text:
# Джоан Фонтейн
Джоан Фонтейн (англ. Joan Fontaine, при народженні  Джоан де Бовуар де Гевілленд, англ. Joan de Beauvoir de Havilland; 22 жовтня 1917 — 16 грудня 2013) — англо-американська акторка та письменниця, голлівудська кінодіва 1930-х років, прославлена ролями у класичних фільмах Альфреда Гічкока — «Ребекка» (1940) та «Підозра» (1941). Лауреатка премії «Оскар» за останню з них.

## Біографія

### Ранні роки
Джоан де Бовуар де Гевілленд (Joan de Beauvoir de Havilland) народилася 22 жовтня 1917 року в Токіо, в районі, де проживали іноземці, в родині Волтера Оґастаса де Гевілленда, англійського адвоката, і його дружини Ліліан Рузі, театральної акторки, відомої під ім'ям Ліліан Фонтейн. У родині вже була донька Олівія, яка народилась за 15 місяців до Джоан, згодом стала відомою кіноакторкою, з якою Джоан все життя змагалася: їхні гучні публічні сварки часто потраплятимуть на сторінки преси. Шлюб батьків не склався, у 1925 році вони розійшлися.
У ранньому віці Джоан перенесла кір і у неї розвинулася анемія, ускладнена стафілококом, за рекомендацією лікаря, мати, стурбована здоров'ям дитини, переїхала з дітьми до Каліфорнії, де вони оселилися в місті Саратоґа. Мати віддала сестер до коледжу міста Лос-Гатос, а потім до католицького монастиря. Як і старша сестра Олівія, брала уроки дикції. Джоан ще раз повернулася в Токіо у 15 років і два роки прожила з батьком, щоб закінчити там американську школу.

### Акторська кар'єра
У 1934 році, опинившись знову в Каліфорнії, сподівалася, відповідно до бажання матері та свого власного, зробити артистичну кар'єру. Джоан дізналась, що сестра вже була акторкою Голлівуду і вирішила взяти, на відмінну від неї, прізвище — Фонтейн, яким було театральне ім'я матері. Професійні навички вона отримала під керівництвом відомого режисера Макса Рейнгардта.
В середині 30-х модними були яскраві акторки, які уміли себе подати. Джоан не була красунею, мала непомітне обличчя, худа, незграбна. Тому після невдалого кінематографічного досвіду — епізоду у фільмі «Дами більше не потрібні» (1935), вона повернулася в театр, де грала в п'єсі «Назвіть цей день» (її сестра Блискуче зіграла роль в екранізації п'єси). Тут Джоан помічає представник кінофірми «РКО-Радіо» і вона підписала з кінофірмою контракт. Під псевдонімом «Фонтейн» знялася більш ніж в дюжині фільмів, в тому числі і в «Дівочих страждання» (1937) з Фред Астером, в образі англійської аристократки. Але успіху не було. Період 1935—1940 років став в кар'єрі Фонтейн підготовчим: фільми, в яких вона знялася в ці роки на студії MGM, належали до категорії «В», тобто «другого сорту». Акторка грала дуже малі ролі, зокрема знявшись у фільмі «Гангу Дін» (1939) або «Жінки» (1939). Це не принесло успіху і її контракт не був відновлений студією, а коли він закінчився в 1939 році Джоан одружилась з британським актором Брайаном Аерном, шлюб був невдалим.
Фонтейн зовсім вже було вирішила залишити кіно, якби не щасливий випадок. На одному з голлівудських обідів її посадили поруч з відомим продюсером Девідом Селзником, і вона скористалась нагодою. До кінця заходу він запросив її знятися в пробах на роль місіс де Вінтер в «Ребеці» (1940) — першому американському фільмі режисера Альфреда Гічкока. Вчорашня школярка, соромлива, незграбна і мовчазна, ставши дружиною англійського аристократа, починає боротьбу з минулим, де панує перша дружина її чоловіка — красуня Ребекка. Складний психологічний процес становлення жінки, що черпає сили в любові і отримує перемогу, акторка з допомогою постановника передала надзвичайно переконливо. Хічкок перетворив Фонтейн з «жіночої декорації» в прекрасну, тонку виконавицю, хвилююча гра якої багато в чому сприяла посиленню драматичної напруги у фільмі.
Такий успіх відразу ж породив низку наслідувань. Тихою, беззахисною, жіночною Джоан була і в «Підозрі» (1941) того ж Гічкока, де створила багатогранний образ Лайн МакКінлоу, що підозрює чоловіка, якого грав Кері Грант, в намірах скоїти вбивство. За цю роль вона, нарешті, отримала «Оскара» і премію нью-йоркських кінокритиків, хоча всі розуміли, що це — компенсація за «Ребекку» (в той рік Оскар вручили Джинджер Роджерс за «Кітті Фойль»). Такою ж акторка була і в «Джейн Ейр» (1944) — екранізації однойменного роману Шарлотти Бронте.
У категорію оскарівських номінантів і володарів «Оскара» Джоан Фонтейн увійшла, зігравши головні ролі у гічкоківських фільмах «Ребекка» (1940) та «Підозра» (1941). Їй було тоді 23 роки. Відносини між Джоан Фонтейн та її старшою сестрою Олівією де Гевіленд, яка прославилася роллю Мелані у «Віднесених вітром», що сестри перестали спілкуватися, погіршилися ще більше в 1941 році, коли обидві були номіновані Оскар як найкращі акторки. Їх взаємна неприязнь і ревнощі переросли в тотальну війну після перемоги Джоан (Олівія номінувалася за фільм «Затримайте світанок»). Попри те, що Де Гевіленд надалі виграла дві нагороди Академії, вони залишилися назавжди суперницями. Суперечку поглибив Говард Г'юз, який мав інтрижку з Олівією де Гевіленд, а Джоан пропонував кілька разів шлюб.
У 1943 році Джоан прийняла американське громадянство і отримала третю номінацію на Оскар за фільм «Весела німфа». Номінування на Оскар три роки поспіль вивело її в розряд зірок великої величини. Якщо вірити чуткам про суперництво сестер, то для Джоан перемога над Олівією була важливіша від Оскара. Успіхи Фонтейн викликали таку заздрість її сестри, що вони перестали спілкуватися. Відомі слова Фонтейн:
|  | «Я першою одружилася, першою отримала Оскара, і якщо я помру також першою, це, безсумнівно, викличе лють Олівії, оскільки я поб'ю її і тут!» |

