text:
# Герман фон Айхгорн
Еміль Готтфрід Герман фон Айхгорн (нім. Emil Gottfried Hermann von Eichhorn; 13 лютого 1848 — 30 липня 1918) — німецький державний і політичний діяч, військовий. Офіцер Прусської армії, генерал-фельдмаршал Німецької імперської армії. Учасник австро-прусської (1866), франко-прусської (1870–1871), Першої світової воєн (1914–1918). Командувач німецькими окупаційними військами в Україні (1918). Убитий соціалістами в Києві.

## Життєпис

### Молоді роки
Народився 13 лютого 1848 року в місті Бреслау, Пруссія (нині Вроцлав, Польща).
1866 року вступив до 2-го гвардійського піхотного полку. Учасник австро-прусської війни 1866 та Франко-прусської війни 1870—1871. Служив у генеральному штабі. У 1901–1904 — командир 9-ї дивізії. З 1 травня 1904 року — командир XVIII Армійського корпусу.
З 1912 — генерал-інспектор 7-ї армійської інспекції. Перед Першою світовою війною вийшов у відставку, в серпні 1914 зарахований до резерву.

### Перша світова війна
Після початку Першої світової війни протягом певного часу був осторонь справ. 26 січня 1915 року призначений командувачем сформованої на Східному фронті 10-ї армії, розверненої від Тільзіту (нині місто Совєтськ, Калінінградська область) до Істербургу (нині місто Черняховськ Калінінградської області). До складу 10-ї армії увійшли XXXVIII та XXXIX резервні корпуси, XXI АК, 5-та гвардійська піхотна та Кенігсберзька ландверна дивізії, а також Тильзитський загін. Командував армією в Мазурській битві, протягом Свенцянського прориву. Від 30 липня 1916 року — командувач групи армій, до якої входили 10-та та 8-ма армії. 1917 року та на початку 1918 року група армій Ейхгорна діяла в Прибалтиці та Білорусі.

### Україна
Після більшовицького перевороту в Росії та укладення Берестейського миру, призначений командувачем німецьких окупаційних військ в Україні. Від 31 березня 1918 — головнокомандувач групи військ «Київ». Очолив адміністрацію областей України (за винятком тих, що знаходяться під управлінням Австро-Угорської адміністрації частин Волинської, Подільської, Херсонської і Катеринославської губерній), Крим, Таганрог, а також південні райони Білорусі, Донської області, частини Воронезької і Курської губерній і інші.
Видав накази про негайний засів ланів (6 квітня 1918) та запровадження німецьких військових судів на території України (25 квітня 1918), які Українська Центральна Рада розцінила як спробу втручання у внутрішні справи держави. Накази викликали рішучий протест з боку частини українських політичних партій і державних органів та спричинили конфлікт між УЦР і німецьким командуванням, який завершився державним переворотом і приходом до влади гетьмана Павла Скоропадського. За час окупації України видав наказ про повернення поміщиків до своїх маєтків з поновленням власності.

### Вбивство
Лідери російських лівих есерів, намагаючись зірвати умови Берестейського миру, підготували замах на Айхгорна і німецького консула в Москві графа Вільгельма Мірбаха.
30 липня 1918 убитий есером Борисом Донським. Групою, яка готувала замах на генерала, керувала Ірина Каховська. Замах на Г. фон Айхгорна та його особистого ад'ютанта капітана фон Дресслера здійснили о 2-й годині вдень по дорозі зі штабу на квартиру, ближче до неї: до військових наблизився візник з пасажиром, який і кинув бомбу. Генерал і його ад'ютант були важко поранені, увечері померли; нападників заарештували. 4 серпня затриманий на місці замаху на фельдмаршала невідомий під час допиту назвався Борисом Донським, селянином Рязанської губернії, та засвідчив, що зробив замах за постановою ЦК партії есерів у Москві. [Архівовано 29 червня 2016 у Wayback Machine.]
Впливові українські політичні партії висловили співчуття з приводу загибелі генерала і рішуче засудили теракт як такий, що був спрямований на підрив української державності. Після смерті Ейхгорна командування німецькими військами в Україні очолив генерал Гюнтер фон Кірхбах.

## Нагороди
- Пам'ятний хрест за 1866
- Залізний хрест
  - 2-го класу зразка 1870 року (1871)
  - дубове листя (18 серпня 1895)
  - застібка зразка 1914 року (3 січня 1915)
  - 1-го класу зразка 1914 року
- Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71
- Орден Святого Станіслава 3-го ступеня (Російська імперія; 31 серпня 1871)
- Орден Червоного орла
  - 2-го класу
  - 1-го класу
  - великий хрест з дубовим листям (20 серпня 1907)
- Хрест «За вислугу років» (Пруссія) (1891)
- Столітня медаль
- Орден Корони (Пруссія) 1-го класу із зіркою (17 січня 1904)
- Орден Філіппа Великодушного, великий хрест із зіркою (8 вересня 1905)
- Орден Чорного орла (1912)
- Pour le Mérite з дубовим листям
  - орден (18 серпня 1915)
  - дубове листя (28 вересня 1915)
- Військовий орден Святого Генріха, командорський хрест 2-го класу (26 жовтня 1916)
- Почесний доктор Берлінського університету (18 лютого 1918)

title: Герман фон Айхгорн

wikitext:
{{однофамільці|Айхгорн}}
{{Військовик
| ім'я                = Герман фон Айхгорн
| оригінал імені      = {{lang-de|Hermann von Eichhorn}}
| портрет             = Generaloberst von Eichhorn.jpg
| розмір              = 250пкс
| підпис              =
| ім'я при народженні =
| дата народження     = 13.2.1848
| місце народження    = {{Прапорець|GERold}} [[Бреслау]] [[Сілезія]], [[Німецька імперія]]
| дата смерті         = 30.7.1918
| місце смерті        = {{flagicon image|Flag of the Ukrainian State.svg}} [[Київ]],
 [[Українська держава]]
| прізвисько          =
| приналежність       = {{GERold}}
| країна              =
| рід військ          =
| роки служби         =
| звання              = [[Файл:WMacht A OF10-GenFeldmarschall 1942h1.svg|40пкс]] [[генерал-фельдмаршал]]
| підрозділ           =
| командування        =
| битви               = [[Австро-прусська війна]]

[[Французько-прусська війна]]

[[Перша світова війна]]:
* [[Августівська операція 1915]]
| нагороди            =
{{(!}} style="background: transparent"
{{!}}{{Pour le Mérite з дубовим листям}}{{!!}}{{Залізний хрест 1-го класу}}{{!!}}{{Залізний хрест 2-го класу}}
{{!}}-
{{!}}{{Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71}}{{!!}}{{Орден Святого Станіслава 3 ступеня}}{{!!}}{{Хрест «За вислугу років» (Пруссія)}}
{{!}}-
{{!}}{{Великий Хрест ордена Червоного орла}}{{!!}}{{Орден Червоного орла 1-го ступеня}}{{!!}}{{Орден Червоного орла 2-го ступеня}}
{{!}}-
{{!}}{{Столітня медаль}}{{!!}}{{Орден Корони (Пруссія)|1}}{{!!}}{{Орден Філіппа Великодушного}}
{{!}}-
{{!}}{{Пам'ятний хрест за кампанію 1866}}{{!!}}{{Орден Чорного орла}}{{!!}}{{Командор 2-го класу Військового ордена Святого Генріха}}
{{!)}}
| відносини           =
| інше                =
}}
'''Еміль Готтфрід Герман фон Айхгорн'''<ref>''[[Матяш Ірина Борисівна|Матяш І]].'' Роль дипломатичних установ у започаткуванні українсько-болгарських міждержавних відносин (1918—1921 рр.) // Український історичний журнал. — 2018. — № 2 (539) (березень—квітень). — С. 56.</ref> ({{lang-de|Emil Gottfried Hermann von Eichhorn}}; [[13 лютого]] [[1848]] — [[30 липня]] [[1918]]) — [[німці|німецький]] державний і політичний діяч, військовий. Офіцер [[Прусська армія|Прусської армії]], [[генерал-фельдмаршал]] [[імперська армія Німеччини|Німецької імперської армії]]. Учасник [[Австро-Прусська війна|австро-прусської]] ([[1866]]), [[Французько-прусська війна|франко-прусської]] ([[1870]]–[[1871]]), [[Перша світова війна|Першої світової воєн]] ([[1914]]–[[1918]]). Командувач німецькими окупаційними військами в Україні (1918). Убитий соціалістами в [[Київ|Києві]].

== Життєпис ==
[[Файл:Hermann von Eichhorn.jpg|міні|праворуч|250пкс|Генерал-полковник фон Ейхгорн. Портрет Рейнгольда Лепсіуса]]

=== Молоді роки ===
Народився [[13 лютого]] [[1848]] року в місті Бреслау, [[Пруссія]] (нині [[Вроцлав]], [[Польща]]).

[[1866]] року вступив до 2-го гвардійського піхотного полку. Учасник австро-прусської війни 1866 та [[Французько-прусська війна|Франко-прусської війни 1870—1871]]. Служив у генеральному штабі. У [[1901]]–[[1904]] — командир 9-ї дивізії. З [[1 травня]] 1904 року — командир XVIII Армійського корпусу.

З [[1912]] — генерал-інспектор 7-ї армійської інспекції. Перед [[Перша світова війна|Першою світовою війною]] вийшов у відставку, в [[серпень|серпні]] [[1914]] зарахований до резерву.

=== Перша світова війна ===
Після початку Першої світової війни протягом певного часу був осторонь справ. [[26 січня]] [[1915]] року призначений командувачем сформованої на Східному фронті 10-ї армії, розверненої від Тільзіту (нині місто [[Совєтськ (Калінінградська область)|Совєтськ]], [[Калінінградська область]]) до Істербургу (нині місто [[Черняховськ]] Калінінградської області). До складу 10-ї армії увійшли XXXVIII та XXXIX резервні корпуси, XXI АК, 5-та гвардійська піхотна та Кенігсберзька ландверна дивізії, а також Тильзитський загін. Командував армією в [[Мазурська битва|Мазурській битві]], протягом [[Свенцянський прорив|Свенцянського прориву]]. Від [[30 липня]] [[1916]] року — командувач групи армій, до якої входили 10-та та 8-ма армії. [[1917]] року та на початку [[1918]] року група армій Ейхгорна діяла в [[Прибалтика|Прибалтиці]] та [[Білорусь|Білорусі]].

