«Чесма»]] і п'яти канонерських човнів, під керівництвом [[Осмінін Іван Якович|І. Я. Осмініна]] брав участь у спорудженні пароплава [[Громоносец (пароплав, 1830)|«Громоносець»]] і 24-гарматного корвета [[Сизополь (корвет, 1830)|«Сизополь»]]. У 1828 році проведений у [[Штабскапітан|штабскапітани]] корпусу корабельних інженерів<ref name=":2" />.

З 1830 року служив старшим інженером у Севастопольському адміралтействі. Спочатку займався ремонтом кораблів Чорноморського флоту, а з 1831 року зайнявся їх самостійним будівництвом. 3 травня 1831 року в Севастопольському адміралтействі заклав 24-гарматний вітрильний корвет [[Месемврія (корвет, 1832)|«Месемврія»]], названий на згадку про захоплення 10 липня 1829 року турецької фортеці [[Месембрія|Месемврія]] російською армією за підтримки ескадри адмірала [[Грейг Олексій Самуїлович|О. С. Грейга]] і спущений на воду 24 квітня 1832 року{{Sfn|Широкорад|2007|с=326}}. 6 жовтня 1836 року в Миколаївському адміралтействі заклав транспорт «Дніпро», спущений на воду 26 травня 1838 року{{Sfn|Широкорад|2007|с=389}}. Паралельно з лютого 1837 року в Севастопольському адміралтействі будував 12-гарматний бриг [[Аргонавт (бриг, 1838)|«Аргонавт»]], спущений на воду 3 вересня 1838 року){{Sfn|Широкорад|2007|с=351}}.

22 жовтня 1838 року в Севастопольському адміралтействі заклав 60-гарматний фрегат [[Сизополь (фрегат, 1841)|«Сизополь»]], спущений на воду 4 березня 1841 року{{Sfn|Широкорад|2007|с=322}}. Одночасно з фрегатом будував тендер [[Нирок (тендер, 1839)|«Нирок»]], 20-гарматний вітрильний корвет [[Менелай (корвет, 1841)|«Менелай»]] (з 1846 року «Олівуца»), 16-гарматну шхуну «Сміла», транспортну 8-гарматну шхуну «Ялта», а також [[Шаланда|шаланди]] для [[Керченський морський торговельний порт|Керченського порту]], понтони для нового Севастопольського адміралтейства і підвізні боти для флоту<ref name=":2" />.

У 1835 році Прокоф'єва проведено в [[Капітан (військове звання)|капітани]], у 1838 році — у [[Підполковник|підполковники]] корпусу корабельних інженерів<ref name=":2" />. 3 березня 1841 року, в день спуску на воду фрегата «Сизополь», разом із кораблебудівником [[Акімов Олексій Семенович|О. С. Акімовим]] заклав 52-гарматний фрегат [[Коварна (фрегат)|«Коварна»]], названий на честь порту на румелійському узбережжі Чорного моря і спущений на воду 11 вересня 1845 року{{Sfn|Широкорад|2007|с=323}}.

У 1842 році призначений на посаду голови Севастопольського Вченого кораблебудівного комітету. У 1843 році запропонував замінити на суднах залізну обшивку [[Броткамера|броткамери]] дерев'яною рейковою з вентиляційними каналами, що унеможливило швидке псування провізії та гниття дерев'яної основи броткамери<ref>{{Cite book
|title=Сборник документов «М. П. Лазарев»
|last=Соловьев
|first=Н. И.
|year=1961
|publisher=Воениздат
|volume=3
|location=Москва
|pages=239—240
|chapter=Рапорт М. П. Лазарева А. С. Меншикову о замене на судах Черноморского флота железной обшивки броткамеры деревянной
|language=ru
}}</ref><ref>{{Cite book
|title=Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона
|last=Брокгауз
|first=Ф. А.
|last2=Ефрон
|first2=И. А.
|year=1891
|volume=4а
|location=Санкт-Петербург
|pages=730
|chapter=Броткамера
|language=ru
}}</ref>. Проведений у 1848 році в полковники, до 1852 року продовжував службу старшим інженером у Севастополі. Керував ремонтом кораблів, спостерігав за будівництвом 20-гарматного корвета [[Аріадна (корвет, 1851)|«Аріадна»]], 12-гарматного брига [[Язон (бриг, 1850)|«Язон»]], 16-гарматного [[Орфей (бриг, 1845)|«Орфея»]], а також транспортів «Дунай» і «Буг»<ref name=":2" />.

8 березня 1852 року переведений до [[Миколаїв|Миколаєва]] на посаду начальника корабельних інженерів Чорноморського флоту, Херсонського, Севастопольського і Миколаївського адміралтейств і голови Вченого кораблебудівного комітету. Помер після 1858 року<ref name=":0">{{Cite book
|title=Николаевцы. Энциклопедический словарь
|last=Зеленский
|first=А. Г.
|last2=Крючков
|first2=Ю. С.
|last3=Костюк
|first3=Л. П.
|last4=Кухар-Онышко
|first4=Н. А.
|last5=Январев
|first5=Э. И.
|last6=Миронов
|first6=Ю. А.
|year=1999
|publisher=Возможности Киммерии
|location=Николаев
|pages=275
|chapter=Прокофьев Алексей Петрович
|language=ru
|isbn=966-7676-00-5
}}</ref>.