Після успіху Джоан почала прагнути інших ролей. За своїм характером вона зовсім не була схожа на жертовних героїнь, які стали її амплуа з легкої руки Гічкока. Тепер це була незалежна жінка, яка нічого не боялася, Фонтейн сама водила літак і піднімалася в небо на повітряній кулі, ловила тунця і грала в гольф нарівні з чоловіками. Під час Другої Світової війни вона невпинно працювала помічницею медсестер і багаторазово виступала на голлівудському радіо в підтримку американських військ. На екрані їй теж хотілося постати переможницею, вольовою жінкою. У «Любовних пригодах Сьюзен» (1945) чотири претенденти на її руку і серце дивляться на неї різними очима, тому акторці довелося зобразити чотирьох різних жінок. По-акторському це було цікаво, однак внутрішня вразливість була втрачена, у грі з'явились фальшиві нотки.
Однак ролі активних героїнь їй не давалися, це повторилося і в картині «Народжена бути поганою» (1950), тоді Фонтейн зрозуміла, що не зможе відмовитись від обазу, знайденого Гічкоком, і повернулася до образів зворушливих, люблячих, відданих героїнь, знову досягши успіху в «Листі незнайомки» Макса Оффюльса (1948 екранізація Цвейга). Продюсером картини був її другий чоловік Вільям Дозьє. Незважаючи на відверто мелодраматичний сюжет, в якому жінка згадує про свою самовіддану любов в молодості до чоловіка, який її взагалі не пам'ятає, Фонтейн зуміла стати щирою і драматичною.
Остання значна робота Фонтейн в кіно — «Те, заради чого варто жити» Джорджа Стівенса (1952), де вона зіграла зворушливу роль акторки-алкоголічки, яку рятує представник товариства тверезості (Рей Мілланд). За багаторічну кар'єру кінозірки Джоан Фонтейн знялася в декількох десятках фільмів, в яких її партнерами були легенди Голлівуду — Дуглас Фербенкс, Фред Астер, Кері Грант, Лоуренс Олів'є, Орсон Веллс, Кетрін Гепберн, Боб Гоуп, Тайрон Пауер. Серед її продюсерів — Дейвід Селзник, серед режисерів — Альфред Гічкок. Останньою значною роллю Фонтейн стала роль шкільної вчительки, яка залишилась наодинці з чаклунством у власному оточенні (фільм «Служка диявола», 1966 рік).

### Особисте життя
У травні 1948 року у другому шлюбі з Вільямом Дозьє Джоан Фонтейн народила дочку Дебору Леслі. У 1952-му вона удочерила перуанку Маріту Перею Кальдерон, яка народилася 3 листопада 1946 року. Дівчинка втекла з сім'ї Фонтейн в 1963 році. Коли Джоан знайшла її, їй було відмовлено в контакті з дитиною. Влада посилалася на те, що усиновлення дитини з Перу не є дійсним в США. Маріта підтримувала стосунки з сестрою Деббі, але ніколи не зустрічалась із названою матір'ю, що дуже образило. У 1964 році Джоан одружується з Альфредом Райтом-молодшим, редактором журналу «Ілюстрований спорт». Вона двічі вагітніла в 1964 році, у віці 46 років, але обидва рази мала викидень, в 1969 році вони розлучаються.

### Пізні роки
З середини 60-х Фонтейн в кіно не знімається. Вона багата, живе в Нью-Йорку, обертається в світському суспільстві. Зрідка з'являється на Бродвеї і на телебаченні («Егоїсти», 1978; «Роздоріжжя», 1986; «Гічкок: мурашки генія», 1985), віддаючи перевагу читанням лекцій, подорожам і власне літературній творчості. В 1978 році Фонтейн закінчила і опублікувала автобіографію «Не ложі з троянд». Життєві судження акторки, відомі прямотою і чіткістю формулювань, часом стають афоризмами. Так, виходячи з досвіду чотирьох шлюбів, Фонтейн називає шлюб «інститутом настільки ж мертвим, як птах додо».
Крім того, Джоан Фонтейн мала ліцензію пілота, була чемпіонкою з повітроплавання, прекрасною наїзницею, спортивною рибалкою, яка завоювала призи за ловлю тунця, гравчинею в гольф, професійною кухаркою і професійною дизайнеркою внутрішнього інтер'єру. Джоан Фонтейн удостоєна зірки на Голлівудській Алеї Слави.
Про Джоан Фонтейн: «В Америці Фонтейн називають однією з „найміцніших ікон“, маючи на увазі тривалість кінокар'єри, усталену репутацію і довге життя кінострічок з її участю. Всі три чинники є очевидним свідченням приналежності акторки до золотого фонду і до золотого віку найбільшої і найвідомішої у світі фабрики мрій. Ветерану Голлівуду акторці Джоан Фонтейн виповнилося 85 років»
Граючи Пітера Пена, Джоан говорить: «Сподіваюся, я помру на сцені у віці 105»
Після смерті Кетрін Гепберн у 2003 році, вона і її сестра Олівія де Гевіленд були останніми великими провідними зірками 1930 і 1940 років у Голлівуді.
16 грудня 2013 року, на 97 році життя, акторка померла в місті Кармель Гайлендс, в Каліфорнії, природною смертю.