=== Україна ===
Після [[Жовтневий переворот 1917|більшовицького перевороту в Росії]] та укладення [[Берестейський мир|Берестейського миру]], призначений командувачем німецьких окупаційних військ в Україні. Від [[31 березня]] [[1918]] — головнокомандувач групи військ «Київ». Очолив адміністрацію областей України (за винятком тих, що знаходяться під управлінням Австро-Угорської адміністрації частин [[Волинська губернія|Волинської]], [[Подільська губернія|Подільської]], [[Херсонська губернія|Херсонської]] і [[Катеринославська губернія|Катеринославської]] [[губернія|губерній]]), [[Кримський півострів|Крим]], [[Таганрог]], а також південні райони Білорусі, [[Донська область|Донської області]], частини [[Воронезька губернія|Воронезької]] і [[Курська губернія|Курської губерній]] і інші.

Видав накази про негайний засів ланів ([[6 квітня]] 1918) та запровадження німецьких військових судів на території України ([[25 квітня]] [[1918]])<ref>{{Cite web|title=Наказ №21 від 25 квітня 1918 — Вікіджерела|url=https://uk.wikisource.org/wiki/Наказ_%E2%84%9621_від_25_квітня_1918|website=uk.wikisource.org|accessdate=2021-05-23|language=uk|archive-date=23 травня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210523180321/https://uk.wikisource.org/wiki/Наказ_%E2%84%9621_від_25_квітня_1918}}</ref>, які [[Українська Центральна Рада]] розцінила як спробу втручання у внутрішні справи держави. Накази викликали рішучий протест з боку частини українських політичних партій і державних органів та спричинили конфлікт між УЦР і німецьким командуванням, який завершився [[Гетьманський переворот (1918)|державним переворотом]] і приходом до влади [[гетьман]]а [[Павло Скоропадський|Павла Скоропадського]]. За час окупації України видав наказ про повернення поміщиків до своїх маєтків з поновленням власності<ref>Павло Христюк Замітки і матеріяли до історії української революції. 1917—1920 рр. Том III (51 с.)</ref>.

=== Вбивство ===
Лідери російських лівих есерів, намагаючись зірвати умови Берестейського миру, підготували замах на Айхгорна і німецького консула в [[Москва|Москві]] графа [[Вільгельм Мірбах|Вільгельма Мірбаха]].

[[30 липня]] [[1918]] убитий есером [[Донськой Борис Михайлович|Борисом Донським]]. Групою, яка готувала замах на генерала, керувала [[Каховська Ірина Костянтинівна|Ірина Каховська]]. Замах на Г. фон Айхгорна та його особистого ад'ютанта капітана фон Дресслера здійснили о 2-й годині вдень по дорозі зі штабу на квартиру, ближче до неї: до військових наблизився візник з пасажиром, який і кинув бомбу. Генерал і його ад'ютант були важко поранені, увечері померли; нападників заарештували. 4 серпня затриманий на місці замаху на фельдмаршала невідомий під час допиту назвався Борисом Донським, селянином Рязанської губернії, та засвідчив, що зробив замах за постановою ЦК партії есерів у Москві.[http://www.history.org.ua/?hrono] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160629080207/http://www.history.org.ua/?hrono |date=29 червня 2016 }}

[[Файл:Invalidenfriedhof, Grabmal von Eichhorn, Hermann.jpg|міні|250пкс|Могила генерала в [[Берлін]]і]]

Впливові українські політичні партії висловили співчуття з приводу загибелі генерала і рішуче засудили теракт як такий, що був спрямований на підрив української державності. Після [[смерть|смерті]] Ейхгорна командування німецькими військами в Україні очолив генерал [[Гюнтер фон Кірхбах]].

== Нагороди ==

* [[Пам'ятний хрест за 1866]]
* [[Залізний Хрест (Німеччина)|Залізний хрест]]
** 2-го класу зразка 1870 року (1871)
** дубове листя (18 серпня 1895)
** застібка зразка 1914 року (3 січня 1915)
** 1-го класу зразка 1914 року
* [[Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71]]
* [[Орден Святого Станіслава]] 3-го ступеня (Російська імперія; [[31 серпня]] [[1871]])
* [[Орден Червоного орла]]
** 2-го класу
** 1-го класу
** великий хрест з дубовим листям (20 серпня 1907)
* [[Хрест «За вислугу років» (Пруссія)]] (1891)
* [[Столітня медаль]]
* [[Орден Корони (Пруссія)]] 1-го класу із зіркою ([[17 січня]] [[1904]])
* [[Орден Філіппа Великодушного]], великий хрест із зіркою (8 вересня 1905)
* [[Орден Чорного орла]] (1912)
* [[Pour le Mérite]] з дубовим листям
** орден ([[18 серпня]] [[1915]])
** дубове листя ([[28 вересня]] [[1915]])
* [[Військовий орден Святого Генріха]], командорський хрест 2-го класу ([[26 жовтня]] [[1916]])
* [[Почесний доктор]] [[Берлінський університет імені Гумбольдтів|Берлінського університету]] (18 лютого 1918)

== Примітки ==
{{reflist}}

== Джерела та література ==
* ''[[Волковинський Валерій Миколайович|Волковинський В]].'' [https://dt.ua/SOCIETY/nayguchnishiy_teroristichniy_akt_periodu_ukrayinskoyi_revolyutsiyi.html Найгучніший терористичний акт періоду Української революції] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180724123532/https://dt.ua/SOCIETY/nayguchnishiy_teroristichniy_akt_periodu_ukrayinskoyi_revolyutsiyi.html |date=24 липня 2018 }} // [[Дзеркало тижня]]. — 2001. — № 5 (329) (3—9 лютого).
* ''Волковинський В. М., Лупандін О. І.'' [http://history.org.ua/?termin=Eykhgorn_G Ейхгорн (Eichhorn) Герман фон] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20160310183226/http://history.org.ua/?termin=Eykhgorn_G |date=10 березня 2016 }} // {{ЕІУ|3| }}
* ''Дорошенко Д.'' [http://uk.wikisource.org/wiki/Наказ_%E2%84%9621_від_25_квітня_1918 Наказ про впровадження військово-польових судів задля відновлення громадського порядку] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171111042439/https://uk.wikisource.org/wiki/Наказ_%E2%84%9621_від_25_квітня_1918 |date=11 листопада 2017 }} // Історія України. 1917—1923 рр.: Українська гетьманська держава 1918 року. — Ужгород, 1930. — С. 32—33.
* {{ДІУ-2001}}
* ''[[Пиріг Руслан Якович|Пиріг Р. Я]].'' [http://chtyvo.org.ua/authors/Pyrih_Ruslan/Feldmarshal_Herman_Aikhhorn_sluzhba_ta_smert_v_Ukraini_kviten__lypen_1918_r Фельдмаршал Герман Айхгорн: служба та смерть в Україні (квітень — липень 1918 р.)] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20171108204733/http://chtyvo.org.ua/authors/Pyrih_Ruslan/Feldmarshal_Herman_Aikhhorn_sluzhba_ta_smert_v_Ukraini_kviten__lypen_1918_r |date=8 листопада 2017 }} // Український історичний журнал. — 2017. — № 3.
* ''Пиріг Р. Я.'' Відносини України і Центральних держав: нетипова окупація 1918 року (Фельдмаршал Герман Айхгорн 110—140 с.) / НАН України. Інститут історії україни. ‒ К. : Інститут історії України, 2018. ‒ 358 с. — ISBN 978-966-02-8483-8.
* {{NDB|4|377||Eichhorn, Hermann von|Hermann Gackenholz}} {{ref-de}}
* Jürgen Hahn-Butry (Hrsg.): Preußisch-deutsche Feldmarschälle und Großadmirale. — Berlin : Safari, 1938. {{ref-de}}
* ''Der Königlich Sächsische Militär-St. Heinrichs-Orden 1736—1918, Ein Ehrenblatt der Sächsischen Armee'', Wilhelm und Bertha von Baensch-Stiftung, Dresden 1937, S.83 {{ref-de}}

== Посилання ==
* Ейхгорн (Eichhorn) Герман фон // Україна в міжнародних відносинах. Енциклопедичний словник-довідник. [https://chtyvo.org.ua/authors/Varvartsev_Mykola/Ukraina_v_mizhnarodnykh_vidnosynakh_Entsyklopedychnyi_slovnyk-dovidnyk_Vypusk_5.pdf Випуск 5. Біографічна частина: А-М] / Відп. ред. М. М. Варварцев. — К.: Ін-т історії України НАН України, 2014. — с.150
{{commonscat|Hermann von Eichhorn}}
* [http://www.hrono.info/biograf/bio_e/eyhgorn.html Біографія Германа фон Ейхгорна] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20080316175851/http://www.hrono.info/biograf/bio_e/eyhgorn.html |date=16 березня 2008 }} {{ref-ru}}
* [http://www.hai-nyzhnyk.in.ua/doc/30doc.php Айхгорн Герман] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20140331193013/http://www.hai-nyzhnyk.in.ua/doc/30doc.php |date=31 березня 2014 }}
{{нормативний контроль}}
{{DEFAULTSORT:Айхгорн}}
[[Категорія:Генерал-фельдмаршали Німецької імперії]]
[[Категорія:Уродженці Вроцлава]]
[[Категорія:Учасники австро-прусської війни]]
[[Категорія:Учасники французько-прусської війни]]
[[Категорія:Німецькі генерали Першої світової війни]]

title: нім. Hermann von Eichhorn

Народження: 13 лютого 1848 · Бреслау Сілезія, Німецька імперія

Смерть: 30 липня 1918 (70 років) · Київ, Українська держава

Поховання: Інваліденфрідгоф

Країна: Прусське королівство

Приналежність: Німецька імперія

Звання: генерал-фельдмаршал

Командування: 9th Division (German Empire)d, Leib-Grenadier-Regiment König Friedrich Wilhelm III. (1. Brandenburgisches) Nr. 8d, XVIII Corpsd, Q1694778? і 10-а армія

Війни / битви: Австро-прусська війна · Французько-прусська війна · Перша світова війна: - Августівська операція 1915

Нагороди: | Орден «Pour le Mérite» з дубовим листям (Пруссія) | Залізний хрест 1-го класу | Залізний хрест 2-го класу | | Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71 | Орден Святого Станіслава 3 ступеня | Хрест «За вислугу років» (Пруссія) | | Великий Хрест ордена Червоного орла | Орден Червоного орла 1-го ступеня | Орден Червоного орла 2-го ступеня | | Столітня медаль | | Орден Філіппа Великодушного | | Пам'ятний хрест за кампанію 1866 | Орден Чорного орла | Командорський хрест 2-го класу Військового ордена Святого Генріха |

title: Війни / битви

Орден «Pour le Mérite» з дубовим листям (Пруссія): Залізний хрест 1-го класу · Залізний хрест 2-го класу