== Нагороди ==

* [[Орден Святого Станіслава]] III ступеня.
* [[Орден Святої Анни]] III ступеня.
* [[Орден Святого Володимира]] IV ступеня<ref name=":1" />.

== Примітки ==
<references responsive="" />

== Література ==

* {{Книга
|назва = 200 лет парусного флота России. 1696—1891
|рік = 2007
|автор = Широкорад, А. Б.
|місце = Москва
|видавництво = Вече
|сторінок = 448
|ISBN = 978-5-9533-1517-3
|ref = Широкорад
}}

[[Категорія:Кораблебудівники Російської імперії]]
[[Категорія:Генерал-майори (Російська імперія)]]
[[Категорія:Уродженці Катеринославської губернії]]

title: Прокоф'єв Олексій Петрович

Ім'я при народженні: рос. дореф. Алексѣй Петровъ Прокофьевъ

Народження: 1790 · Катеринославська губернія, Російська імперія

Смерть: після 1860 · Російська імперія

Країна: Російська імперія

Вид збройних сил: Російський імператорський флот

Нагороди: | Орден Святого Станіслава 3 ступеня | Орден Святої Анни 3 ступеня | Орден Святого Володимира 4 ступеня |

title: Керівник

Орден Святого Станіслава 3 ступеня: Орден Святої Анни 3 ступеня · Орден Святого Володимира 4 ступеня


text:
# Една Мей Олівер
Една Мей Олівер (англ. Edna May Oliver, нар. 9 листопада 1883 — пом. 9 листопада 1942) — американська акторка, номінантка на премію «Оскар». У 1930-і роки вона була однією з найвідоміших характерних актрис, що грала уїдливих старих дів.

## Життєпис
Една Мей Наттер народилася в невеликому містечку Малда, штат Массачусетс, в сім'ї Іди Мей і Чарльза Едварда Наттера. Вона була нащадком 6-го президента США Джона Квінсі Адамса. У 14 років вона залишила навчання в школі і зайнялася акторською кар'єрою, домігшись першого успіху в 1917 році на Бродвеї в музичній комедії «О, хлопчик!», А в 1923 році відбувся її дебют у кіно.
Найпримітнішою на Бродвеї стала її роль Парті, дружини капітана Енді Гоукса, в знаменитому мюзиклі 1927 «Плавучий театр». У 1932 році Една Мей Олівер знову повернулася на сцену з цією роллю, але змушена була відмовитися від зйомок кіноверсії мюзиклу в 1936 року, тому що в цей час грала роль годувальниці у фільмі «Ромео і Джульєтта».
Една Мей Олівер померла в свій день народження в 1942 році через хворобу кишечника у віці 59 років.

## Фільмографія
- 1930 — Половина пострілу на світанку / Half Shot at Sunrise
- 1931 — Сімаррон / Cimarron
- 1933 — Маленькі жінки / Little Women
- 1936 — Ромео і Джульєтта / Romeo and Juliet
- 1937 — Розалі / Rosalie
- 1940 — Гордість і упередження / Pride and Prejudice

title: Една Мей Олівер

wikitext:
{{актор}}
{{Othernames|Олівер (прізвище)|Олівер}}
'''Една Мей Олівер''' ({{lang-en|Edna May Oliver}}, {{нар|ж}} [[9 листопада]] [[1883]] — {{†}} [[9 листопада]] [[1942]]) — американська акторка, номінантка на премію «[[Оскар (кінопремія)|Оскар]]». У 1930-і роки вона була однією з найвідоміших характерних актрис, що грала уїдливих старих дів.

== Життєпис ==
Една Мей Наттер народилася в невеликому містечку Малда, штат [[Массачусетс]], в сім'ї Іди Мей і Чарльза Едварда Наттера. Вона була нащадком 6-го президента США [[Джон Квінсі Адамс|Джона Квінсі Адамса]]. У 14 років вона залишила навчання в школі і зайнялася акторською кар'єрою, домігшись першого успіху в 1917 році на [[Бродвей|Бродвеї]] в музичній комедії «О, хлопчик!», А в 1923 році відбувся її дебют у кіно.

Найпримітнішою на Бродвеї стала її роль Парті, дружини капітана Енді Гоукса, в знаменитому мюзиклі 1927 «Плавучий театр». У 1932 році Една Мей Олівер знову повернулася на сцену з цією роллю, але змушена була відмовитися від зйомок кіноверсії мюзиклу в 1936 року, тому що в цей час грала роль годувальниці у фільмі «[[Ромео і Джульєтта (фільм, 1936)|Ромео і Джульєтта]]».

Една Мей Олівер померла в свій день народження в 1942 році через хворобу кишечника у віці 59 років.