## Фільмографія
| Рік  |   | Українська назва                    | Оригінальна назва                          | Роль                                      |
| ---- | - | ----------------------------------- | ------------------------------------------ | ----------------------------------------- |
| 1935 | ф | Дами більше не потрібні             | No More Ladies                             | Керолайн Рамсі (Керрі)                    |
| 1937 | ф | Гідна вулиця                        | Quality Street                             | Шарлотта Паррат                           |
| 1937 | ф | Людина, яка знайшла себе            | The Man Who Found Himself                  |                                           |
| 1937 | ф | Кохання непереможне                 | You Can't Beat Love                        |                                           |
| 1937 | ф | Музика для мадам                    | Music for Madame                           |                                           |
| 1937 | ф | Дівиця в біді                       | A Damsel in Distress                       | леді Еліс Маршмортон                      |
| 1938 | ф | Дівоча ніч закінчилася              | Maid's Night Out                           |                                           |
| 1938 | ф | Мільйон до одного                   | A Million to One                           |                                           |
| 1938 | ф | Білява шахрайка                     | Blond Cheat                                | Джульєт Еванс                             |
| 1938 | ф | Небесний велетень                   | Sky Giant                                  | Мег Лоуренс                               |
| 1938 | ф | Герцог з Вест-Пойнту                | The Duke of West Point                     |                                           |
| 1939 | ф | Ганга Дін                           | Gunga Din                                  | Емелін Стебінс                            |
| 1939 | ф | Завойовник                          | Man of Conquest                            | Еліза Аллен                               |
| 1939 | ф | Жінки                               | The Women                                  | Пеггі Дей                                 |
| 1940 | ф | Ребекка                             | Rebecca                                    | друга леді де Вінтер                      |
| 1941 | ф | Підозра                             | Suspicion                                  | Ліна Маклейдло Ейсгарт                    |
| 1942 | ф | Що понад усе                        | This Above All                             | Пруденс Катевей                           |
| 1943 | ф | Вірна красуня                       | The Constant Nymph                         | Тесса Зангер                              |
| 1943 | ф | Джейн Ейр                           | Jane Eyre                                  | Джейн Ейр                                 |
| 1944 | ф | Струмок француза                    | Frenchman's Creek                          | Дона Сан-Колумб                           |
| 1945 | ф | Пригоди Сьюзен                      | The Affairs of Susan                       | Сьюзен Даррелл                            |
| 1946 | ф | Починаючи з цього дня               | From This Day Forward                      |                                           |
| 1947 | ф | Айві                                | Ivy                                        | Айві Лекстон                              |
| 1948 | ф | Лист незнайомки                     | Letter from an Unknown Woman               | Ліза Берндл                               |
| 1948 | ф | Імператорський вальс                | The Emperor Waltz                          | Графиня Йоганна                           |
| 1948 | ф | Ти мусиш залишатися щасливою        | You Gotta Stay Happy                       | Ді Ді Діллвуд                             |
| 1948 | ф | Поцілунками витри кров з моїх рук   | Kiss the Blood Off My Hands                | Джейн Вортон                              |
| 1950 | ф | Народжений бути поганим             | Born to Be Bad                             | Крістабель Кейн Кері                      |
| 1950 | ф | Роман у вересні                     | September Affair                           | Маніна Стюарт                             |
| 1951 | ф | Люба, як ти могла!                  | Darling, How Could You!                    | Місіс Еліс Грей                           |
| 1952 | ф | Трагедія Отелло: Венеціанський мавр | The Tragedy of Othello: The Moor of Venice | паж                                       |
| 1952 | ф | Заради чого варто жити              | Something to Live For                      | Дженні Кері                               |
| 1952 | ф | Айвенго                             | Ivanhoe                                    | леді Ровена                               |
| 1953 | ф | Ночі Декамерона                     | Decameron Nights                           | Ф'яметта / Бартоломея Джіневра / Ізабелла |
| 1953 | ф | Політ в Танжер                      | Flight to Tangier                          |                                           |
| 1953 | ф | Двоєженець                          | The Bigamist                               | Єва Грехем                                |
| 1954 | ф | Велика ніч Казанови                 | Casanova's Big Night                       | Франческа Бруні                           |
| 1955 | ф | Батьки і матері Голівуду            | Hollywood Mothers and Fathers              | грає саму себе                            |
| 1956 | ф | Серенада                            | Serenade                                   | Кендл Хейл                                |
| 1956 | ф | Поза прийнятним поясненням          | Beyond a Reasonable Doubt                  | Сьюзен Спенсер                            |
| 1957 | ф | Острів на сонці                     | Island in the Sun                          | Мейвіс Норман                             |
| 1957 | ф | Доки вони не попливуть              | Until They Sail                            | Енні Леслі                                |
| 1958 | ф | Впевнена усмішка                    | A Certain Smile                            | Француаза Ферран                          |
| 1961 | ф | Подорож до дна моря                 | Voyage to the Bottom of the Sea            | Доктор Сьюзен Хіллер                      |
| 1962 | ф | Ніч лагідна                         | Tender Is the Night                        | Бебі Воррен                               |
| 1966 | ф | Відьми                              | The Witches                                | Гвен Мейфільд                             |
| 1974 | ф | Басбі Берклі                        | Busby Berkeley                             | грає саму себе                            |
| 1978 | ф | Користувачі                         | The Users                                  | Грейс Сен-Джордж                          |
| 1982 | ф | Все моє власне: Історія Ерти Кітта  | All By Myself: The Eartha Kitt Story       | грає саму себе                            |
| 1986 | ф | Темні особняки                      | Dark Mansions                              | Маргарет Дрейк                            |
| 1994 | ф | Добрий король Вацлав                | Good King Winceslas                        | Королева Людмила                          |

title: Джоан Фонтейн

wikitext:
{{Актор
|жінка=1
| bgcolour             = gold
| ім'я                 = Джоан Фонтейн
| оригінал імені  = Joan Fontaine
| ім'я_при_народженні  = Джоан де Бювуар де Гевілленд
| дата_народження      =
| місце_народження =
| дата_смерті =
| місце_смерті =
| інші_імена =
| громадянство = {{USA}}
| національність =
| рід_діяльності =
| роки_діяльності =
| дружина =
| сторінка_в_інтернеті =
| провідні_ролі =
| нагороди = «[[Оскар (кінопремія)|Оскар]]»
}}
'''Джоан Фонтейн''' ({{lang-en|Joan Fontaine}}, при народженні  '''Джоан де Бовуар де Гевілленд''', {{lang-en|Joan de Beauvoir de Havilland}}; [[22 жовтня]] [[1917]] — [[16 грудня]] [[2013]]) — англо-американська [[Актор|акторка]] та письменниця, [[Голівуд|голлівудська]] кінодіва 1930-х років, прославлена ролями у класичних фільмах [[Альфред Гічкок|Альфреда Гічкока]] — [[Ребекка (фільм, 1940)|«Ребекка»]] (1940) та «[[Підозра (фільм, 1941)|Підозра]]» (1941). Лауреатка премії «[[Оскар]]» за останню з них.