Пам'ятна військова медаль за кампанію 1870-71: Орден Святого Станіслава 3 ступеня · Хрест «За вислугу років» (Пруссія)

Великий Хрест ордена Червоного орла: Орден Червоного орла 1-го ступеня · Орден Червоного орла 2-го ступеня

Столітня медаль: Орден Філіппа Великодушного

Пам'ятний хрест за кампанію 1866: Орден Чорного орла · Командорський хрест 2-го класу Військового ордена Святого Генріха


text:
# Буртаковка
Бурта́ковка (рос. Буртаковка, башк. Буртаковка) — присілок у складі Мечетлінського району Башкортостану, Росія. Входить до складу Алегазовської сільської ради.
Населення — 248 осіб (2010; 289 в 2002).
Національний склад:
- росіяни — 45 %
- башкири — 35 %

wikiname: ukwiki

title: Буртаковка

in_language: uk

wikitext:
{{Населений пункт Росії
 | тип             = присілок
 | тип_род         = присілка
 | назва           = Буртаковка
 | назва ін.       = {{lang-ru|Буртаковка}}<br/>{{lang-ba|Буртаковка}}
 | карта розташування1 = Росія Башкортостан
 | зображення         =
 | зображення_розмір  =
 | зображення_підпис  =
 | суб'єкт РФ      = [[Башкортостан]]
 | район           = [[Мечетлінський район]]
 | поселення       = [[алегазовська сільська рада|Алегазовська сільрада]]
 | код ЗКАТУ       =
 | засноване       =
 | статус          =
 | поділ           =
 | населення       = 248 осіб ([[2010]]{{RUS-BA-census}})
 | поштові індекси =
 | код             =
 | lat=
 | long=
 | lat_dir=N
 | lat_deg= 55
 | lat_min= 53
 | lat_sec= 52
 | lon_dir=E
 | lon_deg= 58
 | lon_min= 06
 | lon_sec= 32
 | висота          =
 | водойма         =
 | станція         =
 | відстань о      =
 | відстань р      =
 | схема           =
 | міста-побратими =
 | день міста      =
 | адреса          =
 | вебсторінка     =
 | мер             =
 }}

'''Бурта́ковка''' ({{lang-ru|Буртаковка}}, {{lang-ba|Буртаковка}}) — [[присілок]] у складі [[мечетлінський район|Мечетлінського району]] [[Башкортостан]]у, [[Росія]]. Входить до складу [[алегазовська сільська рада|Алегазовської сільської ради]].

Населення — 248 осіб ([[2010]]; 289 в [[2002]]{{RUS-census2002}}).

Національний склад{{RUS-BA-population-2002-2009}}:
* [[росіяни]] — 45 %
* [[башкири]] — 35 %

== Джерела ==
* {{Карта|N-40-9}}

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
* [http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.898609&lon=58.109779&z=13&show=/9379822/ru/ На Вікімапії] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20200818012754/http://wikimapia.org/#lang=ru&lat=55.898609&lon=58.109779&z=13&show=/9379822/ru/ |date=18 серпня 2020 }}

{{bash-stub}}
{{мечетлінський район}}

[[Категорія:Населені пункти Мечетлінського району]]
[[Категорія:Присілки Башкортостану]]

title: присілок Буртаковка

Країна: Росія

Суб'єкт Російської Федерації: Башкортостан

Муніципальний район: Мечетлінський район

Поселення: Алегазовська сільрада

title: Основні дані

Основні дані:
Мапа
· Буртаковка · Буртаковка


text:
# Штрицельмаркт
Штрицельмаркт (нім. Striezelmarkt) — найстаріший в Німеччині та один з найвідоміших у Європі різдвяний ярмарок, який проводиться щороку в Дрездені в різдвяний час (з кінця листопада по 24 грудня).
Штрицельмаркт був вперше згаданий в 1434 році при курфюрсті Саксонії Фрідріху II. У той час він проводився щопонеділка перед Різдвом. У минулих століттях він розвинувся у великій традиційний ринок з більш ніж 250 кіосками, які займають значну частину центру Дрездену. Зараз Штрицельмаркт відвідують щорічно більш як 2 млн відвідувачів з усього світу.
На Штрицельмаркті дбайливо дотримуються різноманітні старовинні традиції, а продаються тут вироби майстрів-ремісників з околиць Дрездену, які славляться по всій Німеччині. У центрі ринку стоїть велика ялина і найбільша у світі дерев'яна різдвяна піраміда, а також чотири традиційних різдвяних фігури: сніговик, лускунчик, рудокоп і сливова людина — типові символи Різдва. В центрі ярмарку на сцені встановлено величезний різдвяний календар у формі казкового замку. Щодня на ринку проводяться культурні заходи: концерти, конкурси.
Типові частування Штріцельмаркту — дрезденський штолен, фігурки з шоколаду, фрукти в шоколаді, сливові чоловічки, саксонські сирники і пончики, смажені мигдаль і каштани, гарячі закуски (німецькі ковбаски, шашлики). Від холоду відвідувачі рятуються глінтвейном (Glühwein) і пуншем. У кіосках пропонуються традиційні різдвяні товари: ялинкові прикраси, вироби місцевих художніх промислів, як, наприклад, різдвяні вертепи, традиційні різдвяні аркові канделябри, різдвяні піраміди та різдвяні димлячі чоловічки.

title: Штрицельмаркт

wikitext:
[[Файл:Striezelmarkt 2009 02368.jpg|250px|thumb|right|Вид на Штрицельмаркт і найбільшу в світі дерев'яну [[Різдвяна піраміда|різдвяну піраміду]]]]
'''Штрицельмаркт''' ({{lang-de|Striezelmarkt}}) — найстаріший в Німеччині та один з найвідоміших у Європі [[різдвяний ярмарок]], який проводиться щороку в [[Дрезден]]і в різдвяний час (з кінця листопада по 24 грудня).

Штрицельмаркт був вперше згаданий в 1434 році при курфюрсті Саксонії [[Фрідріх II (курфюрст Саксонії)|Фрідріху II]]. У той час він проводився щопонеділка перед Різдвом. У минулих століттях він розвинувся у великій традиційний ринок з більш ніж 250 кіосками, які займають значну частину центру Дрездену. Зараз Штрицельмаркт відвідують щорічно більш як 2 млн відвідувачів з усього світу.

На Штрицельмаркті дбайливо дотримуються різноманітні старовинні традиції, а продаються тут вироби майстрів-ремісників з околиць Дрездену, які славляться по всій Німеччині. У центрі ринку стоїть велика ялина і найбільша у світі дерев'яна різдвяна піраміда, а також чотири традиційних різдвяних фігури: [[сніговик]], [[лускунчик]], рудокоп і [[сливова людина]] — типові символи Різдва. В центрі ярмарку на сцені встановлено величезний різдвяний календар у формі казкового замку. Щодня на ринку проводяться культурні заходи: концерти, конкурси.

Типові частування Штріцельмаркту — дрезденський [[штолен]], фігурки з шоколаду, фрукти в шоколаді, [[Сливова людина|сливові чоловічки]], саксонські [[Саксонські сирники|сирники]] і пончики, смажені [[мигдаль]] і [[каштан]]и, гарячі закуски (німецькі ковбаски, шашлики). Від холоду відвідувачі рятуються [[глінтвейн]]ом (''Glühwein'') і [[пунш]]ем. У кіосках пропонуються традиційні різдвяні товари: [[ялинкові прикраси]], вироби місцевих художніх промислів, як, наприклад, [[Шопка|різдвяні вертепи]], традиційні [[Швіббоген|різдвяні аркові канделябри]], [[різдвяна піраміда|різдвяні піраміди]] та різдвяні [[димляча людина|димлячі чоловічки]].

== Посилання ==
* [Http://www.dresden.de/striezelmarkt Офіційний сайт] {{Ref-de}}
* [https://web.archive.org/web/20121210171740/http://www.dresden.de/de/05/02/04/01/Dresdner-Striezelmarkt-Geschichte-Tradition.php історія і традиція Штріцельмаркт] {{Ref-de}}
* [Http://www.weihnachtsmarktdresden.com www.weihnachtsmarktdresden.com] {{Ref-de}}

{{Бібліоінформація}}

[[Категорія:Культура Дрездена]]
[[Категорія:Різдво]]
[[Категорія:Традиції Німеччини]]


text:
# Понаринка
Понаринка (рос. Понаринка) — присілок в Золотухинському районі Курської області Російської Федерації.
Населення становить 6 осіб. Входить до складу муніципального утворення Онуфрієвська сільрада.

## Історія
Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю Східна Слобожанщина.
Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Онуфрієвська сільрада.

## Населення
| 2002 | 2010 |
| ---- | ---- |
| 9    | ↘6   |

title: Понаринка

wikitext:
{{Населений пункт Росії
|тип             = [[присілок]]
|тип_род         = присілка
|назва           = Понаринка
|назва ін.       = Понаринка
|прапор          =
|опис прапора    =
|герб            =
|опис герба      =
|розташування    =
|опис розташування  =
|зображення         =
|зображення_розмір  =
|зображення_підпис  =
|mapx            =
|mapy            =
|суб'єкт РФ      = [[Курська область]]
|район           = [[Золотухинський район|Золотухинський район]]
|міський округ   =
|поселення       = [[Онуфрієвська сільрада]]
|рада            =
|код ЗКАТУ       =
|засноване       =
|перша згадка    =
|завойоване      =
|попередні назви =
|статус          =
|поділ           =
|населення       = {{зменшення}} 6
|ref-населення   =
|площа           =
|ref-площа       =
|густота         =
|поштові індекси = <!--або поштовий індекс-->
|телефонний код  = <!--телефонний код-->
|часовий пояс    = [[Московський час|MSK]] ([[UTC+3]])
|висота          =
|водойма         =
|станція         =
|відстань        = <!--відстань до станції-->
<!--До центру муніципального району/міського округу-->
|залізниця р     =
|ref-залізниця р =
|автошлях р      =
|ref-автошлях р  =
|фізична р       = <!--або відстань р-->
|ref-фізична р   =
|залізниця о     =
|ref-залізниця о =
|автошлях о      =
|ref-автошлях о  =
|фізична о       = <!--або відстань о-->
|ref-фізична о   =
<!--До Москви-->
|залізниця с     =
|ref-залізниця с =
|автошлях с      =
|ref-автошлях с  =
|фізична с       = <!--або відстань с-->
|ref-фізична с   =
|схема           =
|міста-побратими =
|день міста      =
|катойконіми     =
|адреса          =
|вебсторінка    =
|мер             = <!--або голова, або губернатор-->
|ремарки         =
|карта розташування1   =Росія Курська область
}}
'''Понаринка''' ({{lang-ru|Понаринка}}) — [[присілок]] в [[Золотухинський район|Золотухинському районі]] [[Курська область|Курської області]] [[Росія|Російської Федерації]].