== Фільмографія ==
* 1930 — [[Половина пострілу на світанку]] / Half Shot at Sunrise
* 1931 — [[Сімаррон (фільм, 1931)|Сімаррон]] / Cimarron
* 1933 — [[Маленькі жінки (фільм, 1933)|Маленькі жінки]] / Little Women
* 1936 — [[Ромео і Джульєтта (фільм, 1936)|Ромео і Джульєтта]] / Romeo and Juliet
* 1937 — [[Розалі (фільм, 1937)|Розалі]] / Rosalie
* 1940 — [[Гордість і упередження (фільм, 1940)|Гордість і упередження]] / Pride and Prejudice

== Примітки ==
{{reflist}}

{{бібліоінформація}}
[[Категорія:Американські кіноакторки]]
[[Категорія:Американські театральні акторки]]
[[Категорія:Американські акторки німого кіно]]
[[Категорія:Голлівудська алея слави]]
[[Категорія:Уродженці Массачусетсу]]
[[Категорія:Померли в Лос-Анджелесі]]

title: англ. Edna May Oliver

Ім'я при народженні: англ. Edna May Nutter

Народилася: 9 листопада 1883[…] · Малден, Массачусетс, США

Померла: 9 листопада 1942[…] (59 років) · Лос-Анджелес, США · колоректальний рак

Поховання: Форест-Лаун

Громадянство: США

Діяльність: характерна акторка, акторка театру, кіноакторка, акторка

англ. Edna May Oliver:
Нагороди та премії
зірка на голлівудській Алеї слави
Една Мей Олівер у Вікісховищі


text:
# Пундій Павло Йосипович
Пундій Павло Йосипович (14 квітня 1922, Косів, Тернопільська область — 25 серпня 2015, Чикаго, США) — лікар, історик медицини. Почесний член Українського Лікарського Товариства Північної Америки (УЛТ ПА) (1995), дійсний член НТШ в Америці (1996), Doctor Honoris Causa Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького (1996), почесний член  СФУЛТ (1997), меценат і дійсний член  Українського історичного товариства. Тривалий час входив до складу Управи  УЛТ ПА, виконував обов'язки скарбника, потім — очолював архів та бібліотеку товариства. На основі архівних документів підготував і видав 14 томів «Українського медичного архіву», які присвячені історії української медицини, видатним українським лікарям і медичним установам в Україні і діаспорі. Крім того автор численних статей про історію і діяльність УЛТ ПА. Підготував і видав тритомний бібліографічний довідник «Українські лікарі».

## Життєпис
Павло Пундій народився в заможній селянській родині на Тернопільщині.
У 1935 р. був прийнятий до Чортківської гімназії ім. Маркіяна Шашкевича, а згодом продовжив навчання у Станиславівській гімназії. Згодом почалася Друга світова війна, і Павлу довелося повернутися у Чортківську гімназію. У 1942 після відмінної здачі матури у гімназії одразу вступає на німецькомовні медичні студії, що були створені на базі Львівського медичного інституту. Але весною 1944 р., коли більшовицькі війська почали наближатися П. Пундій змушений тікати зі Львова. Спочатку він переїхав у Словаччину, де одружився з Дарією Склепович, а згодом переїхав у Прагу, де народився його перший син Йосиф-Володимир.
У 1945 р., відразу після закінчення війни, П. Пундій вступив на медичний факультет Ерлянгенського університету (Німеччина, Баварія), де у 1949 р. отримав диплом лікаря.
1950 р. Павло Пундій з дружиною та з дітьми Йосифом-Володимиром, Христиною та Андрієм переїжджають у США. Спочатку йому довелось працювати на фабриці ниток, але через деякий час йому вдалося стати лікарем у м. Бей Шор. Тут він зустрічає українців-лікарів, які допомагають йому освоїти відмінності американської медицини.
У 1953 р. після здачі американських іспитів і отримання диплому та ліцензії П. Пундій починає працювати лікарем на головній залізничній станції у м. Чикаго. Тут він і працював до виходу на пенсію у 1988 р.
У 1990 р. сім'ю лікаря спіткає горе — помирає його дружина Дарія, мати 4-х дітей. У 1992 р. Павло Пундій одружується вдруге з Орисею Вітковською.
Усі діти Павла Пундія стали лікарями: Йосиф Пундій — лікар-інтерніст, Христина Пундій-Негвід — лікар-офтальмолог, Андій Пундій — лікар-психіатр, Лариса Пундій-Бозьо — доктор оптометрії.