== Біографія ==

=== Ранні роки ===
Джоан де Бовуар де Гевілленд (''Joan de Beauvoir de Havilland'') народилася 22 жовтня [[1917]] року в [[Токіо]], в районі, де проживали іноземці, в родині Волтера Оґастаса де Гевілленда, англійського адвоката, і його дружини Ліліан Рузі, театральної акторки, відомої під ім'ям Ліліан Фонтейн. У родині вже була донька [[Олівія де Гевіленд|Олівія]], яка народилась за 15 місяців до Джоан, згодом стала відомою кіноакторкою, з якою Джоан все життя змагалася: їхні гучні публічні сварки часто потраплятимуть на сторінки преси. Шлюб батьків не склався, у 1925 році вони розійшлися.

У ранньому віці Джоан перенесла [[кір]] і у неї розвинулася [[анемія]], ускладнена [[стафілокок]]ом, за рекомендацією лікаря, мати, стурбована здоров'ям дитини, переїхала з дітьми до [[Каліфорнія|Каліфорнії]], де вони оселилися в місті [[Саратога (місто, Каліфорнія)|Саратоґа]]. Мати віддала сестер до коледжу міста [[Лос-Гатос]], а потім до [[католицизм|католицького]] монастиря. Як і старша сестра Олівія, брала уроки дикції. Джоан ще раз повернулася в [[Токіо]] у 15 років і два роки прожила з батьком, щоб закінчити там американську школу.<ref>{{Cite web |url=http://starexpert.ru/2011/03/08/09/15/26 |title=Биография Джоан Фонтейн |accessdate=13 квітня 2012 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20140819093531/http://starexpert.ru/2011/03/08/09/15/26 |archivedate=19 серпня 2014 |deadurl=yes }}</ref>

=== Акторська кар'єра ===
[[Файл:Joan Fontaine in Suspicion.JPG|міні|ліворуч|200пкс|Джоан Фонтейн]]
У [[1934]] році, опинившись знову в Каліфорнії, сподівалася, відповідно до бажання матері та свого власного, зробити артистичну кар'єру. Джоан дізналась, що сестра вже була акторкою [[Голлівуд]]у і вирішила взяти, на відмінну від неї, прізвище — Фонтейн, яким було театральне ім'я матері. Професійні навички вона отримала під керівництвом відомого режисера [[Макс Рейнгардт|Макса Рейнгардта]].<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН">{{Cite web |url=http://www.svetla-video.ru/?page=artist&id=11 |title=ДЖОАН ФОНТЕЙН |accessdate=13 квітня 2012 |archiveurl=https://web.archive.org/web/20131216184705/http://www.svetla-video.ru/?page=artist&id=11 |archivedate=16 грудня 2013 |deadurl=yes }}</ref>

В середині 30-х модними були яскраві акторки, які уміли себе подати. Джоан не була красунею, мала непомітне обличчя, худа, незграбна. Тому після невдалого кінематографічного досвіду — епізоду у фільмі «Дами більше не потрібні» (1935), вона повернулася в театр, де грала в п'єсі «Назвіть цей день» (її сестра Блискуче зіграла роль в екранізації п'єси). Тут Джоан помічає представник кінофірми «РКО-Радіо» і вона підписала з кінофірмою контракт. Під псевдонімом «Фонтейн» знялася більш ніж в дюжині фільмів, в тому числі і в «Дівочих страждання» (1937) з [[Фред Астер]]ом, в образі англійської аристократки. Але успіху не було. Період 1935—1940 років став в кар'єрі Фонтейн підготовчим: фільми, в яких вона знялася в ці роки на студії MGM, належали до категорії «В», тобто «другого сорту». Акторка грала дуже малі ролі, зокрема знявшись у фільмі «Гангу Дін» (1939) або «Жінки» (1939). Це не принесло успіху і її контракт не був відновлений студією, а коли він закінчився в [[1939]] році Джоан одружилась з британським актором Брайаном Аерном, шлюб був невдалим.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>

Фонтейн зовсім вже було вирішила залишити кіно, якби не щасливий випадок. На одному з голлівудських обідів її посадили поруч з відомим продюсером Девідом Селзником, і вона скористалась нагодою. До кінця заходу він запросив її знятися в пробах на роль місіс де Вінтер в «Ребеці» (1940) — першому американському фільмі режисера [[Альфред Хічкок|Альфреда Гічкока]]. Вчорашня школярка, соромлива, незграбна і мовчазна, ставши дружиною англійського аристократа, починає боротьбу з минулим, де панує перша дружина її чоловіка — красуня Ребекка. Складний психологічний процес становлення жінки, що черпає сили в любові і отримує перемогу, акторка з допомогою постановника передала надзвичайно переконливо. Хічкок перетворив Фонтейн з «жіночої декорації» в прекрасну, тонку виконавицю, хвилююча гра якої багато в чому сприяла посиленню драматичної напруги у фільмі.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>
[[Файл:Joan Fontaine in Suspicion trailer.JPG|міні|ліворуч|200пкс|Джоан Фонтейн у фільмі «Підозра»]]
Такий успіх відразу ж породив низку наслідувань. Тихою, беззахисною, жіночною Джоан була і в «Підозрі» (1941) того ж Гічкока, де створила багатогранний образ Лайн МакКінлоу, що підозрює чоловіка, якого грав [[Кері Грант]], в намірах скоїти вбивство. За цю роль вона, нарешті, отримала «[[Оскар]]а» і премію нью-йоркських кінокритиків, хоча всі розуміли, що це — компенсація за «Ребекку» (в той рік Оскар вручили [[Джинджер Роджерс]] за «Кітті Фойль»). Такою ж акторка була і в «[[Джейн Ейр]]» (1944) — екранізації однойменного роману [[Шарлотта Бронте|Шарлотти Бронте]].<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>