Населення становить 6 осіб. Входить до складу муніципального утворення [[Онуфрієвська сільрада]].

== Історія ==

Населений пункт розташований на території українського етнічного та культурного краю [[Східна Слобожанщина]].

Від 2004 року входить до складу муніципального утворення [[Онуфрієвська сільрада]]<ref>[https://web.archive.org/web/20160314021302/http://zakon.scli.ru/ru/legal_texts/legislation_rf/index.php?d_id4=bb946d29-340c-4f4d-a79c-98e025259910&do4=document&id4=1bcc3f5b-8dc3-4546-b263-22f994cbb55b Закон Курской области от 14.10.2004 № 48-ЗКО «О муниципальных образованиях Курской области»] {{ref-ru}}</ref>.

== Населення ==

{{Населення РФ | Понаринка }}

== Примітки ==

{{reflist|1}}

{{Золотухинський район}}
{{Russia-geo-stub}}

[[Категорія:Населені пункти Золотухинського району]]

title: присілок Понаринка

Суб'єкт Російської Федерації: Курська область

Муніципальний район: Золотухинський район

Поселення: Онуфрієвська сільрада

title: Основні дані

Населення: ▼ 6

Часовий пояс: MSK (UTC+3)

Основні дані:
Мапа
· Понаринка · Понаринка


text:
# Мухаммад Бахтіяр Хілджі
Іхтіар ад-Дін Мухаммад Бахтіяр Хілджі (перс. اختیارالدین محمد بختیار خلجی; д/н—1206) — 1-й мусульманський володар Бенгалії у 1203—1206 роках.

## Життєпис
Походив з тюркського племені Халаджі, клані Хілджі. Не належав до знаті. Народився і виріс у Гармсірі (в районі Гільменду). Поступив на службу до султана Мухаммада Ґорі. Його спочатку призначили деван-і-ардом у Горі. 1193 року опинився в Пенджабі, спробував долучитися до війська султана в складі загону Айбека для походу проти Чаухан, але отримав відмову. В результаті опинився на службі в Маліка Хізбар ад-Діна, який очолював залогу у Бадаюні. Через деякий час він разом з Малік Хусам ад-Діном здійснив похід проти місцевих раджів в долині Гангу (в сучасний Ауд), що продовжували боротьбу після поразки маграджахіраджи Джаячандри, де виявив військові здібності. Хусам надав йому земельний маєток у південно-східній частині сучасного округу Мірзапур. Халджі незабаром закріпився там і здійснив успішні рейди на схід проти окремих залог та загонів Харішчандри.
1200 року захопив регіон Біхар, завдавши поразки військам імперії Сена. При цьому було пограбовано буддистські центри в Одантапурі та Вікрамашілі та знищено великий освітній центр Наланда, що середньовічні мусульманські хроністи дорівнювали до міста. 1203 року вступив у безпосередню боротьбу з магараджахіраджею Лакшманасеною. Швидким ударом Бахтіяр завдав супротивникові поразки, захопив місто і область Набадвіп, а потім зайняв столицю Сени — Лакхнауті. Ворог втік на схід своєї держави.
В захоплених володіннях наділив вояків маєтностями, наказавши споруджувати мечеті та медресе, сприяти ісламізації населення. Своєю столицею зробив місто Лакхнауті. Фактично став незалежним володарем, чому сприяла схожа політика іншого гурідського командувача — Айбека в Делі. З 1204 року став карбувати власну золоту монету.
Втім не зміг захопити Східну Бенгалію, де успішно чинив спротив Вішварупсена, син Лакшманасени. Проте вдалося встановити зверхність над племенами Бодо і Меч, які прийняли іслам. 1206 року за підтримки Алі, вождя племені меч, розпочав похід з метою підкорення Тибету, який на той час було поділено на дрібні володіння, але в долині Чумбі зазнав поразки, відступивши до міста Девкот. Тут захворів, чим скористався його родич Алі Мардан Хілджі, який вбив Мухаммада Бахтіяра й захопив владу.

## Зовнішність
Мав низький фізичний зріст, непривітне обличчя та довгі руки нижче колін.

title: Мухаммад Бахтіяр Хілджі

wikitext:
{{Особа
|ім'я              = Мухаммад Бахтіяр Хілджі
|місце_проживання  =
|інші_імена        =
|зображення        =
|розмір_зображення =
|підпис_зображення =
|ім'я_при_народженні =
|дата_народження   = невідомо
|місце_народження  = Гармсір
|дата_смерті       = 1206
|місце_смерті      =
|причина_смерті    =
|громадянство      =
|національність    =
|відомий_(відома)  =
|рід_діяльності    =
|титул             =
|військове звання  =
|термін            = 1203—1206
|попередник        =
|наступник         = [[Алі Мардан Хілджі]]
|партія            =
|конфесія          = іслам
|дружина           =
|діти              =
|рід               = [[Династія Бенгальські Хілджі|Бенгальські Хілджі]]
|родичі            =
|батько            =
|матір             =
|нагороди          =
|зріст             =
|вага              =
|герб              =
}}
'''Іхтіар ад-Дін Мухаммад Бахтіяр Хілджі''' ({{lang-fa|اختیارالدین محمد بختیار خلجی}}; д/н—[[1206]]) — 1-й мусульманський володар [[Бенгальський султанат|Бенгалії]] у [[1203]]—[[1206]] роках.

== Життєпис ==
Походив з тюркського племені Халаджі, клані Хілджі. Не належав до знаті. Народився і виріс у Гармсірі (в районі [[Гільменд (провінція)|Гільменду]]). Поступив на службу до султана [[Мухаммад Ґорі|Мухаммада Ґорі]]. Його спочатку призначили деван-і-ардом у [[Гор (провінція, Афганістан)|Горі]]. 1193 року опинився в Пенджабі, спробував долучитися до війська султана в складі загону [[Кутб ад-Дін Айбек|Айбека]] для походу проти [[Чаухан]], але отримав відмову. В результаті опинився на службі в Маліка Хізбар ад-Діна, який очолював залогу у [[Бадаюн]]і. Через деякий час він разом з Малік Хусам ад-Діном здійснив похід проти місцевих раджів в долині Гангу (в сучасний Ауд), що продовжували боротьбу після поразки маграджахіраджи [[Джаячандра|Джаячандри]], де виявив військові здібності. Хусам надав йому земельний маєток у південно-східній частині сучасного округу [[Мірзапур (округ)|Мірзапур]]. Халджі незабаром закріпився там і здійснив успішні рейди на схід проти окремих залог та загонів [[Харішчандра|Харішчандри]].

1200 року захопив регіон Біхар, завдавши поразки військам [[Династія Сена|імперії Сена]]. При цьому було пограбовано буддистські центри в Одантапурі та [[Вікрамашіла|Вікрамашілі]] та знищено великий освітній центр [[Наланда]], що середньовічні мусульманські хроністи дорівнювали до міста. 1203 року вступив у безпосередню боротьбу з магараджахіраджею [[Лакшманасена|Лакшманасеною]]. Швидким ударом Бахтіяр завдав супротивникові поразки, захопив місто і область [[Набадвіп]], а потім зайняв столицю Сени — Лакхнауті. Ворог втік на схід своєї держави.

[[Файл:Bengal. Muhammad Bakhtiyar Khalji. 1204-1206.Struck in the name of Mu'izz al-Din Muhammad bin Sam, Dated Samvat 1262 (1204 AD).jpg|міні|ліворуч|200пкс|Динар Мухаммада бахтіяра Хілджі]]В захоплених володіннях наділив вояків маєтностями, наказавши споруджувати мечеті та медресе, сприяти ісламізації населення. Своєю столицею зробив місто Лакхнауті. Фактично став незалежним володарем, чому сприяла схожа політика іншого гурідського командувача — Айбека в Делі. З 1204 року став карбувати власну золоту монету.

[[Файл:Map of the Khaljis of Bengal.png|міні|праворуч|200пкс|Володіння Мухаммада Бахтіяра Хілджі на момент загибелі]]Втім не зміг захопити Східну Бенгалію, де успішно чинив спротив [[Вішварупсена]], син Лакшманасени. Проте вдалося встановити зверхність над племенами Бодо і Меч, які прийняли іслам. 1206 року за підтримки Алі, вождя племені меч, розпочав похід з метою підкорення Тибету, який на той час було поділено на дрібні володіння, але в долині [[Чумбі]] зазнав поразки, відступивши до міста Девкот. Тут захворів, чим скористався його родич [[Алі Мардан Хілджі]], який вбив Мухаммада Бахтіяра й захопив владу.

== Зовнішність ==
Мав низький фізичний зріст, непривітне обличчя та довгі руки нижче колін.

== Джерела ==
* Islam, Sirajul; Miah, Sajahan; Khanam, Mahfuza; Ahmed, Sabbir (eds.). Banglapedia: the National Encyclopedia of Bangladesh. Dhaka, Bangladesh: Banglapedia Trust, Asiatic Society of Bangladesh. 2012. ISBN 984-32-0576-6.

[[Категорія:Історія Бенгалії]]
[[Категорія:Правителі XIII століття]]

title: Мухаммад Бахтіяр Хілджі

Народився: невідомо · Гармсір

Помер: 1206 · Bangarhd, Gangarampurd, Gangarampur subdivisiond, Dakshin Dinajpur districtd, Malda divisiond, Індія

Діяльність: офіцер

Членство: Династія Хілджі

Наступник: Алі Мардан Хілджі

Конфесія: іслам

Рід: Бенгальські Хілджі


text:
# Джеральдін Муді
Джеральдін Муді (до шлюбу Фіцгіббон, 31 жовтня 1854 — 4 жовтня 1945) — канадська піонерка фотографії, яка задокументувала у світлинах ранню історію Канади. Прославилась роботою з корінним населенням Північної Канади. Муді — одна з перших професійних жінок-фотографок у Канаді. Відкрила фотостудії в Батлфорді, Саскачеван (1891), Мейпл-Крік (1897), і Медисин-Гет, Альберта (1897).