### Громадсько-наукова робота
З 1960 року Павло Пундій був активним членом Іллінойського відділу Українського лікарського товариства Північної Америки (УЛТ ПА) та брав активну участь у житті української діаспори у м. Чикаго. На 12-х загальних зборах УЛТ ПА було обрано управу, до складу якої як скарбник увійшов Павло Пундій. Від того часу він був постійним членом управи УЛТ ПА.
1977 року, після переведення Головної управи УЛТ ПА з Нью-Йорка до Чикаго, організував та очолив медичний архів та бібліотеку при товаристві. Він і довголітно служив офіційним фотографом УЛТ ПА.
У 1980 р. вийшов перший том збірника «Український медичний архів», який був присвячений 120-річниці з Дня народження Євгена Озеркевича. З того часу було видано ще 13 томів «Українського медичного архіву», які були присвячені видатним українським лікарям, заснуванню Українського (таємного) університету, діяльності Українського лікарського товариства у Львові, створенню Українського шпиталю ім. Митрополита Андрея Шептицького.
«Українські лікарі» Т. 1 1994 р. біографічні дані про 428 українських лікарів.
«Українські лікарі» Т. 2 1996
«Українські лікарі» Т. 3 2008

### Нагороди
- Медаль ім. д-ра Мар'яна Панчишина Українського Лікарського Товариства Північної Америки.
- Медаль «20 років відновлення НТШ у Львові».

title: Пундій Павло Йосипович

wikitext:
{{Науковець
| ім'я               = Пундій Павло Йосипович
| зображення         =
| зображення_розмір  =
| зображення_підпис  =
| дата народження    = 14.02.1922
| місце народження   = с. [[Косів (Чортківський район)|Косів]], [[Чортківський район]], [[Тернопільська область]]
| дата смерті        = 25.08.2015
| місце смерті       = Чикаго, США
| резиденція         =
| громадянство       = {{USA}}
| національність     = [[українець]]
| галузь             = медицина <br/> історія медицини
| заклад             = [[Університет Ерлангена—Нюрнберга]]
| Alma Mater         = [[Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького]]
| посада             = <!--інша суспільно значуща посада-->
| відомий завдяки    =
| звання             =
| ступінь            =
| нагороди           =<!-- {{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{шаблон_вищої_нагороди}}
{{!)}}
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}}
{{!}}-
{{!}} {{шаблон_нагороди}} {{!!}} {{шаблон_нагороди}}
{{!)}} -->
| автограф           =
| примітки           =
| особиста_сторінка  =
}}
'''Пундій Павло Йосипович''' ([[14 квітня]] [[1922]], [[Косів (село)|Косів]], [[Тернопільська область]] — [[25 серпня]] [[2015]], [[Чикаго]], [[США]]) — лікар, [[історик]] медицини. Почесний член [[Українське лікарське товариство Північної Америки |Українського Лікарського Товариства Північної Америки]] (УЛТ ПА) (1995), дійсний член [[НТШ]] в Америці (1996), Doctor Honoris Causa [[Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького|Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького]] (1996)<ref>[http://meduniv.lviv.ua/index.php?option=com_content&view=article&id=854%3Aa512&catid=42%3Aprofbook-info&lang=uk Пундій Павло. Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького]</ref>, почесний член [[Світова федерація українських лікарських товариств | СФУЛТ]] (1997), меценат і дійсний член [[Українське Історичне Товариство | Українського історичного товариства]]. Тривалий час входив до складу Управи [[Українське лікарське товариство Північної Америки | УЛТ ПА]], виконував обов'язки скарбника, потім — очолював архів та бібліотеку товариства. На основі архівних документів підготував і видав 14 томів «Українського медичного архіву», які присвячені історії української медицини, видатним українським лікарям і медичним установам в Україні і діаспорі. Крім того автор численних статей про історію і діяльність [[Українське лікарське товариство Північної Америки|УЛТ ПА]]. Підготував і видав тритомний бібліографічний довідник «Українські лікарі».

== Життєпис ==
Павло Пундій народився в заможній селянській родині на Тернопільщині.
У 1935 р. був прийнятий до Чортківської гімназії ім. Маркіяна Шашкевича, а згодом продовжив навчання у [[Станиславівська українська гімназія|Станиславівській гімназії]]. Згодом почалася Друга світова війна, і Павлу довелося повернутися у Чортківську гімназію. У 1942 після відмінної здачі [[атестат зрілості|матури]] у гімназії одразу вступає на німецькомовні медичні студії, що були створені на базі [[Львівський національний медичний університет імені Данила Галицького|Львівського медичного інституту]]. Але весною 1944 р., коли більшовицькі війська почали наближатися П. Пундій змушений тікати зі Львова. Спочатку він переїхав у Словаччину, де одружився з Дарією Склепович, а згодом переїхав у [[Прага|Прагу]], де народився його перший син Йосиф-Володимир.
У 1945 р., відразу після закінчення війни, П. Пундій вступив на медичний факультет [[Університет Ерлангена—Нюрнберга|Ерлянгенського університету]] (Німеччина, [[Баварія]]), де у 1949 р. отримав диплом лікаря.
1950 р. Павло Пундій з дружиною та з дітьми Йосифом-Володимиром, Христиною та Андрієм переїжджають у США. Спочатку йому довелось працювати на фабриці ниток, але через деякий час йому вдалося стати лікарем у м. Бей Шор. Тут він зустрічає українців-лікарів, які допомагають йому освоїти відмінності американської медицини.
У 1953 р. після здачі американських іспитів і отримання диплому та ліцензії П. Пундій починає працювати лікарем на головній залізничній станції у м. Чикаго. Тут він і працював до виходу на пенсію у 1988 р.
У 1990 р. сім'ю лікаря спіткає горе — помирає його дружина Дарія, мати 4-х дітей. У 1992 р. Павло Пундій одружується вдруге з Орисею Вітковською.
Усі діти Павла Пундія стали лікарями: Йосиф Пундій — лікар-інтерніст, Христина Пундій-Негвід — лікар-офтальмолог, Андій Пундій — лікар-психіатр, Лариса Пундій-Бозьо — доктор оптометрії.