У категорію оскарівських номінантів і володарів «Оскара» Джоан Фонтейн увійшла, зігравши головні ролі у гічкоківських фільмах «Ребекка» (1940) та «Підозра» (1941). Їй було тоді 23 роки. Відносини між Джоан Фонтейн та її старшою сестрою [[Олівія де Гевіленд|Олівією де Гевіленд]], яка прославилася роллю Мелані у «[[Віднесені вітром (фільм)|Віднесених вітром]]», що сестри перестали спілкуватися, погіршилися ще більше в [[1941]] році, коли обидві були номіновані Оскар як найкращі акторки. Їх взаємна неприязнь і ревнощі переросли в тотальну війну після перемоги Джоан (Олівія номінувалася за фільм «Затримайте світанок»). Попри те, що Де Гевіленд надалі виграла дві нагороди [[Академія кінематографічних мистецтв і наук|Академії]], вони залишилися назавжди суперницями. Суперечку поглибив [[Говард Г'юз]], який мав інтрижку з Олівією де Гевіленд, а Джоан пропонував кілька разів шлюб.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>
[[Файл:Joan Fontaine in Born To Be Bad trailer.JPG|міні|ліворуч|200пкс|Джоан Фонтейн в фільмі «Народився, щоб бути поганим»]]
У [[1943]] році Джоан прийняла американське громадянство і отримала третю номінацію на Оскар за фільм «Весела німфа». Номінування на Оскар три роки поспіль вивело її в розряд зірок великої величини. Якщо вірити чуткам про суперництво сестер, то для Джоан перемога над Олівією була важливіша від Оскара. Успіхи Фонтейн викликали таку заздрість її сестри, що вони перестали спілкуватися. Відомі слова Фонтейн:
{{цитата|«Я першою одружилася, першою отримала Оскара, і якщо я помру також першою, це, безсумнівно, викличе лють Олівії, оскільки я поб'ю її і тут!»<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>}}
[[Файл:Joan Fontaine and Gary Cooper.jpg|міні|праворуч|200пкс|Фонтейн і [[Гарі Купер]] на церемонії «Оскар» у 1942 році]]
Після успіху Джоан почала прагнути інших ролей. За своїм характером вона зовсім не була схожа на жертовних героїнь, які стали її [[амплуа]] з легкої руки Гічкока. Тепер це була незалежна жінка, яка нічого не боялася, Фонтейн сама водила літак і піднімалася в небо на повітряній кулі, ловила тунця і грала в гольф нарівні з чоловіками. Під час [[Друга Світова війна|Другої Світової війни]] вона невпинно працювала помічницею медсестер і багаторазово виступала на голлівудському радіо в підтримку американських військ. На екрані їй теж хотілося постати переможницею, вольовою жінкою. У «Любовних пригодах Сьюзен» (1945) чотири претенденти на її руку і серце дивляться на неї різними очима, тому акторці довелося зобразити чотирьох різних жінок. По-акторському це було цікаво, однак внутрішня вразливість була втрачена, у грі з'явились фальшиві нотки.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>

Однак ролі активних героїнь їй не давалися, це повторилося і в картині «Народжена бути поганою» (1950), тоді Фонтейн зрозуміла, що не зможе відмовитись від обазу, знайденого Гічкоком, і повернулася до образів зворушливих, люблячих, відданих героїнь, знову досягши успіху в «Листі незнайомки» Макса Оффюльса (1948 екранізація [[Стефан Цвейг|Цвейга]]). Продюсером картини був її другий чоловік [[Вільям Дозьє]]. Незважаючи на відверто мелодраматичний сюжет, в якому жінка згадує про свою самовіддану любов в молодості до чоловіка, який її взагалі не пам'ятає, Фонтейн зуміла стати щирою і драматичною.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>

Остання значна робота Фонтейн в кіно — «Те, заради чого варто жити» [[Джордж Стівенс|Джорджа Стівенса]] (1952), де вона зіграла зворушливу роль акторки-алкоголічки, яку рятує представник товариства тверезості ([[Рей Мілланд]]). За багаторічну кар'єру кінозірки Джоан Фонтейн знялася в декількох десятках фільмів, в яких її партнерами були легенди Голлівуду — [[Дуглас Фербенкс]], [[Фред Астер]], [[Кері Грант]], [[Лоуренс Олів'є]], [[Орсон Веллс]], [[Кетрін Гепберн]], [[Боб Гоуп]], [[Тайрон Пауер]]. Серед її продюсерів — Дейвід Селзник, серед режисерів — [[Альфред Гічкок]]. Останньою значною роллю Фонтейн стала роль шкільної вчительки, яка залишилась наодинці з чаклунством у власному оточенні (фільм «Служка диявола», 1966 рік)<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>.

=== Особисте життя ===
У травні [[1948]] року у другому шлюбі з [[Вільям Дозьє|Вільямом Дозьє]] Джоан Фонтейн народила дочку Дебору Леслі. У [[1952]]-му вона [[Усиновлення|удочерила]] [[перу]]анку Маріту Перею Кальдерон, яка народилася 3 листопада 1946 року. Дівчинка втекла з сім'ї Фонтейн в [[1963]] році. Коли Джоан знайшла її, їй було відмовлено в контакті з дитиною. Влада посилалася на те, що усиновлення дитини з Перу не є дійсним в США. Маріта підтримувала стосунки з сестрою Деббі, але ніколи не зустрічалась із названою матір'ю, що дуже образило. У [[1964]] році Джоан одружується з Альфредом Райтом-молодшим, редактором журналу «Ілюстрований спорт». Вона двічі [[Вагітність|вагітніла]] в 1964 році, у віці 46 років, але обидва рази мала [[викидень]], в [[1969]] році вони розлучаються.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН"/>

=== Пізні роки ===
З середини 60-х Фонтейн в кіно не знімається. Вона багата, живе в Нью-Йорку, обертається в світському суспільстві. Зрідка з'являється на Бродвеї і на телебаченні («Егоїсти», 1978; «Роздоріжжя», 1986; «Гічкок: мурашки генія», 1985), віддаючи перевагу читанням лекцій, подорожам і власне літературній творчості. В [[1978]] році Фонтейн закінчила і опублікувала [[Автобіографія|автобіографію]] «Не ложі з троянд». Життєві судження акторки, відомі прямотою і чіткістю формулювань, часом стають [[афоризм]]ами. Так, виходячи з досвіду чотирьох шлюбів, Фонтейн називає [[шлюб]] «інститутом настільки ж мертвим, як птах [[додо]]<nowiki/>».