## Життєпис
Народилася в Торонто, Онтаріо, Канада (яка на той час була провінцією Канада) 31 жовтня 1854 року в родині Агнес та Чарльза Фіцгіббонів. Джеральдін була внучкою письменниці Сусанни Муді і далекою родичкою Кетрін Парр Трейл.
Одружилася зі своїм далеким родичем Джоном Дугласом Муді в Англії в 1878 році, з яким повернулася до Канади, спочатку переїхавши до західної Канади. Певний час займалася з чоловіком фермерським господарством у Манітобі, а потім переїхали до Оттави. У 1885 році чоловік отримав призначення в Північно-Західній поліції (NWMP). Народила в шлюбі шістьох дітей.
Джеральдін Муді померла в 1945 році у віці 90 років, похована на кладовищі Бернсленд в Калгарі, штат Альберта, Канада.

## Фотокар'єра
Живучи у сільській Канаді на рубежі XX століття, Джеральдін Муді знаходилася у світі чоловічого домінування та відсутності жінок із помітним соціальним статусом. Попри це, вона була набагато успішнішою та впливовішою, ніж її столичні колеги.
Окрім портретів, Муді фотографувала кінну поліцію, фермерство та польові квіти. Вона часто супроводжувала чоловіка у подорожах, фотографуючи Інну в районі Гудзонової затоки (1904—1909). Також знімала навколо міста Реджайна (1910—1911). Багато її світлин були пов'язані з роботою чоловіка на канадській тихоокеанській залізниці і були частиною його доповідей прем'єр-міністру Вільфреду Лор'є та представникам КТЗ.
У своїх працях Джеральдін Муді згадувала про необхідність модифікувати свою техніку через відблиски снігу та сувору погоду.

## Спадщина
Фотографії Муді знаходяться в постійних музейних колекціях, зокрема, Музею Гленбоу в Альберті, Канада; Британського музею у Лондоні, Англія; та інших.
Марка із зображенням фотографії Муді, Koo-tuck-tuck, була випущена 22 березня 2013 року Canada Post як частина їх серії Canadian Photography. На ній зображена традиційно одягнена інуїтська жінка.
Роботи Джеральдін Муді були частиною виставки 2017 р. «See North of Ordinary, The Arctic Photographs of Geraldine and Douglas Moodie» у музеї Гленбоу.

## Публікації
- White, Donny (1998). In Search of Geraldine Moodie. Regina, Canada: University of Regina Press. ISBN 9780889771109. Архів оригіналу за 8 листопада 2021. Процитовано 9 березня 2021.
- White, Donny (1999). Geraldine Moodie, An Inventory. Regina, Canada: University of Regina Press. ISBN 9780889770997.

title: Джеральдін Муді

wikitext:
{{Особа
|жінка = так
|оригінал імені = Geraldine Moodie
}}

'''Джеральдін Муді''' ([[Дошлюбне та шлюбне прізвище|до шлюбу]] '''Фіцгіббон''', 31 жовтня 1854 — 4 жовтня 1945) — канадська піонерка [[фотограф]]ії, яка задокументувала у світлинах ранню історію Канади. Прославилась роботою з [[Корінні народи Північної Канади|корінним населенням Північної Канади]].<ref>{{Cite web|url=http://esask.uregina.ca/entry/moodie_geraldine_1854-1945.html|title=The Encyclopedia of Saskatchewan {{!}} Details|last=Saskatchewan|first=Cory Toth — Encyclopedia Of|website=esask.uregina.ca|accessdate=26 червня 2016|archiveurl=https://web.archive.org/web/20160903183510/http://esask.uregina.ca/entry/moodie_geraldine_1854-1945.html|archivedate=3 September 2016}}</ref> Муді — одна з перших професійних жінок-фотографок у Канаді.<ref name=":4">{{Cite news|url=https://www.theguardian.com/artanddesign/gallery/2017/feb/15/geraldine-moodie-douglas-moodie-photographers-1900s-canada-inuit|title=The white frontier: Inuit life in 1900s Canada – in pictures|date=15 лютого 2017|work=The Guardian|accessdate=2 лютого 2019|issn=0261-3077|archive-date=23 квітня 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190423120513/https://www.theguardian.com/artanddesign/gallery/2017/feb/15/geraldine-moodie-douglas-moodie-photographers-1900s-canada-inuit}}</ref> Відкрила фотостудії в [[Battleford|Батлфорді]], Саскачеван (1891), [[Мейпл-Крік (Саскачеван)|Мейпл-Крік]] (1897), і [[Медисин-Гет]], Альберта (1897).

== Життєпис ==
Народилася в [[Торонто]], Онтаріо, Канада (яка [[Провінція Канади|на той час була]] [[Провінція Канади|провінцією Канада]]) 31 жовтня 1854 року в родині Агнес та Чарльза Фіцгіббонів.<ref name=":0">{{Cite web|url=http://www.sknac.ca/index.php?page=ArtistDetail&id=49|title=Geraldine Moodie|website=Saskatchewan NAC Artists|accessdate=2 лютого 2019|archive-date=14 грудня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20181214071034/http://www.sknac.ca/index.php?page=ArtistDetail&id=49}}</ref> Джеральдін була внучкою письменниці [[Сусанна Муді|Сусанни Муді]]<ref name=":1">{{Cite web|url=https://uofrpress.ca/Books/I/In-Search-of-Geraldine-Moodie|title=In Search of Geraldine Moodie|publisher=University of Regina Press|accessdate=9 березня 2021|archive-date=20 січня 2021|archive-url=https://web.archive.org/web/20210120230652/https://uofrpress.ca/Books/I/In-Search-of-Geraldine-Moodie}}</ref> і далекою родичкою [[Кетрін Парр Трейл]].

Одружилася зі своїм далеким родичем Джоном Дугласом Муді в Англії в 1878 році, з яким повернулася до Канади, спочатку переїхавши до західної Канади. Певний час займалася з чоловіком фермерським господарством у [[Манітоба|Манітобі]], а потім переїхали до [[Оттава|Оттави]]. У 1885 році чоловік отримав призначення в [[Північно-Західна поліція|Північно-Західній поліції]] (NWMP).<ref name=":0"/> Народила в шлюбі шістьох дітей.

Джеральдін Муді померла в 1945 році у віці 90 років, похована на кладовищі Бернсленд в Калгарі, штат Альберта, Канада.

== Фотокар'єра ==
[[Файл:Raising_the_centre_pole,_sun_dance_tent_(HS85-10-10661).jpg|альт=|міні| «Підняття центрального шеста намету», 1899|ліворуч]]Живучи у сільській Канаді на рубежі XX століття, Джеральдін Муді знаходилася у світі [[сексизм|чоловічого домінування]] та відсутності жінок із помітним соціальним статусом. Попри це, вона була набагато успішнішою та впливовішою, ніж її столичні колеги.<ref>{{Cite web|url=http://www.curatorscamera.com/unfinished-worlds/2010/08/seeing-things-differently-geraldine-moodie-in-the-arctic.html|title=Seeing Things Differently: Geraldine Moodie in the Arctic|website=The Curator's Camera|accessdate=26 червня 2016|archive-date=15 серпня 2016|archive-url=https://web.archive.org/web/20160815085654/http://www.curatorscamera.com/unfinished-worlds/2010/08/seeing-things-differently-geraldine-moodie-in-the-arctic.html}}</ref>

Окрім портретів, Муді фотографувала кінну поліцію, фермерство та польові квіти. Вона часто супроводжувала чоловіка у подорожах, фотографуючи [[Інну]] в районі [[Гудзонова затока|Гудзонової затоки]] (1904—1909). Також знімала навколо міста [[Реджайна]] (1910—1911). Багато її світлин були пов'язані з роботою чоловіка на [[Канадська тихоокеанська залізниця|канадській тихоокеанській залізниці]] і були частиною його доповідей прем'єр-міністру [[Вільфред Лор'є|Вільфреду Лор'є]] та представникам [[Канадська тихоокеанська залізниця|КТЗ]].<ref>[http://www.phsc.ca/Laura-Jones.html Laura Jones, «Rediscovery: Canadian Women Photographers 1841—1941 — April 19th, 2006»] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20180725055330/http://www.phsc.ca/Laura-Jones.html |date=25 липня 2018 }}, The Photographic Historical Society of Canada. Retrieved 27 February 2013.</ref>

У своїх працях Джеральдін Муді згадувала про необхідність модифікувати свою техніку через відблиски снігу та сувору погоду.<ref name=":4"/>

== Спадщина ==
Фотографії Муді знаходяться в постійних музейних колекціях, зокрема, [[Музей Гленбоу|Музею Гленбоу]] в Альберті, Канада;<ref>{{Cite web|url=https://www.glenbow.org/collections/search/findingAids/archhtm/moodieg.cfm|title=Collection: Geraldine and Douglas Moodie|website=Glenbow museum|accessdate=2 лютого 2019|archive-date=2 лютого 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190202212116/https://www.glenbow.org/collections/search/findingAids/archhtm/moodieg.cfm}}</ref> [[Британський музей|Британського музею]] у Лондоні, Англія;<ref>{{Cite web|url=https://www.britishmuseum.org/research/collection_online/collection_object_details.aspx?objectId=3129208&partId=1|title=Collection online: Geraldine Moodie album|website=British Museum|accessdate=2 лютого 2019|archive-date=2 лютого 2019|archive-url=https://web.archive.org/web/20190202154151/https://www.britishmuseum.org/research/collection_online/collection_object_details.aspx?objectId=3129208&partId=1}}</ref> та інших.

Марка із зображенням фотографії Муді, ''Koo-tuck-tuck'', була випущена 22 березня 2013 року [[Canada Post]] як частина їх серії ''Canadian Photography''.<ref name=":2">{{Cite web|url=http://www.canadapost.ca/cpo/mc/aboutus/news/pr/2013/2013_canadian_photography.jsf|title=New photography stamp series gives an appreciation of Canada's best|website=Canada Post|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131017015608/http://www.canadapost.ca/cpo/mc/aboutus/news/pr/2013/2013_canadian_photography.jsf|archivedate=17 October 2013|accessdate=14 жовтня 2013}}</ref><ref name=":3">{{Cite web|url=http://www.canadapost.ca/cpo/mc/personal/collecting/stamps/2013/2013_mar_photography.jsf|title=Canadian Photography|website=Canada Post|archiveurl=https://web.archive.org/web/20131017025736/http://www.canadapost.ca/cpo/mc/personal/collecting/stamps/2013/2013_mar_photography.jsf|archivedate=17 October 2013|accessdate=14 жовтня 2013}}</ref> На ній зображена традиційно одягнена інуїтська жінка.