=== Громадсько-наукова робота ===
З 1960 року Павло Пундій був активним членом Іллінойського відділу [[Українське лікарське товариство Північної Америки|Українського лікарського товариства Північної Америки]] (УЛТ ПА) та брав активну участь у житті української діаспори у м. Чикаго. На 12-х загальних зборах УЛТ ПА було обрано управу, до складу якої як скарбник увійшов Павло Пундій. Від того часу він був постійним членом управи УЛТ ПА.
1977 року, після переведення Головної управи УЛТ ПА з Нью-Йорка до Чикаго, організував та очолив медичний архів та бібліотеку при товаристві. Він і довголітно служив офіційним фотографом УЛТ ПА.
У 1980 р. вийшов перший том збірника «Український медичний архів», який був присвячений 120-річниці з Дня народження Євгена Озеркевича. З того часу було видано ще 13 томів «Українського медичного архіву», які були присвячені видатним українським лікарям, заснуванню Українського (таємного) університету, діяльності Українського лікарського товариства у Львові, створенню Українського шпиталю ім. Митрополита Андрея Шептицького.
«Українські лікарі» Т. 1 1994 р. біографічні дані про 428 українських лікарів.
«Українські лікарі» Т. 2 1996
«Українські лікарі» Т. 3 2008

=== Нагороди ===
* Медаль ім. д-ра Мар'яна Панчишина Українського Лікарського Товариства Північної Америки.
* Медаль «20 років відновлення НТШ у Львові».

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела ==
* Доктора Павла Пундія — з 90-літтям! // [[Свобода (газета)]]. — 2012. — 18 травня. — С. 15.
* ''[[Мельничук Богдан Іванович (письменник та краєзнавець)|Мельничук Б.]], Щербак Л.'' Пундій Павло Йосипович // {{ТЕС|3|157—158}}

* Ганиткевич Я. Історіограф української медицини Павло Пундій //Тернопілля’97: Регіон. річник. – Тернопіль, 1997. – С.219-221.
* Ганиткевич Я. Історіограф української медицини: До 75-річчя від дня народження //Тернопіль вечірній. – 1997. – 12 квіт.
* Бойцун Л. Про медицину він знає все //Свобода. – 1997. – 22 квіт.
* Єник О. Історіограф вітчизняної медицини //Свобода. – 1997. – 7 черв.
* Коваль І. Пам'ятник, викарбуваний у слові //Тернопільська газета. – 1999. – 26 серп.
{{bio-stub}}

[[Категорія:Українські історики]]
[[Категорія:Уродженці Косова (Чортківський район)]]
[[Категорія:Учні Української Станиславівської гімназії]]
[[Категорія:Учні Чортківської гімназії «Рідна Школа»]]
[[Категорія:Випускники Ерлянгенського університету]]
[[Категорія:Українська діаспора]]
[[Категорія:Українці США]]
[[Категорія:Дійсні члени НТШ]]
[[Категорія:Діячі УЛТ]]
[[Категорія:Почесні Доктори Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького]]

title: Пундій Павло Йосипович

Народився: 14 лютого 1922 · с. Косів, Чортківський район, Тернопільська область

Помер: 25 серпня 2015 (93 роки) · Чикаго, США

Національність: українець

Діяльність: історик

Галузь: медицина · історія медицини

Заклад: Університет Ерлангена—Нюрнберга

Членство: Наукове товариство імені Шевченка


text:
# Заборське
Заборське (словац. Záborské) — село в Словаччині, Пряшівському окрузі Пряшівського краю. Розташоване в центральній частині східної Словаччини, у Кощицькій улоговині в долині притоки Ториси.
Уперше згадується у 1304 році.
У селі є римо-католицький костел із 14 століття, палац-садиба з 1614 року в стилі ренесансу, у 1799 році перебудований у стилі бароко.