Крім того, Джоан Фонтейн мала ліцензію пілота, була чемпіонкою з [[повітроплавання]], прекрасною наїзницею, спортивною рибалкою, яка завоювала призи за ловлю тунця, гравчинею в гольф, професійною кухаркою і професійною дизайнеркою внутрішнього інтер'єру. Джоан Фонтейн удостоєна зірки на [[Голлівудська Алея Слави|Голлівудській Алеї Слави]].<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН" />

Про Джоан Фонтейн: «В Америці Фонтейн називають однією з „найміцніших ікон“, маючи на увазі тривалість кінокар'єри, усталену репутацію і довге життя кінострічок з її участю. Всі три чинники є очевидним свідченням приналежності акторки до золотого фонду і до золотого віку найбільшої і найвідомішої у світі фабрики мрій. Ветерану Голлівуду акторці Джоан Фонтейн виповнилося 85 років»<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН" />

Граючи Пітера Пена, Джоан говорить: «Сподіваюся, я помру на сцені у віці 105»<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН" />

Після смерті [[Кетрін Гепберн]] у [[2003]] році, вона і її сестра Олівія де Гевіленд були останніми великими провідними зірками 1930 і 1940 років у Голлівуді.<ref name="ДЖОАН ФОНТЕЙН" />

16 грудня 2013 року, на 97 році життя, акторка померла в місті Кармель Гайлендс, в Каліфорнії, природною смертю.<ref>{{Cite web |url=http://www.montereyherald.com/general-news/20131215/oscar-winner-joan-fontaine-dies-at-96-mdash-lived-in-carmel-highlands |title=Архівована копія |accessdate=1 лютого 2018 |archive-date=16 жовтня 2017 |archive-url=https://web.archive.org/web/20171016174418/http://www.montereyherald.com/general-news/20131215/oscar-winner-joan-fontaine-dies-at-96-mdash-lived-in-carmel-highlands }}</ref>

== Фільмографія ==
{{УФільміВерх}}
{{УФільмі|1935|[[Дами більше не потрібні (фільм)|Дами більше не потрібні]]|No More Ladies|{{abbr|Керолайн Рамсі (Керрі)|в титрах як Джоан Барфільд|0}}}}
{{УФільмі|1937|[[Гідна вулиця (фільм)|Гідна вулиця]]|Quality Street|{{abbr|Шарлотта Паррат|в титрах не вказана|0}}}}
{{УФільмі|1937|[[Людина, яка знайшла себе (фільм)|Людина, яка знайшла себе]]|The Man Who Found Himself|}}
{{УФільмі|1937|[[Кохання непереможне (фільм)|Кохання непереможне]]|You Can't Beat Love|}}
{{УФільмі|1937|[[Музика для мадам (фільм)|Музика для мадам]]|Music for Madame|}}
{{УФільмі|1937|[[Дівиця в біді (фільм)|Дівиця в біді]]|A Damsel in Distress|{{abbr|леді Еліс Маршмортон|в титрах як Джоан Барфільд|0}}}}
{{УФільмі|1938|Дівоча ніч закінчилася|Maid's Night Out|}}
{{УФільмі|1938|[[Мільйон до одного (фільм)|Мільйон до одного]]|A Million to One|}}
{{УФільмі|1938|[[Білява шахрайка (фільм)|Білява шахрайка]]|Blond Cheat |Джульєт Еванс}}
{{УФільмі|1938|[[Небесний велетень]]|Sky Giant|Мег Лоуренс}}
{{УФільмі|1938|[[Герцог з Вест-Пойнту (фільм)|Герцог з Вест-Пойнту]]|The Duke of West Point|}}
{{УФільмі|1939|[[Ганга Дін (фільм)|Ганга Дін]]|Gunga Din|Емелін Стебінс}}
{{УФільмі|1939|[[Завойовник (фільм)|Завойовник]]|Man of Conquest|Еліза Аллен}}
{{УФільмі|1939|[[Жінки (фільм, 1939)|Жінки]]|The Women|Пеггі Дей}}
{{УФільмі|1940 |[[Ребекка (фільм, 1940)|Ребекка]]|Rebecca|{{abbr|друга леді де Вінтер|Номінація на «Оскар» за найкращу жіночу роль|0}}}}
{{УФільмі|1941|[[Підозра (фільм, 1941)|Підозра]]|Suspicion|{{abbr|Ліна Маклейдло Ейсгарт|Премія «Оскар» за найкращу жіночу роль|0}}}}
{{УФільмі|1942|[[Що понад усе (фільм)|Що понад усе]]|This Above All|Пруденс Катевей}}
{{УФільмі|1943|[[Вірна красуня (фільм)|Вірна красуня]]|The Constant Nymph|{{abbr|Тесса Зангер|Номінація на «Оскар» за найкращу жіночу роль|0}}}}
{{УФільмі|1943|[[Джейн Ейр (фільм, 1943)|Джейн Ейр]]|Jane Eyre|[[Джейн Ейр (персонаж)|Джейн Ейр]]}}
{{УФільмі|1944|[[Струмок француза (фільм)|Струмок француза]]|Frenchman's Creek|Дона Сан-Колумб}}
{{УФільмі|1945|[[Пригоди Сьюзен (фільм)|Пригоди Сьюзен]]|The Affairs of Susan|Сьюзен Даррелл}}
{{УФільмі|1946 |[[Починаючи з цього дня (фільм)|Починаючи з цього дня]]|From This Day Forward|}}
{{УФільмі|1947|[[Айві (фільм)|Айві]]|Ivy|Айві Лекстон}}
{{УФільмі|1948|[[Лист незнайомки (фільм)|Лист незнайомки]]|Letter from an Unknown Woman|Ліза Берндл}}
{{УФільмі|1948|[[Імператорський вальс]]|The Emperor Waltz|Графиня Йоганна}}
{{УФільмі|1948|[[Ти мусиш залишатися щасливою (фільм)|Ти мусиш залишатися щасливою]]|You Gotta Stay Happy|Ді Ді Діллвуд}}
{{УФільмі|1948|[[Поцілунками витри кров з моїх рук]]|Kiss the Blood Off My Hands|Джейн Вортон}}
{{УФільмі|1950|[[Народжений бути поганим (фільм)|Народжений бути поганим]]|Born to Be Bad|Крістабель Кейн Кері}}
{{УФільмі|1950|[[Роман у вересні (фільм)|Роман у вересні]] |September Affair|Маніна Стюарт}}
{{УФільмі|1951|[[Люба, як ти могла! (фільм)|Люба, як ти могла!]]|Darling, How Could You!|Місіс Еліс Грей}}
{{УФільмі|1952|[[Отелло (фільм, 1952)|Трагедія Отелло: Венеціанський мавр]]|The Tragedy of Othello: The Moor of Venice|{{abbr|паж|в титрах не вказана|0}}}}
{{УФільмі|1952|[[Заради цього варто жити|Заради чого варто жити]]|Something to Live For|Дженні Кері}}
{{УФільмі|1952|[[Айвенго (фільм, 1952)|Айвенго]]|Ivanhoe|леді Ровена}}
{{УФільмі|1953|[[Ночі Декамерона (фільм)|Ночі Декамерона]]|Decameron Nights|Ф'яметта / Бартоломея <br />Джіневра / Ізабелла}}
{{УФільмі|1953|[[Політ в Танжер (фільм)|Політ в Танжер]]|Flight to Tangier|}}
{{УФільмі|1953|[[Двоєженець (фільм)|Двоєженець]]|The Bigamist|Єва Грехем}}
{{УФільмі|1954|[[Велика ніч Казанови (фільм)|Велика ніч Казанови]]|Casanova's Big Night|Франческа Бруні}}
{{УФільмі|1955|Батьки і матері Голівуду|Hollywood Mothers and Fathers|грає саму себе}}
{{УФільмі|1956|[[Серенада (фільм, 1956)|Серенада]]|Serenade|Кендл Хейл}}
{{УФільмі|1956|[[Поза прийнятним поясненням (фільм)|Поза прийнятним поясненням]]|Beyond a Reasonable Doubt|Сьюзен Спенсер}}
{{УФільмі|1957|[[Острів на сонці (фільм)|Острів на сонці]]|Island in the Sun|Мейвіс Норман}}
{{УФільмі|1957 |[[Доки вони не попливуть (фільм)|Доки вони не попливуть]]|Until They Sail|Енні Леслі}}
{{УФільмі|1958|[[Впевнена усмішка (фільм)|Впевнена усмішка]]|A Certain Smile|Француаза Ферран}}
{{УФільмі|1961|[[Подорож до дна моря (фільм)|Подорож до дна моря]]|Voyage to the Bottom of the Sea|Доктор Сьюзен Хіллер}}
{{УФільмі|1962|[[Ніч лагідна (фільм, 1962)|Ніч лагідна]]|Tender Is the Night|Бебі Воррен}}
{{УФільмі|1966|[[Відьми (фільм, 1966)|Відьми]]|The Witches|Гвен Мейфільд}}
{{УФільмі|1974|Басбі Берклі|Busby Berkeley|грає саму себе}}
{{УФільмі|1978|[[Користувачі (фільм)|Користувачі]]|The Users|Грейс Сен-Джордж}}
{{УФільмі|1982|Все моє власне: Історія Ерти Кітта|All By Myself: The Eartha Kitt Story|грає саму себе}}
{{УФільмі|1986|Темні особняки|Dark Mansions|Маргарет Дрейк}}
{{УФільмі|1994|Добрий король Вацлав|Good King Winceslas|Королева Людмила}}
{{УФільміНиз}}