Роботи Джеральдін Муді були частиною виставки 2017 р. «''See North of Ordinary, The Arctic Photographs of Geraldine and Douglas Moodie»'' у [[Музей Гленбоу|музеї Гленбоу]].<ref>{{Cite web|url=https://calgaryherald.com/entertainment/local-arts/glenbow-puts-spotlight-on-geraldine-and-douglas-moodies-arctic-adventures-with-photography-exhibit|title=Glenbow puts spotlight on Geraldine and Douglas Moodie's Arctic adventures with photography exhibit|last=Volmers|first=Eric|date=18 лютого 2017|website=Calgary Herald|accessdate=2 лютого 2019|archive-date=30 вересня 2017|archive-url=https://web.archive.org/web/20170930194620/http://calgaryherald.com/entertainment/local-arts/glenbow-puts-spotlight-on-geraldine-and-douglas-moodies-arctic-adventures-with-photography-exhibit}}</ref><ref>{{Cite web|url=http://www.glenbow.org/exhibitions/moodie-photograghs/|title=Archived copy|accessdate=25 березня 2017|archiveurl=https://web.archive.org/web/20170326052239/http://www.glenbow.org/exhibitions/moodie-photograghs/|archivedate=26 March 2017}}</ref>

== Публікації ==

* {{Cite book
|url=https://books.google.com/books/about/In_Search_of_Geraldine_Moodie.html?id=5cW-hDpy6ZIC
|title=In Search of Geraldine Moodie
|last=White
|first=Donny
|year=1998
|publisher=University of Regina Press
|location=Regina, Canada
|isbn=9780889771109
|accessdate=9 березня 2021
|archive-date=8 листопада 2021
|archive-url=https://web.archive.org/web/20211108072147/https://books.google.com/books/about/In_Search_of_Geraldine_Moodie.html?id=5cW-hDpy6ZIC
}}
* {{Cite book
|url=https://archive.org/details/geraldinemoodiei0000whit
|title=Geraldine Moodie, An Inventory
|last=White
|first=Donny
|year=1999
|publisher=University of Regina Press
|location=Regina, Canada
|isbn=9780889770997
}}

== Примітки ==
{{Reflist}}

{{Бібліоінформація}}
{{Портали|Канада|Біографії}}
{{DEFAULTSORT:Муді Джеральдін}}

[[Категорія:Піонери фотографії]]
[[Категорія:Фотографки]]

title: Geraldine Moodie

Народилася: 31 жовтня 1854 або 1852 · Торонто, Канада Західd, Канада, Британська імперія або Оттава, Канада, Британська імперія

Померла: 4 жовтня 1945 · Калгарі, Альберта, Канада

Поховання: Burnsland Cemeteryd

Країна: Канада

Діяльність: фотографка

Родичі: Susanna Moodied і Catharine Parr Trailld


text:
# Імперіал (Пенсільванія)
Імперіал (англ. Imperial) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Аллегені штату Пенсільванія. Населення — 2722 особи (2020).

## Географія
Імперіал розташований за координатами 40°27′13″ пн. ш. 80°14′59″ зх. д. / 40.45361° пн. ш. 80.24972° зх. д. (40.453680, -80.249812).  За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 8,11 км², уся площа — суходіл.

## Демографія
Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкала 2541 особа в 1099 домогосподарствах у складі 660 родин. Густота населення становила 313 осіб/км².  Було 1198 помешкань (148/км²).
Расовий склад населення:
| - 95,6 % — білих - 2,1 % — чорних або афроамериканців - 0,8 % — азіатів - 0,2 % — корінних американців |

До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.
За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,9 % — особи молодші 18 років, 64,5 % — особи у віці 18—64 років, 12,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,9 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 98,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 95,0 чоловіків також старших 18 років.
Середній дохід на одне домашнє господарство  становив 64 050 доларів США (медіана — 62 645), а середній дохід на одну сім'ю — 76 205 доларів (медіана — 71 116). За межею бідності перебувало 8,3 % осіб, у тому числі 14,4 % дітей у віці до 18 років та 17,5 % осіб у віці 65 років та старших.
Цивільне працевлаштоване населення становило 1442 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 17,2 %, транспорт — 17,0 %, виробництво — 13,6 %.

title: Імперіал (Пенсільванія)

wikitext:
{{Otherplaces|Імперіал}}
{{НП
|країна  = [[Сполучені Штати Америки|США]]
|статус  = переписна місцевість
|українська назва   = Імперіал
|оригінальна назва  = {{lang-en|Imperial}}
|підпорядкування    =
|герб           =
|прапор         =
|ширина герба   =
|ширина прапора =
|зображення     =
|опис зображення=
|вид регіону = Штат США{{!}}Штат
|регіон      = Пенсільванія
|вид району  = Округ (США){{!}}Округ
|район       = [[Аллегені (округ, Пенсільванія)|Аллегені]]
|вид общини  =
|община      =
|внутрішній поділ  =
|перша згадка      =
|попередні назви   =
|площа              = 8,11
|висота центру НП   =
|клімат             =
|офіційна мова      =
|офіційна мова-ref  =
|населення          =
|рік перепису       =
|густота населення  = 313,32
|агломерація        =
|національний склад =
|конфесійний склад  =
|катойконім         =
|часовий пояс           = −5
|DST                    = −4
|телефонний код         =
|поштовий індекс        =
|автомобільний код      =
|вид ідентифікатора     = [[Федеральні стандарти обробки інформації|Код FIPS]]
|цифровий ідентифікатор = 4236768
|сайт  =
|add1n =
|add1  =
}}

'''Імперіал''' ({{lang-en|Imperial}}) — [[переписна місцевість]] (''CDP'') в [[Сполучені Штати Америки|США]], в окрузі [[Аллегені (округ, Пенсільванія)|Аллегені]] штату [[Пенсільванія]]. Населення — 2722 особи (2020).

== Географія ==
Імперіал розташований за координатами {{Coord|40|27|13|N|80|14|59|W|type:city_region:US-DE}} (40.453680, -80.249812){{R|gazetteer2010}}.  За даними [[Бюро перепису населення США]] в 2010 році переписна місцевість мала площу 8,11 км², уся площа — [[Суходіл (географія)|суходіл]].

== Демографія ==
{{USCensusPop
| align =  left
| 2010 = 2541
| 2020 = 2722
| estyear =
| estimate =
| estref =
|footnote=Десятилітній перепис в США<ref name="DecennialCensus">{{cite web|url=https://www.census.gov/prod/www/decennial.html|title=Census of Population and Housing|publisher=Census.gov|accessdate=4 червня 2016|archive-date=19 липня 2018|archive-url=https://web.archive.org/web/20180719124258/https://www.census.gov//prod/www/decennial.html}}</ref>
}}
Згідно з [[Перепис населення США (2010)|переписом 2010 року]]{{R|cen2010}}, у переписній місцевості мешкала {{formatnum:2541}} особа в {{formatnum:1099}} домогосподарствах у складі 660 родин. [[Густота населення]] становила 313 осіб/км².  Було 1198 помешкань (148/км²).

[[Раса|Расовий склад]] населення:
{| style="margin-top:-.7em; margin-bottom: -0.4em;"
|<!--Таблиця потрібна для правильного "прилягання" списку до таблиці населення за роками-->
* 95,6 % — [[Расовий склад США|білих]]
* 2,1 % — [[Расовий склад США|чорних]] або [[афроамериканці]]в
* 0,8 % — [[Американці азійського походження|азіатів]]
* 0,2 % — [[Корінні народи США|корінних американців]]
|}
До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 0,9 % від усіх жителів.

За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,9 % — особи молодші 18 років, 64,5 % — особи у віці 18—64 років, 12,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 40,9 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 98,5 чоловіків;  на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 95,0 чоловіків також старших 18 років.

Середній дохід на одне домашнє господарство  становив {{formatnum:64050}} [[Долар США|доларів США]] (медіана — {{formatnum:62645}}), а середній дохід на одну сім'ю — {{formatnum:76205}} доларів (медіана — {{formatnum:71116}}). За межею бідності перебувало 8,3 % осіб, у тому числі 14,4 % дітей у віці до 18 років та 17,5 % осіб у віці 65 років та старших.

Цивільне працевлаштоване населення становило {{formatnum:1442}} особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 17,2 %, транспорт — 17,0 %, виробництво — 13,6 %.

== Джерела ==
{{Портал|США}}
{{reflist
|refs=<ref name=cen2010>{{cite web|url=https://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=American FactFinder|archive-date=2015-01-08|archive-url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml}} {{Webarchive|url=http://webarchive.loc.gov/all/20150108070337/http://factfinder.census.gov/faces/nav/jsf/pages/index.xhtml |date=2015-01-08 }}{{ref-en}}</ref>
<ref name=gazetteer2010>{{cite web|url={{US-census-gazetteer2010-url}}|publisher=[[Бюро перепису населення США]]|accessdate=16-06-2019|title=Gazetteer}}{{ref-en}}</ref>
}}

{{Бібліоінформація}}
{{Аллегені (округ, Пенсільванія)}}

[[Категорія:Переписні місцевості Пенсільванії]]
[[Категорія:Населені пункти округу Аллегені (Пенсільванія)]]

title: Країна

Країна: США

Штат: Пенсільванія

Округ: Аллегені

Густота населення: 313,32 осіб/км²

Часовий пояс: UTC−5, влітку UTC-4

OSM: ↑2563472 ·R (Аллегені)


text:
# Замост
45°32′ пн. ш. 14°41′ сх. д. / 45.53° пн. ш. 14.68° сх. д.
Замост (хорв. Zamost) — населений пункт у Хорватії, у Приморсько-Горанській жупанії у складі міста Чабар.