## Населення
| Рік:            | 1994. | 2004.    | 2014.    | 2024.    |
| --------------- | ----- | -------- | -------- | -------- |
| Кількість осіб: | 404   | 509      | 711      | 1219     |
| Різниця:        |       | +25,99 % | +39,68 % | +71,44 % |

| Рік:            | 2023. | 2024.   |
| --------------- | ----- | ------- |
| Кількість осіб: | 1204  | 1219    |
| Різниця:        |       | +1,24 % |

У селі проживає 753 особи.

title: Заборське

wikitext:
{{Населений пункт Словаччини
| тип                    =село
| назва                  = Заборське
| місцева назва          = {{lang-sk|Záborské}}
| прапор                 =
| опис прапора           =
| герб                   =
| опис герба             =
| зображення             = Slovakia Zaborske 4.JPG
| зображення_розмір      =
| зображення_підпис      = Заборське
| marksize               =
| край                   = [[Пряшівський край|Пряшівський]]
| округ                  = [[Пряшів (округ)|Пряшів]]
| засноване              =
| перша згадка           = 1304
| агломерація            =
| статус                 =
| поділ                  =
| поштові індекси        =
| код                    =
| координати             = <!-- {{coord|??|??|N|??|??|E|scale:100000|display=inline,title}} -->
|lat_dir=N | lat_deg= 48 | lat_min= 56
           | lat_sec= 47
|lon_dir=E | lon_deg= 21 | lon_min= 17
           | lon_sec= 20
| висота                 = 327
| етнікон                =
| станція                =
| відстань               =
| залізниця к            =
| ref-залізниця к        =
| автошлях к             =
| ref-автошлях к         =
| фізична к              =
| ref-фізична к          =
| залізниця с            =
| фізична с              =
| автошлях с             =
| міста-побратими        =
| день населеного пункту =
| адреса                 = Obecný úrad
Záborské 39

082 53 Petrovany
| вебсторінка            = http://www.obeczaborske.sk/
| староста               =
| ремарки                =
}}

'''Заборське''' ({{lang-sk|Záborské}}) — село в [[Словаччина|Словаччині]], [[Пряшів (округ)|Пряшівському окрузі]] [[Пряшівський край|Пряшівського краю]]. Розташоване в центральній частині східної Словаччини, у [[Кощицька улоговина|Кощицькій улоговині]] в долині притоки [[Ториса|Ториси]].

Уперше згадується у [[1304]] році.

У селі є римо-католицький [[костел]] із [[14 століття]], [[палац]]-[[садиба]] з [[1614]] року в стилі [[ренесанс]]у, у [[1799]] році перебудований у стилі [[бароко]].

== Населення ==
{{SK|pop}}
У селі проживає 753 особи.
== Примітки ==
{{reflist}}
== Джерела ==
* [http://www.obeczaborske.sk/ сайт села] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161101182141/http://www.obeczaborske.sk/ |date=1 листопада 2016 }}
* [http://www.e-obce.sk/obec/zaborske/zaborske.html дані про село на сайті www.e-obce.sk] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160911145704/http://www.e-obce.sk/obec/zaborske/zaborske.html |date=11 вересня 2016 }}

{{Пряшів (округ)}}
[[Категорія:Засновані в Європі 1303]]
[[Категорія:Села округу Пряшів]]

{{Slovakia-geo-stub}}

title: Село Заборське · словац. Záborské ±к:нп, засновані 1303 ±к:нп, засновані 1303

Країна: Словаччина

Край: Пряшівський

Окрес: Пряшів → SPARQL ←

· густота: 226,91 осіб/км²

Автомоб. ном.: PO

Поштовий індекс: 082 53 (pošta Petrovany)

title: Карта

Карта:
Заборське (Пряшівський край)
Заборське у Вікісховищі


text:
# Час відпочинку з суботи до понеділка
«Час відпочинку з суботи до понеділка» (рос. «Время отдыха с субботы до понедельника») — російський радянський художній фільм 1984 року.

## Сюжет
Подружня пара забезпечених немолодих вчених з двома дорослими дітьми відправляється на круїзному теплоході «Дмитро Фурманов» за маршрутом вихідного дня Ленінград-Валаам-Ленінград.
Під час екскурсії по острову Валаам подружжя свариться і Анна одна відправляється на попутньому човні в колишній монастир, де проживають інваліди. У човнярі, несподівано для себе, Анна впізнає друга юності Павла, якого, як їй здавалося, вона любила все життя і чекала зустрічі, хоча і вважала загиблим під час Німецько-радянської війни. Але Павло, який опинився безногим, на протезах, калікою, більш тверезо дивиться на їхню зустріч. Він відмовляється від сумбурної пропозиції переїхати назад в Ленінград до Анни, яка вирішила почати нове життя з коханим, і вона, засмучена відмовою, повертається на теплохід до чоловіка і дітей.