== Примітки ==
{{примітки}}

== Посилання ==
* [http://kinoafisha.ua/persons/dgoan-fonteyn Джоан Фонтейн] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20120627231231/http://kinoafisha.ua/persons/dgoan-fonteyn |date=27 червня 2012 }}
* [https://web.archive.org/web/20131216184705/http://www.svetla-video.ru/?page=artist&id=11  ДЖОАН ФОНТЕЙН]
* [https://web.archive.org/web/20140819093531/http://starexpert.ru/2011/03/08/09/15/26 Биография Джоан Фонтейн]

{{бібліоінформація|#EEDD82}}
{{Кінопремія Оскар за найкращу жіночу роль}}

{{DEFAULTSORT:Фонтейн Джоан}}
[[Категорія:Американські кіноакторки]]
[[Категорія:Американські радіоакторки]]
[[Категорія:Голлівудська алея слави]]
[[Категорія:Британські емігранти до США]]
[[Категорія:Письменниці США]]
[[Категорія:Акторки, які зіграли роль Джейн Ейр]]

title: Joan Fontaine

Ім'я при народженні: Джоан де Бювуар де Гевілленд

Народилася: 22 жовтня 1917[…] · Токіо, Японія

Померла: 15 грудня 2013[…] (96 років) · Кармел-бай-зе-Сі, Каліфорнія, США

Громадянство: США

Діяльність: акторка, письменниця, телеакторка, дизайнерка інтер'єрів

Alma mater: American School in Japand, Los Gatos High Schoold і International School of the Sacred Heartd

Заклад: Warner Brothers

У шлюбі з: Браян Агерн, Collier Youngd, Вільям Дозьє і Alfred Wright, Jr.d

Діти: Deborah Dozier Potterd

Батьки: Walter Augustus de Havillandd · Lilian Fontained

Брати / сестри: Олівія де Гевілленд

Joan Fontaine:
Нагороди та премії
«Оскар»
Джоан Фонтейн у Вікісховищі


text:
# Фред Морріс (1893)
Фред Морріс (англ. Fred Morris, 27 серпня 1893, Тіптон — 4 липня 1962, Тіптон) — англійський футболіст, що грав на позиції нападника, зокрема за «Вест-Бромвіч Альбіон» і національну збірну Англії.