## Населення
Населення за даними перепису 2011 року становило 26 осіб.
Динаміка чисельності населення поселення:

## Клімат
Середня річна температура становить 8,66 °C, середня максимальна – 21,98 °C, а середня мінімальна – -6,38 °C. Середня річна кількість опадів – 1436 мм.
| Клімат поселення                              | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення | Клімат поселення |
| Показник                                      | Січ.             | Лют.             | Бер.             | Квіт.            | Трав.            | Черв.            | Лип.             | Серп.            | Вер.             | Жовт.            | Лист.            | Груд.            |                  |
| Середній максимум, °C                         | 5,59             | 6,66             | 9,78             | 13,69            | 18,46            | 21,82            | 21,98            | 21,52            | 17,84            | 13,89            | 8,65             | 4,61             |                  |
| Середня температура, °C                       | −0,39            | 0,67             | 3,78             | 7,70             | 12,46            | 15,84            | 17,87            | 17,41            | 13,73            | 9,77             | 4,54             | 0,49             |                  |
| Середній мінімум, °C                          | −6,38            | −5,32            | −2,2             | 1,71             | 6,47             | 9,84             | 13,75            | 13,30            | 9,62             | 5,67             | 0,44             | −3,62            |                  |
| Норма опадів, мм                              | 88               | 87               | 106              | 117              | 102              | 131              | 98               | 116              | 137              | 163              | 166              | 125              |                  |
| Середньомісячна швидкість вітру, м/с          | 2.06             | 2.26             | 2.47             | 2.39             | 2.23             | 2.11             | 2.02             | 2.02             | 1.96             | 2.10             | 2.24             | 2.22             |                  |
| Середньомісячна сонячна радіація, кДж/м²·день | 4163             | 6954             | 10190            | 14451            | 18619            | 20039            | 21514            | 18142            | 13270            | 8616             | 4585             | 3448             |                  |
| --------------------------------------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- | ---------------- |
| Джерело:                                      |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |                  |

title: Замост

wikitext:
{{coord|45.53|14.68|display=title}}
{{Infobox Settlement
| name = Замост
| other_name = Zamost
| image_skyline =
| pushpin_map = Хорватія
| latd = 45.53| latNS = N
| longd = 14.68| longEW = E
| coor_footnotes =
| subdivision_type = [[Країна]]
| subdivision_name = {{CRO}}
| subdivision_type1 = [[Адміністративний поділ Хорватії|Жупанія]]
| subdivision_name1 = [[Приморсько-Горанська жупанія|Приморсько-Горанська]]
| population_as_of = 2011
| population_total = 26
| website =
| postal_code =
| postal_code_type = Поштовий індекс
| elevation_m =
| timezone = UTC+1
}}
'''Замост''' ({{lang-hr|Zamost}}) — населений пункт у [[Хорватія|Хорватії]], у [[Приморсько-Горанська жупанія|Приморсько-Горанській жупанії]] у складі міста [[Чабар]].

== Населення ==
Населення за даними перепису 2011 року становило 26 осіб<ref name="census2011">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup08.html
|title=Перепис населення 2011 року
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=24 травня 2018
|archive-date=4 червня 2017
|archive-url=https://web.archive.org/web/20170604085818/http://www.dzs.hr/Hrv/censuses/census2011/results/htm/H01_01_01/h01_01_01_zup08.html
}}</ref>.

Динаміка чисельності населення поселення<ref name="populationHistory">{{cite web
|url=https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovništvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_08.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovništvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
|title=Чисельність населення за роками
|publisher=Хорватське бюро статистики
|language=хорв.
|accessdate=24 травня 2018
|archive-date=24 вересня 2020
|archive-url=https://web.archive.org/web/20200924013347/https://www.dzs.hr/App/PXWeb/PXWebHrv/Selection.aspx?px_path=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske__Stanovni%C5%A1tvo__Naselja&px_tableid=Tabela4_08.px&px_language=hr&px_db=Naselja%20i%20stanovni%C5%A1tvo%20Republike%20Hrvatske&rxid=fc9d580f-2229-4982-a72c-cdd3e96307d3
}}</ref>:
{{Демографія/Діаграма населення
|Ширина зображення=500
|Висота зображення=300
|Максимум шкали=200
|Крок більшої шкали=50
|Крок меншої шкали=10
|Колір стовпця=rgb(0,0.6,0.85)
|Рік1=1857|Значення1=124
|Рік2=1869|Значення2 =103
|Рік3=1880|Значення3 =63
|Рік4=1890|Значення4 =97
|Рік5=1900|Значення5 =108
|Рік6=1910|Значення6 =104
|Рік7=1921|Значення7 =97
|Рік8=1931|Значення8 =116
|Рік9=1948|Значення9 =103
|Рік10=1953|Значення10 =89
|Рік11=1961|Значення11 =85
|Рік12=1971|Значення12 = 76
|Рік13=1981|Значення13 = 67
|Рік14=1991|Значення14 = 50
|Рік15=2001|Значення15 = 44
|Рік16=2011|Значення16 = 26
}}

== Клімат ==
Середня річна температура становить 8,66 °C, середня максимальна – 21,98 °C, а середня мінімальна – -6,38 °C. Середня річна кількість опадів – 1436 мм.<ref name=worldclim>{{citeweb|url=http://www.worldclim.org|title=Worldclim 2: New 1-km spatial resolution climate surfaces for global land areas.|authors=Fick, S.E., R.J. Hijmans|year=2017|publisher=International Journal of Climatology.|accessdate=22 березня 2022|archive-date=12 березня 2022|archive-url=https://web.archive.org/web/20220312224814/https://www.worldclim.org/}}</ref><ref name=determ>Значення визначено за географічними координатами поселення із роздільною здатністю 2,5'</ref>
{{Клімат міста
|Місто_род= поселення
|Джерело= <ref name=worldclim/><ref name=determ/>
| Січ_сер=-0.39           | Січ_сер_опади=88
| Лют_сер=0.67           | Лют_сер_опади=87
| Бер_сер=3.78           | Бер_сер_опади=106
| Кві_сер=7.70           | Кві_сер_опади=117
| Тра_сер=12.46           | Тра_сер_опади=102
| Чер_сер=15.84           | Чер_сер_опади=131
| Лип_сер=17.87           | Лип_сер_опади=98
| Сер_сер=17.41           | Сер_сер_опади=116
| Вер_сер=13.73           | Вер_сер_опади=137
| Жов_сер=9.77           | Жов_сер_опади=163
| Лис_сер=4.54           | Лис_сер_опади=166
| Гру_сер=0.49           | Гру_сер_опади=125

| Січ_сер_мін= -6.38       | Січ_сер_макс= 5.59
| Лют_сер_мін= -5.32       | Лют_сер_макс= 6.66
| Бер_сер_мін= -2.20       | Бер_сер_макс= 9.78
| Кві_сер_мін= 1.71       | Кві_сер_макс= 13.69
| Тра_сер_мін= 6.47      | Тра_сер_макс= 18.46
| Чер_сер_мін= 9.84       | Чер_сер_макс= 21.82
| Лип_сер_мін= 13.75       | Лип_сер_макс= 21.98
| Сер_сер_мін= 13.30       | Сер_сер_макс= 21.52
| Вер_сер_мін= 9.62       | Вер_сер_макс= 17.84
| Жов_сер_мін= 5.67       | Жов_сер_макс= 13.89
| Лис_сер_мін= 0.44       | Лис_сер_макс= 8.65
| Гру_сер_мін= -3.62       | Гру_сер_макс= 4.61

|Січ_вітер = 2.06	|Січ_рад = 4163
|Лют_вітер = 2.26	|Лют_рад = 6954
|Бер_вітер = 2.47	|Бер_рад = 10190
|Кві_вітер = 2.39	|Кві_рад = 14451
|Тра_вітер = 2.23	|Тра_рад = 18619
|Чер_вітер = 2.11	|Чер_рад = 20039
|Лип_вітер = 2.02	|Лип_рад = 21514
|Сер_вітер = 2.02	|Сер_рад = 18142
|Вер_вітер = 1.96	|Вер_рад = 13270
|Жов_вітер = 2.10	|Жов_рад = 8616
|Лис_вітер = 2.24	|Лис_рад = 4585
|Гру_вітер = 2.22	|Гру_рад = 3448
}}

== Примітки ==
{{Портал|Хорватія}}
{{reflist}}

{{Приморсько-Горанська жупанія}}

[[Категорія:Населені пункти Хорватії]]

{{Croatia-geo-stub}}

title: Координати: 45°32′ пн. ш. 14°41′ сх. д. / 45.53° пн. ш. 14.68° сх. д.

Країна: Хорватія

Жупанія: Приморсько-Горанська

Населення (2011)


text:
# Реал Мадрид (жіночий футбольний клуб)
Жіночий футбольний клуб «Реал Мадрид» (ісп. Real Madrid Femenino) - іспанський жіночий футбольний клуб, заснований в 2014 році під назвою «Такон». З 2019 року клуб став співпрацювати з Реал Мадридом, а в 2020 році остаточно став жіночою секцією клубу «Реал».

## Фінал Кубку Королеви
У сезоні 2022—2023 команда вийшла у фінал жіночого кубку Іспанії. На стадіоні «Естадіо Муніципаль де Бутарке» «вершкові» зустрічались з мадридським «Атлетіко». За дві хвилини до кінця основного часу, гравчині «Реалу» перемогали з рахунком - 2:0, але на останніх хвилинах пропустили два м'ячі. Серію післяматчевих пенальті в мадридському дербі виграв «Атлетіко», не дозволивши таким чином завоювати жіночій команді «Реалу» свій перший в історії трофей.

## Міжнародні виступи
Реал двічі в історії доходив до чвертьфіналу в Лізі чемпіонів УЄФА.
В кваліфікаційному раунді сезону 2021—2022 у двоматчовому протистоянні «Реал» переміг англійський «Манчестер Сіті». Вже на груповому етапі суперниками мадридської команди стали французький «ПСЖ», український «Житлобуд-1» та ісландський «Брєйдаблік». «Реал» посів друге місце в групі та вийшов в плей-оф, де під час жеребкування отримав собі в суперники «Барселону». Обидва матчи в Ель Класіко «Реал» програв своєму принциповому супернику з Каталонії - 1:3 та 2:5.
У сезоні 2024—2025 років «Реал» у кваліфікаційному раунді здолав португальский «Спортінг», а на груповому етапі посів друге місце в групі з англійським «Челсі», нідерландським «Твенте» та шотландським «Селтіком». В першому матчі  чвертьфінальної стадії «Реал» переграв з рахунком 2:0 англійський «Арсенал», але у матчі-відповіді не зміг утримати перевагу, програв - 0:3 та не зміг вперше в історії пробитись до півфіналу.