## У ролях
- Алла Демидова —  Анна
- Владислав Стржельчик —  Олексій Скворцов
- Олексій Баталов —  Павло
- Дар'я Михайлова —  Таня
- Михайло Неганов —  Пашка
- Ніна Ургант —  пасажирка теплохода
- Єгор Висоцький —  п'яний бородань
- Ігор Кашинцев —  масовик-витівник

## Знімальна група
- Автор сценарію і режисер-постановник — Ігор Таланкін
- Оператори-постановники: Георгій Рерберг, Павло Лебешев
- Художник-постановник — Валерій Філіппов
- Музика — Олексія Локтєва і Василя Шумова у виконанні рок-групи «Центр»

title: Час відпочинку з суботи до понеділка

wikitext:
{{Фільм
|українська назва  = Час відпочинку з суботи до понеділка
|оригінальна назва = {{lang-ru|Время отдыха с субботы до понедельника}}
|зображення        = Час відпочинку з суботи до понеділка.jpg
|жанр              = драма
|режисер           = [[Таланкін Ігор Васильович|Ігор Таланкін]]
|сценарист         = [[Таланкін Ігор Васильович|Ігор Таланкін]]
|Продюсер =
|Актори            = [[Демидова Алла Сергіївна|Алла Демидова]]
[[Стржельчик Владислав Гнатович|Владислав Стржельчик]]
[[Баталов Олексій Володимирович|Олексій Баталов]]
|оператор          = [[Рерберг Георгій Іванович|Георгій Рерберг]]
[[Лебешев Павло Тимофійович|Павло Лебешев]]
|композитор        = [[Олексій Локтєв]]
[[Шумов Василь Герардович|Василь Шумов]]
|художник          = [[Філіппов Валерій Миколайович|Валерій Філіппов]]
|кінокомпанія      = «[[Мосфільм]]»
|країна            = {{USSR}}
|тривалість        = 90 хв.
|рік               = 1984
| ідентифікатор    = 0088366
}}
'''«Час відпочинку з суботи до понеділка»''' ({{lang-ru|«Время отдыха с субботы до понедельника»}}) — російський радянський художній фільм 1984 року.

== Сюжет ==
Подружня пара забезпечених немолодих вчених з двома дорослими дітьми відправляється на круїзному теплоході «Дмитро Фурманов» за маршрутом вихідного дня Ленінград-Валаам-Ленінград.

Під час екскурсії по острову Валаам подружжя свариться і Анна одна відправляється на попутньому човні в колишній монастир, де проживають інваліди. У човнярі, несподівано для себе, Анна впізнає друга юності Павла, якого, як їй здавалося, вона любила все життя і чекала зустрічі, хоча і вважала загиблим під час Німецько-радянської війни. Але Павло, який опинився безногим, на протезах, калікою, більш тверезо дивиться на їхню зустріч. Він відмовляється від сумбурної пропозиції переїхати назад в Ленінград до Анни, яка вирішила почати нове життя з коханим, і вона, засмучена відмовою, повертається на теплохід до чоловіка і дітей.

== У ролях ==
* [[Демидова Алла Сергіївна|Алла Демидова]] — '' Анна ''
* [[Стржельчик Владислав Гнатович|Владислав Стржельчик]] — '' Олексій Скворцов ''
* [[Баталов Олексій Володимирович|Олексій Баталов]] — '' Павло ''
* [[Михайлова Дар'я Дмитрівна|Дар'я Михайлова]] — '' Таня ''
* [[Неганов Михайло Олексійович|Михайло Неганов]] — '' Пашка ''
* [[Ургант Ніна Миколаївна|Ніна Ургант]] — '' пасажирка теплохода ''
* [[Висоцький Єгор Станіславович|Єгор Висоцький]] — '' п'яний бородань ''
* [[Кашинцев Ігор Костянтинович|Ігор Кашинцев]] — '' масовик-витівник ''

== Знімальна група ==
* Автор сценарію і режисер-постановник — [[Таланкін Ігор Васильович|Ігор Таланкін]]
* Оператори-постановники: [[Рерберг Георгій Іванович|Георгій Рерберг]], [[Лебешев Павло Тимофійович|Павло Лебешев]]
* Художник-постановник — [[Філіппов Валерій Миколайович|Валерій Філіппов]]
* Музика — Олексія Локтєва і [[Шумов Василь Герардович|Василя Шумова]] у виконанні рок-групи «Центр»

== Посилання ==
* {{imdb|id=0088366|name=''«Час відпочинку з суботи до понеділка»''}}
{{бібліоінформація}}

{{Портали|Кінематограф}}

[[Категорія:Фільми СРСР 1984]]
[[Категорія:Фільми студії «Мосфільм»]]
[[Категорія:Фільми Ігоря Таланкіна]]

title: рос. Время отдыха с субботы до понедельника

Жанр: драма

Режисер: Ігор Таланкін

Сценарист: Ігор Таланкін

У головних · ролях: Алла Демидова · Владислав Стржельчик · Олексій Баталов

Оператор: Георгій Рерберг · Павло Лебешев

Композитор: Олексій Локтєв · Василь Шумов

Художник: Валерій Філіппов

Кінокомпанія: «Мосфільм»

Мова: російська

Країна: СРСР


text:
# Катаріна-Амалія Нідерландська
Її Королівська Високість Катаріна-Амалія, принцеса Оранська, принцеса Нідерландів і принцеса Оранська-Нассау (нід. Prinses Catharina-Amalia, prinses der Nederlanden, prinses van Oranje-Nassau; нар. 7 грудня 2003, Гаага, Нідерланди) — старша донька короля Віллема-Олександра і королеви Максими, внучка колишньої королеви Беатрікс.