## Клубна кар'єра
У дорослому футболі дебютував 1911 року виступами за команду «Вест-Бромвіч Альбіон», в якій провів дев'ять сезонів (з перервою протягом Першої світової війни), взявши участь у 287 матчах чемпіонату.  Більшість часу, проведеного у складі «Вест-Бромвіч Альбіона», був основним гравцем атакувальної ланки команди. У складі «Вест-Бромвіч Альбіона» був одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,41 гола за гру першості.
В сезоні 1919/20 з 37 забитими голами став найкращим бомбардиром Першого дивізіону Футбольної ліги та допоміг команді вибороти титул чемпіона країни. Того ж року став володарем Суперкубка Англії.
Згодом протягом 1924—1925 років захищав кольори «Ковентрі Сіті».

## Виступи за збірну
1920 року провів дві гри у складі національної збірної Англії, обидві в рамках Домашнього чемпіонату Великої Британії. У першій з них, проти шотландців відзначився забитим голом.
Помер 4 липня 1962 року на 69-му році життя у рідному Тіптоні.

## Титули і досягнення

### Командні
- Чемпіон Англії (1):

«Вест-Бромвіч Альбіон»: 1919/20
- Володар Суперкубка Англії з футболу (1):

«Вест-Бромвіч Альбіон»: 1920

### Особисті
- Найкращий бомбардир Футбольної ліги Англії (1): 1919/20 (37 голів)

wikiname: ukwiki

title: Фред Морріс (1893)

in_language: uk

wikitext:
{{однофамільці|Морріс (прізвище){{!}}Морріс}}
{{Футболіст
| ім'я = Фред Морріс
| зображення =
| підпис =
| місце-народження = [[Тіптон]]
| країна-народження = [[Велика Британія]]
| дата-народження = 27.8.1893
| дата-смерті = 4.7.1962
| місце-смерті = [[Тіптон]], [[Велика Британія]]
| зріст =
| вага =
| поточний-клуб  =
| позиція = [[Нападник (футбол)|нападник]]
| клубний гравець = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Клуб}}
{{Футболіст рядок 1|1911–1924 | {{Прапорець|ENG}} | «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]» | 287 |118}}
{{Футболіст рядок 0|1924–1925 | {{Прапорець|ENG}} | [[Ковентрі Сіті|«Ковентрі Сіті»]] | ? |?}}
{{Футболіст кінець}}
| гравець збірної = {{Футболіст початок}}
{{Футболіст заголовок|Збірна}}
{{Футболіст рядок 1|1920 | {{Прапорець|ENG}} | [[збірна Англії з футболу|Англія]] | 2 |1}}
{{Футболіст кінець}}
}}
'''Фред Морріс''' ({{lang-en|Fred Morris}}, [[27 серпня]] [[1893]], [[Тіптон]] — [[4 липня]] [[1962]], [[Тіптон]]) — англійський [[футболіст]], що грав на позиції [[Нападник (футбол)|нападник]]а, зокрема за «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]» і [[збірна Англії з футболу|національну збірну Англії]].

== Клубна кар'єра ==
У дорослому футболі дебютував 1911 року виступами за команду «[[Вест-Бромвіч Альбіон]]», в якій провів дев'ять сезонів (з перервою протягом [[Перша світова війна|Першої світової війни]]), взявши участь у 287 матчах чемпіонату.  Більшість часу, проведеного у складі «Вест-Бромвіч Альбіона», був основним гравцем атакувальної ланки команди. У складі «Вест-Бромвіч Альбіона» був одним з головних бомбардирів команди, маючи середню результативність на рівні 0,41 гола за гру першості.

В [[Футбольна ліга Англії 1919—1920|сезоні 1919/20]] з 37 забитими голами став найкращим бомбардиром Першого дивізіону Футбольної ліги та допоміг команді вибороти титул чемпіона країни. Того ж року став володарем [[Суперкубок Англії з футболу|Суперкубка Англії]].

Згодом протягом 1924—1925 років захищав кольори [[Ковентрі Сіті|«Ковентрі Сіті»]].

== Виступи за збірну ==
1920 року провів дві гри у складі [[Збірна Англії з футболу|національної збірної Англії]], обидві в рамках [[Домашній чемпіонат Великої Британії|Домашнього чемпіонату Великої Британії]]. У першій з них, проти [[Збірна Шотландії з футболу|шотландців]] відзначився забитим голом<ref>[https://www.englandstats.com/player.php?pid=397 Профіль гравця на ''englandstats.com''] {{ref-en}}</ref>.

Помер [[4 липня]] [[1962]] року на 69-му році життя у рідному [[Тіптон]]і.

==Титули і досягнення==
===Командні===
* [[Файл:Premier.png|20пкс]] [[Чемпіонат Англії з футболу|Чемпіон Англії]] '''(1)''':
:«[[Вест-Бромвіч Альбіон]]»: [[Футбольна ліга Англії 1919—1920|1919/20]]
* Володар [[Суперкубок Англії з футболу|Суперкубка Англії з футболу]] '''(1)''':
:«[[Вест-Бромвіч Альбіон]]»: [[Суперкубок Англії з футболу 1920|1920]]

===Особисті===
* Найкращий бомбардир [[Футбольна ліга Англії|Футбольної ліги Англії]] '''(1)''': [[Футбольна ліга Англії 1919—1920|1919/20]] <small>(37 голів)</small>

== Примітки ==
{{reflist}}

== Посилання ==
*{{EU-Football}}
{{Найкращі бомбардири футбольної ліги Англії}}
{{Найкращі бомбардири європейських національних чемпіонатів з футболу}}
{{footballer-stub}}

{{Портали|Біографії|Футбол}}

{{DEFAULTSORT:Морріс}}
[[Категорія:Англійські футболісти]]
[[Категорія:Гравці збірної Англії з футболу]]
[[Категорія:Футболісти «Вест Бромвіч Альбіона»]]
[[Категорія:Футболісти «Ковентрі Сіті»]]

title: Особисті дані

Народження: 27 серпня 1893

Смерть: 4 липня 1962 (68 років)

Громадянство: Англія

Позиція: нападник

title: Професіональні клуби*

Роки: Клуб · І (г)

«Вест-Бромвіч Альбіон» · 287 · (118)

«Ковентрі Сіті» · ? · (?)

title: Національна збірна

Роки: Збірна · І (г)

Англія · 2 · (1)

Національна збірна: * Ігри та голи за професіональні клуби · враховуються лише в національному чемпіонаті.