## Поточний склад
Станом на 1 травня 2025
| №  | Поз. | Нац.      | Гравець                 |
| -- | ---- | --------- | ----------------------- |
| 1  | ВР   | Іспанія   | Міса Родрігез           |
| 3  | ПЗ   | Іспанія   | Тереза Абельєйра        |
| 4  | ЗХ   | Іспанія   | Росіо Гальвес           |
| 5  | ЗХ   | Бразилія  | Антоніо Сілва           |
| 6  | ПЗ   | Франція   | Санді Толетті           |
| 7  | ЗХ   | Іспанія   | Ольга Кармона (капітан) |
| 9  | НП   | Данія     | Сігне Бруун             |
| 10 | ПЗ   | Шотландія | Керолін Вір             |
| 11 | НП   | Іспанія   | Альба Редондо           |
| 12 | ЗХ   | Бразилія  | Ясмім                   |
| 13 | ВР   | Франція   | Меліна Чавас            |

| №  | Поз. | Нац.      | Гравець               |
| -- | ---- | --------- | --------------------- |
| 14 | ЗХ   | Іспанія   | Маріа Мендес          |
| 15 | ЗХ   | Іспанія   | Шеіла Гарсія          |
| 16 | НП   | Данія     | Кароліна Меллер       |
| 17 | НП   | Іспанія   | Карла Камачо          |
| 18 | НП   | Колумбія  | Лінда Кайседо         |
| 19 | НП   | Іспанія   | Ева Наварро           |
| 20 | НП   | Франція   | Наомі Фьолер          |
| 21 | ПЗ   | Швеція    | Філіппа Ангелдаль     |
| 22 | НП   | Іспанія   | Атенеа дель Кастильйо |
| 23 | ЗХ   | Франція   | Маеле Лакрар          |
| 24 | ПЗ   | Німеччина | Мелані Лойпольц       |

## Досягнення
Жіночий чемпіонат Іспанії:
- Срібний призер (4): 2021, 2023, 2024, 2025
- Бронзовий призер (1): 2022

Кубок Королеви:
- Фіналіст (1): 2023

title: Реал Мадрид (жіночий футбольний клуб)

wikitext:
{{Футбольний клуб
| назва клубу        = Реал Мадрид
| емблема            = Real Madrid CF.svg
| розмір емблеми     = 175px
| повна назва        = ''Real Madrid Club de Fútbol Femenino''
| коротка назва      = Реал
| прізвисько         = ''Los Merengues'' («вершкові»), <br/>''Los Blancos'' («білі»)
| рік заснування     = [[12 вересня]] [[2014]]
| місто              = [[Мадрид]]
| країна             = {{ESP}}
| стадіон            = «[[Альфредо Ді Стефано (стадіон)|Альфредо Ді Стефано]]»
| вміщує             = 6 000
| президент          = {{Прапорець|ESP}} [[Флорентіно Перес]]
| головний тренер    = {{Прапорець|ESP}} [[Альберто Торіль]]
| ліга               = [[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|Жіноча Прімера]]
| сезон              = 2024/25
| місце              = 2-e
| сайт               = [https://www.realmadrid.com/football/female-team Офіційний сайт]
| pattern_la1 = _realmadridcf2223h
| pattern_b1 = _realmadridcf2223h
| pattern_ra1 = _realmadridcf2223h
| pattern_sh1 = _realmadridcf2223h
| pattern_so1 = _realmadridcf2223h
| leftarm1 = FFFFFF
| body1 = FFFFFF
| rightarm1 = FFFFFF
| shorts1 = FFFFFF
| socks1 = FFFFFF
| pattern_la2 = _realmadridcf2223a
| pattern_b2 = _realmadridcf2223a
| pattern_ra2 = _realmadridcf2223a
| pattern_sh2 = _realmadridcf2223a
| pattern_so2 = _realmadridcf2223a
| leftarm2 = 8C89C0
| body2 = 8C89C0
| rightarm2 = 8C89C0
| shorts2 = 8C89C0
| socks2 = 8C89C0
| pattern_la3 = _realmadridcf2223t
| pattern_b3 = _realmadridcf2223t
| pattern_ra3 = _realmadridcf2223t
| pattern_sh3 = _realmadridcf2223t
| pattern_so3 = _realmadridcf2223t
| leftarm3 = 000000
| body3 = 000000
| rightarm3 = 000000
| shorts3 = 000000
| socks3 = 000000
}}
{{Otheruses-2|Реал|Реал Мадрид (значення)}}

Жіночий футбольний клуб «Реал Мадрид» (ісп. Real Madrid Femenino) - іспанський жіночий футбольний клуб, заснований в 2014 році під назвою «Такон». З 2019 року клуб став співпрацювати з [[Реал Мадрид]]ом, а в 2020 році остаточно став жіночою секцією клубу «Реал».

== Фінал Кубку Королеви ==
У сезоні 2022—2023 команда вийшла у фінал жіночого [[Кубок Іспанії з футболу серед жінок|кубку Іспанії]]. На стадіоні «[[Естадіо Муніципаль де Бутарке]]» «вершкові» зустрічались з мадридським «Атлетіко». За дві хвилини до кінця основного часу, гравчині «Реалу» перемогали з рахунком - 2:0, але на останніх хвилинах пропустили два м'ячі. [[Післяматчеві пенальті|Серію післяматчевих пенальті]] в мадридському дербі виграв «Атлетіко», не дозволивши таким чином завоювати жіночій команді «Реалу» свій перший в історії трофей.
== Міжнародні виступи ==
Реал двічі в історії доходив до чвертьфіналу в [[Ліга чемпіонів УЄФА серед жінок|Лізі чемпіонів УЄФА]].

В кваліфікаційному раунді сезону [[Ліга чемпіонів УЄФА серед жінок 2021—2022|2021—2022]] у двоматчовому протистоянні «Реал» переміг англійський [[Манчестер Сіті (жіночий футбольний клуб)|«Манчестер Сіті»]]. Вже на груповому етапі суперниками мадридської команди стали французький [[Парі Сен-Жермен (жіночий футбольний клуб)|«ПСЖ»]], український [[Житлобуд-1 (футбольний клуб)|«Житлобуд-1»]] та ісландський «Брєйдаблік». «Реал» посів друге місце в групі та вийшов в плей-оф, де під час жеребкування отримав собі в суперники [[Барселона (жіночий футбольний клуб)|«Барселону»]]. Обидва матчи в [[Ель Класіко]] «Реал» програв своєму принциповому супернику з [[Каталонія|Каталонії]] - 1:3 та 2:5.

У сезоні [[Ліга чемпіонів УЄФА серед жінок 2024—2025|2024—2025]] років «Реал» у кваліфікаційному раунді здолав португальский «Спортінг», а на груповому етапі посів друге місце в групі з англійським [[Челсі (жіночий футбольний клуб)|«Челсі»]], нідерландським «Твенте» та шотландським «Селтіком». В першому матчі  чвертьфінальної стадії «Реал» переграв з рахунком 2:0 англійський [[Арсенал (жіночий футбольний клуб)|«Арсенал»]], але у матчі-відповіді не зміг утримати перевагу, програв - 0:3 та не зміг вперше в історії пробитись до півфіналу.

== Поточний склад ==
{{Squad updated|1 травня 2025}}
{{Fs start}}
{{Fs player|no= 1|pos=ВР|nat=ESP|name=Міса Родрігез}}
{{Fs player|no= 3|pos=ПЗ|nat=ESP|name=Тереза Абельєйра}}
{{Fs player|no= 4|pos=ЗХ|nat=ESP|name=Росіо Гальвес}}
{{Fs player|no= 5|pos=ЗХ|nat=BRA|name=Антоніо Сілва}}
{{Fs player|no= 6|pos=ПЗ|nat=FRA|name=Санді Толетті}}
{{Fs player|no= 7|pos=ЗХ|nat=ESP|name=Ольга Кармона {{капітан}}}}
{{Fs player|no= 9|pos=НП|nat=DEN|name=Сігне Бруун}}
{{Fs player|no=10|pos=ПЗ|nat=SCO|name=Керолін Вір}}
{{Fs player|no=11|pos=НП|nat=ESP|name=Альба Редондо}}
{{Fs player|no=12|pos=ЗХ|nat=BRA|name=Ясмім}}
{{Fs player|no=13|pos=ВР|nat=FRA|name=Меліна Чавас}}
{{Fs mid}}
{{Fs player|no=14|pos=ЗХ|nat=ESP|name=Маріа Мендес}}
{{Fs player|no=15|pos=ЗХ|nat=ESP|name=Шеіла Гарсія}}
{{Fs player|no=16|pos=НП|nat=DEN|name=Кароліна Меллер}}
{{Fs player|no=17|pos=НП|nat=ESP|name=Карла Камачо}}
{{Fs player|no=18|pos=НП|nat=COL|name=Лінда Кайседо}}
{{Fs player|no=19|pos=НП|nat=ESP|name=Ева Наварро}}
{{Fs player|no=20|pos=НП|nat=FRA|name=Наомі Фьолер}}
{{Fs player|no=21|pos=ПЗ|nat=SWE|name=Філіппа Ангелдаль}}
{{Fs player|no=22|pos=НП|nat=ESP|name=Атенеа дель Кастильйо}}
{{Fs player|no=23|pos=ЗХ|nat=FRA|name=Маеле Лакрар}}
{{Fs player|no=24|pos=ПЗ|nat=GER|name=[[Мелані Лойпольц]]}}
{{Fs end}}

== Досягнення ==

'''[[Чемпіонат Іспанії з футболу серед жінок|Жіночий чемпіонат Іспанії]]''':
* [[Файл:Silver medal icon.svg|15px]] '''Срібний призер (4): 2021, 2023, 2024, 2025
* [[Файл:Bronze medal icon.svg|15px]] '''Бронзовий призер (1): 2022
'''[[Кубок Іспанії з футболу серед жінок|Кубок Королеви]]''':
* [[Файл:Silver medal icon.svg|15px]] '''Фіналіст (1): 2023

== Див. також ==

* [[Жіночий футбол]]
* [[Спорт в Іспанії]]
* [[Реал Мадрид Кастілья]]

== Джерела ==
*[https://www.realmadrid.com/en/football/female-team Realmadrid.com]
*[https://www.uefa.com/nationalassociations/teams/2611347--real-madrid/standings/ Офіційний сайт УЄФА]
*[https://www.laliga.com/en-GB/clubs/real-madrid-femenino Веб-сайт Ла-Ліги]

[[Категорія:Реал Мадрид]]
[[Категорія:Жіночі футбольні клуби Іспанії]]
[[Категорія:Жіночий футбол в Іспанії]]
[[Категорія:Футболістки іспанських клубів]]
[[Категорія:Засновані в Іспанії 2014]]

title: Реал Мадрид

Повна назва: Real Madrid Club de Fútbol Femenino

Прізвисько: Los Merengues («вершкові»), · Los Blancos («білі»)

Коротка назва: Реал

Засновано: 12 вересня 2014

Населений пункт: Мадрид, Іспанія

Стадіон: «Альфредо Ді Стефано»

Президент: Флорентіно Перес

Головний тренер: Альберто Торіль

Ліга: Жіноча Прімера

Вебсайт: Офіційний сайт

Домашня: Виїзна · Запасна