## Біографія
Народилася 7 грудня 2003 в госпіталі Броново в Гаазі (Нідерланди). При народженні вона отримала титули принцеси Нідерландів і принцеси Оранської-Нассау. 30 квітня, коли батько став королем, Амалія отримала титул принцеси Оранської. Принцеса Катаріна-Амалія — перша в лінії успадкування престолу Нідерландів.
У принцеси Катаріни-Амалії є дві молодші сестри — принцеса Алексія, яка народилася в 2005, і принцеса Аріана, яка народилася 10 квітня 2007.
Хрестини принцеси Катаріни-Амалії відбулися 12 червня 2004 в Гаазі. Серед її хресних — принц Костянтин, молодший син колишньої королеви Беатрікс і дядько принцеси Катаріни-Амалії, і наслідна принцеса Швеції Вікторія.
10 грудня 2007 почала навчання в школі Bloemcampschool.

title: Катаріна-Амалія Нідерландська

wikitext:
{{Державний діяч
| українське ім'я    = Катаріна-Амалія Беатрікс Кармен Вікторія
| оригінальне ім'я   = Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria
| портрет            = Catharina-Amalia 2019 (cropped).jpg
| ширина портрета    = 200
| підпис             = Катаріна-Амалія у 2019
| герб               = Royal Coat of Arms of the Netherlands.svg
| титул              = принцеса Оранська
 принцеса Нідерландів
 принцеса Оранська-Нассау
| прапор             =
| періодпочаток      =
| періодкінець       =
| попередник         =
| спадкоємець        =

| дата народження    = 07.12.2003
| місце народження   = [[Гаага]], [[Нідерланди]]
| дата смерті        =
| місце смерті       =

| династія           = [[Оранська династія|Оранська]]
| батько             = [[Віллем-Олександр]]
| мати               = [[Максима (королева Нідерландів)|Королева Максима]]
| дружина            =
| діти =
| Рід =
| Національність     =
| Релігія            = [[Протестантська Церква в Нідерландах|Протестантка]]
| нагороди           =
| автограф           =
| Commons            =
}}
'''Її Королівська Високість Катаріна-Амалія, [[Принц Оранський|принцеса Оранська]], принцеса Нідерландів і принцеса Оранська-Нассау''' ({{lang-nl|Prinses Catharina-Amalia, prinses der Nederlanden, prinses van Oranje-Nassau}}; {{н|1}} [[7 грудня]] [[2003]], [[Гаага]], [[Нідерланди]]) — старша донька короля [[Віллем-Олександр|Віллема-Олександра]] і [[Максима (королева Нідерландів)|королеви Максими]], внучка колишньої королеви [[Беатрікс]].

== Біографія ==
Народилася 7 грудня 2003 в госпіталі Броново в [[Гаага|Гаазі]] ([[Нідерланди]]). При народженні вона отримала титули принцеси Нідерландів і принцеси Оранської-Нассау. 30 квітня, коли батько став королем, Амалія отримала титул [[Принц Оранський|принцеси Оранської]]. Принцеса Катаріна-Амалія — перша в лінії успадкування престолу Нідерландів.

У принцеси Катаріни-Амалії є дві молодші сестри — принцеса Алексія, яка народилася в 2005, і принцеса Аріана, яка народилася 10 квітня 2007.

Хрестини принцеси Катаріни-Амалії відбулися [[12 червня]] [[2004]] в Гаазі. Серед її хресних — принц Костянтин, молодший син [[Беатрікс|колишньої королеви Беатрікс]] і дядько принцеси Катаріни-Амалії, і наслідна принцеса Швеції [[Вікторія (кронпринцеса Швеції)|Вікторія]].

[[10 грудня]] [[2007]] почала навчання в школі Bloemcampschool.

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://www.koninklijkhuis.nl/ Офіційний вебсайт Королівського будинку Нідерландів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180708162616/https://www.koninklijkhuis.nl/ |date=8 липня 2018 }}
{{Бібліоінформація}}
[[Категорія:Уродженці Гааги]]
[[Категорія:Персоналії:Вассенаар]]
[[Категорія:Нідерландські принцеси]]

title: | принцеса Оранська принцеса Нідерландів принцеса Оранська-Нассау |

Ім'я при народженні: нід. Prinses Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria der Nederlanden, Prinses van Oranje-Nassau

Народження: 7 грудня 2003 (21 рік) · Гаага, Нідерланди

Країна: Нідерланди

Релігія: Протестантська церква Нідерландівd

Освіта: Christelijk Gymnasium Sorghvlietd і Bloemcampschoold

Рід: Оранська

Батько: Віллем-Олександр

Мати: Королева Максима

Нагороди: орден Золотого лева Нассау · Лицар Великого хреста ордена Нідерландського лева · Кавалер Великого хреста ордена Ізабелли Католички · Order of the Renaissance (Oman), 1st class

Медіафайли у Вікісховищі